Dobro jutro i hvala predsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, govorio bi o stanju slavonskih županijama, na osnovu podataka koje HGK izdala. Hvala lijepa.
Molim. Kolega Hrg, pa kolega Lovrinović.
Hvala lijepo. Tražim stanku od 10 minuta da ukažem na problem prometnog kolapsa na cesti Goričan-Zagreb.
Može, kolega Lovrinović.
Poštovani gospodine predsjedniče u ime Kluba Promijenimo Hrvatsku, tražim stanku, želim upozoriti na probleme u funkcioniranju saborskih odbora [[Upadica: Saborskih odbora.]] odbor.
Može, kolega Madjer. Izvolite.
Poštovani predsjedniče tražim stanku u ime Kluba HSS-a da upozorim na sve teže i teže stanje u poljoprivredi.
Može, ako nema više zahtjeva za stanku, nastavljamo s radom u 9,43 minute. Hvala. STANKA U 9,33 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,43 SATI]] Nastavljamo s radom. Prvi je govornik u ime Kluba zastupnika nezavisnih lista, uvaženi kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege, htio bi se u ime zastupnika Kluba Mosta osvrnuti i na podatke koje je iznijela HGK, o razvijenosti hrvatskih županija. Prvenstveno o začelju te liste, na kojem se nalaze 4 slavonske županije, Vukovarsko-srijemska, Požeško-slavonska, Brodsko-posavska, Virovitičko-podravska, a nije daleko niti Osječka. Ne samo ti podaci, nego isto tako podaci, gdje te regije, tipa NUC 3 spadaju među najloše rangirane regije u Europi. Mi možemo govoriti o nekim pokazateljima uspješnosti u napretku RH, koji jesu mali, ali možda pokazuju ipak jedan trend, oporavljamo se, međutim kada svedemo te podatke, samo na razinu slavonskih županije, onda sigurno da više ne stoji ta konstatacija, tamo je nazadovanje. Tko god je došao, bio, malo vidio jedan širi kontekst bilo kojega slavonskog kraja, ne samo gradova, najvećih gradova, županija, taj je sigurno primijetio brojne, napuštene objekte, kuće, nepopulizirana naselja, koja svakim danom sve više tonu. Čistom ekonomskom logikom kada bismo krenuli, bilo bi ispravno pitati, da li takvo društvo koje je opustošeno, može stvoriti novu dodanu vrijednost, da li može nadoknaditi razvoj koji bi bio potreban da se makar približimo nekom prosjeku RH, ili da napredujemo pa da budemo među boljim regijama EU. Sada u ovo ljetno vrijeme, problem je još i veći. Pogotovo je problem, kada čujem izjave nekih kolega koji su sa područja koja su uz more, koja kažu da oni bi prenijeli nama u Slavoniju, znanja o razvoju turizma, pa da bismo mi bili uspješni. Ja ne znam ono da li netko stvarno smatra da nešto što je nekad bilo Panonsko more, danas može postati hit turistička destinacija. Mislim da Slavojnija ima svoju drugu podlogu i koja može biti isto tako uspješnica, a to je poljoprivredna proizvodnja koju treba nadograditi da ima i opskrbu tih poljoprivrednim proizvodima, isto tako i preradu tim poljoprivrednim proizvodima. Isto tako, da ti kolege shvate, da ti poljoprivredni proizvodi trebaju biti na meniju njihovih turističkih odredišta, na meniju turističkih hotelijerskih lanaca, poljoprivrednih, određenih tržnica, a ne da bude to samo načelna, neka plavo zelena poveznica. Vjerujte mi, naslušao sam se toga, niti jednom nismo imali priliku od toga imati neku veću korist. Imali smo izmijene poreznog sustava, ja ih još uvijek nisam kod mene osjetio, da oni nešto dovode, ali definitivno da nije uspjelo u našem kraju, možda na razini Hrvatske, pokazati će podaci ali kod nas definitivno ne. Imamo projekt Slavonija, Baranja i Srijem od kojega svi očekujemo da donese dobrobit, međutim ono što je do sada izrečeno, zapravo je baziranje na nečem što već postoji, na sredstvima EU, koja su već ranije dodijeljena. I kad netko kaže, dobiti ćete, evo imam izjavu od pomoćnika ministra regionalnog razvoja, projekti sa područja Slavonije, dobiti će maksimalni broj bodova, dobiti će bodove koji im mogu dati da imaju prednost. Onda imamo izjavo, praktički istovremenu, ministra Tolušića koji kaže dati ćemo puno više bodova, svima koji su nerazvijeni a to će biti dobro i za Slavoniju, a onda ja kažem al to što će biti dobro, to je dobro i za Liku i Banovinu i sve druga nerazvijena područja, ali nije to Projekt Slavonija, ajmo ga onda proširiti i dobra je inicijativa kada sam čuo da ono biti će i Projekt Sjeverne Hrvatske, koji je može svatko na taj način imati. Ali kada pogledam samo iznesene projekte koji trebaju biti nositelji razvoja, iskreno, razočaran sam, opet živimo u prošlosti, ni jedan naš političar još nije donio stvarnu viziju kako će Slavonija napredovati. Hvala lijepa.
Hvala vam. Druga rasprava, uvaženi kolega Branko Hrg, u ime Kluba zastupnika HDS, HSLS, HDSSB, 5 minuta. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, u ime Kluba HDS, HSLS-a i HDSSB-a, želim izraziti jedno nezadovoljstvo i zabrinutost problemima koji se događaju cijelo vrijeme na cesti Goričan-Zagreb. Znamo da je Hrvatska izuzetno dobro razvijena autocestama, da se na to s ponosom uvijek osvrćemo, iako naravno, da imamo puno problema u plaćanju svega toga, ali ovo što se događa na cesti Goričan-Zagreb, u ovom dijelu od Svete Helene pa prema Zagrebu, to je jednostavno više neizdrživo. Znači, već par mjeseci traju radovi na jednom komadiću te ceste na nadvožnjaku, ali nije to samo ove godine, to se događa iz godine u godinu. Svake godine na par mjeseci, na tom djelu ceste radovi. Radovi koji traju u nedogled, radovi koji ne vidi im se kraj, ne vidi se kada će oni završiti, ljudi stoje u kolonama i na izlasku iz Zagreba i na dolasku u Zagreb. Definitivno, sada kada je počela turistička sezona, znamo da je to cesta koja vodi turiste iz Mađarske prema Jadranskom moru sada su ti prometni zastoji takovi da to više jednostavno nema nikakvog smisla. I ja ovim putem stvarno želim izraziti jedan veliki protest svih onih vozača koji se vode pogotovo sada, kada se rekonstruira drugi pružni kolosijek i gradi drugi pružni kolosijek pruge Dugo Selo-Križevci pa još više ljudi putuju automobilima jer je i vlakom onemogućen normalan promet, što je normalno i uredu, u ovom trenutku stvarno ljudi više ne znaju što učiniti kako se ponašati u tom dijelu. Evo sa ove govornice iz Hrvatskog sabora molim lijepo mjerodavne da ispitaju što se to događa u Hrvatskim autocestama koje upravljaju tim dijelom cestom, tom cestom, zašto ti radovi na tom komadu ceste uvijek traju tako dugo, zašto se ti radovi ne izvode u vrijeme kada nema turističke sezone kada nema takvog pojačanog prometa i zašto se ti radovi uvijek izvode baš tako vremenski u nedogled. Jer jednostavno kada bi nekakva normalna razvijena zemlja išla raditi takve radove oni bi bili gotovo vjerojatno za nekakvih možda mjesec dana. U Hrvatskoj na ovom dijelu ceste to traje nekoliko mjeseci, vjerojatno i pola godine. Ja ne znam hoće li to uopće završiti i ove godine kako to traje, vjerojatno će se nakon toga preseliti na drugu stranu ceste i početi iz početka opet nešto kopat, rovat i opet nešto raditi. Dakle poziv mjerodavnima ispitaju, to ja znam da je Zakon o javnoj nabavi kompliciran, da Zakon o javnoj nabavi ne omogućuje uvijek odabir najboljih izvođača radova, ali vjerojatno postoje neki rokovi u kojem roku se mora završiti posao koji je ugovoren. Ja ne vjerujem da je netko napravio ugovor da će radovi ne znam na rekonstrukciji nekoj kolnog traka na nadvožnjaku u Sesvetama trajati pet mjeseci koliko već sada traje. Evo hvala lijepa i nadam se da će se nešto pokrenuti da će se to završiti konačno.
Hvala. Iduća rasprava je uvaženi kolega Ivan Lovrinović u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, poštovani građani koji nas pratite. Tražio sam stanku da vas sve skupa upozorim na činjenicu da saborski odbori nisu popunjeni znanstvenicima i stručnjacima. Podsjećam da je 14. listopada prošle godine konstituiran ovaj 9. saziv Sabora, dakle prošlo je 8,5 mjeseci, ovaj Sabor ima 28 odbora. Činjenica jest da su se za 24 odbora raspisao se jedinstveni natječaj gdje se tražilo oko 120 vanjskih članova dakle stručnjaka, znanstvenika, ljudi koji su kompetentni za određena područja kojima se bave ovi saborski odbori. Ali gospodo, pola godine to stoji. evo ja pitam zašto? Možemo li mi raditi bez struke i bez znanosti? Tamo se raspravlja o važnim temama, o važnim zakonima kada nema znanosti i struke to sigurno utječe, pogoršava kvalitetu svega. Utječe na kvalitetu zakona, dešavaju se propusti, smanjuje se kapacitet. Sadašnji kapacitet odbora je ajmo tako reći nedovoljan, rasprave su mršave ili ih nema, jednostavno točke prolaze. I sam sam se u to uvjerio, sve to ugrožava kvalitetu rada što sam već rekao. Ja vas molim gospodine predsjedniče Sabora, a i vodstvo Sabora, nemojte odbore pretvarati u debatne klubove samo političara i glasačke mašine koje treba jednostavno nešto propustiti da lakše dođe na plenarnu sjednicu da se to odradi. Postavljam vam pitanje kome smetaju stručnjaci i znanstvenici, zašto ih nema u saborskim odborima? Ja vas molim pošto vodite Sabor riješite to do ljetnog odmora jer kako ćete provesti kurikuralnu reformu ako vam znanstvenici i stručnjaci smetaju u saborskim odborima, pa krenimo odavde. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem se kolegi Lovrinoviću. Jedna kratka informacija. Slažem se s ovim što ste kazali, potrebno je popuniti odbore i sa našim vanjskim članovima, hoćemo li to uspjeti sada do kraja ovog zasjedanja ili početkom idućeg, to ćemo još vidjeti, ali sasvim sigurno da će od početka idućeg zasjedanja odbori imati vanjske članove. Izvolite kolega Madjer.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Htio bih upozoriti na situaciju u poljoprivredi i probleme našeg poljoprivrednika i seljaka koji je nažalost na rubu egzistencije, a smatramo da malo štitimo i premalo rješavamo njihove problem. Prije nego rečem probleme da napomenem da je Hrvatska kada bi koristila svoje poljoprivredne resurse mogla prehraniti oko 20 milijuna stanovnika. Međutim, posljednjih 20 godina kontinuirano se smanjuje poljoprivredna površina tako da je s 1,69 milijuna hektara oranica jednako toliko pašnjaka i livada danas obrađujemo nažalost samo 800 tisuća hektara i koristimo oko 500 tisuća hektara pašnjaka te uz postojeći sustav i organizaciju nažalost prisiljeni smo na postali smo uvozni ovisnici. Samo u 2014. godini smo uvezli 43 tone kukuruza, dok smo uveli 1630 tona soje, jasno da nisu to točni podaci jer se radi samo o sojinom zrnu dok podatke za sojinu sačmu nemamo. Koliko smo uvezli povrća, voća, a u jučerašnjoj raspravi smo čuli šta smo sve uvezli u RH. Pa vas ja pitam da li mi to ne možemo proizvesti u ravnoj Podravini, Slavoniji, u Cetinskoj krajini? Jasno da ne možemo jer postoji niz problema koji se javljaju u poljoprivredi a evo od nekih to su poticaji, cijena otkupna da se ne zna, to je poljoprivredno zemljište. Evo do 30.06. ovu godinu isplaćeni su poticaji. Da, samo pitam koliko je isplaćeno poticaja, da li to, nažalost obiteljska poljoprivredna gospodarstva i ne znaju, da vas upoznam da je do 30 hektara isplaćeno nekih 2200 kuna po hektaru dok za poljoprivrednike koji imaju više od 30 hektara isplaćeno je nekih 1380 do 1680 kuna po hektaru. Nažalost, žalosno je da u trenutku sjetve i repice i sadnje kukuruza ne zna konačno koliko će poljoprivrednici dobiti za svoj poticaj. Također otkupna cijena, evo završena je žetva repice, ječma, u toku je žetva pšenice, isto se ne zna otkupna cijena. Jasno, cijena će se znati onog momenta dok pojedini trgovački lobiji ispregovaraju cijenu i opet kome? Na uštrb javnom seljaku. Da ne govorimo o cijeni mesa, cijeni mlijeka, o prevarantskim ugovorima sa pojedinim kombinatima koji idu na štetu obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Evo primjer i Agrokor. Tko će stradati? Stradati će opet mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva koja neće dobiti isplaćena svoja potraživanja a za mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva 50, 100 tisuća kuna je puno i to je praktički znači propast malih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Poljoprivredno zemljište, bilo je saznanje da će Zakon o poljoprivrednom zemljištu, prijedlog zakona ići u proljeće. Gotova je proljetna sjetva, biti će i ljetna stanka, nadamo se da će do jeseni doći u proceduru program poljoprivrednog zemljišta da, jer ovaj momentalni program, Zakon o poljoprivrednom zemljištu opet pogoduje velikim kombinatima a na štetu malih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Svi se zalažemo za razvoj malih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava ali ja vas pitam šta smo mi poduzeli za ta mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Evo to je od nekih, od nekih bitnih razloga zbog čega naša sela propadaju, zbog čega mladi ljudi odlaze van trbuhom za kruhom a Podravina, Slavonija, Cetinski dio staje prazan. I šta možemo poručiti našim seljacima, jedino da se nastave moliti Majki Božjoj Molvarskoj i Gospi Sinjskoj, jedino im je to još preostalo. Hvala.
Hvala. Prelazimo sada na dnevni red. Kao što sam rekao 1. točka je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama Europske unije, prvo čitanje, P.Z.E. br. 146. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal je dostavljen otpremom Sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Sad bih molio državnog tajnika u Ministarstvu pravosuđa uvaženog kolegu Kristiana Turkalja da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.
Predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Dakle Vlada RH predložila je Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama Europske unije. Dakle ovim zakonom se uređuje pitanje pravosudne suradnje u kaznenim stvarima između država članica EU. Ovim zakonom se ustvari prenose pravni propisi EU u nacionalni pravni poredak. Zakon je bio donesen 9. srpnja 2010. s time da je stupio na snagu 1.7.2013. godine. Ovim zakonom se ustvari uređuju oblici pravosudne suradnje poput Europskog uhidbenog naloga, poput priznanja izvršenja naloga za oduzimanje imovine, poput priznanja izvršenja odluka o novčanoj kazni, o presudama i odlukama kojima se izriče kazna zatvora ili mjera oduzimanja slobode kao i presude i odluke kojima se određuju probacijske mjere i alternativne sankcije te kojima se priznaje i izvršava odluka o mjerama opreza i europskog naloga za zaštitu. Ovo su 4. izmjene i dopune zakona. Svrha ovih izmjena i dopuna je da se uskladimo sa novonastalom pravnom stečevinom na ovom području i kako bi se otklonile neke uočene slabosti koje su proizašle iz same primjene u praksi. Radi se o usklađivanju sa dvije direktive, Direktivom na pravo na pristup na odvjetnika kao i na Direktivu o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima. Što se tiče ove prve Direktive, dakle na pravo na pravo na pristup odvjetniku u kaznenim postupcima. Dakle njima se uspostavljaju minimalni standardi kojima se uređuju procesna prava okrivljenika u kaznenom postupku. Ono što je bitno da ova direktiva je tražila također i Izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku koji se trenutno nalazi u drugom čitanju pa ih treba gledati zajedno. A što se tiče Direktive o Europskom istražnom nalogu, dakle tom direktivom se namjerava ustvari na jedan sveobuhvatan način urediti izvođenje i osiguravanje dokaza u svim prekograničnim predmetima koje je do sada bilo ustvari uređeno na fragmentaran način. Time se ustvari ovom direktivom zamjenjuju rani propisi EU-a koji su uređivali ovo područje. Kao što sam rekao dakle, ovim zakonom, izmjenama i dopunama pokušali smo ustvari provesti određena tehnička usklađivanja koja su pravosudna tijela kroz praksu uočila kao slabosti za dakle, normalno funkcioniranje propisa EU-a. Predviđeno je da zakon stupi na snagu 8 dana od objave u Narodnim novinama. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora riječ? Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Ako ne, onda otvaram raspravu i prvi se za raspravu javio uvaženi kolega Kažimir Varda u ime Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Stranke međugeneracijske solidarnosti, Hrvatskih reformista i nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Poštovanje gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle, svako obrazloženje kad se radi o pravni aktima na izgled izgleda suhoparno, a pogotovo u postupku kad se primjenjuje pravna stečevina EU-a. Međutim, ne bih htio ponavljati ni tekst zakona ni tekst obrazloženja, htio bi se osvrnuti u kluba samo na nekoliko točaka iz direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 03. travnja 2014. godine. Mislim da je važno tih nekoliko točaka ovdje sa javne govornice Hrvatskog sabora radi javnosti, radi moguće primjene Europskog uhidbenog naloga, ljudima malo potanko objasniti. Implementacijom u svakom slučaju direktiva, jedne i druge, 2013. i 2014. godine, propisano je minimalno pravo osoba uhićenih u svrhu izvršavanja Europskog uhidbenog naloga, a ono što je najvažnije, uvedeno je pravo na odvjetnika. I to čak na odvjetnika iz domicilne države osobe protiv koje se izdaje Europski uhidbeni nalog. Ono na što sam posebno obratio pažnju, to je točka 12. direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 03. travnja 2014. godine, a o čemu sam u nekoliko navrata već govorio i sa ove govornice, to je pretpostavka nedužnosti, presumpcija nedužnosti. To je jako važno zapravo da u bilo kojem postupku, kaznenom ili bilo kojem postupku, pa čak i u saobraćaju, među nama ljudima, u privatnom životu, polazimo upravo od te presumpcije nevinosti. Presumpcije nedužnosti. Sve dotle dok nadležni sud ne donese pravorijek kao konačnu pravomoćnu presudu, dotle je svaka osoba nevina. Nedužna. I o tome bi i u svojim raspravama pa i u ovom Saboru trebali itekako voditi računa. Ono što me raduje zapravo to je da ste kroz prijedlog teksta zakona o tome posebno vodili računa. Druga točka je točka 20. Europski uhidbeni nalog bi trebalo biti moguće, glasi točka: ako bi njegovo priznavanje ili izvršavanje u državi izvršiteljici uključivalo kršenje imuniteta ili povlastice u toj državi.“ Ja sam prošao kroz tekst prijedloga zakona i vidim da ste i kroz tekst ali i kroz one obrasce zapravo na kraju zakona vodili računa i o tom dijelu direktive. Točka 27. ona je nama zanimljiva i zbog određenih specifičnih slučajeva o kojima smo u ovom Saboru a da i ne spominjem, izrijekom razgovarali, da se „Europski uhidbeni nalog može izdati da bi se pribavili dokazi o računima bilo kakve naravi, osobe koje podliježe kaznenom postupku iz bilo koje banke, odnosno nebankarske financijske institucije, tu mogućnost treba shvatiti široko, tako da ona obuhvaća ne samo osumnjičenike ili okrivljenike, već i bilo koje druge osobe u odnosu na koje nadležna tijela u tijeku kaznenog postupka smatraju takvu informaciju nužnima.“ Citiram točku 27. direktive. Ali ne razrađujem dalje, milim da je jasna. Međutim, vraćam se na točku 23. direktive iz 2014. godine. Vi ste u prijedlogu zakona kazali da kroz glavu 3. ocjena sredstava potrebnih za provedbu zakona da se ne očekuje povećanje troškova provedbenih aktivnosti u odnosu na dosadašnje, te stoga nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH. Međutim, točka 23. otvara mogućnost da se kod izdavanja Europskog uhidbenog naloga pojave troškovi koji su iznimno visoki, istinabog , direktiva rješava da se to može rješavati u suglasnosti sa izdavateljicom uhidbenog naloga, ali kako postoji mogućnost i takvog Europskog uhidbenog naloga, mislim da bi trebali voditi računa i o mogućim troškovima. I da bi u proračunu trebali predvidjeti stavku, ona se ne mora izvršiti, dao Bog da se ne izvrši, ali bi trebali predvidjeti stavku i za takve povećane troškove provedbe Europskog uhidbenog naloga. No u svakom slučaju, Klub stranke rada i solidarnosti, Stranke međugeneracijske solidarnosti, Hrvatskih reformista i nezavisnih podržati će ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nemamo replika, pa idemo na drugu raspravu, to je uvaženi kolega Orsat Miljenić u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, cijenjene kolegice i kolege, gospodo dame iz Ministarstva pravosuđa. Uvodno mogu samo reći, bit ću vrlo kratak da će Klub zastupnika SDP-a podržati ove zakonske izmjene. One svakako su prilagodba direktive i ono što se treba napraviti i to je pozitivno posebice ovaj dio koji se odnosi na pravo okrivljenika. Ono što nije dobro, a to je kašnjenje. Na žalost i u ovom zakonu i u ZKP-u koji nam tek slijedi mi debelo kasnimo sa provedbom direktiva. Nema nikakvog razloga zašto se ovo nije napravilo prije godinu i pol, prije godinu, prije šest mjeseci međutim sad smo tu, hajmo to pokušat zgurat što prije do ove ljetne stanke. Mislim da su propuštene određene stvari koje su se mogle korigirati, koje postoje kao dvojbe u sudskoj praksi. Ali Bože moj, ako je procjena da je stanje savršeno, onda ga ne treba dirati u domaćoj praksi, onda ja ga mogu samo podržati. To ide na ruku onima koji misle da je tako. Tako da evo, da ne duljim podržat ćemo i uz žaljenje što kasnimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kratko i jasno, pa prelazimo na iduću raspravu uvažene kolegice Marije Jelkovac, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Evo ja ću ispred kluba Hrvatske demokratske zajednice ukratko raspraviti o prijedlogu ovog zakona. Naime, slažem se sa svime ovime što su rekli do sada kolege. Ono što bih također istaknula da je bitno da se ovim prijedlogom koji je u stvari četvrta izmjena postojećeg zakona od trenutka kada je on donesen do danas u stvari razlog tome je usklađivanje sa pravnom stečevinom EU i sa usklađivanjem i primjenom navedenih direktiva 2013./48 od 22. listopada 2013. godine i Direktivom 2014./41 od 3. travnja 2014. godine. Ono što je zaista bitno da je implementacija Direktive 2013./48 zahtijevala i izmjenu Zakona o kaznenom postupku kako je rekao i kolega Orsat što će nam također doći na klupe, a iz razloga što se na taj način usklađuju odredbe kojima se regulira pravo osumnjičenih i optuženih osoba u domaćem kaznenom postupku a supsidijarno se primjenjuje i na postupke po europskom uhidbenom nalogu. Također je važno istaknuti da su izmijenjeni članci zakona koji uređuju prava tražene osobe prilikom izvršavanja europskog uhidbenog naloga. Uveden je novi članak koji se odnosi na pravo tražene osobe u odnosu na koji je izdan europski uhidbeni nalog. Ono što je također već istaknuto i vrlo je značajno a to je uređivanje instituta prava na branitelje u postupcima izdavanja, izvršavanja europskog uhidbenog naloga, te je stoga u zakonu i novi članak kojim se propisuje postupanje u slučaju kad osoba za kojom je izdan europski uhidbeni nalog u RH po uhićenju u drugoj državi članici želi ostvariti pravo na branitelja u RH. Nadalje propisana je i obveza državnog odvjetnika da ukoliko tražena osoba želi ostvariti pravo na branitelja u državi izdavanja naloga o tome državni odvjetnik treba izvijestiti nadležno tijelo države izdavanja. Također je propisana i mogućnost ograničavanja prava tražene osobe na branitelja, odnosno na obavještavanje treće osobe i komuniciranje sa njima u skladu sa domaćim pravom ukoliko to zatraži država izdavanja europskog uhidbenog naloga. Propisana je obvezna prisutnost branitelja na ročištu za određivanje istražnog zatvora radi predaje pred sucem istrage što je također značajno zbog zaštite procesnih prava osumnjičene osobe. U vezi implementacije Direktive 2014./41 treba istaknuti da je uveden novi oblik pravosudne suradnje kroz europski istražni nalog. Taj nalog izdaje država članica koja provodi kazneni ili prekršajni postupak a u svrhu provođenja jedne ili više dokaznih radnji u državi koja izvršava europski istražni nalog radi prikupljanja dokaza. Stoga je u zakonu uvedena nova glava IIa. koja uređuje te institute. Nadalje u svrhu implementacije navedenih direktiva brisana je glava IV, te su izmijenjene odredbe glave I. i III. Zakona. Izmijenjene su i odredbe o nadležnosti tijela za izdavanje, zaprimanje i prosljeđivanje pojedinih oblika pravosudne suradnje, te odredbe o troškovima i pravnim sredstvima, a u svrhu usklađivanja sa najnovijim izmjenama zakona. U Zakon je naveden i novi članak koji propisuje načelo zaštite temeljnih prava kao jedno od temeljnih načela pravosudne suradnje u državama članicama EU, te u vezi obustave postupka uređena situacija kad se nakon pravomoćnosti rješenja kojim se odobrava predaja utvrdi da su nastupili razlozi za odbijanje izvršenja europskog istražnog naloga ili obustavu postupka izvršenja europskog istražnog naloga, jer je postojeća pravna praznina stvarala probleme do sada u praksi. Izmijenjena je i odredba koja regulira odgodu predaje i privremenu predaju, jer dosadašnja odredba nije bila do kraja razrađena u pogledu postupka što je također dovodilo do neujednačene sudske prakse. Također je izmijenjena i odredba koja regulira situaciju kada dolazi do ukidanja istražnog zatvora radi predaje zbog isteka prekluzivnih rokova za izvršenje predaje. Dakle, ovim zakonom propisuju se u stvari minimalni standardi koji jačaju uzajamno povjerenje i olakšavaju pravosudnu suradnju utemeljenu na načelu uzajamnog priznavanja što je vrlo pozitivno i dovodi u stvari i do veće pravne sigurnosti, a pogotovo jer se radi o području kaznenog prava gdje su ustvari stvari vrlo osjetljive jer dolazi do ograničavanja slobode kao temeljnog ljudskog prava. Te će stoga Klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog zakona. Važno je još istaknuti da za provedbu ovog zakona, neće biti potrebno iz sadašnjih analiza je vidljivo da neće biti potrebno osigurati dodatna sredstava u proračun RH. Zahvaljujem se.
Hvala kolegici Jelkovac. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa državama članicama Europske unije, prvo čitanje, P.Z.E. br. 146., predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa državama članicama Europske unije. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona.“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 127 glasova za donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže Zakon o međunarodnom privatnom pravu. Ovo područje je trenutno uređeno zakonom koji se Zakon o rješavanju sukobom zakona sa propisima drugih zemalja u određenim odnosima, koji je donesen 1982. godine i koje sukcesijom preuzet u naš pravni poredak. Prošlo je 35 godina, dogodile su se značajne i brojne promjene. Postojeća pravna rješenja u tzv. ZRS, skraćeno kako ga zovemo, većim dijelom su zastarjela i treba ih modernizirati. Zakon o međunarodnom privatnom pravu, dakle, on bi uređivao 3 skupine pravila. Pravila o određivanju mjerodavnog prava za privatno pravne odnose sa međunarodnim obilježjem, pravila o nadležnosti sudova i drugih tijela RH, za raspravljanje u pravnim stvarima čiji su predmet privatno pravni odnosi sa međunarodnim obilježjem, te pravila za priznanje i proglašenje ovršnosti stranih sudskih odluka, čiji je predmet navedeni privatno pravni odnosi. Ovim zakonom, uvodimo određene novine i jedna od novina je uvođenje poveznice uobičajenog boravišta koja se koristi u europskom pravu, ali koja nije definirana, pa ga mi u zakonu definiramo, ali samo za potrebe primjene ovog zakona, kako bi olakšali primjenu ovog zakona u praksi. U svrhu preglednosti mjerodavnih propisa pojedine odredbe Zakona o međunarodnom privatnom pravu se referiraju na relevantne uredbe EU i međunarodne ugovore. U tom pogledu zakon, slijedi pristup koji prihvaćaju u drugim državama članicama, u kojima je u novije vrijeme došlo do donošenja ovakvog modificiranog propisa. Tako npr. u Belgiji, u Nizozemskoj, Češkoj, Bugarskoj, Rumunjskoj. Također, ovim zakonom nastojali smo izbjeći dualistički, da imamo dualistički sustav, odnosno da imamo razliku u pristupu u primjenu propisa mjerodavnog prava, propisa nadležnosti koja se odnose na države članice EU i u odnosu na treće države. U tom kontekstu smo koristili onda istovjetne poveznice, kao one koje su predviđene propisima europskih prava, te smo ih onda proširili i na odnose sa trećim državama. Ono što je važno napomenuti da ovaj zakon ima supsidijarnu primjenu, što znači da se on primjenjuje tek, nakon međunarodnih ugovora i tek nakon propisa europskih prava. Dakle, onda kada ti propisi ništa ne uređuju. Kako se radi o vrlo zahtjevnom i kompleksnom zakonu, za ispravnu primjenu predvidjeli smo jedan dulji … [[Govornik se ne razumije.]] kako bismo kroz potrebne obuke pripremili pravosuđe za ispravnu primjenu ovog zakona. Zahvaljujem se.
Hvala i državnom tajniku. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda opravljam raspravu. Prvi klub koji se javio je Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i uvaženi kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora. Najkraće, Klub Mosta nezavisnih lista će podržati ovaj Zakona o međunarodnom privatnom pravu, podržat će ga iz razloga što se radi o dobrom rješenju izbjegavanja sukoba nadležnosti i što se radi o rješenjima o kojim se na adekvatan način sačuvalo nešto dobro iz hrvatske sudske i zakonodavne prakse, a to smo vidjeli na primjeru definicije i definiranja uobičajenog boravišta, sjedišta, ali i što se ta dobra praksa usuglasila s onim zahtjevima našeg međunarodnog okružja i naše međunarodne biti koje i sad i sami pripadamo, a to je da se zakonodavstvo i pravo, što je god moguće u većoj mjeri unificira kako bi se ostvarila ideja pravednosti i kako bi se ostvarila jedan ideal učinkovitosti i hrvatskog pravosuđa, a i kako bi se zaštitili ti privatni odnosi. Vidjeli smo da ovim predloženim rješenjem koje ugrađen zakon u prvom čitanju da kada se radi o osobnom statusu da je puno lakše i jednostavnije doći do onih informacija do kojih se sada teže dolazilo i da su prava koja se tiču osobnog statusa ona su zajamčena temeljem državljanstva. Imamo primjer recimo intelektualnog vlasništva, raspravlja se i o problemu roditeljskih obveza kada se primjenjuje Haaška konvencija ili ukoliko se radi o izvan ugovornim pravnim situacija, primjerice kod prometnih nezgoda sa državljanima trećih država da se tad također primjenjuje Haaška konvencija, ali i ono što je značajno za naše državljane je ostavljena mogućnost da se i pojedine pravne situacije privatne naravi mogu rješavati u konzularnim predstavništvima. Dakle zaključno, klub MOST-a nezavisnih lista podržava ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju, podržava ga zbog toga što je ostvaren ideal toga da ugradimo ono što je dobro i zadržimo ono što je dobro iz naše zakonodavne aktivnosti i sudske pravne prakse i da to dovedemo u suglasje sa zahtjevima međunarodnog okružja kojem pripadamo. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Druga rasprava Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a uvažena kolegica Anka Mrak-Taritaš. Nema je pa gubi pravo na raspravu. Prelazimo na raspravu Kluba zastupnika HDZ-a uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Evo dakle vrlo ukratko o ovom prijedlogu zakona. Ono što želim istaknuti da je sada osnovni izvor pozitivnog međunarodnog privatnog prava zakon kako je rekao i državni tajnik koji smo ustvari 1991. godine preuzeli sukcesijom od bivše SFRJ, a koji je donesen 1982. godine te zaista smatram da je značajno i opravdano donošenje ovog predloženog zakona. Od pristupanja RH EU uredbe na razini EU izravno su primjenjivane u RH pa tako i uredbe o međunarodnoj nadležnosti te priznavanju i izvršavanju odluka u građanskim, trgovačkim, nasljednim stvarima, pomorskim odnosima itd. Ono što želim reći da je zaista važno donijeti ovaj zakon jer se njime uređuje vrlo značajna materija i područje privatno pravnih odnosa s međunarodnim obilježjima, zatim pravila o nadležnosti sudova i drugih tijela RH za raspravljanje u pravnim stvarima čiji su predmet privatno pravni odnosi sa međunarodnim obilježjima i pravila za priznavanje i ovrhu stranih sudskih odluka čiji su predmet navedeni privatno pravni odnosi. Bitno je isteći da će se donošenjem ovog zakona i sucima odnosno praktičarima znatno olakšati postupanje i rješavanje situacija s međunarodnim obilježjem jer će imati jedan novi zakon u koji će biti preuzeta sva dosadašnja dobra sudska praksa koja se godinama iznjedrila u rješavanju svih ovih sporova koji su imali međunarodna obilježja, a isto tako dobit ćemo zakon koji odgovara potrebama suvremenog međunarodnog pravnog prometa koji će dovesti na taj način i do pravne sigurnosti, a i do ujednačenije sudske prakse. Evo stoga pozdravljamo donošenje ovog zakona kao klub i vjerujemo da će ono zaista doprinijeti u cijelom našem pravnom poretku boljoj i ujednačenijoj sudskoj praksi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Ante Bačić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovana kolegice. Ma evo samo jedna mala replika. Spomenuli ste koliko dugo smo čekali ovaj zakon, trebalo bi samo naglasiti i apel akademske zajednice i našeg profesora i sa Pravnog fakulteta u Zagrebu i Splitu, a i ostalih sveučilišta, njihov apel da se upravo donese novi moderan zakon koji će rješavati problematiku međunarodnog privatnog prava. Mislim da ćemo se svi složiti da Zakon o rješavanju sukoba zakona s propisima drugih zemalja u određenim odnosima je i zastario, dugo je na snazi sa malim izmjenama. A i mislim da je pravo vrijeme, evo četvrta je obljetnica ulaska Hrvatske u EU i mislim da je vrhunski trenutak za donošenje upravo ovoga zakona da upravo sve institute i iz osobnih odnosa obiteljskih, nasljednih reguliramo ovim zakonom i mislim da će se i sama akademska zajednica upravo radovati tome da će imati novi materijal za izučavanje i za pripreme naših studenata. Hvala.
Hvala. I odgovor na repliku.
Hvala kolega. Također slažem se sa vama i želim samo još nadodati da je i akademska zajednica sudjelovala u izradi prijedloga zakona i ovog teksta konačnog. Hvala.
Zahvaljujem. Iduća rasprava je Klub zastupnika SDP-a uvaženi kolega Joško Klisović.
Gospodine predsjedniče Sabora. Pozdravljam državnog tajnika sa suradnicima. I odmah na početku želim reći da će klub SDP-a podržati ovaj zakon jel to je nešto što nedostaje Hrvatskoj 30 odnosno od osamostaljenja. Ovaj zakon koji primjenjujemo je star 35 godina dakle od '82. godine, a kao što je u obrazloženju napisano mnoge promjene su se u međuvremenu desile od ulaska Hrvatske u EU i time obveze da primjenjuje direktive sa ovog područja kao i ukupna situacija u načinu poslovanja, u ekonomiji, u tehnologijama koje koristimo i koje bitno omogućuju intenzivnije međunarodne kontakte a samim time i sporove koji mogu nastati sa međunarodnim obilježjem. U tom kontekstu stvara jedan ovakav zakon koji će kodificirati sva pravila međunarodnog privatnog prava, znači mjerodavno pravo za privatne sporove, nadležnosti sudova kod toga i pitanja ovrhe i priznanja takvih presuda je nužan. Iako da ne bi bilo nedoumica mi smo uvijek imali regulirano ovo područje ali ono je bilo rasuto u razne naše zakone koji su evo čak i u obrazloženju ovdje pobrojani, dakle nije da nismo imali pravila i da nismo bili uređena pravna država koja treba znati što, koja zna šta treba primjenjivati. No sada imamo sve na jednom mjestu i to je jako važno. Evo posebice za one koji su stručnjaci u ovoj materiji tu su i pravila za priznanje i ovrhu stranih sudskih presuda. Jer smo mi vrlo često putem tv ekrana informirani da naši građani ustaju protiv provedbe stranih presuda uzimajući naravno i solidalizirajući se sa svojim sugrađanima. Ali ako imamo pravnu državu, ako imamo propise i zakone, ako imamo pravila o priznavanju stranih arbitražnih presuda onda jednostavno moramo inzistirati da pravni poredak funkcionira. Nekada je to bolno, nekada možda nije ni pravedno ali jednostavno to je tako i kao država smo jednostavno izabrali da ćemo biti na temeljima poštivanja zakona i poštivanja prava u svakoj situaciji. Ono što je posebno važno za istaknuti da se ovdje reafirmira poveznica prebivališta kao jedna važna poveznice s obzirom da ljudi koji žive na nekom području imaju najveću i najbližu vezu sa tim područjem a posebice je važna u slučajevima kod osoba bez državljanstva ili kada se državljanstvo ne može utvrditi. Također državni tajnik je spomenuo i to je po meni jedna važna činjenica koju treba istaknuti a to je supsidijarna primjena zakona, dakle zakon se primjenjuje u svim onim slučajevima kada ne postoje međunarodni ugovori bilo dvostrani ili višestrani ili kada ne postoje izravne direktive EU na ovom području koje Hrvatska mora prihvatiti u svoj pravni poredak i to izravno. Na ovaj način kada kodificiramo pravila međunarodnog prava koja su rasuta u masu naših zakona ustvari slijedimo jedan trend također u Europi pa su mnoge europske države krenule tim putem kao recimo Belgija, Nizozemska, Češka, Bugarska, Rumunjska itd.. Prema tome, još jedanput podržavamo ovaj zakon, mislimo da će on napraviti malo više reda u našem pravno sustavu i evo želimo mu kvalitetnu primjenu od strane hrvatskih sudova i naravno građana. Hvala.
Hvala i kolegi Klisoviću. Ovime zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Prijedlog zakona o međunarodnom privatnom pravu, prvo čitanje, P.Z. br. 141. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „1. Prihvaća se prijedlog zakona o međunarodnom privatnom pravu. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona.“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 125 glasova za i 1 suzdržan donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Cijenjeni predsjedniče Hrvatskoga sabora, saborski zastupnici. Nacrtom Prijedloga zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu uređuje se područje regulacije tržišta željezničkih usluga i područje zaštite prava putnika u željezničkom prijevoz, nadležnost i ovlasti nacionalnog regulatornog tijela te inspekcijski nadzor. Postojeći Zakon o regulaciji tržišta željezničkih usluga iz 2014. godine potrebno je izmijeniti radi daljnjeg usklađivanja sa pravnom stečevinom EU. Posebno vezano uz propise iz 4. željezničkog paketa koji se odnose na potpuno otvaranje tržišta za usluge domaćeg željezničkog prijevoza putnika od 1. siječnja 2019. godine te poslove i nadležnosti nacionalnog regulatornog tijela. Europska komisija 2016. u okviru EU pilota dostavila je RH pitanje u svezi nesuglasnosti nacionalnih mjera sa direktivom iz 2012. 34 EU. Stoga je potrebno izmijeniti odgovarajuće odredbe postojećeg zakona. Prijedlogom zakona određuje se da je nacionalno regulatorno tijelo nadležno za obavljanje regulatornih i drugih poslova u području tržišta željezničkih usluga. Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti, HAKOM. Prijedlog zakona vezano uz regulatorno tijelo sadrži odredbe o načelima rada o dužnostima članova vijeća, o odlučivanju o poslovima, o donošenju i izvršenju odluka sudskoj zaštiti, o sredstvima za obavljanje poslova i o podnošenju izvješća o radu. Prijedlog zakona vezano uz regulaciju tržišta željezničkih usluga sadrži odredbe o regulatornim načelima i ciljevima regulatornog tijela, o nadležnostima regulatornog tijela, o postupku po podnesenom zahtjevu, o prikupljanju podataka, o provjeri računovodstvenog razdvajanja, o određivanju osnovne svrhe usluge međunarodnog željezničkog prijevoza putnika koji uključuje kabotažu primjenjivo samo od 1. siječnja 2019. godine o utvrđivanju gospodarske ravnoteže ugovora o obavljanju usluge javnog prijevoza putnika, o izdavanju prethodnih suglasnosti i neobvezujućih mišljenja i ocjena, o utvrđivanju roka za pristup uslužnom objektu, o nadzoru naknade za željezničke usluge te o suradnji sa nacionalnim tijelima i regulatornim tijelima ostalih država članica EU. Prijedlog zakona određuje da je regulatorno tijelo nadležno i za zaštitu prava putnika u željezničkom prijevozu, prijedlog zakon sadrži o odredbe o nadležnosti regulatornog tijela za provedbu Uredbe Europske zajednice br. 1371/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o pravima o obvezama putnika u željezničkom prometu, postupanju po službenoj dužnosti u zaštiti prava putnika, rješavanju u postupku po zahtjevu putnika u vezi sa reklamacijom Povjerenstvu za reklamacije potrošača pri željezničkom prijevozu i inspekcijski nadzor u području zaštite prava putnika. Prijedlog zakona vezan uz inspekcijski nadzor regulatornog tijela nad provedbom predmetnog zakona Uredbe Europske zajednice br. 1371/2007 i ostalih propisa kojima se uređuju prava putnika, određuje obavljanje poslova inspekcijskog nadzora, ovlasti inspektora i obveze nadziranih i drugih osoba koje sudjeluju u inspekcijskom nadzoru. Za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Hvala.
Hvala državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, prvi se za riječ javio uvaženi kolega Tomislav Žagar u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo nastojat ću u kratkoj raspravi objasnit možda par stvari koje su, čini mi se, bitne za reći, a vezano uz hrvatsku željeznicu, svega ono što smo kroz povijest imali i onoga što nam se i danas kroz ovaj zakon očekuje, klub MOST-a će podržati donošenje ovog zakona iz jednostavnog razloga što je to na neki način naša obaveza, a i budućnost hrvatske željeznice ne možemo vidjeti drugačije nego kroz sve ove zakonske regulative koje moramo primijeniti, implementirati u naš zakonodavni okvir s obzirom na to da smo članica EU-a. Vidjeli smo u medijima u posljednje vrijeme, dosta kritičkih stavova prema hrvatskoj željeznici, prvenstveno se to odnosi, bio je jedan članak gdje se piše posve točno da od Osijeka do hrvatske obale, mislim da do Splita se putuje 24 sata, pa bi nekako u tom smjeru mogla biti ona izjava „Vlak je uvijek brži“, mogla bi ovako glasiti „Vlak je uvijek brži osim ako ne putujete biciklom“. No mi svi skupa ne trebamo se čuditi svemu ovome što se dogodilo na hrvatskim željeznicama, čak ne trebamo tražiti ni krivce u ovoj ili onoj Vladi, jednostavno svih ovih proteklih 20 i nešto godina, je vodilo k tome da su hrvatske željeznice na neki način dosta zapuštene, zapostavljene, dijelom u ovim raspravama smo vidjeli, prijašnjim raspravama vezano uz ovu temu gdje smo razvijali cestovni sektor i zato mislim da neovisno o tome hoćemo li mi usvojiti ovaj zakon, a usvojiti ga trebamo, neće ovaj zakon doprinijeti boljitku željeznica, već će doprinijeti sveobuhvatni konsenzus svih onih koji mogu odlučivati da bi nam sutra na hrvatskim željeznicama bilo bolje. Devedesetih godina ako se sjećate bile su velike borbe sa sindikatima, tada je hrvatska željeznica bila veliko poduzeće u kojem su ljudi naravno, zaposlenici tražili svoja prava, nakon toga mislim da je tamo 2013., 2011., 2012., 2013., sad više ne znam, ne sjećam se točno, došlo je do razdvajanja poduzeća, dakle imali smo putnički prijevoz, teretni prijevoz, HŽ Cargo, imali smo i vuču vlakova pa su ta poduzeća razdvojena kao zasebne cjeline i naravno ugasio se HŽ Holding kao krovna organizacija. O ovome je bilo riječi i na odboru, imat ćemo sad dosta i problema vezano i za natječaj koji će se provoditi na hrvatskih željeznicama vezanom uz osuvremenjavanje željeznica ali ono što je bitno za istaknuti, neovisno o tome u kojem se stanju sad hrvatske željeznice nalaze, ovakve zakonske prijedloge ili zakonske okvire moramo donositi jer smo članica EU-a, i sjedne strane imamo putnike koji žele imat brz i siguran prijevoz, a s druge naše operatere ili prijevoznike koji žele imat pristup trasi pod jednakim uvjetima i naravno HŽ infrastrukturu koja mora to omogućiti. I sve to nije jednostavno napraviti. Kažem, hoće li ovaj zakonski prijedlog tome pomoć sam po sebi, neće, ali na temelju onoga što je i državni tajnik objasnio, nužno je donošenje ovog zakonskog okvira. I s toga će ga klub MOST-a podržati. Hvala.
Hvala. Druga rasprava uvaženi kolega Alen Prelec, Klub zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, suradnici. Pa evo ovaj Prijedlog Zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu, ja bih pročitao sam evo početak zbog čega se on donosio. Ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU-a te se u prilogu dostavlja izjava o njegovoj usklađenosti sa pravnom stečevinom EU-a. ovo je lijepo rečeno, međutim ja bi prvo malo rekao nešto o hrvatskim željeznicama, onako o općoj situaciji. A pa evo, i kolega Žagar je rekao da zasigurno ne možemo biti zadovoljni sa situacijom u hrvatskim željeznicama, općenito, ali općenito govoreći evo istraživanja su dala da svega 12% svih putovanja u Hrvatskoj se odvija javnim prijevozom. Kakav nam je javni prijevoz u svakom slučaju nezadovoljavajući. Nedugo je bilo u Večernjem listu stanje u javnom prijevozu u Hrvatskoj. Pa ja ću samo par stvari reći da steknemo dojam kakvo je stanje u javnom prijevozu pogotovo sad u Hrvatskim željeznicama, odnosno željeznici općenito kako bi shvatili u stvari koliko je ova tema bitna i koliko su ovi zakonski prijedlozi važni da ipak to promijenimo. Samo jedna mala digresija, veli ovako u Osijeku je prosječna starost tramvaja 45 godina. Prosječna starost flote Jadrolinije je 33 godine, a u Hrvatskoj željeznici je sljedeće stanje 30 godina se odnosi na vozni park Hrvatskih željeznica. 30 godina su nam prosječno stari vlakovi. Broj putnika koji se voze željeznicama je 22 milijuna putnika godišnje. E sad, kako možemo biti zadovoljni, odnosno moramo biti nezadovoljni sa ovakvim stanjem u Hrvatskim željeznicama. Imamo zastarjele i neodržavane vlakove bez klime. U tom slučaju ja mogu reći imamo izuzetaka. Evo ja sam čelnik jedinice lokalne samouprave u Brdovcu. Imamo liniju Dugo Selo – Savski Marof koje mislim da je jedna od najprofitabilnijih, ako nije najprofitabilnija u Hrvatskoj u kojem svakodnevno komuniciraju ljudi iz bliže okolice Zagreba. Mislim da su bili i kolege ovdje prisutni u Saboru koji su se svakodnevno vozili Hrvatskim željeznicama. I na tom dijelu uz puno putnika napravile su Hrvatske željeznice jako veliki iskorak. To su jedni moderni vlakovi sa klima uređajima. U svakom slučaju jedno putovanje onako kako smo možda doživjeli u EU. Kod nas je pravilo da razmišljamo na način da se željeznicom voze samo sirotinja, oni koji nemaju ni jedan drugi način prijevoza. Mislim da to treba promijeniti. Svi oni koji su bili vani znaju da željeznicu koriste svi oni koji žele stići od točke A do točke B na jedan brz i siguran način. Ovdje kod nas u Hrvatskoj to na žalost nije, osim ja kažem ovakvih svijetlih primjera evo gdje imamo moderne vlakove, vlakove sa klima uređajima i gdje u svakom slučaju je putovanje izuzetno ugodno. Ja se nadam da će takvi primjeri biti po cijeloj Hrvatskoj, jer ako govorimo da nam ljudi, mladi ljudi odlaze iz Hrvatske onda je jasno da je bitna i ova komunikacija. Važna je komunikacija. Svi volimo reći natalitetna politika treba davati roditeljima za djecu, škole knjige, a onda u stvari ne otvaramo radna mjesta i ne omogućavamo mladim ljudima da komuniciraju brzo. Mislim da je i ovo bi trebalo biti dio natalitetne politike Hrvatske željeznice da imamo modernu željeznicu, moderne brze vlakove, vlakove u kojim ćemo moći ugodno putovati. Ja ću samo u par riječi reći općenito, a onda ću i konkretno dati prijedloge vezano uz ovaj zakonski prijedlog. Naime, HŽ Infrastruktura upravlja prugama u RH u duljini nešto većoj od 2600 km. Dobar omjer kilometara pruga i broja stanovnika zemlje. Naime, 1556 osoba po kilometru stavlja RH u rang sa razvijenim europskim zemljama. Znači, možemo reći da imamo broj, po kilometrima pruge imamo zadovoljavajući broj pruge. Međutim, one su u izuzetno lošem stanju. Na mreži održava se 542 kolodvora i stajališta. 1512 željezničkih i cestovnih prijelaza, 109 tunela i 548 mostova. Mnogi od tih objekata su i zaštićeni kulturna baština. Kad govorimo o zaštićenoj kulturnoj baštini onda možemo govoriti recimo i o zaštićenoj kulturnoj baštini u Zagrebu. Imamo glavni kolodvor i zapadni kolodvor koji jesu vjerojatno zaštićena baština, koji su prekrasni stari kolodvori. Ne kažem da trebaju bit, da ih treba srušiti i da treba napraviti moderne kolodvore. Ali oni zasigurno nisu adekvatni ovakvi kakvi jesu, da ne govorimo o splitskom kolodvoru koji je evo sačuvaj me Bože. HŽ Infrastruktura odgovorna je za organiziranje i reguliranje prometa za obnovu i održavanje, te građenje željezničke infrastrukture koja je javno dobro u općoj upravi. Mrežom dnevno u prosjeku vozi oko 630 putničkih i 115 teretnih vlakova. Imamo mi ovdje i svijetlih primjera. U Domovinskom rastu pruga Vinkovci – Osijek je bila najvažnija sporedna linija u cijeloj državi. Imala je najviše prometa i donosila profit. Nakon 16 godina završena je i njezina obnova 2009. godine i pruga je napravljena za maksimalnu brzinu od 120 km/h a danas na toj pruzi koja je važna za Slavoniju komuniciraju, odnosno prometuju vlakovi brzine 80 km. Pa sad bih ja isto postavio pitanje zašto smo radili pruge koje dozvoljavaju brzinu 120 km/h a mi prometujemo 80 km/h. Evo jedan i drastičan primjer. Spomenuo sam najprofitabilniju koliko znam, a razgovarao sam sa Hrvatskim željeznicama najprofitabilniju prugu u Hrvatskoj, to je Savski Marof – Dugo Selo gdje povremeno vlakovi, moderni vlakovi doista koji su stari godinu, dvije, tri prometuju čak brzinom od 40 km/h. I sad uspoređujemo, a volimo se uspoređivati sa Europom gdje vlakovi prometuju brzinom od 300 km/h mi ovdje imamo moderne vlakove, a komunikacija po tim prugama je 40 km/h. To je nešto što zajedno svi moramo promijeniti. Željeznica mora biti lokomotiva razvoja Hrvatske, a ne ono da se željeznicom voze sirotinja. Govorio sam i o kolodvorima iz 19 stoljeća. Da, mislim da su prekrasni kolodvori, ali i oni trebaju bit uređeni. Sustav regulacije. Evo jedan primjer, a znam za njega jer sam razgovarao sa HŽ-ovcima. Sustav regulacije na glavnom kolodvoru, izgrađen je i pušten u funkciju, evo sad nedugo, međutim nije dobio uporabnu, nego privremeno rješenje. Znači ulažemo u infrastrukturu, međutim evo događaju se takve stvari koje ne bi se trebale događati. Kada govorimo o ovom zakonu, onda ću pročitati evo jednu, veli ovako u članku 2. govori sljedeće: „Ovaj zakon u pravni poredak prinosi se, Direktiva Europskog parlamenta i vijeća od 14. prosinca 2016. godine u pogledu otvaranja tržišta za usluga domaćeg željezničkog prijevoza, putnika i upravljanje željezničkom infrastrukturom.“ Kaže otvaranja tržišta. Zakon donosi se radi daljnjeg usklađivanja s pravnim stečevinama EU, posebno vezano uvaženi zastupnik propise iz 4 željezničkog paketa koji se odnosi na potpuno otvaranje tržišta za usluge, domaćeg željezničkog prijevoza putnika. E sad i u čl.4. veli: „U smislu ovog zakona, pojam podnositelj zahtjeva znači i međunarodna grupacija željezničkih prijevoznika.“ E sad ja tu moram malo zastati, kad vidim direktivnu, odmah zastanem, direktivu EU, i onda onako mi je dvojba. A dvojba ide u smjeru sljedećem. Činjenica da smo mi napravili dosta grešaka u zadnjih 20 godina Hrvatske države, dali smo ceste u koncesiju, ceste neke, po tim cestama se naši ljudi voze sa većom cijenom, autoceste govorim i Istarski ipsilon i Macelj kroz Zagorje, veća cijena od cijene autocesta koje su u državnom vlasništvu. Napravili smo Zakon o koncesiji, … [[Govornik se ne razumije.]] pravu, naši građani, više nemaju pristup negdje na moru za plaže, nego moraju plaćati ulaz u koncesijsko pravo. Ulaz. Napravili smo privatizaciju na hrvatski način, i sad je tu samo moja dvojba, je ono oprez da ne napravimo grešku u koracima, da ne dovedemo se u situaciju da i Hrvatske željeznice, pogotovo onaj profitabilni dio privatiziramo ili na hrvatski način, znamo kako je to bilo, po rođačkim vezano ili prodamo strancima koji će nam ovdje dovesti željeznicu, možda moderniju, bržu, bolju, ali u svakom slučaju skuplju. Postavlja se pitanje hoće li se naši hrvatski građani moći voziti tom željeznicom? Evo, to su neke moje dvojbe, a kad govorimo o dvojbama, onda mogu i spomenuti koncesiju za aerodrom, i aerodrom smo privatizirali bi ja rekao. Pa onda aerodrom ne radi noću, ili su cijene aerodromskih usluga veće nego su bile prije. Gospodo draga, nadam se da će Hrvatska željeznica i dalje biti željeznica u kojom će se svaki hrvatski građanin moći voziti po povoljnim cijenama i da se ne dogodi da smo napravili nešto što ćemo danas sutra zažaliti. Kao što smo zažalili za aerodrom, kao što smo zažalili većinom za privatizaciju gdje su nam stranci kupili sve ono što valja, banke, HT, INA-u, i onda nam bude kasno. Hrvatske željeznice moraju biti u hrvatskom vlasništvu, one moraju biti pristupačne za svakog hrvatskog građanina i tu ne bi trebalo biti dvojbe. Imam još jedan primjer gdje sam nedugo čuo da su Austrijanci dio željeznica privatizirali na način da su im dali jedinicama lokalne samouprave, županijama, jasno oni imaju svoj način, županijama, gradovima i općinama. A kad govorimo o putničkom prijevozu onda govorimo i o tome evo su zadaće putničkih prijevoza, povezivanje županijskih, regionalnih središta, međusobno kao i sa lokalnim sredinama na cijelom području Hrvatske željeznice. To piše u prilogu Zakona o Hrvatskim željeznicama. Masovni prijevoz putnika u prigradskim i gradskim područjima. Pa evo sad i to je jedan od prijedloga, kad ne znamo dobro voditi Hrvatske željeznice, kada su one neprofitabilne, kada nisu po našoj mjeri, možda i u tom smjeru možemo razmišljati da prepustimo onima koji će možda brinuti i bolje o njima. Regionalni vlakovi, turistički vlakovi, jedinice lokalne samouprave, pa neka županije, gradovi, općine preuzmu dio tog prijevoza koji će biti sigurno adekvatniji i bolji za svakog građana Hrvatske. Vidim da mi ističe vrijeme. Imam jedne konkretne zamjerke vezano uz ovaj vaš prijedlog. Evo imamo na stranici članak 23. na stranici 17, veli: „Regulatorno tijelo po službenoj dužnosti donosi odluku u kojem se operateru uslužnog objekta određuje razumni vremenski rok u kojem je dužan odgovoriti na upit željezničkog prijevoznika.“ Koji je to razumni rok? 30, 60, 90 dana? Mislim da je razumni rok nešto onako preopćenito. Još jednu stvar, a vrlo je moderna, kaže, članak 36.: „Novčanom kaznom u iznosu od 20 do 200 tisuća kuna kazniti će se za prekršaj pravna osoba.“ Koja? „Kao željeznički prijevoznik ne omogući putnicima unošenje bicikla u vlak prema potrebi uz naknadu, uz preduvjet da se njima lako rukuje i ako to ne utječe negativno na usluge željezničkog prijevoza, te ako željezničko vozilo to omogućuje.“ Kako će putnik znati koji bicikl može unijeti u vlak? Znači procjena ostaje na volji željezničkog radnika. Moramo … [[Govornik se ne razumije.]] sklopiv, sklopiv, ok. Znači željeznički putnik mora znati dal bude željeznički radnik pustio metar i pol bicikla pola metra bicikla, ili sklopiv, plave boje ili zelene boje. Mislim ovo su neke konkretne stvari, ovo stvarno nije zlonamjerno, nego dobronamjerno, mislim da moramo o svemu tome misliti. I molim vas budite ovdje određenije, da ne bude to bilo na volju ili ne volju željezničkog radnika. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. 4 su replike. Prvi je uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Prelec. Javio sam se za repliku, htio samo nadopuniti jednom još činjenicom koja mi se čini bitna, ali prije toga da kažem da nije baš ni posve tako da se u HŽ nisu ulagala sredstva. Značajna sredstva su uložena, međutim uvijek je problem strategija i način na koji se novac ulaže i što je to prioritet kada govorimo o željezničkom prijevozu. Inače željeznički pruge možemo razvrstavati na one koje imaju status međunarodnog pravca, regionalnog pravca ili lokalnog pravca. Ja ću spomenuti prugu Varaždin-Dalj u duljini od 250km koja ima oznaku R202 u HŽ-u. to je jedno kolosiječna pruga ne elektrificirana, ono što je problem u prošlosti se dogodio da su pojedine priključne pruge na toj dionici ukidane, znači na njima je osustavljeno prometovanje kako se navodilo zbog lošeg stanja kolosijeka, to je prije svega pruga Pčelić-Sirač i Pčelić-Banova Jaruga i dionica od Našice prema Pleternici. E sada gledajte, osnovni preduvjet za razvoj svake željeznice je u svakom slučaju teretni prijevoz i količina robe koja se preveze na tom teretnom pravcu. Kada imamo taj oblik prijevoza onda postoji znatni prihodi da se željeznica razvija. Greška je bila što ta dionica pruge nije dobila status međunarodnog pravca nego samo regionalnog pravca. Ako spomenemo da postoji Nexe Grupe ili cementara u Našicama, Tvornica gnojiva u Kutini onda se dogodilo da se prijevoz robe recimo kod svojevremeno je to bilo 800 tisuća tona cementa koji se mogao provest željeznicom, prijevoz robe je usmjeren na cestovni prijevoz, a ako se htjelo željeznicom prevoziti onda su se dionice produžavale po stotinjak kilometara duži prijevoz i tu željeznica nije mogla biti konkurentna. Dakle ono što mi moramo napraviti je prije svega odrediti prioritete ulaganja u HŽ. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku izvolite.
Hvala. Kolega da, nisam ja rekao da se nije ulagalo u HŽ pa evo imamo primjera da se stvarno planira značajan novac povući iz fondova EU i to je za svaku pohvalu. Treba brinuti ne samo o putničkom prijevozu o kojem mi danas govorimo nego i teretnom prijevozu jel i na taj način ćemo prije svega štititi okoliš. Znamo koliko troše veliki kamioni, a koliko je željeznica ekološki prihvatljiva. U svakom slučaju mislim da uz ovu raspravu moramo ljudima koji nas ovdje slušaju spomenuti i reći što treba promijeniti. Ovdje smo da nađemo nekakve zajedničke načine da HŽ bude jedno bolje poduzeće uz sve nas zajedno i jasno. Ali ono što je najvažnije što možda i nisam spomenuo, vratiti ljude da se voze našim vlakovima. Bilo je tu primjera evo nedugo gdje su mladi turisti išli iz Splita u Zagreb, vozili su se 11, 12 sati, to je nešto neprihvatljivo. Vani se vozi željeznicom da bi brže došli na cilj, jasno na drugi način, a kod nas se događa da turisti putuju do Zagreba 12 sati, a mogli su doći iz Splita u Zagreb koliko za pet sati autobusom. To je nešto neprihvatljivo i zato evo hvala na replici da zajednički moramo ukazati na probleme u HŽ-u.
Zahvaljujem. Druga replika zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega rekli ste da je zakon našli ste čak i zamjerku u njemu po pitanju bicikla i dobre volje nekoga. Valjda će se tu pronaći Sport Bili koji može umanjiti tu biciklu pa ju staviti u torbu, međutim ozbiljnost ove teme nalaže da je činjenica kao što ste rekli da ne samo ta zamjerka nego ovaj zakon je izraz direktive EU koje mi sada ovdje u Saboru raspravljamo, a on je u nas vrlo teško primjenjiv jer željeznicu imamo u tragovima. Kazali ste da bi željeznica trebala biti glavana lokomotiva razvoja RH jedan od glavnih pokretača brzog transporta robe i putnika, ali je činjenica da mi svakodnevno donosimo brojne direktive koje je u stvarnosti teško implementirati isključivo zbog toga, a u ovome slučaju zbog željeznice koja je stvarno dovedena u tragove. Ako mi iz Osijeka trebamo do Splita 24 sata, doslovno bi prije pješke došli s tim da možete dva puta stati na ručak negdje u restoranu nego što ćete doći iz Osijeka do Splita željeznicom, onda govorimo o problemu sustava koji je ciljano uništio naše željeznice jel kako to da kolega Žagar je spomenuo da su bila ulaganja, a da u ovome stanju imamo danas željeznice. Šta je tu regulatorna agencija, šta ovaj zakon želi postići ako je stanje katastrofalno ako doslovno željeznice i nemamo jel svi ostali prijevozi su bolji. Znači željeznica treba ili biti strateški prihvaćena od svih politika bez obzira koja je politička opcija ili će na ovaj način neko stvarno doći uzeti je u koncesiju i iskoristiti naše dobre, koji će ulagati, ali ne u interesu hrvatskom nego u interesu svome. Ovo je ozbiljna teme i zato ozbiljno trebamo pristupiti …
Zahvaljujem. Odgovor na repliku izvolite.
Kolega Bulj, da, Hrvatska mora brinuti o tome da HŽ budu lokomotiva razvoja to ste vi napomenuli. Međutim evo ima ozbiljne dvojbe da se HŽ pokušavaju ciljano uništavati, ima puno primjera gdje su lokomotive koje nisu bile za otpis su se napisale za otpis pa su otišle u staro željezno, tu postoji puno dvojbi. A možemo reći mogu pitati koliko je tih lokomotiva je u zadnje vrijeme na taj način otpisano, pretvoreno možda u staro željezo, a nije trebalo. Ono što govorimo o kriminalu u svim područjima Hrvatske države to treba ispitati. Ali još jedno pitanje, koliko tih lokomotiva je sada na spisku za staro željezo? Imam neke informacije koje me jasno ne vesele nego sam zabrinut o takvim i tu su konkretne stvari i konkretna pitanja. A mi smo ovdje da o tome raspravljamo i da ono što znamo kažemo na ovom mjestu i da se zna i da se takve stvari onemogućavaju.
Treća replika je uvaženi kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Pa kolega Prelec, vi ste me ponukali za repliku onim svojim zadnjim dijelom kada ste govorili o zračnoj luki Franjo Tuđman, ne o aerodromu. Dakle agencije se osnivaju kao nekakva neovisna regulatorna tijela koja bi morala paziti da li se provode Zakon o uredbi itd., neovisno od pritiska politike. I vrlo interesantno da Agencija za civilni promet uopće nije znala da li zračna luka Franjo Tuđman provodi koncesionar odredbu da radi 24h. Druga stvar kada se dogodilo ono sa avionom da avion mora letjeti u Rim oni su isto jutro morali biti u zračnoj luci, u Croatia Airlinesu pobrati sve podatke. Onda bi mogli reći da ta agencija funkcionira sukladno načelima zbog koga je ovaj Visoki dom donio odluku da se on osnuje. Međutim, želim ovdje još nešto reći kada govorimo o Zračnoj luci Franjo Tuđman, tamo ima jedno naselje, Pleso, tako se je i zvala nekada ta zračna luka, tamo su ljudi uložili novce u apartmane, u sobe i gdje spavaju putnici koji nemaju vezu za dalje. Međutim, u trenutku otvaranja nove zračne luke na goričkim prometnicama osvanule su table, nova regulacija prometa od tada i tada. A ima jedna ograda tamo koja dijeli to naselje ili gradsku četvrt, kako god hoćete od bivšeg prostora zračne luke koju nitko maknuti neće. I uz svu dobru volju ministra Butkovića netko se tko treba to promijeniti, maknuti tu ogradu, omogućiti tim ljudima da se bave poslom, prave lud. Rent-a-car poduzeća po Gorici tamo parkiraju svoje aute, tri parkirališta stoje prazna, stara parkirališta uz staru zračnu luku, zgradu stare zračne luke i to naprosto pokazuje nešto drugo. A to se može preslikati i na željeznice i na ceste. Ako smo napravili jedan vrlo značajan infrastrukturni projekt za gospodarski razvoj i razvoj turizma onda ne smijemo s druge strane uništavati one koji su uložili novce da se bave određenim stvarima. Dakle ta zračna luka mora opet imati direktnu vezu sa gradom Velikom Goricom a ne da bude odvojena skroz od grada Velike Gorice.
Hvala. Odgovor uvaženi kolega Prelec.
Gospodine Šuker, vi ste malo to povezali na drugi način, ali O.K, sve u redu. Ja sam govorio jasno o aerodromu kao jednom, ja bih rekao u ovom slučaju lošem primjeru privatizacije ili davanja u koncesiju da nam se to ne dogodi sa Hrvatskim željeznicama. Mi Hrvatske željeznice, jasno nisu adekvatne, nisu u stanju kako bi htjeli mi svi skupa ali govorio sam o tome, evo u ovim direktivama se govori da treba otvoriti tržište Hrvatske sa, što se tiče željezničkog prijevoza da se ne dogodi privatizacija na način, na hrvatski način. O tome sam govorio i tu su moje, evo dvojbe i zebnje da ono što je profitabilno u Hrvatskoj da će to neke strane kompanije dobiti a ono što nije profitabilno, putnički prijevoz, dio putničkog prijevoza jasno u dijelovima Hrvatske koji nema veliku frekvenciju da će taj dio ostati u vlasništvu i u upravljanju Hrvatskih željeznica koji nije profitabilan. Evo o tom dijelu sam govorio. Ali sa ovim što ste vi govorili vezano uz aerodrom Pleso, stari dio parkirališta, tu se apsolutno slažem i tu ste u pravu.
Hvala. I zadnja replika je uvaženi kolega Mišić.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Prelec, pozorno sam vas slušao u vašem izlaganju, međutim ja se uvijek moram osvrnuti kao gospodarstvenik na sve stranke pa i na vašu, ovo kao čini se kao naknadna pamet, pa onda idemo kritizirati nešto što mi nismo napravili pa što nisu oni napravili ali u stvari smo svi krivi. Jednostavno kao čovjek ne mogu vjerovati da mi nakon 25 godina, pošto putujem od Vinkovaca do Zagreba pa i vlakom često, da mi za 25 godina nismo mogli podignuti brzinu pruge ne znam za 20, 30km. Prije rata se dolazilo za 2,5 sata u Zagreb, sada za 3,5 sata, 4. Sramota je, to je jedna velika sramota kada gledamo kako hrvatski narod sa istoka stiže u Zagreb. A da ne pričamo o toj sramoti i ne znam ti ljudi koji su do sada sve vodili, svi znamo da s istoka najviše roba dolazi prema zapadu. Kroz Vinkovce je nekada prije rata 300 vlakova prolazilo u danu, 300 vlakova, danas prođe možda 80 i čak manje. A sa puno manjim brzinama. Mi znamo da smo u zgrade, u Vinkovcima, Brodu i sve ove manje postaje uložili jako puno novaca. To vam je isto kao da izgradite autocestu pa pustite Fiću da voze ili trabante one nekadašnje a mi tako imamo sada vlak koji vodi prema Zagrebu. Ja ne mogu vjerovati da mi nismo prema istoku imali prioritet svega što se tiče željeznica, već smo imali i lokalni prioritet i sve prioritete ali nismo imali ono što je najbitnije. Da li je tu utjecao kamionski promet koji vidimo na autocestama, koji uzima dio prometa željeznicama? Da li je to nekakav lobij koji nije želio ustvari da uništimo to da bi mogli prenijeti na kamione. Pa to svi mi dobro znamo kažemo kakva željeznica takva država. Probajmo otići, ja sam išao vlakom za Frankfurt, pa sam išao austrijskim, slovenskim i čak hrvatskim. I ovo spomenuli ste samo.
Hvala kolega Mišić [[Upadica: Isteklo je, ispričavam se. Hvala.]] Puno je, puno je isteklo, pustio sam ali evo. Izvolite.
Kolega da, naknadna pamet. Ja ću uvijek kritizirati ono što ne valja. Nema veze koliko je moja stranka vodila ovu državu i ministarstvo, da li je učinila dovoljno ili nedovoljno kaj se tiče Hrvatskih željeznica, sigurno nedovoljno jer znamo u kakvoj su situaciji i uvijek ću govoriti ono što ne valja. Apsolutno se slažem s vama kada kažete za istok da se malo učinilo šta se tiče željezničkog prometa. Evo znam konkretne stvari osim ovih svijetlih primjera kojih sam naveo, primjer Osijek-Vinkovci, tu je stvarno zadovoljavajuća situacija, ali velim o toj naknadnoj pameti možemo govoriti, ja se slažem da treba kritizirati sve one koji su dosad radili, koji nisu dovoljno učinili da bi hrvatske željeznice bile po mjeri putnika, po mjeri prosječnog Hrvata koji se vozi hrvatskom željeznicom, ali ne samo prema Vinkovcima, nego prema Rijeci, imamo jako puno područja Hrvatske koji gotovo da nema prometa putničkih vlakova. I kad govorimo o politici toga da nam se ljudi ne iseljavaju, kad govorimo o decentralizaciji Hrvatske onda moramo razmišljati i o hrvatskim željeznicama. I on putničkom prometu di će svakom hrvatskom građanu omogućiti da dođe do metropole u nekakvim satima koji su zadovoljavajući, a ne da se vodimo iz Splita do Zagreba 12 sati. Evo, o tome govorim i slažem se s vama, evo naknadna pamet je ta, ali i bolje ikad nego nikad.
Dobro. Prelazimo sad na raspravu Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi kolega Pero Ćosić. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] predsjedniče Sabora, uvaženi predstavnici predlagatelji iz Ministarstva mora, prometa i infrastrukture, uvažene kolegice i kolege. Kao što je već kazao predlagatelj, ovim prijedlogom zakona utvrđuje se područje regulacije tržišta željezničkih usluga, područje zaštite prava putnika u željezničkom prijevozu te nadležnost i ovlastio nacionalnog regulatornog tijela uključujući i poslove inspekcijskog nadzora nad provođenjem ovog zakona. Znamo da su ova pitanja utvrđena već postojećim zakonom iz 2014. godine no s ciljem daljnjeg usklađivanja sa pravnom stečevinom EU-a potrebno ga je zamijeniti. Anime kao dio četvrtog željezničkog paketa u pogledu otvaranja tržišta za usluge domaćeg željezničkog prijevoza putnika i upravljanja željezničkom infrastrukturom, krajem prosinca 2016. godine na snagu je stupila Direktiva EU 2016/2370 Europskog parlamenta i ta direktiva je u značajnoj mjeri izmijenila odredbe Direktive 2012/34 EU-a, u svezi poslova i nadležnosti nacionalnog regulatornog tijela. Ovim prijedlogom zakona određuje se da je nacionalno regulatorno tijelo nadležno za obavljanje regulatornih i drugih poslova u području tržišta željezničkih usluga, Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti, HAKOM. Prijedlog zakona određuje da je regulatorno tijelo nadležno i za zaštitu prava putnika u željezničkom prijevozu kao i poslove inspekcijskog nadzora nad provedbom ovog predmetnog zakona i Uredbe EZ 1371/2007., i ostalih propisa kojima se utvrđuju prava putnika. Znamo isto tako da je dosada u RH u potpunosti liberaliziran željeznički teretni prijevoz, dok je putnički prijevoz liberaliziran samo u segmentu međunarodnog prijevoza i nadamo se da će donošenje ovog zakona rezultirati novim mjerama koje će vratiti građane u vlakove, jer će im osigurati bolju kvalitetu usluge te jeftinije, brže i sigurnije putovanje. Liberalizacija željezničkog putničkog prometa je vrlo važna, a nažalost je ona i neizbježna stoga moramo što prije osposobiti i povećati konkurentnost hrvatskih željeznica. Napomenuo bi da se liberalizacija domaćeg putničkog prijevoza odvija u dvije razine, prva je omogućavanje slobodnog pristupa svim operaterima EU-a za obavljanje ove usluge i ta usluga nastupa od 01. siječnja 2019. godine, a druga razina liberalizacije povezana je uz objavljivanje natječaja za dodjelu Ugovora o javnim uslugama za što već postoji obveza od 24. prosinca 2017., međutim tu postoje različite iznimke kao npr. ugovori koji su sklopljeni izravno, bez natječaja, može im rok trajati do kraja roka na koji su sklopljeni, odnosno najduže 10 godina. U RH također se ugovori sklapaju izravno, ali je rok jednu godinu, i vjerujem da ćemo i mi iskoristiti to pravo izravno sklapanje ugovora na maksimalno 10 godina i tako našem operateru HŽ putničkom prijevozu omogućiti da se pripremi za nadolazeću konkurenciju, odnosno da uloži značajna sredstva u vozni par i time poveća kvalitetu svojih usluga. Prijedlog zakona obuhvaća i područje zaštite prava putnika u željezničkom prijevozu, koje je pravno odvojeno područje od tržišta željezničkih usluga, ali je funkcionalno i operativno povezano sa istim. Osnaživanje prava putnika u željezničkom prijevozu temelji se na postojećim sustavu međunarodnog prava koji određuje da se zahtjevi zaštite potrošača uzimaju u obzir pri utvrđivanju i provedbi ostalih politika i aktivnosti EU-a. Ovaj prijedlog zakon uspostavlja pravni okvir za provedbu navedene uredbe sa posebnim naglaskom na određivanje prekršaja. I sam uredba kaže „Budući da je putnik slabija strana Ugovora o prijevozu, treba u tom pogledu zaštititi njegova prava.“ I upravo ovim prijedlogom zakona usklađuje se prava putnika sa europskim standardima. Općenito usluge željezničkog putničkog prometa trebaju biti od koristi svim građanima, zato se željezničke tvrtke i upravitelji kolodvora moraju pobrinuti da kolodvori, peroni, vozila i ostali uređaju budu dostupni osoba sa invaliditetom, i ostalim osobama ograničene pokretljivosti. A cilj EU-a je ostvarivanje jedinstvenog europskog željezničkog područja i na taj način dugoročnog osiguranja konkurentnosti i održivosti željezničkog prometa, stoga treba maksimalno pojednostaviti postupak pružanja željezničkih prijevoznih usluga, podići kvalitetu željezničkih prijevoznih usluga, te se odmaknuti od neodrživosti tržišnog poslovanja u ovom sektoru, koji mogu biti razorne, neučinkovitog raspolaganja i trošenja javnih sredstava. U narednom periodu politički i gospodarski je izazov drastično povećati korištenje željezničkog prijevoza kako putničkog tako i teretnog, a s obzirom na Bijelu knjigu EU-a koja definira strategiju razvoja prometa u EU-a, potrebno je smanjiti emisije stakleničkih plinova za najmanje 40% u razdoblju od 2021. do 2030. godine, a veće korištenje željezničkog prijevoza, smanjit će se emisija tih stakleničkih plinova. Sadašnja situacija ukazuje na potrebu boljeg gospodarenja sustavom ali na nužnost modernizacije željeznica ponajprije obnove i modernizacije objekata željezničke infrastrukture. Nedovoljno ulaganje u željezničku infrastrukturu i željezničke mobilne kapacitete, znači lokomotive, kompozicije, vagone, unazad posljednjih dvadesetak i više godina dovela je do velikog smanjenja aktivnosti, atraktivnosti ove vrste prijevoza. Evo i kolege su prije mene govorile da se i ovih dana na televiziji uspoređuju prijevozi vlakom i ostali prijevozi, da se od Osijeka putuje 24 sata na more, da se iz Splita putnici ukrcaju navečer, a tek ujutro stignu u Zagreb. E da bi to promijenili izlaze u modernizaciji željezničke infrastrukture i podizanju prometnih brzina. Vrlo brzi putnički vlakovi postaju sve atraktivnije prijevozno sredstvo u odnosu na europski međugradski zračni promet. Europa je unazad petnaestak godina donijela okvire kojima se ojačava uloga regulatora i osigurava isti pravni položaj prijevoznika na tržištu osobito kroz neovisnost dodjele prometnih kapaciteta i određivanja naknade za njihovo korištenje, a uz navedeno EU nudi i modele sufinanciranja izgradnje nove i poboljšanja postojeće željezničke infrastrukture sredstvima iz EU fondova, a sve zbog podizanja interoperabilnosti i sigurnosti na razini EU. Novi četvrti okvir EU koji je u pripremi trebao bi povećati interes korisnika željezničkog prijevoza i učiniti ovu prometnu granu konkurentnijom u odnosu na cestovni i zračni promet, veći broj tržišnih takmaca trebao bi potaknuti produktivnost, specijalizaciju i inovativne poslovne modele uz veću uporabu informacijskih tehnologija. To bi trebalo doprinijeti povećanju putnika i tereta, te novom zapošljavanju u željeznici i povezanoj industriji, a za to se trebamo pripremiti jer mi se čini da je sada već jako kasnimo. I na kraju evo svakako treba reći da predloženi zakon već u prvom čitanju donosi bitna poboljšanja i da će ga klub HDZ-a podržati. I pritom moram još jednom naglasiti da su željeznice kao najstariji europski sustav prijevoza putnika i robe, ali evo na žalost već nekoliko desetljeća su zapostavljene kako u Hrvatskoj, tako i u EU. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Na izlaganje zastupnika Ćosića ima nekoliko replika. Prva replika je gospodin zastupnik Stier, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Ćosić iznijeli ste stav kluba koji naravno podržavam i naglasili ste posebno važnost konkurentnost naših željeznica. U tom pogledu želio bih nešto preciznije napomenuti, a to je pitanje obnove pruge Zagreb – Samobor koja je izuzetno bitna za samoborski, svetonedeljski kraj i koja je izuzetno profitabilna, odnosno bila bi tih 14 km pruge bili bi doista profitabilni za Hrvatske željeznice. S tim se projektom davno krenulo. Mi smo u 7. sazivu Sabora 2013. godine čak unijeli i stavku, posebnu stavku u državnom proračunu za sufinanciranje tog projekta koji bi se financirao onda iz EU fondova. Međutim, kasnije je to ako se ne varam u proračunu za 2015. ukinuto. I mislim da bi trebala Vlada vratiti to u prioritete za razvoj Hrvatskih željeznica, naravno uz potporu kluba HDZ-a ali vjerujem i drugih političkih snaga. Hvala vam.
Odgovor na repliku, izvolite.
Kolega Stier, pa evo svakako ja sam rekao u svom govoru da bi trebalo se odmaknuti od da kažem nemogućnosti tržišnog poslovanja naših željeznica. Međutim, evo i reforme koje su donesene prije 5 godina nisu išle u prilog toga. Naime, ukidale su se određene pruge i linije, a povećavale subvencije. I na žalost i ta poduzeća naša i dalje posluju sa gubitkom. Prijevoz putnika recimo statistika kaže 2017./2011. je bila nekih 66000, ali sad je to palo na 20000. I svakako mislim da bi trebalo razmišljati o ponovnom da kažem nekakvom udruživanju ili u HŽ ili u HŽ grupu ili holding tih poduzeća kako bi imali jednu da kažem zajedničku upravu koja bi koordinirala. Jer putnički prijevoz ima jedne prioritete, infrastruktura druge, HŽ Cargo ne znam ima svoje interese Rijeka – Zagreb. A ako se radi ovako samo komadići pruge kako mi danas još uvijek radimo nema cjelovitosti i to nema pravu učinkovitost i da kažem jedno tržišno poslovanje čemu težimo.
Sljedeća replika je zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Čestitam na izboru za potpredsjednika i želim uspješno vođenje. Evo prvi put ste na novoj funkciji, pa evo koristim prigodu. Kolega Ćosić, rekli ste naravno i HSS podržava usklađenje hrvatskog zakonodavstva sa europskim direktivama i rješavanje željezničkog prometa pogotovo putničkog prometa. Rekli ste da će ovaj zakon omogućiti vraćanje putnika na željeznice. Na žalost neće ovaj zakon pomoći vraćanju putnika u željeznicu, jer je stanje takovo da smo u lošijoj poziciji nego prije 20 godina kad sam ja bio student pa iz Nove Gradiške putovao za sat, sat i 20 minuta do Zagreba. Danas se putuje 2, 2 i pol sata i bježe putnici od željeznice na autobus i druge alternativne prijevoze zato što se sustavno zapostavlja ulaganje u pruge na potezu od Dugog Sela prema Vinkovcima i Vukovaru. Obnovljeno je samo jedan dio između Novske i Okučana. Što je sa obnovom pruge od Dugog Sela do Novske, odnosno od Okučana do Vinkovaca i Vukovara. Rezultat toga je da se prvo smanjivao manji broj putnika, pa se smanjivao broj vagona, pa su se ukidale neke linije. Na kraju se tražilo i ukidanje linije pruge prema Požegi i ukidanje nekih drugih pruga. Mislim da ne smijemo ukidati pruge nego stvarati uvjete da putnici imaju kvalitetne uvjete za prijevoz i da imamo šansu se dovesti od točke A do točke B u istom vremenu kao i nekim drugim prijevozima po konkurentnim cijenama. Žalosno je da smo na taj način i zatvorili neke proizvodnje koje su šansa za Slavoniju, a prije svega zašto se zatvorila proizvodnja lokomotiva u Đuri Đakoviću, pa putničkih vagona. A i za teretne vagone gdje imamo znanja i vještine i tehnologiju se borimo da hrvatska Vlada na kapaljku da Đuri poslove. Isto tako i željeznički kolodvor u Slavonskom Brodu koji je bio čvorište je zapostavljen. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Čosić.
Hvala lijepo. Kolega Vlaović, naravno da sam zakon neće dovesti putnike u vlakove, ali ove odredbe o funkcionalnosti željezničkih usluga, željezničkog prijevoza i prava putnika i ova četvrta direktiva dovodi do liberalizacije ovoga tržišta. I mi ćemo za dvije godine imati liberalizaciju tržišta s tim da možemo zaštititi još dalje naš HŽ putnički prijevoz ugovorom kojeg subvencionira i država i mislim da je to dobro, ali to ne može dugo trajati, jednostavno se mora liberalizirati to tržište, moraju ući drugi operateri kao i u teretani prijevoz i u samim tim će se da kažem vraćati putnike u te vlakove jer će ti pokretni, da kažem vagoni i linije biti bolje, jer će putnik biti zaštićen, znači, imati će pravo da traži i odštete za kašnjenja, za neinforamcije koje ne dobiva u prijevozu. Tako da mislim, da te ove odredbe, jednostavno moraju doprinijeti tome da se vraćaju putnici na vlakove, jer će doći do liberalizacije i mislim da ta liberalizacija mora dovesti i modernizaciju, a i svakako i ovo što sam govorio prije, znači morat će se uskladiti i planovi i poslovanja, cijelog našeg državnog sektora željeznica tako da koordinirano djeluju.
Sljedeća replika gospođe Ljubice Maksimčuk. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Ćosić, evo mogu se složiti sa vašom raspravom, gotovo u cijelosti, no međutim svi smo se mi vrlo rado nekada vozili hrvatskim željeznicama, ali ponekad su dovoljni i nekakvi mali sitni kozmetički zahvati da bi se i poboljšao taj putnički prijevoz. Evo osobno, dok sam radila u upravnom odjelu, u svojoj županiji, pisali smo svake godine kod usklađivanja voznih redova HŽ i putničkog prijevoz, no međutim, nisu nas do sada poslušali, pa evo iskreno se nadam, da bi oni na nekakvo opravdano uvođenje i bolju povezanost recimo, gradova Nova Gradiška i grad Slavonski Brod. Zatim, Brodsko-posavske i Osječke županije. Jednako tako smo slali dopise vezano za odlaske i dolaske, opravdane odlaske i dolaske putnika, stoga mi imamo, učenici nam iz Novske dolaze u Slavonski Brod u 6,15, nastava u našim srednjim školama počinje u 7,00 sati, odnosno nekima u 7,30. Tako da, evo to su nekakvi opravdani možda kozmetički zahvati koji bi pomogli u vračanju putnika na željeznice. Jednako tako smo molili za pojačanje putničkih garnitura, u onim terminima kada nam je pojačan prijevoz. Znači u jutarnjim terminima kad radnici i učenici dolaze na posao i u popodnevnim terminima, kada se ti isti vraćaju. Pa evo nekakvi mali kozmetički zahvati, ali vjerojatno bi pomogli u vračanju onih putnika koji vole se voziti vlakom, odnosno našom hrvatskom željeznicom.
Odgovor na repliku zastupnik Ćosić.
Zahvaljujem vam. Ma evo, mislim da je ovaj, da sam dosta govorio o da kažem o ukidanju linija i pruga. Vozni red se pravi svake godine, i znači, normalno da bi operater HŽ putnički prijevoz trebao praviti vozni red tamo gdje ima, da kažem tržišnog interesa a naravno i one pruge koje država subvencionira putem ovog ugovora o javnim uslugama, tako da to milim to ne bi trebao biti problem. Jednostavno, dnevni red se radi svake godine. Zahtjev putničkog prijevoza prema HŽ infrastrukturi bi bio takav i da mu osigura karte, te vozne redove. Međutim, vjerojatno su potpore nedostane, državne, naravno imaju i županijske potpore koje mogu dati županija, ali znamo kakve su županije slavonske, naša Brodsko-posavska je predzadnja po svim pokazateljima, 3 puta manji indeks razvijenosti od Zagreba, ne znam Istre i ostalih županije. Tako da jednostavni je način da s piše i kažem i županiji i svi ostali koji da kažem mogu doprinijeti tome da se taj vozni red uskladi sa potrebama i učenika i studenata i radnika.
Hvala. Sljedeća replika zastupnik Željko Lenart.
Evo moram kolega Ćosić priznati da je meni nakon što je od 91' HDZ skoro 20 godina vodio ovu državu, stvarno zanimljivo čuti riječ kada vi u ime kluba zastupnika kažete osposobiti i povećati konkurentnost HŽ. Što ste radili tih 20 godina, kada su HŽ su propale? Definitivno su propale, stanje infrastrukture je takvo, da vjerujte mi mnogi oni koji se voze, da se prošetaju prugom, a ne znam da li ste se kad prošetali prugom, i da li ste vidjeli da postoje vijci koji drže tračnice na pragovima, koje možete rukom izvaditi kliko su pragovi truli. To je stanje naše infrastrukture, evo Dugog Sela, Kutine, Novske. Mi smo propustili kroz te godine obnoviti željeznicu. Time smo izgubili i luke, lučki prijevoz nam je zbog loših stanja infrastrukture i loših stanja željeznica i masovnih afera koje smo imali u HŽ, da ne kažem onih ljudi koji su i poginuli tamo, nažalost, ništa se nije u tim našim željeznicama promijenilo. Dapače, ja mislim, kako se u Dubrovniku snimaju filmovi, da ćemo mi biti jedna vrlo zanimljiva destinacija za snimanje vesterna, jer jedino mi imamo tako loše i klimave pruge gdje se može dočarati kako je to nekad lokomotiva kretala se na divljem zapadu u Americi. Što se tiče bicikala, evo gospođa je rekla, sklopivi bicikli, pa ja mislim da se HŽ trebaju prilagoditi trendu. Razvijamo biciklističke rute u turizmu, bavimo se biciklizmom, sve više je biciklista, ja mislim da HŽ moraju prilagoditi svoje vagone, biciklima da stanu svi oni bicikli koje ljudi žele povesti, šta ja znam, iz Broda u Zagreb, ili iz Osijeka u Zagreb ili iz neke druge destinacije, a ne da moraju imati nekakav specijalni bicikl koji nitko nema. Ja mislim da se vi morate i sada potruditi o ovom mandatu, da te željeznice unaprijedite a ne da se one unazađuju i da se dešavaju sve ove silne afere u HŽ-u. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, ma ja ne bi amnestirao ni jednu Vladu od odgovornosti o stanju na željeznicama, ali moramo se sjetiti onih 90'-tih godina u kakvom smo mi, da kažem prilikama bili, ratnim prilikama gdje su svi koridori međunarodni koridori na željeznicama prekinuti, gdje je i putnički prijevoz a posebno i teretni koji je puno većeg opsega otišao iz Hrvatske, otišao gore sjevernije prema Mađarskoj i kroz Mađarsku i jednostavno mislim danas trebamo boriti da bi te terete i putnike vratili ovdje na naše koridore, ali što reći, evo unazad četiri godine mi smo u EU imali smo prilike povući značajna sredstva ali evo ništa nismo učinili. Tek jedan projekt veći modernizacije željeznica je koji je ugovoren za one prošle vlade gospodina Oreškovića pokrenut, napravljen. Tako da sam ja rekao da mi ozbiljno kasnimo u tome, već na vrijeme ističe. Imamo ispregovaranu omotnicu za željeznice u velikom iznosu i bojim se da te novce nećemo potrošiti, to je moje objektivno razmišljanje i ako ne zapnemo, ako ne damo prioritet željezničkom prijevozu, a jednostavno ga moramo dati jel je to intencija EU da se skloni ova količina prijevoza sa cesta zbog zagađenja zraka i svega ostalog i to je jedna intencija i ja vjerujem da će se ova Vlada potruditi i da ćemo povući maksimalno sredstava iz EU kako bi popravili stanje na ovim željeznicama.
Hvala. Sljedeća replika zastupnik Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega kao što ste rekli ovo je zakon kojim se reguliraju određene sigurnosne mjere, zaštitne mjere putnika svega što se nalazi i naravno da moramo ovdje razgovarati o bitnoj temi kako se regulira željeznički promet. Činjenica da danas taj regulator je Hrvatska agencija za mrežne djelatnosti i željeznički promet i ovdje govorimo o odgovornosti. A ako govorimo o odgovornosti ne tražimo da bude kao u Japanu da čovjek koji je odgovoran bio šta je kasnila željeznica jednu minutu napravio je čovjek harakiri. Ali je činjenica da u nas HAKOM vodi osoba koja novac troši za odvjetnike da se razračunaju sa svojim djelatnicima koji zabranjuje sindikat, koji putuje u destinacije svjetske da malo vidi kako rastu biljke. Znači mi moramo imati odgovorne ljude na čelu sustava, ovi zakoni nam ničemu ne služe ako ga donosimo da se za regulatora kako će se regulirati željeznički promet. A nećemo govoriti o stanju u kojem se nalazi željeznički promet, bolje bi bilo vratiti sinjsku reru koja bi bila bar turistička atrakcija. Pa i ovo što je kolega rekao da naša željeznica može služiti za snimanje vestern filmova. Stavili ste neodgovorne ljude i ja sam tome čovjeku rekao u lice koji je na čelu ono što mislim kazati da se troše milijuni. Pa primjera još ću vam reći da najskuplje prostore HAKOM plaća u RH 24 eura po metru kvadratnom dok su naše željeznice u takvom stanju u kakvome su stanju. Tisuću kvadrata, znate koliki novac izdvaja za te osobe koje su odgovorne. Ali zbog čega ih se čuva? Vjerojatno zapošljava po nalogu ljude unutar toga sustava, ne kažem da nema stručnih i kvalitetnih, o ovome svemu sam ja govorio prije dok sam bio u vlasti gospodinu Luciću da se zna o kome se radi. … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala gospodine Bulj, vrijeme. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bulj ma evo ja sam u svom izlaganju rekao i naglasio to što ste vi rekli sada da je regulatorno tijelo na području tržišta željezničkih usluga i zaštita prava putnika HAKOM. Ja sada ne bi ulazio u samo poslovanje HAKOM-a i prvog čovjeka i čitao sam i sam da ima dosta primjedbi po novinama u tome i dolazile su i na odbor te primjedbe, ali evo mislim da ovo regulatorno tijelo ima jedno vijeće koje o tome odlučuje i mislim da će ono ispuniti ove zadatke koje mu je povjerila Hrvatska država odnosno na kraju i ovaj Sabor kada prođe ovaj zakon u drugom čitanju. Ali mislim da jednostavno da regulatorno tijelo nije samo to koje dovodi do stanja na željeznicama, ono samo kontrolira one regularne zakone koje treba provoditi. Znači do legalizacije tržišta u putničkom prijevozu, zakoni su ti koji provode to liberalizaciju, a oni samo prate način da li se poštuju sve te regule jednako za sve operatere na toj željeznici. Ja vjerujem da će oni to dobro odraditi, a evo problemi u HAKOM-u su svakako za jednu drugu raspravu.
Hvala. Sljedeća replika zastupnik Ante Babić. Izvolite
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa u jasnoći i konciznosti vašeg izvješće poštovani kolega Ćosiću u jednom dijelu ste rekli i govorili o poboljšanju željezničkog prometa u RH, a čuli ste danas i tijekom ove rasprave o senzibilitetu naših zastupnika, bilo vaših kolega iz Slavonije ili sjeverozapadnog dijela Hrvatske za njihove određene pruge ili prugu u Samoboru. I ja sam vezan za ličku prugu od Zagreba do Splita i koliko znam ona u ovom trenutku udovoljava uvjetima i putničkoga prijevoza, a i transporta. Siguran sam da će se i povećanjem prometa u lukama, posebice u Splitu i Šibeniku razmišljati puno više i o ovoj pruzi. Naravno, bilo bi dobro i to ste također spomenuli u vašem izvješću da određene atraktivnosti i prednosti koje se danas mogu dogoditi u RH vezano za željeznički i putnički prijevoz se iskoristi posebice u našoj zemlji koja je turistička zemlja i kroz željeznički i putnički prijevoz i da svaka od tih pruga, tih linija može biti atraktivna. S tim u vezi želim vas podsjetiti da to rade i Nijemci, da to recimo Francuzi rade prema … [[Govornik se ne razumije.]] u Elzasu, da Švicarci to recimo rade u kantonu Graubünden gdje favoriziraju i promidžbeno djeluju na putnički prijevoz kao atraktivan prijevoz kao atraktivan prijevoz. Ja vjerujem duboko s obzirom da ste vi predsjednik Odbora za pomorstvo, prometi i infrastrukturu da ćete i kao predsjednik djelovati na izvršnu vlast, a i na sve one koji mogu poboljšati i razmišljati u tom smjeru vezano za i ovakav željeznički prijevoz. Evo hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Ma evo nadam se da ćemo u tome uspjeti nakon implementacije ovog zakona i nakon liberalizacije ovog tržišta, da ćemo da kažem do toga i povući dobar dio sredstava za modernizaciju naših pruga pa tako i Split-Zagreb. Ali evo mislim da … [[Govornik se ne razumije.]] luke. Znači mi se jednostavno moramo u toj strategiji odrediti koje su to luke i šta će oni prevoziti. Da li će luka Rijeka biti teret kontejnerski, da li će Ploče biti rasuti, da li će Split biti putnički i ne znam, Šibenik. Tako da i pruge se jednostavno prilagode tom teretu a ne da svaka luka je zadužena za, odnosno hoće imati sve terete i jednostavno i budemo konkurencija samima sebi. To je jedna strategija, znači povezati svakako luke s mora, rijeka, Ploče, Split, Šibenik. I tako da recimo Split, Šibenik više po meni preferiraju ali to je moje mišljenje na jednom putničkom, na jednom brzom prijevozu dok ove ostale željezničke linije bi trebale biti isključivo, odnosno preferirati taj teretni koridor Rijeka-Budimpešta. Ali evo kažem sve, svako ulaganje u željeznice je dobro jer moramo se približiti tome da jednostavno taj željeznički prijevoz bude tako brz, da bude isplativ i konkurentan jer svakom željeznicom mi dolazimo u centar grada recimo iz Slavonskog Broda za 2 sata kako je kolega Mišić govorio dolazili smo u Zagreb, sada to traje 3,5 sata i svi bi mi iz Slavonskog broda putovali ako bi to bilo točno, na vrijeme, dođeš, obaviš svoj posao, ideš kući. Nadam se da ćemo u tome uspjeti. Imamo priliku!
Hvala. I zadnja replika zastupnik Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Ćosić nisam se toliko javio za ovu repliku da bih se suprotstavio vašem izlaganju koje je bilo korektno i zapravo nema se tu šta dodati. Ali htio sam ipak upozoriti na jednu stvar koja je bitna a ovdje su i predstavnici ministarstva. Naime, slažem se s vama da je i implementacija ovog zakonodavstva EU, ovaj zakon koji danas donosimo i kroz 4.-ti željeznički paket sigurno će doprinijeti kako ste i vi rekli ravnopravnosti poslovanja svih sudionicima na tržištu željezničkih usluga ali jednako tako i zaštiti prava putnika. Međutim, kroz povijest se prikazala tu praksa dok smo još imali Agenciju za regulaciju tržišta željezničkih usluga. Ona je 2014. dok je bio i uvaženi potpredsjednik Sabora je bio ministar, gospodin Hajdaš-Dončić, onda je pripojena zapravo Agencija za regulaciju mrežnih djelatnosti ili HAKOM-u. Već u izvještajima te agencije smo vidjeli prije da recimo do 10 prijava 8 nije bilo u njihovoj nadležnosti ili su nekakve pravne procedure nisu poštovane. Sada kod izvještaja HAKOM-a koji predlaže Hrvatskom saboru, malo je teže i nama iščitati zapravo što se događa. Zašto to govorim? Bitno je da i ministarstvo napravi napore i pritisne agenciju a budući da ste vi predsjednik saborskog Odbora za promet da se ljude educira da zapravo vide koja su to njihova prava. Mi govorimo o pravima putnika, a ljudi vjerojatno često puta ne znaju koje je to njihovo pravo pa ako pošalje agenciji čak zahtjev za zaštitu oni mogu javiti nije to u našoj nadležnosti. I u tom smjeru bi se trebalo više pažnje posvetiti edukaciji i što transparentnijem izvještavanju agencije o javnosti i zainteresiranima koja su njihova prava da bi mogli ta prava i zaštiti. Evo to sam samo htio dodati.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa, pa svakako treba i doraditi te pravilnike. Ali mislim da i u ovom zakonu se o tome govori da će sada biti pojednostavljenje, znači kada putnik podnese žalbu, da li je to pojednostavljenje, nije jer ima tri stupnja. Znači prvo podnosi operateru, prijevozniku a drugo je zaštiti potrošača se žali a treće onda HAKOM-u. A prije je bilo ako se nije žalio odmah i HAKOM-u da mu pada ta žalba, tako da sada ima ta tri stupnja. A ako ne dođe, ako taj svoj problem ne riješi ranije, znači onda je taj HAKOM koji mora donijeti tu odluku. Evo ja se nadam da će to profunkcionirati. Ali naravno ako treba i nekih provedbenih akata doraditi onda svakako treba doraditi. Ali kada ljudi dođu na vlakove, kada ljudi budu imali tamo informaciju i o vlaku, je li vlak kasni, ne kasni, kada jednostavno na kolodvoru možete dobiti tu informaciju a unutar vlaka vi ne možete dobiti danas nikakvu informaciju, ima nekih malo modernijih vlakova gdje možete elektronički dobiti te informacije. Kada se to sustavno poveže mislim da će svi onda znati svoja prava jer će se voziti vlakom, kasniti će na onaj drugi koji kreće na vrijeme i on će tražiti svoju zaštitu prava jer je platio put, ne znam cijelu Europu i tražiti će svoja prava.
Hvala. Time smo zaključili raspravu po klubovima. Imamo tri prijave za pojedinačnu raspravu. Prva je prijava zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče, uvaženi tajniče sa svojom pomoćnicom. Dobro je da se ova rasprava otvori o željeznici premda je ovo samo direktiva kojom mi usklađujemo svoje propise sa EU gdje u biti govorimo da u biti željeznički promet da se regulira tržište, da se prava reguliraju prava putnika i ostala prava koje se koriste, sigurnost i zaštita svih tih prava. Međutim dobro je da se otvori ova rasprava jer u biti ovaj zakon kao direktiva, ništa, znači u praksi neće značiti ako mi, naše željeznice ne budu uglavnom ono što bi trebalo biti a to je glavna lokomotiva razvoja u RH jer jednostavno taj prijevoz je puno jeftiniji, puno brži što nažalost u Hrvatskoj nije činjenica. Kada govorimo, malo prije sam već spomenuo koliko treba biti odgovoran, najprije ću govoriti o odgovornosti, znači regulatorne agencije koje za mrežne djelatnosti, željeznički promet već kada je ona zadužena ovim zakonom da vodi brigu znači o ovome zakonu, na provedbu toga zakona. Jednostavno, rekao sam u Japanu zbog nekoliko sekundi odgovorne osobe napravi harakiri, to ne treba raditi u Hrvatskoj ali u nas je normalno da kasni i po par sati željeznice. I naravno onda je izgubila i putnike, da je izgubila dobit i jednostavno se urušio taj sustav i dovedeni smo u poziciju da i željeznički promet danas imamo kao prema onome što je nekada bio samo u tragovima. Spominje se da je bilo ulaganja samo ta ulaganja nisu vidljiva. I činjenica je da postoji opasnost i treba javno reći da dolazimo u trenutak što se dogodilo sa slučajem telekomunikacija da jednostavno se privatiziralo ono što je vrijedilo, u ovome slučaju liberalizacije, nama postoji mogućnost da će na strane kompanije uzeti ono što je najvrijednije i da će one imati dobit u biti ono što se dogodilo i na pomorskom dobru, šta se dogodilo sa Zakonom o koncesijama, sa izvorima i sa svime što je slijedilo. Ja bih još jednom ovdje pozvao na ozbiljnost ministra prometa, i vas tajniče da regulatorna agenicija radi svoj posao, da ne troše novac na 1000 kvadrata, najskuplje u gradu Zagrebu, po 24 eura, a kad vidimo kakva je željeznica, da putuju u najelitnijim razredima avionskim u strane zemlje u strane destinacije, da vide kako tamo na seminare duhovne obnove, neka slobodno taj čelni čovjek… [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatsku, u našu željeznicu, u naš vlak, pa neka vidi kakvo je stanje od onome što bi on trebao regulirati, što je trebalo primjenjivati ovaj propis. Činjenica je da sam o tome govorio već bezbroj puta, da je regulatorna agencija ono tijelo koje bi trebalo najodgovornije za sve što se događa na našem tržištu, s to je njihovo zakonsko uporište. I kod mrežnih djelatnosti i kod željeznica, međutim malo je smiješno ali je činjenica da smo naše telekomunikacije prodali strancima da je to počela, nebitno, ne trebamo sa ad tražiti, optuživati da je telekomunikacije počela HDZ-ova Vlada devedesetih, a završila SDP-ova. Također moramo govoriti o INI i obrnuto je bilo. Ovdje trebamo ogovoriti o strateškom nacionalnom interesu, a to je hrvatske željeznice koje doslovno sada su tragom a jedino mogu biti kao što je spomenuo kolega Babić, i prije mene kolega iz HSS-a, moraju biti turistička atrakcija. Može biti turistička atrakcija i taj potencijal trebamo čuvati, jer jednostavno vlakovi u kojima se nalaze lokomotive u stanju su jednostavno, moramo govoriti Europljanima kad budu dolazili ovdje i našim turistima, kako su kod njih nekada izgledale željeznice. Sada u svijetu idu 300 kilometara željeznice na sat, a kod nas od Splita do Osijeka 24 sata doslovno, može se biciklom prije doći, nego sa željeznicom. Prema tome, svi zakoni koji donosimo kao direktivu EU-a, uvijek je pitanje mogu li se oni primijeniti u našemu sustavu, jer mi kasno u biti ne sa ovim zakonom, nego dokle smo doveli hrvatske željeznice. One su sada u ovom trenutku u tragovima, to je vidljivo na svim razinama i po pitanju infrastrukture a i po pitanju znači toga kadra, tj., odgovornih agencija koje ne rade svoj posao, osim što su svrha sama sebi i imaju popisanih koji trebaju zaposliti, uhljebiti i to im je jedini, jedini interes, a o tome ću govoriti naravno kad dođe izvješće gospodina Lucića na koji način se u biti agencija koja bi se morala baviti ovom regulativom, i zbog čega donosimo jednostavno s čime se ona bavi. Ja znam da je ovo možda kolegama smiješno, ali je ovo istina i zbilja da agencija koja se trebala baviti regulacijom željezničkog prometa, da iznajmljuje najskuplji prostor u RH, da milijune kuna troši na odvjetnike za borbu protiv radničkih prava, na teret znači te agencije, da je zabranjen sindikat, sindikalno djelovanje, i broji drugi problemi, umjesto da se bave ovom temom. Zbog toga ovaj zakon, možemo slobodno donijeti, ako ne budu strukturalne promjene, unutar sustava, ako se ne bude ozbiljno radilo, odgovorni ljudi, neću opet vraćat se na japansku preciznost, ali je žalosno šta ovdje je normalno da kasni sa dva, tri sata kao prihvatljivo je, naša željeznica. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, zastupnik Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bulj, javio sam se za repliku jer ste vi spomenuli ponovno ulaganje, ja sam ih spomenuo isto jednoj od replika, dakle ulaganja je bilo u hrvatsku željeznicu. Ono što je bitno da se napravi strategija i da znamo u što ulažemo a još je bitnije da se kontrolira sredstva koja se ulažu. Mi smo imali povijesnih slučajeva da se sijalica za vagone koja košta 25 kuna, kupuje po cijeni od 80 kuna, da se nabavlja mobilni uređaj za prodaju karata koji nikad nisu bilu u funkciji, da se za ličku prugu nabavi oprema u vrijednosti od 40 milijuna eura koja nije u funkciji, ne spominjemo krađu goriva sa hrvatskih željeznica. Dakle, naravno to ne radi agencija, ove stvari treba kontrolirati druga tijela RH. Znači bitno je imati strategiju i znati kud se ulaže i to dobro kontrolirati. I možemo reći za ceste da one mogu čak nastati i slučajno, evo gledam u Slavoniji, ravnica kilometrima, imate 50 zavoja, možda onaj koji je prvi puta hodao pa je išao zapalit cigaretu pa je skrenuo pa je tako prvi put nastala cesta, ali u željeznici to nije slučaj. Nijedan željeznički pravac nije nastavo slučajno, on je nastao vrlo promišljeno i zbog određenih potreba i ono što je bitno isto revitalizirati te pravce koji su ugašeni. Dakle, u željeznicu treba ulagati ali na jedan smišljen i svrhovit način, a kad govorimo, evo spomenuli ste turizam, meni je jednom prilikom nećak kad smo razgovarali, koji je mlad čovjek rekao budući da je on željezničar, rekao vezano za tzv. Gutmanovu prugu ne znam jeste li čuli, kod nas u Slavoniji, ta se pruga, s vremenom su je ljudi počupali. I kolosijeke, sve su to maknuli, on je rekao to samo, moram reći tim riječima kojima je rekao: To samo glupani mogu napraviti. Dakle, željeznicu ne treba čupati, željezničke pragove jedino jer jednog dana u svakom slučaju taj prometni pravac može ako ništa drugo barem služiti u turističke svrhe. Hvala.
Hvala lijepo, odgovor na repliku, zastupnik Bulj. Izvolite.
Pa složio bi se s vama… [[Govornik se ne razumije.]] meni je žao evo, u Sinju je bilo prepoznatljiva Ferata, stara Sinjska rera koju bi bilo dobro vratit, spojiti Zagoru sa Splitom kao turistički potencijal i razvojni potencijal i nemam ništa protiv toga da ostanu stare željeznice, međutim činjenica je kad razgovaramo o ovim temama, prometnicama, željeznicama da se uvijek nešto događa kad se, problem je šta je uvijek, jer žao mi je što nije ministar prometa ovdje možda je tema i vrlo bitna i di triba možda dat čak i neku tematsku sjednicu Sabora o tanju u Hrvatskim željeznicama i na prometnicama. Mi danas kad dolazimo iz Splita autocestom ona je od Splita do Zagreba bila 181 kunu, neki dan je od prvoga dvista kuna. Jedino šta se radi, jedina je strategija kako poskupiti nešto i kako popuniti proračun za dugovanja koja su napravljena jer nije bilo strateških ulaganja. Novac je bio, di je otišao, valjda na bojanje tunela. Nemam pojma gdje je otišao, ali je činjenica da je sada opet poskupio promet i da, autocesta i naravno da ljudi neće čak moći više putovati domaće stanovništvo tim autoputom i ići alternativnim pravcima. I dobro bi bilo da imamo dobru željeznicu pa bi ljudi išli sa željeznicom. Prema tome, o ozbiljnim temama govorimo. Nije dovoljno samo poskupljivati i na teret građana sve svaljivati, nego triba, a govorimo da imamo ulaganja. U biti, sva ta ulaganja koja su bila godinama unazad vidljivi su rezultati i učinci. Željeznica je trenutno u tragovima. Jedino je možemo još ostaviti te stare tračnice, infrastrukturu zato jer kao turistički potencijal koji bi bio odličan, a naravno da triba graditi nove pravce, ulagati u infrastrukturu i da se Hrvatska može razvijati jer ovo je sada u biti sve besmisleno kao i ovaj zakon koji donosimo. Kažu dobar je, ali ima jednu manu, nije primjenjiv. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava zastupnik Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo u ime kluba sam govorio općenito o Hrvatskim željeznicama i o onome kako vidim budućnost Hrvatskih željeznica, ali nisam stigao jednu stvar pohvaliti. Apsolutno mislim da ćemo se svi složiti i ovo u poplavi povećavanja cijena. Veli 10% imamo poskupljenje cestarine od 1. srpnja, a onda Hrvatske željeznice kažu snižavaju cijenu karata na svojim linijama. Mislim da je to pohvalno, to je dobro. Međutim, evo u nastavku, a evo čitam jedan isječak iz novina, u nastavku je bez dobre infrastrukture i brzih vlakova nema bolje željeznice. Veli autobusima je put mnogo brži a često i jeftiniji. Znači pohvala apsolutno za ovo snižavanje cijena. I jedan drugi dio koji se jasno tiče i onoga i onoga prvog o kojem sam govorio. Veli na vožnju vlakom uglavnom su se odlučili strani turisti. Veli mladi ljudi sa zapada koji su navikli vlakom brzo i jeftino putovati u svojim državama. Za putovati u svojim državama, pardon zapeli su međutim 5 sati u Perušiću i tek su iz medija doznali problem sa lokomotivom. Znači, evo i u poplavi dobrih vijesti snižavanja cijena imamo i ove vijesti koje su loše. Znači, turisti su nam putovali 12 sati. Nisam baš puno pričao o ostaloj infrastrukturi u Hrvatskim željeznicama, a tu ću se malo sad zadržati na prijelazima. Mi ovdje u Hrvatskoj imamo 1512 prijelaza preko željezničkih pruga. Uglavnom ti svi prijelazi su u jako, jako lošem stanju. Ja to moram govoriti iz svog vlastitog iskustva. Oni su opasni, dugo se čeka zbog malih brzina vlakova. Često su zastarjeli uređaji. Evo konkretnih situacija ima kod mene u mojoj općini, gdje je jedan prijelaz koji ima dnevno ne možda više 100, 200 prijelaza. Uređaj se sređuje 6 mjeseci. Pa bih evo ovom prilikom i postavio pitanje da li je moguće da neki uređaj, za neki uređaj je potrebno šest mjeseci implementacije. Znamo koliko znači šest mjeseci, a tamo na tom prijelazu ima izuzetno puno djece zbog osnovne škole. To je prijelaz Sutla u općini Brdovec. Šest mjeseci nije moguće prijeći preko željezničke pruge. Evo ja sam u nekoliko navrata, ovo govorim ne zbog samo svoje jedinice lokalne samouprave, nego na žalost takva je situacija. U jednom jako velikom dijelu Hrvatske kolege mi govore da su prijelazi neadekvatni i opasni. Znači, uputio sam jedan dopis nekoliko puta u Hrvatskim željeznicama, prvi puta u prvom mjesecu kad su počeli problemi sa prijelazom. Onda sam ponovno u četvrtom mjesecu, u petom mjesecu. Jasno odgovor je rješava se, rješava se, treba šest mjeseci implementacije. Šest mjeseci implementacije uređaja. U tih šest mjeseci ne znam koliko je bilo kritičnih situacija. Zato evo molim mjerodavne da takve stvari se ne događaju. Mislim da mnogo slučajeva ovisi o onim malim birokratima koji trebaju dati određenu dozvolu za implementaciju uređaja. A ovakvih slučajeva ima jako, jako puno u našoj Hrvatskoj. U mom iskustvu događalo se puno puta da sam dogovorio neke poslove sa ministrima, ravnateljima, sa direktorima javnih poduzeća, a onda zapadne to u jednu crnu rupu ja bih rekao birokracije. Definitivno je Hrvatska jedna birokratska država a ovo ne govorim zato što je evo neka druga opcija na vlasti, nego to je bilo i u ono vrijeme kad smo evo mi vodili Hrvatsku. Dogodilo mi se da sam dogovorio neke stvari sa ministrima, ravnateljima, direktorima i onda se ništa nije dogodilo. Zapelo je na onom jednom malom kotačiću. To je puno puta, a ovdje imamo evo i sada predsjedavajućega koji je bio ministar, a i s njim sam konkretne stvari dogovorio i onda to zastane na nekom tamo činovniku koji evo nije odradio svoj posao, koji je ili nekompetentan ili ne želi u tom trenutku nešto odraditi. To je ja mislim općenito problem Hrvatske države i na tome trebamo raditi, jer taj mali čovjek koji zaustavi situaciju je kao što evo stane sat. Možda sat je super, on dobro radi, pa onda on je jedan mali, mali kotačić u tom satu stane, cijeli sat stane. Ja mislim da u Hrvatskoj imamo jako puno dobrih zakona, treba ih poštivati. Ima jako puno toga što je dobro prekopirano iz EU. Međutim, to treba staviti u djelo. A u ovom slučaju ja mislim da imamo jako, jako puno ljudi koji su na krivom mjestu i kojima jednostavno nije stalo da bi napravili svoj posao. Evo ovo je moje iskustvo i zbog toga sam ga htio evo podijeliti sa ljutima koji o tome odlučuju. HŽ su jedan veliki sustav, sa velikim brojem, zaposlenih i sigurno da tamo puno puno puta zastane. Moramo svi skupa se potruditi da to gurnemo, da svaki čovjek radi svoj posao, jasno da to i ovisi o tome, evo, a govorio sam i u vrijeme kad smo govorili o državnim službenicima, a evo čelnika jedinica lokalne samouprave, kad mi čovjek ne radi svoj posao, kad je s njim problem, po tom je nemoguće čovjeku dati otkaz. Ja nisam onaj koji bi htio dijeliti šakom i kapom otkaze, ja nisam čovjek koji nije sentimentalan, pa da mu u stvari i stranci koja evo u svojim nazivima socijalnu tu notu. Ali definitivno mislim da ima jako jako puno ljudi na pozicijama koji ne rade svoj posao i koji su velika zapreka rješavanju problema u Hrvatskoj državi. Evo tu smo mi da to riješimo. Još jednom, htio bi spomenuti, evo u ovo vrijeme kad nemamo baš idealne odnose sa Slovenijom, ja ću navesti jednu situaciju, da imamo u klubu Sutla Kumrovec koja već 20-tak godina nije u funkciji, pa možda evo da razmislimo u duhu dobro susjedskih odnosa, da pokrenemo priču, vezano uvaženi zastupnik povezivanje Hrvatskog zagorja, Kumrovca u turističke svrhe, jasno i tamo za sve one ljude koji žive na onom području, da se pokrene i ta priča. Da li preko europskih fondova ili koliko mene uvjeravaju mjerodavni u HŽ, nije potrebno jako velika ulaganja da bi se ta pruga stavila u funkciju, a zainteresirana i lokalna zajednica s jedne i s druge strane, a to mogu reći zato što sam razgovarao s kolegama Slovencima. I jedna i druga lokalna zajednica je zainteresiran i mislim da bi se tu moglo napraviti. Slovenci su sa svoje strane napravili jednu prugu, odnosno stavili u funkciju prugu ako znate atomske toplice tamo Podčetrtek, Rogaška Slatina, ona je u funkciji, u turističkoj svrsi, a mi na ovoj strani nismo učinili ništa. Mislim da bi se možda uz mali napor moglo to napraviti, pa onda evo možemo reći da ti odnosi između Hrvatske i Slovenije idu jednom uzlaznom linijom, pa ćemo zajednički, na tom spornom području, ja bi isto rekao, na tom spornom području, jer željeznička pruga ide malo hrvatskim područjem, malo slovenskim područjem, pa da malo otopimo odnose. Evo, i to je jedan od prijedloga pa da vidimo što se može u tom smislu napraviti. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I zadnji za pojedinačnu raspravu javi saborski zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Čestitka na izboru i čestitka na prvom vođenju sjednice. Za raspravu su me ponukale kolege koji vrlo često raspravljaju od točke do točke, jer o ovoj točki bi vrlo lako i tehnički bilo raspravljati da HŽ ima novac. Međutim, za par dana će ovdje biti rasprava o izvršenju proračuna. I vjerojatno svi ovi koji su danas kritizirali sve ovo skupa, a kažem to ću kasnije u svojoj raspravi reći, bilo je dobrih namjera svih Vlada, tako da tu ne želim nikoga optuživati i okrivljivati. Vidjet ćete koliko je izdanih jamstava, koliko je protestiranih jamstava i koliko sredstava sa pozicije Ministarstva mora, prometa, infrastrukture, se izdvaja za infrastrukturu hrvatskih željeznica i općenito za pomoć HŽ-a. Međutim, svi zaboravljamo sliku Zagreba, ujutro negdje oko pola 6 do 7 i mora ljudi koji sa željezničkog kolodvora idu na tramvaj prema Žitnjaku i prema Jankomiru. Toga nažalost danas nema. Ili sliku Siska, pruga prema Sunji, prema bosanskoj granici, nekoliko tisuća ljudi, svako jutro dolazi na posao, međutim, svi zaboravljamo da je ta pruga 5 godina bila izvan prometa zbog srbočetničke agresije i okupacije Hrvatske. Ista priča istok Slavonije, pruga koju smo obnovili, sredstvima europskim predpristupni fondova Vinkovci-Tovarnik, isto je bila 7 godina van prometa. Dakle, zaboravljamo da je naprosto mnogi ljudi koji su živjeli u zaleđu Splita, Šibenika, Zadra, koji su živjeli u okolici Zagreba su naprosto postali stanovnici tih gradova i ne koriste više te pruge i taj prijevoz za dolazak na posao. Druga stvar, koliko je prije 20 ili 25 godina prosječno hrvatsko domaćinstvo automobila koliko ih ima danas? Zaboravljamo da danas imamo 1000 i još nešto kilometara autocesta, koje nekada nismo imali, koje danas, koriste se za međugradski prijevoz itd. Međutim, 2 pruge su definitivno nešto oko čega ćemo se svi složiti. E sad, konceptualno kakva će biti pruga Rijeka, Zagreb,… [[Govornik se ne razumije.]] , mađarska granica. Da li će biti … [[Govornik se ne razumije.]] ovakva onakva, mi se prepucavamo, ali godinama to nismo napravili. Ista priča s ovom prugom od slovenske granice, Zagreb, Vinkovci prema granici sa Srbijom, ona naprosto mora biti za 150, 160 kilometara ili više jer to su činjenice. E dakle, da kad bi mi to gledali na takav način, onda bi vjerojatno i naša rasprava bila drugačija. A da se ipak nešto pokušavalo napraviti, dati željeznicama, bez obzira na stanje, jer kažem, mnoge ključne linije su bile 5, 6 ili 7 godina izvan funkcije. Dakle uništeno mreža za struju, uništena nam pruga, itd. pa dakle, sjetite se nagibnih vlakova za Split. Pompa, kupljeni, milijarda kuna rezervnih dijelova, danas o tim nagibnih vlakova nitko ne govori. Zašto? Zato što oni naprosto do Splita ne mogu doći brže nego što možete doći autobusom do Splita. Sjetite se 20 lipa koje smo uzeli HAC-u i dali HŽ-ovom infrastrukturi sa namjerom da će se HAC riješiti na drugi način, a da će se sa tim novcima koji su tako i tako već u cijeni litre benzina, HŽ infrastruktura pomoći i da će se s tim novcima nešto napraviti i u protekle 4 godine, to je po prilici negdje između milijardu i 800 i 2 milijarde kuna. Dakle to je činjenica. Uz ona jamstva o kojima sam već govorio nama su sada dostupni i EU fondovi, sredstva iz EU fondova, dakle mi ćemo vrlo teško dobiti novce za cestovnu infrastrukturu jer mi po izgrađenosti autocestama smo među prvima u Europi i tu vrlo teško možemo povući novce, ali novce za određene pravce što se tiče željezničke infrastrukture možemo povući. Međutim koliko je željeznica i željeznički promet bitan za sveukupno hrvatsko gospodarstvo, najbolje govori sudbina danas Gredelja i Đure Đakovića koji praktički Gredelja skoro da nema, Đuro Đaković je tu takav kakav je. A zaboravljamo da uz ta dva metalna giganta su na stotine možemo reći i na tisuće obrtnika koji su radili za te tvrtke koji su naprosto nestale. I kada sve to zaokružim onda je to slika važnosti hrvatskih željeznica ne samo kao nečega čime ćemo prometovati nego za jedan cjelokupni sveukupni život u RH. I ako ćemo gledati na takav način onda sigurno se politički nećemo prepucavati oko toga. Jer ja neću napadati kolegu Hajdaš Dončića, ispričavam se on sada predsjedava pa ne može odgovoriti, zato što je on 20 lipa preusmjerio na HŽ Infrastrukturu. On je imao koncept i želio je nešto napraviti. E sada, da li se nas dvojica u tome slažemo ili ne slažemo, o tome možemo raspravljati. Ali je bio pokušaj hvale vrijedan da se nešto napravi. Jer šta je za tih 20 lipa bi vjerojatno se mislilo da će i Đuro Đaković nešto raditi, a da će i Gredelj nešto raditi. I na kraju ono što ja u ovom visokom domu već godinama govorim i što mislim da je HŽ propustio napraviti, a to su prigradski vlakovi. Ima jedan pokusni, ali taj pokusni je već 20 i još nešto godina to je Dugo Selo-Zagreb koji sjajno funkcionira i nije mi jasno zašto ista priča nije napravljena prema Velikoj Gorici i prema Sisku, zašto SAmoborček koji ima tradiciju i sve nije obnovljeni i zašto ta priča nije napravljena prema Zaprešiću? Dakle to je definitivno uz malo ulaganja se može puno napraviti jer kada pogledate evo samo primjer grada Velike Gorice, mi godišnje subvencioniramo ZET ja mislim kolega BEus negdje sa 12, 13 milijuna kuna. Da smo pola toga subvencionirali za HŽ mogli smo imati daleko kvalitetniji promet, kružnu autobusnu liniju po gradu i super stvar. Dakle, s tim ću završiti ovaj prvi dio svoje rasprave kada raspravljamo o ovim temama mislim da tu mjesta politici nema, naprosto to je život naših sugrađana, naših građana i onda kada o ovome raspravljamo ne možemo se odmaknuti evo kažem, za nekoliko dana će biti izvješće o izvršenju proračuna pa ćemo onda izvaditi koliko … jamstava, koliko izdanih jamstava i koliko sredstava za ovo. I sada nešto zlorabit ću Poslovnik ali to su radile i druge kolege, a ja ću se dotaknuti Zračne luke Zagreb, Zračna luka Franjo Tuđman. Dakle logična je stvar kada radite jedan veliki infrastrukturni projekat da onda svima omogućite da imaju čim bolji i čim kvalitetniji pristup, međutim ovdje nažalost slučaj nije takav. Neko kada je radio to je osmislio ovu cestu koja se sada privremeno koristi, iako kažem na ulaz u zračnu luku sa svih strana postoji da je nova regulacija prometa od ne znam 27.3. ili kojeg li, to je ta servisna cesta. Međutim ima jedna cesta koja je davno ucrtana koja je trebala biti tamo uz zrakoplovnu školu koja dolazi ravno na podvožnjak, a vezana je na velikogoričku sjevernu obilaznicu, to je cesta trebala biti koja je trebala zadržati majku i dijete zajedno jer zračna luka, grad Velika Gorica i Pleso su vam isto ko majka i dijete, vezani za cijeli život tako je to dvoje vezano od zaposlenosti i svega. Uz to su ljudi iz Plesa iz okolice zračne luke u proteklim godinama investirali puno novaca i napravili prenoćište, neko pet, šest, neko deset soba. Međutim oni danas ona ograda koja ničem više ne služi je zatvorena, ne mogu doći niti do te servisne ceste, a ako idu okolo istočnom obilaznicom onda je to negdje osam, devet kilometara, a ovako bi to bilo dvije, tri minute. I logična stvar bez obzira što bi neko možda htio vidjeti Zagreb da će otići rađe prespavati na Pleso jer mu treba do te sobe tri, četiri minuta i ujutro se na kraju krajeva treba ako ništa drugo pola sata kasnije probuditi da bi stigao na let koji ga veže. Međutim kažem uz dobru volju, tu moram pohvaliti i ministra Butkovića, međutim on nažalost to ne rješava. To je u ingerenciji nekoga drugoga, to je tako kako je ti ljudi ne znaju kakva ih sudbina čeka. Oko Velike Gorice niču divlja parkirališta renta car vozila, a tri velika parkirališta uz staru pristanišnu zgradu zjape prazna. Dakle nemojmo da jedan infrastrukturni projekat koji je vrlo bitan koji je bio prijepor i zbog ovoga i zbog onoga, nažalost napravi Velikogoričanima nešto što oni to ne žele i što to nije. Jer ponavljam, iste stvari su se dogodile i sa određenim prugama. Dakle stvari treba promatrati na način kakav jesu, da zračna luka uprava nova, koncesionar Zračne luke Franjo Tuđman mora maknuti onu ogradu i mora razmišljati o tome kako da sutra uz zrakoplovnu školu probije 500m ceste i da ta zračna luka bude tamo gdje joj je mjesto, a to je da se kako to Dalmatinci kažu dite vrati materi, a kažem zračna luka, nekad Aerodrom Pleso pa Zračna luka Zagreb, danas Zračna luka Franjo Tuđman i Velika Gorica su uvijek bili prst i nokat i ne vidim razloga zašto to ne bi bilo u budućnosti. Hvala lijepo i oprostite na zlouporabi Poslovnika.
… završno pa niste zloporabili. Imamo tri replike. Prvi je saborski zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Šuker u vašoj raspravi sa puno toga se mogu složiti pa i sa time da ne koristimo potencijale koje imamo jer sve zemlje svijeta razvijaju željeznicu, jedino u Hrvatskoj je u proteklih 25, šest godina manje 30 tisuća zaposlenih u željeznici, a još desetke tisuća ljudi u ovim popratnim firmama koje su bile na to navezane. Znači Hrvatska ima geostrateški položaj takav da bi u promet i transport trebala ulagati, mi to ne radimo iako imamo na raspolaganju sada 10 milijardi kuna do 2020. godine vezane uz projekte u željeznici koje na sebe mogu navezati 20-ak tisuća radnih mjesta. E sada je samo pitanje da li imamo dovoljno pameti, snaga i znanja da kao Vlada, kao Hrvatska iskoristimo ta sredstva i pokrenemo neke stvari s mrtve točke. Ja ne bih samo tu spomenuo Goricu ili ovo što ste rekli dalje Sisak i sve ovo što se veže na Zagreb. Ja bih spomenuo Samobor, ja bih spomenuo Bjelovar koji je krenuo sada sa projektom ali nadam se da će uskoro doći i do realizacije i da de facto ljudi ne dolaze sa autima. I ovo što ste rekli aerodrom je de facto također potrebno povezati da li sa željezničkom ili brzom tramvajskom linijom. Vidimo da je naš gradonačelnik tu u Zagrebu najavio dao Bog da se to ostvari veza aerodroma i Zagreba do Kvatrića, znači sa tramvajskom linijom što bi onda omogućilo ne da ne niču ova divlja parkirališta nego da ljudi uopće ne koriste parkirališta nego lijepo sjednu u tramvaj u centru grada i odu u zračnu luku koja bi tako bila vezana. Znači potencijali postoje, samo je pitanje da li imamo snage, hrabrosti i pameti da ih iskoristimo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo zastupniku Marasu. Odgovor na repliku zastupnik Šuker.
Hvala lijepo. Pa kolega Maras, vi ste se u principu složili sa svime onime što sam ja rekao, međutim, ja bih samo još rekao nekoliko rečenica. Mislim da naprosto u Hrvatskoj trebamo prestati funkcionirati da svijet počinje i završava s nekim. Dakle ima projekata koji naprosto traju. A to je ova tema o kojoj smo govorili. I ako se strateški odlučuje da je nešto nešto, onda ne može to netko prekinuti i uništiti sve što se uložilo do tada. Ja sam namjerno spomenuo ovaj nagibni vlak. Jer gledajte mi smo u trenutcima kada definitivno nisu postojali infrastrukturni uvjeti kupili taj vlak. I on na žalost ne funkcionira. Ja nisam stručnjak za taj dio da bih ja to mogao sada elaborirati, ja samo govorim o činjenicama. E sada je priča da li ćemo mi sutra razmišljati o uskoj prugi kao najbližoj trasi do Splita ili ćemo tražiti nešto drugo. Ali ja vam samo kažem sjednite u autobus, držite se svih pravila na autocesti, vi ste za 3,5, 4 sata laganini vožnje bez stajanja u Splitu. Prema tome tko će putovati 6, 7 sati s vlakom ako ima takvu mogućnost. Ali ponavljam danas je ova rasprava i zato sam se javio za raspravu, vi niste bili tu, otišla u nekom drugom smjeru. Zato se jesam spomenuo zakona o, zapravo Izvješća o izvršenju proračuna da vidimo koliko stvari je povezano i kada raspravljamo o nekim stvarima naprosto se moramo vezati nečega a ne kada raspravljamo o proračunu onda pustimo željeznice na stranu nećemo uopće raspravljati o njima ali kada govorimo o željeznicama onda najedanput svima puna briga željeznica, svi plaću za željeznicama itd.. Međutim, vi se sjetite koliko puta je bilo rasprave, pa na kraju krajeva dok je i kolega Linić bio tu koji je stalno govorio o željeznicama smo se prepucavali koliko se može i koliko se ne može dati. Idemo vidjeti u proteklih 20 godina, dakle 2 mandata SDP-a i 2 mandata HDZ-a koliko se jamstava i novaca dalo u Hrvatske željeznice. Ta cifra je negdje između 25 i 30 milijardi kuna. Kakvu situaciju danas imamo u HŽ-u? Mislim da ćete se i vi i ja složiti da je ona nažalost tragična.
Hvala lijepo. Sljedeća je replika zastupnik Goran Beus.
Kolega Šuker dali ste mi šlagvort u dvije stvari u svome izlaganju spominjući zapravo prigradski i željeznički promet, govorili ste o konkretnim prugama pa i ovoj koja povezuje Sisak i Zagreb. Koliko zapravo su sretni građani koji žive recimo u Turopolju, koji žive u Mracljenu ili u malom rubnom dijelu Velike Gorice i Gradića koji mogu koristiti željezničku prugu da bi došli do Zagreba za nekih 12, 13 minuta dok svi ostali građani Velike Gorice koji koriste ZET-ove usluge javnog prijevoza, evo vidimo i danas u novinama dobivaju skoro letvom po leđima. To je skandalozna stvar o kojoj govorimo već godinama i ništa se ne mijenja. Naprosto je nevjerojatno da u žiži dakle, u vršnim satima po 40, 50 minuta nema javnoga prijevoza. I zato definitivno prigradske željezničke pruge rješavaju te probleme puno efikasnije nego nažalost postojeći i javni prijevoz. Kada ste govorili o zračnoj luci, legitimna je bila rasprava o tome da li ići lakom prigradskom željeznicom do nje kada već postoji i pruga koja prolazi iz istočnoga dijela grada Zagreba, upravo dolazi do točke na kojoj je trebalo graditi veliki cargo terminal. Nitko nije prstom mrdnuo. Ovaj problem koji spominjete oko zatvaranja zračne luke. Sjećate se da sam uložio, tko je ovdje vrištao i kumio i molio da se to riješi, evo srpnja još nema rješenja. Vozimo se po tzv. servisnoj cesti dok se nešto ne dogodi. I onog časa kada se na križanju koje nije još semaforirano nešto dogoditi to će se zatvoriti. I što ćemo onda? Dakle radi se o tome da oni koji su plaćeni za svoj posao ne rade svoj posao, da oni koji su trebali brinuti o tome zadnje dvije godine nisu prstom mrdnuli. Da tek kada sam ja vrisnuo ovdje za ovom govornicom se krenulo u razgovore sa ministarstvom. Ali evo kao što i vi sami kažete ministarstvo nije to koje će riješiti. Onda znamo tko je to, to je gradska uprava Velike Gorice. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku zastupnik Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Beus, pa mislim da su to stvari o kojima se mi u svom političkom djelovanju cijelo vrijeme slažemo. Dakle u trenutcima kada je rađena velikogorička sjeverna obilaznica a to je bilo davne tamo 2007. kada se to sve skupa počelo onda je probijena ona cesta uz sportsko rekreativni centar ili stadion nogometni koja je trebala završiti pored zrakoplovne škole i točno doći na ovaj podvožnjak. I to je trebao biti ulaz Velike Gorice u zračnu luku. Zašto to nije napravljeno? Ja govorim ovdje isključivo jezikom ljudi koji su uložili svoje novce da se bave određenom djelatnošću jer su me oni molili. Dakle ljudi koji imaju sobe, ljudi koji imaju rent-a-car poduzeće. I nemojmo zaboraviti da u zračnoj luci se danas iznajmi kada je špica sezone i preko 1000 automobila. Dakle to su činjenice. A prigradska željeznica u Velikoj Gorici, prva pokusna vožnja je vožena '95. godine. Dakle grada koji naprosto svaki dan nekoliko tisuća velikogoričana ide ili u školu ili na fakultet ili raditi u grad Zagreb jer grad Velika Gorica samo 15% stanovnika radi na području grada Velike Gorice a 85% radi izvan Velike Gorice, moraju doći na svoje radno mjesto, sad ili će doći automobilom ili ZET-ovim autobusom. Nekada se za Mraclin govorilo da je najobrazovanije selo u bivšoj Jugoslaviji, a znate zašto? Zato što su imali štreku kroz selo. I kola i fakultet su im bili praktički, ono što ste vi rekli, na 10, 15 minuta. Ista priča je i sa Samoborčekom. Samoborček je tradicija, pojam a svi koji znaju šta je Samoborček, taj Samoborček je ugašen, zašto? Može biti turistička atrakcija može biti nešto što je korisno Samoborcima, ali je situacija takva kakva je, prema tome kažem, ovo je tema koja ne trpi politikanstvo, ova je tema di moramo strateški se odlučiti što hoćemo, imamo na dispoziciji sredstva EU fondova i trebamo to iskoristiti praktički sa nečim novcima napraviti ono što dugo nismo.
hvala lijepo. I zadnja replika zastupnika Ante Babića. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja znam kolega Šuker alergični na populizam u Hrvatskom saboru i na iskrivljavanje činjenica, a znam da u politici volite kontinuitet i kroz kao ministar financija u dva mandata da znate jako dobro za sve one neuralgične točke vezano za državni proračun, a posebice je to vezano za hrvatske ceste, brodogradnju, kao i hrvatske željeznice i dobro je da se napomenuli onih 20 lipa koje su zapravo oduzete hrvatskih cestama dane hrvatskim željeznicama u najboljoj namjeri misleći da bismo mogli time možda poboljšati i gospodarsku situaciju misleći da bismo mogli time možda poboljšati i gospodarsku situaciju u RH i posebno ste naglasili Đuru Đakovića i Gredelj, što je jako dobro. Činjenica je također da ono što ste govorili vezano za vremensko trajanje vožnji od Zagreba do Splita, primjerice ili obrnuto, i uspoređujući to sa hrvatskim autocestama, tu vam ne bi možda dao za pravo do kraja iz slijedećih razloga. Ako se zna da od EU-a imamo otprilike imamo nekih 10 milijardi kuna vezano za hrvatske željeznice, mislim da se sa dobrim programima osmišljenim programima i za starije osobe i za osobe sa invaliditetom i za djecu, igraonice u vlakovima, ako hoćete ekskurzijske programe, mogu se napraviti dobri programi koji mogu popularizirati željeznicu u RH što čine zemlje u našem okruženju. Ja vjerujem da je moguće i taj dio novca iskoristiti tu, i on se može iskoristiti i za poboljšanje situacije u gospodarstvu i za zapošljavanje u RH. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, zastupnik Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Babić, ja nisam govorio protiv željezničke pruge Zagreb-Split, samo sam govorio protiv ovakve kakva je. Nažalost putuje se toliko koliko se putuje, međutim kad govorimo o hrvatskom proračunu onda svi kad čuju javni dug 280 i koliko milijardi se naveže i ovako i onako. Ja ću samo reći četiri stvari. Brodogradnja, željeznice, poljoprivreda, povrat duga umirovljenicima, zbrojite to četvero pa ćete vidjeti da taj dug uopće ne izgleda stravično. Nažalost, danas brodogradnja je negdje gdje je, željeznica je danas govorimo cijelimo dan gdje jesmo, a o poljoprivredi kad govorimo onda isto tako smo u situaciji kakvoj jesmo, to ej svakodnevni problem kad govorimo o Slavoniji, kad govorimo o praznoj Banovini, kad govorimo o Lici gdje praktički nema živog čovjeka, a svake godine smo što kapitalna ulaganja što poticaj negdje u prosjeku od tamo negdje 2003. negdje između 4, 4 i pol milijarde kuna izdvajali. To su činjenice o kojima treba razgovarati, zato sam rekao da neke stvari imaju kontinuitet, taj kontinuitet se ne može prekinut, a mi smo danas ovdje o željeznicama, i zato sam se ja javio za raspravu pričali o svemu i svačemu i normalno kad nas ljudi slušaju, koji nisu u toj temi da se love za glavu i s punim pravom, s punim pravom, ali treba staviti činjenice na stol. Naprosto, sve Vlade su pokušale sad jel taj pokušaj bio dobar, loš, kaže to je stvar ocjene i procjene. Da netko nije izdvojio 60 lipa iz autocesta, 60 lipa za ceste, da li bi mi danas imali 1100 kilometara? Da li bi tzv. državne ceste koje odražavaju Hrvatske autoceste, zapravo Hrvatske ceste, izgledale ovako kao izgledaju? To je drugi par cipela. Ali naprosto, mi smo umjesto trošarine da usmjerimo u proračun, usmjerili u nešto drugo. I vjerojatno ćemo i sutra ta sredstva morati preusmjeriti da bi nešto napravili.
Hvala lijepa. Time smo završili sa pojedinačnom raspravom. Zaključno u ime predlagatelja državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture gospodin Tomislav Mihotić. Izvolite.
Hvala. Ja ću ovako po pitanjima, najprije ono što se odnosilo direktno na prijedlog zakona. Znači, uredbom 1370 iz 2007. zaštitili smo domaćeg prijevoznika, a uredba dozvoljava sklapanje višegodišnjeg ugovora sa domaćim prijevoznicima. Znači, tu je otvorena mogućnost da se dugogodišnjim ugovorom njega zaštiti u idućem vremenskom periodu. Što se tiče članaka 23. na 17. strani, bilo je pitanje razumnog roka. Regulatorno tijelo po službenoj dužnosti donosi odluku kojom se operateru uslužnog objekta određuje razumni vremenski rok u kojem je dužan odgovoriti na upit željezničkog prijevoznika za pristup uslužnom objektu i za pružanje usluga u uslužnog objektu. Bilo je pitanje što je to razumni rok? Razumni rok ovisi o vrsti objekta. A regulatorno tijelo o tome odlučuje i to objavljuje na svojim stranicama. Što se tiče bicikla, to je bilo u članku 23., HAKOM prijevoznika kažnjava, to stoji u početku ove točke, znači HAKOM ima mogućnost kazniti prijevoznika ako ne omogući i ne dozvoli prijevoz biciklima kad za to postoje uvjeti. E sad, bila su pitanja vezano za ukupno stanje željeznica vezano za brzinu prijevoza kroz, po prugama. Mi sada, spominjano je 160 km/h. Sve nove pruge koje se sada realiziraju iz sredstava europskih fondova to je u prvom redu na petom B i na desetom koridoru znači Rijeka – Zagreb – mađarska granica. I s druge strane Ljubljana – Zagreb pa dalje preko Vinkovaca na istok. One se projektiraju i radovi koji su u tijeku između ostalog na Dugo Selo – Križevci projektiraju se za 160 km na sat. Mi imamo određeni broj lokomotiva koje mogu postići tu brzinu. Trenutno jedino ta brzina se može razvit na pruzi Vinkovci – Tovarnik. To je 35 km pruge koja je u proteklom periodu realizirana, gdje se može realizirat ta brzina. Ali završetkom ovih projekata i ovih dionica o kojim govorim i na njima će se postizat ta brzina, jer konačni cilj je na ova dva pravca da se uspostave dvije paralelne trake potpuno elektrificirane sa brzinom do 160 km na sat. Što se tiče pruge Zaprešić – Savski Marof ona se sad obnavlja iz zajma Svjetske banke i ona će dobit elemente da se po njoj može vozit brzinom od 120 km na sat. Trenutno se zbog stanja pruge ne može vozit tom brzinom. Što se tiče prigradskih projekata ove željeznice što je gospodin Stier postavio kao upit vezano za poveznicu Zagreba i Samobora, ove pruge koja se odnosi na Veliku Goricu to su prigradske pruge koje nisu bile u ovom postojećem operativnom programu. Ali sasvim sigurno nakon Feasibility studija šta će se izgradit, izradit i u kontekstu povezivanja zračne luke s gradom Zagrebom, a dalje prema Velikoj Gorici razmotrit će se mogućnost financiranje i normalno ukoliko se pokaže fizibilnost tih projekata da ćemo i nastojat uvrstit u iduće operativne programe i realizirat. I što se tiče HŽ Putničkoga prijevoza i što se tiče komunikacije sa općinama tu su upućeni na komunikaciju sa županijama kod oformljavanja svog dnevnog reda i rasporeda prometa. Prema tome, nadamo se da će koliko je god to moguće se izići u susret i jedinicama lokalne samouprave. Ja govorim preko županija da se uspostave redovi vožnje koji će bit na zadovoljstvo svih. Eto hvala.
… [[Govornik naknadno uključen.]] državnom tajniku Tomislavu Mihotiću na završnoj riječi u ime predlagatelja. Time i zaključujem raspravu o Zakonu o regulaciji tržišta željezničkih usluga. Ispričavam se, ali zakasnili ste. Zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 153. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog zakona o regulaciji tržišta željezničkih usluga i zaštiti prava putnika u željezničkom prijevozu.“. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona.“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 119 za i 5 suzdržanih donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 154. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, a ta izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Gospodine Mihotić, izvolite.
Hvala. Zakonom o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava uređuje se sigurnost i interoperabilnost željezničkog sustava, te mjere za razvoj i upravljanje sigurnošću. Osnovne značajke i intencija važećeg zakona su sustavno podizanje i unapređenje razine sigurnosti željezničkog sustava, te stvaranje konkurentnog željezničkog sustava u skladu sa zakonodavstvom EU, te tehničkim i znanstvenim napretkom. U cilju ostvarenja utvrđenih zakonodavnih postulata posebno stvaranja konkurentnog željezničkog sustava propisano je člankom 55. stavkom 3. važećeg zakona da vozilo s vlastitim pogonom koje prometuje na željezničkoj pruzi ili pružnoj dionici opremljenim pružnim uređajima za automatsku zaštitu vlaka, auto stop uređajima mora biti opremljeno kompatibilnim uređajem za automatsku zaštitu vlakova na vozilu, a člankom 134. važećeg zakona je propisano da se vozilo mora otpremit sa navedenim auto stop uređajima do 1.7.2017. godine. Predloženom izmjenom produljit će se rok u okviru kojega su željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture obvezni opremit vozilo s vlastitim pogonom, uređajem za automatsku zaštitu vlaka tako da će se utvrdit obveza ugradnje do 1. srpnja 2018. godine. Postupajući po izričitoj zakonskoj odredbi i neprodužavanje spomenutog roka došlo bi do obustavljanja pružanja usluge javnog prijevoza putnika željeznicom, a koja je kao takva utvrđena Zakonom o željeznici. Pružatelj usluge javnog prijevoza putnika željeznicom se nalazi u otežanoj financijskoj situaciji, te je u postupku provođenja programa restrukturiranja. Jedini mogući izvor financiranja projekta ugradnje auto stop uređaja je kroz zajam Svjetske banke čija je suglasnost dobivena 30. svibnja 2017. godine. Nakon što su osigurana potrebna financijska sredstva krenulo se u daljnje aktivnosti, tj. u provedbu postupka javne nabave, te ugradnju auto stop uređaja. S obzirom na iznesene okolnosti striktna primjena članka 134. zakona bi imala nesagledive posljedice na opstojnost pružatelja usluga javnog prijevoza putnika željeznicom društva HŽ putnički prijevoz. Radi se o pitanju gospodarske politike, s obzirom da je HŽ putnički prijevoz značajan gospodarski subjekt s velikim brojem zaposlenih, te pitanje ugradnje autostop uređaja nužno je žurno riješiti, kako bi se omogućilo nesmetano poslovanje i pružanje javne usluge. Upravitelj infrastrukture je temeljem Zakona o željeznici također obavlja javnu uslugu upravljanja željezničkom infrastrukturom, te u svom vlasništvu ima vozila na koja se odnosi prethodni spomenuti rok, te bi izričita primjena spomenutih zakonskih odredbi imale vrlo slične posljedice kao i za pružatelje usluga javnog prijevoza putnika željeznicom. Prijevoznici tereta u željezničkom prometu se nalaze u otežanoj financijskoj situaciji s obzirom na prevladavajući utjecaj ostalih oblika prijevoza. Bitno je za istaknuti da su postupci za opremu vozila auto stop uređajima pokrenuti, no uzimajući u obzir u utvrđeni rok i financijsko održivo poslovanje prijevoznika nije ga moguće ispoštovati. Kod teretnog prijevoza značajno bi se utjecalo na mogućnost izvršenja preuzetih obveza prijevoza tereta, što bi za posljedicu, također imalo nesagledive posljedice na opstojnost društva koje se bavi teretnim prijevozom a samim tim i na gospodarstvo RH u cijelosti, jer prijevoz tereta željeznicom, premda u smanjenom opsegu predstavlja nezamjenjiv oblik prijevoza u određenim gospodarskim granama. Zakon o sigurnosti i interoperabilnosti čl.124., stavkom 1. točkom A. povezano sa čl. 128. stavkom 1. točkom 6. te člankom 128., stavak 3. točkom 12. je propisano da će željeznički inspektori zabraniti upotrebu i kazniti za prekršaj željezničkoj prijevoznika i upravitelja infrastrukture, ukoliko vozila koja prometuju na željezničkoj pruzi nemaju ugrađen auto stop uređaj. Izmjena je nužna, budući da se radi o nesagledivim financijskim posljedicama na gospodarstvo RH, koja bi se mogla dogoditi obustavom cjelokupnog putničkog i teretnog, željezničkog prometa, a s obzirom na obvezu ugradnje spomenutog auto stop uređaja. Nastavno navedeno, predlaže se da zakon stupi na snagu prvog dana od dana objave u N.N. Hvala.
Hvala lijepa državnog tajniku Tomislavu Mihotiću. Na njegovo izlaganje imamo jednu repliku. Zastupnik Maras izvolite.
Hvala lijepa gospodine Miholiću, u vašem obrazloženju je dominiralo nemogućnost ugradnje ovih uređaja, odnosno objasnili ste da to ne bili u mogućnosti izvršiti prijevoznici i roba i putnika. Znači i sada se to prolongira na neki drugi rok. Ono o čemu mi moramo voditi ovdje računa je sigurnost u prometu i da nam date onda obrazloženje koje će biti takvo da razumiju i građani RH, a i zastupnici zbog čega to nije obavljeno do sada. Šta to onemogućava prijevoznike i oni koji su odgovorne te uređaje ugraditi da ih nisu ugradili, jer mi smo svjedoci cijelo vrijeme određenih, ja bi rekao, nažalost i nesreća i problema koji se odvijaju kod nas vezano uz željeznicu i željezničke prijelaze. Ne može biti obrazloženje da se neki rok nije ispoštivao samo to, da oni to nisu u mogućnosti napraviti. Pa malo prije smo ćuli da nismo u mogućnosti niti napraviti pruge koje će do Splita omogućiti ljudima da dođu kao što ste rekli 160 kilometara na sat, znači 2, 2 i pol sata, pa nećemo se s time valjda zadovoljiti? Ista stvar je i sa ovim. Mi to moramo napraviti u što skorijem roku, kako bi povećali standarde i osigurali sigurnost putnika bilo u željezničkom, bilo u cestovnom prometu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, državni tajnik gospodin Mihotić. Izvolite.
Glavno razlog zašto ovo nije ispunjeno u ovom roku, su financijska sredstva. Govorili smo o prethodnoj točci vezano za stanje HŽ-a, svih segmenata HŽ-a. To je potrebno napraviti u kargu na 20 lokomotiva, u putničkom na 48, a u HŽ infrastrukturi na 80 lokomotiva. Mi smo dobili, tj. odobren je zajam Svjetske banke, rekao sam suglasnost je dobivena 30. svibnja 2017. godine i iz tih sredstava je predviđeno to realizirati i zato ovom izmjenom tražimo rok od godinu dana za njih da im se to omogući da realiziraju. Hvala.
Zahvaljujem državnom tajniku. Prije nego što otvorim raspravu, pitam Odbor za zakonodavstvo, zastupnicu Jelkovac i Odbor za pomorstvo, prometnu infrastrukturu, gospodina Ćosića da li žele u ime odbora uzeti riječ? Hvala lijepo. Dakle, otvaram raspravu. Prvi se za raspravu javio zastupnik Tomislav Žagar u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista. Izvolite gospodine Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, kažu nema hitnih stvari ima samo ljudi koji su zakasnili. Dakle, ovdje kasnimo s nečim što nas obvezuje pravili i propisi EU, a i na kraju krajeva i naših zakona koji prije svega određuju sigurnost u ovom slučaju željezničkog prometa. Nama se događa, vidjeli smo u zadnjih nekoliko dana ili tjedana, već vrijeme brzo leti, da nam gliseri nekontrolirano plove po plažama, zapravo, vidite slučajeve gdje čovjek koji vozi gliser, ispadne glisera, a gliser dalje nastavi nesmetano putovati. To se ne smije događati. Današnja tehnička rješenja to omogućavaju, a posebice kada je u pitanju željeznički prijevoz, zamislite jedan vlak sa 30 vagona koji nekontrolirano se vozi. Postaje u pravilu u načelu nekoliko kontrola koja tzv. sife koje su ugrađene u željezničku infrastrukturu, koje provjeravaju je li budnost strojovođe, ako on u nekom periodu vremenskom ne pritisne budnik ili ako u nekom vremenu ne dolazi do usporavanju vlaka a signalizacija to nalaže. Dakle, u tom smislu su ti uređaji jako bitni. Ono što je isto tako bitno mi ovdje imamo i poduzeće za prijevoz putnika, HŽ Putnički prijevoz i HŽ Cargo za teretni prijevoz imamo Infrastrukturu, dakle to su tri odvojena poduzeća. Ovdje je državni tajnik dobro rekao da planiramo koristiti sredstva europske banke, Svjetske banke pardon ali ono što smo možda i na Odboru za promet upozoravali, ne znamo kako će to biti nabava objedinjena jer ti uređaji koji se ugrađuju moraju biti kompatibilni, znači oni moraju biti ne možete jednog proizvođača ugraditi, a drugi proizvođač bude, jednog proizvođača u lokomotivu, a drugi da bude uz infrastrukturu dakle uz prugu jer onda neće biti kompatibilni pa to neće djelovati. A s druge strane treba voditi računa da ti uređaji djeluju na području cijele EU pa i šire zapravo na ovim prugama treba omogućiti prometovanje svih vlakova i međunarodnih vlakova. Dakle to je jedan projekt koji je složen i o kojem treba voditi računa da on bude transparentan i da se na kraju krajeva implementira. I šta sada na kraju reći, državni tajnik je dobro objasnio, nema novaca. Dakle 1.srpnja ove godine trebalo je biti i zbog toga odgađamo za godinu dana da bi dobili na vremenu da bi se te stvari riješile. Ja duboko vjerujem da nećemo za godinu dana opet odgađati za godinu dana jer to je i kolega Maras je ovdje u replici upozorio stvari svu vrlo ozbiljne, opasne. Dakle evo na ministarstvu je da pritisne upravu ovih poduzeća da se te stvari što prije riješe kako bi se omogućio siguran prijevoz robe i putnika na HŽ-u. I u tom smislu MOST nezavisnih lista, klub MOST-a će podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala.
Hvala lijepo. Na izlaganje zastupnika Žagara imamo jednu repliku to je zastupnik Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo gospodine Žagar vi ste u svom izlaganju dotakli bit stvari, međutim ja bih se samo djelomično složio u jednoj vašoj konstataciji, a to je da nema novaca. Postoje gradovi koji mogu u suradnji sa HŽ-om pospješiti taj željeznički promet, npr. grad Zagreb ima veliki proračun od 7,5 milijardi kuna kojim vrlo može učiniti bolji promet u gradu Zagrebu. Npr. evo dovoljno je četiri stanice u gradu Zagrebu izgraditi da bi se pospješio promet kojeg smo mi svi svjesni ne samo ljudi koji žive u gradu Zagrebu, evo svi u ovoj sabornici znaju kakav je promet u gradu Zagrebu, to su četiri stanice Savski most, Trokut, Cibona, Studentski centar, Autobusni kolodvor, Heinzlova i Borongaj sjeverno od Sveučilišnog kampusa. Te četiri stanice promet u gradu Zagrebu se puno bolje pospješio. Osim toga mislim da se nekim sitnim pomacima može učiniti još bolja situacija. Npr. Meni do željezničke stanice treba 20 minuta pješke do Vrapča, a od Vrapča do Glavnog kolodvora 7 minuta sa vlakom. Znači više mi treba do željezničke stanice i mislim da bi te željezničke stanice trebale imati nadzirana parkirališta za bicikle jer bi jako puno ljudi s biciklima dolazili do tih željezničkih stanica i onda se prebacivali u grad. Dakle želim reći da neki gradovi imaju novaca ali im nedostaje vizije kako pospješiti taj željeznički promet. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Žagar. Izvolite.
Kolega Sladoljev. Drago mi je da ste u replici jednu bitnu stvar, nije uvijek problem samo novac. Znači neka novca ima, ali treba ono što zovemo političke volje. A da ne kažemo grubo često puta ne samo lokalni političari, čak i na državnoj razini se ponašaju tako a gdje sam ja u toj priči. Ima ljudi koje nazivaju doktori postotka. Davno mislim da je čak prije devedesetih bio jedan projekt Nijemci su spremni bili uložiti novac baš za ovaj dio pruge od centra Zagreba prema zračnoj luci i sve je bilo pripremljeno, međutim političke volje nije bilo i tada se taj projekt nije realizirao. Sada se spominje vidim da su najave u medijima i da je krenulo sa ovom od Kvatrića prema zračnoj luci tramvajskom prugom sa dva kolosijeka, mislim te stvari treba rješavati. Vi kada spomenete grad Zagreb, ja ne živim ovdje, dolazim dok traje Sabor i vidim da postoje mnogi prometni problemi i grad Zagreb u tom smislu treba to rješavati, a posebno stoga što kako vi kažete postoje financijska sredstva. Dakle samo treba politička volja, treba pitati struku i onda će se ti problemi i riješiti. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnik Alen Prelec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom. Pa evo ovaj Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava s Konačnim prijedlogom Zakona je skoro duži od onoga što se ustvari i mijenja. Evo hvala Bogu možemo reći da se mijenja samo u onom dijelu autostop uređaja i produženja roka od 1. srpnja 2017.-2018. Svi smo govorili, a ovdje i kolega Žagar i drugi kolege vidi se da koriste željeznicu i da se voze narodskim prijevozom, to je pohvalno. Evo i ja se koji puta vozim, to je sve važno za sigurnost prometa i danas smo govorili jako puno o HŽ-u ne o konkretnim zakonima i izmjenama nego općenito o HŽ-u i onome koliko je važno hrvatska željeznica za sve nas. Ja bih rekao da mogu izraziti zadovoljstvo, a ovdje kod sebe imam Konačan Zakon o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava koji govori o sigurnosti, nadzoru, infrastrukturi, o upravljanju željezničkim prometom, o obrazovanju i osposobljavanju i unutarnjem redu. I oko svega ovoga skupa samo mijenjamo u ovom dijelu koji smo ovdje naveli, a to je ovaj autostop uređaj onda znamo da možemo biti zadovoljni sa ovim zakonom da sve štima u željeznicama. Nažalost, iz one rasprave prije ustvrdili da ne štima sve skupa. Ja bih htio biti dobronamjeran, ali skrenuti ponovo na ono što mi se čini, nekako imam dojam da se HŽ namjerno dovodi u nekakav loš položaj. Zašto je to tako? Evo, moje sumnje mogu biti samo sujetne i subjektivne. Ja mislim da bi to moglo biti zbog toga da bi se privatiziralo na onaj jedan naški način. Jasno ne kompletno Hrvatske željeznice nego samo onaj dio koji je profitabilan. To se tako radi i vani i mislim da i multinacionalne kompanije su zainteresirane sigurno da uđu na naše područje pogotovo na onaj profitabilan dio. Drugi dio koji mi je onako sumnja zašto se radi loše u Hrvatskim željeznicama a to je ono da bi se prodale nekretnine koje su vrlo, vrlo vrijedne. Nadam se da to, da isto su to samo moje sumnje i da nisam u pravu. I treći dio, da bi se prodao dio u staro željezo. A ja sam ovdje govorio u onoj prijašnjoj raspravi koliko je toga bilo. Moje bi bilo samo pitanje koliko je opreme, vagona i sličnog otišlo u staro željezo? Koliko u zadnjih ne znam koliko godina? I još možda važnije, koliko se još toga planira? Evo to je one moje, evo ja bih rekao sumnje u sve to skupa u dobre namjere nekih ljudi u Hrvatskim željeznicama. A evo gospodine državni tajniče, vidim po vašim odgovorima prije svega da ste kompetentni, da imate odgovor na sva naša pitanja. Vjerujem da imate i dobre namjere i apsolutno dajem podršku za sve to skupa što ste pričali i nadam se da će HŽ u budućnosti biti bolje. Ja imam samo još jednu stvar a razgovarali smo o tome, razgovarali smo o integriranom prijevozu, evo pa samo kratko reći. Ja sam iz jedinice lokalne samouprave koje uz željeznicu i tu su jasno prednost naših ljudi koji evo u pola sata 25km od glavnog grada mogu biti na Glavnom kolodvoru. Žao mi je svih onih dijelova Hrvatske koji to nemaju mogućnosti. Zagrebačka županija, Zagorska županija i Grad Zagreb rade jedan integrirani prijevoz svih mještana tih 3 ja bih rekao županije. I mislim da evo s ove strane bih dao podršku tom projektu ali i projektu svih ostalih županija neka se ujedine i neka naprave jedan takav integrirani prijevoz koji će omogućavati svim ljudima koji nisu uz željezničku prugu da autobusnim linijama dođu do željeznice i onda sigurnije, jeftinije, ekološki prihvatljivije dođu u ovom slučaju u glavni grad, u grad Zagreb. Jasno to se odnosi i na sve ostale centre. Neka tako bude i sa Splitom, neka tako bude sa Osijekom, neka tako bude sa Rijekom, Dubrovnikom i svim ostalim područjima Hrvatske koji ja bih rekao nemaju te mogućnosti. U svakom slučaju podrška tome. Nadam se da će i od vaše strane kao državnog tajnika ići podrška prema Zagrebačkoj, Zagorskoj i Gradu Zagrebu kako bi se taj prijevoz integrirani implementirao, u konačnici evo da sve to dođe što prije na dnevni red. Evo pohvala svima vama, državni tajniče vama pogotovo jer vidim da imate stvarno dobru namjeru, da ste stručni. U svakom slučaju evo klub SDP-a će biti za ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Zahvaljujem zastupniku Alanu Prelcu. Na njegovo izlaganje imamo dvije replike. Prva replika je zastupnik Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Prelec, željeznica je moja ljubav i moja tuga, ja sam željezničar. Od '88. godine radim na željeznici i dolaskom u Saboru radio sam na željeznici, kao prometnik vlakova, od '99. godine na izradi prometnih propisa. I mogu reći da je željeznica ogledalo države. Dok se pruge u RH ne dovedu u projektirano stanje ne možemo reći da imamo državu kakvu trebamo imati. To svima mora biti jasno. Željeznicu se zapostavljalo. Na željeznici se zapošljavalo hrpa ljudi koji sa željeznicom veze nemaju i to je jedan od razloga zašto je željeznica u stanju u kakvom jest. Ali najvažniji razlog je neulaganje u pruge. Možda je dobar put da se krene u koncesioniranje željeznica tamo gdje je to isplativo, možda je to stvarno dobar put. Jer možda ti stranci koji imaju puno novaca i koji imaju puno novaca i koji imaju kapacitete, koji imaju sve što je potrebno možda oni mogu dovesti željeznice u ono stanje u kakvom su one bile prije rata. Samo ću reći jedan primjer, poslovni vlak od Zagreba do Kutine vozio je nekih 45 minuta prije rata a sada najbrži vlak stigne za sat i 20 minuta. Time sam sve rekao o stanju željeznica danas u RH. Dakle pogledajmo se u ogledalo i kada u tom ogledalu vidimo željeznicu na nivou europskih željeznica tek tada će država biti onakva država kakva treba biti. Hvala.
Hvala zastupniku. Odgovor na repliku Alen Prelec. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Aleksić evo onda sam dobio pravu repliku od čovjeka koji je bio u sustavu i koji kaže da je njegova željeznica njegova ljubav i tuga. Slažem se da je željeznica ogledalo države. Ali ne slažem se u potpunosti kada kažete da je možda i bolje da se ide u koncesioniranje. Ne kažem nužno ne. Mislim da je svima u interesu da bude bolja željeznica. Ali iz prakse, hrvatske prakse kada znamo kako nam izgledaju koncesionirane hrvatske ceste, autoceste gdje hrvatski građani plaćaju veću cestarinu na dijelu cesta gdje je to u stranom vlasništvu. Kada govorimo i o Zakonu o koncesijama pa znamo da stranci imaju koncesije na plaže, pa onda hrvatski građani moraju plaćati da bi se okupali na plažama na kojima su se kupali desetljećima, e onda sam u tome svemu skeptičan, da Hrvatske željeznice dijelom privatiziramo pogotovo onaj profitabilni dio jer stranci neće uzeti onaj dio koji je neprofitabilan i da ćemo onda svi mi plaćati skuplju kartu. Evo o tome govorim da sam skeptičan što se tiče koncesioniranja i privatizacije hrvatskih željeznica. To treba izbjeći. Govorili smo i prije da se željeznicom voze uglavnom evo oni koji su manje platežne moći ili oni koji se ne mogu voziti drugim sredstvima a upravo je to važno da budemo vrlo tu oprezni kaj se tiče koncesija, da nam se hrvatski građani neće moći voziti vlakom jer će to biti preskupo.
Hvala lijepo. I zadnja replika na izlaganje je zastupnik Ivan Kirin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici ministarstva i uvaženi kolega Prelec. Često u raspravi se i prošloj i ovoj spominje restrukturiranje, revizija željezničke infrastrukture. Dakle, civilizacijski doseg je danas a i brzina življenja, nameće potrebo što bržeg stizanja s jedne točke do druge točke, dakle a tu su se uklopile moderne autoceste, ceste županijske i lokalne. I tu se nameće potreba, naravno za podizanjem nivoa sigurnosti željezničkog transporta odnosno ugradnja suvremene signalizacije a posebno što ste spominjali auto stopova. To je pomaknuto za jedno drugo vrijeme, ali kad razgovaramo o željezničkom transportu onda moramo napraviti razliku između onoga transporta koji je putnički i teretni transport. Teretni transport ja vjeruje, da je to pitanje i za tajnika ali i za gospodina Preleca, on je gospodarski veoma značajan za Hrvatsku. kada se govori o reviziji željezničke infrastrukture, mislim da bi se trebalo puno govoriti o gradnji nizinske pruge između Rijeke i Mađarske. To je pruga koja je sagrađena 1873. godine i ona je zajedno sa riječkom lukom bila jedna motor razvoja Hrvatske. No sada je došlo do promjena i promjena je u tome što riječka luka koja je i dalje vodeća hrvatska luka, nije više toliko značajna u paneuropskim koridorima. 5 B koridor je nizinska pruga i mislim da nju treba sagraditi prije revizija svih malih pruga.
Zahvaljujem zastupniku. Odgovor na repliku zastupnik Prelec. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] [[Upadica Hajdaš Dončić: Molim vas, dajte ovaj mikrofon upalite.]] Hvala na pitanju ali nažalost ja vam ne mogu odgovoriti direktno na ovo pitanje pa vjerujem da bude na kraju državni tajnik odgovorio za ovu prugu koja je važna za teretni promet prema Rijeci, jasno da je izuzetno važna za luku Rijeku i za općenito onaj kraj i nadam se da će taj odgovor ići u smjeru tome da ćemo znati kad ide pruga prema Rijeci i tko će to u konačnici financirati. Ja vjerujem da će to biti uz pomoć europskih fondova i da će biti što manje opterećenje za hrvatsku državu a da će onda više ostati novaca upravo za ove stvari koje smo govorili u okolici Zagreba, znači sve prigradske linije, ali i okolici Osijeka, Rijeke, Splita, Dubrovnika i onoga o čemu smo pričali jer putnički promet je važan za funkcioniranje općenito prometa u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeći u ime kluba HDZ-a zastupnik Pero Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi predstavnici predlagatelja, uvažene kolegice i kolege. Statistika govori da se danas na globalnoj razini svaka dva sata dogodi prometna nesreća koja uključuje vlak i motorno vozilo ili fizičku osobu. A gotovo pola tih nesreća uzrokovane su kvarom automatskih signalnih uređaja kako na samom vlaku ili na željezničkoj pruzi i ove šokantne statističke vrijednosti su nažalost očekivane ako se uzme u obzir i pogleda u uzorak testiranja odnosno održavanja tih signalnih uređaja. Zastarjela tehnologija na samim vlakovima i prugama kojima svakodnevno voze, doprinose potencijalnim katastrofalnim nesrećama, a razvijanje novih automatskih sustava za nadzor vlakova nude rješenje po pitanju sigurnosti putnika i robe, ali jednako tako i uštede sredstva potrebnih za transport istih. Kako bi se građanima EU-a, gospodarskim subjektima, regionalnim i lokalnim vlastima u potpunosti omogućilo uživanje prednosti koje proizlaze iz uspostavljenog područja bez unutarnjih granica, naročito je potrebno poboljšati međusobnu povezanost i interoperabilnost željezničkog sustava, kojim će se otvoriti tržište i povećati konkurentnost. Učinkovito međusobno povezivanje informacijskih i komunikacijskih sustava različitih upravitelja infrastrukture i željezničkih prijevoznika, odnosno kompatibilnost sustava osnova je za sigurnost ali također za kvalitetu te troškove prijevoza. Nažalost, još uvijek među nacionalnim propisima i internim pravilima te tehničkim specifikacijama koje primjenjuju željeznice postoje velike razlike. Budući da sadržaj tehničke posebnosti industrija pojedinih država, koje propisuju specifične dimenzije, te imaju posebne značajke. Tako stanje sprečava nesmetan željeznički prijevoz po čitavoj mreži EU-a, što je potrebno otkloniti odnosno standardizirati. Ovim zakonskim prijedlogom predlaže se produženje roka u okviru kojeg su željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture obvezni opremiti svoja vozila sa vlastitim pogonom, uređajem za automatsku zaštitu vlaka, odnosno auto stop uređajem i ova zakonska odredba kao što smo čuli, odnosi se na sve dionike željezničkog sustava kako ove države HŽ putnički prijevoz, HŽ Cargo, HŽ infrastruktura, tako i na sve ostale kako domaće, tako i strane operatere koji imaju od Agencije za sigurnost željezničkog prometa, dozvolu prometovanja na hrvatskim željeznicama. Stoga, Klub zastupnika HDZ-a, podržava ovaj konačni prijedlog zakona kako se ne bi dogodila obustava velikog dijela željezničkog prometa, kako putničkog tako i teretnog, te tako nastala nemjerljiva šteta za ova društva… znači Hrvatskih željeznica i ostale operatere na našim željeznicama, ali i za cjelokupno hrvatsko gospodarstvo i društvo u cjelini. Dobro je naravno što se produžuje rok, jer neugradnjom ovih uređaja auto stop uređaja predstavljala bi problem u radu same inspekcije. Već znači pet dana je isteklo od onoga roka koji je sada u tom zakonu važi i smatramo da je dovoljno vremena, a što je sam predlagatelj u svom izlaganju rekao da je dovoljno vremena i da ova društva koja trebaju ugraditi ove uređaje su dobile potvrdu i dobile suglasnost od Svjetske banke za osiguranje sredstava i da će oni i kao i svi drugi ugraditi kompatibilan uređaj za automatsku zaštitu vlaka do 1. srpnja 2018. godine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa zastupniku Ćosiću. Na njegovo izlaganje imamo jednu repliku. Zastupnik Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Ćosiću, u svom izlaganju govorili ste i o statističkim podacima vezanim za sigurnost putnika, robe i usluga u željezničkom prometu. Pa razmišljam onako na glas. Hrvatski inovatori su na jednoj izložbi inovacija Impex u SAD-u dobili gotovo 12 medalja. Jedan od tih je zapravo dobio i zlatnu medalju za osiguravanje željezničko-cestovnog prometa baš vezano za prelazak gdje nema signalizacije. Danas smo čuli da u RH postoji oko 1512 takvih željezničko-cestovnih prijelaza, pa razmišljam, kažem na glas šteta je možda ne razmišljati o tim mladim inovatorima, iskoristiti te njihove ideje koje bi mogle možda i koristiti Hrvatskim željeznicama a i kao proizvod bi se možda mogle prodavati svijetu. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi kolega. Pa evo da, imamo 1500 i nešto prijelaza, a od toga je [[Upadica Dončić: Dajte molim vas isključite mikrofon. Hvala.]] Znači, rekli ste da imamo više od 1500 prijelaza, cesta preko željezničke pruge a od toga je 66% tih prijelaza je nezaštićeno. To znači da je jedan veliki postotak više tih prijelaza nego što je to norma u EU, a samo 32% pruge je opremljeno, znači od ukupne dužine signalizacijskim uređajima, tako da je to jedan veliki posao kako za našu industriju, kako za naše inovatore. Koliko znam i u Hrvatskoj postoji i jedna tvrtka koja se time i bavi, izvozi to po cijeloj Europi. Naravno treba podržati inovatore. U svemu tome ako bi se pojednostavili ti uređaji znamo da je to dosta skupo i da to iziskuje velike troškove. Samo da kažem, evo treba jedna politička odluka, politička odluka je i donesena i mislim da se mora do konca, odnosno do 1.7.2018. godine ti uređaji implementirati. Bilo bi mi drago da to budu domaći uređaji i da time samim, znači donošenjem ove zakonske regulative i pomognemo domaćoj industriji.
Zahvaljujem zastupniku Ćosiću na replici. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Ali pošto nema ni zastupnika Bulja, ni zastupnika Marasa time smo zapravo završili sa raspravom. U ime predlagatelja zaključno predlagatelj. Ništa? Dobro. Time zaključujem raspravu o Prijedlogu zakona o izmjeni Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava. Glasovat će se kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 154. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 123 za i 1 suzdržan donesen Zakon o izmjeni zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava.
Sljedeća točka dnevnog reda je - Konačni prijedlog zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, drugo čitanje, P.Z.E. br. 67. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika u vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja državni tajnik Juro Martinović kojeg ujedno i pozdravljam dati dodatno obrazloženje? Da. Izvolite, državni tajnik Juro Martinović.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Dopustite mi da u ime predlagatelja kažem nešto što predlagatelj smatra relevantnim u proceduri donošenja ovoga zakona. U prvom redu ja vam želim ukratko reći da će se ovim zakonom, da će se propisati prava žrtava nasilja u obitelji i krug osoba na koje se ovaj zakon odnosi. Odredit će se oblici nasilja u obitelji, prekršajno-pravne sankcije za zaštitu nasilja u obitelji, prikupljanje podataka o primjeni zakona, osnivanje povjerenstva za praćenje i unapređenje rada tijela kaznenog i prekršajnog postupka, te izvršavanje sankcija vezanih za zaštitu od nasilja u obitelji, te prekršajne odredbe za kršenje ovog zakona. Smatram važnim reći vam da ovim zakonom se u pravni poredak Republike Hrvatske prenosi Direktiva 2012/29EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o uspostavi minimalnih standarda za prava, potporu i zaštitu žrtava kaznenih djela, te o zamjeni Okvirne odluke Vijeća iz 2001/220 i službeni list, to je objavljeno kod nas da vas ne opterećujem time. Dakle, tu sam smatrao važnim reći, a sada nešto sa strane predlagatelja. Dakle, razlike konačnog prijedloga zakona od nacrta prijedloga koji ste vi raspravili u prvom čitanju u Hrvatskom saboru, odnosno Hrvatski sabor je raspravljao, da li vi ili netko drugi. Dakle, glavne i najvažnije razlike u odnosu na prvo čitanje u Hrvatskom saboru sukladno iznijetim mišljenjima, primjedbama i prijedlozima su. Dakle, napušta se definicija tko su članovi obitelji kako bi se izbjegle eventualne razlike u odnosu na budući Obiteljski zakon koji je u izradi, a isto tako i različita mišljenja svjetonazorske prirode. Umjesto toga, se određuje krug osoba na koje se zakon primjenjuje a ujedino se proširuje krug osoba na koje se zakon primjenjuje, dakle i to su, opet je to jedna novina i opet je to važno naglasiti, kroz ovaj zakon kojeg smo mi imali ranije, štite se osobe s invaliditetom, dodatno osim onih koji su se štitile i ranije i osobe starije životne dobi. S tim u vezi, uvodi se novi oblik nasilja u obitelji u vidu zanemarivanja potreba osoba sa invaliditetom i osoba starije životne dobi. Od važnijih razlika je i uvođenje obveze obavještavanja, dakle molim, po službenoj dužnosti … [[Govornik se ne razumije.]] ako je žrtva nasilja u obitelji dijete. Dakle opće je odredba da se žrtva obavještava na svoj zahtjev, tj. ako to želi o čemu se odmah, odnosno unaprijed očituje. Tu je bilo u nastanku ovog zakonskog prijedloga nekakvih dilema, kao što vidite, Vlada kao predlagatelj se odlučila da se djecu mora obavješćivati, a za odrasle da ih onaj tko vodi postupak, odmah u prvoj fazi upoznaje sa pravima, i stranka se sama odlučuje, odnosno oštećena žrtva, odlučuje da li želi da joj se dodatno, kako se to govori, sekundarno traumatizira ili će to … [[Govornik se ne razumije.]] Važne novine, dakle načela postupanja i prava žrtava. Prije svega se propisuje načelo hitnosti u postupanju povodom svih nasilja u obitelji. Dakle, hitnost u postupku određuje se za sva nadležna tijela koja postupaju u slučaju nasilja u obitelji, policija, centri za skrb, državno odvjetništvo, sudovi. Ovim se načelom osigurava promptnost u reagiranju saznanje o mogućem počinjenju nasilja u obitelji kao i u poduzimanju postupovnim i drugih radnji. Nadalje, dva temeljna načela koja su bitna za naglasiti. Propisuje se načelo obzirnog postupanja prema žrtvama nasilja u obitelji, te načelo skrbi o svim pravima žrtava tijekom postupka odnosno prilikom poduzimanja određenih posupovnih radnji. Obazriv i pažljiv pristup žrtava nasilja, u obitelji svih sudionika postupovnim radnji, spriječiti će sekundarnu viktimizaciju, odnosno sekundarnu traumatiziranje žrtve tijekom postupka koji se provodi. Prijedlog ovog zakona se nadalje na jednom mjestu sukladno Istambulskoj konvenciji kao i Direktivni o pravima žrtava sveobuhvatno uređuje pravo žrtava, nasilja u obitelji, pa se tako, sad nabrajamo, koja prava, da to nešto malo ubrzamo, to je sve zakonska materija koju imate pred sobom. Propisivanje kataloga prava žrtava, nasilja u obitelji Pa se tako, sad nabrajamo koja prava da to nešto malo ubrzamo, to je sve zakonska materija koju imate pred sobom. Propisivanjem kataloga prava žrtava, nasilje u obitelji, pojačat će se njihova procesno pravna pozicija, omogućiti aktivno sudjelovanje u postupovnim radnjama koje nadležna tijela poduzimaju radi njihove zaštite i sankcioniranja počinitelja te spriječiti njihova traumatizacija i sekundarna viktimizacija u … [[Govornik se ne razumije.]] Odredbom čl. 10. definira se pojam nasilja u obitelji. Nasilje u obitelji pojavljuje se u različitim oblicima kao tjelesno, psihičko, spolno ekonomsko a dodaje se ovo novo u odnosu na ove dvije osobe koje štitimo, dakle, invalide i djecu. Dakle zanemarivanje potrebe osobe s invaliditetom i osoba starije životne dobi kao novi oblik nasilja u obitelji. Za razliku od trenutno važeće zakonsko rješenja, ovim se prijedlogom napušta nabrajanje pojedinih modaliteta, svakog propisanog oblika nasilja osim ekonomsko koje je relativno novi oblik nasilja, pa je ostavljeno određeno zakonsko objašnjenje radi postizanja šire sudske prakse s obzirom da je do sada u tom problemu bilo lutanja u sudskoj praksi i nekakvih dilema. U zakonu nije potrebno nabrajati što predstavlja primjerice pojedini oblik nasilništva, jer pravna teorija i sudska praksa jasno razlikuju modalitete u kojima se ispolijeva pojedini oblik obiteljskog nasilja. Osim toga, time se izbjegava moguće preklapanja kaznenog dijel i … [[Govornik se ne razumije.]] sa prekršajima iz Zakona o zaštiti nasilja u obitelji. Ovakvo rješenje omogućava jasno razgraničenje kaznenog dijela od prekršaja, budući da se za postojanje kaznenog dijela nasilja u obitelji zahtjeva veća kriminalna količina koja pretpostavlja kumulativno ispunjena sljedećih pretpostavki. Teško kršenje propisa od zaštite nasilje u obitelji, dakle Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji, te prouzročene teže posljedice, izazivanje straha za sigurnost člana obitelji ili njoj bliske osobe ili dovođenje u ponižavajući položaj. Nadalje, treba imati i u vidu i kvalificirane oblike određenih kaznenih tijela propisanih KZ-om, npr. kazneno djelo teško tjelesne ozlijede iz čl. 118, počinjeno prema bliskoj osobi. Ukoliko su ista počinjena prema bliskoj osobi zbog čega je kazano djelo nasilja u obitelji supsidijarno, tj. propisuje se da će isto doći u obzir ukoliko takvim ponašanjem nije počinjeno neko drugo, teže, kazneno, a ne prekršajno djelo, koje se tretira ovim zakonom. Postojanjem prekršaja samostalnog kaznenog djela i kvalificiranih oblika pojedinih kaznenih djela, ukoliko su ista počinjena prema bliskoj osobi, postignuta je cjelovitost kažnjavanja, počinitelja svakog, pa i najblažeg oblika nasilja u obitelji. Te osobe na koje se ovaj zakon odnosi, su bračni izvanbračni drug, životni partner ili neformalni životni partner, njegova zajednička djeca, djeca svakog od njih, srodih po kriv u ravnoj lozi, srodnih u pobočnoj lozi, zaključno do 3 stupnja, srodnici po tazbini do zaključno 2 stupnja, posvojitelji i posvojenik, a zakon se isto tako odnosi i na bivše bračne i izvanbračne drugove, bivše životne partnere i neformalne životne partnere, osobe koje imaju zajedničko dijete i osobe koje žive u zajedničkom kućanstvu. Drugim riječima krug osoba na koji se odnosi ovaj zakon, istovjetan je krugu osoba kojima se kao članovima obitelji ili bliskim osobama kazneni zakon pruža dodatnu zaštitu u slučaju počinjenja kaznenih djela vezanih uz obiteljsko nasilje. Kaznena djela nasilja u obitelji, tjelesne ozlijede, teške tjelesne ozlijede, osobito teške tjelesne ozlijede, prisile prijetnje ovakvo je određenje u skladu sa definicijom obiteljskog nasilja u konvenciji Vijeća Europe o sprječavanju borbe i protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji, tzv. Istambulska konvencija koja se odnosi na nasilje intimnih partnera između sadašnjih i bivših bračnih i izvanbračnih partnera, te međugeneracijsko nasilje koje se obično pojavljuje između roditelj i djece. Dakle i šire od zahtjeva konvencije, ovim se zakonom štite sve one osobe koji su bračni ili izvanbračni ili istospolni partneri a i osobe koje su povezani s činjenicom da imaju zajedničko dijete iako nisu bili u status bračnih, izvanbračnih odnosno istospolnih partnera kao i one osobe koje iako nisu u tom odnosu žive u zajedničkom kućanstvu. Dakle radi se o osobama koje su u nekom obliku formalne ili neformalne zajednice ili pak kod kojih je takva zajednica ne postoji ili je prestala postojati, ali su zbog drugih okolnosti kao što su zajedničko dijete, nerazriješeni imovinskopravni odnosi nakon razvoda braka ili raskida izvanbračne zajednica, činjenica suživota u istom stambenom objektu neraskidivo povezani ili neovisno o svojoj slobodnoj volji upravljeni jedni prema drugima. Sve druge osobe imat će adekvatnu zaštitu u slučaju nasilja prema općim propisima. Prijedlogom se kao što poznaje i važeći zakon daje mogućnost sudu da izrekne zaštitnu mjeru zabrane približavanja, uznemiravanja ili uhođenja žrtve nasilja u obitelji te udaljenje iz zajedničkog kućanstva i prije pokretanja prekršajnog postupka, na prijedlog žrtve ili drugog ovlaštenog tužitelja ukoliko postoji izravna opasnost za sigurnost žrtve i članova njezine obitelji u odnosu na važeći zakon koji je za izricanje zaštitne mjere prije pokretanja prekršajnog postupka tražio postojanje izravne životne ugroženosti osobe i drugih članova obitelji zbog čega su sudovi izrazito rijetko ove mjere primjenjivali. Ovim prijedlogom se kao osnov predlaganja mjere traži postojanje izravne opasnosti za sigurnost žrtve i članova njezine obitelji, što će osigurati lakšu primjenu ove mjere u slučaju potrebe osiguranja hitne, trenutne zaštite žrtve nasilja. Obvezu osigurati da nadležna tijela u situacijama neposredne opasnosti imaju ovlasti narediti počinitelju nasilja u obitelji da napusti mjesto stanovanja žrtve te zabrani počinitelju uspostavljanje kontakta sa žrtvom je konvencijska obveza. Dakle ovdje se daje alat tijelima koje provode postupke dakle nešto ih se relaksira u pogledu mogućnosti da ekspresno, brzo, hitno, odmah zaštite žrtvu od nasilnika. Prikupljanje podataka i povjerenstvo koje sam spomenuo da će se biti formirano vezano za provedbu ovog zakona, sustavno i adekvatno prikupljanje podataka kao osnova za učinkovito stvaranje politika u području sprečavanja i borbe protiv svih oblika obiteljskog nasilja jedna je od osnovnih zadaća koje nameću kako brojne konvencije i direktive tako i nacionalni dokument. Međutim, iskustva dosadašnjih prikupljanja podataka različitih tijela i resora koji se bave ovom tematikom, bez sustavne analize i praćenja zadanih podataka pokazuju se nedostatnim i neučinkovitim te djelomično nesvrsishodnim. Stoga se u ovom prijedlogu različito u odnosu na dosadašnja zakonska rješenja predlaže propisati obvezu nadležnim tijelima da prikupljene statističke podatke o primjeni ovog zakona i temeljem prikupljenih podataka sačinjavaju godišnja izvješća iz svog djelokruga rada te izvješća dostavljaju Povjerenstvu za praćenje i unapređivanje rada tijela kaznenog i prekršajnog postupka te izvršavanju sankcija vezanih uz zaštitu od nasilja obitelji koje će djelovati, ovo je novina, u Ministarstvu pravosuđa. Povjerenstvo će ministru pravosuđa podnositi godišnje izvješće o stanju u ovom sektoru. Dakle ovim prijedlogom ovaj zakon i njegova provedba prelazi u nadležnost Ministarstva pravosuđa iz Ministarstva za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku. To se predlaže zbog uske povezanosti ovog zakona sa Prekršajnim zakonom i Kaznenim zakonom koji su u nadležnosti Ministarstva pravosuđa te činjenice važne nadležnosti pravosudnih tijela, državnog odvjetništva i prekršajnih sudova u provođenju ovog zakona. Ujedno je za očekivati da je prenesena nadležnost na Ministarstvo pravosuđa bolje rješenje za brže i efikasnije buduće izmjene i dopune zakonodavnog okvira za sprečavanje nasilja u obitelji kada i ako to zahtijevaju praksa i društvene okolnosti. Kaznena politika nije mijenjana tj. prekršaji su jednako opisani i kazne su iste osim malog povećanja novčane kazne za počinjenje prekršaja na štetu djeteta, maloljetne i invalidne osobe sa sedam na deset tisuća je podignuta ta zapriječena kazna. Prekršaji koje čine članovi obitelji i druge osobe na koje se u tom smislu primjenjuje ovaj zakon propisane su na način da su protupravna postupanja stupnjevana od lakšeg prema težem od najlakšeg oblika prekršaja sa najblažom sankcijom novčana kazna od najmanje tisuću ili kazna zatvora do 90 dana koji postoji kvalificirani obliku ukoliko se radi o povratniku recidivistu, novčana kazna od najmanje pet tisuća ili kazna zatvora od najmanje 15 dana zatvora. Zatim daljnji teži oblik ukoliko je tjelesno psihičke, seksualno ili ekonomsko nasilje počinjeno u nazočnosti djeteta ili osobe s invaliditetom novčana kazna u iznosu od najmanje šest tisuća ili kazna zatvora u trajanju od najmanje 30 dana, a ako isto nasilje ponovi kaznit će se strožije nego za prvi prekršaj novčana kazna je tada u iznosu od najmanje sedam tisuća kuna ili kazna zatvora od najmanje 45 dana. Nadalje, kao najteži prekršaj propisano je nasilje u obitelji počinjeno na štetu djeteta ili osobe s invaliditetom zapriječena je novčana kazna od najmanje deset tisuća kuna ili kazna zatvora od najmanje 45 dana odnosno ponavljanje takvog nasilja novčana kazna od najmanje petnaest tisuća ili kazna zatvora od najmanje 60 dana. Prekršajno je kažnjavanje također predviđeno i za pravomoćno osuđenog počinitelja prekršaja iz ovog zakona koji krši obvezu iz izrečene zaštitne mjere, novčana kazna od najmanje tri tisuće kuna ili kazna zatvora od najmanje 10 dana osim na osobe na koje se zakon primjenjuje. Prekršajno sankcioniranje predviđeno je i za zdravstvene radnike i djelatnike u ustanovama socijalne skrbi te sve druge stručne osobe koje u svom radu dolaze u kontakt sa žrtvama nasilja u obitelji, a koje imaju obvezu prijaviti policiju ili državnom odvjetništvu počinjenje nasilja u obitelji za koje su saznale u obavljanju svojih poslova. Tu spadaju i osobe koje rade u humanitarnim organizacijama ili organizacijama civilnog društva tj. one nisu ekskulpirane od prekršajne odgovornosti i kada za nasilje u obitelji saznaju u nekoj vrsti povjeravanja od strane žrtve. Dakle bilo je primjedbi od strane ovih skupina koje dolaze u kontakt prve sa žrtvama, to su najčešće liječnici i medicinsko osoblje, njihove zamjerke su išle u pravcu da oni ne bi baš rado bili sankcionirani ako to ne prijave. Ali to je jedna univerzalna obveza svih građana da prijave ako saznaju za nepravo te vrste, dakle prekršajno i kazneno i normalno da je to predlagatelj zakona stavio kao obvezu i našim liječnicima bez obzira na stanovitu dozu izlaganja jer se radi o nasilnicima ali jednostavno to je obveza koja postoji i u ostalim zakonima koji i prate ovu materiju a to su prekršajni, to je Kazneni zakon. Zahvaljujem se na pažnji.
Hvala lijepo državnom tajniku gospodinu Martinoviću. Na njegovo izlaganje imamo i jednu repliku. Zastupnik Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče Martinović, s obzirom na probleme koji su pratili obiteljski zakon i znajući da je Ustavni sud zapravo suspendirao cijeli zakon, u međuvremenu su se dogodile radne skupine, bilo je javno savjetovanje i … [[Govornik se ne razumije.]] i taj Obiteljski zakon je zapravo u nacrtu. Zanima me jeste li se prijedlogom ovoga zakona vodili tim stvarima da se određene stvari ne ponavljaju, odnosno da ne budu u koliziji posebice kada se radi o djetetu jer dijete nije objekt već je subjekt pravne zaštite i to uvijek treba imati u vidu. Pravna praksa poznaje rekli ste modalitete pravne zaštite vezane za nasilje u obitelj ali i njihovo sankcioniranje kroz prekršaj i kroz Kazneni zakon. Međutim, koliko ja znam tu ne bi trebalo biti dvojbe. Ali ono što znam je da je Europski sud za ljudska prava zapravo kaznio RH i to je vezano po onome načelu da se nikome ne može suditi dva puta za isto djelo. Pretpostavljam da ste se vodili time i u prijedlogu ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku državni tajnik gospodin Martinović. Izvolite.
Hvala vam uvaženi zastupniče, dakle predlagatelj zakona, tj. radna skupina koja je, koja dugo već traje, ovaj zakon je dugo u izradi, u pripremi, dakle prošao je prvo čitanje već odavno, dakle vodila je računa o tome. Rađen je, upravo iz tih razloga se išlo na cjelovitu, na novi zakon iako se u suštini radi o starom, izmijenjenom zakonu ali da bi se izbjegle izmjene, da bi se izbjegla konfuzija odlučilo se na ovo i vodilo se računa o tome da ovaj zakon bude takav, kada se donese novi Obiteljski zakon da on ne bude podložan izmjenama. Dakle nećemo morati mijenjati ovaj zakon kada se donese novi Obiteljski zakon. A što se tiče prakse da, vodili smo računa o tome, mi smo ovdje u jednoj specifičnoj sferi kada ovdje se štiti jedna posebna skupina bliskih osoba koje usput i žive u malom suženom prostoru. Dakle a inače ovi prekršaji pokrivaju klasične prekršaje. Ovdje je samo, ovi se ljudi privilegirano štite jer su 'ajmo reći bez svoje volje se nalaze sa nasilnikom u istom prostoru pa je to nešto naglašenije. Hrvatska se sukobila, suočila, hrvatska pravna praksa sa tom odredbom Europskog suda za zaštitu ljudskih prava već prije 7, 8 ili možda i 9 godina kada se kod nas gotovo normalno dvostruko kažnjavalo ljude za iste rade prijestupa i prekršajno i kazneno i to je kod nas već sudska praksa usvojila. Dakle više nema, ako se pogriješi, ako se ne napravi kvalitetna koordinacija na razinama policije i državnog odvjetništva pa se netko, protiv nekog se podnese prekršajna prijava za iste učinke a ovi u procesu kaznenom kasne ako ga se ovamo on prizna pravomoćno bude oglašen krivim za prekršaj nitko ga više ne može progoniti za kazneno djelo. Tako da je ovaj zakon to implementirao i imao u sebi. Hvala.
Zahvaljujem državnom tajniku gospodinu Martinoviću. Određujem stanku do 15h kada se nastavlja sa raspravama kluba zastupnika. Hvala lijepo. STANKA U 13,30 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Uvažene kolegice i kolege, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Točka dnevnog reda je Prijedlog zakona o zaštiti nasilja u obitelji, drugo čitanje. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista uvažena kolegica Ines Strenja-Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, pozdravljam državnog tajnika kolegu Juru Martinovića. Drago mi je da ste ovdje sa nama. Pozdravljam sve zastupnike. Tema o kojoj smo već pričali, ovo je drugo čitanje zakona ali mislim da još jednom trebamo poslati neke poruke odavde, a to je da naša zemlja se pridružuje zemljama koje imaju nultu stopu tolerancije prema nasilju u obitelji. U 21. stoljeću trebali bismo se moći pohvaliti da smo zemlja znanja, napretka, te da smo visoko na moralnoj i etičkoj ljestvici. Ipak neki pojedinci usporavaju napredak društva zlostavljanjem onih koji čine stupove glavne društvene zajednice, odnosno obitelji. Problem obiteljskog nasilja sve je izraženiji u hrvatskom društvu koji gotovo uvijek za rezultat ima socijalnu marginaliziranost žrtava nasilja. Nasilje u obitelji prepoznato je kao globalni problem koji bitno narušava temeljna ljudska prava članova obitelji. Nasilničko ponašanje u obitelji definiramo kao svaki čin kojim jedan član obitelji dovodi drugog člana ženu, muškarca ili dijete u ponižavajući položaj. Društveni mehanizmi još uvijek nisu našli sveobuhvatno rješenje kako spriječiti ili barem ublažit eskalaciju nasilja u obitelji. Žene i djeca žrtve obiteljskog nasilja jedna su od najosjetljivijih kategorija socijalno isključenih, a njihova šansa za boljim životom izdignutim iznad kruga socijalne marginaliziranosti uvelike ovisi o pomoći pojedinaca, zakona i institucija. I tu je naša uloga – osigurati zakonodavni okvir i provoditi te iste zakone. Ako pogledamo kroz dulju vremensku perspektivu, uzmimo zadnjih dvadesetak i više godina postoje značajne promjene u našem društvu u pogledu tretiranja nasilja u partnerskim odnosima i seksualnog nasilja. Pogledamo li pitanje vezano uz nasilje u obitelji mi imamo i zakonodavni okvir. Taj zakonski okvir čak nije posebno loš. Ono što je problem to je primjena zakona u praksi. Postoji razvijen čitav niz specijaliziranih edukacija za rad sa žrtvama nasilja u obitelji. Postoje istraživanja, postoje određeni mehanizmi - pravobraniteljica za ravnopravnost spolova, Ured za ravnopravnost spolova, čitav niz važnih dokumenata uključujući i protokol o postupanju u slučaju nasilja u obitelji, nacionalni tim za suzbijanje nasilja u obitelji i nasilja nad ženama, županijski timovi. U pripremi je Zakon o potvrđivanju Konvencije Vijeća Europe o sprječavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji, tzv. Istambulska konvencija sada je u e-savjetovanju. Nacionalna strategija zaštite od nasilja u obitelji 2017.-2022. isto je sad u e-savjetovanju. Međutim, vidite još 2003. Autonomna ženska kuća Zagreb provela je istraživanje u suradnji sa Državnim zavodom za zaštitu obitelji, materinstva i mladeži koje pokazuju da je svaka četvrta žena u Hrvatskoj preživjela fizičko nasilje od strane bivšeg ili sadašnjeg supruga, odnosno partnera. A podaci o psihičkom nasilju pokazuju da je taj oblik nasilja preživjelo preko 50% žena u Hrvatskoj. Trenutno u Hrvatskoj, dakle partnersko nasilje i nasilje u obitelji pogađa jednu od tri žene i svakodnevno se prijavljuje oko 45 slučajeva nasilja u obitelji, a tijekom praznika taj broj ide i na 60 dnevno. U zadnjih 10 godina u Hrvatskoj ubijeno je gotovo 300 žena dok se godišnje i dalje prijavljuje negdje između 11 do 17000 slučajeva nasilja u obitelji. Dakle, nasilje je jedan od vodećih razloga smrtnosti ljudi u dobi između 15 i 44 godine, a Svjetska zdravstvena organizacija navodi da je većina najtežih oblika nasilja još uvijek javnosti nevidljiva, skrivena i događa se unutar 4 zida pojedinih obitelji. Istraživanje o nasilju nad ženama koje je provela Agencija Europske unije za temeljna prava diljem Europe pokazala je da većina žena koje su žrtve nasilja ne prijavljuju svoja iskustva policiji ili nekoj od organizacija za pružanje pomoći žrtvama. Procijenjeno je da je 13 milijuna žena u Europi bilo žrtvom fizičkog nasilja u razdoblju od 12 mjeseci koliko se provodila istraživačka ta anketa, a 7% od toga u dobi je bilo od 18 do 74 godine u Europi. Znači 7% žena u Europi od 18 do 74 godine izvrgnuto je nasilju. Dakle, ove zabrinjavajuće brojke upozoravaju na problem učestalosti nasilje nad ženama koje mora pronaći adekvatne odgovore u smislu zadovoljavanja potreba i prava žrtva u svakodnevnoj društvenoj praksi a ne samo na papiru. Mi smo i do sada imali dobre zakone, ali je problem u tome što se ne provode. Od prvog kontakta kada žene prijave nasilje u policiji uglavnom imaju jako loša iskustva. Odmah i one jednako kao i zlostavljač dobivaju prekršajnu prijavu. U Centrima za socijalnu skrb nedostaje ljudi koji bi se bavili baš ovim problemima, a ljudi preko kojih se problem nasilja pokušava riješiti najčešće nisu educirani tako da često ne prepoznaju različite oblike nasilja, jer ne radi se samo tu o fizičkom nasilju. U pitanju može biti psihičko, emocionalno, ekonomsko itd. Na žalost svjedoci smo i smrtnih ishoda kojima su prethodile višekratne pozivi policiji na postupanje. Isto tako, Centri za socijalnu skrb često nasilje ne prijavljuju policiji što su po Protokolu o postupanju u slučaju nasilja u obitelji dužni, ali to ne radi. Jako puno stvari propuštaju odraditi. Ako se sudski odredi nadzor pri viđanju djeteta sa ocem vikendom, ni taj nadzor ne osiguravaju zato jer vikendom oni ne rade. Znamo da ih nema, ali zna se i koja je njihova obaveza. Isto tako, žene nam govore da se službenici grubo odnose prema njima i ne iskazuju osnovnu ljudsku empatiju. Oni bi trebali nastupati sa osobitim senzibilitetom za problematiku obiteljskog nasilja što im točno tako piše ali to ne rade. Pristrani su što se tiče muškaraca, žene se često percipira kao emocionalne, iracionalne, nedovoljno stabilne. To nije tako. Osobe koje bi trebale pružati pomoć, ne razumiju u cijelosti potrebe tih žena i dvojbe kroz koje prolaze i mislim da kada bi razumijevanje bilo veće da bi i postupanje odgovornih osoba bilo svrsishodnije i od veće pomoći za sve žene koje se nalaze u sličnoj situaciji. Što se tiče seksualnog nasilja, situacija je još nepovoljnija od nasilja u obitelji, s obzirom da se tu radi o većoj stigmi, o daleko prikrivenijem problemu jer su žrtve puno rjeđe spremnije prijaviti obiteljsko seksualno nasilje i prolaziti kroz cjelokupni dugotrajni postupak. Za zadnju promjenu Kaznenog zakona iz 2013. godine mogu reći da je ponovno na štetu žrtava seksualnog nasilja, smanjivanjem zapriječene kazne od 1 do 10 godina, a počiniteljima se dodijeli najčešće minimalna zapriječena kazna. Vrlo često dolazi do izjednačavanja žrtve i nasilnika, policajci da to odradili sa manje propusta nisu određivali tko je primarni počinitelj u situaciji nasilja obitelji pa bi onda prijavljivali i jednu i drugu osobu, i onu koja je primarni počinitelj i onu koja se u toj situaciji branila, tako da tu nije dolazilo do temeljne razlike što su čak i stručnjaci u izvješću iz Europe ustanovili kada su analizirali kada su analizirali situaciju u Hrvatskoj. Naglašavam da je ipak posljednjih godina policija ipak napravila značajniji napredak u prepoznavanju počinitelja nasilja. Najviše zamjerki i dalje prema pravosuđu koje kod nas ne funkcionira takvom brzinom i promjenom kako bi trebalo. Po Zakonu o zaštiti nasilja u obitelji, ti se postupci trebaju žurno procesuirati, međutim događa se da oni idu u redovnu proceduru što se ne bi smjelo događati ali se nažalost ipak dešava. I Autonomna ženska kuća koja je dala puno primjedbi ali i Udruga Izvor su najčešće na to imali primjedbe, znači da se govori o hitnom postupku ali se to na kraju ipak ne realizira. Dakle, cijela ideja je bila da nasilje u obitelji se rješava na prekršajnim sudovima da bi postupak bio brz i efikasan. Međutim, ni ta ideja nije zaživjela jer suci to ne provode onako kako je propisano, nego sve ide u redovnu proceduru, a trebalo bi ići hitno. I onda žrtva nije zaštićena a napravila je veliki iskorak, prijavila je nasilje, bila je u policiji, bila je na sudu, odvažila se sve to učiniti i onda je sud zakazao, prozvao i pozvao i žrtvu i počinitelja za 3, 5, 7 ili 9 mjeseci, to je prekasno. To je dug period u kojem imamo osobu koja je najizloženija, imamo iznimno ugrožavanje njezinog života i sigurnosti nje i djece, jer sustav nije reagirao kako treba. Tu ženu se može smjestiti u sklonište ali onda mora ići na posao, mora pratiti dijete u vrtić ili u školu, ona ne može biti godinu dana zatvorena a svaki put kad iziđe van je ugrožena i sustav je tu ako nije odrađen postupak na prekršajnom sudu i nije izrečena zabrana približavanja, zapravo izlaže velikoj opasnosti. Kada bi se postupak provodio brže, bilo bi efikasnije. I nešto i djeci. Djeca su najosjetljivija skupina u kod nasilja u obitelji. kada dijete živi okruženo ili je žrtva obiteljskog nasilja, izloženo je traumi koja će s vremenom prerasti u trajni ožiljak s kojim će se morati boriti cijelog života. Osim utjecaja na djetetov psiho-fizički razvoj, traume mogu utjecati i na razvoj mozga te uzrokovati nedostatni razvoj. Simptomi traume s vremenom se ne smanjuju već rastu, i imaju utjecaja na svaki i najmanji djelić života djeteta a kasnije odraslog čovjeka. Nasilje je danas nažalost sve raširenija pojava a od onog obiteljskog preko nasilja na ulici, u školama, na stadionima, prema osobama koje su po nekom obilježju drugačije a koje napadač zlostavljač smatra prijetnjom. Nasilje u obitelji prisutno je u svim državama svijeta. I danas smatramo po procjeni da je svakih petnaest minuta fizički zlostavljana jedna žena. Djeca su ta koja su najčešće i uz žrtvu najranjiviji svjedoci i iako nisu uvijek, i ona fizički zlostavljana mogu kao svjedoci nasilja trpjeti posljedice koje će ih pratiti cijelog života. Nadalje, dijete dobiva poruku da je zlostavljanje normalan oblik ponašanja i općenito upija viđeno negativno ponašanje te može steći zaključak kako je zlostavljanje ispravno te će ga vjerovatno pokušati i samo izvršiti nad žrtvom koju će u nekom trenutku procijeniti kao slabiju i manje vrijednu. Kako do toga ne bi došlo, potrebno je prepoznati, pružiti pomoć djeci i žrtvama i svjedocima nasilja. I za kraj, žene i djece, žrtve obiteljskog nasilja su jedna od najosjetljivijih kategorija socijalno isključenih. Još uvijek imamo nedostatno edukaciju svih onih osoba koje se nalaze ili će se tek sutra nalaziti na radnim mjestima u lancu suzbijanja nasilja u obitelji, od policije, pravosuđa, pomagačkih struka, uključujući i centre za socijalnu skrb ili centre za zaštitu mentalnog zdravlja. Još uvijek osobe u tim sustavima u svojoj osnovnoj edukaciji, na fakultetima, ne dobivaju dovoljan broj sadržaja koji se tiču nasilja u obitelji dok u pogledu seksualnog nasilja apsolutnog nasilja nisu informirani. Prema trenutno važećim europskim propisima, hrvatskim gradovima još uvijek nedostaje mjesta u skloništima za žene i djecu žrtve partnerskog nasilja, nemamo dovoljan broj centara za žrtve seksualnog nasilja. U ovom času u Hrvatskoj postoji ponuđena tek polovica mjesta u skloništima od brojke koju bi zapravo trebali imati na raspolaganju. Hrvatska još uvijek nije ratificirala Istanbulsku konvenciju, nadamo se da hoće, odnosno Konvenciju Vijeća Europe o suzbijanju nasilja nad ženama i nasilja u obitelji koja će nadam se, kad se ratificira dati određenu snagu za organizacije civilnog društva ali i veću sigurnost za žene žrtve nasilja da one mogu pouzdano znati da će biti odgovarajuće dobri pravnu podršku ali i sve druge pomoći podrške koje su im potrebne kako bi mogle proći kroz traumatska iskustva koja su doživjele i ponovno uspostaviti kontrolu nad svojim životima. Dakle, zakon je u e-savjetovanju dobio puno primjedbi, te primjedbe najvećim djelom nisu usuglašene, danas imamo konačni zakon. Unatoč mnogim primjedbama koje bi mogle poboljšati taj zakonski prijedlog klub MOST-a nezavisnih lista će ipak podržati ovakav izgled zakona mada smatramo da će on ubrzo isto tako trebati tokom vremena zapravo i trebati izmjene koje su predlagane ali sada nisu ušle u njega. Mislim da zakon što prije treba stupiti na snagu, kao i da nastavimo ovaj proces ratifikacije Istambulske konvencije kako bi se svrstali u red zemlje koje su to ratificirale i time se priključili borbi protiv nasilju nad ženama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ines Strenja-Linić na raspravi. Imamo 1 repliku, uvaženi kolega Siniša Varga. Izvolite.
Pa ja bi samo htio kolegici ukazati, zahvaljujem na riječi, htio bi ukazati, iako da iako je svima Ustav puna činjenica da je potrebno ratificirati Istambulsku konvenciju, da je na matičnom odboru početkom ovog tjedna, vladajuća većina glasala protiv usvajanja Istambulske konvencije, prema tome smatram da je to nešto što treba što više govoriti o tome i u javnosti i da činjenica da će Vlada dati svoj prijedlog zakona o ratifikaciji. Zakon o ratifikaciji de facto ima 1 članak, koji kaže RH ratificira sam sporazum. Prema tome tekst zakona nemaju se s nikim usklađivati i smatram da je to nešto što se može odmah sada prihvatiti, usuglasiti i prihvatiti od strane svih zastupnika u Hrvatskom saboru, bez iti jednog glasa protiv i ja pozivam sve kada dođe na dnevni red glasanje da se tako i postupa. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vargi. Odgovor uvažena kolegica Strenja-Linić. Izvolite.
Nisam znala za to gospodine Varga. Ja sam samo htjela bi napomenuti da sam vidjela jaku dobru intenciju u sadašnjoj administraciji unutar Ministarstva za demografiju i socijalnu skrb. Jako dobre namjere sadašnje ministrice i njezine državne tajnice koje su zapravo pokrenule cijelu priču, napisan je prijedlog Zakona o ratifikaciji Istambulske konvencije i nacionalne strategije za borbu protiv žrtava u obitelji koji je odličan tekst koji će omogućiti jedna okvir, a isto tako nadam se da u Ime obitelji kao jedna stranka koja uporno ide protiv nečeg što je danas civilizacijska jedna norma koju moramo prihvatiti, neće imati većeg utjecaja i da će saborski zastupnici ratificirati tu konvenciju u vrlo skoro vrijeme, uz podršku svih saborskih zastupnika. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ines Strenja-Linić na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažena kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Klub HDZ-a podržava ovaj zakon. U prvom čitanju smo imali opsežniju raspravu, tako da ću sada iskoristiti priliku te ujedno reći da se paralelno radi na nekoliko polja, osim ovog zakona, budući da su određene odredbe Istambulske konvencije već inkorporirane u ovaj zakon i još 2 zakona koji su u pripremi. Ovaj zakon inače spada u one zakone koji se među ostalima moraju mijenjati i zbog ratifikacije konvencije koja će se dogoditi u 4 kvartalu ove godine, kako je najavljeno iz resornog ministarstva i donošenje zakona o istoj, dakle o tzv. Istambulskoj konvenciji. Kao što znamo do prijedloga ovog zakona je došlo iz nekoliko bitnih razloga, pa ću vrlo kratko podsjetiti, prije prvog čitanja, smo već vidjeli da stari zakon, a do 2003. godine je obiteljsko nasilje išlo po obiteljskom zakonom. Taj stari zakon je imao određene manjkavosti i neprovedivosti u praksi i druga obveza koja je nametnula donošenje ovog zakona je, su prije svega 2 međunarodna dokumenta, ali i još neki dokumenti koje neću sada spominjati, ali već spomenuta tzv. Istambulska konvencija, te direktiva Europskog parlamenta i Vijeća iz 2012. o uspostavi minimalnih standarda za prava, potporu i zaštitu žrtava kaznenih dijela. I naravno, kao što sam rekla još neki dokumenti. Kao što znamo iz prakse, potreba za zakonom je velika, jer vidimo, nažalost brojne dosadašnje slučajeve nasilja u obitelji, statistika pokazuje da je samo tijekom 10 mjeseci prošle godine, bilo 267 kaznenih djela nasilja u obitelji, od čega su 232 slučaja žene, a prošle godine ubijeno je 9 osoba i 11149 prekršajnih dijela nasilja u obitelji. Važno je napomenuti vrlo kratko da ovaj zakon ide prema rješavanju jednog problema kojeg je spomenuo i državni tajnik Juro Martinović, dakle Hrvatska je u nekoliko navrata pred Europskim sudom za ljudska prava bila osuđena zbog povrede načela … [[Govornik se ne razumije.]] i za dvostruko suđenje, dakle za isto djelo, odnosno preklapanja opisa prekršajnih i kaznenih djela. U tom smislu važno je istaknuti da su ovim zakonom usko povezani kazneni i prekršajni, odnosno drugim riječima, primjenjuju se opće odredbe prekršajnog i kaznenog postupka, ondje gdje to nije regulirano ovim zakonom. Objektivno govoreći, nekoliko članaka bilo je sporno i bili su predmet rasprave u prvom čitanju i na pojedinim odborima. Neću ih sada nabrajati, dio je podnesen i kroz amandmane. Zakon je sada u drogom čitanju, a novi moment je da je sada mjerodavno Ministarstvo pravosuđa a ne više Ministarstvo demografije i socijalnog rada, što je jasno potpuno logično i opravdano. Odredbe koje su iz europske legislative sada su inkorporirane i ovaj zakon i one su vrlo korisne i vrlo poželjne i od vrlo važnih mogućnosti, ja bih navela samo 2. To je mogućnost hitne zaštite žrtava nasilja kroz mjere koje štite žrtvu i bolje su riješene i bolje su regulirane nego što je bilo prije, a isto tako iako je u naslovu zakona riječ obitelj. On je sukladno europskoj legislativi već sada proširen i u stvarnosti se on odnosi na puno šire formalne i neformalne zajednice. Također bitna novina je udaljavanje nasilnika od žrtve ili sprečavanje ili bolje reći prevencija od opetovanog nasilja jer statistike pokazuju, a i relevantna istraživanja ne samo MUP-a nego i drugih resornih ministarstava da nažalost opetovano nasilje završava često i kobnim ishodom odnosno ubojstvom žrtve od strane tog istog nasilnika koji nije bio adekvatno sankcioniran odnosno kažnjen. Uvijek treba naglasiti da je najbolji način da se prevenira nasilje dakle kvalitetna legislativa. Mislim da je ovaj zakon korak prema tome, na dobrom smo putu, sada uvodimo novine, također bitna je i edukacija radi se i na tom kroz resorno ministarstvo. A ono što je možda i najvažnije, uvijek volim reći da je obitelj odnosno odgoj i svijest o tome jeli nasilje prihvatljiv oblik ponašanja ili nije odnosno jeli nasilje nešto na što gledamo kao na normalno ponašanje ili ne. I dokazano je naravno da ona djeca koja odrastaju u obiteljima u kojima je nasilje uobičajeno u najvećem postotku i sama kada odrastu tako razmišljaju. Klub HDZ-a podržava drugo čitanje ovog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ireni Petrijevčanin-Vuksanović na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažena zastupnice Petrijevčanin. Naime, čudi me da ste vi sada spomenuli da će HDZ ova Vlada poslati u ratifikaciju Istambulsku konvenciju jel ste vi prije dok je bila vlada Zorana Milanovića govorili da vi to nećete prihvatiti i jako ste kritizirali to i vaši zastupnici su govorili da je sporna rodna ideologija koja se spominje u toj Istambulskoj konvenciji. Pa me zanima evo posljednjih dana ja sam doista malo zbunjen, naime sve ono za što se zalaže SDP to ujedno i vi podržavate, sve ono za što se zalaže HDZ podržavaju zastupnici SDP-a, vidjeli smo na glasovanju petak. Oni su podržali i CETA-u i slanje ruskih vojnika na rusku granicu, evo vidjeli smo jučer su se složili zajedno oko GMO-a pa doista sam zbunjen. U biti koja je funkcija vlasti u Hrvatskoj, koja je funkcija oporbe, imamo li mi ustvari u ovom Saboru veliku koaliciju već na djelu? Evo s tim ste me potaknuli malo da postavim to pitanje. Dakle evo ponavljam još jednom, dok je bila vlada Zorana Milanovića žestoko ste ovo kritizirali, a sada to isto što ste kritizirali sami šaljete u proceduru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Branimiru Bunjcu. Odgovor kolegica Petrijevčanin-Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Odgovorit ću iako ne znam na koga je adresirana ova replika jer zasigurno na mene nije. Što se tiče Istambulske konvencije ona je potpisana 2013. godine, zašto nije do danas odnosno do ove godine nije ratificirana, to su odgovornosti nekih bivših vlada. Ova Vlada je najavila ratifikaciju Istambulske konvencije nekoliko puta i ona je predviđena za zadnji kvartal ove godine. Još u prosincu je premijer najavio u okviru svog programa da su predviđena financijska sredstva budući da ratifikacija Istambulske konvencije podrazumijeva izmjenu nekoliko zakona i financijska sredstva koja idu shodno tome. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Petrijevčanin-Vuksanović na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena kolegica Marta Luc-Polanc. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče, poštovani zastupnici. Mi se nalazimo uoči drugog čitanja Konačnog prijedloga Zakona o zaštiti nasilja u obitelji i iako je u prvom čitanju bilo vrlo opširno rasprave o svim točkama toga zakona ja ću ovdje ukratko ipak se vratiti na neke točke koje smatram da su najbitnije i koje smatram da bi trebale doprinijeti jednoj pozitivnoj praksi. Svjesni smo toga da su žrtve nasilja u obitelji pretežno žene. Prema postojećim statističkim podacima broj ubijenih žena kao žrtava nasilja na godišnjoj razini se kreće od 22 do 45 godišnje. Svakih 28 dana ubijena je jedna žena, a svaki dan 30 žena žrtve su obiteljskog nasilja. Dakle ti podaci statistički kojima baratamo su vrlo poražavajući i oni su na neki način dokaz da sva dosadašnja zakonska regulativa i postupanja nadležnih tijela nisu bila dovoljno učinkovita. Mi upravo u tom smislu pozdravljamo neke izmjene i novine koje donosi ovaj zakon i nadamo se da će bitno doprinijeti promjeni te prakse. Naš Ustav kao jednu od osnovnih vrednota navodi ravnopravnost spolova, osim toga u našem Ustavu se jamči svim građanima zaštita od bilo kojeg oblika diskriminacije i zlostavljanja. Upravo na temelju tih ustavnih odredbi kao i na temelju različitih međunarodnih propisa donesen je i ovaj zakon. E sada neke novine koje on donosi, a koje smatramo da su vrlo kvalitetne, prije svega u ovom zakonu unosimo direktive EU o uspostavi minimalnih standarda za prava, potporu i zaštitu žrtava kaznenih djela. Tako da sada ovim zakonom reguliramo postupke i način postupanja tijela koja su obavezna sa posebnom dužnom pažnjom postupati prema žrtvama obiteljskog nasilja sve u cilju sprečavanja daljnje viktimizacije. Osim zaštite žrtava, žrtve danas taksativno u zakonu imaju točno određena prava pa je to pravo pristup službama za potporu žrtvama nasilja, djelotvorna psihološka i druga stručna pomoć, zaštita od zastrašivanja i odmazde, zaštita dostojanstva tijekom ispitivanja žrtve kao svjedoka, pratnja osobe od povjerenja prilikom oduzimanja radnji saslušanja i slično. Zatim tu je pravo na tajnost podataka, pravo da se na zahtjev žrtve dobije obavijest o tijeku postupka protiv nasilnika itd. Dakle to su one odredbe koje smo mi sada unijeli a u cilju zaštite daljnje traumatizacije i viktimizacije same žrtve obiteljskog nasilja. I mi vjerujemo da bi upravo te mjere mogle dodatno zaštiti žrtvu i biti u praksi vrlo pozitivne. Nadalje, u ovom zakonu sada se proširuje i krug osoba na koje se on primjenjuje. Od prvog do drugog čitanja se primijenila regulacija na način da se u prvom čitanju navodilo da članovi obitelji u smislu ovog zakona i onda je bilo taksativno navedeno koji su to članovi obitelji, u smislu ovog zakona ovdje se sada u drugom čitanju vidim to izbjegava obzirom da su nastali prijepori oko toga tko su članovi obitelji iako se to odnosi samo na ovaj zakon. Pa je tu sada navedeno jedan puno širi krug osoba, znači to je bračni drug, izvanbračni drug, životni partner, neformalni životni partner, njihova zajednička djeca, djeca svakog od njih, srodnici po krvi u ravnoj liniji, srodnici u pobočnoj lozi, zaključno do trećeg stupnja, srodnici po tazbini u bračnoj i izvanbračnoj zajednici do zaključno drugog stupnja, posvojitelji i posvojenik. E sada obzirom da se odustalo od formulacije da se navode, da su to članovi obitelji u smislu ovog zakona mi smatramo da nije bilo prepreke i razloga i da se propusti u tom navođenju navesti i intimnog partnera. Jer svjedoci smo često nasilja između partnera koji ne moraju živjeti zajedno i gdje zajednica ne mora biti, ne mora biti trajnijeg karaktera. Tako da smatramo da se i taj oblik intimnog odnosa mogao navesti u ovom zakonu. Člankom 10. se sada definiralo znači što se to smatra nasilje u obitelji i tu se stavilo jedan puno širi dijapazon odnosa kako bi se znači pogodovalo odnosno kako bi se zaštitile žrtve u obiteljskom, u tom obiteljskom okruženju. Pa je sada uz tjelesno nasilje, tjelesno kažnjavanje, psihičko nasilje, spolno uznemiravanje navedeno i ekonomsko nasilje a prilikom ovog drugog čitanja je dodano zanemarivanje potreba osoba sa invaliditetom. Od prekršajno pravnih sankcija ovaj zakon predviđa zaštitne mjere, novčanu kaznu, kaznu zatvora i druge prekršajno pravne sankcije. Zaštitne mjere se navode kao lex specialis u ovom zakonu 4 zaštitne mjere. Tu je obavezno psihosocijalni tretman, zatim slanje liječenja od ovisnosti a posebno su tu dobro obrađene mjere, zabrane približavanja i uhođenja žrtava i udaljenje nasilnika iz zajedničkog kućanstva. Naime, do sada je bila loša praksa, kada je najčešće žena prijavila nasilje u obitelji ona je nakon toga bila prisiljena iseliti iz kuće. Obzirom da ova mjera se izdaje u roku od 24h, obzirom da njen rok trajanja može biti od 2 mjeseca do godine dana mi smatramo da će ona doprinijeti kvalitetnijem rješavanju tog pitanja, da će sada one osobe koje su žrtve nasilja u obitelji imati mogućnosti da eventualno koji moraju iseliti imati će jedan razumni rok unutar kojeg će moći znači se organizirati svoj život, pronaći si smještaj, eventualno zaposlenje. I na neki način smatramo da je ovom mjerom se bitno doprinijelo rješavanju tog problema koji je bio prethodno a to je da su se žrtve nasilja u obitelji našle nakon prijave na ulice. Znači to su neke od bitnijih novina ovog zakona, one naravno nisu jedine ali neke od kvalitetnijih izmjena i zakon je, za zakon možemo reći da je on u načelu dobar, naravno on nije idealan i uvijek može biti i bolji i sveobuhvatniji. Diskriminacija i zlostavljanje žena je problem društva, ono kreće unutar obitelji a onda ide i izvan te obitelji. Tako da bi se riješio općenito taj problem diskriminacije zlostavljanja on mora, njegovo rješavanje mora biti sveobuhvatnije. Osim ovog zakona moraju se regulirati i veći broj zakona, mora se u to uključiti veći broj državni institucija pa čak i ne vladin sektor. Već smo nekoliko puta isticali taj problem koji i na koji način se on može riješiti a to je upravo ratifikacija Istambulske konvencije. Klub SDP-a je pokrenuo ratifikaciju Istambulske konvencije i to simbolično na 8. mart ove godine 2017. godine. Ta Istambulska konvencija je bila i na nadležnom odboru predstavljena od predlagatelja međutim prijedlog za njenu brzu ratifikaciju nije prošao nažalost. Iako mi smo sada svjedoci toga da ide e-savjetovanje za konvenciju i vladajući najavljuju da će ona biti ratificirana krajem godine. Mi ćemo to podržati i naravno pozdraviti i nadati se da će to stvarno tako i biti. Jer samo Istambulska konvencija će nas prisiliti, znači da sveobuhvatno uredimo zakonodavni sustav i da pokrenemo sve institucije u borbi i zaštiti osoba od obiteljskog nasilja, od bilo kakvog oblika diskriminacije i zlostavljanja. Naime, Istambulska konvencija, ona državama potpisnicima nameće obavezu i da se promijeni stav rodne uloge i stereotipa u društvu. Ona potiče na edukaciju stručnjaka za rad sa žrtvama, ona podiže svijest o štetnosti nasilja i posljedicama traumatičnosti nasilja, ona podiže kvalitetu obrazovanja u tom smjeru, potiče na suradnju nevladinog sektora, medija i privatnog sektora da se aktivno uključe u zaštiti žena od nasilja i diskriminacije. Države potpisnice moraju osigurati dovoljno novčanih sredstava da bi se aktivno financiralo liječenje i pomoć žrtvama nasilja, da bi se financirale sigurne kuće, telefonske linije. Zatim mora se kompletno urediti i prilagoditi kazneno zakonodavstvo kako bi se osiguralo kažnjavanje nasljednika, kako bi se postupak zaštite žrtve i provođenja postupka protiv nasilnika proveo što brže i što efikasnije. Dakle to su te neke mjere na koje ćemo biti prisiljeni da ih poduzmemo jer trenutno situacija u našoj državi je takva da mi imamo nekih 10-ak skloništa za žrtve obiteljskog nasilja, da ta skloništa imaju ograničeni kapacitet i da naravno sve osobe ne mogu biti zbrinute. Zatim, mi imamo nacionalnu strategiju odnosno mi nemamo danas Nacionalnu strategiju o zaštiti od nasilja jer je ona stara istekla, to je bilo period do 2011. do 2016., nakon što je ona istekla mi ju nismo evaluirali niti smo donijeli prijedlog nove strategije, navodno je sada nova strategija u postupku e-savjetovanja, to sam sad čula tijekom rasprave, ali nisam znala prije. Tako da je to i u ime kluba SDP-a mogu reći da ćemo mi podržati ovaj zakon u drugom čitanju iako smatramo da još to uvijek nije dovoljno, da će tek nakon ratifikacije Istanbulske konvencije se početi ozbiljno raditi na rješavanju toga problema, tj. suzbijanja nasilja i bilo kakvog oblika diskriminacije i vrijeme je konačno da samim tim uređenjem sustava pokažemo da nam zaštita žrtve nije samo deklaratorna karaktera nego da u tom smislu poduzmemo i nešto konkretno. Eto hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Marti Luc-Polanc. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice, po meni ovdje svi zaboravljamo u prvom čitanju smo puno govorili o uzrocima, najčešćim uzrocima nasilja u obitelji. To je uglavnom alkoholizam, u obitelji i alkoholizam koji utječe na to nasilje, naravno i droga, ali alkoholizam je onaj ključni problem gdje naš sustav nije omogućio kako te ljude koji se liječe od alkohola od te bolesti, ovisnosti, i stvaraju problem u svojoj obitelji nasilje nad svojom djecom, suprugom ili bilo kime, sustav nije našao mogućnosti, osim što je prebacio kod presuda da se to klubovi liječenih alkoholičara, da oni preuzmu obavezu kontrole tih znači ljudi koji rade, ponavljaju ekscese u svojoj obitelji, tj. nasilje u obitelji. to je činjenica da naš sustav nije znači omogućio da se dovoljno briga o žrtvi ali i počinitelju kojega treba spriječiti da to napravi. Jednostavno, mi jedino se pozivamo na konvencije, netko će nam doći sad sa Marsa, pa će nam pomoći ovdje jer ćemo imati konvenciju koja netko će reći da ima prevenira rodne ideologije, netko će reći da nije, ali činjenica da naš sustav jednostavno nije dorastao rješavanju ovog problema a svi ovi propisi koji mi donosimo u stvarnosti vidljivi su kod alkoholičara, liječenih, tj. koji rade problem u svojoj obitelji da ih se ne kontrolira i da sustav nije napravio najbolje tu mogućnost provedbe kontrole tih ljudi koji rade nasilje nad svojom obitelji. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bulju na replici. Odgovor kolegica Luc-Polanc. Izvolite.
Hvala. Pa ja se mogu složiti s vama kolega zastupniče da jedan od razloga nasilja u obitelji je alkoholizam i upravo što vi kažete, tu je sustav zakazao, u sustavu se mora puno više ulagati, mora se raditi na većoj edukaciji stručnjaka, i upravo u tom smislu je bitno da mi ratificiramo Istanbulsku konvenciju da napravimo adekvatne izmjene zakonskih odredbi, da osiguramo dovoljno novca, da kao što ste vi rekli, nadležne institucije koje se brinu i o liječenju ovisnika, znači da budu educirane i da imaju sredstva kako bi tim ljudima mogli pomoći. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Luc-Polanc na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba nezavisnih zastupnika i HSU-a uvažena kolegica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Tema obiteljskog nasilja je je naravno jedna izuzetna osjetljiva tema, odnosno osjetljivo područje i podaci koji govore o tome koji su nam dostupni kroz razna istraživanja i kroz statistike koje se prate i u Hrvatskoj ali i šire znači i u Europi a i svjetskim razmjerima, nažalost su loši, odnosno više su nego zastrašujući znači koliko ima statistički zabilježeno nasilja u obitelji tokom jedne godine na pojedinom području. Svaki zakon pa evo ovaj zakon koji smo sad nakon 6 godina čini mi se išli u novi prijedlog donosi izmjene odnosno promjene koje sigurno čine jedan korak naprijed, prije svega u zaštiti žrtve. Intencija je ovog prijedloga da se napravi katalog prava žrtava nasilja u obitelji, kako bi se upravo ojačala njihova pozicija tijekom postupaka te kako im se omogućilo aktivno sudjelovanje u procesu i spriječila se dodatna traumatizacija i sekundarna viktimizacija sudionika nažalost u aktu nasilja. Tako da naš klub će podržati ove izmjene jer one idu u pravcu da se poprave propisi odnosno da se popravi ovaj zakon, kako bi se prije svega kažem zaštitile žrtve nasilja, Međutim, istaknut ću da od svih primjedbi koje su bile tijekom i rasprave u prvom čitanju, i tijekom rasprava na odborima, jedan dobar dio je usvojen što nam je posebno drago, jedan dobar dio primjedbi usvojen i uključen u ovaj prijedlog za drugo čitanje, ali jedan dio i nije. S obzirom da smo svi već puno govorili u prvom čitanju o ovom prijedlogu zakona, ja ću u ovom drugom čitanju ustvari istaknuti ono što je u raspravi i na odborima a i u prvom čitanju naglašeno kao problem, a što nije prihvaćeno, između ostalog, jedan od problema koji se pojavio, a koji se ovim zakonom predlaže je to do da se liječnici, odnosno službene osobe koje su prisutne u trenutku prijave nasilja, odnosno koji su svjedoci nasilja kod samog slučaja liječenja, odnosno prisustva liječnika, da su dužni to prijaviti, što mislim da nije sporno da su dužni, ali se predlaže dosta visoka kazana za one koji to ne učine. I tu se razvila jedna dosta, ja bi rekla konstruktivna rasprava. Naime, ta kazna nažalost je predviđena takva da je višestruko veća od kazne onoga koji je nasilnik u tom procesu i to sigurno da ne šalje dobru poruku, to je prvo, protiv čega jesmo, a drugo bi bio jedan prijedlog, za kojeg mislim da i državni tajnik u raspravi rekao, da bi se možda trebalo iznaći određeno rješenje, a to je da konkretno recimo, liječnici koji takvu prijavu izvrše imaju određenu zaštitu, odnosno da ih se u cijelom daljem procesu zaštiti od tog istog nasilnika kojeg su prijavili, odnosno tog čina kojeg su prijavili. Ja mislim da bi to bilo izuzetno dobro, ne znam da li ste u međuvremenu razgovarali u ministarstvu, mislim da bi imali daleko efikasniji taj cijeli sustav, jer bi se ti ljudi koji to rade, znači ljudi po službenoj dužnosti, dal su to liječnici ili socijalni radnici ili neki drugi koji su u tom cijelom lancu zaduženi sigurno češće usudio ja bi rekla to prijavili i osjećali bi se u tom cijelom procesu sigurniji. Osobno znam, jedan slučaj gdje jedna osoba koja je bila žrtva nasilja gdje je bilo potpuno evidentno, po povredama i po svemu da je žrtva nasilja, ona sama nije bila dovoljno hrabra da to prijavi, ali nisu nažalost prijavile ni službene osobe. E sad, koji su razlozi, vjerojatno postoji taj strah, to je prvo, znači strah kod tih ljudi koji su u tom procesu za to zaduženi, a ovo što mi dodatno smo uveli mogućnost da će biti kažnjeni mislim da će dodatno stvoriti problem. Trebalo bi ih obvezati, ali bi ih trebalo i zaštiti i sigurno da bi onda u tom slučaju imali više tih riješenih, ja bi rekla slučajeva nasilja i udaljili bi onda žrtve od nasilnika. Isto tako bila je jedna potaknuta rasprava o vezama, u principu su to djevojke i mladići koji dugo hodaju, koji su u nekakvoj izvanbračnoj, odnosno u vezi su ali ne žive na istom mjestu, ne žive u zajedničkom domaćinstvu i ima argumenata na strani, kaže Ministarstvo pravosuđa, a to je da oni u slučaju nasilja podliježu drugim zakonima, odnosno kaznenim prekršajnim zakonima kao i svako drugo nasilje. Međutim, skrenuta je pozornost i mislimo sa punim pravom da veze koje su emotivne prirode, koje traju dugo, su nešto sasvim drugo u odnosu na nekakve prijateljske ili slučajne veze u kojima se događa nasilje, za što, nažalost smo i svjedoci i kroz i vidimo da se dešavaju, pa čak nažalost, i ubojstava koja proizlaze iz takvih veza. Imali smo nedavno takav slučaj. Tako da definitivno u nekom narednom koraku bi trebalo razmišljati što šire zahvatimo sve odnose u društvu, odnosno sve potencijalne situacije u kojima se u takvim nekakvim zajednicama bez obzira dal su one formalne ili nisu formalne događa nasilje koje može imati predznak obiteljskog nasilja. Ono što isto tako podržavamo, a imali smo i o tome na matičnom odborom raspravu, a to je ratifikacija Istambulske konvencije, koja će sigurno doprinijeti da se ovaj problem rješava sustavno, da se izdvoje u konačnici i sredstva koja za to trebaju, jer svi smo svjesni toga da implementacija konvencija i provedba konvencije iziskuje i određena financijska sredstva. Međutim, to je ono od čega mi ne smijemo bježati. Mislim da je vrijeme nakon što su gotovo sve zemlje u našem bližem okruženju, znači u našoj regiji, naši susjedi s kojima se često volimo uspoređivati i govoriti da smo od njih puno napredniji, puno ispred, oni su svi tu konvenciju ratificirali i mislim da je krajnje vrijeme da se to učini. Kolege iz SDP-a su predložili da se to učini odmah, na odboru to nije prošlo, međutim, mislim da to kad dođe na plenarnu sjednicu možda bude drugačije raspoloženje. Pa ja pozivam kolege, s obzirom da i Vlada ima plan krajem godine staviti tu ratifikaciju u proceduru da možda eto za kraj našeg zasjedanja ne bi bilo zgorega da se dogovorimo da ratificiramo tu konvenciju i da počnemo po njoj postupati. Evo to bi bili naši prijedlozi. Da se još ovoj 2, 3 stvari koje smo naglasili razmisli, a naravno podržati ćemo prijedlog zakona o drugom čitanju. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Nadi Turna-Đurić, na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Uvažena kolegica Željka Josić Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice, drago mi je što ste spomenuli upravo ljude koji su prvi u kontaktu sa žrtvama nasilja. O tome smo i jučer vodili, ja bih rekla prilično konstruktivnu raspravu na našem odboru. Drago mi je što smo konačno spomenuli one koji prvi dolaze u kontakt sa žrtvom. I nažalost, i oni postanu s vremenom žrtve. Često se događa da ni liječnici ni socijalni radnici nisu zaštićeni od samih nasilnika, bilo da se radi o verbalnom ili fizičkom nasilju. Ono što smo predložili državnom tajniku, nije samo smanjivanje novčane kazne ako se to ne prijavi. Dakle nitko od ljudi koji rade u sustavu sigurno neće reći ja to neću prijaviti. Svi će prijaviti, ali i mi koji radimo u tom sustavu želimo isto tako zaštitu jer morate shvatiti da i mi imamo svoje obitelji koji isto trpe zbog našeg posla. Kazna kakva god bila, pogotovo jel ona tri tisuće ili dvadeset ili pedeset tisuća kuna neće toliko utjecati hoće li se nešto prijaviti ili ne. ono što će zbilja utjecat bit će to da mi trebamo nekom pomoć i da u tom cijelom sustavu možemo svi dobro funkcionirati. Zato ja isto još jedanput ću ponoviti, naravno smanjite nam kaznu, nemojte nas tretirati kao nasilnike jer smo ipak humanitarci i radimo svoj posao na najbolji mogući način, ali isto tako nas i zaštitite. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Josić na replici. Odgovor kolegica Turina-Đurić. Izvolite.
Da kolegice Josić, ja sam imala potrebu naglasiti ovu primjedbu koja je jučer izrečena i o kojoj se govorilo doduše i u prvom čitanju vezano za prijedlog ovog zakona jer smatram i osobno, a i naš klub smatra da tu na početku možda rješavamo jedan dosta važan problem. Naime, mi smo patrijarhalno društvo još uvijek bar ga generalno kao takvog možemo okarakterizirati i na neki način još uvijek dosta konzervativno što ne mora nužno biti loše, ali sigurno da kod dobrog dijela ljudi koji se bave ovakvim poslom, znači koji su ti koji se prvi susreću sa nasilnicima, bez obzira da li su to liječnici ili socijalni radnici ili neki traći u humanitarnim udrugama ili u nekim drugim udrugama koji se bave zaštitom ili prava žena ili zaštitom žena od nasilja ili djece itd. ima ih puno, znači da tu neku primarnu prije svega predrasudu, a onda i strah koji iz toga proizlazi vjerojatno je sasvim opravdan s obzirom na iskustva kolega i drugih i ono sve što čitamo kroz medije, sigurno da bi se trebali postaviti tako da na tom samom začetku te ljude koji moraju imati jednu određenu građansku hrabrost da to učine da ih zaštitimo na primjeren način, da ih direktno i njih ne ugrozimo i da ne isprovociramo nekakvo potencijalno buduće nasilje, ne više sada u obitelji nego ono koje izlazi iz tog okvira. Tako da evo apel ako se može nešto učiniti da se učini po tom pitanju. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Nadi Turini-Đurić na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Dame i gospodo. Htio bi reći da je najveći uzrok nasilja danas ekonomsko nasilje i to ekonomsko nasilje koje se provodi nad državom automatski se provodi nad svakim njenim članom odnosno pojedincem i zbog toga ljudi žive u siromaštvu, nemaju novaca itd. I ako pitate ljude koji se svađaju najčešće se svađaju oko novaca u obitelji, muž, žena, djeca itd. i ja vjerujem da kada bi ta nestašica novca bila smanjena odnosno kada bi bilo više novaca da bi se onda ljudi unutar obitelji manje svađali. I još jedna stvar, često puta ako pitate žene koje trpe nasilje one vam na kraju kažu, pa da je recimo ja jesam žrtva nasilja, ali ako napustim recimo muža ja nisam ekonomski samostalna osoba, znači ja ne mogu pronać normalan posao od kojeg ću moći platiti stanarinu, režije i živjeti normalan život. I zato ne samo da zbog nedostatka novca dolazi do nasilja nego jednom kada dođe do nasilja opet zbog nedostatka novca ljudi pristaju na nasilje. I ovaj zakon nažalost ne ulazi u taj jedan, ja bih se usudio reći, fundamentalni temeljni suštinski uzrok nasilja. I na kraju krajeva nasilje se ne vodi u obitelji u smislu član nad članom nego se vodi i od države odnosno društvom nad obitelji. deložacija, iskapčanje vode ili struje, to je u biti nasilje nad obitelji, takva vrsta nasilja također nikoga nažalost ne zanima. Bilo mi je na srcu to vam reći. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku uvažena kolegica Ines STrenja-Linić. Izvolite.
Poštovani kolega Pernar, ne slažem se s vama da je nedostatak jedini uzrok nasilja. Nedostatak novca i ekonomski problemi, nestabilnost, nedostatak posla jesu jedan od problema frustracije u Hrvatskoj, ali nasilje u obitelji dešava se u svim kategorijama obitelji u siromašnim obiteljima, u bogatim obiteljima, u visokoobrazovanim obiteljima. Vi biste se začudili koliko je zapravo intelektualaca mlati svoje žene, a koliko je puno sretnih obitelji. i to su sve mitovi o kojima danas isto tako treba progovoriti. Imate mit da bračne tučnjave nisu ozbiljne to se događa u svakom braku. To je netočno. Bračne tučnjave su ozbiljne i zahtijevaju pozornost društva ili žrtve uživaju u nasilju da nije tako otišle bi od zlostavljača. Ne mogu otići, nitko ne uživa kada je zlostavljan to je činjenica ili mit žrtva uzrokuje nasilje zlostavljena žena je to tražila, to nije istina. Zlostavljač uzrokuje nasilje i on je odgovoran za sve svoje akcije, samo što žena ponekad nema snage okrenut cijelu priču jel zna da odlazi u neizvjesnost. E tu je sada problem da će možda jednostavnije otići ona žena koja je boljeg ekonomskog statusa, koja je zaposlena od ona koja zna da odlazi u potpunu neizvjesnost u Sigurnu kuću nakon koje u jednom trenutku mora izići, nema, nije školovana, nema dovoljno financija i tako. Tako da to isto da je jedini problem novac ne. Puno siromašnih obitelji su jako sretni ali imate i jako puno i bogatih obitelj, visokoobrazovnih koji su izuzetno nesretne. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Strenja-Linić na replici. I odgovor, kolega Ivan Pernar, izvolite.
Nisam rekao da je novac isključivi razlog zašto, odnosno nedostatak novca da je isključivi razlog zašto dolazi do nasilja ali vjerujem da je jedan od da tako kažem bitnih elemenata zbog kojih često, zbog kojeg često dolazi do nasilja. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Pernaru. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Uvaženi kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Vezano o Zakonu o zaštiti od nasilja u obitelji osvrnuo bih se na članak 18. koji govori o zaštitnoj mjeri obveznog liječenja od ovisnosti. Dakle tu zaštitnu mjeru već u sebi sadrži i Prekršajni i Kazneni zakon. Članak 53. Prekršajnog zakona govori o zaštitnoj mjeri obveznog liječenja od ovisnosti u trajanju od jednog mjeseca do jedne godine kada sud može izreći okrivljeniku koji je prekršaj počinio pod odlučujućim djelovanjem ovisnosti o alkoholu, drogi ili drugoj vrsti ovisnosti ako postoji opasnost da će zbog te ovisnosti u budućnosti počiniti prekršaj i ista je stvar članak 69. Kaznenog zakona koji govori o toj sigurnosnoj mjeri. Ono što je svojevrsni novum, to je dakle spominjanje i definiranje drugih vrsta ovisnosti. A naime znamo i kod patoloških kockara da je često puta povezana kockanje sa fizičkim nasiljem. Bilo je govora o više vrsta nasilja. Ovdje isto tako treba istaknuti kada govorimo o nasilju odnosno agresivnosti da to nipošto nije bolest nego da je to simptom i ovisno o tome radi li se o nekakvom poremećaju ličnosti ili se radi o duševnoj bolesti u užem smislu riječi, onda toj agresivnosti treba pristupati na različiti način. Više puta istaknuto je također nulta tolerancija prema nasilju, o dužnosti službenih osoba da prijave to nasilje i ono se u načelu i prijavljuje. Međutim puno veći je problem po meni kada osoba koja je žrtva nasilja sama ne želi da prijavi tog počinitelja tog nasilja i s time se mi susrećemo i u psihijatrijskim ambulantama jer je pitanje što poslije i što nakon, što kad on iziđe iz pritvora, kakva će biti daljnja situacija. Jedan od problema koji se pojavljuje vezano uz izricanje zaštitne mjere obveznog liječenja od ovisnosti jest što suci ponekad ne izriču zaštitnu mjeru obveznog liječenja od ovisnosti kao i zaštitnu mjeru obveznog psihosocijalnog tretmana da bi čim prije završili spis. Jer oni su na neki način prisiljeni da što više radi statističkih pokazatelja čim prije završe određene postupke. A ukoliko se izrekne mjera obveznog liječenja od ovisnosti koja je u načelu godinu dana onda je pitanje slanja obavijesti od strane zdravstvene institucije, bilo da se radi o županijskim službama Zavoda za javno zdravstvo, bilo da se radi o bolničkim ustanovama, one su dužne izvješćivati o tome da li ta osoba kojoj je izrečena zaštitna mjera dolazi redovito na tretmane. Druga isto situacija koju treba spomenuti je da postoji razlika koja je ovisno o županijama i poimanju nulte tolerancije prema nasilju. Naime, znamo da pojedine policijske uprave su puno, puno osjetljivije prema, što se vidi i na određenim pokazateljima, opet statističkim da postoje značajne razlike po pojedinim županijama vezano za pristupanje samoj nultoj toleranciji prema nasilju. Jedan od također problema je tko izriče odnosno tko postavlja dijagnozu ovisnosti. Naime, sudac ne može izreći zaštitnu mjeru obveznog liječenja od ovisnosti, ukoliko netko od obitelji, jer čisto sumnjam da će sam počinitelj donijeti dokumentaciju, ukoliko netko od obitelji ne donese medicinsku dokumentaciju, ukoliko te medicinske dokumentacije nema on bi trebao naložiti psihijatrijsko vještačenje a onda su to opet dodatni troškovi i to opet na neki način smanjuje broj izricanja zaštitne mjere obveznog liječenja o ovisnosti. Također bih pohvalio dakle uvođenje kategorija vezano za osobe sa invaliditetom i osoba starije životne dobi u ovaj zakon, mislim da je to jako dobro. I jednostavno na taj način često puta svojevrsno zanemarivanje i zlostavljanje koje ne mora biti nužno fizičkoga karaktera za ovu ranjivu populaciju dobro je da se to nalazi u zakonu. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ivanu Ćeliću na ovoj raspravi. Imamo dvije replike. Prva replika je uvažena kolegica Željka Josić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Ćelić, vi ste sada vrlo jasno nam objasnili što su simptomi a što je bolest u ovom slučaju. S obzirom da ste vi psihijatar i da vjerujem imate puno iskustva s time, pitala bih vas, koliko je po vašem mišljenju učestalost nasilja kod ovisnika a koliko kod osoba sa nekim drugim duševnim smetnjama? I drago mi je da ste spomenuli i sudove jer ipak liječnici su ti, odnosno struka je ta koja treba postavljati dijagnozu. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Josić na replici. I odgovor kolega Ćelić, izvolite.
Evo poštovana kolegice Josić, dakle kod zaštitnih mjera postoji zaštitna mjera obveznog liječenja od ovisnosti i obveznog psihosocijalnog tretmana koja se nalazi u članku 15. od ovisnosti i obveznog psiho-socijalnog tretmana koja se nalazi u članku 15., dakle nažalost evo svjedoci smo nedavnih događanja gdje su ovisnici počinili fizičko nasilje i prema liječnicima, i ste strane smo kao Klub zastupnika HDZ-a se založili za izmjene Kaznenog zakona da se ne samo prema djelatnicima MUP-a, nego i prema drugim javnim službenicima primjenjuje Kazneni zakon da se to tretira kao kazneno djelo. Dakle, činjenica jest da su ovisnici najčešće pod utjecajem određene psiho-aktivne tvari ili u okviru apstinencijskoga sindroma pojačano agresivni, veća je vjerojatnost za nasilje, međutim, postoje i one osobe koje nisu ovisnici a mogu biti nekakvi poremećaji ličnosti, najčešće se tu radi o antisocijalnom poremećaju ličnosti, tada se može izreći mjera obveznog psiho-socijalnog tretmana gdje se onda taj tretman provodi u za to predviđenim institucijama. Tu isto tako dakle treba i spomenuti da ta agresivnost može biti i u okviru ukoliko određena osoba ima duševnu bolest u užem smislu riječi i zbog pogoršanja ta osoba je između ostalog i agresivna, ta agresivnost je jedan od simptoma pogoršanja te bolesti ali onda to nije sadržano u ovim zaštitnim mjerama nego se to rješava onda na drugi način, sukladno Zakonom o zaštiti osoba s duševnim smetnjama.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ćeliću na odgovoru. Slijedeća replika uvažena kolegica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Ćeliću, meni je evo baš drago da ste vi u svojoj raspravi spomenuli i zaštitu osoba s invaliditetom ovim zakonom. Htjela bih reći da je i prijašnji zakon imao u određenim odredbama i u prekršajnim odredbama zaštitu osoba s invaliditetom, ali ovaj zakon što je za pohvaliti je dodatni implementirao u svoje odredbe Konvenciju UN-a o pravima osoba s invaliditetom, što je izuzetno pohvalno. Naime, poznato je da su osobe s invaliditetom osobito žene s invaliditetom, dvostruko, trostruko više diskriminirane od ostalih žena ali su se izborile osnivanje SOS telefona za svoje osnaživanje. Osobe s invaliditetom nisu rado prijavljivale nasilje zato što je poznato da u svojim nasilnicima koji su nažalost vrlo često koji se nalaze u obitelji, ovise ekonomski i naprosto nije bilo moguće da se na bilo koji način izbore da se odvoje iz vlastite obitelji. Od kad u Hrvatskoj postoji SOS telefon, od tada možemo reći da su žene s invaliditetom sve češći pozivatelji na taj telefon, a nažalost moram reći u zadnje vrijeme, vrlo često i muškarci. Dakle, jednim osnivanjem telefona uspjeli smo osnažiti osobe s invaliditetom što je izuzetno pohvalno i evo danas ne bi smo voljeli da taj telefon zuji, bruji non-stop ali barem smo došli do te situacije da su se osobe s invaliditetom odvažile na prijavljivanje nasilja. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ljubici Lukačić. Odgovor kolega Ćelić. Izvolite.
Evo hvala. Kolegice Lukačić, da kle u članku 8. je dodana posebna odredba kojom se određuje da osobe sa invaliditetom i osobe starije životne dobi kao žrtve nasilja u obitelji uživaju posebnu zaštitu, i onda polije toga u članku 10. je dodan oblik, odnosno vrsta nasilja u obitelji, opisanog kao zanemarivanje potreba osoba s invaliditetom ili osobe starije životne dobi koje dovodi do njezine uznemirenosti ili vrijeđa njezino dostojanstvo. Naša populacija sve više i više stari, time je sve veći i veći broj osoba koje imaju psiho-organske smetnje dakle demencije osoba oboljelih od Alzheimerove demencije i nažalost nisu rijetke situacije, možda će to sad grozno zvučati ali to se osobito za vrijeme godišnjih praznika, kao što neki nesavjesni građani ostavljaju kućne ljubimce, isto tako vjerojatnost povećanog psihičkog zanemarivanja i zlostavljanja kako osoba sa invaliditetom tako i osoba koje boluju od različitih demencije u tim periodima godine više izražena, i posvješćivanje, dodatna informacija, dodatna edukacija, vezano za problematiku koju doživljavaju osobe sa invaliditetom i osobe starije životne dobi, svakako treba za pozdraviti i ovu razliku između prvog i drugog čitanja, mislim da je to jako dobro da se u zakonu nalaze i osobe sa invaliditetom i osobe starije životne dobi. Nadamo se da ta primjena članaka će bit čim manja.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Ćeliću. Prelazimo na slijedeću pojedinačnu raspravu, uvaženi kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, prvi Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji Hrvatski sabor je donio 2003. godine. Dotad je ova problematika bila tematizirana a samim time i nasilje sankcionirano to možemo s ove povišene povijesne točke reći, potpuno neprikladno, Obiteljskim zakonom. Od 2003. imamo jedan kontinuitet pozitivnih pomaka, kad se tiče upravo tiče procesuiranja, suzbijanja i zaštite od obiteljskog nasilja, tako da je već 2009. godine nakon ove šest godišnje primjene prvog Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, došlo je do usvajanja zakona, upravo te 2009. godine uslijed već izrečenih i u raspravama, čuli smo manjkavosti koje su se povlačile u dosadašnjim rješenjima, a one su se ticale uglavnom, da se počinitelje nasilja, nije efikasno procesuiralo i da je došlo do neprikladne i samim time i neučinkovite zaštite i prevencija od nasilja u obitelji. 2009. imamo pozitivan novi pomak, a on se tiče prvenstveno što je u definiciji i određivanju onih osoba koje ulaze u obitelji došlo je do proširenja, to smo sad dijelom i spustili u ovom zakonu o kojem raspravljamo, ali možemo razumjeti razloge zbog kojih smo to napravili. Nadalje, 2009. godine došlo je do pozitivnog pomaka, jer se uvodi jedan novi oblik nasilja o kojem je danas raspravljano, a to je ekonomsko nasilje. Nasilje nedvojbeno ime mnoge forme i svim tim formama se treba suprotstavljati, ne postoje nikakve ideološke ili nekakve u ruhu opće humanosti, zavijane, razlozi i obrazloženja, zbog kojih bi trebali dopustiti i biti … [[Govornik se ne razumije.]] prema različitim formama i oblicima nasilja. Ovaj zakon iz 2009. godine iako je bio dobar i predstavlja pozitivan pomak, on je podložan svemu onome što je podložno ono što zalazi područje vremenitosti a to je da se nakon određenog perioda u ovom slučaju u perioda od 8 godina, došlo je do toga da i ovaj zakon treba izmijeniti i treba ga učiniti suglasnim s onim zahtjevima koje današnje vrijeme postavlja. Ti zahtjevi prvenstveno proizlaze iz toga ipak dosadašnja zakonska rješenja, svoja težišta nisu stavila na žrtvu. Zašto žrtve? Jer je žrtva se našla izvan kazneno pravne zaštite i nadalje, mi bi upravo zbog te usmjerenosti prema žrtvi, tu žrtvi trebali zahvatiti jednom civilizacijskom optikom da ona bude vidljiva u onom humanom smislu. Što to znači? Mislim da je svakom jasno ili ukoliko nije jasno trebao bi žrtvu u obitelji promatrati kao nositelja ljudskosti. Žrtva je jedino ono ljudsko što u obitelji kojoj vrijedi mehanizam nasilja postoji. Žrtva je jedino ono što se našlo na braniku ljudskosti i zbog toga treba tu ljudskost zaštititi. Žrtva je čovjek, to govorim sa svim svojim antropološkim znanjima i bez ikakvog susprezanja, mogu reći da nasilnik nije čovjek. Nasilnik je samo mjesto gdje bi trebalo biti ljudsko, a to ljudskog nema. Mi trebamo donositi i usvajati, promišljati onim zakonskim rješenjima, koja će doprinijeti i tome da to ispražnjeno mjesto ljudskog bude zauzeto i da bude onaj oblik manifestativni do kojeg će doći do izražaja i sama ljudskost. Ovaj zakon pomaže žrtvi i to pomaže na način da joj pruža od psihosocjalne zaštite pa sve do pravno institucijalne zaštite. Ono što sam rekao kod prvog čitanja ovog zakona i dalje stoji. Držim da obitelj, trebamo, možemo i jedino je prikladno definirati, izvan svih ovih ideoloških rasprava kao zajednicu u kojem se događa jedan oblik zaštite, jedan oblik spontanosti, slobode i distribucije pozitivnih emocija. Obitelji koje nisu u stanju pružiti distribuciju pozitivnih emocija, slobode i zaštite, one nisu obitelji. Moramo razviti tu jednu rekao bih antologiju obitelji da podržavamo sve ono što pozitivno jest i da se to pozitivno razvija, a da sve ono što negativno jest, a nasilje svakako jest realnost koja je negativan, da razvijemo mehanizme i zakonske mehanizme, socijalne, medicinske, znanstvene da se nasilju suprotstavljamo na adekvatan način. A jedini adekvatan način je prekid nasilja. Ovaj zakon podržavam zbog toga što držim da je on prekid te ontologije obiteljskog nasilja. Podržavam ga zbog toga što je u potpunosti usmjeren prema žrtvi i što žrtvu ne zahvaća s jednim religijskim ruhom dopadljivosti patnje. Mi smo to do sada radili, to je gotovo oznaka naše civilizacije, da kad s nečim ne možemo izaći na kraj zbog nedostatka ili hrabrosti ili socijalne društvene, pravne tankočutnosti, da to gotovo uzdižemo na religijsku ili pseodoreligijsku dimenziju patnji koja je producirana voljom čovjeka nema mjesta u obitelji. Obitelj, jest mjesto, zajednica, ponavljam, distribucija pozitivnih emocija, zaštite, spontanosti ili slobode ili to nije. Ako nije zbog nasilja, to nasilje treba prekinuti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marku Vučetiću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Vučetiću, dakle s vama se mogu složiti da bi riješili, zapravo da bi pokušali barem u djelu riješiti ovaj veliki problem, koji se događa u našim obiteljima, a ne smijemo na to žmiriti sigurno da treba biti velika doza osjetljivosti i društva, a pogotovo onih koji će ovaj zakon provoditi. Osim što mora imati određena znanja i kompetencije ti ljudi moraju imati motiv da rješavaju ove problem. Vidim to je mislim kolegica Josić i kolega Čelić su govorili o tome, mislim da su ključni oni koji na neki način dijagnosticiraju kada je došlo do nasilja. Do nasilja dolazi puno prije i onda kada ono izbije na površinu možemo reći da se puno stvari izdogađalo. Kažu ovako da umješnost mnogih odvjetnika je u tome ne u smislu koja će pitanja postaviti nego za koja pitanje se odluče ne postaviti. Dakle i policija kada dođe na mjesto gdje se dogodilo nasilje oni se bave konkretnim događajem, zapravo oni ne mogu niti pitaju često puta što se događalo prije par godina. Mislim da je kolegica Josić tu rekla, to jedino liječnik koji je zna vjerojatno na temelju ako je to obiteljski liječnik zna šta se događalo godinama u toj obitelji, ali onda se postavlja pitanje tko će tog liječnika zaštititi ako on bude izašao s takvom prijavom. Dakle da bi ovaj problem riješili, a on je stvarno dubok treba biti osjetljivost čitavog društva i slažem se s vama, obitelj je na neki način svetinja, zadnja crta obrane i ljudskosti i naše slobode i svatko od nas će vam reći ako ga pitate svi će reći dalje ruke od moje obitelji, međutim nasilnici nemaju pravo to reći i sustav se mora miješati u ove.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na replici. Odgovor kolega Vučetić.
Zahvaljujem kolega Žagar na ovoj replici. Obitelj je svetinja, ona možda to ne treba svaki put biti jel ukoliko mi već polazimo od pretpostavke da je obitelj svetinja onda već zalazimo u jedan vid civilizacijske gotovo pripreme za koncentriranog nasilja u obitelji. Obitelj je sveta samo ukoliko u njoj ne vlada snaga nasilja. Obitelj sama po sebi nije sveta, obitelj mi ne možemo promatrati s one razine kao što se to u udžbenicima nalazi da je to temeljna ćelija društva. Ona jest temeljna ćelija društva, ali ukoliko u njoj vlada upravo ovo što sam naveo, to su pozitivne emocije, zaštita, sloboda, briga. Ukoliko toga nema u međuljudskim odnosima onda ni međuljudski odnosi nisu sveti niti je obitelj sveta jel ona počiva na mehanizmu žrtvovanja. I ovo kažem ono što je najsnažnije, vi ste tu govorili o problemu zaštite zdravstvene do tijela progona, tu isto mi iščitavamo ovu civilizacijsku optiku benevolentnosti prema nasilju. Mi pokušavamo shvatiti kauzalitet nasilja, pokušavamo ga opravdati. Za nasilje nema opravdanja, a nasilje nećemo opravdati ukoliko jasno kažemo, žrtva je čovjek, nasilnik nije čovjek. Nasilnik čovjek tek može postati našim tretmanom. Sve ostalo su naše civilizacijske zablude da nasilju dademo samo novo ruho i da sljedeći put dođe opet u skoncentriranoj formi i nekog zahvati.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vučetiću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Slušajući sva izlaganja svih klubova i pojedinačnih rasprava nastojat ću se zbog vremena ne ponavljati, ali ono što želim također da i državni tajnik gospodin Martinović čuje nekoliko opservacija i ono što se možda manje govorilo u ovim raspravama. Gospodin Vučetić je ponovio donošenje ovog zakona 2003. godine pa zbog određenih manjkavosti koje nisu tu bile došlo je do nakon šest godina i do izmjene i dopune zakona 2009. godine iako u Obiteljskom zakonu su postojale dvije odredbe koje su se ticale nasilja u obitelji. i opet nakon 2009. godine zbog kritika i stručne i pravne javnosti došli smo danas do Zakona o zaštiti nasilja u obitelji. Ono što želim reći jest da obiteljsko nasilje ne govori se često iako je ta pojava stvarno evidentna i prisutna u hrvatskim obiteljima. Prema ovim dostupnim statistika koje ste vi ovdje zapravo naveli srećom to obiteljsko nasilje jest upadu iako su ovi statistički pokazatelji koje ste vi naveli iz 2003. i 2009. godine nešto svježiji podaci iz 2011. govore da je bilo 17 tisuća okrivljenika za prekršaj obiteljskog nasilja i od toga je proglašeno krivima njih 14 tisuća, a u 2015. godini bilo je 13 tisuća okrivljenika, a 11 tisuća je proglašeno krivima. I po tome se vidi po ovim podacima da se radi o padu nasilja u obitelji što nas svakako mora veseliti, ali i dalje radi se bez obzira na ove pozitivne brojke o jednom ozbiljnom, ozbiljnom društvenom problemu. Neki oblici nasilja iziđu iz sfere prekršaja i ostanu trajno prikriveni ostanu što u policiji kažu kroz one tamne brojke, pogotovo jer se obiteljsko nasilje događa unutar četiri zida i vi tamo ne nazoči nitko od svjedoka kako bi to mogao svjedočiti, naravno kada se radi o djeci, o osobama s invaliditetom, a i starijim osobama. Obiteljsko nasilje je delikt gdje su svjedoci rijetko prisutni i to je istina i to se teško može dokazati. Radi se o ranjivim skupinama gdje društvo mora djelovati i zato je dobar ovaj zakon. Društvo sa ovim problemom nasilja u obitelji mora biti senzibilizirano u zaštiti žrtve, a to ćemo uvijek napraviti kada putem kampanja, putem edukacija, školi, crkva jer uvrijeđeno mišljenje u našem društvu jest da je žrtva kriva zato što joj se to događa. I svjedoci smo bili toga i o tome se zapravo govorilo i na našim saborskim odborima a to mišljenje trebamo suzbiti i trebamo ga promijeniti. Zbog toga treba vršiti jednu kontinuiranu edukaciju i policije i socijalnih radnika, psihologa, svih onih, odvjetnika, svih oni koji sudjeluju u tom lancu. Mislim da je ovdje netko govorio zapravo vezano za onaj članak 4. ovoga zakona da zapravo postupanje djelatnika centara za socijalnu skrb obiteljskih liječnika i slično, koliko znam, kroz pravilnike tih kuća i centara, liječnika obiteljske medicine zapravo oni kada se radi o nasilju u obitelji moraju postupati žurno i moraj postupati odmah. Žrtve obiteljskog nasilja, to je jako bitno, teško se odlučuju prijaviti počinitelja u strahu od ponavljanja nasilja. I to vam je također jasno i zapravo ste vi to govorili u svom izlaganju. Jer se često relativizira počinitelje. To je također istina. Tu je još prisutan strah, odnosno stigmatizacija od sredine jer treba gledati i na tu dimenziju da se ne prijavljuje obiteljsko nasilje zbog stigmatizacije od sredine ali i ono što je u jednom trenutku kolega jedan rekao i zbog ekonomskih stvari, zapravo zbog ekonomske ovisnosti o samom počinitelju, što je također čest slučaj. Najgore je što se može dogoditi da žrtva obiteljskog nasilja s vremenom zapravo prihvati taj obrazac zlostavljanja od samog počinitelja kao nešto normalno, vjerujući recimo da će se taj počinitelj promijeniti što je rijedak slučaj. Prevencija je uvijek bolja i isplativija metoda a ako hoćete i ekonomski prihvatljivija od same represije. Ključno je raditi na edukaciji svih koji su uključeni u sustavu prevencije ali i progona. Ne rijetko se događa da policija privodi i žrtvu i počinitelja a to nije dobro, to stvarno nije dobro. I to nije u skladu sa međunarodnim pravom i ovdje u ime našega kluba i drugih klubova iznesene zapravo Konvencije Vijeća Europe o sprječavanju i suzbijanju nasilja nad ženama i obiteljskom nasilju iz 2011. godine i koji je 2013. godine potpisala RH tzv. Istambulska konvencija. Za Hrvatsku je ova konvencija relevantna jer je potpisana samo što sada ona zapravo nije ratificirana. Premda se u samom tekstu kada ga se pročita same Istambulske konvencije zapravo mogu uputiti brojni prigovori od onih nomotehničkih, odnosno od onih sadržajnih. Nedvojbeno je recimo da je njena važnost kod obiteljskog nasilja jako bitna jer ona ne pristupa ne samo sa onog pravnog, prekršajnog i kaznenog aspekta već u prvom redu sa tog preventivnog aspekta vodeći računa o pomoći i zaštiti žrtvi obiteljskog nasilja. Naravno kada se ona ratificira Hrvatska bi tada morala osigurati te kampanje, edukacije, skloništa za žene, posebice za dijete. I predviđeno je također da će se tu konvenciju od strane Vijeća Europe nadzirati jedno posebno tijelo koje se zove Grevio tijelo. Ova konvencija bi trebala biti zapravo oslobođena ideologiziranja i pogrešno bih iako bih i tu imao prigovora bilo uzrok i nasilja svesti pod jednu skupinu tzv. rodne ravnopravnosti jer je ovdje u pitanju zapravo zaštita žena i djeteta. Ono što je rekao i gospodin Vučetić, spominjao je to u svojoj raspravi zapravo da nasilje je zapravo jedna multikauzalna pojava koja u sebi sadrži zapravo i uvjetuje i socijalni i sociološki i pravni i antropološki faktor. I to je stvarno istina i toga se treba držati kada se govori i o ovoj konvenciji. Zato se recimo problem nasilja ne može svesti samo na rodnu uvjetovanost jer to bi bila nekakva simplifikacija nekakvo pojednostavljenje svega toga i nedovoljno poznavanje zapravo uzroka u društvu. Dakle konvencija ima brojnih slabosti, to je istina ali je važan pravni instrument koji osigurava jedan pravni okvir za prevenciju obiteljskog nasilja. I za kraj sam sam ostavio nasilje u obitelji vezano za djecu. I danas sam to rekao, djeca nikako ne smiju biti objekt, oni moraju postati subjekt pravne zaštite i to nikako ne smijemo smetnuti sa uma. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Anti Babiću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Ante Bačić.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Babiću, pa evo stavili ste naglasak u vašem izlaganju na prevenciji pa bih volio evo dok je tu i kolega državni tajnik kao predlagatelj, u ime predlagatelja da isto se vratimo i naglasimo važnost ovog sociološkog fenomena kojeg je opet predlagatelj prepoznao i stavio ga u članak 8. i 10. gdje je nasilje u obitelji dodao i posebice naglasio zanemarivanje potreba osoba sa invaliditetom i posebice osoba starije životne dobi, znači od 65 godina i poviše. Moram naglasiti to, zašto je bitno i zašto treba pohvaliti i predlagatelja zato što je prepoznao taj sociološki fenomen koji definitivno treba zaštiti zato što se nalazimo u društvu gdje ne možemo zanemariti da imamo, staviti ću pod navodnike „sve stariju djecu“, znači djeca koja od roditelja idu sve u što starijoj dobi. Imamo dugotrajnu nezaposlenost, vezani su za svoje roditelje. Jednostavno došli smo do trenutka kada, definitivno je, ne znam sada statistički koliko je to i ne znam uopće je li imamo statistiku o tome ali mislim da je definitivno porast nasilja baš upravo sa djece put roditelja, baš upravo radi toga dugotrajnoga suživota i radi teške ekonomske situacije i radi dugotrajnog života i teške ekonomske situacije, radi dugotrajne nezaposlenosti. I baš mislim da je i koliko god je teško prijaviti nasilje i između djevojke, momka, muža, cure i obrnuto mislim da je ovo isto itekako teško pratiti i da je teško čak i prepoznati u našem društvu. I mislim da se učestalo događa prema našim pripadnicima starije populacije, a da jednostavno stoji kraj nas i ne prepoznajemo ih. Zato je to bitno naglasiti i bitno staviti posebnu zaštitu i na to. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Anti Bačiću. Odgovor uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bačić, dobro ste to primijetili i stvarno to nisam možda posebno apostrofirao u svojoj raspravi. Govorite o djeci, znači za roditelje dijete je onaj koji ima i 30 i 40 i više godina. Ali mi kad govorimo o djeci govorimo o malodobnoj djeci posebno njihovoj zaštiti. I sigurno da je ovo jedan sociološki fenomen. Naravno da je on bitan i zbog gospodarske situacije u našoj zemlji, ali ima nešto što je vezano možda, gdje se roditelji jako vežu za svoju djecu pa ona duže ostaju sa njime i onda se događa takvo nasilje prema starijim osobama. Postoji evidencija statistička. Rekao sam da je teško govoriti o nasilju u obitelji unutar četiri zida, jer zapravo ostaju mnoge stvari neotkrivene, a to policija zapravo govori kao tamne brojke u svojim izvješćima i zapravo predmijeva koliki bi to broj bio i zapravo govori o jednom okvirnom broju. Ali dobro je da ste se ovoga sjetili da smo o tome progovorili. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolegi Anti Babiću na odgovoru. Uvaženi državni tajnik gospodin Juro Martinović, završna riječ u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici evo dakle ja bih mogao reći u ime predlagatelja ovu blagost koju danas osjećam u Saboru je znak da smo ovaj zakon dobro izbalansirali i da on je na neki način pogodio očekivanja kako opće javnosti tako vas kao zastupnika koji u konačnici donosite zakon, ali rekao bih slobodno i stručne javnosti. Dakle, da je to tako ja bih u ovom trenutku istakao da zasluga za to pripada kako predlagatelju, tako i stručnim službama ministarstva ali uveliko vama, vašim kritikama u prvom čitanju, saborskim odborima koji se ovim na jednoj visokoj stručnoj razini bavili. Ali i pojedinačno ja bih rekao i nama pravnicima su neki saborski zastupnici koji su nepravnici ukazali na neke stvari koje smo vrlo rado prihvatili. I nadam se da pred sobom imamo konačnu verziju zakona koja je prihvatljiva i koja će donekle ublažiti, odnosno riješiti tu jednu problematičnu temu. Dakle, mi smo sada kroz ovaj zakon iako to nije materija koja je bila neregulirana. Ona je bila regulirana i prije donošenja prvog zakona. Bila je regulirana kroz druge zakone, kroz prekršaj, kroz kazneni. Ona je nakon toga regulirana posebnim zakonom. Mi smo sad ponovno pribjegli izradi cjelovitog zakona, ali on u biti ne mijenja puno. Utvrdili smo rekao bih kvalitetnije tu društvenu normu koja je neprihvatljiva u ovom društvenom segmentu. Nakon toga smo odredili primjerene sankcije za to neprihvatljivo društveno ponašanje. Utvrdili smo jasno tijela koja će se bavit ovim zakonom i provodit ga i nešto što je novo utvrdili smo jedan jasan nadzor kroz povjerenstvo koje će pratiti rad svih tijela i to će ga pratiti na način da će to tijelo se prebaciti u ministarstvo kao naj rekao bih stručnije u pravnom smislu ministarstvo da prati kroz izvješća svih onih koji provode te postupke i da se na nekakav način izvješćuje javnost i intervenira tamo gdje bude potrebe da se ova regulativa učini boljim, da se alati za provoditelje zakona učine boljim na opće dobro, dakle i zaštitu onih osoba koje se štite ovim zakonom. Kao što vidite mi smo proširili tu tzv. kaznenu sferu i uveli smo nove kategorije sukladno europskoj praksi. Posebno štitimo starije osobe. Tu je bilo nekakvih dilema da li će to bit osobe od 70 ili 65. Mi smo sukladno nekakvom gledanju hrvatske javnosti utvrdili da je to 65 godina i naravno posebno štitimo invalidne osobe što je novina u ovom zakonu. Naravno, materija je takva da ne smijemo govoriti nikad da smo učinili sve. To je jedna stvar koja teče. Morat ćemo je poboljšavati, ali mislim da imamo potpuno moderan zakon sukladno sličnim rješenjima u EU, u obitelji država kojoj mi pripadamo, a sada je stvar na onoj edukaciji tijela o kojoj je netko od saborskih zastupnika vrlo dobro govorio. Dakle, kada dobiju ovaj okvir, kada dobiju alate, onda tijela koja će provoditi taj postupak moraju učiniti jedan dalji napor da to odrade kvalitetno kako bi zaštitili žrtve nasilja. Ja moram kratko reći da smo pokušali maksimalno uvažiti sve primjedbe koje smo dobivali ne gledajući sa koje strane u političkom smislu one dolaze iz saborskih odbora. I mislim da smo puno ugradili u konačni prijedlog zakona i da ćemo zaista postići jednu pravnu harmoničnost u ovom zakonu. Moram reći da onda kada to nismo radili morate shvatiti da mi pravnici kada gradimo jedan zakon moramo imati u vidu kompletnu pravnu piramidu, kompletnog pravnog sustava, a i nekakvu harmoničnost svakog zakona pojedinačno i svaka intervencija u već napravljen zakon može biti nešto što se ne može uklopiti u tu harmoničnost. Naravno, uvijek je najvažniji cilj kojeg želimo postići a to je u ovom slučaju zaštita osjetljivih struktura koje se štiti ovim zakonom. Dakle, imali smo kolegu Bulja koji je spominjao alkoholizam kao uzrok vrlo često ovom nasilju, ali naravno da mi kroz zakone rješavamo uzroke. Zakonodavac u ovom slučaju što i u takvim slučajevima. Naravno, postoji i mjera, postoji mjera liječenja, koju je kolega Ćelić obrazlagao, ja bih rekao kvalitetno i stručno. Sud u svakom slučaju kada to tijela progona predlože tijelima pred kojima se vodi postupak mora provesti utvrđivanje činjenica i vještačenje zaključiti da bi mjera bila korisna, da se spriječi daljnji dakle recidivizam, povratak u nasilje i to se radi i to je na nekakav način i doprinos liječenje uzroka. Ova opća društvena situacija jednostavno, ona se ne rješava zakonom. Kolegica Turić, govorila je o onome što smo prihvatili, što nismo prihvatili, dakle učinili smo sve da prihvatimo ono što smo smatrali pravno logičkim i dopustivim da se ne uruši ta jedna harmoničnost i sustav zakona. Dakle, govorilo se o liječnicima i oni su zaista, sa punim respektom smo razmatrali sve njihove ideje. Prva ideja je bila da oni uopće ne budu u obvezi prijavljivati, jer to je jednostavno neprihvatljivo, to postoji godinama, oni moraju svaku ozljedu, svaku traumu prijaviti policiji, već i bez ovoga zakona, s obzirom da se ovdje radi o blažim traumama, dakle prekršajno tretiranim. Oni također zbog osjetljivosti populacije koja se štiti moraju to prijaviti, uvažili smo njihovu ideju i maksimalno smo snizili zapriječenu kaznu iako mislim svi oni koji prate pravosuđe u državi, vi koji pratite društvenu scenu, znate, da takvih procesa gotovo da nema. Rijetka je situacija u kojoj bi zbog toga što su liječnici ili medicinsko osoblje to prešutjeli, da se stvar nije otkrila. Ona će se otkriti na ovaj ili onaj način, dakle nema takvih procesa, ali smo uvažili to da nismo išli, dakle spustili smo na maksimalnu mogući iznos zapriječenu kaznu za liječnike koje ne bi prijavili nasilje za koje su saznali radeći svoj posao. Svi ovi drugi zahtjevi ja bi rekao izvan su ovog zahvata zakonodavnog okvira, a to je da se liječnicima osigura adekvatna zaštita na radnim mjestima, to je nešto što je i nama potpuno prihvatljivo ali mislim da ne može ući u materiju ovog zakona. Dakle bilo je govora da li ovaj zakon rješava uzroke, naravno, zakonodavac ovdje ne može rješavati uzroke nasilja kada, kako rješava na stanovit način i uzroke, vi znate da svaka kazna, svaka sankcija ima svoje ciljeve, dakle prekršajnih sankcija koji su ovdje propisane, oni imaju 2 ključna cilja, a to je tzv. specijalna i generalna prevencija. Specijalna da počinitelj zaključi, da mu se više ne isplati činiti takve nepodopštine društvene i da to više ne radi, a generalan, da drugi svate kroz njegovu sankciju, da se također, da društvo oštro osuđuje takva društvena odstupanja i da će doć pod udar zakona i kazne. To je ono što zakonodavni okvir daje, ali riješiti uvijek, dakle potpuno očistiti društvo od onih koji su skloni činiti prekršaje, nikada nećemo uspjeti, ali to je vječna teza. Govorilo se o tome o statistici, mislim mi o njoj ne želimo govoriti, jer ona je samo statistika i ništa više i to se može okretat na više načina, ali činjenice su takve, da je u zadnje vrijeme nešto smanjeno obiteljsko nasilje, bar statistički, mi bi voljeni da je to i stvarno i za očekivati je da će ovaj zakon doprinijeti tome da obiteljskog nasilja bude i manje zbog činjenice da smo potpuno pooštrili alate koje smo dali tijelima progona. Nadamo se da će oni to i koristiti, a mi svi kao društvena zajednica, dakle mi smo evo to napravili kroz zakonodavnu inicijativu, vi ćete nadam se, usvojiti ovaj zakon, a vi dajete zakonodavni okvir, a onda će i druga tijela koja trebaju te zakone provoditi, nadamo se dati svoj doprinos, kako bi se društvo, odnosno ta društvena anomalija svela na najnižu, ja bih rekao prihvatljivu razinu, kakva je ona u svim civiliziranim društvima. Ja vam se zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem uvaženom državnom tajniku gospodin Juri Martinoviću. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu, zahvaljujem se državnom tajniku gospodinu Juru Martinoviću i njegovom suradniku gospodinu Dinku Kovačeviću na obrazloženju o ovoj točki dnevnog reda, glasovati ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, drugo čitanje, P.Z.E. br. 67. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HNS-a liberalni demokrati. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, ovdje je državni tajnik Juro Martinović. Prvo idemo sa amandmanima Odbora za zakonodavstvo, njih ima 6, pa krenimo redom. Amandman broj jedan.
Dakle, amandman broj jedan, prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj dva.
Ne prihvaća se.
Obrazloženje.
Dakle, predlagatelj je smatrao da od tri dijela koja su predložena u tom amandmanu, prihvatili smo samo stavak 3., a prva dva stavka nismo prihvatili. Smatramo da to zakon ne bi učinilo funkcionalnijim i korisnijim u cilju koji je ovom zakonu postavljen.
Molim u ime predlagatelj predsjednica odbora.
Zbog obrazloženja koje je dano odustat ćemo od ovog prvog dijela koji Vlada nije prihvatila amandmane.
Zahvaljujem se. Prelazimo na amandman broj 3.
Amandman broj tri prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 4.
Prihvaća se i postaje sastavni dio zakona.
Dobro, vi ste rekli. Amandman broj 5.
Prihvaća se.
Isto tako postaje sastavni dio zakona. I amandman broj 6.
Prihvaća se.
I on postaje sastavni dio zakona. Sada prelazimo na amandman Kluba zastupnika HNS-a liberalnih demokrata. Amandman jedan.
Prihvaća se.
I taj amandman postaje sastavio dio zakona. Zahvaljujem se državnom tajniku Juri Martinoviću. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, molim vas glasujmo. Utvrđujem da je prijedlog većinom glasova sa 120 za i 3 suzdržana donesen, odnosno da je većinom glasova ovaj zakon donesen i zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Zahvaljujem se državnom tajniku.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2016. godini Podnositelj akata je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti, na temelju članka 7. Zakona o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti. Materijal vam je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješće ste primili na sjednici. Vlada je također dostavila mišljenje. Pozivam uvaženog akademika gospodina Pavla Rudana, glavnog tajnika Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti da nam obrazloži izvješće. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora RH. Uvažene gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora, uvažene kolege, gospođo i gospodo. Kao što znadete, dobili ste svi ljetopis Hrvatske akademije, to je 120 knjiga ljetopisa, jer je akademija obavezna i eto već stotinu i 20 godina tiska ljetopis u kojemu su navedene ne sve one djelatnosti koje smo napravili, već je ovo popis djelatnosti što su članovi akademije u protekloj 2016. godini napravili. Kao što znadete u tradiciji je Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, tog hrama hrvatskog naroda i svih građana RH, da podastire rezultate svoga znanstvenog i umjetničkog rada s obzirom na to da su nam to glavni zadaci utvrđeni čl.3 Zakona o Hrvatskoj akademiji i to je da Akademija potiče i organizira znanstveni rad i zalaže se za primjenu postignutih rezultata, razvija umjetničku i kulturnu djelatnost i brine se o hrvatskoj kulturnoj baštini i njezinoj afirmaciji u svijetu, potom objavljuje rezultate znanstvenih istraživanja i umjetničkog stvaralaštva te daje prijedloge i mišljenja za unapređenje znanosti i umjetnosti na područjima koja su od osobite važnosti za RH. HAZU je u 2016. godini djelovala u 9 razreda u 25 znanstveno-istraživalačkih jedinica i to u Zagrebu i izvan Zagreba od Vukovara, Osijeka, Vinkovaca, Požege, Bjelovara, Križevaca, Varaždina, Rijeke, Pule, Zadra, Splita, Trstenom u Dubrovniku i u Cavtatu, zatim je djelovala u 7 muzejsko-galerijskih jedinica u Strossmayerovoj Galeriji starih majstora, Gliptoteci, Hrvatskome muzeju arhitekture, Kabinetu grafike i Hrvatskome muzeje medicine i farmacije u Zagrebu, zatim u Memorijalnoj zbirci Maksimilijana Vanke u Korčuli te u muzeju i zbirci Baltazara Bogišića u Cavtatu i potom u više od 19 znanstvenih vijeća, 22 odbora te u knjižnici, arhivu i arboretumu kao što sam spomenuo u Trstenom. Dana 25. listopada 2016. godine potpisan je ugovor i o osnivanju Zavoda za znanstveno-istraživalački rad u Đakovu, a na sjednici predsjedništva dana 16. studenog 2016. godine akademik Franjo Šanjek predložen je za voditelja tog zavoda. Gospođe i gospodo, tijekom 2016. godine u HAZU desila su se 429 događanja od toga je održano 88 sjednica akademijinih razreda, 12 skupštinskih zasjedanja, 26 svečanih sjednica, dodjela nagrada i koncerata, 42 sjednice znanstvenih vijeća, 107 znanstvenih skupova, simpozija i okruglih stolova, 28 predavanja, 34 posjeta delegacija i događanja iz međuinstitucijske i međunarodne suradnje, 54 predstavljanja knjiga, prezentacija, programa, konferencija za novinare i projekcija filmova, 31 izložbe u akademijinim muzejsko-galerijskim jedinicama te nažalost 7 komemoracija našim preminulim članovima. Moram kazati da su obrađene sve relevantne teme u društvu, pravo, gospodarstvo, poljoprivreda, okoliš, energetika, povijest, jezik, promet, zdravstvo, geologija, tehnologija, obrazovanje, antropologija, klimatologija, ornitologija, kristalografija itd. te su određene vrhunske umjetničke manifestacije na području slikarstva, kiparstva, glazbe, arhitekture i književnosti. Nastavljeno je održavanje okruglih stolova u sklopu ciklusa modernizacije prava, raspravljene su teme pravne zaštite voda, mora i prostora, zaštite prava intelektualnog vlasništva i prava na dom. Hrvatska akademija je u prošloj godini također donijela i svoj strateški plan razvoja do 2020. godine i jasno se je oglasila izjavom povodom oslobađajuće presude Haškog tribunala Vojislavu Šešelju. Moram priznati da su održane i različiti skupovi i konferencije posvećene krizi EU i Brexitu, po 26. put održan je Simpozij bolesti dojke, po 19. o laterosklerozi, 43 godine za redom održava se Škola antropologije, nastavljena je intenzivna suradnja sa Sveučilištem u Zagrebu te se očitovala u nizu tribina na temu inovacije i transfer tehnologije, poticaj gospodarskog razvoja Hrvatske itd. Također moram priznati da je bilo izuzetno dobro prihvaćeno i to što smo djelovali kroz Povjerenstvo za obilježavanje 450. obljetnice Sigetske bitke, potom su održane svečane akademije i međunarodni znanstveni skupovi, obilježila se 200. obljetnica rođenja Ivana Kukuljevića Sakcinskog i Bogoslava Šuleka, 120. obljetnica rođenja Jakova Gotovca, 110. obljetnica rođenja Borisa Papandopula, 100. obljetnica rođenja akademika Hrvoja Požara i Mate Sujića te 100. obljetnica nastanka prekrasne knjige kao što sam to istakao na odboru „Priča iz davnine“. „Priča iz davnine“ koju je napisala prvi ženski član HAZU akademkinja Ivana Brlić Mažuranić. Moram priznati da je kroz Noć knjige i Noć muzeja i Otvorena vrata akademije HAZU posjetilo više od 10 tisuća posjetitelja. Također Sabor je koncem prošle godine prihvatio Izvješće o radu akademije u 2015. godini. Što reći da su prošle godine napustili nas akademik Cvetnić, Mardešić, Novak, Klobučar, Petraka, Nives Kavurić Kultović, Davor Krapac, Ante Stamač, Branko Leskovar, Ante Sekulić, Egon Matijević, Nenad Bičanić, Rudolf …, Tomislav Neralić te poštovane gospođe Olga Šarc Lahodni i Ljerka Šnifer Premec. Mnogi su i članovi akademije protekle godine dobili čitav niz nagrada za životno djelo i za svoj rad, postali su i članovi počasni pojedinih udruga ili su bili izabrani u neke druge akademije pa moram spomenuti imena akademika Pavličića, Kesera, Jerolimova, Bašića, Miru Gavrana, Paraća, Senkera, Novakovića, RAukara, Feletara, Vretenara, Pečarića, Tomića, Dubravke Oraić, Tolić, Borueka, Matanović, Stjepana Tomaša, Velimir … potpredsjednik akademije dobio je priznanje kao član obnovitelj Rotary kluba Zagreb, a akademik Željko Reiner izabran je prošle godine za potpredsjednika Hrvatskog sabora. Neću vas sada opterećivati sa mnogim problemima koji su ovdje istaknuti stoga što svaki od ovih 429 događanja. Nije to jedan čovjek, jedno događanje. To su desetci i stotine ljudi koji sudjeluju u tim događanjima. Prema tome, stvarno se Hrvatska akademija pokazala kao hram kulture, znanosti i umjetnosti. Moram vam kazati gospodo i gospođe da smo 15. prosinca imali i skupštinu na kojoj su prihvaćeni financijsko izvješće za proteklu godinu i planovi rada Hrvatske akademije za 2017. godinu. Ono što je vrlo interesantno i značajno u našoj akademiji i to je da je kroz 19 znanstvenih vijeća akademije obradila su se mnoga vitalna područja za našu domovinu. To su Znanstveno vijeće za kristalografiju, Znanstveno vijeće za daljinska istraživanja, Znanstveno vijeće za naftu i plin, Znanstveno vijeće za promet, Znanstveno vijeće za pomorstvo, Znanstveno vijeće za energetiku, Znanstveno vijeće za poljoprivredu i šumarstvo, Znanstveno vijeće za ekonomska istraživanja i hrvatsko gospodarstvo. Zatim Znanstveno vijeće za prirodno-znanstvena istraživanja Jadrana, za tehnološki razvoj, Znanstveno vijeće za mir i ljudska prava, Vijeće za državnu upravu i pravosuđe i vladavinu prava, zatim za turizam, Vijeće za graditeljstvo, obnovu i razvoj, Znanstveno vijeće za zaštitu prirode, Vijeće za antropologijska istraživanja, za istraživalačku infrastrukturu Hrvatske, Znanstveno vijeće za kazalište, film i radio i televiziju i najnovije Znanstveno vijeće za obrazovanje i školstvo. Moram vam također reći da je akademija bila izuzetno aktivna s obzirom na međunarodnu suradnju. Mi smo članovi mnogih svjetskih udruga akademije a akademkinja Milena Žic Fucks je jedan od vodećih naših reprezentanata u mnogim od ovih vrlo značajnih … [[Govornik se ne razumije.]] Moram se pohvaliti jednom činjenicom a to je da je predsjednik Akademije gospodin Zvonko Kusić i moja malenkost na poziv Francuske akademije znanosti koja je slavila 350.-tu obljetnicu svoga postojanja, boravili smo u Parizu na poziv i potpisali smo Common statement about science deklaration … [[Govornik se ne razumije.]] jasno pokazuje što je znanost. Jer je konstrukcija znanstvenih spoznaja izvorište tijekom posljednjih stoljeća mnogih napredaka u čovječanstvu. I tu mi je drago da sam bio i slušao ovdje iz prikrajka ono što je kolega iz vrlo interesantnog jednog diskursa govorio i spomenuo je antropologiju. Drago mi je da je to Vučetić, siguran sam da je potomak ili barem srodnik onog veličanstvenog Vučetića koji je početkom stoljeća u svojoj knjizi Daktiloskopija comparada prvi puta jasno pokazao kako možemo otiske prstiju upotrjebljavati u forenzici. Međutim jedan od ljudi koje su s pravom nazivali homofobom, diletantom a to je bio … [[Govornik se ne razumije.]] Galton koji se je smatrao da je prvi bio u tome a Vučetić je bio daleko, daleko, daleko precizniji. Galton je rekao da ne može procijeniti kvalitetu te knjige jer ne razumije španjolski. Dakle ali Vučetić je onaj koji je bio najbolji u svijetu u daktiloskopiji. Zatim vam moram kazati još nekoliko stvari a to je da je akademija u čitavom nizu svojih djelatnosti bila izuzetno i značajna u nakladničkoj djelatnosti. U 2016. godini 102 sveska različitih izdanja smo dali, 21 knjiga, 16 zbornika radova, 34 sveska časopisa 13 kataloga izložbi, 9 spomenika preminulim akademicima, 2 knjige sažetaka, 2 partiture te po jedan rječnik i crtački dnevnik. Samostalno je akademija objavila 79 svezaka a kao suizdavač još 23 sveska. Potporom zaklade Hrvatske akademije objavljeno je još 129 publikacija a među njima je 13 akademijinih izdanja. Također, prošle smo godine i započeli sa tiskanjem glasnika HAZU koji izlazi 2 puta godišnje i gdje točno možete vidjeti s obzirom na dinamiku obavljanja što sve akademija radi i čime se bavi i koja je njezina predmetnost. Dakle članovi akademije ili uz pomoć akademije objavili su protekle godine 273 publikacije. Moram priznati da je jedna od tih publikacija izuzetno značajna a to je publikacija pod nazivom Hrvatska prirodna bogatstva, zaštita i odgovorno razvoj urednika akademika Najharta i Mirka Zelića i ta knjiga je ponos ovoj zemlji i ponos našoj akademiji i podijelili smo ju mnogim drugim svjetskim akademijama da vide kako i što treba prikazivati s obzirom na zaštitu nacionalnog interesa. Moram također kazati da je Zakladom Hrvatske akademije koju su voditelji Neidhardt i gospođa Štancl potpomognuto je ukupno 225 projekata od čega 102 do sada neobjavljena tijela objavljena su iz područja znanosti i umjetnosti, 60 projekata za organizirane znanstvenih skupova, 56 projekata za razvijanje znanstveno-istraživalačkog i umjetničkog rada te 7 ostalih projekata. Također je akademija i podijelila dvije studentske stipendije, odnosno Zaklada naše akademije i jednu pjesničku nagradu iz Fonda nagrade „Dragutin Tadijanović“. Također je dana financijska potpora ponajboljim učenicima gimnazije u Imotskom iz sredstava darovatelja gospodina Stipana Bilića Prcića. I prvi put je dodijeljena i književna nagrada Stipan Bilić Prcić. Kolege i gospođe i gospodo zastupnici ja vas ne bih više opterećivao sa ovim svime detaljima jer je sve ovdje vrlo detaljno prikazano. Želio bih vam samo kazati da smo u prva tri mjeseca 2016. godine donijeli privremeni financijski plan, zatim smo donijeli financijski plan za 2016. sa projekcijama za 2017. i 2018. godinu a na koncu kada smo sveli financije za 2016. godinu što je prihvatila skupština naše akademije moram vas izvijestiti o tome. Završni račun prema obrascu… [[Govornik se ne razumije.]] prihode akademije bili su 63 milijuna 487 tisuća 375 kuna i 23 lipe, rashodi su bili 65 milijuna 759 tisuća 66 kuna i 40 lipa, prema tome manjak tekućih prihoda nad rashodima, bio je 2 milijuna 271 tisuća 691 kuna i 17 lipa. Taj je manjak umanjen za milijun i 380 tisuća 562 kune i 41 lipa, jer su to prenesena sredstva koja su ušla u financijski plan za 2016. godinu tako da smo mi de facto konačni rezultata poslovanja završili sa minus 891 tisuća 128 kuna i 76 lipa, međutim to smo podmirili iz akumuliranih sredstava pa prema tome nema podmirenih obveza odnosno nepodmirenih obveza za 2016. godinu i završni račun je nula. Na koncu, želio bi vas samo obavijestiti kako je naš hram kulture hrvatskog naroda i svih građana RH umjetnosti, umjetnosti i stvaralaštva pod vodstvom akademika Kusića i ove uprave akademije, savjesno, ozbiljno i odgovorno ispunila je zadaću koju joj je namijenio Hrvatski sabor još 1861. godine kada je u ovom Saboru osnovana institucija na prijedlog biskupa Strossmayera pod nazivom Academia Scienciarum et Asrtium Slavorum Meridionalium. Mi smo dakle u prošloj 2016. godini imali 429 događanja plus 273 publikacije. Dakle, moram priznati, ne nekoliko u tjednu, nego nekoliko dnevno. Rad akademije detaljno je prikazan u knjizi Ljetopisa, a sva financija je jasno prikazana, financijsko poslovanje na web stranici. Završavajući ovo izvješće, gospođe i gospodo, smatram svojom dužnošću da zahvalim u ime Hrvatskog sabora, u ime Predsjedništva i Uprave Hrvatske akademije, svim članovima, posebice razrednim tajnicima, voditeljima znanstvenih i muzejsko-galerijskih jedinica, predsjednicima znanstvenih vijeća i odbora, svim članovima akademije, svim službenicima i djelatnicima i namještenicima u jedinicama i stručnim službama u Zagrebu i izvan Zagreba, svim znanstvenicima, i znanstvenim novacima, na zalaganju i aktivnostima, jer jedino smo svojim zajedničkim radom u otežanim financijskim uvjetima omogućili izvrsno obavljanje mnogobrojnih i raznovrsnih zadaća koje su jasno prikazane u ovom izvještaju, a detaljno u Ljetopisu. Ja bi još jedanput želio kazati, gospođe i gospodo, da je pod vodstvom akademika Kusića i prošle godine, akademija kao što volim reći, znala buknuti čistim plamenom intelektualne i moralne savjesti. Ja vas lijepo molim da prihvatite Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2016. godini te Izvješće o financijskom poslovanju i Završni račun naše akademije za 2016. godinu. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa, gospodine Rudan. Imamo tri replike, možete odgovoriti na njih, na svaku repliku ili na sve tri zajedno ili na kraju izlaganja, odlučite vi. Prva replika gospodin Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi akademiče Rudan, već sada čestitam na izvješću koje ste nam podnijeli, govorit ću kasnije u ime kluba. Ali moram vam postaviti jedno pitanje upravo radi zaštite svega što činite vi i svi u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti jer me nekoliko građana pitalo o jednoj nejasnoj situaciji, zbog jedne udruge koja vrlo perfidno zapravo zloupotrebljava sve što vi činite. Ta udruga se zove Hrvatska akademija znanosti, umjetnosti u dijaspori, HAZUD. Krajnje desničarska usudio bih se reći, slobodno proustaška organizacija koja čini jednu zabunu hrvatskoj javnosti koja nije dovoljno upoznata sa time što radi HAZU i misli zapravo da je taj HAZUD nekakav dio HAZU-a u dijaspori. Između ostalog, nedavno su protuustavno pokušali u Otočcu postaviti jednu ploču, proustašku ploču i na taj način negirati sve ono što Hrvatska danas jest. Da li se akademija ikada očitovala o toj kvazi udruzi, ili smatrate da su toliko marginalni da ne zaslužuju uopće vašu pažnju? Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodine Rudan, želite odmah odgovoriti ili kasnije? [[Upadica Rudan: Pa ja bi kasnije.]] Dobro. Druga replika, gospodin Siniša Varga. Treća replika, gospodin Branimir Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče. Gospodine Rudan, zanima me kako gledate na mišljenje UNESCO-a da se na Plitvičkim jezerima vrlo loše gospodari imovinom, i da pretjerana izgradnja ugrožava samo svjetsku baštinu te da će biti predloženo u centralu UNESCO-a da se Plitvička jezera stave na popis ugrožene baštine? Zanima me da li su članovi akademije upoznati sa tim mišljenjem, da li ste vi upoznati također sa prosvjedom koji je započeo 21. lipnja ispred Plitvica Sela, dakle novoga praktički naselja u tom području koje dolazi do samoga Velikoga slapa i samih velikih jezera, nadomak njih i da je zbog te izgradnje ugrožen kako dotok vode u Plitvičkim jezera tako održanje sedre koja na koncu konca ta jezera odražava takvima kakvi jesu, jer prisutnost ljudi izrazito ugrožava dakle sedru koja može postojati samo uz potpuno čistu kristalnu vodu koja dakle omogućuje, dakle preživljavanje mikro organizama tzv. sedrotvoraca. Smatram da je ovo, ovaj apel dakle iz UNESCO-a vrlo važan i da bi se Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti trebala o tome očitovati. Dakle, da li je u pitanju moguća propast jednoga od naših nacionalnih parkova koji dakle ujedno predstavlja i svjetsku baštinu. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Želite sad odgovoriti ili na kraju rasprave? Dobro. Znači jedan odbor je raspravljao o ovom izvješću Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li uzeti riječ netko u ime odbora? Ne. Dobro. Otvaram raspravu. Prvi je Marko Vučetić, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite gospodine Vučetić.
Zahvaljujem. Ovo Izvješće Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti prigoda je da jedna prividna politička svemoć zastane pred rezultatima umovanja i pred snagom umjetničke uobrazilje. Svaki čovjek ukoliko je čovjek on je već unesen u jednu tenziju između njegovog osobnog ja i socijalnog ja. Ta tenzija se pojačava ukoliko osobno ja toliko mimikrizira socijalno ja da ostane bez ostatka, odnosno ukoliko je cjelina nečije individualne egzistencije dovedena na razinu da djeluje samo u javnosti bez ostatka. To vam govorim zbog toga što se ovo izvješće podnosi pred ovim našim Saborom, a u Saboru sjede politička bića koja su bića javnosti i samim time su podložna da njihova cjelina egzistencije bude u potpunosti svedena na ovo socijalno ja i da osobno ja bude bez ostatka. No, maknimo se od ovog socijalnog ili političkog pervetiranja humanog i upustimo se u proučavanje i ovog javnog uma koje nam je prezentirano ovim izvješćem. Ovaj javni um naše akademije je um koji ne depersonalizira. On ne deindividualizira, to je um koji ne dijeli, to je um koji se obraća svakom čovjeku, svakom egzistencijalnom, svakom biću koji svoju egzistenciju živi u ovom kozmosu zahvaljujući ovakvim institucijama sad prvenstveno mislim na Hrvatsku akademiju znanosti i umjetnosti. Ta egzistencijalna istina zadobiva nove perspektive i te perspektive su umstvene, te perspektive su umjetničko-kulturne. Sad mi na um dolazi Nietzsche koji je rekao da se sva kultura razvila onkraj politike odnosno da kulturno nastaje kao antipolitičko i kao protupolitičko. Ne želeći ulaziti u ovakve rasprave ja Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti i našim akademicima mogu zahvaliti što su oni bića koja se nisu monumentalizirali. Čovjek često na razini antropologije koja akademiku Rudanu iznimno poznata on upada u situaciju i opasnost da se prerano monumentalizira. Te vidove, oblike prerane monumentalizacije mi pronalazimo i u našim raspravama. Netko se monumentalizirao u devedesetim, netko u sedamdesetim, netko u dvije tisućitim godinama i sad samo šetate između tih bića koji oživljuju svoj govor devedesetih, sedamdesetih ili dvije tisućitih. Nema napretka. Zahvaljujući institucijama kao što je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti mi imamo priliku vidjeti kako izgledaju bića progresa. Dopustite mi da na ovom mjestu akademiku Rudanu zahvalim što je odlučio biti biće koje će u našem svijetu biti vječito mlad, jer on zahvaljujući svojim aktivnostima stari u budućnosti. Upravo ovim bićima, dakle i djelovanju bića koji su se odlučili za progres, za budućnost ovaj svijet, ovaj kozmos ima prigodu živjeti, ima prigodu biti drugačiji, ima prigodu zahvaljujući njihovom jednom transtemoporalnom i univerzalnom diskursu shvatiti da je ljudsko nešto značajno, da je ljudsko i temeljna ljudska aktivnost je da ona humanizira, da kultivira, da otvara prostore a ne da unosi podjele. Naša Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je ovaj model i svoje opredjeljenje za transtemporalne i univerzalne istine u 2016. godini ostvarivala putem svojih odbora, zavoda, arhiva, muzejsko-galerijskih jedinica. Ona se nastanila i u Đakovu sa tim svojim znanstvenim umom. Dakle, naša akademija je sudjelovala u 429 događanja i to su sva događanja, događanja koja nama otvaraju perspektivu budućnosti. Jer akademici, oni ostvaruju ono što svi znanstvenici umjetnosti čine ili rekonstruiraju istinu, ona istina koja bi bila zaboravljena bez njih, ona koja se dogodila a upala bi u zaborav, a bitna je, humana je, jer kultivira, jer je progresivna. Bez njih nam ne bi bila dostupna. Nadalje, zahvaljujući njima oni samo ne rekonstruiraju, oni i konstruiraju. Jer mnoge stvari bez njihovog uma i bez njihove uobrazilje nama danas ne bi bile prezentne, ne bi nam bile prisutne. Zbog toga u ime kluba MOST-a nezavisnih lista mogu samo podržati ovo izvješće, mogu se zahvaliti akademicima na svim onim aktivnostima koje su oni poduzeli na svim aktivnostima koje oni poduzimaju i držim da ovo izvješće nije izvješće o kojem mi trebamo raspravljati, nego da je ovo izvješće izvješće budućeg svijeta u kojem mi možemo živjeti. Ali ukoliko napravimo ono što naša akademija čini i što čine naši akademici, jer budući svijet je svijet u kojem ćemo morati demitologizirati mnoge naše mitove, mnoge naše niskosti u kojima danas stanujemo i mnoge naše niskosti koje nas danas vode, kao jedini moto našeg života. Akademija, podupire i jest dio one progresivne, tihe, ne masovne snage, ali snage koja nudi budućnost i zbog toga neću problematizirati ove izvješće jer to kao čovjek ne umijem, a akademicima i našoj akademiji mogu samo zahvaliti i izraziti duboku zahvalnost i duboki egzistencijalni pristanak uz sve ono što oni čine. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Gospodin Miro Bulj želi replicirati. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vučetiću, većim dijelom vašega govora spomenuli ste progresivnost, naprednost, tj. zasluge akademske naše zajednice. Kažete mi, dal bi one trebale u svome djelovanju, ono što je i kolega Bunjac maloprije pitao, na dnevnoj bazi problemima javnosti upućivati, a kao npr. što su sad Plitvička jezera ili druge probleme koje se događaju u društvu, da trebali davati stavove i konkretno javnost, pa i nas, koji donosimo odluke, usmjeravati javno i glasno o problemima u društvu, ukazivati na posljedice, tj. šta će ti uzroci koji se u društvu događaju i koji su doveli u svim aspektima u socijalnim, gospodarskim, pa i u pitanju okoliša utjecaj na okoliš, da bi trebali svakodnevno trebali možda glasnije, jasnije biti upućene poruke cijeloj javnosti, a poglavito nama akademski i obrazovane osobe, a poglavito udruge i ovako ljudi koji se bave s time na svakodnevnoj bazi. Cijeli svoj život su mjerili prema budućnosti, prema boljem i prema istini, dal bi oni trebali javnosti, jačim glasom formirati upozoravati o smjeru po svim pitanjima u našem društvu. Hvala.
Nisam shvatio, dal želite odgovoriti … [[Upadica se ne čuje.]] da izvolite imate pravo.
Zahvaljujem kolegi Bulju na ovoj replici, ali odgovor je vrlo jednostavan. Ja uistinu u današnjem svijetu u današnjoj Hrvatskoj ne čujem glasniji i učinkovitiji i principijelniji glas od Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Ona posreduje principe, ona progovara na temelju principa i o konkretnim problemima. Primjerice, kada se radilo o već spomenutoj presudi oslobađajućem Vojislavu Šešelju ili kad se radilo o problemu bolonjskog procesa u visokom školstvu ili o kurikularnoj reformi kada se tiče osnovnog i srednjoškolskog obrazovanja. Akademija nije zarobljenik onog povijesnog događaja, svaki događaj je povijesni koji se već danas odvijao. Ona nam nudi principe i ja opet, s ovog mjesta, bez nekakve razine da ističem duhovnu srodnost sa akademijom ili akademikom Rudanom iako gotovo imamo i taj familijarni odnos, ali radi se o tome da akademija, uistinu djeluje, upozorava i govori. Ali kao što sam rekao, to je govor budućnosti, to je govor koji mnogi ne mogu ćuti. To je svijet koji se tek treba izgraditi i on se izgrađuje. I zahvaljujući temeljem vaše replike, ja akademija i akademik Rudanu mogu zahvaliti što to upravo i čine.
Hvala lijepa. Ispred Kluba zastupnika HDZ-a gospođa Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Glavni tajniče Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, uvaženi akademiče Rudan, poštovane kolegice i kolege, evo pred nama je izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2016. godini. Izvješće je u svojem stu matičnog radnog tijela raspravio i jednoglasno prihvatio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. I ako malo pogledamo Zakon o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti onda ćemo u članku 3. istog zakona vidjeti da su glavni zadaci Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti utvrđeni člankom 3. zakona, a obuhvaćaju poticanje i organiziranje znanstvenog rada i zalaganje za njihovu primjenu, razvijanje umjetničke i kulturne djelatnosti i skrb o hrvatskoj kulturni baštini i njenoj afirmaciji u svijetu, objavljivanje rezultata znanstvenih istraživanja i umjetničkog stvaralaštva i dakako davanje prijedloga i mišljenja za unaprjeđivanje znanosti i umjetnosti na područjima koja su od osobite važnosti za RH. I u tom smislu se pridružujem raspravama svih prethodnih govornika koji su govorili naravno o doprinosu i važnosti doprinosa Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u onim trenucima kada doista kompetentno progovore o svim aktualnim društvenim problemima s kojima se danas suočava hrvatsko društvo. Između ostaloga Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti u Hrvatskom saboru kao što ste imali prigode već i čuti od uvaženog akademika Rudana dostavila u sažetom obliku, ali jednako tako i u cjelovitom obliku na otisnutim stranicama ljetopisa Hrvatske akademije u knjizi 120 koji pruža detaljni uvid u brojne aktivnosti, koje akademija provela u protekloj 2016. godini i upravo analizom prikazanih aktivnosti u izvješću razvidno je da je Akademija tijekom 2016. godine djelovala u 9 razreda, 7 muzejsko galerijskih jedinica, 19 znanstvenih vijeća, 22 odbora i 25 znanstveno istraživačkih jedinica, od kojih je 12 u Zagrebu, dok ih je 13 izvan Zagreba i to po jedne u Bjelovaru, Križevcima, Osijeku, Požegi, Splitu, Varaždinu, Vinkovcima, Vukovaru i Zadru te po dvije u Dubrovniku i Rijeci uz područnu jedinicu u Puli, a mene osobno osobito veseli i otvaranje Zavoda za znanstveno umjetnički rad u Đakovu za koji je u listopadu 2016. godina ako se ne varam potpisan ugovor o početku rada dok je krajem 5. mjeseca ove godine održana prva konstituirajuća sjednica vijeća ovog zavoda. Raduje me što je to u Đakovu upravo iz tog razloga što je đakovačko-srijemski biskup Strossmayer daleke 1860. godine pokrenuo inicijativu za osnivanje ovakve jedne visoke institucije na našim prostorima i isti taj biskup Strossmayer 1861. godine pokreće pitanje osnivanja akademije baš ovdje, upravo ovdje u Hrvatskom saboru. I ako je i koje područje i koje mjesto zaslužilo imati jedan od zavoda akademije to je svakako Đakovo i to me se osobito raduje. Iz izvješća jednako tako moguće vidjeti da je na dan 31. prosinca 2016. godine HAZU imala 143 redovita člana, 129 dopisnih članova i 89 članova suradnika, a analizom aktivnosti prikazanih u izvješću razvidno je da u HAZU je tijekom 2016. godine održano ukupno 429 događanja od čega 88 sjednica akademijinih razreda, 12 skupštinskih zasjedanja, 26 svečanih sjednica, dodjela nagrada ili pak koncerata, 42 sjednice znanstvenih vijeća, 107 znanstvenih skupova, simpozija, okruglih stolova i sličnih događanja, 28 predavanja i 34 posjeta raznih delegacija i događanja iz područja među institucijske i međunarodne suradnje. Jednako tako 54 predstavljanja knjiga, prezentacija, programa i konferencija za novinare kao i projekcija filmova i 31 izložba u akademijinim muzejsko-galerijskim jedinicama. A jednako tako tijekom protekle godine svih devet akademijinih razreda održalo je i zadržalo intenzitet svih svojih aktivnosti uključujući u to znanstveno-istraživačke i nakladničke aktivnosti i pri tom je akademija naravno aktivno sudjelovala u svim oblicima međunarodne suradnje, a osobito u radu krovnih međunarodnih znanstvenih organizacija. Ono što je možda zanimljivo još istaknuti je činjenica da su muzejsko-galerijske jedinice akademije, dakle mislim pri tom na Gliptoteku, Kabinet grafike, Hrvatski muzej arhitekture, Strossmayerovu galeriju starih majstora tijekom 2016. godine održale su brojne izložbe, aktivno je jednako tako djelovao i Kabinet za arhitekturu i urbanizam sa arhivom za likovne umjetnosti, s radom je u tom proteklom razdoblju otpočeo i Hrvatski muzej medicine i farmacije. Dakle to su samo neke od aktivnosti koje sam ovdje nabrojila u okviru vremena koje imamo na raspolaganju. Možda eventualno još samo napomenuti da je osim redovitih knjižničnih aktivnosti vezanih za korisnike i čuvanje i obnovu i analizu knjižne građe tijekom protekle godine katalogizirano je ukupno 102 naslova novih akademijinih izdanja i 139 naslova u 417 svezaka izdanja koji su objavljena uz potporu akademijine zaklade. I prema tome dakle uopće nije upitno da će Klub zastupnika HDZ-a naravno podržati Izvješće o radu HAZU u 2016. godini i naravno ja se pridružujem svim prethodnim govornicima koji su pohvalili rad HAZU u protekloj godini, naravno u svoje osobno ime i u ime svih zastupnika HDZ-a, kluba HZD-a. upućujem HAZU zahvalu za kompetentno progovaranje o aktualnim društvenim problemima koji se evo događaju u hrvatskom društvu i jednako tako za promicanje bogate baštine koju Hrvatska ima kako u domovini tako i u svijetu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Ispred kluba SDP-a gospodin Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi akademiče Rudan, kolegice i kolege. Odmah na početku klub SDP-a podržat će ovo izvješće. Mislim da je ovo 10. jubilarno izvješće koje sam pročitao od 2007. kada sam bio saborski zastupnik u oporbenom sazivu SDP-a pa ću i danas ponoviti ono što često ističem jer mislim da je to vrijedno uporno ponavljati. HAZU kao savjest hrvatskog društva, kao hram kulture znanosti i umjetnosti upravo kako je to govorio Strossmayer potiče i organizira znanstveni rad, zalaže se za primjenu postignutih rezultata, razvija umjetničku i kulturnu djelatnost i brine se o hrvatskoj kulturnoj baštini i njenoj afirmaciji u svijetu, objavljuje rezultate znanstvenih istraživanja i umjetničkog stvaralaštva te daje prijedloge i mišljenja za unapređenje znanosti i umjetnosti na područjima od osobite važnosti za RH. Iz skraćenog izvješća koje smo dobili kao i 120. Ljetopisa sa 1235 stranica iz onog što je uvodno govorio uvaženi akademik Rudan kao i moji prethodnici danas ovdje kolega Vučetić i kolega Bedeković, jasno je da je HAZU i u 2016. godini ispunila sve svoje zadatke koje je postavila pred sebe, ali na koje jednim dijelom sigurno utjecala i saborska rasprava o radu akademije prošle godine. Evo dobar primjer je, mi danas raspravljamo Izvješće o Hrvatskoj akademiji za znanost i umjetnost za 2016. godinu a npr. još uvijek nismo raspravili izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2015. godinu a vjerujem da bi bilo jako važno da smo raspravili to izvješće puno prije nego što će doći na dnevni red. Prema tome ovim izvješćem koje danas razmatramo jasno je da je nastavljen pozitivni trend pod vodstvom predsjednika Akademije akademika Kusića, glavnog tajnika akademika Rudana i njihovih najbližih suradnika iz vodstva Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Mislim da nema potrebe sada detaljno ponavljati i sve ono što piše u materijalima koje smo dobili, u onome što je uvodno govorio akademik Rudan i kolege i kolegica koje su prethodno naglasili. Ja ću samo istaknuti još jednom da je tijekom 2016. u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti održano 429 događaja i tiskano 273 različitih naslova u tiskarskoj djelatnosti što ukupno iznosi 792 aktivnosti, dakle više od dvije dnevno tijekom jedne godine čime se sumnjam puno različitih udruga, akademija može podičiti. Prema tome, mislim da se svi možemo složiti da treba pohvaliti rad akademije, svih ljudi koji su okupljeni oko Akademije, sve što čine i pozitivnim ocijeniti nastojanja Akademije da se kontinuirano promiče znanstveni, gospodarski i kulturni napredak RH. Ono što od svih aktivnosti, svake godine to kažem, ponoviti ću i ove jer vrijedi ponoviti a to su dani otvorenih vrata Akademije, nešto što je sigurno zasluga sadašnjeg vodstva Akademije, akademika Kusića i njegove desne ruke, glavnog tajnika Rudana ali i svih ostalih članova Akademije. Jer, kažem, pratim rad akademije više nego prije od 2007. godine i jedna od čestih primjedbi koja je bila vezana uz rad Akademije da je prezatvorena i da javnost nerijetko kada kažete Hrvatska akademija vidi samo onu lijepu zgradu i misli da je to to. Prema tome, upravo zahvaljujući aktualnom vodstvu Hrvatske akademije znanosti umjetnosti jasno je da HAZU nije samo lijepa zgrada, nego da je čine brojni sadržaji koji se događaju diljem Hrvatske. A ako kažemo da je noć muzeja i noć knjige posjetilo više od 10 000 građana onda je jasno koliko to znači u promicanju obrazovanja, znanja i znanosti. Govorim u ime kluba ali jedna osobna nota ovome, obzirom da sam liječnik a da je moja supruga ljekarnica posebno me veseli novo uspostavljeni muzej medicine i farmacije i nadam se da će biti što više posjećen. Ono što želim dodatno pohvaliti to je rad svih 9 Akademijinih zavoda i iskoristiti ću priliku da dolazim iz Rijeke i još jedanput istaknuti izuzetnu aktivnost zavoda za transplantacijsku i kliničku medinicu i molekularnu medicinu u Rijeci pod vodstvom akademika Rukavine koji čini sve ono zapravo što Akademija i treba činiti. Dakle gotovo jednom mjesečno okuplja studente, liječnike, gospodarstvenike Rijeke i Primorsko-goranske županije gdje raspravljaju o nekim važnim pitanjima koja se odnose na ovo područje medicine ali i svih drugih važnih društvenih tema ne samo za Rijeku, Primorsko-goransku županiju nego i cijelu Hrvatsku. Kako u ovom izvješću za 2016. piše, Zavod je zamišljen kao virtualno središte, centar za okupljanje vrhunskog znanstvenog i stručnog potencijala a u cilju promišljanja i osmišljavanja razvoja riječke medicinske zajednice. Sjajna poruka za sve one koji pokušavaju dati svoj doprinos razvoju hrvatskog društva u svim segmentima. Na tom riječkom zavodu u 2016. održano je čak 6 simpozija, 3 znanstvene tribine, jedan okrugli stol, tiskane su dvije knjige ali ono što posebno treba naglasiti sve to bez stalno zaposlenih u samo 20% vremena administrativne tajnice. Kao što je rekla kolegica Bedeković posebno me vesele nove aktivnosti Hrvatske akademije u Đakovu kroz Zavod za znanstveni umjetnički rad u Vinkovcima, kroz centar za znanstveni rad jer to sigurno predstavlja revitalizaciju Slavonije što je Slavoniji nasušno potrebno. Mislim da se svi moramo složiti da treba odati priznanje akademiji i njenom vodstvu i na tome što je bila domaćin dodjele priznanja Oskar znanja učenicima osnovnih i srednjih škola jer je to svima njima sigurno puno značilo, da su tu nagradu za izvrsnost dobili upravo u Akademiji kao i stipendiji za žene u znanosti i priznanje i nagradu Ministarstva zaštite okoliša za postignuće u zaštiti okoliša te naravno ono po čemu se naša akademija posebno dići a to je sve ono što čini za unapređenje položaja Romske zajednica pa tako i za proslavu međunarodnog dana romskog jezika. Naravno, često ističemo da naša znanost nema dovoljno veze sa gospodarstvom pa s time u vezi treba pohvaliti i dodjelu donacije i stipendije Zaklade Adris koje su se održale u prostorima Hrvatske akademije. Čestitam i na uspješnoj međunarodnoj aktivnosti i posebno našem akademiku Rudanu na izboru predsjednika euro mediteranske akademske mreže. Čestitam akademiče. Prije samog kraja, da ne bude sve bajno, u izvješću se navodi da su članovi Hrvatske akademije znanosti umjetnosti aktivno sudjelovali u raspravi o prijedlogu kurikularne reforme te je sa ciljem, sa tim ciljem osnovano i Znanstveno vijeće za obrazovanje i školstvo. Moram reći da i osobno ali i kao klub smatramo da analize i rasprave na tu temu nisu bile konstruktivne, nisu bile na razini ukupne odgovornosti Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. I smatramo da je više članova nastupilo, više iz prizme osobnih taština nego konstruktivnih znanstvenih doprinosa u jednoj od najvažnijih tema u kojoj je, kolegice i kolege da to još jednom ponovim i da to upamtimo kamen temeljac postavila upravo HAZU jer su smjernice za Strategiju obrazovanja, znanosti i tehnologije izrađene pod vodstvom akademika i to predsjednika Akademije, gospodina Kusića. Ono što treba naglasiti da je Akademija pokazala i odgovornost i strateško promišljanje jer je 2016. donijela svoj strateški dokument Plan razvoja do 2020. godine. Ja im želim da još snažnije potiču razvoj svega onog što su činili i do sada. Kada je riječ o financijskom izvješću, samo jedna rečenica, akademici su se odgovorno ponašali marom dobrog gospodara, sredstvima koje su dobili. 2015. nedostatna sredstva su iznosila 1800 kuna, ove godine 800 tisuća kuna, znači smanjili su taj minus koji je nadoknađen sredstvima iz prethodnih godina. Prema tome, kao što je rekao uvaženi akademik Rudan, akademija je plamen moralne intelektualne savjesti, neka taj plamen u godinama pred nama bude još snažniji. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, gospodin Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dragi kolega Radin. Kolega Jovanović, zapravo htio bi dvije stvari podcrtati u ovome što ste rekli. Ja se apsolutno slažem sa onime što ste govorili, međutim dvije stvari koje osjećam da posebno još trebamo podcrtati i naglasiti. HAZU djeluje kroz Znanstveni zavod u Osijeku, vrlo uspješno, na čelu sa akademikom Tuckom, ja bih apsolutno pohvalio njihov rad, njihovo zalaganje, posebno na očuvanju povijesne baštine toga kraja ali i svake druge, a mislim da smo sa otvaranjem u Đakovu, kao što je i kolegica prije rekla, napravili i vratili zapravo jedan veliki dug, a to je našim najvećem meceni, uostalom i inicijatoru osnivanja HAZU-a, biskupu Strossmayeru koji je neosporno izuzetna povijesna, politička, znanstvena, koja god hoćete, ličnost u hrvatskoj povijesti, apsolutno. Ja vjerujem i nadam se da će taj zavod upravo raditi na proučavanju njegove baštine, i stoga mi dozvolite da evo uzurpiram malo i privatno ovu govornicu, da kažem da mi je izuzetno drago što je moj bivši profesor, akademik Šanjek imenovan voditeljem koji je neosporno jedan od najvećih stručnjaka što se tiče pomoćnih povijesnih znanosti, ali koji ima jako veliko znanje upravo o biskupu Strossmayeru. Drugi dio što ste opravdano rekli, su dani otvorenih vrata. Dani otvorenih vrata bilježe izuzetne rezultate, evo ja ću se ponovno referirati baš na Osijeku, budući da našim školarcima, našim studentima, zainteresiranom javnošću, javnost se upravo može upoznati sa svim aktivnostima koje akademija provodi i na razini Znanstvenog zavoda u Osijeku. Tako da mislim da je to apsolutno smjer u kojem treba raditi, i apsolutno pohvale i podrška da se to nastavi i dalje. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Jovanović.
Hvala. Kolega Hajduković, pa na ovo što ste rekli samo ću dodati da akademija svojim radom podružnica diljem Hrvatske, pokazuje onaj smjer koji strateški treba promišljati o razvoju Hrvatske a to je decentralizacija. Dakle, i decentralizacija, ne samo u gospodarstvu i odlučivanju, nego i u znanosti, a HAZU kroz svoje područne odjele sada i u Đakovu i u Vinkovcima, upravo to i pokazuje, a posebno je bitno da i simbolički kroz zahvalu Stossmayeru, je to u Đakovu i Vinkovcima, ali iz bog brige za Slavoniju koju pokazuje na ovaj način.
Hvala lijepa. Ispred Kluba nezavisnih zastupnika i HSU-a, gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Lijepi pozdrav profesore Rudan, lijepo pozdrav cijenjeni kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće o radu HAZU-a za 2016. godinu. Kad govorimo o izvješću o radu o ovakve jedne ugledne institucije, onda to naravno da se t može otvoriti niz tema, i dobro je da se govori, u ovom uvaženom Domu i dobro je da se raspravlja. Ja bih kroz ovu svoju raspravu spomenula nekoliko stvari koje naravno mislim da je dosta bitno i nikad nije dovoljno toga reći, jedna je tema, tema obrazovanja. Kroz svoje izvješće je akademija govorila o tome u kojem dijelu su sudjelovali, u kojem dijelu su raspravljali, kroz Znanstveno vijeće isto tako imaju posebno Znanstveno vijeće koje je vezano uz to. Obrazovanje iz jednostavnog razloga što sam sigurna da svakoj djeci želi vezano uz obrazovanje da djeca nauče uliti, nauče zaključivati, nauče donositi odluke. I zbog toga je i ovo jedno mjesto gdje se treba raspravljati, gdje se treba govoriti, gdje treba diskutirati o tome svemu. U svome uvodnom izlaganju je gospodin Rudan rekao i slijedeće. Spomenuo je i Noć muzeja i spomenuo je Noć knjiga. Dakle, to je nešto imamo u svim većim gradovima u Hrvatskoj, bez želje da uvrijedim neke druge, i to je mjesto gdje se djeca od najranije dobi, susreću s nečim što se zove i nešto drugo osim onog klasičnog obrazovanja, Noć knjigi i Noć muzeja je izuzetno važna, kad malo to gledate, onda vidite da tu ima djece koja su od najranije životne dobi, koja se susreću s nečim što treba biti naš svakodnevni život. Jednako tako, utjecaj odnosno značaj i rasprava koja akademija imamo vezano uz obrazovanje, je izuzetno važna. Država kao što je Hrvatska koja se susrela sa realnim opasnošću. Realna opasnost se zove problem iseljavanja mladih, problem starenja, problem da kroz desetak godina nećemo imati dovoljno radne snage da održava socijalni i mirovinski minimum. Tog moramo biti apsolutno svjesni. I sada je pravo vrijeme da ukazujemo na to i obrazovanje je jedan od važnosti i nešto što je izuzetno bitno vezano uz to. I o tome se i u ovoj sabornici govorilo, koristimo svi svaki priliku da o tome govorimo, pa je i ovo jedna od tih prilika. Ja bih nekoliko riječi o jednoj temi koja kad malo pogledate ovih 19 Znanstvenih vijeća, onda vidite da je tu bilo raspravljeno i o prirodnim bogatstvima i problem nafte, problem plina, jednako tako imate prilike da je vezano i uz Jadransko more, no međutim postoji nešto što je, ja sam već u nekoliko navrata rekla, pa koristim i ovu priliku. Ovo stoljeće je stoljeće gdje će čovjek susresti sa slijedećim problemima. Problem otpada i rješavanja otpada. Problem koji je vezano uz zbrinjavanje otpadnih voda i problem koji se zovu klimatske promjene. Klimatske promjene, bez obzira što gospodin Trump kad je došao i postao Predsjednik SAD-a je rekao da je to laž i da to ne postoji. i da to ne postoji. A Kinezi su rekli da su klimatske promjene ozbiljan problem, ozbiljan problem su klimatske promjene. I u izvješću kad malo vidite, vidite da se i akademija u određenim raspravama suočava sa tim, ali ja sam sigurna da je to nešto što kroz sljedeće godine treba dati još dodatno na važnosti. Klimatske promjene kad malo vidite u Hrvatskoj, onda kad malo uspoređujete što se dešavalo u posljednje vrijeme i što se dešava. Ne samo da mi to osjetimo da je od jedne kontinentalne klime govorim o ovom dijelu koji je sa četiri jasna godišnja doba se pretvorilo u dva godišnja doba. No međutim, vi to možete vidjeti i na promjenama koje su se desile vezane uz temperature koje se prate. I kad malo vidite, dakle oni koji se bave s tim i koji govore o nekoj 2030. i 2050. i apsolutnoj promjeni. Ja sam sigurna da je sad došlo vrijeme da se govori o klimatskim promjenama. Sigurna sam da je i akademija, odnosno kroz svoja znanstvena vijeća pravo mjesto gdje se može o tome govoriti, pravo mjesto gdje se o tome može i treba raspravljati. I ja se nadam da neko izvješće tamo koje će biti sljedeće ili nekih narednih godina će imati i puno veću temu vezanu uz klimatske promjene. To je nešto o čemu se treba govoriti sad, nešto o čemu se treba govoriti globalno. Dakle, Hrvatska je zemlja koja je kad govorimo malo o nekakvoj podjeli je kontinentalna i mediteranskog karaktera, ali je nešto što apsolutno možete vidjeti ne u svakodnevnom životu. Posljedice klimatske promjene, posljedice o tome da vidimo kako će se baviti poljoprivredom, posljedice u biljnom i životinjskom svijetu. Posljedica nešto što imamo posebna dva znanstvena vijeća koja se bave i kulturnom baštinom, bave se i prirodnom baštinom. I dobro je koristiti i ovu priliku da malo govorimo o kulturnoj baštini koja je izuzetno bitna i koja je izuzetno važna, koja govori o povijesti jednog naroda, govori o tome što je narod prošao. Ja sam inače arhitekt. Arhitekti su skloni uvijek raditi nešto novo, raditi na drugačiji način. No međutim, kada je riječ o kulturnoj baštini onda zaista treba cijeniti tradiciju i način na koji se radilo prije. I imamo temu prirodne baštine. Prirodna baština mi ćemo danas imati u raspravi Strategiju o prirodi, odnosno o zaštiti prirode. Hrvatska je država koja ima prema svim pokazateljima koji su apsolutno neovisni jer su naravno satelitske snimke nešto više od 5% izgrađenog prostora. Izgrađeni prostor vam znači ne samo pod objektima, nego znači i pod infrastrukturom, odnosno po cestama ono sve što je izgrađeno za korištenje. Više od 50% ovog časa imamo šuma, a kad je riječ o poljoprivrednim površinama onda je to negdje oko 40%. To je hrvatska prednost i mi je kao takvu trebamo i doživjeti. I u kontekstu toga ja bih iskoristila priliku i spomenula knjigu hrvatska prirodna bogatstva koja je, dakle izdavač je bila akademija. Jedan od autora je bio profesor Neidhardt koji je meni bio asistent, a kasnije je bio profesor. Ili kad sam ja studirala on je još bio asistent i zaista u svom djelu kao arhitekt je ostavio traga na ovim našim prostorima i zaista izuzetno koristim ovu priliku iako to zaista nema potrebe da se odavde govori akademik Neidhardt je zaista ostavio traga u arhitekturi. Ova knjiga je izuzetno važna, jer ona govori o prirodnim bogatstvima Hrvatske. Ne govori samo o nacionalnim parkovima i parkovima prirode, ona govori i o nekim drugim stvarima. Zgodno ju je za pogledati, zgodno ju je malo i iskomentirati, zgodno je o njoj i raspravljati iz jednostavnog razloga što kad govorimo o jednoj Strategiji razvoja države onda se Hrvatska treba odlučiti u kojem smjeru se razvija. Prirodna bogatstva i to ćemo imati prilike govoriti, ja mislim da je to današnja zadnja točka dnevnog reda, onda ćemo imati priliku govoriti i o nekakvim činjenicama o kojima treba voditi računa. Ja mislim da su prirodna bogatstva komparativna prednost Hrvatske. Ne mislim da mi trebamo zapravo inzistirati na nekakvim stvarima koje su neke druge zemlje prošle. Primjera radi, Njemačka je u svom razvoju prošla put tako da je maksimum prirodu iskoristila i pretvorila u poljoprivredu. I onda je tamo pred petnaestak godina se u Bavarskoj desi obrnuti proces koji se tad zvao jer je bilo teško prevesti sa Njemačkoga, sa engleskog nam je bilo nešto jednostavnije prevesti. To je bio naziv doprirodno. Doprirodno je značilo da vi površine koje su korištene za poljoprivredu godinama vraćate da se, na način da se više, da se one više ne koriste za poljoprivredu, odnosno budući da je Bavarska bila ekonomski dovoljno moćna ona se odlučila za opciju da je ljudima plaćala naknadu kao da recimo imaju kulturu koju su imali, pa ima najveći prinos, dobivali su toliko novaca da te svoje površine ostavljaju i da se vraćaju prirodi i to se zato zvalo doprirodni. Oni su tamo bili jako ponosni jer su se vratile neke šume, pa su se vratile neke bare, pa su se vratile žabe koje su kreketale koje više je bila apsolutna nepoznanica. U Hrvatskoj to nije tako i to ja mislim da nam je komparativna prednost. I zbog toga je, to vežem uz knjigu. Izuzetno zgodno je pogledati tu knjigu, zgodno je pogledati s čim to Hrvatska raspolaže i zgodno je voditi računa. Ja mislim da iz te komparativne prednosti se može izvući i određena gospodarska prednost, a ne na način da smatramo da je priroda, odnosno taj način da se troši, nego mislim da se to može i drugačije definirati. Ovih 19 znanstvenih vijeća su izuzetno važno, izuzetno je važno način njihovog funkcioniranja, a ja se nadam, dakle kao što sam rekla da tema klimatskih promjena o kojim se izuzetno malo govori sa ove govornice, a zaslužili su jer je to nešto o čemu moramo govoriti sad da bi rezultate eventualno neke vidjeli i vidjeli pomaci što želimo kroz desetljeće, da je to jedna od tema koja zaista je pravo mjesto Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti i pravo mjesto da se o tome raspravlja. Stoga ćemo mi podržati izvješće za ovu godinu, a nekako kroz ovu raspravu nastojim ukazat na činjenicu da malo potaknemo temu klimatskih promjena. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospođa Mrak-Taritaš iz Kluba nezavisnih zastupnika i HSU-a, tako da se ispravim … [[Upadica se ne čuje.]] Nema replike. Gospodin Veljko Kajtazi ispred Kluba nacionalnih manjina. Imamo još 5 zakona osim ovoga, pa svatko ima pravo iskoristiti … [[Govornik se ne razumije.]] minutažu, a oni koji neće iskoristiti, izazivati će simpatiju svih nas. Hvala. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani akademiče, tajniče Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je još jedno izvješće Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Najvažnija akademske institucija u državi, koja okuplja našu intelektualnu elitu. Pored zlih komentara, koje danas možemo često čuti usmjerenih prema Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti i općenito antiintelektualizma koje je sve učestalije u našem društvu, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je u tijeku prošle godine, pokazala da je važna institucija koja je prepoznala potrebu da svojim radom obuhvati sve svoje građane. Govorimo naravno, o već tradicionalnom obilježavanju svjetskog dana romskog jezika. Nedavno smo izglasali odluku o korištenju pojma samudaripen kao ispravnog termina za obilježavanje, stradanje Roma u 2.sv. ratu. A upravo je ta odluka Međunarodne romske unije, potvrđena je na skupu koja je održana u studenome prošle godine na Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti, gdje smo imali priliku upravo bit i Predsjednica i premjer naše Vlade. Nastavno, na te aktivnosti smo mi ovdje u Hrvatskom saboru, iznijeli ranije usvojenu odluku obilježavanju međunarodnog danas sjećanja na romske žrtve genocida u 2.sv. ratu. Samo … [[Govornik se ne razumije.]] čime se RH još jednom iskazala kao predvodnica … [[Govornik se ne razumije.]] važnih odluka za širu romsku zajednicu u Europi i svijetu. Vrlo je bitno istaknuti da se te oduke kasnije implementiraju i u niz drugih država, a da rad, romske zajednicu, podršku daju najviše institucije. Zadovoljan sam, jer smo upravo kroz Hrvatsku akademiju znanosti i umjetnosti pokrenuli važna pitanja za romsku zajednicu, globalno, zbog čega smo se već istaknuli u bezbroj neozbiljnih pokušaja slične prirode. Od prošlog izvješća, do danas, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je napravila još jedan dodatni iskorak dajući podršku mojoj inicijativi, da po uzoru na zdravstveno veleučilište u Zagrebu i sveučilište u Zagrebu, uvede mjere pozitivne diskriminacije pri upisu pripadnike romske zajednice na fakultetima. Kao krovna akademska institucija u RH, Akademija je detektirala problem i signalizirala ga i prema sveučilištu i javnosti, pa i nama ovdje u Saboru. Ovih dana, kad se lome koplja, oko strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije i pripadajućeg akcijskog plana, moramo se prisjetiti, kako ti dokumenti kad govorimo o romskoj zajednici, više liče na listu želja, nego na stvarne uvijete na terenu. Konkretne mjere kako je podržala Akademija su po svim pokazateljima, nužne kako bi se stanje promijenilo. A takvim mjere se akcijskim planovima i strategijama samo detektiraju. Od 2013. godine, kroz Nacionalnu strategiju za Rome, govorimo od 2 godine predškolske, za romsku djecu pa to nije realizirano. Govorimo o igraonicama u naseljima, pa ih još uvijek nemamo. Govorimo o obrazovanju odraslih, cijeloživotnom učenju, raznim projektima, uvođenje modela C za romski jezik. O sustavnom, praćenju ranog napuštanju školovanja, produženom boravku, dopunskoj nastavi, formaliziranju neformalno stečenih kvalifikacija itd. Pa imamo jako male pomake. Rezultat toga je da imamo od 20 do 40 studenata pripadnike romske manjine u cijeloj državi, a da i od njih manji broj završavaju fakultet. To je najbolji pokazatelj uspjeha našeg obrazovanog sustava kad govorimo o Romima. Akademija je jasno, zauzimajući stav, da moramo promijeniti takvo stanje, ispunila svoju ulogu, detektirajući taj problem, kao onaj koji je od osobite važnosti za RH. Na kraju želim kao i prošle godine istaknuti, da mi je žao da u financijskom smislu ne podržavamo Akademiju više kao i u obrazovanju u globalu. Sve relevantna istraživanja i mišljenja stručnjaka pokazuju kako je svaka institucija u akademskoj zajednici i obrazovanja višestruko isplativa te da povratno djeluje na gospodarstvo i sveukupno stanje u društvu. U budućnosti ćemo morati više o tome brinuti, a za ovu izvješće Akademije ću glasati pozitivno ko i Klub nacionalnih manjina. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, gospodin Jovanović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajtazi, javio sam se za repliku, da dodatno istaknem problem koji se pojavio ovih dana, gdje je iz Strategije obrazovanja znanosti i tehnologije u akcijskom planu gospođe Vican koja nas na svu sreću povućena, ali ona je i dalje ostala predsjednica tog povjerenstva, potpuno izbačeno sve što je trebalo učiniti da bi se unaprijedio proces obrazovanja Roma u Hrvatskoj, koji je izuzetno značajan, jer po podacima kojima raspolažemo, 70% učenika osnovnih škola, Roma, ne završi osnovnu školu. Dakle, od onih koji krenu u 1 razred, do onih koji dođu do 8, 70% se izgubi, a drugi podatak koji je frapantan, 85% Međimurskih Roma, koji su nezaposleni, nema završenu osnovnu školu. Prema tome, vi ste dio vladajuće većine i kako komentirate ovo što se dogodilo proteklih dana i da li imate kakve garancije da se to neće ponovit?
Odgovor na repliku, gospodin Kajtazi.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega, u navođenju kojeg ste napomenuli, u potpunosti se slažem s vama, ali to nije od jučer. To je unatrag nekoliko godina. I moram vam samo skrenuti pozornost da pripadnici romske zajednice, ne radi se samo o Strategiji obrazovanja, znanosti i tehnologije, radi se o nekoliko različitih dokumenata koje su nekoliko vlade upravo donijeli. Sjetimo se samo 2003. kada je donesen Nacionalni program za Rome, poslije toga imali smo desetljeća odnosno dekade za Rome od 2005. do 2015. i od 2013. do 2020. također imamo Nacionalnu strategiju za Rome koje obuhvaćaju upravo život i rješavanja gorućih pitanja Roma, to je i stanovanje, i obrazovanje i zapošljavanje i zdravlje itd. Kada je u pitanju obrazovanje, u potpunosti se slažem s vama, jako mali pomak se napravio. Zašto je to tako, moram reći da ne znam, ali krajnje je vrijeme da svi zajedno nešto učinimo, a to je upravo ono što sam u samoj svojoj raspravi rekao što je učinila HAZU na takav način koja je dala podršku da u sveučilištima i učilištima moramo imati pozitivnu diskriminaciju kada su u pitanju pripadnici romske zajednice. Onog trenutka kada mi budemo imali barem po jednog pripadnika romske zajednice na veleučilištima i sveučilištima mislim da ćemo napraviti veliki pomak za romsku zajednicu, a naročito kvote. Ovih dana vidimo koliko imamo problema prilikom upisa djece u srednjim školama. Svakome nedostaje po jedan ili po dva boda što dobro znamo na koji način bi to pomoglo romskoj zajednici. Upravo … i ja mislim na tome bi trebali svi zajedno raditi. Imao bi puno još toga, ali vidim da vrijeme ističe. Hvala.
Hvala lijepa. Hvala kolega. Gospođa Sanja Putica pojedinačna rasprava prva.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjeni akademiče Rudan, glavni tajniče HAZU. Vidim da se nažalost rasprava o Izvješću o HAZU pokušava skrenuti u smjeru koji nije primjeren i koji nije tema ovoga izvješća, no da bih se nadovezala rekla bih da akademija nikad pa ni u ovom vremenu u kojem se raspravlja u hrvatsko javnosti oko kurikularne reforme, provođenja Strategije znanosti, obrazovanja i tehnologije nije podlegla nikakvim utjecajima, tako to neće biti ni sada. Članovi i cijenjeni članovi HAZU članovi su posebnoga stručnoga povjerenstva koje je imenovao premijer Plenković i u tom njihovom imenovanju vidi se da je hrvatski premijer itekako vodio računa da akademija i njezini cijenjeni članovi budu zastupljeni u povjerenstvu koji će donijeti akcijski plan. Rekla bih što se izvješća samoga tiče, akademik Rudan u ruci je imao značajno leksikografsko znanje, rekla bih Ljetopisa HAZU koji sadrži cjelovitu sliku o radu akademije u 2016. godini, iznimno intenzivan i sadržajan rad svih akademijinih razreda, ali i velika angažiranost u organizacijski znanstvenih skupa, stručnih rasprava, predstavljanja knjiga raznih izdanja, izložbi. Svakako treba naglasiti i aktivnosti HAZU oko svih važnih otvornih pitanja u RH, posebice onih kojih se tiču i opstojnosti i identiteta RH. U tom bi smislu istaknula važnost takvih utjecaja, ali i izniman intelektualni potencijal za koji bi rekla da bi hrvatsko društvo trebalo još više eksploatirati. Također je vrijedno spomenuti i niz nagrada koje HAZU dodjeljuje, potičući na taj način znanstveni rad, istraživačko umjetničko djelovanje, a posebice podržavam i ističem one akademijine nagrade koje se odnose na mlade ljude primjerice na program dodjela nagrada i stipendija ženama u znanosti koje su mlađe od 35 godina. Također je za osvrnuti se na djelovanje akademije diljem RH. Smatram kako upravo u širenju djelovanja HAZU na lokalne sredine, gradove leži potencijal i prostor za bolju prisutnost i vidljivost HAZU i njezin utjecaj u cijeloj RH. Akademija nije aktivna samo na području RH, kao što možemo pročitati u izvješću već i na međunarodnom planu i to na svim važnim projektima posebice onima u znanosti pa s ponosom treba istaknuti što je i sam akademik Rudan rekao, ulogu akademkinje Žic Fuchs u radnoj skupini Europske komisije na najvišoj razini za istraživanje EU i inovacijske programe. Akademija ima svoje predstavnike u gotovo svim relevantnim institucijama sličnog djelovanja pa tako i u Međunarodnoj uniji akademija o kojoj smo malo čas čuli. Treba istaknuti i bogatu izdavačku djelatnost HAZU i tu vidimo da je akademija u 2016. godini objavila 102 sveska, 21 knjigu, 19 zbornika, 34 sveska časopisa i 13 kataloških izdanja. Zbog svega ovoga što smo danas ovdje čuli i što slušamo cijeli niz godina u Hrvatskome saboru, ali posebice Izvješće za 2016. godinu, treba kazati da akademija predstavlja temeljnu instituciju u RH za znanost, kulturu, umjetnost, ali da njezin rad treba poticati u smislu očuvanja identiteta hrvatskoga naroda i uključivati u sva relevantna pitanja u hrvatskome društvu. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Imate dvije replike, prva je gospodin Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Putica, slažem se sa 98% vaše rasprave, ali zbog onog što ste na početku rekli moram reagirati. Dakle nitko ovdje nije pokušao skrenuti temu sa rasprave i govoriti o tome da gospodin Plenković nešto nije dobro učinio. Ja vas razumijem jer ste bili državna tajnica u to vrijeme pa pokušate braniti neobranjivo. Dakle rasprava je bila u potpunosti na tragu onoga što radi HAZU iz jednostavnog razloga što je HAZU utvrdila smjernice za izradu Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije, a gospođa Dijana Vican na čelu Posebnog stručnog povjerenstva negdje u nekom zakutku Ministarstva u kojem ste bili državna tajnica je promijenila 66% ciljeva Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije. Ja vas pitam, što bi se učinilo i što bi se godilo nekom činovniku da npr. odluči sam od sebe promijeniti Strategiju nacionalne sigurnosti RH. Dakle gospođa Vican ali zapravo čak ni ona, ali je njena odgovornost, je proturila Andreju Plenkoviću nekakav akcijski plan koji je sačinjen u Ministarstvu znanosti i obrazovanja u nekom kutku, potpuno neprimjereno sakačeći Strategiju obrazovanja, znanosti tehnologije. Gospođa Vican čak to nije ni pročitala nego uvjeravala Andreja Plenkovića da je to dobar akcijski plan i zapravo izvrgla i njegov ugled na kušnju javnosti. Prema tome jedino što ta gospođa može učiniti je da sama podnese ostavku i pusti nekoj kompetentnoj ekipi sa izradi potpuno novi akcijski plan koji neće revidirati Strategiju obrazovanja, znanosti i tehnologije jer to smije učiniti samo Hrvatski sabor.
Hvala lijepa. Gospođa Putica odgovor na repliku.
Cijenjeni zastupniče Jovanović, meni je žao i akademiče Rudan da morate sada slušati ovakvu raspravu, niti je ovdje gospođa Vican niti je tema rad posebnog stručnog povjerenstva. Ja sam vam samo rekla, a inače kao članica tada, odnosno kao netko tko je sjedio na svim sjednicama posebnog stručnog povjerenstva mogu kategorički odbiti vašu konstataciju da je netko negdje nešto mijenjao. To povjerenstvo imenovano od premijera bilo je sačinjeno odnosno još uvijek je sačinjeno od niza raznovrsnih i vrlo stručnih ljudi koji uostalom dolaze i iz SDP-a dijelom pa su oni na tim sjednicama također glasovali o onome što se odnijelo premijeru. Dakle nitko ništa nije napravio na svoju ruku, sve je doneseno na razini jednog visokog konsenzusa. A što se tiče Akademije i njezina sudjelovanja, ja samo cijenjeni akademiče Rudan želim i dalje vašu iznimnu angažiranost i motivaciju za obrazovna pitanja u RH jer će nam to jamčiti upravo i neutralnost, objektivnost i stručnost da bismo iznjedrili najbolja rješenja za hrvatski obrazovni sustav i naše učenike. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Druga replika, gospodin Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ja mislim da je tema koju smo dotakli, a želim se nadovezati na kolegu Jovanovića itekako važna ne samo za HAZU nego za cijelu hrvatsku javnost. Naime, kako je kolega Jovanović rekao, meni je izuzetna čast što sam imao prilike glasati za tu strategiju, za razliku od vašeg kluba kolegice. Smjernice za tu strategiju donijela je upravo naša cijenjena HAZU. Svog čeda ne mislim da se naša HAZU kao progresivna i prema budućnosti okrenuta institucija misli odreći. Ali to si nažalost neki pojedinci uzimaju za pravo. I kolegice meni je isto neshvatljivo kada kažete da se neke stvari nisu mijenjale, nažalost jesu. Nažalost radikalno su primijenjene. Naša Akademija promišlja strateški, to je nešto što apsolutno želim pohvaliti i ona je donijela strateški plan rada. Mi ignoriramo odluke koje je donio ovaj Hrvatski sabor. Kolegice braneći neobranjivo, braneći činjenicu da jedna osoba, ja neću reći da je to ona arbitrarno učinila, promijenila dijelove akcijskog plana mi derogiramo ovaj Parlament koji je donio tu odluku. Prema tome ni jedna radna skupina, ni jedna osoba ne može derogirati ovaj Parlament, ovaj Dom koji je izabran od građana RH, koji je donio tu Strategiju i koja Vlada na čelu sa premijerom je treba provoditi. Ja uopće ne dvojim kao kolega Jovanović da premijer možda nije do kraja bio upoznat sa činjenicama, ali onda je naša dužnost upoznati ga da možda bludi u tome da podržava osobu koja je iz različitih motiva, to želim mijenjati. Zašto? Zaista ne znam, ali evo, možda je to prilika da objasnite i HAZU zašto se to radi. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa Putica vi ste možda greškom digli, da, ali digli ste za povredu Poslovnika pa zato. Znači odgovor je, odgovor.
Moglo bi možda biti i jedno i drugo cijenjeni potpredsjedniče Sabora. Drago mi je kolega Hajdukoviću da vi bolje od mene koja sam sjedila na sjednicama posebnog stručnog povjerenstva, znate točno što se mijenjalo u akcijskom planu i da ste zainteresirani za to, pa vjerujem da ćete svojim konstruktivnim prijedlozima onda objasniti i premijeru i posebnom stručnom povjerenstvu što to točno ne treba promijeniti. Pa bismo i u ovom Saboru voljeli vidjeti trenutak svime što se radi u obrazovnom sustavu. Uskoro ćete ga dočekati kada vidite akcijski plan na temelju onoga što je i napravljeno.
Hvala vam lijepa. I sada kolega Domagoj Hajduković, pojedinačna rasprava, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, evo samo kratak osvrt na ovaj odgovor na repliku, ja se veselim danu kada će premijer i ova Vlada neke stvari staviti na raspravu u ovom domu, onda ću itekako biti spreman o tome razgovarati i konstruktivno kolegice, dakle ne destruktivno, ne nakon što radna skupina recimo usvoji sve prijedloge Kluba HDZ-a a onda ne glasa za to izvješće, no dobro. No, ovdje raspravljamo o ovom izvješću, Godišnjem izvješću HAZU koju podnosi tajnik Akademije kolega Rudan kojem ovaj put čestitam još jedanput na izboru. I ja vjerujem da ćete nam osvijetliti obraz i na međunarodnom polju. No opet zbog vašeg kluba kolegice, htio bih samo ponoviti jednu činjenicu a kažu da je ponavljanje majka znanja a to je zašto tajnik podnosi izvješće. To je jedna duga i ja bih se usudio reći plemenita tradicija da upravo tajnik akademije, ne predsjednik nego tajnik podnosi izvješće ovom domu. I trebamo to imati na umu kada raspravljamo o drugoj najstarijoj instituciji ovog naroda a to je HAZU kako je tajnik u uvodnom obrazlaganju i rekao, osnovao ju je upravo ovaj dom i zato mi je jako drago što evo stotinama godina nakon toga svečanoga čina i ja, moja malenkost ima priliku raspravljati o tome. Dozvolite mi da još jedanput podcrtam i posebno pohvalim nastojanje HAZU da nam zacrta pravac kao što sam rekao, kao progresivna i kao budućnosti okrenuta institucija, da nam zacrta pravac prema tome kako i cijela Hrvatska treba raditi a to je decentralizacija. U istočnom dijelu Hrvatske imamo tri zavoda, Osijek, Vinkovci i Đakovo koje je najmlađe i meni je jako drago da je Akademija upravo na istok Hrvatska najviše bacila svoj naglasak, budući da je istok Hrvatske reći ćemo u najgoroj gospodarskoj situaciji, ali što se tiče znanstvene produkcije, itekako je bogat, što se tiče umjetničke produkcije i to, akademija prepoznaje, vrednuje i želi i tom dijelu Hrvatske i na taj način pomoći. Također, svakako bi pohvalio i tu se apsolutno slažem sa akademijom kada strateški promišlja i donijeli su strateški Plan rada do 2020. godine, apsolutno to je nešto što i nama treba služiti kao primjer, budući da najčešće stihijski pristupamo nekim problemima, trebamo se orijentirati strateškom promišljanju, neke strategije smo u ovom Domu donijeli, trebamo ih provoditi i strategija nešto oko čega trebamo imati konsenzus. Ono oko čega se nećemo slagati možda su načini do kojih doći do ciljeva, ali ciljevi nam uvijek trebaju biti isti. Posebno bi pohvalio izložbene galerijske jedinice naše akademije, posebice Strossmayeru galeriju u Zagrebu koja itekako ima što pokazati, upravo zahvaljujući našem velikom meceni Strossmayeru. Jako bi je drago i zapravo je to hvalevrijedno i želim to istaknuti da kustosi akademije itekako vrijedno rade na čuvanju ovog jednog od najvećih blaga sakralne umjetnosti u RH. Strossmayer je bio veliki kolekcionar, imamo puno radova koji nisu vezani samo za Hrvatsku i to je zaista vrijedno i ja pozivam hrvatsku javnost svakako da to ode vidjeti. Akademici su uvijek bili i uvijek su se ponašali u maniri dobrog gospodara. Kada govorimo o financijskim izvješćima kroz niz godina, to je uvijek bilo tako, ja to samo još jedanput želim podcrtati, čestitati našim akademicima u vodstvu akademije što je ponovno pristupila takvom pristupu i ja vjerujem da će nam i dalje u tome apsolutno biti primjer. Još bi nekoliko stvari potaknuo, možda i kao raspravu u samoj akademiji. O neka tri događaja, odnosno tri inicijative recimo to tako, koje bi volio da akademija u slijedećem razdoblju, u sljedećoj godini, dvije, također razmisli i usvoji kao svoja vlastita inicijativa. Bilo je spomenuto problem klimatskih promjena. Iako je akademija o tome već raspravljala, mislim da je to šiti problem, posebice što se i u Vijeću Europe taj problem spominje kao mogući uzrok budućih migracija, prema tome RH kao dio Europe, dakle, Europskog kontinenta ali i EU-a, mora biti spremna na te izazove koji su sociološki i društveni, politički, gospodarski, svaki drugi, ja vjerujem da naša akademija o tome itekako može što reći, i sa međunarodnog aspekta i sa našeg domaćeg, dakle kako se za taj izazov pripremiti. Da li migracije promatrati isključivo kao problem ili kao izazov, odnosno priliku za obogaćivanje našeg društva i planiranje budućnosti. Također, na godinu nas čeka jedan veliki jubilej, koji doduše možemo reći, ako promatramo sa povijesnog stajališta, nije jednoznačan, ali ja bih ovdje stavio naglasak na pozitivne aspekte toga, a to je 150 godina od potpisivanja Hrvatsko-ugarske nagodbe. Koja ima dakle, svoj negativan prizvuk, ali ima i onaj pozitivan. Samo čin potpisivanja Hrvatsko-ugarske nagodbe je priznanje RH odnosno tadašnjoj Hrvatskoj da je uživala posebni pravni status unutar monarhije, odnosno unutar Zemalja Krune svetog Stjepana. U duhu jačanja prijateljskih odnosa sa našim sjevernim susjedom, Mađarskom, ali u duhu velikog jubileja koji mi obilježavamo, dakle pravno prije svega jubileja, mislim da bi to trebali obilježiti na dostojan način i u Hrvatskoj i u Mađarskoj, sa njihove strane postoji interes apsolutni, mađarski Državni arhiv uostalom i čuva i originale, mislim da bi tu akademija itekako mogla i što reći, i pokazati i doprinijeti ovakvome događaju. Također, kada govorimo o borbi protiv korupcije, koja je nažalost, fenomen, dakle korupcija, pogotovo ona politička korupcija, koja je najgori oblik korupcije je fenomen s kojima se bori cijelo demokratsko društvo. RH, naš narod može se ponositi sa Vinodolskim zakonikom, koji je jedan od najstarijih dokumenata, u Hrvatskoj je definitivno najstariji, ali jedan od najstarijih o ovom djelu Europe koji govori upravo o tome, o borbi protiv korupcije. Kolega Jovanović je upravo na tome radio, bile su i različite izložbe, moj prijedlog je bio da u sklopu predsjedanja Vijećem Europe imamo tu izložbu u Strasbourgu, ali vjerujem da bi tu i naša Akademija znanosti i umjetnosti itekako mogla što reći, doprinijeti, i zapravo promovirati Hrvatsku koja se evo i prije stotina godina itekako borila protiv korupcije i u pisanim zakonima. I na kraju, ne bi koristio tuđice, pa ne bih rekao uobrazila, ali rekao bi domišljatost, maštovitost, moć zamišljanja, promišljanja, prije svega onog dugoročnog promišljanja i razmišljanja je ono što našu akademiju posebnom institucijom i izuzetno važnom institucijom za RH. Želim vam čestitati na dosadašnjem radu i zaželjeti da na tom tragu i nastave. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika, jednu repliku. Povreda Poslovnika, gospođa Bedeković.
Zahvaljujem, ma iako je sad već zakašnjela povreda Poslovnika, ali ću ipak reći, imam potrebu podsjetiti, dakle da je kolega i u prethodnim replikama i u prvom djelu svoje rasprave, počeo govoriti koja ista nije predmet rasprave [[Upadica Radin: Koji članak?]] Članak 238. stavak 1 [[Upadica Radin: Hvala.]] i evo imam potrebu reći, da je na neki način zlouporabljeno vrijeme koje je danas posvećeno raspravi o Izvješću o radu HAZU-a u 2016. godini, skretanjem teme na nešto što nije predmet današnjeg izvješća.
Hvala lijepa. Imamo jednu drugu u međuvremenu povredu Poslovnika, gospodin Hajduković… [[Govornik se ne razumije.]]
Ne, ne ovo je povreda Poslovnika, povrijeđen je članak 236., koji govori što je povreda Poslovnika, dakle ako kolegica smatra da ova rasprava je povreda članka 238., kako je rekla, to su razlozi za izricanje stegovnih mjera, ja ne vidim koga sam i da li sam ja nekoga vrijeđao, ili da li sam stekao uopće uvjete za izricanje mjera. Ali ako govorimo o obrazovanju kao integralnom djelu, nečime što se HAZU brine, da je to skretanje s time, ja to zaista ne vidim. Hvala.
… [[Govornik naknadno uključen.]] da dajemo da to riješi Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav ili ćemo prijeći preko toga? Bolje da prijeđemo. … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] Gospodin Jovanović, replika.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hajduković, govorili ste …
Samo tren. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Odmah ili napustimo? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Da li se javio odmah ili? Ne. Dajte nastavite molim vas.
Hvala lijepo. Kolega Hajduković, govorili ste o temi obrazovanja, znanosti i ni djelić prostora niste otišli mimo onog što je tema ove rasprave iz jednostavnog razloga što je u izvješću Hrvatske akademije i umjetnosti piše između ostalog daje prijedloge i mišljenja za unapređenje znanosti i umjetnosti na područjima od osobite važnosti za RH. I u izvješću se govori da 2016. se bavilo i pitanjima kurikularne reforme. Radi javnosti koja prati ovu našu raspravu treba reći još jedanput da je Strategija obrazovanja, znanosti i tehnologije ključni dokument za budućnost Hrvatske, pa upravo se od akademije i traži da aktivno sudjeluje u provedbi strategije i da osigura da se strategija provodi bez da se mijenja mimo odluke Hrvatskog sabora. Dijana Vican koja vodi posebno stručno povjerenstvo za provedbu strategije prekršila je Ustav, prekršila je odluku Hrvatskog sabora, prekršila je i doprinos Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u kreiranju Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije, jer je samovoljno bez dozvole Hrvatskog sabora promijenila 66% ciljeva Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije, a da to nitko nije znao, pa ni članovi SDP-a koji su dio posebnog stručnog povjerenstva što je i jasno iz jučerašnjeg sastanka na kojim je jedan jedini glas za akcijski plan koji je predložila gospođa Vican došao od koga? Od gospođe Vican. Prema tome, nakon toga … [[Govornik se ne razumije.]] je podnijela ostavku i prepustila nekom drugom da vodi posebno stručno povjerenstvo za provedbu Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije posebno što je potpuno netransparentno imenovana ekspertna radna skupina za provedbu i pripremu kurikularne reforme o čemu svjedoči da gospodin Puljak 50 dana nakon što je podnio zahtjev da mu Ministarstvo znanosti i obrazovanja podnese postupak kojim je imenovana ekspertna radna skupina životopise i njihove prijedloge nije dobio odgovor od nadležnog ministarstva.
Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika, ne znamo na koga jer ste digli palicu nakon toga što već sam dao riječ gospodinu Jovanoviću. Ali vi ćete reći.
Zahvaljujem vam poštovani gospodine potpredsjedniče. Radi se o povredi Poslovnika iz članka 238. stavka 3. koja se odnosi na onog zastupnika koji svojim upadicama ili na drugi način ometa govornika. Naime, povratak gospodina Šukera se itekako osjetio u Hrvatskom saboru, jer su povrede koje sam upravo sada naveo postale sve češće, a jednu od njih smo imali prilike doživjeti prije točno 2 minute i 45 sekundi, te vas molim da sukladno članku 238. stavku 3. Poslovnika barem upozorite, pardon točki 3. Poslovnika barem upozorite gospodina Šukera kada dovikuje iz klupe ako mu već zbog toga ne mislite dati opomenu. Hvala vam lijepa.
Odgovorit ću vam po istrijanskom i vi ste u pravu također. Izvolite odgovor na …
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, kolega Jovanović slažem se sa vama. Evo ga opet, mislim. Dobro. Dakle, kolega Jovanović mislim da je izuzetno bitno da o ovom problemu razgovaramo upravo kada pričamo o izvješću rada Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Ja ću još jedanput podcrtati i to mi je izuzetno drago da je naša akademija radila nacrt smjernica za strategiju o kojoj govorimo. Mislim da je tu akademija itekako involvirana i pozvana da ima što reći o tome baš kao progresivna institucija koja brine o budućnosti. I moram konstatirati u prijašnjim godinama neki kolegice i kolege se možda ne sjećaju, ali upravo sa one strane sabornice je dolazio napad na akademiju da ne radi ono što bi trebala raditi. A ja i dalje tvrdim i onda sam tvrdio i sada tvrdim da radi upravo to, a ako ćemo čisto o statistici onda ih čisto brojke demantiraju o znanstvenim skupovima, o broju publikacija, o broju izdanih knjiga, o broju izložaba itd. itd. Kada govorimo o strategiji, strategija propisuje ciljeve. Ciljevi uvijek moraju biti isti, a pogotovo ako ih je donio ovaj najviši Dom. Dakle, ciljevi su isti. Način na koji ćemo do njih doći o tome možemo raspravljati. Netko može imati drugačije vizije o tome, ali mijenjati ciljeve kolega to je derogirati odluke ovoga Doma i to nećemo prihvatiti. Ja neću prihvatiti kao zastupnik koji je glasao za tu strategiju, vjerujem ni vi iz vaše rasprave. Hvala.
Hvala i vama. I na kraju akademik Rudan će imati završnu riječ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja bih vas lijepo molio uvažene kolege da mi dozvolite da najprije odgovorim poštovanim članicama Hrvatskoga sabora, a zatim muškim članovima u Hrvatskom saboru. Gospođo profesor Bedeković, vi kao predsjednica Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu stvarno ste me dirnuli kad ste onako lijepo prikazali mišljenje vas, vaše stranke i čitavoga odbora o našem radu u 2016. godini. To je lijepo čuti u mojim godinama, jer ja ću uskoro ući u 76 godinu života, pa mi je drago da eto na koncu moga radnoga vijeka uspijem čuti nešto tako lijepo o instituciji kojoj imam čast biti glavnim tajnikom. Hvala vam puno na svemu onome što ste rekli. Što se tiče obrazovanja gospodin zastupnik Jovanović jako je lijepo spomenuo naša dva zavoda u Rijeci. To je zavod od akademika Rukavine i zavod od akademika Strčića. To su dva zavoda uz onaj treći koji je kolega Hajduković rekao u Osijeku koji su uistinu najbolji zavodi naše akademije i oni se nalaze upravo izvan Zagreba. Meni je drago da smo u Đakovu prošle godine osnovali zavod stoga jer je Strossmayer bio daleko više od toga da bude pripadnik našeg naroda. On je pripadnik svijeta, jer je na temelju veličanstvenih ideja, prosvjetiteljstva, kako jedino prosječen narod može biti slobodan narod, njegova deviza je bila prosvjetom do slobode, prema tome, imajmo uvijek to na umu. Prosvjetom do slobode, što znači da je obrazovna reforma u svakom društvu, pa tako i u našem društvu od krucijalne važnosti, zbog toga da se ljudima, mladim ljudima, koji pred sobom imaju perspektivu, jasno ukaže da moraju biti časni ljudi, da moraju biti pošteni ljudi, da ne smiju biti lopovi, da moraju učiti i raditi i tako ići naprijed. Ja mislim da je Akademija svojim jasnim stavom, još protekle godine, dali smo svoju izjavu o strategiji obrazovanja, ali Akademija nije institucija, koja se može upletati u dnevnu politiku. Mi mnoge stvari možemo ukazati na njih, mnoge stvari možemo razmotriti, mnoge stvari možemo i mnoge probleme uočiti i ukazati. Ali vi članovi, Sabora, RH, odgovorni ste da se to provede u djelo. Prema tome, sve ono što je ovdje bilo postavljeno, s obzirom na različite predmetnosti, vi to morate sami iznijeti, oprostite mi na izrazu, na svojim leđima. Što se tiče osobne taštine, koje ste vi spomenuli kolega Jovanović, s obzirom na kurikularnu reformu, reforma obrazovanja, nije lak posao. Ja moram priznati, da je gospodin predsjednik Vlade, izabrao 2 člana Akademije, to su uvažena gospođa profesor akademkinja Žic Fuchs i uvaženi gospodin profesor akademik Ivica Kostović, oni su članovi te stručne skupine koja će djelovati zajedno sa ostalima. Na njima je sada jasna zadatak i pred njima je jasan zadatak, da moraju stvar napraviti tako da bude ta reforma na ponos i ovom Parlamentu i čitavom našem narodu. Mi imamo od osnovne škole pa do akademije, čitav niz, cijeli niz veličanstvenih ljudi, a najvažniji su oni u osnovnoj školi. Vjerujte mi. Meni je mama bila učiteljica i nikada me nije učila, ali mi je pokazala kako treba učit. Prema tome, osnovna škola je najvažnija i kasnije sve dalje. Dakle, još jednom ukazujem Akademija se o tome ne može aktivno izjasniti. Možemo pomoći, ali vi morate donijeti odluku. Što se tiče kolega Hajdukovića, ja vam najljepše zahvaljujem, da ste spomenuli naš zavod u Osijeku, gdje naš dopisni član profesor emeritus Antun Tucak, zajedno sa akademikom Mutnjaković i gospođom akademkinjom Pilžotom, oni vode jedan od naših najboljih zavoda. Ali, moram priznati, da smo prošli ponedjeljak bili i u Vukovaru, jer u Vukovaru smo također osnovali zavod i njegov sada je voditelj toga zavoda akademik Pavao Pavličić. Tko može bolje o Vukovaru prosuđivati od Pavla Pavličića, koji je Vukovarac, a koji je jedan od najveličanstvenijih književnika, modernih književnika koje imamo. Što se tiče, gospođe Mrak-Taritaš, moram priznati, da me uvijek iznenađuje svojim arhitektonskim promišljanjima. Naime, od 10 bratića i 3 sestrične u mojoj obitelji, 5-orica bratića su arhitekti i moram kazati da su sve one stvari na koje ste ukazali odlične. Drago mi je da ste spomenuli i ja sam to spomenuo na fantastičnu knjigu našega potpredsjednika akademika Neidhardta i njegova suradnika koautora u uredništvu akademika Zelića o prirodnim bogatstvima Hrvatske i zaštita i odgovorni razvoj. Taj odgovorni razvoj se povezuje i uz klimatske primjene, povezuje se i uz zbrinjavanje otpada. Ja koji stanujem u Varšavskoj ulici, vjerujte mi svake večeri vrlo dobro vidim što znači zbrinjavanje otpada u jednom malom, sasvim malom području našega grada. Ja vam se zahvaljujem na podršci. Mom dragom i uvaženom zastupniku nacionalnih manjina, gospodinu Veljku Kajtaziju. Veljko kad se god spomenem, oprostite mi da kažem Veljko, kad se god spomenem vas, onda vam se uvijek želim zahvaliti i u svoje ime, ali i u ime predsjednika Akademije Kusića, jer akademik Kusić i akademik Pavao Rudan, počasni su članovi romske udruge KALI SARA. Prema tome, ja sam počašćen da sam počasni član udruge KALI SARA. I meni je drago, da j upravo naša Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti bila prva akademija na svijetu, znanstvena akademija i umjetnička akademija koja je uistinu podržala i održala fantastičan simpozij već po drugi puta posvećen romskom jeziku. Tamo su bili predstavnici romskih udruga iz mnogih zemalja svijeta. I drago mi je bilo da je uz našu prelijepu himnu „Lijepa naša domovina“ bila također i odsvirana himna Romskoga naroda. To je bilo nešto fantastično. I drago mi je da uvijek Akademija može pomoći našim sugrađanima Romima, jer je to i Akademija Roma u RH. Što se tiče poštovane gospođe Putice, moram kazati da mi je uvijek drago kada ona govori, jer iskustva ima, vokabular je izuzetan i drago mi je da je kazala, da je zadaća Akademija očuvanje identiteta Hrvatskoga naroda. To i je naša zadaća, jer je Strossmayer kazao da je zadaća Akademije, znanost znanje i obrazovanje. Što se tiče kolege Jovanovića i nekih udruga koje se javljaju, nažalost, ima mnogo udruga koje se javljaju i koje se registriraju kao takve. Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti u dijaspori vjerojatno je jedna od takovih udruga. Mi o tome nažalost računa ili možda na sreću ne vodimo jer mislim da se ne smijemo spuštati na tu razinu. Kada sam pred više od godinu dana od jednoga čovjeka počeo dobivati enormnu količinu mailova i nekakvih poruka, kao liječnik neću reći kakvih, jasno sam mu odgovorio citiram „Poštovani, ne opterećujte više moje računalo vašim uradcima. Najljepše zahvaljujem. Pavao Rudan“. Kroz nekoliko minuta dobio sam odgovor, „Mi Hrvati“. Gospodin ne zna da sam ja isto Hrvat, ja stanujem u kući koja je u istočnim brdima otoka Hvara izgrađena u 14. stoljeću. Iznad vrata piše … /Govornik govori latinski./ … „Ulaz u ovaj dom svak je dobrodošao, ali samo ovud i više ni od kud“, dakle dođite kao prijatelj. A ako ljudi štošta pišu nemojmo se na to obazirati. Što se tiče kolege Bunjca UNESCO Plitvička jezera, mislim da je akademik Neidhardt i akademik Zelić sa svojim suradnicima jako dobro odgovorio jer je ona knjiga o prirodnim bogatstvima Hrvatske fantastičan jedan pokazatelj. A u akademiji također postoji tri ili četiri znanstvena vijeća koja se bave tim problemima. Jasno da mi to riješiti ne možemo. I sada dolazimo do kolege gospodina Vučetića. Moram priznati da verbalizirate stvari daleko bolje od mene i naprosto sam bio malo zavidan jel je vaš vokabular izuzetan. Drago mi je bilo da ste kazali monumentalizacija to je jedan od izraza koje do sada nisam imao baš prilike čuti, ali vidim da ste nekoliko puta i spomenuli antropologiju, to mi je drago jer sam pred više od 45 godina nakon mojeg studija medicine i eksperimentalne biologije u Zagrebu završio i studij, postdiplomski studij u Parizu na Univerzitet Pariz gdje sam završio antropologiju. Tamo je jedan izuzetan čovjek došao iz Afrike profesor … Profesor … je držao veličanstveno predavanje o evoluciji čovjeka i o australopitecinima. Nisam znao zašto ga je moj mentor pitao, prof. Olivie što o vašim istraživanjima govori katolička crkva. Ostao sam iznenađen, ali … je kazao gospodine profesore znanost ima svoje probleme, a religija ima svoje probleme, nemojmo ih miješati. Kroz nekoliko dana saznao sam da je profesor … jezuit i bio je profesor evolucije na Jezuitskom sveučilištu u Madridu. Vi ste fantastično pokazali da se u mnogim stvarima znanost treba shvatiti i to uistinu ozbiljno jer ako želimo ići naprijed, mi možemo biti samo zemlja znanja. Meni je čast da HAZU pokušava na sve moguće načine promovirati to znanje, a kako bi shvatili što je naš nacionalni identitet i umjetnost. Zbog toga bi ja sada zahvaljujući se svima vama i s desnice i s ljevice i s prednjice ili kako se već nazivamo najljepše zahvalio na prekrasnoj podršci koju ste pružili radu HAZU jer vjerujte mi pod vodstvom akademika Kusića vodstvom naše uprave i predsjedništva akademije, akademija je prošle godine časno i odgovorno obavila svoju dužnost. Hvala vam.
Hvala i vama akademiče Rudan. Imamo ipak jednu repliku gospodin Hajduković. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Vrlo kratko. Uvaženi akademiče Rudan nisam znao za Vukovar, ali apsolutno vam želim na tom čestitati i želim čestitati akademici jel to je velika počast za našu cijelu regiju. I još ako mi dopustite samo jednu intervenciju kada govorite o Strossmayeru i kada kažete da je samo prosvjećeni narod je slobodan narod, evo dozvolite mi jednu intervenciju koju ne mogu izreći riječima nego ću je reći ovako … [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, što znači u petak.
Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2016. godini. Podnositelj izvješća je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlogom saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2016. godini. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 118 za, 4 suzdržana i 2 protiv donesen zaključak kako ga je predložio saborski matični odbor.
Pređimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 139. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. ustava RH i članka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince tako da ste svi imali uvid u materijale. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku, znači samo ovo čitanje ćemo imati. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak kao što znate objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, te Odbor za Ustav Poslovnik i politički sustav. Izvješće ste primili na sjednici, amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predlagatelj dati dodatno obrazloženje? Ovdje je s nama gospođa Katica Prpić državna tajnica. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici. Evo prijedlogom zakona predlaže se utvrditi da se sredstva s posebnog računa za redovito financiranje nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinice lokalne (regionalne) i područne samouprave koji su izabrani s liste grupe birača i sredstva s posebnog računa za financiranje izborne promidžbe kandidata nositelja nezavisnih lista odnosno nositelja lista grupe birača izuzimaju od ovrhe, kako bi se navedenim osobama omogućilo korištenje sredstava s posebnih računa u svrhu za koja su namijenjena. Prema važećem zakonu navedeni računi su računi posebne namjene koji služe za financiranje političkog djelovanja nezavisnih zastupnika i vijećnika tijekom godine, odnosno za financiranje izborne promidžbe kandidata i nezavisnih lista, odnosno lista grupe birača te se sredstva s tih računa ne smiju koristiti u privatne svrhe. Važećim zakonom posebno je propisano postupanje u slučaju ovrhe sa navedenih računa za pokriće troškova učinjenim u privatne svrhe. Propisano je da nezavisni zastupnici i članovi predstavničkih tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave koji su izabrani sa liste grupe birača, odnosno kandidata i nositelji nezavisnih lista, odnosno nositelji liste grupe birača u slučaju ovrhe sredstava sa posebnog računa za pokriće poslova koji su učinjeni u privatne svrhe dužni vratiti iznos ovršenih sredstava uplatom ovršnog iznosa na posebni račun u propisanom roku. Međutim, kako se sukladno Zakonu o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima, ovrha na novčanim sredstvima provodi po svim računima u svim bankama prema osobnom identifikacijskom broju ovršenika bez njegove suglasnosti ovakvo je rješenje u praksi kod određenog broja članova predstavničkih tijela jedinice samouprave izabranih s liste grupe birača izazvalo kontinuirani problem osobito u slučaju visokog iznosa ovrhe. Budući da se po uplati ovršnog iznosa na poseban račun isti i svaki put ponovo ovršen i tako u kontinuitetu. Te je s time vijećnicima onemogućeno korištenje sredstava s posebnog računa za redovito godišnje financiranje u svrhu za koju su namijenjena čime im se onemogućava redovito političko djelovanje. Navedeno rješenje također dovodi do nemogućnosti kandidiranja pod jednakim uvjetima onih osoba koje se nalaze u blokadi. Naime, kandidati, nositelji nezavisnih lista, odnosno nositelji liste grupe birača dužni su otvoriti poseban račun za financiranje izborne promidžbe a istovremeno ako se nalaze u blokadi zbog ovrhe koja se provodi po svim računima, u svim bankama prema osobnom identifikacijskom broju ovršenika, financiranje izborne promidžbe biti će im onemogućeno. Radi rješavanja navedenog problema predloženom izmjenom zakona se umjesto dosadašnjeg rješenje prema kojem je utvrđena obveza povrata ovršnih sredstava s posebnog računa ako su sredstva ovršena za pokriće troškova učinjeni u privatne svrhe, predlaže utvrditi da su sredstva s posebnog računa izuzeta od ovrhe. Ujedno se sukladno predloženoj izmjeni predlaže i brisanje odredbi kojima je bila predviđena novčana kazna za prekršaj za nezavisne zastupnike i članove prestavničkih tijela jedinice samouprave izabrane s liste grupe birača, odnosno za kandidate i nositelje liste kojima ne vrate ovršeni iznos sredstva u propisanom roku kao nepotrebne. Evo, hvala lijepa.
Hvala i vama. Prije nego što idemo dalje, imamo dvije replike. Prva gospodin Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Odbor za Ustav je danas razmatrao ovaj prijedlog zakona te je na njega podnio dva amandmana. I jednoglasno su ti amandmani podnijeti kao što je jednoglasno poduprijeti zakon. A radi se o jednom nedostatku u tom zakonu kojeg ću u kratko pokušati sažeti u ovoj replici. Naime, ovim zakonom se sredstva koja nezavisni zastupnici, odnosno nezavisni vijećnici itd., dobivaju za svoj politički rad pa i ona koja dobivaju iz državnog proračuna u potpunosti izuzimaju iz ovrhe. Međutim, ti neovisni vijećnici, zastupnici itd., bi ta sredstva trebali trošiti za svoj politički rad. Da bi nešto potrošili prethodno moraju sklapati ugovore ili druge pravne poslove. U slučaju neizvršavanja svojih obveza pa i onih koja potječu iz političkog rada oni ne bi odgovarali sredstvima koja su za to namijenjena. Upravo stoga Odbor za Ustav predlaže da se ovakvo rješenje kakvo je predložila Vlada dopuni na način da su ovo sredstva izuzeta iz ovrhe a osim ovrhe u svezi obveze iz obavljanja političke djelatnosti. Na taj način bi se ipak omogućilo da se ovi nezavisni zastupnici, vijećnici itd., koji ne izvršavaju svoje obveze a vezane su uz njihov rad za to mogu prisilno, odnosno da se to može od njih prisilno naplatiti. Radi se o rješenju koje je na neki način slično usporedivo sa onime koji proistječe iz članka 36. Zakona o obrtu koje regulira način na koji obrtnik odgovara za obveze koje proizlaze iz njegove djelatnosti gdje je njegova osobna imovina izuzeta smatramo da bi se ovakvim rješenjem dodatno popravio zakon. Hvala.
Hvala. Ja sam vas pustio gospodin Grbin da govorite jer je to legitimno ali mali i čudno da se tako iznose amandmani odbora. Obično ih iznosi izvjestitelj odbora ali imate i vi pravo, imate i vi pravo normalno to iznositi, naravno u svoje ime ne u ime odbora. Želite li odgovoriti sada ili poslije na repliku? Poslije. Gospodin Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegica državna tajnice. Ovdje uvršujemo jednu odredbu u zakon koji je pun manjkavosti. Mi možemo napraviti najbolji mogući zakon i ovo je možda namjera da ljudi koji su nezavisni vijećnici ne dođu u određeni prekršaj s obzirom da bi potrošili novac i ovrha bi im skinuta bila za nešto drugo. Ali kako riješiti problem onih koji financiraju evidentno svoje izborne aktivnosti a ništa se ne dešava i prave cijelu Hrvatsku i sve birače da ne kažem glupima, naivnima i govore da nisu potrošili ništa i da su potrošili 100, 200 ili 300 ili 500 tisuća kuna a u biti troše puno, puno više. Znači dajte nam rješenje na koji način ćemo to spriječiti jer to se dešavalo i u ovoj kampanji prije nekoliko mjeseci, evidentno da su neki ljudi da su neki govorili da nisu potrošili ništa, neki da su potrošili 100 tisuća kuna a kao i uvijek se vrte reklame koje su u višestrukim iznosima nego šta su oni prijavili. Znači, ja očekujem od ministarstva da mi da efikasno rješenje, prijedlog kako tome stati na kraj jer to su u pravilu jedni te isti ljudi. Znači već iz izbora u izbore, ne. Čovjek nije platio porez na donaciju od prije 15 godina, još uvijek radi od svojih birača, građana, svoga grada naivce, financirajući kampanju u neskladu sa onim šta prijavljuje. Znači, dajte nam konačno da riješimo te probleme koji su puno važniji od toga da li će netko biti u prekršaju zbog toga šta ga je država ili neko treći ovršio, pa ta sredstva nisu namijenjena onome što je po zakonu trebalo biti. Znači, puno veći je nedostatak ovaj o kojem vam ja govorim, a o tome nitko ništa ne radi niti govori. Hvala vam lijepa.
Hvala vam gospodine Maras, što god hoćete ali u dvije minute. Što god hoćete, ali u dvije minute. Gospodin Grmoja, izvolite. Želite odgovoriti sada ili poslije? Poslije. Gospodin Grmoja, izvolite, u ime kluba MOST-a.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, klub MOST-a podržava ove izmjene, ono jedino što možda zamjeramo da predsjednik Sabora nije ove izmjene uvrstio prije konstituiranja vijeća koja su se dogodila sad u ovom proteklom vremenu, jer je ovaj prijedlog zakona bio pripremljen u Ministarstvu uprave, znači još i prije, tako da u tom smislu je trebalo ići prije sa tim izmjenama a ono što bih volio ovdje u ovoj raspravi, evo kolega Grbin je iznio ovaj amandman, ono što je praktički cjelokupan problem sa nezavisnim listama, odnosno grupama birača je to da su obveze koje one imaju prevelike, da većina ne ispunjava te obveze, i da trebamo vidjeti kako građanima omogućiti da se putem kandidacijskih lista grupa birača kandidiraju, da izađu na izbore, a ne da im namećemo obveze koji oni ne mogu ispuniti. Ja samo ovdje vidio izvješće o obavljenoj financijskom reviziji političkih stranaka nezavisnih zastupnika i nezavisnih članova predstavničkih tijela lokalne i područne samouprave za 2012. U predstavničkim tijelima 2777 lokalnih jedinica bilo je 867 nezavisnih članova koji su izabrani sa nezavisnih lista, od navedenih članova 290 nije dostavilo financijske izvještaje Državnom uredu za reviziju, a 281 ih je izvan propisanog roka dostavilo financijske izvještaje ili izjavu. U odnosu na objavljivanje financijskih izvještaja od navedenih 867 članova, njih 338 nije objavilo financijske izvještaje. Znači mi praktički namećemo da za svakog čovjeka koji je ušao u nekakvo vijeće, u nekoj maloj općini, da mora imati svoju web-stranicu na koju će objaviti financijsko izvješće, iako možda to izvješće je nula kuna i te obveze koje smo nametnuli kandidacijskim listama grupe birača su puno veće od onih koji namećemo političkim strankama. Ja mogu razumjeti tu logiku, tj. strah svojevrsnih ovih tzv. velikih stranaka, od veće participacije građana kroz kandidacijske liste grupe birača odnosno kroz nezavisne liste, ali to je ono što mi moramo ovdje kao Hrvatski sabor prepoznati i omogućiti građanima da se politički aktiviraju na taj način i to je ja mislim dobro i za naše društvo. Osim toga, vi ste svjesni činjenice i da su političke stranke u velikoj prednosti prema nezavisnim listama, uostalom i mi smo kao politička stranka morali se registrirati da bismo na taj način bili u određenoj prednosti i kroz tu platformu okupljati nezavisne liste. Mislim da izmjene moraju ići u tom smjeru. Tako da evo, što se tiče ovog prijedloga zakona, to podržavamo, ali mislim da se moglo prije to staviti na dnevni red, i da bismo pomogli određenom vijećnicima koji su na ovim proteklim lokalnim izborima to postali. Hvala.
Hvala na sažetosti. Imamo tri replike, gospodin Bauk, prva. Četiri replike.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Vi ćete sigurno biti oduševljeni mojom replikom, naime ja sam kad je ovaj zakon u pitanju, kontinuirano ponavljao da po Ustavu, u članku 6. se ovim zakonom uređuje položaj financiranja političkih stranaka, ja smatram da država iz proračuna ne bi trebala financirati aktivnost pojedinaca koji se bave politikom, ali to je moj stav koji sam već nekoliko puta iznosio. I ostajem kod tog stava. Dakle, smatram da ovo sve što ste rekli je točno ali da tako treba biti. Dakle, da su političke stranke temelj višestranačkog političkog sustava a da su pojedinci koji se bave politikom jedna poželjna pojava, ali ne dio sustava, i ne dio sustavnog rješenja onda bi tako trebalo regulirati i naše zakonodavstvo koje se tiče ovoga, dakle pojedinci koji se bave politikom imaju svoje vijećničke naknade, imaju u Hrvatskom saboru plaću ali ono što je temelj političkog djelovanja su političke stranke i kada bi išle izmjene zakona, one bi po meni trebale ići u tom smjeru, dakle da se financiranje kako to piše i u Ustavu, ograniči samo na političke stranke, pa onda kao što ste rekli i ono što je bila nezavisna lista u Metkoviću je postala stranka, MOST nezavisnih lista. I odmah je bila stranka, dobro. I mnoge druge političke stranke se danas zovu nezavisna lista. Stipe Petrina, Sandra Švaljek, još nekih, pa onda imamo Mrežu nezavisnih lista, dakle i oni su se registrirali kao političke stranke. I mislim da bi u tom smislu to bilo nekakvo rješenje s kojim se možemo, i ne moramo složiti, ali evo i MOST nezavisnih lista je na kraju politička stranka. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Gospodin Grmoja, odgovor na repliku.
Kolega Bauk, ja nisam očekivao da ćete imati drugačije razmišljanje, upravo sam rekao da zakon pogoduje političkim strankama, ne ljudima koji se žele neovisno politički aktivirati, da su se zato mnogi pa tako i mi, to sam u svom govoru i rekao, registrirali kao politička stranka. Ja ne smatram da je nužno za višestranačje, odnosno za demokraciju, kako ste rekli, i za sustav nužno dobro da samo se političke stranke financiraju. Ja smatram da treba financirati i ljude koji se bez nekakve stranačke potpore koja stoji iza njih, koji su spremni sa svojim imenom i prezimenom izaći na birače, pred birače. Ja smatram da i oni trebaju imati jednak odnosno isti tretman.
Hvala vam gospodin Grmoja. Gospodin Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grmoja vi ste se požalili u vašoj raspravi da zakon favorizira stranke u odnosu na nezavisne pojedince i još ste spomenuli tu kako puno ljudi nije ni podnijelo izvještaje niti dalo ikakve podatke i da se tu radi o stotinama izvještaja koji nisu podneseni. A ja vas pitam i mene zanima da li je ikada itko reagirao Državno izborno povjerenstvo, jer oni se zadovolje sa izvještajem. Znači, podneseš izvještaj, potrošio sam 100 kuna i priložiš jedan račun, tamo se potpiše odgovorna osoba. Nekada neki kandidati se ne potpisuju sami nego čak daju ovlaštenje nekome da to potpiše u njihovo ime i tu priča staje. Nikada nitko u Hrvatskoj ni DIP, niti bilo tko drugi, revizija možda je iskontrolirala. Ali što će revizija iskontrolirati? Račun i ono što je prijavljeno. Ali nikad nitko nije primjerice iskontrolirao po nekoj analizi, a to se može napraviti u Hrvatskoj jer postoji praćenje i medija i oglašavanja i elektronskih i interneta i tiskanih, da vidimo da li imate račune za te stvari. Zbog čega takvu recimo jednu reviziju ne bi naručio Sabor preko Ureda državne revizije, pa da vidimo sad na lokalnim izborima 2017. neka se izanaliziraju elektronički i tiskani mediji i da usporedimo račune sa onima koji su prijavljeni za određene kandidate u okviru izvještaja za lokalne izbore. Evo to je jedan prijedlog koji bi mogli napraviti, da vidimo tko je muljao. To je moguće vidjeti. Analizu oglašavanja na radiju, televiziji, u tiskanim medijima i da se usporedi sa računima koje su prijavili kandidati. To mene zanima. A ne da li je netko poslao ili nije poslao izvješće.
Hvala. Gospodin Grmoja, izvolite.
Poštovani kolega Maras, vi ste prvu repliku koju ste počeli ovdje moglo se iščitati u kojem smjeru idete. Vi govorite o ljudima koji praktički imaju svoje političke stranke. Ja mislim da ste govorili o gradu Zagrebu i financiranju izborne promidžbe. Ja sam govorio o vijećnicima u malim općinama i gradovima od kojih zakon traži da mora imati web stranice, da moraju objaviti izvješće iako je nula, radi se o nula kuna. Znači o tim ljudima koji žele pridonijeti svojoj lokalnoj zajednici, a vi govorite o ovim velikim političkim igračima koji dolaze ili iz velikih stranaka ili imaju nekakve svoje stranke koje su nazvali svojim imenom i onda na taj način koriste ogromna sredstva u izbornoj promidžbi, a prikazuju da su potrošili puno manje. To je jedan drugi problem. Ja sam ovdje stao u zaštitu nezavisnih kandidata, znači kandidata koji kao grupa birača izlaze na izbore. A sa vama se apsolutno slažem i mogao bih puno pričati iz svog osobnog iskustva na način na koji se kupuju glasovi na lokalnim izborima, kako se troši novac i što se radi. Takvih slučajeva ima jako puno.
Hvala vam lijepa. Treći je gospodin Grbin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Grmoja, vaš modus operandi je obmanjivanje javnosti i to činite i danas. Ja to ne mogu na drugi način opisati. Pola vaše rasprave koju ste iznijeli dole nije istina. Dakle, vi govorite ovdje da svaki vijećnik u maloj jedinici lokalne samouprave mora imati nekakav trošak iza izradu web stranice. To je notorna laž, a ta laž proizlazi zato što niste pročitali zakon. Jer da ste pročitali zakon znali bi da sukladno članku 26. stavku 3. taj vijećnik može od jedinice lokalne samouprave zatražiti da se na njenom websiteu objavi njegovo izvješće i ona je to dužna obaviti o svom trošku. Znači ja lijepo dođem predam izvješće. Moja jedinica lokalne samouprave to mora objaviti. A znate kako izgleda izvješće ovih koji nisu primali nikakve donacije? Znate kako izgleda? Sukladno članku 26. stavku 2. Zakona o financiranju političkih aktivnosti to izvješće glasi ovako: „Nisam primao donacije.“ E pa uz svo dužno poštovanje vaša stranka se zalaže za transparentnost. I vama smeta odredba zakona koja propisuje transparentnost u objavljivanju financijskih izvješća za financiranje političkih aktivnosti vijećnika koji obavljaju javnu funkciju. Pa ja doista ne znam o čem vi pričate!
Kolega Grmoja pretpostavljam da želite odgovoriti?
Da, da.
Izvolite.
Kolega Grbin jako ste se uznemirili, optužili ste me da sam iznio niz neistina. Ja sam čitao izvješće koje pokazuje koliko ljudi nije podnijelo ovaj izvještaj. I moju rečenicu da ljudi trebaju objaviti nešto na web stranicama, vi ste prozvali neistinom a naveli ste da to treba napraviti ili na stranicama općine ili grada. Ja nisam iznio nikakvu neistinu, vi ste samo mene nadopunili. Ništa netočno nisam rekao. Jako ste nervozni, ne znam zašto. Ja se zalažem za transparentnost, ali smatram da su neovisni kandidati porazgovarajte malo s ljudima koji su izlazili kao grupa birača, da su obveze koje oni moraju ispuniti puno veće od onih obveza koje trebaju ispuniti političke stranke. Ako to nije istina onda me demantirajte, nemojte govoriti da ovdje lažem i nemojte biti uznemireni, nema nikakvog razloga za to.
Hvala. Gospođa Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Grmoja, javila sam se za repliku iz razloga što ste u svojoj raspravi naveli kako vam je iskreno žao što ovaj zakon nije prije donesen iako je bio pripremljen i kako će to imati posljedice. Ja ne vidim kakve bi posljedice bile odnosno kakav bi benefit imali da smo ga donijeli prije mjesec dana, a da taj benefit neće bit ako zakon stupi na snagu za 15 dana iz razloga što i sami znate da se predstavnička tijela u jedinicama lokalne i područne samouprave još uvijek negdje konstituiraju, odnosno su nedavno konstituirana, da će tek na slijedećim sjednicama predstavničkih tijela biti donesene odluke o raspodjeli sredstava iz njihovih proračuna za financiranje političkih … [[Govornik se ne razumije.]] vijećnika, te potom će potom će i nezavisni vijećnici moći otvoriti svoje račune na kojim će im stizati temeljem te odluke sredstava za financiranje, a vidimo da su u izmjeni zakona rad upravo o tome da se ta sredstva neće moći ovršiti, osim ako se prihvati amandman u slučajevima kada se radi o ovrhama vezanim na njihovu političku djelatnost, te stoga ne vidim razloga za takvu žalost. Hvala lijepa.
Odgovor gospodin Grmoja. Izvolite.
Nisam kolegice uopće žalostan, smijem se nisam uopće žalostan, rekao sam da bi bilo bolje možda da je to prije upućeno u proceduru jer postoje neke jedinice lokalne samouprave gdje su odavno konstituirana vijeća i gdje će se te odluke možda donijeti dok mi ovaj zakon ne izglasamo. Samo sam u tom smislu govorio, naravno da se to ne odnosi na sve jedinice lokalne samouprave.
Hvala vam lijepa. Gospodin Marko Šimić Klub zastupnika HZD-a. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Zakonom o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, uređuje se pored ostalog, redovito godišnje financiranje političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave izabranih s liste grupe birača, te financiranje izborne promidžbe, političkih stranaka nezavisnih lista, odnosno, liste grupe birača i kandidata. Ovaj zakon donesen je 2011. godine i do sada je već doživio nekoliko izmjena. U ovom sazivu prije nekih 3, 4 mjeseca raspravljali smo također o jednom prijedlogu izmjena zakona, koji se odnosio na odredbe zakona kojima je uređen način određivanja iznosa financijskih sredstava za rad političkih stranaka i izbornu promidžbu. Danas, ovdje raspravljamo o dijelu zakona, odnosno o odredbama kojima je propisana obveza nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave izabranih s liste grupe birača da otvore poseban račun za redovito financiranje svoje djelatnosti, te obveza nositelja nezavisnih lista, odnosno, nositelja liste grupe birača i kandidata da otvore poseban račun za financiranje izborne promidžbe. Zakonom je također propisana i novčana kazna za prekršaj za navedene subjekte koje ne otvore poseban račun, odnosno, to ne učine zakonom za to predviđenom i propisanom roku. Treba imati na umu da je ovim zakonom, propisano i da se sredstva s navedenih posebnih računa ne smiju koristiti u privatne svrhe. Budući da se sukladno Zakonu o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima, ovrha na novčanim sredstvima provodi po svim računima, u svim bankama prema OIB-u ovršenika bez njegove suglasnosti. Zakonom je također uređeno postupanje u slučaju ovrhe s navedenih računa za pokriće troškova učinjenih u privatne svrhe. Ukoliko uzmemo u obzir da je Ustavom RH u članku 45. postavljen temelj za konzumiranje i uvažavanje političkih sloboda u RH, te ukoliko uzmemo u obzir da se svi troškovi koji proizlaze iz kampanje i političke promidžbe u kampanji moraju prijaviti, odnosno, prikazati, te financirati iz posebnog računa otvorenog u tu svrhu, navedeno rješenje dovodi do, posredno zapravo, dovodi do nemogućnosti kandidiranja pod jednakim uvjetima osoba koje se nalaze u blokadi. Radi rješenja navedenog problema nužno je izuzeti od ovrhe navedene posebne račune. Poseban račun za redovito godišnje financiranje nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne samouprave izabranih s liste grupe birača i poseban račun za financiranje izborne promidžbe nezavisnih lista, odnosno, lista grupe birača i kandidata i time omogućiti izabranim predstavnicima kao i kandidatima i nositelja lista korištenje sredstava s navedenih posebnih računa, u svrhu za koju su namijenjena, čime će se omogućiti nesmetano ostvarivanje demokratskog prava na političko djelovanje, odnosno, ostvarivanje prava na financiranje svojeg političkog djelovanja. Iz svega navedenog, nama kao Klubu zastupnika HDZ-a, prihvatljivo je da se ovim zakonskim prijedlogom umjesto dosadašnjeg rješenja prema kojem je utvrđena obveza povrata ovršenih sredstava s posebnog računa, ako su sredstava ovršena za pokriće troškova učinjenih u privatne svrhe, predlaže utvrditi da su sredstva s posebnog računa za redovito financiranje nezavisnih zastupnika, odnosno, članova predstavničkih tijela i jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave izabranih s liste grupe birača, te sredstva s posebnog računa za financiranje izborne promidžbe kandidata i nezavisnih lista, odnosno, nositelja liste grupe birača izuzeta od ovrhe. Nadalje, ovim izmjenama predlaže se i brisanje odredbi kojima je bila predviđena novčanih kazna za prekršaj onih koji ne vrate ovršeni iznos sredstava u propisanom roku, koja brisanjem ove ranije odredbe, zapravo gubi svoj smisao, stoga ćemo podržati i ovu odredbu zakona. Važno je napomenuti da je Odbor za zakonodavstvo jednoglasno podupirao donošenje ovog zakona i da se ne protivi prijedlogu predlagatelja vezano uz hitni postupak kao i stupanje na snagu prvog dana nakon objave u NN. Podržat ćemo dakako i amandman Odbora za Ustava, Poslovnik i politički sustav, koji je uvaženi kolega Grbin napomenuo na samom početku dakle, i iznio stav i sadržaj amandmana. Dakle, ostaje mi zaključiti da će Klub zastupnika HDZ-a podržati ovaj prijedlog zakona zajedno sa amandmanom Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Nije bilo replika. Gospodin Stjepan Čuraj iz Kluba HNS-a. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ovlašteni predlagatelj, štovani kolegice i kolege Klub HNS-a će prihvatiti ovaj zakonski prijedlog, dakle, iz navedenih razloga već ranije, imali smo situaciju da u ovim izborima su ljudi imali problem ne nakon izbora što se tiče nezavisnih kandidata i redovitog financiranja njihovog rada odnosno vijećnika nego što se tiče kandidata koji su otvorili svoje račune bez obzira jesu li oni bili nezavisni ili kandidati stranaka, znamo da kandidati za izvršnu funkciju moraju također imati svoj račun. Naime, na tragu nisam dobio doduše jesu li tu podijeljeni ovi amandmani Odbora za Ustav sam imao sličan prijedlog. Što se tiče mogućnosti ovrha istog računa, naime može se dogoditi situacija da kod već same izborne promidžbe dakle u vrijeme kampanje se stvore obveze za samu izbornu promidžbu koju onda temeljem obveznog odnosa se ne može provesti ovrha istoga. Dakle ne govorimo o onome nešto kasnije nego o onom nešto što je baš bilo predmet financiranja odnosno same izborne promidžbe, tako da bi išao sa prijedlogom da se izuzmu ovršni postupci temeljem izborne promidžbe kandidata itd. nezavisnih kandidata koji su navedeni u završnom izvješću koji se isto mora uzeti kao jedan od temelja podloge da se može raditi ta ista iznimka, pa molim vas da samo nadopunite taj konkretan dio. Naime, što se tiče samog zakona naravno da ima još puno prostora, kolega Maras je ovdje zbilja spomenuo očigledne stvari gdje se mi držimo slova zakona u smislu forme, a najčešće nam promakne sadržaj. Imali smo jednu situaciju u Osječko-baranjskoj županiji gdje je kandidat platio više tisuća kuna kazne iz jednostavnog razloga što nije ovo dovoljno daleko regulirano što se radi kada se podnese prijava. Naime, kandidat je imao objavljeno izvješće na web-u samo nije imao po onom točnom nazivu gdje su bila druga dva, ali bilo je u onoj sekciji gdje je navedeno … pod web-om koji bi trebalo biti. Nažalost uslijedila je prijava sutkinja prvi stupanj nije uopće htjela saslušati nikakve argumente, dokaze, vještačenja, otišla je na drugi stupanj čovjek je izgubio što bi se reklo ni kriv ni dužan. Za svoje izvješće ja mislim da je bilo potrošeno 500 kuna, platio je pet tisuća kuna kazne, za 500 kuna promidžbe, zato što ne nije objavljeno nego jednostavno neko ko je gledao i klikao jeli tamo gdje je jednostavno nije kliknio to i uslijedila je automatska prijava. DIP se ograđuje on više nema ništa s time. Da li je netko kod njih propustio malo biti pogledati drugi link ili nije, to više njih nije briga, a sud se ne razumije i kaže oni su nama dostavili i uslijedi smo kaznu. A u isto vrijeme imamo očigledne nesrazmjere i zato tu isto podržavam i … kolege Marasa da to treba uvesti u red sigurno više sadržaj, a ne možda samu formu izvješćivanja koja naravno je dobra i donijela je dosta dobro i reda među financiranjem same izborne promidžbe, ali volio bih da se ovaj što se tiče ovoga molbe i amandmana koji će biti svakako dodaju te odredbe da temeljem ovrhe, temeljem izborne promidžbe koje su navedene u završnom izvješću razmotre. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Gospodin Maras replika.
Hvala lijepa. Gospodine Čuraj ne samo šta sam rekao vezano uz kontrolu nego šta uobičajeno se koristi u praksi, a totalno izvrgava cijeli smisao zakona je kako su kandidati prvi na listi za vijeće ili skupštinu i kandidati za gradonačelnika. Tako imate nesrazmjer, znači kandidat za gradonačelnika prijavi trošak ne znam sto puta manji nego recimo šta prijavi stranka za određeno … Znači tu uopće nema nikakve korelacije i koristi se sve šta je u mogućnosti kako bi se ja bi rekao sakrila prava informacija od građana. Ja sam sve više sklon tome da zbog čega i ograničavati u nekim situacijama izbornu promidžbu. Recimo u gradu Zagrebu je to na milijun kuna tijekom kampanje, kada evidentno se troši više, al se to onda kombinira, malo gradonačelnik, malo skupština. Govorim za neke kandidate koji na taj način totalno izvrgavaju smisao ovog zakona. A da li uopće DIP kontrolira šta i na koji način se potroše? Ja sam siguran da ne kontrolira jer u toj situaciji onaj tko pobijedio u gradu Zagrebu ako prijavi 200 tisuća kuna troška ja mislim da je to ruganje sa građanima i sa svima onima koji tu problematiku poznaju i jednostavno to nije moguće. I kada pogledate te račune vidite da tu nema oglasa nekih koji su bili evidentni, ali to nikad nitko neće pitati od onih koji bi trebali postavljati ta pitanja. I sada se mi tu mučimo da li je neko dao 500 kuna pa nije podnio izvješće i zato dobio kaznu od pet tisuća kuna, a tamo gdje se treba urgirati, niko ništa ne pita jel je neko potpisao i podnio izvještaj.
Hvala lijepa. Dobro, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Čekao sam da završi kolega. Da, apsolutno na tom tragu sam i govorio da je ponekad puno bitnija forma nego sami sadržaj. Naravno da ostaje danas nama i svima na onima koji znaju za neke nedosljednosti i nezakonitosti da to upravo prijave nadležnim tijelima. Ja mislim da se i vodio jedan postupak takav. I ono što sam propustio reći također je i jedna mogućnost manipulacijom povrata izborne promidžbe. Naime, ukoliko određeni kandidat ostvari značajniji povrat on može ga sebi isplatiti na svoj račun koji možda je pod blokadom i time upravo ono što sam rekao izigrati dobavljače s kojima je sklopio bilo kakvu ugovornu obvezu temeljem za samu izbornu promidžbu. Naravno kod isplate provrata izborne promidžbe na svoj tekući račun ukoliko je izvješće bilo uredu on mora platiti porez i doprinose, to se mora obračunati, ali opet ostaje mogućnost da se na taj način isto manipulira novcem. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Ispred Kluba zastupnika SDP-a gospodina Aresen Bauk.
Gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Mi ćemo također podržati ovaj prijedlog zakona uz amandmane Odbora za Ustav a treba napomenuti da Odbor za Ustav kao što vidite u izvješću donio je još jedan zaključak da se poziva Vlada da predloži i izmjenu članka zakona koji govori o načinu raspodjeljivanja sredstava tijekom mandata da se sankcionira datum proglašenja konačnih rezultata izbora a ne konstituiranja tako da bi se anulirala, financijski učinak prelazaka u tom međurazdoblju. Što se tiče cjelokupnog zakona on je doživio nekoliko popravaka a čini mi se da je 2015. prošao i prvo čitanje u Hrvatskom saboru ali da zbog raspuštanja Hrvatskoga sabora nije ušao u drugo čitanje pa se nadam da će Ministarstvo uprave i iz tog predloška izvući neke stvari da napravi jedan cjelovit zakon koji je kako smo danas čuli u okviru partnerstva za otvorenu vlast predviđen da će se donijeti 2018. godine. Naravno, posebno je bitno da za provedbu ovog zakona Državno izborno povjerenstvo i Državni ured za reviziju pokažu malo više strogoće nego do sada. Naime tijekom promidžbe za lokalne izbore 2013. godine imali smo slučaj da je jedna politička stranka prijavila kandidata druge političke stranke da je u gradu u kojem se natjecao bilo obješeno puno više njegovih jumbo plakata nego što je to prijavljeno ali onda taj kandidat odgovara da on ne zna tko je stavljao njegove jumbo plakate i da je to nadležno tijelo prihvatilo kao objašnjenje eto vidite da nije. Tako da bi se u tom smislu doista institucije koje vrše kontrolu provedbu ovog zakona mogle i malo više fokusirati ne na nezavisne vijećnike i nezavisne zastupnike nego na ove stvari koje doista čine jedan apsurd od izborne promidžbe od političke aktivnosti. Što se tiče ostatka ovog zakona koji sada nije predmet izmjena osvrnuti ću se samo na jedan dio, dakle mislim da su neke prekršajne odredbe prestroge a druge pak preblage i također da je potrebno donijeti političku odluku o načinu raspoređivanja sredstava iz proračuna za rad političkih stranaka možda čak i na način da veći dio dobiju političke stranke a jedan manji dio da dobiju pojedinci, bilo da su članovi stranaka bilo ne, dakle da u okviru toga i zastupnici ili vijećnici imaju dio koji samostalno mogu utrošiti za rad političke aktivnosti u svojoj izbornoj jedinici ili negdje da ne ovise samo o političkoj stranci kada smo već uveli preferencijsko glasanje a i naravno političke stranke kao temelj političkog višestranačkog sustava u RH da ne budu, da se izdvajanja za njih ne tretiraju kao bacanje novaca i trošak iz proračuna, nego dapače omogućavanje veće neovisnosti politike o krupnom kapitalu ili sumnjivom novcu. Prema tome, smatram da se političke stranke trebaju više financirati iz državnog proračuna a manje iz sumnjivih ili nesumnjivih donacija. I u tom smislu da ne bude daljnjih smanjenja za izdvajanje iz proračuna za političke stranke osim naravno ako država ne ode u veliku krizu pa je onda to nužno. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je gospodin Maras.
Hvala lijepo gospodine Bauk. Upravo ste dali egzaktan primjer da ovaj zakon ne služi svojoj svrsi i ja također kao i vi tražim i nadam se da će se novi Zakon pojačati u kontrolnom dijelu odnosno da ćemo dati izvršene ovlasti državnoj reviziji da kontrolira te papire ali i da može istražiti ovo što ste vi rekli, ako je netko odgovorio na način da ne zna tko je zalijepio njegove plakate onda se vrlo jednostavno može ustanoviti na čijem je oglasnom prostoru, da li je ta firma ikome to naplatila i tko je te plakate odštampao, tko je dostavio. Znači vrlo jednostavno je to, dajte, dajte nekome tko se sa time, tko se razumije u te stvari dajte mu par dana i dajte mu mogućnost da ispita i vrlo brzo će doći do odgovora. Znači ljudi su jednostavno skužili da se ništa ne dešava, da mogu raditi šta hoće, da ih nitko ništa ne pita, da je forma jedino šta je bitno, podnijeti izvještaj a nakon toga who cares, znači ne bitno je koliko, šta, kako, bitno je da se izvještaj dostavi. I zbog toga ima takvih problema, znači zakon kao takav nema smisla. Dajte mi jednu situaciju gdje je netko kažnjen zbog toga šta nije prijavio ono šta je potrošio. A sve kazne koje su izrečene su zbog toga šta netko nije u dan podnio izvještaj, nije podnio izvještaj ili nešto treće. Znači samo formaliziranje u odnosu na suštinu na ono šta se dešava. I to je, ja bih rekao najveći problem ovog zakona i ja se nadam da će zakon koji ćemo nadopuniti 2018. godine konačno dovesti do svoje svrhe a to je da kontrolira šta tko troši u aktivnosti političke promidžbe.
Hvala gospodine Bauk. Odustali ste, je li da? Gospodin Šuker, izvolite.
Pa kolega Bauk, ja se u načelu mogu složiti sa vašom raspravom. Međutim, iskreno govoreći, slušajući danas ove rasprave, čovjek si postavlja i jedno pitanje, ako u Zakonu o proračunu, na onoj poziciji kada, tamo gdje su sredstva za rad političkih stranaka jasno definirano zašto su ta sredstva, ako se kaže da u izbornim godinama se moraju osigurati sredstva i za troškove izborne promidžbe onda bi analogno tome Zakonu o financiranju političkih stranaka trebao regulirati i da ako mi dobivamo zastupnički paušal za svoje političko djelovanje onda ne vidim zašto bi dobivali još nekakve novce za političko djelovanje. Jer po zakonu se dobivaju novci za političko djelovanje političkih stranaka koje imaju svoje i uredske i ostale troškove da bi mogli kao takvi funkcionirati a za političku kampanju točno se zna. Međutim, postoje mjerljivi i nemjerljivi troškovi. I kao što postoje različiti vidovi političkih kampanja tako bi se praktički ovaj zakon kontinuirano morao nadograđivati sa mjerilima koliko košta izborna kampanja, na kraju krajeva da se onda, nikad se sve točno utvrditi, ali bar da se može utvrditi i jasno razlučiti što je to politička kampanja pojedinca, a što je to politička kampanja listi. I onda naprosto se ne može petljati, jer gledajte, vi ako ste na nekakvoj izvršnoj funkciji, vi svakodnevno vodite političku kampanju, vaš politički konkurent to naprosto nema mogućnosti i nema pravo. Uzmite samo bez obzira koja je politička opcija, koliko je bilo samo otvoreno raznoraznih radova i bilo čega u ovoj izbornoj kampanji i sad sve to skupa i pojavljivanje na medijima se nigdje ne evidentira da je to političke kampanje, dakle puno je tu stvari [[Upadica Radin: Hvala lijepa, hvala, hvala.]]
Odgovor gospodin Bauk.
Po osnovi, slažem se sa ovim drugim djelom, dakle moja intencija je išla da sredstva i dalje dobivaju političke stranke koje bi onda u okviru svog financijskog plana morale predvidjeti određeni iznos za pojedince, ili na neki takav način, ali smisao je bio da se sredstva za pojedince odnosno da se nezavisni zastupnicima onda smanji kao pojedincima, to je bila, odnosno i vijećnicima. Što se tiče ovog drugog djela koji ste rekli, a tiče se dakle sredstava u proračunu, zakonom je predviđeno koliko se sredstva izdvaja na nacionalnoj razini, ali nema nigdje limita ni donjeg ni gornjeg za lokalnu samoupravu i onda se naravno, zna dogoditi da netko predvidi za cijelu godinu negdje 1000 kuna za sve vijećnike, to je opet po meni jedna populistička mjera, ali nije nezakonita. A što se tiče kampanju za listu i za pojedinca na istim izborima, ja mislim da je to jedna kampanja. Dakle, netko iz taktičkih razloga istakle kandidata za gradonačelnika zato da bi dobio već broj vijećnika. Jer je veća vidljivost dakle imaju takvu taktiku i to oni naprave. Ustvari, to jedna kampanja i čak bih možda omogućio da se one financiraju sa jednog računa naravno, onda se postavlja pitanje šta ako uđe u drugi krug? Ovdje ste završili izbore. Ima tu puno tih sitnih detalja koji su onima na koje odnose bitni, pa i ovdje, dakle nezavisnim vijećnicama doista nađu se u jednom vrtuljku da im skinu novce za ovrhe pa onda dobiju prekršaj zato šta je plaćena nenamjenski, pa onda na kraju još moraju to vratiti, pa onda kad vrate ponovno im skinu jer je još uvijek ovrha itd. Dakle, tu ima puno detalja o kojima treba voditi računa. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Gospodin Maras ima riječ pojedinačno.
Hvala lijepo, kolega Radin. Zakoni koji se donose naravno, nisu savršeni i normalno je da ovakve izmjene kao zastupnici i kao oni koji prate te stvari trebamo podržati i nije logično da netko zbilja na ovršeni dio još mora plaćati kaznu ali ja bi skrenuo pozornost u ovoj raspravi i vrlo ću vam plastično dati primjer toga da DIP ne provjerava troškove izborne promidžbe, da su oni totalno nelogični, i da zakon kao takav u praksi nema previše smisla osim da zabavlja javnost sa netočnim podacima. Znači, imamo kandidate koji su u kampanji za velike gradove prijavili nula kuna, govoreći svima nama da novac koji su uložili je njihov a da se to ne treba prijavljivati. Imamo kandidate za najveći grad, grad Zagreb u RH, gdje evidentno je nesrazmjer između troškova jednog i drugog kandidata je 1 na prema 10 u odnosu na onog koji je potrošio navodno po izvještaju duplo više od ovog prvoga, gdje imamo recimo prijavljene račune gospođe Anke Mrak-Taritaš za radio spotove u iznosu 58 tisuća kuna, a takvih računa kod protukandidata uopće pa nema, a svi koji smo putovali na posao u gradu Zagrebu i slušali radio u jutarnjim satima, vidjeli smo da odnos reklama na radiju u odnosu na kandidata Bandića u odnosu na Mrak-Taritaš je ne znam koliko puta veći, ali tih računa ovdje u ovom izvještaju kandidata Bandića, nema. I šta mi onda ovdje imamo uopće raspravljati i donositi zakone ako te zakone se ne doživljava na način na koji bi trebalo. Ukoliko oni ne ispunjavaju svrhu i ukoliko nitko uopće ne reagira. Znači ovo je evidentno. Zakonodavac bi u ovom trenutku trebao odmah zatražiti barem na uzorku, ne mora sve izborne jedinice, ali na uzorku, neka svake godine ili svake izbore odabere 5% izbornih jedinica ili jedinica lokalne samouprave što iznosi u Hrvatskoj 30 do 40, i neka napravi detaljnu reviziju toga. Do te mjere da se vidi da li su računi svi prijavljeni i da ljudi onda vide iz prakse šta se dešava i da li zakon treba mijenjati. Neka DIP da odgovor i kaže da li je i jedan izvještaj prekontrolirao ili je samo kontrolirao to da li su kandidati u određenom roku podnijeli izvješće ili nisu ili da li onda netko dobio kaznu zbog kašnjenja dva dana ili nije. Znači, to je ono šta naše građane zanima i to je ono što će konačno u Hrvatskoj možda nakon 10 izbora u budućnost, povratiti dio povjerenja u istinitost tih podataka i vjeru hrvatskih građana da ne muljaju svi jer ne muljaju svi, ali zbog onih koji su najvidljiviji u tom muljanju, ispada da je to sve skupa jedna baruština i da stvari ne funkcioniraju. Ovi zakoni, ova rasprava nema apsolutno nikakvog smisla dok ne riješimo suštinu problema, a to je da se ne dopušta razno raznim lokalnim šerifima da rade što god im padne na pamet, a da ih nikad nitko ne sankcionira i pritom ja bih išao čak i oštrije. Znači da se ne samo novčano sankcioniraju, nego da se u određenim situacijama može za ozbiljne prijevare dobiti i određena zatvorska kazna. I onda bi ljudi razmišljali da li se s time i sa povjerenjem građana i sa informacijama koje se njima podastiru kao točne da li bi se netko igrao ili bi zbilja se ponašao na način na koji bi se trebao ponašati, a to je da svi imamo istu startnu poziciju i da se svi jednako odgovorno ponašamo prema zakonu. U ovoj situaciji ovdje raspravljamo o totalno za mene nevažne stvari, a to je da li će netko biti ili neće biti ovršen za određenu aktivnost, a sa strane nam rekao sam podaci i informacije cure ja bih rekao bez ikakvih kontrole i bez ikakvog nadzora. Pa kad se i nešto ustanovi to onda traje godinama. Na kraju pitaj Boga da li će ikada imati itko ikakvu sankciju. Onda kada se ljudi nauče da netko se na taj način ponaša na žalost nakon 5 izbora mu više to ni ne uzimaju za zlo. Kaže to je za njega normalno. Već smo ga triput izabrali, pa zašto ne bi i četvrti puta. Znači ali evo hajmo se nadati da u budućnosti to neće bit normalno i da će građani kada vide da se ovi zakoni donose sa nekom namjerom, kada vide da to funkcionira u praksi, da će možda nekad nekoga sankcionirati za to neprihvatljivo ponašanje. Jer meni je nevjerojatno da netko u Zagrebu tko pobijedi na izborima prijavi u kampanji dvije stotine tisuća kuna. Sa tri oglasa u tri novine i sa određenim bilbordima, a radi oglašavanja gotovo pa da i nema. Tko zna na koji način je to plaćeno, da li je plaćeno, da li je skrivena donacija, da li je prebačeno na listu … [[Govornik se ne razumije.]] pa kao nije, a u biti kandidat govori u spotu. Znači, tu je toliko stvari koje su nejasne, zamuljane i netransparentne da jednostavno mi moramo vidjeti šta napraviti da se to za neke buduće izbore korigira. Još ovi nacionalni izbori na kraju krajeva ispadaju najčišći. Prije 10 godina smo imali tu razno razne kampanje i sjećamo se kako je to završilo u sudskim epilozima. Ali hajmo to je došlo do neke ja bih rekao prihvatljive razine, ali ovo na lokalnoj razini zbilja sad se vidi u nekim situacijama jednostavno nema apsolutno nikakvog smisla. I to sad govorim zbog toga što su lokalni izbori bili nedugo i građani zbilja to mogu vidjeti iz vlastitih primjera u svojim gradovima, općinama i županijama. Znači evo, tu mogu sad pohvaliti jednog kolegu iz HDZ-a. Znači najskuplja kampanja spada da je bila daleko najskuplja kampanja što se troškova tiče ispada da je bila u Splitu. Mislim to je nemoguće. Znači, nema nikakve šanse da je u kampanji u Splitu jedan kandidat potrošio dva i pol puta ili više novaca nego što je to napravljeno u gradu Zagrebu. Jer jednostavno i površina i skupoća medija i broj bilborda i svega ne drži jedno sa drugim uopće ikakvu razinu. I zato apeliram na vas da vidite kako izmijeniti te stvari, da se sljedeći zakon zbilja prilagodi na ovaj način na koji sam rekao. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine Maras. Vi ste spomenuli izbore u gradu Zagrebu koji su bili nedavno. Ja bih mogla ispričati i razno razne priče o gradu Zagrebu i to je jedan od problem koji se pojavljuje i u kampanji za lokalne izbore, a to je kad netko ide sa mjesta aktualnog gradonačelnika onda on kao što je išao gospodin Bandić, ja gospodina Bandića u kampanji sam srela jedanput i to smo se sreli u Hrvatskom saboru protokolarno. Dakle, bilo kakvo međusobno sučeljavanje je izbjegavao, a sve što je radio je rekao da radi svoj normalan posao gradonačelnika. Pa smo imali prilike vidjeti oglase u tiskovinama gdje su bile na cijeloj stranici gdje on poziva građane i obečaje da će svi građani u gradu Zagrebu do 2020. imati pitku vodu što je platio Zagrebački holding, onda iza toga čini neke druge stvari. To je još jedna tema koja je vrlo neobična, jer kad idete u kampanju sa aktualnim gradonačelnikom kao što sam išla ja, onda je on rekao da samo radi svoj posao, obavlja normalnu djelatnost, koristi resurse grada i Zagrebačkog holdinga i jednako tako je on dobio svoje bilborde od Zagreb plakata koji je pola u vlasništvu grada Zagreba, a pola u vlasništvu Agrokora, a za bilo koji plakat koji smo mi trebali smo kao prvo ga nismo mogli dobiti, a kao drugo kad smo ga dobili smo platili veliku cijenu, pa smo mogli platiti onoliko koliko je. Dakle, to je još jedna od tema kad ide. I meni se čini da je elementarna pristojnost da recimo kad gradonačelnik ide u ponovljene izbore, da uzme godišnji odmor, pa da radi to barem na isti način na koji to rade drugi. A da ne kažem da je u ovoj kampanji kad je bio dan izborne šutnje bile moje fotografije po novinama iako nisu smjele biti, a ja nisam na to mogla odgovoriti [[Upadica Radin: Gospođo Mrak hvala vam lijepa.]] a DIP je rekao da to nema veze.
Hvala. Gospodin Maras je tražio odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Ja se nadam da ove sugestije kolegice iz ministarstva bilježe i da ćemo na osnovu ovih rasprava imati određene prijedloge. Apsolutno kandidati u kampanju trebaju ulaziti iz pozicije ne aktualnog gradonačelnika i ne rada u gradu, nego iz pozicije godišnjeg odmora, a ovo treba bit zabranjeno. Znači bilo kakvo povezivanje sa gradonačelnikom, imenom gradonačelnicom, županom ili bilo šta objavljivano u medijima, a plaćano od strane županije treba bit zabranjeno. I ne samo tijekom kao što je rekao gospodin Šuker samo tijekom izborne promidžbe, nego u izbornoj godini. Znači nema šta gradonačelnik čestitati dan grada mjesec dana prije izbora, naravno u Zagrebu to nije tako, u Zagrebu je dan grada između dva kruga, šta je još redikuloznije. I onda reć u svim najčitanijim medijima, preko 2 stranice, sretan vam dan grada, vaš gradonačelnik slika grb, sve, to je besmisleno. I umjesto da se to zabrani, znači to se zakonom treba zabraniti. Neće građani grada Zagreba zamjeriti gradonačelniku, ukoliko u sred kampanje zaboravio slučajno staviti svoje ime i prezime u neke dnevne novine i čestitao dan grada građanima. Znači to, takve stvari treba zabraniti. A s druge strane spomenuo sam u vašem izvještaju postoji iznos veliki i zaradio spotove u gradonačelnikovom, nešto sitno ili ga nema, a svi koji smo slušao radio kažem tih dana smo svjesni koji je bio omjer, a to nije teško ni ustanoviti, postoje agencije koje to prate, samo kada bi netko za to imao volje. Hvala vam lijepo.
Hvala. Gospođa Katica Prpić, državna tajnica, tražila je na kraju završnu riječ. Izvolite.
Prijedloge koje ste iznesli smo upisali. Zahvaljujem se na svim, ovom konstruktivnom razgovoru, konstruktivnim prijedlozima, koje ćemo razmotriti i u idućim izmjenama i dopunama ili čak u novom zakonu obraditi i smanjiti mogućnost bilokakvih manipulacija koje ste vi ovdje doista plastično prikazali. Također se zahvaljujem svim članovima odbora koji su nam sa svojim stručnim radom pripomogli i također tako da, Odboru za Ustav, Poslovnik, koji su stavili amandman i koji će biti predložen Vladi dalje na usvajanje. Tako da, evo, ovo je prilika da vam se zaista zahvalim na konstruktivnoj raspravi i vašim prijedlozima. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I ipak, unatoč zahvalama imate 2 replike. Gospodin Sinčić ima prvu repliku.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo spomenuli ste manipulacije. Htio bi samo dodati jedan primjer, možete ga nazvati prikrivenog ili suptilnog marketinga. Radi se, ne znam točno na kojim izborima, mislim da su bili lokalni 2009. nemojte me uzeti za riječ, kada se reklamiralo na internetu, po svuda, koliko se sjećam, reklamirao se gospodin Kerum. Međutim, i prije kampanje dok nije trebao, nije smio, pa za vrijeme šutnje, međutim on nije reklamirao sebe Željka Keruma kao kandidata, nego je reklamirao firmu Kerum, koja nosi isto ime. Međutim, kad građani naravno vide na portalima, vide u novinama Keruma, Kerum je najavio kandidaturu, naravno da on na taj način reklamira sebe i svoju kampanju, u sličan slučaj kao i sa gospodinom Bandićem, kao on čestita dan grada, ali naravno njegova slika, tako da molim vas da uzmete i takve obzire, takve slučajeve u obzir kada dakle, nekakvo trgovačko društvo ili udruga nosi slično ime kao neki od kandidata ili stranaka. Hvala.
Gospodin Maras.
Hvala lijepo. Ja vas molim evo da prenesete ministru da ne čeka previše, nego da s obzirom da su svježe i sjećanja i informacije iz lokalnih izvora da krene u izmjene zakona, da organizira javnu raspravu i okrugle stolove, jer tu se ne radi o nikakvim suptilnim, znači tu su vrlo plastični i sada već bezobrazni načini na koje određene ljudi koriste ne ove rupe, nego jednostavno praksu nečinjenja vezano o Zakon o financiranju izbornih, političkih aktivnosti izborne promidžbe. Znači ljudi su, kada smo taj zakon donijeli, čini mi se prije jedno 10-tak godina, prvi, drugi puta, oprezno, sad to vjerujte mi, ovi veliki majstori koji već u nekoliko navrata imaju iskustva s time, to uopće ne doživljavaju, kao da ne postoji. Šta će on tamo potpisat, kažem u pravilu još i daju ovlaštenje nekome da u njihovo ime to kak ti sastave i da nema ni njihovog potpisa, nego ga po javnom bilježniku ovlaste. Znači, tu ne govorim o općinama i gradovima, malim, gdje se ljudi zbilja trude i nekada i nesvjesno naprave određene prekršaje, al ovi koji su već uigrani nekoliko izbora, u tim velikim … [[Govornik se ne razumije.]] se ništa ne dešava i jednostavno se ponašaju kao da zakon nema, odnosno, jedno znaju da su u obvezi dva puta, jednom u tijeku kampanja, a drugi puta nakon završetka kampanje, poslati izvješće koje nikada nitko osim datuma i da li je unutra nešto napisano, neće prekontrolirati. Zato vas molim, da reagirate, dok su ova iskustva svježa i da se napravi nešto u narednom periodu, da raspravimo to i da se kvalitetan zakon donese u narednih godinu dana. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U redu. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti, to znači u petak će se steći uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 139. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je ovdje Darko Nekić, državni tajnik u Ministarstvu uprave. Krenite 1. amandman Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. I 2. amandman Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Amandman se također prihvaća.
I on isto tako postaje sastavni dio zakona. I imamo još jedan amandman istog odbora.
Amandman se također prihvaća i postaje sastavni dio.
Dakle i on postaje sastavni dio zakona. Zahvaljujem se državnom tajniku Darku Nekiću.
Hvala lijepa.
Mi prelazimo na glasovanje. Dakle dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 125 glasova za i 1 suzdržan i 1 protiv donesen Zakon o izmjenama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sljedeća točka je: - Prijedloga Poslovnika o dopuni Poslovnika Hrvatskog sabora Predlagatelj akta je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav na temelju članka 87. Ustava RH i članka 60. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili. Želi li predlagatelj dati dodatno obrazloženje? Gospodin Peđa Grbin potpredsjednik Odbora, Poslovnik i politički sustav. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Člankom 59. Poslovnika Hrvatskog sabora utvrđena su radna tijela Hrvatskog sabora, te izaslanstva koja imaju položaj radnog tijela. Parlamentarna skupština Organizacije za europsku sigurnost i suradnju, ustanovljena je Pariškom poveljom za Novu Europu na sastanku na vrhu u Parizu 1990. godine. Organizirana je završnom Rezolucijom Madridske konferencije parlamentarnih čelnica zemalja sudionica 1991. godine. U nekoj od temeljnih zadaća parlamentarne skupštine spada jačanje i konsolidacija demokratskih institucija zemalja sudionica OESS-a, razvoj institucionalnih struktura, zaštita ljudskih prava, kvalitetnija suradnja između postojećih institucija OESS-a te doprinos promicanju mehanizama za prevenciju rješavanja sukoba. Kako je jedan od oblika međunarodne aktivnosti Hrvatskog sabora i sudjelovanje pri međunarodnim parlamentarnim organizacijama u Hrvatskom saboru kao stalno izaslanstvo djeluje Izaslanstvo Hrvatskog sabora u Parlamentarnoj skupštini organizacije za europsku sigurnost i suradnju. Imajući u vidu navedeno, a s obzirom na važne zadaće Parlamentarne skupštine OESS-a predlaže se da stalno Izaslanstvo Hrvatskog sabora u Parlamentarnoj skupštini OESS-a ima položaj stalnog radnog tijela Hrvatskog sabora. Hvala.
Hvala vam gospodine Grbin. Znači dva odbora od kojih jedan je predlagatelji su raspravljali o toj točci. Drugi Odbor za zakonodavstvo, želi li uzeti riječ predsjednica? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je gospodin Robert Podolnjak. Nema ga, gubi pravo na riječ. Drugi je Ivan Vilibor Sinčić ima ga i ima pravo na riječ.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici. Danas raspravljamo dakle o dopuni Poslovnika Hrvatskog sabora. Bio je poziv prije nekoliko mjeseci svim klubovima da daju svoje prijedloge na izmjene Poslovnika za vrijeme dok je bio gospodin Petrov bio predsjednik Sabora, nešto se radilo o tome i kako je došlo do preslagivanja od toga se jednostavno odustalo. Ta izmjena je nekakva generalna izmjena puno opširnija, ovdje vidimo danas tek dva članka u ovom prijedlogu. Međutim i na ta dva članka ja sam na jedan od njih dao amandman, vjerojatno ste ga već dobili na klupe. Dakle amandman se bavi mojom inicijativom koju sam najavio za osnivanje jednog radnog tijela nazvao sam ga Odbor za budućnost, po uzoru na Finski parlament, Parlament Republike Finske. Kao što sam napisao u amandmanu predlaže se osnivanje novog saborskog odbora po uzoru na dugogodišnju praksu Finskog parlamenta u kojem je jedan od najcjenjenijih odbora od 1993. godine Odbor za budućnost. Gospodin … finski ambasador uvjerio me je da je to jedan od najboljih, najcjenjenijih odbora u Finskom parlamentu. Inače Finski parlament ima značajno manji broj odbora nego što ima Hrvatski sabor. Osnovna zadaća ovog odbora bit će istraživanje utjecaja znanstvenih i tehnoloških dostignuća na šira društvena kretanja. Najnovija postignuća iz ovih područja trebaju biti ugrađena u dugoročne razvojne strategije RH te istodobno treba sačiniti kvalitetnu procjenu suvremenih društveno-ekonomskih kretanja na budućnost zemlje. To je jedan dio mog obrazloženja amandmana. O čemu se radi? Radi se o tome danas u svijetu postoje brojni trendovi, postoje trendovi u ekonomiji, kao što su pitanje temeljenog dohotka, kripto valuta, virtualnih valuta trendovi u tehnologiji kao što su umjetna inteligencija, automatizacija, galopirajući razvoj obnovljivih izvora energije koji su mnogim dijelovima postali ili postaju jeftiniji od konvencionalnih izvora, pitanja novih materijala. U medicini su to trendovi recimo individualnog pristupa pacijentu u potpunosti, u obrazovanju su to recimo učenja pomoću virtualne ili pojačane stvarnosti, u ekologiji i zaštiti prirode klimatske promjene, u prometu, recimo vozila bez vozača, pitanje Ubera koje nas je totalno zateklo na koje još nismo odgovorili ne ulazeći u to jeli uloga Ubera dobro ili loša ovoga časa i mnoga druga područja. Dakle svijet ide velikim brzinama naprijed, a naša svijest našeg društva, naših institucija, naših zastupnika prema mom sudu i sudu mojih kolega je vrlo niska, dakle mnoge od tih procesa mi nismo nikada raspravili, mnogi ih nisu niti svjesni. Konzultacije sa strukom, pa ako hoćete HAZU, ako hoćete stručnjacima iz privatnog sektora je mala, dakle u političkom diskursu to su teme koje tek tangencijalno dotiču ovaj ili onaj odbor. I bojim se da nas je svijet pregazio, da je svijet otišao naprijed. Evo nema me mnogo u ovoj sabornici zadnjih dana pošto vodim Istražno povjerenstvo za Imunološki zavod. Imunološki zavod je bio jedan centar izvrsnosti koji smo izgubili. Ja sam bio ogorčen kada sam saznao da od nekadašnjih 400 zaposlenika danas tek jedan doktor znanosti radi u Imunološkom zavodu, tek jedan kolegice i kolege. To je degradacija znanosti i struke. Mogli bi pričati o Brodarskom institutu koji je također pred stečajem, mislim primjera je bezbroj. Sjećam se jednog slučaja prije nekoliko godina kada je jedan mladi poduzetnik napravio si jedan projekt i prezentirao ga je ministarstvu i objašnjavao je kako će ga financirati. Jedan od načina financiranja bio je naveden krautfanding i predstavnici ministarstva ili agencije nisu uopće znali što je to i nisu to priznali kao legitiman način financiranja, a cijeli svijet na brojim platformama već radi na taj način. Prema tome i tu nas je vrijeme tada bilo pregazilo, danas je stanje nešto bolje, barem slušajući izvješće HAMAG-a na odborima. Prema tome mi moramo biti spremni, mi kao nekakvi članovi političke elite moramo spremno dočekati sve te trendove, o njima raspravljati, moramo dovesti ovdje u Hrvatski sabor na radno tijelo ljude iz struke sa sveučilišta, inozemstva ako treba, da nas upućuju, da nas upozoravaju što nas čeka, kamo svijet ide, da pratimo trendove, jašemo na trendovima i ono što je najvažnije sigurno postoje mjesta gdje možemo i povesti i u znanosti i u proizvodnji, imate sjajnih primjera diljem Hrvatske. Ja mogu samo reći iz Karlovca HS produkt kažu najcjenjeniji, najbolji pištolji na svijetu. Brojni su primjeri kreativnih pojedinaca, uspješnih firmi, međutim u globalu, slika Hrvatske, ja se bojim je gubitnička, gdje god okrenem izgubili spor, ovo, ono, sve nekakva crnjava, negativa. Svijet ide naprijed, naša politika je zaostala. Jedan anakronizam. Čime se mi bavimo? Mi se bavimo radnim tijelom Povjerenstva za suočavanje sa prošlošću. O.K, neka se napokon i rasprave sva ta pitanja iz prošlosti, neka se, neka taj odbor se bavi i Titom i Pavelićem i s čime god treba, nemam ništa protiv ali imamo jedan odbor, imamo jedno radno tijelo koje gleda naprijed. Usmjerimo naše energije u budućnost, napravimo da naša Hrvatska bude pobjednička zemlja. Evo recimo Singapur, osim Finske također osniva redovita takva tijela da prati trendove. Recimo jedan od odbora je committee on the future of economy koji dakle prati trendove u svijetu i gleda gdje će svoj grad, državu Singapur smjestiti u te trendove gdje mogu biti najbolji, u kojem smjeru treba mijenjati zakone, mijenjati obrazovanje, dakle prilagodba jednom konstantnom mijenjajućem i sve bržem mijenjajućem svijetu. Evo jedna stručna skupina u Kanadi također je procijenila, inače bave se mojoj strukom automatizacijom da u sljedećih 10 godina oko 40% sadašnjih radnih mjesta u Kanadi će nestati zbog automatizacije i robotizacije. Gdje će svi ti ljudi raditi? To su pitanja koja i nas dotiču. Mi nismo neka industrijska sila, nismo G7 kao Kanada ali to se dotiče i nas. Ti i takvi i ovi trendovi koje sam nabrojao i brojni drugi koji će tek doći. Stoga sam evo ušao u fazu drugu svoje inicijative, dakle predlažem da se u ovaj članak 59. doda još jedno radno tijelo. Usmjerimo naše energije na budućnost. Hvala vam.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, prva gospodin Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Sinčiću, ja bih u nekim drugim okolnostima vjerojatno podržao vašu ideju ali danas ne mogu. Ali znate li zašto? Zato što ste vi samo predložili da se popis radnih tijela poveća za još jedno radno tijelo a onda niste kao što je to primjerice u članku 60. za Odbor za Ustav, u članku 62. za Odbor za zakonodavstvo, u članku 64. za Odbor za europske poslove itd., niste u svom amandmanu definirali koji je opseg djelatnosti tog radnog tijela, niste definirali koji je njegov sastav iz reda saborskih zastupnika, niste definirali koliko ukupno ima članova, niste definirali koliko ima vanjskih članova itd., itd.. Dakle, poštovani kolega jedino što ste napravili je predložili da se popis odbora poveća za još jedan a sve ono ostalo niste niti spomenuli. Dakle, prvo naučite kako se podnose amandmani a onda docirajte svima ostalima. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku gospodin Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Prva stvar koju sam govorio dakle su cjelokupne promjene Poslovnika, ovdje mijenjao tek dva članka. Dakle ja ne mogu mijenjati ono što predlagatelj nije mijenjao, ja mogu mijenjati članak 1. ili članak 2.. Ja sam ovdje mijenjao članak 1. gdje dakle stavljam ime odbora u popis odbora. A kao što ste nabrojali ove članke ja njih ne mogu mijenjati, ne mogu mijenjati članak 60 ili dodati neki članak, zato što predlagatelj nije to prvi predložio. Dakle ja mogu mijenjati samo ono šta su oni predložili, ne mogu mijenjati 3. članak. Dakle procedura me u tome spriječila ali očekujem ubrzo temeljite promjene Poslovnika pa ću tada u prvome čitanju dati kompletan odgovor. Hvala.
Hvala lijepa. Druga replika, gospodin Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Sinčić, činjenica da vi to ne možete mijenjati ovako amandmanom kao što ste rekli ali evo moj je prijedlog ukoliko stignete još do kraja ove rasprave a ona će još trajati 10-ak minuta dok Miro Bulj bude održao svoj govor, napravite ovako kako ste napravili i nadopunite amandman zaključkom da se obvezuje Hrvatski sabor obraditi i doraditi ove stvari koje je kolega Grbin rekao u roku od 30 ili 60 dana. Odnosno s obzirom da sada ide stanka možete staviti i 90 dana pa ćemo to odmah na 1. sjednici kada se u 9 mjesecu ponovno krene nakon ljetne stanke. Znači napravite ovako kako ste napravili i donesite još jedan zaključak koji se obvezuje Hrvatski sabor da ovo što niste predvidjeli jer niste mogli napraviti. Tako da s te strane i ja ću vas također podržati u tom smislu da se takav odbor definira. Hvala lijepo.
Nema odgovora. Pojedinačna rasprava gospodin Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Završnu riječ ne. Gospodin Grbin nije ovdje. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo se kada se steknu uvjeti, što znači u petak.
Prelazimo na idući prijedlog. To je Poslovnika o dopuni Poslovnika Hrvatskog sabora, predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio je podnio Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenom amandmanu. Željko Reiner, predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Dakle, ne prihvaća se amandman jer amandman uvodi jedan novi institut, jedan novi zapravo odbor koji nije detaljno niti raspravljen niti konceptualno do kraja osmišljen. Prema tome, kada bi se eventualno o tome provela jedna šira rasprava i kada bi eventualno se došlo do konsenzusa da se ustanovi jedan novi odbor u Saboru, onda naravno bi se moglo o tome govoriti, ovakvu obliku amandmana sa ovim obrazloženjem ne može se prihvatiti.
Hoće li netko u ime… Izvolite, Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Moj amandman, raspravljali smo o tome neki dan, došlo je u dosta sitne sate, radi se o dakle, Odboru za budućnost, to je jedan odbor koji Hrvatsko saboru fali, koji fali hrvatskoj politici. On je napravljen po uzoru na finski Parlament, po odbore kakve recimo ima Singapur, on se bavi konstantnim prilagođavanjem i analizom raznim svjetskih trendova u politici, poljoprivredi, znanosti, tehnologiji, kao što je razvoj obnovljivih izvora energije galopirajući, kao što je automatizacija, kao što su pitanja temeljnog dohotka, sve ono o čemu je svijest u hrvatskom narodu i hrvatskoj politici za sada niska. Htio sam da se napravi jedno novo radno tijelo koje bi o tome raspravljalo, da na se ne dogodi da nas zateknu takvi trendovi kao što nas je Uber zatekao, već godinama vlada nesklad između klasičnih komercijalnih taksija i Ubera, zato što nismo spremni bili, ni društveno ni politički da dočekamo taj tren, da smo imali jedan ovakav odbor, mogli smo riješiti to već odavno. Što se tiče konceptualne razrađenosti, da, nije razrađeno. Zašto? Zato što je sama izmjena imala dva članka a pošto se radi o drugom čitanju, mogu mijenjati samo ta dva članka, a u ta dva članka ne mogu dati razradu. Međutim, ako pogledate razradu parlamentarne skupštine Vijeća Europe ili izaslanstva Hrvatskog sabora u skupštini NATO-a, i ovo sa OESS-om što se dodaje, pogledajte kakva je razrada toga u ovome Poslovniku, tako da to nije veoma jaki argument. Prije više mjeseci, prije preslagivanja postojala je intencija da se napravi opća izmjena Poslovnika, malo veća od dva članka, ako do nje dođe, nadam se da hoće, ja ću ponovno pokrenuti inicijativu. Smatram da je to nešto što je prijeko potrebno i hrvatskim zastupnicima, da ulovimo trend sa svijetom a ne da budemo negdje na zapećku. Tražim glasovanje i molim one da koji smatraju da je to dobra ideja da glasuju barem suzdržano. Hvala.
Glasujmo o ovom prijedlogu. Utvrđujem da prijedlog nije dobio dovoljan broj glasova, pa ćemo Odbor za budućnost osnovati u budućnosti, vjerojatno. Dajem sada na glasovanje Prijedlog Poslovnika o dopuni Poslovnika Hrvatskog sabora. Naglašavam da je za donošenje ovog akta potrebna natpolovična većina svih zastupnika, dakle 76 sukladno članku 252. Poslovnika. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 119 za i 1 suzdržan donesen Poslovnik o dopuni Poslovnika Hrvatskog sabora.
Sljedeća točka: - Izvješće o provedbi Nacionalnog programa zaštita potrošača za razdoblje od 2013. do 2106. godine Podnositelj akta je Vlada RH na temelju članka 130. Zakona o zaštiti potrošača. Materijal je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Gospođa Nataša Mikuš, državna tajnica. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Dakle pred vama je Izvješće o Izvješće o provedbi Nacionalnog programa zaštita potrošača za razdoblje od 2013. do 2106. godine. Ono se donosi dakle temeljem članka 130 Zakona o zaštiti potrošača temeljem čega dakle također Vlada odnosno Ministarstvo gospodarstva kao resorno ministarstvo izrađuje sam program i dužno je izvijestiti Hrvatski sabor o provedbi mjera iz samo programa zaštite potrošača. U navedenom razdoblju, proveden je dakle niz mjera i aktivnosti sa ciljem podizanja razine zaštite potrošača u Hrvatskoj, koje su bile usmjerene na stvaranje pravnog okvira, na unapređenje nadzora nad tržištem i na edukaciju i informiranje potrošača. U dijelu pravnog okvira u 2014. godini donesen je Zakon o zaštiti potrošača kojim je implementirana direktiva o potrošačkim pravima, uređena su pravila kupnje na daljinu, posebice putem interneta i izvan poslovnih prostorija trgovca i time su se izjednačila pravila, dakle u svim državama članicama i doprinijelo olakšavanju poslovanja trgovaca te povećanje povjerenja potrošača. U 2016. godini donesen je Zakon o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova. Ovo je posebno značajno za zaštitu potrošača u digitalnom okruženju odnosno da se onim potrošačima koji kupuju upravo online, osigura i rješavanje spora na isti takav način, alternativni. U dijelu nadzora nad tržištem, dakle poduzeti su nadzori odnosno mjere prema trgovcima koji su kršili prava potrošača i uklanjali su se opasni proizvodi sa tržišta, i sve je to naravno, doprinijelo razini zaštite prava i sigurnosti potrošača u Hrvatskoj. Budući da je sama sigurnost proizvoda koji su stavljeni na tržište svima nama kao potrošačima, dakle od iznimne važnosti u onim slučajevima kada je nadzorom utvrđeno da su proizvodi koji su stavljeni na tržište da oni predstavljaju rizik za sigurnost i zdravlje potrošača, inspektori su sukladno svojim ovlastima poduzimali odgovarajuće upravne mjere, uključujući i povlačenje istih proizvoda sa tržišta odnosno zabranu njihovog stavljanja na tržište. Ukupno je u ovom izvještajno razdoblju provedeno 41 tisuća 474 takvih nadzora. U samom izvješću se nalaze i podaci po svakoj pojedinoj godini. Po pitanju edukacije i informiranja potrošača, nužno je reći da je dakle jedna od glavnih okosnica politike zaštite potrošača upravo osigurati im bolju informiranost o njihovim pravima i mogućnostima njihove zaštite. I stoga je Ministarstvo gospodarstva uvelo i koristilo niz alata kako bi se upravo podigla razina svijesti i zaštite potrošača, odnosno zaštite njihovih prava. Kroz projekt Savjetovanje potrošača koji je financiran iz državnog proračuna na godišnjoj razini u iznosu od okvirno odnosno milijun kuna financiran je rad četiri savjetovališta, u Zagrebu, Osijeku, Splitu i Puli. Uspostavljen je isto tako odnosno kroz rad centralnog informacijskog sustava zaštite potrošača, građanima je omogućeno da putem elektroničke pošte na jednom mjestu zatraže objašnjenje propisa, savjet ili da upute prijavu tržišnoj inspekciji i tijekom razdoblja od 2013. do 2016. godine potrošačima je pruženo ukupno 12 tisuća 331 savjet. Uspostavljen je Registar „Ne zovi“, čija je svrha upravo zaštita potrošača od neželjenih kontakata i ponuda putem telefona ili SMS poruka od strane trgovaca i do kraja lipnja 2017. godine, u Registar „Ne zovi“ je upisano gotovo 24 tisuće telefonskih brojeva. U 2013. godini osnivan je Europski potrošački centar kao dio mreže Europskog potrošačkog centra i isti pomaže potrošačima i daje savjete, osigurava informaciju u pogodu preko granične trgovine. Ministarstvo gospodarstva je kao resorno ministarstvo sudjelovalo u jačanju potrošačkih prava u suradnji sa drugim tijelima državne uprave, primarno regulatornim tijelima kao što su Hrvatska energetska regulatorna agencija, Agencija za civilno zrakoplovstvo, Agencija za nadzor financijskih usluga, Vijeće za vodu koji su u okviru svojim djelovanja provodili niz aktivnosti upravo u svrhu podizanja razine svijesti i zaštite ekonomskih interesa potrošača. U izvješću se daje detaljan prikaz po ovim segmentima rada na zaštiti potrošačkih prava. Smatramo da samo provođenje mjera ukazuje na napredak postojećeg sustava zaštite potrošača, ali isto tako nam otvara mogućnost i daje u konačnici obvezu da dalje razvijamo politiku zaštite potrošača i pritom ključnim držimo slijedeće. Da treba dalje razvijati i unaprjeđivati razvoj nadzora nad tržištem posebice u kontekstu digitalnog okruženja i digitalne trgovine. Nadalje, razvijati jednostavne alate za informiranje i edukaciju potrošača, dakle kako bi isti bili razumljivi i jednostavno dostupni svim građanima. Dalje raditi na neovisno i reprezentativnosti udruga za zaštitu potrošača, jače uključivati u isti proces jedinice lokalne i područne samouprave, i dalje jačati regulatore u zaštite ekonomskih interesa potrošača. Evo, ovo je dakle sažeto o izvješću, naravno, ukoliko bude pitanja, na raspolaganju smo na odgovore na ista. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ipak se skupilo 11 zastupnika, za nogomet dovoljno. Prvi znači sada, Ivan Vilibor Sinčić, Klub zastupnika Živoga zida i SNAGA-e. Odustaje. Gospodin Miro Bulj, zastupnik MOST-a nezavisnih lista. Odustaje. Gospođa Anka Mrak-Taritaš, pristaje. Izvolite. Dok dođete, Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a. Izvolite.
Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice, imamo dakle dvije, ostalo su dječaci. Ispred nas je Izvješće o provedbi Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2013.-2016. Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a će podržati ovo izvješće. Na žalost je on došao na dnevni red ovako pri kraju p a nas ima relativno malo, ali riječ je o jednom dokumentu koji je izuzetno zanimljiv i ja bih zaključila za naše građane izuzetno i važan. 2013. smo utvrdili i stvorili način na koji trebamo štititi potrošače. I sad kad malo pogledate ovaj dokument osim regulatornih okvira koji je definiran pokazalo se što su radili u tom području pojedine inspekcije, što su utvrdili i koji problemi su bili. Dakle, kada je riječ o Tržišnoj inspekciji onda se apsolutno može vidjeti koji su uopće procesi bili u Hrvatskoj od 2013. do ovih dana i možemo vidjeti u kojem dijelu je bio i značajan napredak. Dakle, kad je to sve zajedno krenulo onda se vidjelo da su veliki problemi bili vezani uz Internet prodaju, odnosno Internet trgovinu i da su veliki problemi bili vezani uz akcije pojedinih, dakle uz određena sniženja da je to bilo neregulirano, da su na različite načine se snižavali pojedini proizvodi. A mi sad kad se nalazimo već u 2017. imamo priliku vidjeti kako je to regulirano i način na koji je definirano. Zašto mislim da je ovo izvješće važno? Iz jednostavnog razloga da vidite procese koji su se u Hrvatskoj desili, procese gdje se Hrvatska ne samo usklađivala sa određenom regulativom EU, nego procesi gdje smo se i mi naučili biti bolji, biti definiraniji, primjenjivati propise. Propise smo mijenjali sukladno potrebama koji su bili pa je to izuzetno pogotovo važno vezano uz ovaj dio koji govorimo o snižavanju proizvoda, o tome da se nije znalo kako što definirati. Zatim ima nekoliko važnih stvari koje su vezane i koje su djelomično bile zapostavljene, ali jednako se pokazalo važno. Dakle, Hrvatska kad je ušla u EU iza toga je svojim direktivama iz različitih oblasti trebala niz stvari regulirati. Jedna od stvari koju je trebala regulirati je vezano uz građevinske proizvode. Ja ću zaista nekoliko rečenica ili je već kasno pa da probamo zaista proći sve točke dnevnog reda. Kad smo mi ušli u EU i direktiva vezana uz građevinske proizvode, onda je definirano na način gdje je dio regulirano direktivom EU, a dio je ostavljeno svakoj zemlji članici da si regulira ovisni o specifičnim uvjetima i načinima koje ima. I mi smo tad imali nekoliko stvari. Jedna od stvari je bila velika hajka javnosti i bile su velike priče, bilo je vezano uz plastenike, gdje je u jednom času na naše tržište došli plastenici iz jedne od članica EU. Ali budući da je Hrvatska djelomično kontinentalna zemlja, a djelomično mediteranska zemlja ti plastenici nisu odgovarali na žalost ni području Mediterana, ni području kontinentalnog. U području kontinentalnog pada snijeg, oni nisu bili uopće omogućeni za uvjete u snijeg, a u mediteranskom dijelu puše vjetar. Pa se onda odjedanputa desilo da nešto što je ušlo na naše tržište apsolutno kad je bilo znatno jeftinije od naših proizvoda nije odgovaralo tržištu. I zahvaljujući radu inspekcije i svega ostalog smo taj dio uspjeli regulirati. Jednako tako u jednom času na naše tržište su došli i građevinski proizvodi izvan zemalja EU koji su također, vezano je bilo uz određene cijevi i uz određene proizvode i mrežice koje su bile korištene ispod lakih betona i to smo vrlo brzo regulirali. No međutim, postoji nešto i vezano uz rad Sanitarne inspekcije. Mi smo imali prilike vidjeti i nedavno smo imali prilike vidjeti nekvalitetne proizvode koji dolaze na hrvatsko tržište zahvaljujući ministru poljoprivrede kojeg ja zaista koristim ovo prilike bez obzira na sve da ga pohvalim, koji je reagirao i pokazao zapravo koje probleme imamo i na te probleme trebamo ukazivati. Ja sam očekivala da će gospodin Bulj kad će diskutirati, diskutirati o zaštiti potrošača vezano uz antene čije se mreže koje se postavljaju na objekte gdje je Sanitarna inspekcija imala nadzor, gdje je morala utvrđivati kakvo je zračenje. U tom smislu smo morali mijenjati i regulativu i regulativu primjenjivati EU i u nizu toga se pokazalo da u nekim slučajevima je riječ o zračenjima, da u nekim slučajevima i nije riječ. I to je isto zaštita potrošača. I tu isto veliki značaj ima. Jednako tako smo imali prilike nedavno vidjeti nekvalitetnu vodu koja se isporučuje u pojedinim naseljima, gdje je jednako tako Sanitarna inspekcija utvrdila, odnosno definirala način na koji je ta, u kakvom stanju je ta voda. I to vam je zapravo, ta zaštita potrošača ide tako daleko da se gledaju računi koji se dobave, računi koji vam se ispostavi za potrošnju vode koju niste potrošili ili za nekakvu uslugu koju niste dobili. Dakle, izuzetno je dobro da ovakav jedan dokument dolazi pred Hrvatski sabor, dobro je da se o njemu raspravlja, dobro je da malo svi zajedno vidimo što unutra ima i da se vidi u kojim elementima se trebaju štititi potrošači. Ali o no što je važno, važno je i jednako tako da iz ovog vidimo edukaciju. Edukacija je izuzetno važna, izuzetno značajna. Dakle, naši građani često kad imaju nekakav problem ne znaju gdje da se obrate, ne znaju na koja vrata da pokucaju. Ta edukacija je tamo počela negdje 2014., 2015. otvaranjem i info centara. Jedna od prvih stvari je bilo u gradu Zagrebu gdje se to otvorilo da ljudi znaju gdje mogu doći i reći meni je ispostavljen račun za vodu u gradu Zagrebu na iznos od 900 kuna. Svi drugi su dobili 200 kuna. U čemu je problem? To sve je zaštita potrošača. Ono što ja zaista pohvaljujem riječ je o jednom kvalitetnom dokumentu, riječ je o jednom izvješću iz kojeg se može niz stvari vidjeti, riječ je o izvješću iz kojeg možemo zaključiti napredak koji Hrvatska u zaštiti prvenstveno i osnovno svojih potrošača napravila od 2013.-2016. ono što se mora poraditi, mora se poraditi na edukaciji. Uvijek je dobro koristiti sve moguće medije da ih se informira, gdje čovjek može doći sa primjedbom, gdje može doći i reći, ja sam kupio proizvod kojim je istekao rok trajanja? Gdje može doći i reći kupio sam cement koji ne odgovora našim standardima? Gdje može doći i reći živim u zgradi u kojoj mi je netko montirao to i to, a bojim se da je tako i tako. Stoga, zaista je dobro, mi u ovom Saboru dosta energije trošimo na, kad su bilo koji zakonski prijedlozi. Dosta energije trošimo da govorimo ideološki tko je s koje strane. No međutim dio energije koju trebamo svi zajedno potrošiti i kad dođe ovakav jedan dokument, zaštita potrošača, to su svi naši građanke i građani i koristiti ovu govornicu, da ih informiramo, gdje se mogu informirati o tvome, koja su njihova prava, jel su njihova prava znatno veća nego što oni zaista misle da jesu, da mogu zaštiti svoja prava, ja vam sad neću više i govorim možda i brže nego što inače, jer pokušavam, zaista, još su 2 točke dnevnog reda, to staviti. Ja uvijek volim ispričati priču iz života, jer oni govore puno više. Prije 10-tak godina je nama u posjetu došla jedna naša rođakinja iz Amerike. I otišla je u jednu trgovinu u Zagrebu i kupila je nekakve šlape koji su onako bile dekorativne, jer je bio nekakav šestinski vez. I došla je doma i rekla, meni se te šlape više ne sviđaju, malo je hodala u njima, one meni nisu dobre i ja ću ih vratiti. Ja sam rekla, kak vi to mislite vratiti. Kaže pa vratit ću, kupila sam za svoje novce, nisu mi više lijepe, neudobne, vratiti ću. Tada je to bilo nezamislivo kod nas. Probajte se sjetiti prije 10-tak godina. Danas je to zamislivo. I danas, zaista, treba koristiti ovu govornicu i govoriti, mi, naša uloga je da kroz ovakvo izvješće zaista vidimo gdje smo, da informiramo naše potrošače jer oni za svoje novce imaju pravo prigovoriti, imaju pravo dobiti robu koja je u redu i dobiti i uslugu koja je u redu. Mi ćemo podržati ovo izvješće i zaista, već je kasno, ali ja koristim ovo vrijeme da pohvalim izvješće koje je dobro napravljeno i ovo je jedna od tema koja zaista zavrjeđuje i jednu možda nekakvo bolje vrijeme u Saboru kad nas je malo više. Hvala.
Hvala i vama. Imate 1 repliku. Gospodin Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvažena zastupnice, spomenuli ste da potrošači su oštećeni po pitanju baznih stanica ili antenskih stupova koji se postavljaju gdje teleoperaterima padne na pamet, bez građevinske dozvole, bez suglasnosti susjeda, bez prostornog plana, ništa im nije potrebno, osim što koriste taj prostor, da ga najprije uzurpiraju, drugo da eksploatiraju naš prostor, a u biti na štetu građana i susjeda i zbog zračenja, a naravno i zbog narušavanja izgleda onoga što je najbolje, a to je naš prostor s kojim treba dobro gospodariti. Dok, ti isti potrošači nemaju pravo proširiti balkon na jednoj zgradi, moraju imati suglasnost, moraju imati brojne dokumente i štete su ogromne. Ja se slažem s vama i vi ste baš bili ministrica, ja sam tada jedan od aktivista bio zajedno sa Hrvatskom udrugom za zaštitu od magnetskog zračenja, koja je i vas upozoravala da se iđe u izmjene Zakona o postavljanju baznih stanica, da ne budu Zakonom o jednostranim građevinama kao da je nekakav stup bezvezan, nego baš, pogledajte gdje se postavljaju na štetu i prostora i građana i slažem se u potpunosti s vama i to sam kazao i ministru Kuščeviću, dok je bio ministar, obavljao dužnost kao vaš nasljednik, dao sam mu kompletno što treba mijenjati koje zakone i koje propise. Naravno, još u Ministarstvu zdravlja, ali to je druga tema, to je tema, gdje je također, naši potrošači su ugrožena zbog teleoperatera, koji naravno nemaju milosti u Hrvatskoj, a iz tih zemalja odakle su došli, tamo ne rade na taj način, nego sve plaćaju i sve obaveze moraju ispuniti. Hvala.
Hvala. Gospođa Mrak-Taritaš, odgovor.
Hvala lijepo. Hvala lijepo kolega Bulj, ja nisam slučajno spomenula baš tu temu, jer koristim ovu priliku, pa da glasno i jasno u ovom Saboru kažem slijedeće, ako je nešto definirano Pravilnikom o jednostavnim radovima da nije potrebno lokacijska, odnosno, građevinska dozvola, uvjet je da bude planirano dokumentima prostornog uređenja, odnosno, da bude planirano prostornim planom. Jednako tako je uvjet, da mora zadovoljiti sve druge propise i dobiti sve druge posebne uvjete. Konkretno, kad je riječ o baznim stanicama, dakle, to su objekti koji se postavljaju, oni moraju biti planirani dokumentom prostornog uređenja. Njihova lokacija mora biti definirana, a kad je riječ o antenskim priključcima na zgradama, koje izazivaju taj problem vezano uz zračenje i sve ostalo, oni moraju biti planirani dokumentima prostornog uređenja koje vrijede na pojedinom prostoru, da li je to prostorni plan općine ili grada ili … [[Govornik se ne razumije.]] dakle, to što je nešto definirano Pravilnikom o jednostavnim radovima, ne znači da nije planirano dokumentima prostornog uređenja. Ako je netko postavio mimo toga, onda je bespravno postavio i mora maknuti. Jednako tako, ono što morate znati, da cijela regulativa EU, koju mi nastojimo koliko toliko postići, a još uvijek smo puno stroži nego što su ostale zemlje EU, imaju znatno više radove, koje je moguće raditi bez lokacijske i građevinske dozvole. Pa konkretno, kad je riječ o balkonu, ako se recimo, danas balkon zatvara, a ne služi za promjenu, namjene dati balkon, odnosno, lođa, ostaje lođa ali je zatvorena, nije potrebna dozvola, za neke stvari je samo iza toga potrebna uporabna dozvola, da bi se reguliralo na odgovarajući način. Tako da je taj pravilnik koji je donesen iz Zakona o prostornom uređenju i gradnji, sukladno ostalim regulativi EU vodio računa da nekako olabavimo zahvate za kojim nije potrebna lokacijska, odnosno građevinska dozvola.
Hvala lijepa. Gospodin Ivan Šipić, Klub zastupnika HDZ-a.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane predstavnice predlagatelje, uvažene kolegice i kolege. Da, zaista ispred nas je jedno od bitnih Izvješća o provedbi Nacionalnog programa zaštite potrošača u razdoblju 2013.-2016. godina. Iako ovo izvješće obuhvaća razdoblje od četiri godine unatrag važnost teme iziskuje ipak da se o ovoj temi podnese izvješće. Dobro je naglasiti, a kako piše i u samom izvješću da je Nacionalni program zaštite potrošača strateški dokument RH u politici zaštite potrošača kojim se određuju ciljevi, mjere, prioritetna područja, te aktivnosti u provođenju politike zaštite potrošača za razdoblje od četiri godine. Isto tako dobro je podsjetiti da je Nacionalni program zaštite potrošača za razdoblje spomenutih godina donesen još u srpnju 2013. godine u ovom Visokom domu. Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta tadašnje Ministarstvo gospodarstva kao resorno tijelo za politiku zaštite potrošača u RH provodilo je aktivnosti vezane uz provođenje politike zašite potrošača i koordinaciju rada svih nositelja zaštite potrošača u vezi s provedbom nacionalnog programa. Glavni cilj politike zaštite potrošača u RH je poboljšanje kvalitete života građana i dio je strateškog cilja EU kojim se želi osigurati da svi građani EU pa tako i u Hrvatskoj uživaju visoke standarde zaštite potrošača. Cilj analize provedbe nacionalnog programa je utvrđivanje stvarnog stanja na području zaštite potrošača odnosno procjenjivanje jeli sustav zaštite potrošača unaprijeđen u odnosu na prethodno razdoblje. Iako se u razdoblju od spomenutih godina od četiri godine u RH na ovom području puno postiglo proces izgradnje hrvatskog sustava zaštite potrošača još uvijek ipak nije završen. Samo izvješće je podijeljeno u nekoliko poglavlja, a neka od njih su regulativni okvir, institucionalni okvir, nadzorno tržište. Valja istaknuti da je provođenje Nacionalnog programa zaštite potrošača rezultiralo podizanjem svijesti o njihovim pravima što i jest odnosni cilj ovog programa. U cilju postizanja navedenog zaštita potrošača prilagođena je europskim pravilima, organizirana su savjetovanja potrošača, uspostavljeni instrumenti za jednostavnije rješavanje sporova, uvedeno pravo na povrat neispravnog proizvoda, propisani visoki sigurnosni standardi kao i pravi na informiranost potrošača o sadržaju i kvaliteti proizvoda itd. Širenje Internet trgovine na zajedničkom tržištu utjecalo je na potrebu stvaranja jedinstvenog regulativnog okvira za sve članice EU koji osigurava pravnu sigurnost za potrošače i trgovce, čime se doprinosi stvaranju poticajnog okruženja za prekograničnu trgovinu, smanjuje troškove poslovanja i većih dodatnih vrijednosti u gospodarstvu. Cilj harmonizacije pravila o zaštiti potrošača bio je upravo otklanjanje zapreka slobodnom kretanju roba i usluga na zajedničkom tržištu koje proizlaze iz različitih pravila u državama članicama, a kako se vratilo povjerenje potrošača i trgovaca u funkcioniranje zajedničkog tržišta i na taj način iskoristila njegova prednost. Jednaka pravila poslovanja na razini EU s jedne strane doprinosila bi smanjenju troškova poslovanja i otvaranju prostora za razvoj i rast gospodarskih aktivnosti, maloga i srednjeg poduzetništva kojim bi se time pružila mogućnost traženja poslovnih prilika u drugim državama članicama, a s druge strane vratila bi povjerenje potrošača i poticala iz na korištenje svih prednosti zajedničkog tržišta. Rezultat toga bio je donošenje Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o pravima potrošača još u 2011. godini. određen je rok u kojem se potrošač može predomisliti vezano uz sklapanje ugovora o prodaji na daljinu ili prodaji izvanposlovnih prostorija u iznosu 14 dana kao i pravilo vezano uz jednostrani raskid ugovora u odnosu na povrat robe i novca, a uvrijeđene su i obveze trgovaca i potrošača i slučajevima kad se potrošač predomisli vezano uz sklapanje ugovora o prodaji na daljinu ili prodaji izvan poslovnih prostorija pa i u slučajevima kada se potrošač odluči na jednostrani raskid ugovora nakon što robu koristi u mjeri većoj nego što je to potrebno za utvrđivanje njenih karakteristika i funkcioniranja. To je regulirano i kod nas Zakonom o zaštiti potrošača kojim su se osim gore spomenutog poboljšale i neke odredbe za koje je praksa pokazala da se veliko krštenje potrošačkih prava odnosi na odredbe o akcijskoj prodaji, sniženju i rasprodaji. Znamo da veliki broj naših potrošača upravo kupnju obavlja za vrijeme sezonskih sniženja akcija i rasprodaja, a nažalost to su neki trgovački lanci iskorištavali na štetu krajnjih potrošača. Zato je to područje bilo potrebno detaljnije urediti. Iz izvješća je također vidljivo da se pokazala potreba ojačavanja uloge jedinica lokalne samouprave u provedbi politike zaštite potrošača posebice u dijelu koji se odnosi na savjetovanje. Stoga je propisano da sve jedinica lokalne samouprave na svojim područjima dužne su provoditi educirati i dovoditi do znanja što više svoje potrošače. Usklađivanje termina početka sezone sniženja s poslovnom praskom trgovaca kao i pojedinim vrstama robe uređeno je Pravilnikom o uvjetima i načinu provođenja sezonskih sniženja iz prosinca 2015. godine. Znamo da su tada rokovi određeni tako da manje-više svima je poznat da taj rok traje najviše 60 dana uključivo prosinac i ljetno vrijeme. Nadalje, tijekom posljednjih desetljeća Europska komisija izvršila je sveobuhvatnu razviju pravne stečevine u području zaštite potrošača, a među njima je i revizija Direktive o paketima putovanja, paketima za odmore, paketurama koje imaju za rezultat donošenje nove direktive Europskog parlamenta i Vijeća. Kako je upravo turizam jedna od najvećih grana gospodarstva za RH i uzimajući u obzir neizmjernu važnost adekvatnog reguliranja te ujednačavanja prava putnika i obveza organizatora putovanja prilikom kupovine paket aranžmana unutar jedinstvenog europskog tržišta, RH je vrlo aktivno sudjelovala u reviziji predmetne direktive pri tome uzimajući u obzir interese putnika odnosno potrošača te organizatora putovanja kako bi se na najadekvatniji način pomirili interesi tih subjekata. Nadalje, u listopadu 2014. temeljem Uredbe o unutarnjem ustrojstvu Ministarstva gospodarstva unutar uprave za trgovinu i unutarnje tržište, sektora za robe, usluge i zaštitu potrošača ustrojena je služba za politiku zaštite potrošača koja predlaže i provodi politiku svih potrošača, predlaže mjere za unapređenje učinkovitosti cjelokupnog sustava zaštite potrošača na području RH i provodi da li je sve sa pravom stečevinom EU u području zaštite potrošača, prati ostvarivanje ciljeva i zadataka utvrđenih Strategijom politike, zaštite potrošača itd.. Stoga je ministarstvo usmjeravalo svoje aktivnosti na kontinuirano educiranje i informiranje javnosti o svim relevantnim potrošačkim pitanjima kako bi se potrošačima olakšao snalaženje u mnoštvu složenih sektorskih propisa i omogućilo učinkovitije ostvarivanje njihovih prava. Valja pozdraviti kontinuirani razvoj centralnog informacijskog sustava zaštite potrošača kojim je sve na jednom mjestu moguće da zatraže objašnjenja propise i postupke, savjet ili da upute prijavu za inspekcijski nadzor vezanu za provedbu njihovih potrošačkih prava. Nadalje, iz izvješća se da iščitati kako nisu zaboravljene ni mnogobrojne udruge za zaštitu potrošača kojima su dodijeljena bespovratna sredstva u cilju savjetovanja, informiranja i same edukacije potrošača. Dobro je napomenuti da je od iznimne važnosti značajnije uključivanje jedinice lokalne, lokalne i regionalne samouprave u ove procese s obzirom da u proteklom razdoblju u Hrvatskoj nije došlo do odgovarajućeg razvoja politike i zaštite potrošača na lokalnoj razini. Zakonom o zaštiti potrošača iz 2014. godine ojačana je ta uloga i dan je naglasak lokalnoj zajednici da to isto usmjeri i uskladi. Svakako treba podsjetiti da je Nacionalno vijeće za zaštitu potrošača savjetodavno tijelo Vlade RH i jedno od važnijih nositelja politike zaštite potrošača. Naravno tu djeluje i Hrvatska gospodarska komora i Hrvatska obrtnička komora, Hrvatske udruge poslodavaca, Trgovačkog suda, Udruge za zaštitu potrošača, jedinice lokalne samouprave itd.. U sklopu Nacionalnog vijeća osnovana su 4 povjerenstva kojima predsjedaju predstavnici regulatornih tijela u vijeću kao što je elektroničke komunikacije za financijske usluge, za energetiku, vodne usluge itd.. Nadalje, ono što je bitno jest Nacionalnim programom zaštite potrošača za razdoblje spomenutih godina nadzor nad tržištem, području zaštite potrošača za izvještajno razdoblje bilo je planirano u Državnom inspektoratu a čuli smo da taj Državni inspektorat Zakonom o izmjenama i dopunama iz siječnja 2014. godine o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela, dakle prestao je raditi s radom dakle državni inspektorat a dio poslova koji se odnosi na inspekcijske poslove, zaštite potrošača prešao je u nadležnost ministarstva. Da ne duljim zaključno, provođenjem Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2013.-2016. stvorili su se uvjeti da građani Hrvatske kao potrošači mogu donositi ekonomski opravdane i informirane odluke. Ovo izvješće ukazuje da su u ostvarenju osnovnoga cilja a to je podizanje svijesti potrošača o njihovim pravima aktivno bili uključeni svi dionici, prilagođavanje na europskim pravilima zaštite potrošača. RH uklonila je tržišne zapreke i integrirala nacionalno tržište u zajedničko tržište sa proizvodima i uslugama jednakih standarda sigurnosti i kvalitete kao i sa jednakim standardima zaštite potrošača. Težilo se k tome da potrošač postane središte interesa poduzetnika. Danas se u RH potrošaču posvećuje posebna pažnja i povećana pažnja. Organizirano je savjetovanje potrošača, ovdje već spomenuto od državne tajnice na nacionalnoj razini te su uspostavljeni unaprjeđeni instrumenti za jednostavnije rješavanje pritužbi poput jedinstvenog potrošačkog telefona i centralnog informacijskog sustava za zaštitu potrošača. Također poduzete su mjere koje osiguravaju potrošaču slobodu odabira proizvoda i usluga, pravo na povrat neispravnog proizvoda, visoke sigurnosti i standarde kao i pravo na informiranost o sadržaju i kvaliteti proizvoda, pravo na jasne i transparentne ugovorne odredbe te na zaštitu od zavaravajuće i agresivne poslovne prakse. Isto tako poduzete su mjere kojima se osigurava zaštita prava potrošača na putovanjima u zemlji i inozemstvu kao i mjere za sprječavanje i povrede prava potrošača u prekograničnoj trgovini a kojima se postiže veća prava sigurnost. Dobro je podsjetiti da je unutar ministarstva 2013. godine osnovan europski potrošački centar putem kojeg se rješavaju pritužbe potrošača prilikom prekogranične kupovine. Edukacijom potrošača i trgovaca senzibilizirana je javnost o važnosti i potrebi zaštite potrošača a sa ciljem podizanja opće razine svijesti. Provođenjem Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2013.-2016. ukazuje se na znatan napredak postojećeg sustava zaštite te otvara mogućnost za razvoj politike i zaštite potrošača u područjima u kojima se trebaju postići određeni pomaci. Slijedom navedenog klub HDZ-a će prihvatiti Izvješće o provedbi Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2013.-2016. a to isto je učinio matični odbor za gospodarstvo koji se sastao i predložio da Sabor prihvati ovo izvješće. Evo poštovani kolege koji ste tu, i kolegice i naravno predstavnice, ovo izvješće valja prihvatiti s obzirom da smo na 145 stranica dobili cjelovit prikaz rada i provedbe nacionalnog programa iako je gospođa Mrak-Taritaš pozvala da nas što više bude u sabornici i složit ću se sa jednim djelom njenog izlaganja ono kad je rekla da ova tema je mogla biti i u ranijim satima jer stvarno je ova tema vrlo aktualna jer i na koncu konca i mi smo svi skupa potrošači i tu se stvarno tiče sviju nas. Evo zahvaljivam svima vama koji ste slušali i vjerujem da će potrošnja rasti u Hrvatskoj ali i da će prava potrošača isto tako biti usklađena sa navedenim direktivama i regulativama. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Svi mi mislimo da je trebalo to u ranijim satima diskutirati, ali javio se gospodin Bulj za repliku.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolega Šipiću, povjerenje potrošača rekli ste da se treba vratiti ovim nacionalnim programom, što je pokušaj u izvješću i radu ali je činjenica da je obaveza primjer, konkretno ću spomenuti, vi ste tu pročitali opširno, u ugradnji razdjelnika u biti je bila obmana potrošača jer samo dva dana prije nego što otpuštani ministri MOST-a, je studija Ministarstva energetike došlo gdje je neisplativost, znači razdjelnika na štetu građana. Prema tome, i političke elite su pokušavale pogodovati interesnim lobijima na štetu građana i razdjelnici su, vidljivo je, da je vaš koalicijski partner to vrlo kvalitetno odradio i temeljito na štetu potrošača pa bi molio ovdje predstavnicu da to dobro provjeri koliko su štete potrošačima temeljem studije imate u Ministarstvu energetike. A evo ja napomenuo sam da bi nas više trebalo biti u Saboru evo ispred oporbe smo jake snage ja i gospodin Grmoja, nadamo se da ćemo… [[Govornik se ne razumije.]] kasne sate poruku narodu, i isto tako pošto iz istog kraja dolazimo, primjer električne energije. Znate kad padne vrebac na žicu stara infrastruktura nisko naponska a imamo najveću proizvodnju cetinske kraj električne energije, sama rijeka Cetina, 40% električne energije, da kad padne vrebac na granu ili kad zapuše u Osijeku nestane struje, čak kad i upali netko televiziju ne može upaliti računalo. Prema tome, ogromne štete se nanose tim građanima, HEP ne reagira, a dobro eksploatira našu rijeku Cetinu, cetinski kraj, čak sada imamo i neke projekte koji su na štetu i vode, kao npr. termoelektrana ugroze vode i zraka, onoga svega što imamo, prema tome imamo se za šta boriti, doslovno čovjek [[Upadica Radin: Ali isteklo je vrijeme, gospodine Bulj, ispričavam se.]] Evo samo da završim… [[Govornik se ne razumije.]]
Imate pojedinačnu raspravu poslije pa ćete moći nadoknaditi. Izvolite, odgovor.
Evo hvala lijepa. Pa kolega Bulj, jest, meni je osobno dosta toga poznato s obzirom da sam već više godina u lokalnoj samoupravi, to znate. I to je zaista jedan ogroman problem, ali isto tako i sami znate da to ide pitanje, ja često ga puta upućujem direktorima institucija kao što su HEP i vršimo i stalni i pritisak prema njima itd. Naše cetinsko područje koje ste vi spomenuli je ogromno područje i zaista tu je se uložilo ali nije dovoljno. A što se tiče tog djela i strategije koju ste vi spomenuli, niti sam mjerodavan, niti mogu o tom dosta o tome govoriti. Zaista ono što nije u skladu sa zakonom i nešto što nije u redu, sigurno nije dobro niti podržati, niti u tom pravcu treba podupirati. Ja moram priznati otvoreno da to uopće nije tema meni, niti sam uopće u tom mjerodavan da bi mogao komentirati strategiju i ovo što ste vi spomenuli, ali ok, ja znam na šta vi aludirate ali ja ne mogu na takav način ući jet to implicira neke druge stvari. S obzirom da ste vi dotakli dio problematike, je potrošači su što se tiče isporuke HEP-a mnogočemu ugroženi ali to je pitanje koje rješava druga institucija a ne Hrvatski sabor, i institucije ovdje spomenute. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Stjepan Čuraj, u ime Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, štovane predstavnice predlagatelja, kolegice i kolege. Dakle ja ću probati što kraći, što koncizniji vezano za predmetno izvješće. Naime klub HNS-a dakako će podržati predmetno izvješće. Naime, samo kratko bi ja osobno želio skrenuti pozornost na neke prakse međutim, svakako da glavni cilj zaštite politike kako u RH odnosno i preuzetim direktivama iz EU-a je poboljšanje kvalitete života građana i da nešto ako trebamo raspravljati prije svega je to što naši građani tišti uvijek kao potrošače a ovdje je spomenuto i to vrlo dobro znamo da je i potrošnja jedan veći dio, sastavni dio BDP-a. Ono što je ovdje navedeno u izvješću svakako je ono što znamo iz iskustva da neke od najvećih pritužbi, ono što se najviše reguliralo u proteklom periodu, je kršenje potrošačkih prava, odnosno odredbe o akcijskoj prodaji sniženju i rasprodaji, a time i naravno troškovi i svi sporovi oko telefonskih telekomunikacija. Ono što bi ja svako želio istaknuti je sigurno bude istaknuto zapravo sama prevencija i savjetovanje, dakle upoznavanje potrošača sa njihovim pravima, dapače, na području jedinica regionalne samouprave jer sa tim ciljem su se izdvajali neki novci, pa mogu samo konstatirati da gotovo sve županije nisu baš se pretjerano uključile. Čast izuzecima. Recimo da Zadarska županija je uložila u proteklom periodu 120 000 kuna, a sve ostale županije manje od 100 000. Dakle, a dakako grad Zagreb i više nego svi oni zajedno. Dakle, tu trebamo kako je ovdje navedeno u izvješću da djeluje oko 20 potrošačkih udruga. I moja sugestija je upravo da odgledamo primjere dobrih praksi i ostalih članica EU, a tu bih prije svega istaknuo Nizozemsku. Naime, kod njih je taj nivo svijesti puno više razvijeniji i oni kroz njihovu potrošačku udrugu u kojoj doduše plaćaju članarine i oni si svi članovi, a zato član dobiva određene beneficije koje se odnose ne samo na savjetovanja, na određene knjižice, informiranje njihovih prava nego i pomoć. Ovdje su istaknute nekoliko primjera mirnog rješavanja spora da li pri Hrvatskoj gospodarskoj komori, Hrvatskoj obrtničkoj komori itd. Međutim, oni recimo imaju sustav u kojem kao član dobivaju besplatnu pravnu pomoć, besplatno savjetovanje. U slučaju spora njihovi odvjetnici iz zastupaju. Ali ne samo to. Ta udruga aktivno sudjeluje pri lobiranju upravo kod izrade i prijedloga različitih zakonskih prijedloga kako bi išle na korist potrošačima. Dakle taj nevladin sektor je tamo dosta razvijeniji. Ovdje kažem 20-tak udruga djeluje svega u Hrvatskoj, više ili manje uspješno sa određenim budžetima. Ovdje je navedeno milijun i 300 tisuća kuna različitih u mandatu sprovedenih odnosno provedenih projekata, informiranja itd. Mislim da naravno i kod savjetovanja samih potrošača, Ali mislim da paralelno u prevenciji trebamo ići da osnažimo taj nevladin dio sektora što se tiče samog dijela kada nastane problem. Tko ga rješava? Na koji način? Kako da građanima omogućim što bolju i adekvatniju zaštitu? Također ste spomenuli, samo ću kratko s time završiti u vašem izlaganju i zaštitu vezanu uz poljoprivredne proizvode. Dakako da uvijek nam se čini da naši proizvođači moraju udovoljavati svemu i svačemu, pa pogotovo i oni pošto ja dolazim iz Slavonije oni autohtoni gdje im se svašta stavlja na red, a ono gledamo svaki dan malo, malo svašta se toga uvozi. Mislim da tu uvijek trebamo imati ne samo što se tiče kupovine tih uvoznih proizvoda, nego što se tiče kupovine poljoprivrednih proizvoda koji se onda dalje obrađuju i stavljaju na tržište kroz neku uslugu da li restoransku ili neku sličnu proizvodnju neke sekundarne odnosno sekundarnog proizvoda sa osnovnim sirovinama. Tu isto trebamo pogledati, jer tu nemamo nikakvu deklaraciju, nemamo ništa. Znači samo kod te strane samo isto malo osigurati hajmo reći više to ide sa zdravstvenog aspekta što se tiče potrošača poljoprivrednih proizvoda. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Tražio je repliku gospodin Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Gospodine Čuraj, evo postavio sam pitanje gospodinu Šipiću, nije mi odgovorio. Znači po pitanju zaštite potrošača u slučaju razdjelnika vidljivo je da su bespotrebno građani oštećeni tim investicijama, ogromna šteta a u korist pojedinaca i grupacija interesnih koje se bave tom djelatnošću. Ne znam koji je vaš stav, nisam čuo. Znači konkretno govorimo o problemu potrošača u slučaju razdjelnika. I činjenica je da je dva dana znači došla rezultati analize po pitanju razdjelnika da nisu, znači nisu prihvatljivi bili, tj. nisu bili isplativi. Prema tome, baš me interesira vaš odgovor kao i primjer vjetroelektrana tj. subvencioniranih obnovljivih izvora energije gdje također naši potrošači moraju skuplje plaćati struju, tu električnu energiju koji u biti daju novac našim tj. stranim investitorima, a naravno na štetu opet ponavljam naših građana, tj. potrošača. Znači pitam vas kakav je vaš stav po tome pitanju, jer nema Ivana Vrdoljaka. Njega sam često to pitao, nikad mi nije dao odgovor, a sad je sve vidljivo. Vidljivo je koalicijom u dva dana prije otpuštanja ministara MOST-ovih, tj. razlaza sa našim bivšim koalicijskim partnerom, da je to odrađeno u biti vrlo kvalitetno, baš slučajnosti kad je izašla analiza rezultati o razdjelnicima.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, izvolite.
Uvaženi kolega Bulj, vidim da ste našli sada žrtvu na meni. Ali nema problema. Ja ću reći ono što znam pošto ste me pitali da vam odgovorim ono što znam. Naime, što se tiče razdjelnika ja ne znam na koju studiju mislite. Ja se sjećam i u studiju Instituta Hrvoje Požar u vrijeme ministra Panenića, da je bila po njoj opravdanost u isplativosti razdjelnika. Dakako, svjestan sam da je poslije toga došla opet jedna studija koja je pokazala da ne. Koliko se ja sjećam, da je to bio korak u koji bi se krenulo da se prolongira liberalizacija tržišta toplinarstva, odnosno toplinske energije. Jer znamo da to subvencioniranje koje naši građani koriste mora se naći rješenje, ne može biti do vijeka i da je to bio jedan od onih stvari kojom se pokazivalo da se radi na tom temu i kupovine vremena. Što se tiče ovih vjetroelektrana vrlo kažem opet naišli ste koga ćete pitati naravno, ali nema veze. Ono što znam da što se tiče te spomenute naknade da ako se ja ne varam gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] je postao ministar krajem 2012. i da je to bio dio do 31.12. te energetske godine da se to reguliralo. Nakon toga da više nije bilo ništa sporno. Dakle, sve što se napravilo od rata je bilo u tome periodu tijekom 2012. Evo dakle dalje vam ne mogu reći, ali dapače uvijek sam slobodan za daljnja pitanja.
Hvala lijepa. Gospodin Miro Bulj pojedinačna rasprava. Izvolite.
Hvala lijepa uvažena predstavnice ministarstva. Evo pred nama je, također sve su spominjali vrlo bitan, znači izvješće Nacionalni program zaštite potrošača koji bi tribao uključiti, u biti zaštititi sve građane Republike Hrvatske od nepravednih znači i u trgovini i u svim artiklima od svega s čime ljude plaćaju. U biti ono šta plate da imaju tu kvalitetu koju plate i za taj iznos. Pa sam, maloprije spomenuo, evo odmah ću kolegi ovdje spomenuti da je odluka o vjetroelektranama, tj. subvencionirana obnovljenim izvorima, donesena 2014., znači ta subvencija, pardon, 2015. godine za zadnjoj sjednici Vlade, pod socijalnim kriterijima je podvučena ona, ta točka dnevnog reda. Na zadnjoj sjednici Milanovićeve Vlade i na prijedlog ministra Vrdoljaka. Tako da znate. To su ogromne štete za našu državu u ovoj godini, treba milijardu kuna samo u proračunu nađe, ne bi naši građani plaćali, a u 3 godine iduće 5 milijardi kuna. S tim, da smo mogli zaštiti naše potrošače da to ne plaćaju, da su u cijeloj Hrvatskoj za 5 milijardi kuna u 3 godine, mogli metnut solarne, solarne elektrane na krovove i dosegnuti tu zadatu kvotu i ta obitelj bi bila bogata. Znači, sve zgrade, sve kuće bi mogle biti pokrivene, a ovako ćemo godinama plaćati subvencioniranu, obnovljive izvore energije ćemo plaćati strancima, a na štetu naših potrošača i to je jedan od ključnih problema da nismo štitili energetski naš potencijal, nego naš novac odlazi u džepove stranaca. U džepove stranaca, a temeljna odluka je ovaj dio. Što se tiče razdjelnika isto, aktualna je tema, također vidjeli smo da to nije isplativo, temeljem analize koja je dostavljena 2 dana u Ministarstvo okoliša, tu je evo i bivši ministar, on je upoznat s time, da je neisplativa, znači bila to postavljanje razdjelnika, ogromna šteta naših građanima, naravno u korist pojedinaca, u korist tvrtki i u korist skupina koje su se dobro naplatile preko političke ili … [[Govornik se ne razumije.]] zato mi je žao što nije gospodin Ivan Vrdoljak ovdje, on bi to možda bolje, potankije, mogao objasniti, da ne bi bilo, to sam ga pitao i prije. Činjenica da gdje god dotaknemo su potrošači ugroženi. Možemo krenuti od teleoperatera, znači o baznim stanicama. Zakon za njih atenskih stupova, ne vrijedi. Ekološke brojne aktivističke udruge, tj. Hrvatska udruga zaštitu elektromagnetskoga zračenja je upozoravala godinama, ovdje je bila i bivša ministrica gospođa Taritaš, koja je upoznata s time, ja sam bio aktivno sudjelovao u tim aktivnostima, sprječavanja i zaustavljanja, ugrožavanja, najprije prostora, a drugo zdravlja. Bazne stanice su postavljane na način da ih nije bilo potrebno niti suglasnost susjeda niti lokalne samouprave, niti bilo šta. Osim što su, našli bi negdje di bi iznajmili prostor, tu bi postavili baznu stanicu, ispod vašega prozora, vašega djeteta, bez obzira na zračenja. Ministarstvo zdravstva nije donijelo pravilnika koje je trebalo. Ministarstvo graditeljstva je se ponašalo kako se ne ponaša Ministarstvo graditeljstva u Švedskoj ili u Njemačkoj odakle dolaze ti teleoperateri, znači, oštetili su nam prostor, nisu radili planove, nisu ulagali u infrastrukturu, gdje bi trebalo za bazne stanice biti udaljene 400 metara minimalno prema istraživanjima Svjetske zdravstvene organizacije, gdje su štetnosti ogromne od tih baznih stanica apsolutno se ništa ne poštiva u Hrvatskoj nego se isključivo pogoduje. Bez ikakve dozvole i suglasnosti bazne stanice su postavljane gdje im je palo na pamet. I kad bi se ljudi usprotivili u tome trenutku, bi ljude privodilo, ljude bi opterećivalo, bez obzira što je osvanula bazna stanicu čovjeku pod prozorom i što se čovjek boji prije svega za zdravlje, a drugo, jedino što imamo imamo prostor i okoliš koji moramo čuvati, a ne dozvoljavati na … [[Govornik se ne razumije.]] ti antenski stupovi stranih teleoperatera, koji doslovno na taj način štete Hrvatskoj državi. Ponavljam, niti je potreban projekt niti bilo kakva suglasnost, niti bilo kakva investiranje niti ulaganje. Jednostavno, nađu neku česticu gdje će postaviti tu baznu stanicu, plate najam čovjeku i to je to. Ogromne štete. O drugim stvarima, uopće nećemo govoriti što se tiče DTK kabela koji su naši građani platili, znači telefonska infrastruktura, predali smo stranim investitorima, tj. stranim kompanijama, gdje iđe preko naše zemlje ili javne ili privatne, oni su postali vlasnici i na kraju oni upravljaju sa našom potrošnjom, oni isključuju te telefone bez obzira što iđe pred telefonske brojeve, priključke, bez obzira šta to iđe preko naše zemlje i šta smo mi to platili, naši roditelji, sad je u vlasništvu stranaca. Sada nam prijeti i za optičku mrežu da grade šta je nacionalni interes ugrožen, nacionalni interes i sigurnost, vitalni interes. Da damo nekome veze a u biti dali smo im da upravljaju s ovim šta je hrvatski čovjek radio i tu je ugrožen potrošač, jel je čovjek platio 1000 maraka prije 20 godina, ili 2000 maraka da mu se izgradi infrastruktura do kuće, da ima telefon. I sad odjednom vlasnik je stranac. Temeljem čega? Temeljem … [[Govornik se ne razumije.]] zakona i on je kasnije veliki stručnjak, a otuđio je ono što je hrvatski čovjek stvarao. Svaki pojedinac, naši roditelji, gradili, na našim česticama, javnoj površini ili privatnoj površini, to je istina, nek me netko demantira ovdje u sabornici, kako su postali Nijemci vlasnici, njemačka tvrtka vlasnica naših telekomunikacija. Bili ste jučer, ovdje vidim da ste se nasmijali, jučer ste vi bili tada u Parlamentu, pa isto ste tako žesto gromoglasno ste smijali. Ova tema nije smještan gospodine predsjedavajući, ova tema je preozbiljna, ova tema mora štititi naše građane, treba štiti potrošače, a ne dozvoliti da se pljačka ono što se nije smilo pljačkati. Još jednom, podržavam da se … [[Govornik se ne razumije.]] potrošači, ali je činjenica da bilo koji zakon od pljačke, improvizacije, pa sve do koncesija, ne pogoduje, koji donose ovdje u parlamentu, svi zakoni koji su doneseni, doneseni su ovome ovdje tijelu i sad se pozivamo na direktive EU, a u biti sve te tvrtke koje su došle iz EU, u biti ne ponašaju se u Hrvatskoj državi, kao što se ponašaju u svojoj državi. Jer je nezamislivo u Njemačkoj ili Švedskoj, da te, mobilni teleoperateri, da tvrtke koje s time ovaj vlasnici, koji imaju, nezamislivo je da se isto ponašaju u Njemačkoj ka i ovdje. Da baznu stanicu i antensku stup postavi gdje ga je volja. To je nezamislivo. A u Hrvatskoj je zamislivo. Mi se moramo njima pokloniti, sluganski, ne smijemo donijeti pravilnika kao što je u Njemačkoj, kao što je u Švedskoj, ništa nova ne trebamo izmisliti, nego ista pravila da zaštitimo naše potrošače od najezde tih koji isisavaju novac u strane džepove. To su bili zakoni. Vidim ovdje i brojne ministre bivše pa volio bi da mi repliciraju da mi pobiju ovo sve što sam rekao jel u nas je sve vidljivo, u nas je sve moguće. Opet ponavljam, u Hrvatskoj triba štititi potrošače, potrošnju, u nas je vjerojatno moguće i pomu iz Njemačke prikazati da je domaća, pomu od GMO prikazati da je domaća proizvodnja, sve je u Hrvatskoj moguće šta nije na zapadu moguće. I tome se tribamo glasno usprotiviti i zaštititi naše ljude po svim pitanjima i ekonomskim i zaštititi naš prostor, zaštiti našu proizvodnju, zaštiti čovjeka kao potrošača, čovjeka koji egzistira na ovim područjima. I nije čudno što iz naj lipše države na svitu u EU na dnevnoj bazi ljudi odlaze u jednome smjeru, ne samo pojedinci nego cijele obitelji, a to je ovo što sam sada kazao, mi smo svoja nacionalna bogatstva, energetika, telekomunikacije, polja, vode, izvori predajemo u strane ruke vrlo perfidno, ali sve je prošlo kroz ove zakone … Netko je morao dignuti ruku da na taj način pristanemo ući u EU i neto je pregovarao. Tko, ja ne znam. Možda je bilo ovdje u Parlamentu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate tri replike. Prva je gospodin Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle kolega Bulj, ja nisam zbilja nisam ovdje pozvan da govorim o stvarima prije pet ili dvije godine ili šta se moglo i nije napravilo u protekle dvije godine, ovu repliku sam se javio zapravo da se nadovežem na vaše izvješće oko ovih antena, čisto radi javnosti, a i radi još dodatnih informacija. Naime, kod postavljanja tih odašiljača odnosno antena najviše štete upravo susjedi imaju jer zračenje vam ide onako više sa strane dakle 50m, a sami oni koji su postavili imaju najveći benefit, najmanju štetu naravno osim onog samog zračenja gore stanice jer onda ti, govori se najčešće o zgradama, to se uplaćuju od te naknade u sredstva pričuve pa s te strane oni možda budu dobri. I imamo i takve situacije i nedavno je kod nas u Osijeku gdje su se bunili i susjedni stanari, nažalost njih se ništa ne pita i tu zbilja treba malo više oko toga se pozabaviti time. Naravno opet s druge strane svi mi želimo imati što bolji signal, što više prometa podatkovnog preko mobitela i onda ljuti smo ako to nema, ali moramo znati koja je cijena toga i uvijek se naći negdje na sredini. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin Bulj.
Već 2012. Svjetska zdravstvena organizacija donijela zaključak da je zračenje od antenskih stupova ili baznih stanica je opasno po zdravlje, a kasnije i zdravstveno utvrđeno na istraživanju u Brazilu, a u krugu od 150m do 400 povećana je u istraživanju znači povećan je broj tumora. To je u Brazilu napravljeno da to zračenje šteti. Naravno, da je nevjerojatno i nemoguće u Hrvatskoj državi da se može postaviti bazna stanica gdje god želite. Znači sada teleoperater može kraj Parlamenta ovdje ako je čestica dođe iznajmi da čovjeku ne znam koliko triba i da bi … stanica bez ikakve suglasnosti, bez ičije suglasnosti. Tako je bio povezan Hrvatskom udrugom za elektromagnetsko zračenje koja je dala rješenje i koja sada da rješenja također, dao sam ministru graditeljstva, također ministru zdravlja ću još jednom uputiti rješenja i pravilnici koji se trebaju mijenjati od jednostavnih građevina po pitanju baznih stanica ili antenskih stupova, a također u Ministarstvu zdravlja treba mijenjati određene propise i zakone točno da bude udaljenost kao i u drugim državama koje su to riješile. I to je vrlo rješivo, ali neko pogoduje teleoperaterima zbog toga što treba građevinska dozvola, treba biti u prostornim planovima, treba lokalna samouprava platiti, treba napraviti projekt, oni bi trebali uložiti u infrastrukturu spoj struje, spoj pristupnih puteva. Na ovaj način oni to stavljaju gdje im padne na pamet, a mi ne reagiramo. Prema tome tu bi trebalo biti zajedništvo zaštititi naš prostor, pojedince i potrošače. Svaki je građanin potrošač, prema tome tu su aktivističke udruge, tj. Udruga za zaštitu od elektromagnetskog zračenja imala je prosvjede, brojne aktivnosti kada je bila gospođa TAritaš ministrica, nikakav nije imala i gospodin Varga bio je ministar zdravlja, nitko nije poduzimao ništa. … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala lijepa. Gospodin Dobrović izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Ja sam htio malo dopuniti vaše izlaganje. Dakle studija s kojom smo mi u ministarstvu raspolagali koja je pokazala da postoje uštede toplinske energije, međutim da ne postoji dokaz da su tako ugrađeni razdjelnici isplativi odnosno da su malo gdje isplativi. Ono što ustvari vi u svojem izlaganju ste mislili reći je da je taj sustav kako je napravljen kroz izmjenu Zakona o toplinskoj energiji koji je nalagao na takav način ugradnju toplinskih razdjelnika nesustavan i loš. Loš za građane jer pitanje toplinske energije je vrlo specifično i na tako neobičan način tjerati tzv. liberalizaciju tržišta toplinskom energijom koja znamo kako izgledaju izvori toplinske energije i da je to vrlo neobično postavljeno i da je ispravan put sasvim nešto drugo. Dakle a to nešto drugo je sustavan pristup, promjena fizika zgrada, analiza potrošača, analiza energenata itd. i onda na koncu je i razdjelnik ponegdje bilo moguće ugraditi, a ne na ovakav način. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin Bulj. Izvolite.
Kolega Dobrović vi ste dobro upoznati s ovom materijom, bili ste ministar i znate koji su troškovi, a ne samo ova isplativost što ste kazali razdjelnika nego i pitanje vjetra, tj. vjetroenergije koja je u biti ogroman bila problem za poskupljenje struje građanima. Međutim iznesli ste vrlo brzo rješenje u tom trenutku da ne poskupi građanima, ali opet na štetu proračuna, milijardu kuna godišnje. Iduću godinu još više čeka se u proračunu, znači ogroman problem je napravljen ali sve u interesu stranom. Za taj novac koliko se je moglo solarnih elektrana staviti na pojedina kućanstva, izračunajmo za milijardu kuna svake godine. Znači mi smo … [[Govornik se ne razumije.]] dosegnuti kvotu. A to je radio projekte? Naravno tko je radio projekte? Naravno tko je bio u HEP-u, … [[Govornik se ne razumije.]] direktor u HEP-u, onda raditi projekat, taj projekat prodati strancu i to je ogromna dobit na štetu nas ovdje. Treba javno ih prozivati, javno ih prozivati, mogu prijetiti, mogu raditi što hoće, oštetili su hrvatski narod do boli, do boli. Ja znam da ovdje ponavlja i general Krstičević tu riječ ali stvarno su hrvatski narod ogolili do boli. I činjenica je da se tome treba stati u kraj. Kako, na koji način? Ne vjerujem da mogu oni koji su te propise sada napravili a vas je koji ste se borili protiv takvih propisa, koji ste borili za zaštitu toga svega, da se ne proda HEP 25%, da će to sada otići glatko, ali nećemo, braniti ćemo mi to, ima mogućnosti ali to je narodna imovina a nije imovina ovih koji su sada partneri većem koalicijskom partneru.
Hvala lijepa. Treća replika, gospodin Grmoja.
Kolega Bulj, govorili ste o DTK mreži, ono što je bitno naglasiti da osim DTK mreže, spomenuli ste i optičku agregacijsku mrežu i ja očekujem ovdje u Hrvatskom saboru, evo kada već govorimo o zaštiti potrošača, potporu svih saborskih zastupnika da Hrvatska, da damo potporu našem premijeru koji je vjerojatno pod velikim pritiscima Njemačke i kancelarke Angele Merkel i Deutche Telecoma da Hrvatska ide u smjeru gradnje svoje agregacijske optičke mreže kako bismo znači raspolagali s tom infrastrukturom, kako bi je davali svim operaterima po jednakim uvjetima a ono što je ključ i što je vezano uz ovo što mi ovdje, o čemu mi danas ovdje govorimo kako bi naši građani imali niže cijene telekomunikacijskih usluga. I mislim da je to zadatak svih nas ovdje, ja sam bio postavio pitanje premijeru, nisam dobio odgovor, uputiti ću sada i zastupničko pitanje najvjerojatnije ujutro jer očekujem da mi premijer konačno odgovori hoće li Hrvatska nastaviti u smjeru gradnje svoje agregacijske optičke mreže. I evo očekujem i vašu potporu a i potporu svih zastupnika.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Bulj.
Pa slažem se da bi trebalo zajedništvo tim rješenjima u zaštiti nacionalnih interesa jer optička mreža bi bila i nacionalni interes i sigurnost u biti naše države a još plus toga puno jeftinije bi bilo da bude u vlasništvo Hrvatske i da iđe dobit Hrvatskoj a ne Njemačkoj nadajući se u pozivanje premijera, često prijateljstvo njegove brojne prijatelje u Europsku uniju, u Europskoj komisiji da će on iskoristiti taj položaj i da nema nikakav problem s naše strane, nažalost nije dao točan odgovor i dobar odgovor, nije dao nikakav odgovor kada ste ga vi pitali ovdje prije nekoliko dana kada je bilo Izvješće o Europskom vijeću, redovno koje daje premijer. Nadam se da ćemo svi ovdje saborski zastupnici taj vaš prijedlog koji ste vi pokrenuli u interesu hrvatskih građana, u zaštiti nacionalne sigurnosti Hrvatske da ćemo ustrajati na tome i da će to biti Hrvatska, da će Hrvatska graditi to i da će biti Hrvatska vlasnik onoga šta je i normalno a to je optičke mreže a nadam se u budućnost i da će se vratiti i DTK mreža. Hvala.
Hvala vam puno svima. Budući da izvjestitelj neće uzeti riječ na kraju, ja zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada će se steći uvjeti, što je obično petkom.
Izvješće o provedbi Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje od 2013. do 2016. godine. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlogom saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o provedbi Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje od 2013. do 2016. godine. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 124 glasa za donesen zaključak kako ga je predložio saborski matični odbor.
I sada imamo još jednu važnu točku: - Godišnje izvješće o obrani za 2016. godinu. Podnositelj akta je Vlada RH na temelju članka 8. Zakona o obrani. Materijal je dostavljen otpremom Sabora. Raspravu je proveo Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li gospodin Tomislav Ivić, državni tajnik podnositi dodatno obrazloženje. Izvolite, dobra večer.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskoga sabora. Pred vama se nalazi Godišnje izvješće o obrani za 2016. godinu koje vama i hrvatskoj javnosti opisuje kako obrambeni resur funkcionira, koje sposobnosti razvija, kako ispunjava svoju društvenu ulogu i raspolaže sredstvima koja su mu povjerena. U strateškom kontekstu tijekom 2016. godine nastavljen je trend porasta nestabilnosti političko sigurnosnog okružja u Europi i svijetu. Priroda sigurnosnih izazova i prijetnji postaje sve kompleksnija i nepredvidljivija te je očita sve jača isprepletenost i međuovisnost vanjske i unutarnje sigurnosti. Prepoznavajući i ove trendove hrvatska Vlada pokrenula je proces donošenja nove Strategije nacionalne sigurnosti i izrade Zakona o sustavu domovinske sigurnosti te ih je prije nekoliko dana uputila u Hrvatski sabor na donošenje. Tijekom 2016. EU postigla je značajan korak u institucionalnom unapređenju zajedničke sigurnosne i obrambene politike putem predstavljanja globalne strategije za vanjsku i sigurnosnu politiku kao i planova za njezinu provedbu. U 2016. godini prioriteti u oblikovanju i provedbi obrambene politike na razini Ministarstva obrane odnosili su se na nastavak izgradnje obrambenih sposobnosti utvrđenih dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga i NATO ciljevima sposobnosti. RH je kao odgovorna članica Međunarodne zajednice nastavila pridonositi naporima na stabilizaciji kriznih žarišta i širenju područja mira i sigurnosti. U skladu sa takvim opredjeljenjem Oružane snage nastavile su sudjelovati u misijama i operacijama potpore miru te je tako nastavljen naš doprinos izgradnje međunarodne sigurnosti. Najznačajnija sigurnost u 2016. godini u kontekstu NATO-a bio je summit održan početkom srpnja u Varšavi. Na summitu je kao odgovor na promijenjeno geostrateško okružje donesena Odluka o savezničkom postavu odvraćanja i obrane o upućivanju snaga na sjeveroistok saveza u okviru ojačane prednje prisutnosti. Tijekom 2016. godine, provođene su aktivnosti usmjerene na dostizanje projicirane personalne strukture Oružanih snaga, te unaprjeđivanje kvalitete osoblja kroz uravnoteženje i usklađivanje primarnih razvoja potpore i izdvajanja osoblja. Zaustavljen je negativan trend pada obrambenog proračuna, u posljednjih 8 godina obrambeni resor izgubio je oko 25% proračuna. Rast obrambenog proračuna u 2017. u odnosu na 2016. godinu iznosi 400 milijuna kuna. U 2017. godini fikus je na čovjeku u obrambenog resoru. U skladu s planom prijema djelatnih vojnih osoba, u 2016. godini primljeno je 800 vojnika, 15 kandidata za časnike od čega 9 doktora medicine, a na dočasničke dužnosti u djelatnu vojnu službu na neodređeno vrijeme, primljeno je 250 ugovornih vojnika. U prosincu 2016. godine usvojena je nova Uredba o unutarnjem ustrojstvu Ministarstva obrane te su donesena nova rješenja o rasporedu za sve djelatnike Ministarstva obrane. Radi prijema novih službenika i pomlađivanja sustava, državnim službenicima kroz nekoliko dana bit će raspisan javni natječaj za prijem te kategorije osoblja. Potkraj 2016. godine stvoreni su preduvjeti a od 01. siječnja 2017. učinjena poboljšanja vezano uz status djelatnih vojnih osoba izmjenom više pravilnika vezano uz ocjenjivanje djelatnih vojnih osoba, utvrđivanje prava kadetima na kolektivna osiguranja, pravilnik koji se odnosi na vojne odore, pravilnik koji se odnosi na uvjete prijema za djelatne vojne osobe na način da pod jednakim uvjetima prednost ima dijete ne samo smrtno stradalog i nestalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata već i dijete svakog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata. Izjednačavanje subvencije za prehranu dočasnika i časnika, povećanje subvencije za vojnike koji ostaju na smještaju u vojarna, povećanje mjesečne naknade dragovoljnim ročnicima sa 1190 na 2000 kuna te je donesen pravilnik o vojnim specijalistima. Tijekom 2016. godine, kao preduvjet za dugoročni razvoj obrambenog resora, naglasak je dan nastavku transformacije Hrvatskog vojnog učilišta dr. Franjo Tuđman u visokoobrazovnu i znanstveno-istraživačku ustanovu uz integraciju sveučilišnu zajednicu RH. Opremanje i modernizacija u skladu s raspoloživim sredstvima provođeni su s ciljem dostizanja sposobnosti za provedbu misija i zadaća Oružanih snaga i na to ciljeva sposobnosti. Provedba programa opremanje i modernizacija za sve grane Oružanih snaga bilo je usmjerena prema redefiniranim prioritetima. Zadržana je intencija uključivanja proizvođača vojne opreme iz RH i poticaja rasta hrvatskog gospodarstva uz uvažavanje tržišnog natjecanja. Do kraja 2016. godine, trebala je prema važećem dugoročnom planu razvoja Oružanih snaga RH biti donijeta odluka o mogućnosti i modalitetima razvoja sposobnosti zaštite zračnog prostora. Stoga je oko projekta višenamjenskog borbenog aviona osnovan stručni tim za provedbu radnji oko nabave višenamjenskog borbenog aviona. Zadaće stručnog tima su izrada taktičko-tehničke studije do 30. lipnja 2017. godine, priprema elemenata za izradu zahtjeva za ponudu, izrada studije izvodljivosti na temelju prikupljenih ponuda od potencijalnih ponuđača kroz analizu troškova i koristi radi pripreme u svrhu donošenja daljnjih odluka. Aktivnosti opremanja i modernizacije Hrvatskog ratnog zrakoplovstva i protuzračne obrane bile su usmjerene na opremanje izvidničko jurišnim helikopterima Kiowa Warrior. Tijekom 2016. godine aktivnosti su bile usmjerene na nastavak opremanja 126 baznih oklopnih vozila Patria podsustavima naoružanja i specijalne opreme. Nastavila se provedba projekta pancir haubice 2000 u travnju 2017. prve dvije samohodne haubice od ukupno 16 dopremljene su u RH. Sukladno dinamici isporuka ostalih haubica planirana je do kraja 2017. godine. Glavni projekt opremanja i modernizacije Hrvatske ratne mornarice u 2016. godini bio je nastavak gradnje obalnih ophodnih brodova. Od najznačajnijih infrastrukturnih projekata ističemo vojno skladišni kompleks Doljani, vojarna u Sinju radi osiguranja privremenog smještaja inženjerijske postrojbe, izgradnja zapovjednog objekta u vojarni u Petrinji, izgradnja vojarne u Vukovaru, izgradnja smještenog objekta u vojarni Savudrija, rekonstrukcija kuhinje u vojarni Croatia Zagreb, izgradnja podatkovnog središta u sklopu projekta mrežni računalni sustavi te smještajni objekti u sklopu Hrvatskog vojnog učilišta dr. Franjo Tuđman. Oružane snage su 2016. godine provodile aktivnosti u potpunoj provedbi misija i zadaća. U mirnodopskim uvjetima aktivnosti u 2016. godini bile su usmjerene na nadzor zračnog i pomorskog prostora te doprinos savezničkoj kolektivnoj obrani. U 2016. godini provedeno je ukupno 55 vježbi, 17 domaćih i 38 međunarodnih, čime je povećano sudjelovanje na međunarodnim vježbama. Provedba zadaće potpore civilnim institucijama dokazale je spremnost Oružanih snaga kao neodvojivog dijela identiteta države i društva. To je bilo vidljivo tijekom pomoći poplavljenim područjima, gašenju požara, u akciji spašavanja hitnog medicinskog prijevoza u RH te ističemo naše sudjelovanje u pružanju humanitarne pomoći u zadaćama gašenja požara u državi Izrael u studenom prošle godine. Poštovane zastupnice i zastupnici, predlažem da usvojite Godišnje izvješće o obrani za 2016. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodine državni tajniče. Ivan Vilibor Sinčić je prvi koji je tražio riječ u ime zastupnika Živoga zida. Nema ga, gubi pravo na riječ. Drugi je gospodin Miro Bulj. Ima ga i ima pravo na riječ. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvaženi državni tajniče hvala lijepa na iscrpnom Izvješću o stanju u obrani 2016. godini. Činjenica je da Hrvatska vojska je ponos hrvatskog naroda, ona … [[Govornik se ne razumije.]] jer se hrvatski narod triba imati najveću sigurnost i činjenica da je bila ovih zadnjih nekoliko godina, tj. čak i desetak godina zaboravljena. I uloga hrvatskoga vojnika i hrvatski vojnik. Prema tome, vrlo je bitno, a to ste vi napomenuli. Znači da hrvatski vojnik ima, znači uvjeti života hrvatskoga vojnika u vojarnama. Kazali ste da je obnovljeno nekoliko restorana. Vidio sam ovdje u Croatia da je to bilo katastrofalno, zapušteno, zaboravljeno do plaće i ostalih problema koje hrvatski vojnik mora imati poglavito profesionalni hrvatski vojnik, da ljudi, tj. mladi koji imaju poziv da budu profesionalni vojnici, jer to je poziv braniti i služiti Domovini, da imaju znači sigurnost i stabilnost nekakvu bar s te strane osiguranu i na tome treba raditi naravno u svim vidovima vojske treba raditi i zrakoplovstvo i opremanje i pješaštvo i mornarica. Jer je činjenica da ugrozbe uvijek prijete možda ne na način kao nekada, ali prijete i hrvatski vojnik obučen u vojnik, opremljen vojnik od tehničkih sredstava do svega vrlo je bitan u zaštiti sigurnosti po svim pitanjima ne samo pitanju ratne ugrozbe, nego i drugih znači ugrozba koje se događaju danas u svijetu. I činjenica da se tu poglavito posljednjih godinu dana nekakvi pomaci i vidljivi, a to je vidljivo i u strateškom raspoređivanju hrvatske vojske po vojarnama. Kao što ste rekli sinjska vojarna, jer moramo znati da do prošle godine uopće nismo imali nigdje stacionara, ni pješačku vojarnu, ni pješake ili inženjeriju nebitno kopnenu vojsku od Knina. Znači da nije bilo Knin, pa sve do Dubrovnika. Evo sada smo imali i taj bio vrlo bitan segment gdje je uzak prostor, gdje trebaju snage brzo reagirati pa i u slučaju požara vidljivo je da trebaju snage brzo reagirati i da je to što se tiče sigurnosti i obrane vrlo bitan uzak prostor gdje mogu i druge krize koje se mogu pojaviti, a vidimo da se pojavljuju u zadnje vrijeme vrlo bitne. I vidim tu nekakve pomake. I još jednom napominjem i vukovarska vojarna i u Pločama se isto namjenjuje, znači da je preraspodjela tih snaga, tj. po cijelom teritoriju RH i tako olakša i smanjuje u biti troškove Hrvatske vojske koja je ogromno plaćala troškove primjera iz Imotskog, Sinjske krajine do Benkovca i dalje. To su ogromni troškovi na prijevoz. Čini mi se čak 40, sto i nešto milijuna šta je znači to umanjenje troškova mora se uložiti u profesionalnoga vojnika, u čovjeka. Vojnik je čovjek i najveća ulaganja, treba ići k njemu i u biti u logistiku da se taj vojnik opremi i da bude siguran u izvršavanju svih svojih zadaća i to je prioritet ovoga. Što se tiče, znači rekli smo i zrakoplovstva, znamo da je problem bio čak i popravka aviona koji su poslati u Ukrajinu. Na žalost ogroman novac je uložen. Vraćeni su u, znači u dijelovima. Ja sam reka jednome u tačkama ili karioli. Interesira me i taj dio dokle su došle te istrage. Jer ipak dati jedan novac u vrlo bitan, to je ugroza nacionalne sigurnosti, znate. Tada tko je vodio Vladu, tko je vodio nacionalnu sigurnost tad je ugrozio segment nacionalne sigurnosti. Maknimo na stranu političke podjele lijevi i desni i centar. Tim šta su avioni plaćeni, a istraga je morala doći kraju, odgovornost mora postojati ogroman novac, a ugrozili smo zrakoplovstvo tj. naše vrlo bitne, vrlo bitan vid naših obrambenih snaga. To je jedna poruka katastrofalna o kako se neozbiljnoj državi radi. Pa nismo mi banana republika. Ipak je Hrvatska vojska stvarana u krvi. Osobno sam bio puno godina profesionalni vojnik i zna što znači biti profesionalni vojnik, da je to časno, da mladi čovjek mora imati poruku da je to ozbiljna vojska, da se i dijelovima vrate avioni koji su u normalnome letu otišli u Ukrajinu na popravak ili nekakav remont. To je katastrofalno. Prema tome, te poruke su loše i tu triba sigurnosna služba, tj. posvetit se što više i te i takve u najmanju ruku ne čak neugodnosti, nego čak na razini veleizdaje na taj način se ponašati prema obrambenim snagama. I mornarica je vrlo bitna zaštita našega mora, jer vidimo šta se događa, da tribamo biti, da mnoge države prema nama idu. Međutim, eto nadamo se da ćemo mi zaštiti svoj prostor, da ćemo zaštititi svoj prostor koji je Sabor ovdje izglasao u ovome slučaju Savudrija, tj. prolaz kroz naše teritorijalno more koje je Sabor jednoglasno 2014., pardon 2015. izglasao da se prekine sa arbitražom. I nadam se da neće doći do nikakvih sukoba, ali je činjenica da je to naš prostor. I nadam se da će premijer svoje prijatelje diplomatskim putem, jer diplomacija očito nije ništa radila kad nije upoznato sa Saborom, ta odluka Sabora prema kako kaže premijer njegovim prijateljima u Europi u Bruxellesu, da će taj problem biti riješen na miran način, da će naše teritorijalno more ostati naše teritorijalno more, da neće biti potrebna mornarica jer vidimo da Slovenija ciljano provocira, ulazi u naš prostor. Naše ljude sa svojim brodovima ratnim šta pokaziva, znači jednu neozbiljnost sa strane Slovenije. A ja se nadam još jednom da će diplomacija odraditi taj dio, da neće nam tribati naše Oružane snage uključiti u taj dio, jer zaista to bi bilo nešto najgore u ovome trenutku što se treba dogoditi i zbog dobrosusjedskih odnosa. Ali prije svega mi moramo zaštititi naše teritorijalno more i kopno i tu moramo biti spremni na sve. Još jednom bih kazao da evo imamo sad i signale da moramo povisiti proračun na 2%. Koji su učinci, vrlo je bitno u perspektivi, znam da se odnosi na dio 2016. Ali vrlo bitni su učinci sa jedan zarez i nešto posto otić na dva posto. To su ogromna izdvajanja. U biti to je samo nametnuta politika Amerike prema snaga koje su u NATO-u i činjenica da hrvatski vojnik ne smije samo služiti da u većem broju bude na Ruskoj granici. Hrvatski vojnik mora biti obučen, prije svega da brani Hrvatsku, naravno, da bude u koaliziji sa svima u suradnji, ali ne samo da bude popuna, da budemo, šta smo kroz povijest bili, do osamostaljenja RH, da ratujemo za tuđe interese, a dok ne možemo riješiti svoje interese kao što su primarni interesi rješavanja našega teritorija i naših granica. Evo toliko, podržati ćemo ovo izvješće, jer su u 2016. vidljivi pomaci, to je činjenica. Očekujem da će Ministarstvo obrane i u ovoj godini odraditi određene pomake, poglavito u ovome dijelu prema hrvatskom vojniku, u uvjetu življenja i da bude ponosan biti hrvatski vojnik, hrvatski dočasnik i hrvatski časnik a ne da nam ljudi odlaze iz Hrvatske vojske u čak u 3 zemlje, zbog toga što su potplaćeni, jer ipak profesionalni vojnik nije samo posao, niti je zvanje, to je obaveza, to je ponos, to je 24 sata zauzet, jednostavno, te ljude treba nagraditi jer oni služe domovini. A služiti domovini je najveća čast. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Replika nema, nema, nema? Gospodin Đakić. Izvolite Josip Đakić ispred Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Pred nama je izvješće o obrani za 2016. godinu, koju je Klub HDZ-a podržava i koji možemo reći da je, da predstavlja cjeloviti prikaz stanja i aktivnosti provedenih u području obrambene politike i planiranju prioriteta i aktivnosti na području međunarodne obrambene suradnje, stanja na području upravljanja ljudskim i materijalnim resursima te financijskim resursima. Tijekom 2016. godine, nastavljen je trend porasti nestabilnosti sigurnosnih okruženja u Europi i u svijetu. Unutarnja nestabilnost i oružani sukobi u pojedinim državama i regijama, politička … [[Govornik se ne razumije.]] ekstremistička ideologija i radikalizam, demografski trendovi i socijalne promjene, rastući zahtjeve za energijom te brzi razvitak informacijsko komunikacijsko tehnologija imaju znatan utjecaj na sigurnosno okruženje u RH. Nastavak pogoršavanja odnosa Ruske federacije i zapadnih država, teroristički napadi, izbjeglička migrantska kriza, rast uloge kibenetičkog prostora, kao poligona informacijskog ratovanja i ostalih oblika sigurnosnog ugrožavanja građana, institucija i države. Dileme država članica EU, oko rješavaju sigurnosno obrambenih pitanja u okviru zajedničke, sigurnosne i obrambene politike EU i političkih i sigurnosni, još uvijek nestabilan prostor jugoistočne Europe. Sve su to izazovi koji izravno utječu na kreiranju obrambene politike RH. RH, prisutna je u NATO zapovjednoj strukturi, a 2006. godine popunjenost dodijeljenim pozicijama bila je 100%. Sudjeluju u mnogim aktivnostima u sklopu NATO-a ostvaruju i značajna bilateralna obrambena suradnja, poglavito sa SAD-om kao glavnim strateškim saveznikom i partnerom RH, u području sigurnosti i obrane, te Njemačkom, Poljskoj, Ujedinjenim Kraljevstvom, Sjevernom Irskom, Austrijom, Francuskoj, te susjednim državama, odnosno, državama od posebnoga interesa za regionalnu sigurnost, Mađarskom, Slovenijom, Italijom, BIH, Kosovom i Makedonijom. U 2016. godini nastavak suradnje i dalje unaprjeđuje partnerske odnose sa susjednim državama te državama iz regionalnog okruženja, prepoznate su kao područja od posebnoga značaja za sigurnost RH. Sudjelujući u regionalnim sigurnosnim inicijativama i forumima Ministarstvo obrane je nastavilo svoj proaktivan aranžman u kontekstu daljnje afirmacije RH, kao regionalnog lidera i pokretača potrebnih procesa u državama jugoistočne Europe, pri čemu je poseban naglasak stavljen na sudjelovanje u multinacionalnim formatima koje aktivno, koje … [[Govornik se ne razumije.]] s Euroatlantskim aspiracijama država, članica, poglavito Američkoj i Jadranskoj povelji. U okviru ove inicijative RH je nastavila pružati aktivnu potporu u implementaciji projekata usmjerenih na postizanje temeljnog cilja, osnivanja ovog formata integracija svih država jugoistočne Europe u transatlantskih … [[Govornik se ne razumije.]] Treba naglasiti da je Ministarstvo obrane unatoč naporima koje je i dosada ulagalo, moralo nastaviti s praksom promicanja rodno osviješteno politike i kontinuirano stvarati uvjete za povećanje postotaka žena u oružanim snagama. Obzirom da je u 2016. godini, oružanim snagama sveukupno bilo tek 13% žena, a postotak žena na voditeljski i zapovjednim dužnostima, sveukupno bio je 9,10%. Kao poseban i vrijedan uspjeh treba istaknuti suradnju Ministarstva obrane i namjenske industrije. Prisutnost hrvatskih proizvođača vojne opreme i naoružanja na različitim međunarodnim sajmovima, izložbama, ogroman je doprinos, ne samo u gospodarskom smislu, već i u prepoznatljivosti RH u svijetu. Treba podsjetiti i na potporu oružanih snaga civilnim institucijama. Posebice u gašenju požara, gdje je ostvarena iznimno uspješna akcija pružanje pomoći državi Izraelu. Hitnom zračnom prijevozu, životno ugroženih osoba, prevoženju organa za transplantaciju, u sprječavanju i otklanjanju posljedica od elementarnih nepogoda, te traganju i spašavanju na kopnu, otocima i moru. Ipak treba ukazati na manjak sredstava kao temeljni problem i u 2016. godini, te smanjenje proračuna u 2016. godini, koji stoji na putu izgradnji modernih i učinkovitih oružanih snaga, koji se mogu nositi sa svim izazovima u međunarodnim operacijama i u slučaju potrebe zaštite suvereniteta RH, te bi na raspolaganju za potporu civilnim institucijama u slučaju katastrofa i nesreća i u drugim situacijama kao krajnjem cilju dugoročnoga plana razvoja oružanih snaga. Zbog nedostataka financijskih sredstava RH kaska u modernizaciji naoružanja i vojne opreme. Posebno je uočljiv problem u borbenim avionima MIG-21 koji su možda i u ovom izvješću trebali biti možda više opisani kao problem koji je trebao biti naglašen jer je plaćen remont za naše MIG-ove, koliko vidimo je djelomično uspio ili ga možemo ocijeniti kao neuspjelim. Postoje i kaznene prijave za one koji su u tom postupku remonta MIG-ova primali mito. Postupci se vode pred nadležnim državnim tijelima i to je ono što narušava i sigurnost i stabilnost, ali i zaštitu hrvatskoga neba. Financijski plan Ministarstva obrane za 2016. godinu utvrđen je državnim proračunom RH i mijenjao se u skladu sa izmjenama i dopunama državnog proračuna RH, te je dobivenim suglasnostima Ministarstva financija. U konačnici iznosio je 3 milijarde 982 milijuna 609 tisuća i 170 kuna što predstavlja 1,16% projiciranoga BDP-a, a u usporedbi sa 2015. godinom udio obrambenoga proračuna u BDP-u je smanjen za 0,16% sa 1,31% na 1,16% BDP-a. Hrvatska vojska kako kroz aktivnosti u sklopu NATO-a, UN-a, OESS-a te regionalnom suradnjom ostvaruje iznimne rezultate, stoga je za očekivati da će takav angažman i povećanje obrambenog proračuna ili barem sprečavanjem smanjenja sredstava namijenjenih za obranu posebice uzimajući u obzir i niz sigurnosnih izazova sa kojima se danas susrećemo kao i prijetnji koje mogu iz dana u dan … Vjerujemo da sve vježbe koje su odrađene, a čuli smo od državnog tajnika koliko ih je bilo, njih je ustvari bilo 55, 17 domaćih i 38 međunarodnih vježbi koje su održane, koje su osnažile Hrvatsku vojsku, prikazale njihovu spremnost, uvježbale postrojbe tako da danas imamo i specijalne snage koje su za posebne namjene. Imamo i 14 sudjelovanja u operacijama potpora miru, operacijama odgovora na krizu, humanitarnim operacijama i drugim aktivnostima u inozemstvu u 2016. godini. U ovom cjelovitom izvješću pobrojane su sve stvari koje bitno utječu i koje su vrlo važne za RH te iz njega se može iščitati ono što treba u budućnosti popraviti. Mislim da Dugoročni plan razvoja Oružanih snaga RH od 2015.-2024. uz konstantno povećanje proračunskih sredstava i osiguranje modernizacije Hrvatske vojske za krajnji cilj ima izgraditi moderne i učinkovite oružane snage koje se mogu nositi sa svim izazovima u međunarodnim operacijama i u slučajevima potrebe zaštititi suverenitet RH te biti na raspolaganju za potporu civilnim institucijama u slučaju katastrofa, nesreća i drugih situacija u kojima resursi civilnih institucija nisu dostatni. Stoga vjerujemo da će naredno izvješće za 2017. godinu biti puno poboljšano sa novim segmentima koji govore o tomu do kud smo stigli sa opremanjem borbenih vozila, sa nabavkom novih aviona ili odlukom o nabavci novih zrakoplova i u tom izvješću 2017. bi volio vidjeti i to što se dogodilo sa remontom MIG-ova kao cjelokupni sadržaj mandata koji je sada iza bivšega ministra, sada sa novim ministrom na čelu. Nadam se da ćemo vidjeti točno što se događalo jer smo zatražili i jednu tematsku sjednicu o tome što se dogodilo sa remontom MIG-ova i u kakvom je postupku sada sve što se oko toga zbivalo. Zahvaljujem se što sam mogao u ime kluba pohvaliti ovo izvješće, ali i navesti ono što bi trebalo u budućnosti sadržavati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa gospodine Đakić. Iscrpili smo raspravu. Gospodine Ivić želite li? Dobro. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti u petak.
Godišnje Izvješće o obrani za 2016. godinu. Predlagatelj Vlada RH. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlogom saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Godišnje izvješće o obrani za 2016. godinu. Molim glasujte. Utvrđujem da je većinom glasova 100 glasova za, 23 suzdržana donesen zaključak kako ga je predložio saborski matični odbor.
I na kraju imamo posljednju točku dnevnoga rada: - Prijedlog Strategije i Akcijskog plana zaštite prirode RH za razdoblje od 2017. do 2025. godine. Podnositelj akta je Vlada RH na temelju članka 11. Zakona o zaštiti prirode. Materijal ste primili u pretince. Raspravu je proveo Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Izvolite.
Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Pred vama je Strategija i Akcijski plan zaštite prirode RH. Riječ je o krovnom dokumentu zaštite prirode koji osigurava dugoročno osiguranje svih sastavnica bioraznolikosti i daje okvir postupanja, upravljanja zaštitom prirode do 2025. godine. Dozvolite da podsjetim da očuvana priroda predstavlja najvišu vrednotu ustavnog poretka RH. Bogata i raznolika priroda jedan je od najvrednijih resursa s kojim raspolažemo, ona je izvor života i temelj ekonomskog razvoja. Međunarodne inicijative koje se bave ekonomijom ekosustava došle do spoznaje o velikoj vrijednosti usluga ekosustava koje se i u Hrvatskoj moraju utvrditi i vrednovati u narednom razdoblju. Ekološka mreža Natura 2000 između ostalog donosi značajne ekonomske koristi državama članicama EU. Samo vrijednost rekreacijskog posjećivanja ovih područja iznosi 5 do 9 milijardi eura godišnje. Na europskoj razini osobito je prepoznato vrijednost područja ekološke mreže Natura 2000. ulaganje u njeno očuvanje smatraju se poželjnim jer direktno doprinose ciljevima strategija Europa 2020. za rast i zapošljavanje obzirom da područje Natura 2000. mogu biti direktni pokretači razvoja lokalnih i regionalnih zajednica te njihovih ekonomija. Imajući u vidu obaveze koje proizlaze iz globalnog strateškog plana za bioraznolikost 2011. do 2020. godina RH morala je izraditi novu Strategiju i Akcijski plan zaštite prirode za razdoblje 2017. do 2025. godine. Obaveza izrade strategije propisana je i Zakonom o zaštiti prirode. Strategijom se određuju dugoročni ciljevi i smjernice očuvanja bioraznolikosti i georaznolikosti te način provođenja a definira ukupno 5 strateških ciljeva. Prvi strateški cilj ove Strategije odnosi se na potrebu povećanja učinkovitosti osnovnih mehanizama zaštite prirode, drugi strateški cilj stvara okvir za smanjenje direktnih pritisaka na prirodu i poticanje održivog korištenja prirodnih dobara. Treći strateški cilj daje smjernice za jačanje kapaciteta sustava zaštite prirode dok 4. cilj daje okvir za povećanja znanja i dostupnosti podataka o prirodi. 5. i posljednji strateški cilj teži podizanju razine znanja, razumijevanje i podrške javnosti za zaštitu prirode. Polazeći od 5 navedenih strateških ciljeva Strategija ukupno definira 20 posebnih ciljeva i 107 aktivnosti. Ističem da Strategija ne uvodi nove mehanizme koji bi dodatno opteretili državni proračun, proračun županija, gradova ili općina te izvanproračunskih korisnika. Također ova strategija pozitivno utječe na pripremu za korištenje fondova EU obzirom da ciljevi i aktivnosti Strategije doprinose ostvarenju ciljeva operativnog programa konkurentnosti i kohezija za razdoblje 2014.-2020. Provedba aktivnosti planiranih strategijom doprinijeti će boljoj apsorpciji EU sredstva. Na kraju želim istaknuti da pružanjem podrške ovom dokumentu osiguravamo dugoročno očuvanje prirode kao temeljne vrijednosti i potencijala za daljnji razvitak RH te njenu afirmaciju u europskom okruženju kao zemlje sa razvijenom svijesti o značaju očuvanja prirodnog bogatstva koje pametnim, promišljenim i održivim korištenjem osigurava višestruke razvojne pravce. Zahvaljujem na pravci u nadi da će Hrvatski sabor podržati donošenje ovog temeljnog strateškog dokumenta zaštite prirode RH za narodno razdoblje. Hvala vam lijepa.
Hvala vama gospodine državni tajniče, gospodine Šiljeg. Prvi koji se javio Ivan Vilibor Sinčić Klub zastupnika Živog zida, nema ga. Druga je gospođa Dragica Roščić, Klub zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče, pozdravljam državnog tajnika Marija Šilega iz Ministarstva zaštite okoliša. Evo, 20,30 je sati, kolega je tu od 14h ali vrijedan je, već smo navikli da voli raditi tako da vjerujem da mu ovo neće biti problem. Meni je drago da me je dopalo da ispred kluba imam izlaganje znači vezano za ovu Strategiju. Naime, radila sam na većem broju Strategija, tri od njih su bile Strategije održivog razvoja. I naravno da načelo održivog razvoja su uključene u izradi ove strategije. Naime, s druge strane ova Strategija je žrtva jednog izbornog ciklusa koji se događa svako 4 godine, u proteklom razdoblju smo imali i češće, a naravno strategije donosimo za razdoblje programsko Europske unije petogodišnje, odnosno pratimo ga kako bismo mogli bolje koristiti sredstva EU a ona je ka temeljni dokument tu jako bitna. Ja bih krenula znači detaljno na početku poststrategije, o samom sadržaju tehnički i onda bih se osvrnula na ciljeve, naročito na posebne ciljeve i aktivnosti. Prokomentirala bih jer sam vidjela i ono što se je radilo na Odboru za zaštitu okoliša. I za kraj bih ipak ostavila malo pohvala da ne ispadne da imam samo nekakve prijedloge ili da kritiziram. Ono što bih prvo predložila da u onoj verziji strategije koja će biti objavljena na stranicama Ministarstva zaštite okoliša da ova strategija ima sadržaj jer ovdje u ovom prijedlogu uopće nemamo sadržaja. Također ona ima nekakvih 70-ak stranica, 10 stranica najmanje je ovdje viška i bilo bi dobro da se ipak ne prelazi sa tom izradom, jednostavno sve strategije više, manje i mišljenja a imali smo i nedavno i Strategiju sigurnosti RH ne bi trebali prelaziti taj obim stranica. Imamo tamo i 16.-tu i 17.-tu stranu gdje su ti grafički prikazi koji ne bi trebali biti tako prikazani. Vizija je isto sama na jednoj stranici, prije toga je prikazana u tablici, ne znam čemu to. Također imamo u uvodu zakonsku osnovu, pa onda imamo pregled opet svih tih zakona koji su temelj donošenja ove Strategije, odnosno nacionalni, zakonodavni i institucionalni okvir, to se ponavlja ali dobro. Znači rekli smo ovdje da se strategija počela izrađivati 2014. godine što baš i nije logično jer sve strategije bi se trebale završiti u roku od pola godine ili godinu dana. Drago mi je da se je ova Vlada preuzela u koštac sa time i da već u izlaganju odnosno u saborskim klupama imamo bar što se tiče rada ove Vlade u roku od 6 mjeseci do godinu dana prijedlog strategije. Sve drugo što se događa prije je ustvari kontinuirani rad institucija koji se odnosi na uobičajenu analizu koja je temelj donošenju ove strategije. Ali moramo podsjetiti da je samo savjetovanje za ovu strategiju bilo 2015., tako da i nekakve primjedbe koje su dane sada ipak su upitne, odnosno i odgovor na njih u ovoj strategiji. Ali znači i kada smo prvu strategiju donijeli to je bilo 1999. godine, onda smo drugo donijeli 2008. pa vidimo da se u biti zadnjih 15-ak do 20 godina dešava isto da svakih 9 godina donosimo strategiju što baš i nije logično. Tako da definitivno ovo je sad najbolja verzija i najbolja mogućnost da je što prije usvojimo. Naravno klub će je i podržati. Evo došla sam do tih stranica. Sada da se osvrnem na ovih 5 strateških ciljeva i tu uz to znači na akcijski plan. Ono što ne možemo reći da su ciljevi baš pametni u smislu da su smart, da su jednostavni, da su mjerljivi i ostvarivi jer to nije navedeno ali vidjela sam u ovim nekakvim obrazloženjima da će se nakon donošenja ove strategije donijeti implementacijski plan. Ovdje bih htjela naglasiti u strateškom cilju 1, ovdje imamo znači aktivnost kod posebnog cilja dva upisati granice zaštićenih područja u katastar i zemljišne knjige. Vidjeli smo da je Odbor znači za zaštitu okoliša dao jednu primjedbu da se ova Strategija ne bi trebala provoditi dok se ne revidiraju stručne podloge, dok se to sve ne upiše u katastar, to je nemoguće, to je naravno jako važno ali to je nemoguće raditi prije ali je jako važno da je ovo navedeno kao posebna aktivnost. Naravno ne možemo čekati već sam napomenula, mislim dovoljno istakla važnost zašto nemamo više vremena da ovo donosimo i ne možemo baš kako svakome padne napamet unositi stvari, nekakve u strategiju, mislim i javna dobra i zaštićena dobra u strategiji i ponavljati ono što piše u Ustavu. Imali smo takvu situaciju prošli tjedan, sa Strganijom nacionalne sigurnosti, gdje se tražilo da se uvode nekakve dijelove koji jednostavno u strategijama ne idu. Što se tiče posebnog cilja 2 razbiti i uspostaviti sustav praćenja provedbe i upravljanja zaštićenim područjima i vrstama, već sam ranije u svojim aktivnostima naglašavala što se tiče područja sa kojeg ja dolazim, 2015. godine je istekao plan za upravljanje … [[Govornik se ne razumije.]] šteta se dešava prema poljoprivrednicima. Možda ovo možemo dovesti u vezu sa posebnim ciljem odnosno, aktivnostima 2.6.2. ali čisto bi još ovdje tu još dodatno napomenula. Što se tiče, kod akcijskog plana, odnosno, strateškog cilja, znači 2 isto tako kod posebnog cilja 2. znači poboljšanja kontrola provedbe mjere ublažavanja za ekološku mjeru i praćenja njihovih učinaka, izraditi tematske priručnike, ugl. to su sve aktivnosti koje se odnose na ojačavanje sustava provedbe ocjena i prihvatljivih za ekološku mrežu. Mi znamo da imamo jednu situaciju da je Vlada donijela 2014. jednu uredbu koji temelji na direktivama iz 2010. broj 75 i 2011 broj 92, onda se odnosi na ocjenu utjecaja na okoliš. Ona na terenu ta uredba pravi popriličnu jednu konfuznu situaciju, kod korištenja europskih sredstava jer smo se odlučili za primjenu da procjenjujemo utjecaj na okoliš u svakom pojedinačnom slučaju, i onda kako su jednostavno naše službe nisu bile spremne za to. Onda smo uveli osim što se nekad pitanja kod provođenja europskih fondova, je li nam potrebna ocjena utjecaja na okoliš, imamo jednu i drugu situaciju di procjenjujemo potrebu izrade ocjene utjecaja na okoliš i to doista stvara tehničke probleme kod i nažalost, zbog nespremnosti institucija ne ispunjava svoju svrhu. Tako da bi trebalo malo više razmisliti o tim aktivnostima, tom uredbom Vlade, je li potrebno nju malo izmijeniti, uz ovo izrađivanje tematskih priručnika, smjernica za izradu studija i slično. Tu imamo strateški cilj 2. Kod strateškog cilja 3. bi ovdje istakla da je naravno, jako važno započeti razvoj sustava praćenja i učinkovitosti djelatnika koji rade u instancijama za zaštitu prirode. Strateški cilj 4, kartirati usluge eko sustava i napraviti analizu stanja eko sustava. To pohvaljujem i to je iznimno važno, naročito za naša područja koja su i turistička i mogu doprinijeti u osiguranju sredstava kojima se može još jače štiti priroda i kod strateškog cilja 5, poticati, omogućiti višu razinu sudjelovanja javnosti pojedinih skupina dionika u planiranju i provedbu zaštite te donošenje planskih i zakonodavnih dokumenata. Naravno i zbog ove situacije, koju sam naglasila, da se s vremenskim rokovima kasni, tada naravno i u tom izbornom ciklusu, javnost ne bude svaki put dobro uključena. Sad, kao što sam rekla, istakla bi samo već sam i spomenula što se tiče ovih podloga, stručnih podloga koje su se spominjale na odboru. Na odboru se spominjalo da bi se u strategiju trebalo prikazati mjere i aktivnosti zaštite od požarima na zaštićenim područjima s modelima financiranja. Smatram da je jedno takvo područje, možda mu nije mjesto u strategiji, na takav način, nego da se ipak to donese u posebnim dokumentima, ali na teretnu, lokalno, nažalost i prošli tjedan i prošlu godinu, pošto dolazim sa područja parka prirode Biokovo, vidimo da sustavi zaštite od požara ne funkcioniraju i nećemo riješiti te probleme tako da to upisujem u strateške dokumente. Ovdje je ključa provedba kao što je i ključna provedba same ove cijele strategije, a što se tiče ostalih detalja, naglasila bi da mi je vrlo drago da se i realno ovdje procjenjivao i pritisak čovjeka na zaštitu okoliša, ali se spomenulo i da utjecaj čovjeka, odnosno, smanjena poljoprivredna aktivnost kod košenja, kod ispaše, isto tako negativno utječe na zaštitu okoliša, realno se sagledalo da i znači razvoj korištenje obnovljivih izvora energije ima pozitivne i negativne utjecaje, naročito po pitanju vjetroelektrana. Evo, pohvaljujem što je ovaj dokument došao napokon ovdje, podržavamo ga ispred Kluba, naročito ćemo pratiti ovu provedbu i nadam se da će ona biti što uspješnija, a što prije dovesti ovaj implementacijski plan, kako bi doista ova strategija bila potpuna i kako bismo ju mogli na kraju ocijeniti. Hvala.
Hvala vama gospođa Roščić. Jedna replika, gospođa Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo Roščić, vi ste spomenuli u uvodnom dijelu ono što je bilo na Odboru za zaštitu okoliša, gdje je rečeno da bi se određeni elementi strategije trebalo ucrtati u katastar, odnosno, evidentirati u gruntovne knjige. Naravno da je to moguće u zemljama u kojima je katastar i gruntovnica ažurirana. Naša zemlja, nažalost nema taj slučaj. Jedno od projekata i planova novog ministra graditeljstva je sređivanje katastra i gruntovnice, pa se ja nadam da će na kraju ovog mandata to biti riješeno i biti će moguće to učiniti. Mi danas imamo 9% teritorija RH, katastarsko evidentirano, dakle, negdje od 3600 katastarskih općina je aktualno, odnosno, odgovara stanju na terenu, otprilike nešto više od 300 katastarskih općina, u gruntovnici je to i znatno manje. Dakle, neke druge zemlje zaista imaju. Jednako tako i Hrvatska u svojoj praksi je prije i imala, i ja sam imala prilike i vidjeti u gruntovnici, da je recimo u gradu Dubrovniku bilo zaštićeno pravo pogleda. Bilo je dakle, to je nešto postojalo, međutim da bi to moglo biti moramo imati sređen katastar i gruntovnicu, stoga ja zaista se slažem s vašom konstatacijom da je to u ovom trenutku malo pretjerano. Moraju imati stvorene preduvjete i kad stvoreni preduvjeti budu onda će to biti moguće zaista i tu strategiju, ali biti će moguće i nešto drugo što je jednako važno a to je u ovoj sabornici izazvalo dosta žestoku raspravu kroz prošlo vrijeme, a to je i linija pomorskog dobra. Jer mislim da je to isto jednako važno da bude definirano. To je preduvjet za niz drugih stvari i aktivnosti koje radimo. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku gospođa Roščić.
Zahvaljujem kolegici Mrak-Taritaš. Evo drago mi je da je izrazila slaganje. Doista je točno da ne možemo uključiti kao što sam rekla, znači da ne možemo provesti ove sve pozitivne zahtjeve koji imaju odličan cilj prije izrade ove strategije. Ali činjenica je da jedan dio, znači katastra je uređen i nekad se koristi izlika kod donošenja raznih planova i neke granice su nam poznate. Znači koristi se ta izlika da se kaže ništa nije uređeno. Ne znam prostorni planovi parkova prirode doneseni su tridesetih godina, a to nije točno. Neki su doneseni puno kasnije i za njih su rađeni planovi, ucrtane su karte odgovarajućeg mjerila i to trebamo uvažiti i poštivati. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Gordan Maras. Nema ga, izgubi pravo. Gospođa Anka Mrak-Taritaš. Izvolite u ime kluba nezavisnih zastupnika i HSU.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo u ovim kasnim večernjim satima je pred nama Prijedlog strategije i akcijskog plana zaštite prirode RH za razdoblje 2017. do 2025. Meni je uvijek žao kad ovakovi dokumenti dobiju priliku, odnosno nepriliku da o tome raspravljamo do kasnih večernjih sati. No međutim, zaista treba i definirati i reći par riječi i o ovakvom dokumentu. Naš klub će podržati ovu strategiju. Mi smo apsolutno mišljenja da svaka strategija, svaki akcijski plan je veliki iskorak, da je on iskorak prema boljem. I jednako tako od tamo treba voditi računa i naravno pohvaliti ono što je dobro, pokazati malo sumnje tamo gdje mislimo da treba nešto poboljšati. Ja mislim da kad je riječ o ovakvom dokumentu, onda zaista svi trebamo imati na pameti rečenicu koja kaže očuvana priroda preduvjet je za opstanak i napredak suvremenog društva. I tom je zaista tako. Kad je riječ o RH onda moramo vidjeti koje su to komparativne prednosti, o kojim komparativnim prednostima trebamo voditi računa i o tome nekako probati i svoj gospodarski razvitak i svoje sve strategije razvoja i temu održivog razvoja zapravo bazirati na postojećim činjenicama. A postojeće činjenice su sljedeće, da je u RH imamo od naše površine imamo 8 nacionalnih parkova, 11 parkova prirode ili je to 8,35% površine. Od površine RH 46% je pod šumama, 5 i pol posto je izgrađeno, dakle u izgrađenosti na taj način se računaju ne samo izgrađenost pod zgradama, nego izgrađenost i po kompletnom infrastrukturom. Dakle, sve ono što je ljudskom rukom napravljeno. 31,8% je poljoprivredno zemljište u privatnom vlasništvu, a kad je riječ o državnom vlasništvu tada je 11,2% u državnom vlasništvu neobrađeno, a 4,6% obrađeno. Jednako tako kad je već riječ o NATURA-i 2000 otprilike 37% kopna je pod NATURA-om 2000. a 16% mora. Dakle, prednost koju Hrvatska ima je prednost da je ona u odnosu na ostale zemlje EU relativno zaista slabo izgrađena. Dakle, podatak o kojem govorimo da je 75% stanovnika po kvadratnom kilometru u Hrvatskoj a kad je riječ o ostalih 27 zemalja još uvijek prije nego što Velika Britanija izađe još iz preostale 27 je 115 stanovnika po kvadratnom kilometru. Ako je tome tako, onda mi tu trebamo prepoznati svoju komparativnu prednost, trebamo prirodu čuvati, tremo o tome voditi računa i priroda se može koristiti i od nje se može kao što je i državni tajnik uvodno rekao može se imati i gospodarska korist, ali ne samo na način da prirodu pretvorimo u nešto drugo, nego da je ostavimo takovu kakva je i da je u tom dijelu koristimo. Jednako tako kad malo gledate zakonodavne okvire tada je Hrvatska potpisnica 18 međunarodnih ugovora gdje se na određeni način štititi priroda. A kad je riječ o tijelima koji prikupljaju različite podatke sa aspekta zaštite prirode tada postoji 21 institucija koja prikuplja podatke o bioraznolikosti, o georaznolikosti i/ili krajobraznih raznolikosti. Ja bih sad nekoliko riječi zaista iskoristila vezano uz krajobraznu raznolikost. Krajobrazna raznolikost i sve direktive su donešene. Krajobrazna raznolikost ne znači samo prirodna, nego znači ljudskom rukom neke promjene, pa kad je riječ o krajobrazu imamo i urbani krajobraz koji zaista je dio vrlo kvalitetan i nešto što može biti apsolutno poticaj. I to je ono što Hrvatska ima zaista neke prednosti da je taj krajobraz različiti u Zagorju, različit u Slavoniji, različit u tzv. planinskom iako se mi ne možemo zvati brdska, ali planinska ne, a različito u Mediteranu. I tu postoji niz obveza koju Hrvatska ima vezana je uz krajobraznu raznolikost. No međutim, na žalost to nismo do kraja ispunili i to je nešto što se kroz ovakvu strategiju i kroz ovakav dokument u budućnosti treba nešto malo više naglasiti i o tome voditi računa. Ja sam imala priliku vidjeti jedan dokument, a to je krajobrazna osnova grada Zagreba iz 2010. koja je dobro napravljena. I imala sam priliku vidjeti za Dubrovnik i obronke Dubrovnika sa Srđa prema moru je krenula sa izradom jedna krajobrazna osnova koja bi bila onda osnov za prostorno planiranje. No međutim, na žalost ona nije daleko otišla, odnosno ona je u jednom trenutku stala i bilo bi zgodno vidjeti zbog čega i kako. Kolegica koja je govorila prije mene je govorila o ovim strateškim ciljevima, pa ja to ne bih ponavljala, ta strateški ciljevi govore djelomično i važnosti edukacije, važnosti prikupljanje podataka, važnosti da se podaci prikupljaju na određenom mjestu i na određeni način. Ali nešto malo bih rekla ipak o strateškom cilju broj 2, a to je održivo korištenje prirodnih dobara. E sad, naravno da gospodarske i ljudske djelatnosti utječu na korištenje primarnih dobara, s druge strane ono što je vrlo interesantno i što se je vidjelo kada je bio donesen prostorni plan nacionalnog parka Sjeverni Velebit. Dakle, na Sjevernom Velebitu, zbog prestanka ljudskih aktivnosti u jednom periodu, a prestanak ljudskih aktivnosti je bio samo iz razloga što nije imao tko raditi, prestala je košnja tih visokih livada, prestalo je uzgajanje stoke i tu je došlo do promjene u prirodi gdje je čak u jednom trenutku postavljano i upitanost, da li je to uopće ima li elemenata nacionalnog parka, jer karakteristike toga su bile visoke visoravni na kojem je bila košnja i na kojem se uzgajala određena stoka. Dakle, to je jedna tema gdje zaista treba voditi računa, jer i priroda, iza toga radi svoje, dakle, priroda čini nešto i radi promjene koje jesu. Zatim, tu kad je riječ o održivom korištenju prirodnih dobara, posebnu temu imaju vodotoci. Vodotoci gdje promjene dolaze u trenutku kad se pjeskari, odnosno, šljunčari i na taj način dolazi do promjena. Ono što je recimo karakteristično bilo za rijeku Savu, da se ona šljunčarama i sa jedne i sa druge strane, dakle, u djelu gdje ide, gdje smo u granica, odnosno, zajedno s BIH. Mi smo kroz određenu regulativu ograničili a kasnije smo i zabranili i korištenje pijeska i šljunka. Bosanci, odnosno, naši susjedi iz BIH su to nastavili. I pokazatelji kad gledate kartograme i kad gledate snimke iz zraka, pokazuje se da se jede, dakle, pod navodnicima ta obala BIH i da se vodotok Save malo miče. Drugim riječima, hoću reći, da će nakon određenog vremena, se desiti to da će se površina RH, malo povećati, a površina BIH malo smanjiti i na to se ukazuje i oko toga će morati biti međunarodni sporazumi, ali to je nešto što je posebna tema. One utjecaje koje imaju na pojedine, dakle, prirodna dobra, je u svakom slučaju, problem građevinskih područja. Ono što moramo znati, da se kroz našu regulativu, kroz dokumente prostornog uređenja, kroz prostorne planove, su se značajno smanjile površine namijenjene za građevinska područja. Da u novoj generaciji prostornih planova, ti prostorni planovi imaju obvezu i strateške procjene utjecaj na okoliš, tako da se kroz to mogu sagledavati i utjecaj na prirodu i promjene koje jesu iz jednostavnog razloga da se građevinska područja ne šire na nešto što je važno sa aspekta prirode, nego da se tu zaustave. Veliki problem je problem divljeg odlaganje otpada. To je ono što mi apsolutn0o imamo priliku vidjeti u prostoru i prirodi. Divlje odlaganje otpada koja na taj način, zaista nepovoljno djeluju i na živi, a i na neživi svijet. Jednako tako je jedan aspekt, vrlo interesantan i o tome treba voditi računa, a to je izgradnja infrastrukture. Budući da se po svojoj vokaciji, po našoj regulativi, izgradnja infrastrukture u pravilu dešava izvan građevinskih područja, izgradnja velike infrastrukture, cesta, željezničkih pruga, plovnih kanala, zaista dovode do, oni predstavljaju najvećih uzroka fragmentacije staništa. I naravno, da u budućim planovima i u budućoj izgradnji treba voditi računa o tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] infrastrukturi. Da kroz prostorno planiranje vodimo računa da se smanji fragmentacija staništa. Što zapravo zaključno hoću reći. Jednako tako kao što se mijenja regulativa i kao što se mijenja naš način života, imamo sve pametnije mobitele, imamo sve pametnije ne znam, kompjutere i sve ostalo, tako se i u regulativi, pogotovo s aspekta zaštite prostora, zaštite prirode, zaštite kulturne baštine rade cijelo vrijeme i kako idemo dalje zapravo imamo puno više saznanja, imamo puno više iskustva i u tom smislu vodimo računa. Tako kad je riječ i o plagiranju, neki elementi koji su se koristili u prostornim planovima 60' i 70' godina prošlog stoljeća, danas više nije tako, danas postoje i obveze procjene utjecaj na okoliš, postoji i obveza i strateške procjene koju zaista treba koristiti, pogotovo kod nove generacije prostornih planova i voditi računa da ono što je Hrvatska prednost, a Hrvatska prednost je ta velika, zapravo mala izgrađenost, a velika količina prostora koja je pod šumama i dakle, na taj način su zapravo prirodni prostori gdje je ljudska ruka relativno malo djelovala da nam to bude prednost, da nam to bude prednost i u gospodarskom razvitku i kad imamo neke druge strategije s aspekta prostornog planiranja, s aspekta razvoja gospodarstva, da se treba voditi računa da one budu međusobno sukladne i da se elementi iz ove strategije ugrade i u te strategije. Dakle, zaključno Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a će podržati ovu strategiju.
Hvala lijepa. Ostao nas je 7. Gospođa Roščić je tražila pravo na repliku.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Kolegice Mrak-Taritaš, drago mi je da ste vi ovdje spomenuli postotnu zaštićena područja RH, ono što je jako važno smatram za naglasiti, da je naravno, to naše bogatstvo, ali nažalost, imamo situaciju, ovdje smo naglašavali kroz ove dokumente i odbore da je 80% područja u Lici zaštićeno. Ja radim i strateške planove … za područje općina Podbiokovlja, one koje imaju najveće bogatstvo i najveći zaštićeni prostor nažalost imaju često gospodarske pokazatelje loše i dešava se u situaciji kada smo bogati tim prostorom, a kada još nemamo dobre i jake kapacitete za upravljanjem zaštićenim područjima i financijska sredstva kako bismo mogli to sve iskoristiti onda se desi da se taj prostor uništava. Tako imamo situaciji u Općini Podgora koja gura recimo odlagalište građevinskog i ostalog otpada u zaštićenom području, a ustvari je jedna od općina koja ima najveće bogatstvo od Parka prirode Biokovo i nažalost u tom procesu i planiranja i osiguravanja sredstava prostor se uništava. Zato je važno da imamo ovakve strategije koje udružuju resurse i koji omogućuju kvalitetno upravljanje. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospođa Mrak-TAritaš.
Zaista kroz proces prostornog planiranja i kroz uopće proces Nature 2000 i donošenje nekih dokumenata prostornih planova, tu se pokazao jedan problem na koji je dosta ukazivano, a to je da kada je riječ o Hrvatskoj i 28 zemalja EU najviše površine je pod Naturom 2000 što je riječ i o kopnu i o moru. I tu je dosta žestoka diskusija bila pogotovo u trenutku kada je Hrvatska ulazila u EU, a i iza toga. Niko nije htio slušati one koji su govorili drugačije. To što znači da je netko, da ima zaštićene prostore, to treba pretvoriti u svoju prednost, a ne u svoju manu jer dosta ljudi je govorilo o tome, oni koji žive u nacionalnim parkovima i parkovima prirode da su oni građani drugog reda, da se njih gleda kao u izlogu i tako. No međutim treba gledati iskustva koja su iskustva EU. Ja neću govoriti o iskustvima Amerike ona su nešto drugačija, gdje se u parkovima prirode i u nacionalnom parku dešavaju određene aktivnosti. Dakle u Austriji u pojedinim nacionalnim parkovima se skija, dakle skijaške staze su. Jednako tako u Austriji i u recimo u Engleskoj i u Francuskoj u nacionalnim parkovima i parkovima prirode ljudi normalno žive, bave se određenim gospodarstvom i gospodarskim djelatnostima ako koji su strogo kontrolirani i jednako tako su to prostori gdje su oni to pretvorili u svoju prednost. Mi se trebamo naučiti kako da to bogatstvo koje imamo a sa aspekta zaštite prirode da pretvorimo u svoju prednost a ne da nam bude otežavajući element.
Hvala lijepa. I sada gospodin Slaven Dobrović Klub zastupnika Most-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege. Pozdravljam državnog tajnika. Dakle imamo Prijedlog Strategije i Akcijskog plana zaštite prirode RH za razdoblje do 2025. godine. Čuli smo u izlaganju državnog tajnika da je bogata i raznolika priroda jedan od najvrjednijih resursa kojima raspolaže RH. Ja se doista s time slažem. Šta mi možemo o tom reći o tom resursu? Dakle doista se radi o neprocjenjivom blagu, nemjerljive vrijednosti i čini mise da je građanima Hrvatske koji znaju da je Hrvatska lijepa zemlja ustvari to teško i posvijestiti. Ono što svakako treba spriječiti da mi nešta izgubimo pa da onda ustanovimo koliko je to vrijedno bilo tako da je ova strategija i ova aktivnost vrlo bitna. Međutim postoji i ta praktična vrijednost. Dakle mogu se razviti određene gospodarske djelatnosti, jel to zeleni turizam, da li su to tradicionalni proizvodi, da li je to jedan zgodan vid nove turističke ponude u zaštićenim područjima. Dakle mislim tu postoji tradicionalni proizvodi isto tako koji se mogu reaktivirati i potencijal Hrvatske u tom pogledu je iznimno velik i mislim da se tek počeo otkrivati. Upravo zato je važno čuvati kvalitetu naših zaštićenih područja da bismo taj potencijal odnosno da bi ta aktivnost mogla rasti. Međutim naravno kao i svagdje drugdje u svijetu kvaliteta okoliša i prirode se mijenja pod pritiskom ljudskih djelatnosti i tu je definitivno realitet s kojima se mi suočavamo i zbog toga postoji potreba da se ovakvi dokumenti donose. Strategija je temeljni dokument donesen na temelju smjernica globalnog strateškog plana. Imamo 10. konvenciju stranka konvencije u Nagoi i definiranih pet strateških ciljeva koji su definirani kako jesu. Ja tu ne vidim problem i svakako Klub zastupnika Most-a nezavisnih lista će podržati ovu strategiju i ovako definirano. Međutim na što bi se ja dalje htio osvrnuti. Strategija kaže stoji u uvodnom dijelu je izrađena konzultativnim procesom s brojim zainteresiranim dionicima, a provedba će zahtijevati aktivnu uključenost više središnjih tijela državne uprave, upravnih tijela jedinica lokalne i regionalne samouprave, javnih ustanova i drugih institucija. Dalje kaže, aktivnosti i mjere zaštite prirode navedene u strategiji postat će sastavni dio svih sektora čije aktivnosti ovise ili mogu imati utjecaj pozitivan ili negativan na bioraznolikost i georaznolikost, te će biti uzete u obzir u izradi izmjena i dopuna prostornih planova kao i planova gospodarenja prirodnim dobrima na nacionalnoj i područnoj razini. Dakle ovo je jako dobro sročeno i nitko sretniji od svih nas, čini mi se ako to bude provedeno ovako kako to lijepo piše. Naime dobro je da je prepoznato da je ključno sudjelovanje dakle svih drugih relevantnih sektora, pored sektora zaštite prirode da bi se u predstojećem desetljeću ostvarili ovi ciljevi. Naravno da prioriteti u navedenom razdoblju su povezani uz neke obveze koje si je RH preuzela kroz razne ugovore odnosno direktive zakona. Međutim, sasvim sigurno je to važno činiti zbog nas samih. No dobro, međusektorska suradnja i razumijevanje da je očuvana priroda preduvjet za opstanak i napredak društva je iznimno bitna u cijeloj ovoj Strategiji. I to je jako dobro. Međutim ja bih se osvrnuo na malu povijest šta smo mi mogli naučiti, dakle kroz prošlo razdoblje, kakva je međusektorska suradnja u RH. Spominjala su se već Plitvička jezera, dakle naš najstariji nacionalni park. I ono što je evidentno da tamo međusektorska suradnja ustvari ne postoji. Dokaz za to je da je postupak izdavanja građevinskih dozvola kao što znate van kontrole sustava zaštite prirode, odnosno Nacionalnog parka kao javne ustanove odgovorne za to područje. Prema tome mi imamo situaciju da praktički nemamo kontrole, to je neodrživo stanje. Dakle sasvim je neobično da javna ustanova niti ne sudjeluje u takvom postupku. Ono što je potrebno primijeniti naravno dijalog, uspostaviti suradnju i definirati šta je to, kakva je to gradnja jer nije rečeno da ne može biti nikakva gradnja ali kakva je to gradnja koja eto spada u održivo korištenje prirodnih dobara kao što je navedeno u cilju. Dakle sve to lijepo i jasno piše, međutim toga se trebamo držati. Postoje li neke druge međusektorske veze? Ima ih, sasvim sigurno puno. I ja predlažem da svi pogledamo dobro načela na kojima strategija stoji. Pa će tamo pisati, odnosno možemo naći da neobnovljena prirodna dobra treba koristiti racionalno a obnovljiva prirodna dobra održivo. Ili zaštita prirode obveza je svake fizičke i pravne osobe te su u tom cilju dužni surađivati radi izbjegavanja i sprječavanja opasnih radnji i nastanka šteta. Dakle to lijepo piše. Ili na koncu postoji načelo predostrožnosti kada postoji prijetnja od ozbiljne i nepopravljive štete, dakle to načelo predostrožnosti vrlo važno i vrlo često se zanemaruje. Dakle ja ću podsjetiti da je to načelo ide za tim da gdje god postoji nesuglasje znanstveno ili stručno, od toga postoji li neka ozbiljna ugroza ili ne, da sustav mora stati na stranu opreza dakle i pričekati da se znanstvene odnosno stručne evidencije, o tome da stvarno ne postoji i da se potvrde i da se onda ide u nekakav zahvat za koji se inicijalno tvrdi da je ne štetan. Mi imamo u povijesti dakle svijeta puno situacija gdje su korporacije gurale neke proizvode i zahvate koji su se 10 ili 15, 20 godina kasnije ustanovile kao katastrofalne pa su onda izbačene sa popisa dozvoljene robe ili uopće dozvoljene za proizvodnju. Dakle, trebamo nešto učiti iz povijesti i onda to primjenjivati. Recimo, tu ću navesti primjer trasiranja krškog podzemlja koje je sasvim dovoljno za postavljanje centra za gospodarenje otpadom. Dakle u područje netaknute prirode koja je izrazito karstificirana. Dakle kavernozna dakle nešto što je potpuno neistraženo, nepoznato, ustvari i prevrijedno. Naravno da se ovdje načelo predostrožnosti krši a ustvari i određena međusektorska suradnja. Imamo evo primjer, dotaknuti ću se jučer raspravljenog Prijedloga zakona o potvrđivanju Minamatske konvencije o živi, dakle živa je element koji je eto sada sve prisutan u okolišu zbog toga što se godinama ispušta nekontrolirano. I dan danas pa i u Hrvatskoj postoje mnogi uređaji koji tek dijelom završavaju kroz sustav koncesija odnosno kroz reciklažna dvorišta, dakle razne fluo cijevi, termometri i još uvijek prilično u velikom broju nažalost dospijevaju u miješani komunalni otpad. Dakle tu se može hitno poduzeti mjera da se spriječi to trajno i nepopravljena šteta dakle okolišu. Dakle, mnogo je sektora u kojima nerazumijevanja i kriva politika stvaraju probleme, dakle i stvaraju ugrozu prirode, dakle prirode, stanja okoliša kakvog poznajemo, koje evo svi smo se složili je jedna od najvećih bogatstava RH. Završiti ću sa par rečenica, odnosno zaključkom, dakle zaštita prirode definitivno spada u jednu multidisciplinarnu aktivnost. Dakle nisu to samo biolozi, dakle nisu to jedna, dvije, to je cijeli niz struka. I nedostatak odnosno izbjegavanje te međusektorske suradnje ustvari pruža veliku opasnost za zaštitu prirode. I sasvim sigurno kratkovidnost pojedinih sektorskih politika u smislu zaštite prirode više nije dozvoljena. Mi možemo razumjeti da pojedini gospodarstvenici, projekti su na taj, možemo reći kratkovidni u pogledu zaštite okoliša, međutim zato postoji pravni sustav, sustav zaštite prirode, sustav ocjene utjecaja na okoliš i tu praktički nije dozvoljena greška, dakle mi moramo brinuti da naš sustav bude cjelovit, da bude izmrežan, ispremrežan dakle dijalogom, razumijevanjem za probleme ako postoji nerazumijevanje za pojedine točke, onda se one sjednu i rasprave. A prekid dijaloga je nešto što nije dozvoljeno. Evo mi ćemo već sam rekao podržati ovaj prijedlog i zahvaljujem se na pažnji.
Hvala i vama. Gospodine Dobrović, imate jednu repliku. Gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine, vi ste u svom izlaganju spominjali prostor Nacionalnog parka Plitvička jezera. Pa ako mi dopustite ja ću pročitati nešto što piše u ovoj strategiji, a što vi kao ministar bivši zaštite okoliša sigurno znate, a to je da u ministarstvu je posebna Upravna za zaštitu prirode koja u svom djelokrugu rada daje posebne uvjete sa aspekta zaštite prirode na sve zahvate koji se dešavaju na području nacionalnog parka, tako i na području Nacionalnog parka Plitvička jezera. Pa pretpostavljam da nema ni jedne izdane građevinske dozvole gdje svoje posebne uvjete odnosno suglasnost nije dala nadležna Uprava za zaštitu prirode. Jednako tako vjerojatno nije nikakva sporna činjenica da je od 1. srpnja 2015. osnivanjem Agencije za okoliš i prirodu ukinuta Agencija za zaštitu okoliša i Državni zavod za zaštitu prirode, gdje je u djelokrugu njegovih poslova i prije, a i sada bilo nešto stručna podloga za potrebe izrade prostornih planova, područja posebnih obilježja, nacionalnih parkova i parkova prirode. Drugim riječima, želim reći sljedeće. Za izradu novog prostornog plana Nacionalnog parka Plitvička jezera stručnu podlogu sa aspekta zaštite prirode je napravila agencija i to je bio osnov. Jer kad je riječ o nacionalnim parkovima i parkovima prirode, onda je uloga Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, on je samo stručni izrađivač plana, stručne podloge sa aspekta zaštite prirode daje nadležno ministarstvo odnosno prije agencija, a sad nova agencija sa aspekta zaštite kulturne baštine. Jednako tako nek' oni koji su zaduženi za to bez njihove suglasnosti na prostorni plan nema prostornog plana i nema ni jedne izdane građevinske dozvole bez suglasnosti jednog, odnosno drugog resora [[Upadica Radin: Hvala vam.]] Pa me onda zanima ova vaša konstatacija. Pretpostavljam da je u tom kontekstu bila.
Hvala lijepa gospođo Mrak-Taritaš. Izgleda da ste digli? Dobro, digli ste. Izvolite. Prekasno je za polemiku.
Hvala lijepo. Kolegica Mrak-Taritaš, dakle utjecaj na ekološku mrežu koja se sad u zadnje vrijeme traži, dakle u postupku izdavanja građevinske dozvole je jedna stvar, a pitanje hidro geološkog problema, odnosno utjecaja u području zaštićenog područja Nacionalnog parka Plitvička jezera, dakle utjecaj na sedrene barijere je nešto sasvim drugo. Dakle, javna ustanova koja je zadužena za sve aktivnosti u području o kojem vodi brigu je ta koja mora znati i koja je odgovorna za ono što se može dozvoliti, šta se ne može dozvoliti i izostavljanje javne ustanove, dakle nacionalnog parka iz tog postupka je nešto što nije dozvoljeno. Što se tiče drugog dijela pitanja, dakle odnosno vaše replike Državni zavod za zaštitu prirode je i podloga koju je dao, dakle to je bila podloga. Izrađivač je napravio, dakle varijantu prostornog plana. Međutim, isto tako na temelju izrađene varijante su izdane niz primjedbi i sugestija koje kasnije u nedostatku komunikacije, dakle stručan je bio niti uvršten niti elaboriran. Dakle, to su situacije koje moramo izbjegavati mi u Hrvatskoj želimo li sačuvati, dakle ove prirodne vrednote za generacije koje dolaze. Dakle, poduzetništvo je sjajna stvar, međutim ne možemo dozvoliti da kratkotrajni krik poduzetništva u kojem god smislu to bio, sad da li apartman ili nešto drugo koji će donijeti nekakav benefit kratkoročno i njima, a i lokalnoj samoupravi [[Upadica Radin: Hvala.]] i državi kroz poreze [[Upadica Radin: Gospodine Dobrović hvala.]] uvažava prirodnu baštinu koja je neprocjenjive vrijednosti.
Hvala. Gospodin, sad pojedinačna rasprava gospodin Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. I na samom kraju gospodin Tomislav Lipošćak, pojedinačna rasprava. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Pa mislim da se svi ovdje možemo složiti da očuvanje prirode i čovjekovog okoliša predstavlja najviše vrednote ustavnog poretka RH. Ova strategija zapravo temeljni dokument zaštite prirode kojim se žele definirati dugoročni ciljevi i smjernice očuvanja bioraznolikosti i georaznolikosti. Strategija je definirala viziju, strateške i posebne ciljeve te niz aktivnosti koje iz njih slijede. Upravo je međusektorska suradnja i razumijevanje između pojedinih sektora nužna za opstanak i napredak našega društva i za očuvanje prirode. Ovom prilikom želim naglasiti važnost i ulogu šumarskog sektora i šumarske struke u provedbi ove strategije i akcijskog plana, budući da tu ulogu vrlo često zaboravljamo i zanemarujemo. Temeljna načela hrvatskog šumarstva su potrajno gospodarenje uz očuvanje prirodne strukture, raznolikosti šuma, te trajno povećavanje stabilnosti i kakvoće gospodarskih i opće korisnih funkcija šuma. Konvencija o biološkoj raznolikosti globalno je prihvaćen temeljni dokument za zaštitu bioraznolikosti. Ona je donesena u Riu 1992. godine a RH je postala stranka ove konvencije donošenjem zakona o prihvaćanju iste. Na tragu te konvencije 2011. godine donesena je i Strategija EU o bioraznolikosti. Šume RH međunarodno su poznate kao izniman izvor biološke raznolikosti. Važno je napomenuti kako niti uza sve prirodne prednosti koje imamo naše šume, odnosno šumski eko sustavi ne bi bili u ovakvom stanju u kakvom su danas da nije bilo šumarske struke i znanosti koja gospodari šumama na principima prirodnosti i potrajnosti. Kolika je vrijednost i uloga šuma odnosno šumskih zemljišta u zaštiti prirode dovoljno govori i činjenica da je gotovo polovina kopnene površine Republike Hrvatske pod šumama, od toga na prirodne šume otpada čak 97% površine tih šuma. Ova strategija za cilj ima očuvanje raznolikosti žive prirode i njezine obnove kroz pet strateških ciljeva. I kao što sam rekao kratko ću se probati osvrnuti sa stajališta šumarstva i šumarske struke na svaki od njih. Prvi strateški cilj podrazumijeva povećanje učinkovitosti osnovnih mehanizama zaštite prirode. Pristupanjem RH EU utvrđena su i područja ekološke mreže NATURA 2000 i od ukupne površine kopnenog područja RH koja se nalazi pod tom mrežom više od 50% nalazi se u šumsko-gospodarskom području. Također prilikom izrade programa i osnova za gospodarenje šumama nadležno ministarstvo izdaje uvjete zaštite prirode za svaku gospodarsku jedinicu, te od Državnog zavoda za zaštitu prirode traži izradu stručnih podloga za svaku gospodarsku jedinicu. U tim se dokumentima nalaze opisi područja ekološke mreže, nalaze se potencijalna područja ekološke mreže. Također unutra se nalaze i smjernice, te mjere zaštite koje se obavezno ugrađuju u programe gospodarenja šumama. Smanjivanjem direktnih pritisaka na prirodu i poticanje održivog gospodarenja prirodnih dobara definirano je kao drugi strateški cilj ove strategije i plana. Organizirano šumarstvo u Hrvatskoj barem u ovom obliku kakvog danas poznajemo datira još iz sredine 18 stoljeća. Tada je osnovana prva Uprava šuma Karlovačkog generalata i doneseno je nekoliko zakona, odnosno nekoliko tzv. šumskih redova od kojih je najpoznatiji onaj šumski red Marije Terezije iz 1769. godine. To je zapravo bio prvi možemo reći Šumarski zakon u kojemu se u hrvatsko šumarstvo uvodi po prvi put pojam potrajnog odnosno održivog gospodarenja. Pojam koji je na globalnoj razini postao poznat tek negdje krajem osamdesetih godina prošloga stoljeća. Tijekom svoje 250 godišnje prakse naše šumarstvo nije dozvolilo uklanjanje prirodnih šuma i degradaciju staništa bilo čistim sječama i podizanjem umjetnih šuma što je na žalost učinila većina zapadno europskih zemalja. Gospodarenje šumama planirano je i propisano šumsko-gospodarskim planovima i programima te je uzgojnog karaktera. Zagovara se gospodarenje autohtonim vrstama što je u duhu ove strategije i ovoga plana, te uz prirodno pomlađivanje. Treba napomenuti da i svim državnim šumama koje čine zapravo gotovo 80% ukupne površine šuma gospodari se sukladno FSC principima koje potvrđuju sklad sa svim principima potajnog, odnosno održivog gospodarenja. Dugoročnim planiranjem, redovitom revizijom i obnovom šumsko-gospodarskih planova osigurano je gospodarenje šumama u okvirima prirasta i u okvirima pravila struke. Treći strateški cilj definiran je kao ojačavanje kapaciteta sustava zaštite prirode. Upravo zaštita prirode o mnogo čemu ovisi o snazi sustava koju provodi, ali i od edukacije onih ljudi koji to rade i koji sudjeluju u tome sustavu. Čuvanje šuma i šumskih eko sustava definirano je Zakonom o šumama i Pravilnikom o čuvanju šuma, te je sastavni dio procesa gospodarenja šumama. Time je propisano da čuvanje šuma može obavljati isključivo osoba sa minimalno srednjom stručnom spremom šumarskoga smjera uz ostale uvjete koji su propisani posebnim propisima. Time je osigurana minimalna razina edukacije kao i u jednu ruku cjeloživotno zapravo usavršavanje koje je dalje definirano određenim propisima. Većina zadataka tih čuvara šuma, odnosno lugara kako ih nazivamo vezana je direktno uz sustav zaštite prirode u duhu ove strategije i u duhu ovoga plana. Kao četvrti strateški cilj spominje se povećanje znanja i dostupnost podataka o prirodi. Napominje se da je manjak ljudskih potencijala za prikupljanje i obradu podataka, te nedostatak financijskih resursa upravo najveći izazov prilikom provedbe ovoga cilja. Upravo zato potrebno je ustrajati na jačanju svih onih sustava koji te zadatke zapravo odrađuju kroz svoje svakodnevne djelatnosti. Eko sustavi, odnosno bogatstva koja oni proizvode, to jest sve njihove dobrobiti nazivaju se uslugama eko sustava i dosadašnja strategija nije ih baš prepoznavala i nije se njima direktno bavila. Ali je ta tematika bila prepoznata još devedesetih godina kroz sustav opće korisnik funkcija šuma. Za navedene usluge sve pravne, fizičke osobe koje su obavljale gospodarske djelatnosti, plaćale su naknadu odnosno još uvijek je plaćaju koja na žalost proteklih godina nekoliko puta bila umanjivana i danas iznosi 0,0265% ukupnih prihoda. Na žalost česti su prigovori i prozivanja zapravo baš zbog te naknade, ali tek kada dolazi do narušavanja opće korisnih funkcija šuma bilo da je to uslijed požara, poplava, određenih prirodnih … [[Govornik se ne razumije.]] ili slično vidimo njihovu ulogu i značaj iako ih često uzimamo zdravo za gotovo. Spomenut ću tu samo zaštitu tla od erozija, sprječavanje bujica, pročišćavanje voda, zraka, ublaživanje efekta staklenika i slično. I posljednji cilj ove strategije podizanje razine znanja, razumijevanja i podrška javnosti za zaštitu prirode. Informiranje, edukacija javnosti vrlo su važan čimbenik u sustavu zaštite prirode i upravo tematiku zaštite prirode ugrađujemo i utkana je kroz obrazovanje od najranijih stadija školovanja, pa na dalje. Ipak najsnažniji doticaj i uticaj sa javnošću imaju ustanove koje vrijednosti zaštite prirode mogu približiti i konkretno na terenu putem poučnih staza, ploča, instalacija u prirodi i slično. Veliki dio njih nalazi se na područjima šumskih eko sustava i uz javne ustanove veliki doprinos ovome cilju daje i trgovačko društvo Hrvatske šume, te Hrvatsko šumarsko društvo. I na kraju da zaključim budući da mi vrijeme lagano curi. Šume i šumska zemljišta čine 47% ukupne kopnene površine RH. Šumski eko sustavi izrazito su kompleksne naravi i na našu sreću većina naših eko sustava može biti za primjer mnogima u svijetu bilo kroz sferu gospodarenja, bilo kroz sferu zaštite šuma, odnosno zaštite prirode posredno. Jednako tako treba naglasiti nužnost osobito o ovoj tematici slušanja struke i institucija, te provođenje naputaka koje oni daju kako bi se izbjegle daljnje anomalije, daljnje nepravilnosti prilikom zaštite šuma što smo imali priliku vidjeti kod problematike potkornjaka u Gorskom kotaru koja je nastala nakon katastrofalnih ledoloma. Ali o tome više nekom drugom prilikom. I na kraju dozvolite mi da poslije svega citiram našeg poznatog šumarskog stručnjaka i akademika gospodina Dušana Klepca koji je rekao da nema napretka u šumarstvu, a ja bih još ovdje dodao i u sferi zaštite prirode bez znanosti i bez kulture. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I nije bilo replika. Dobro. Na kraju državni tajnik gospodin Mario Šiljek imati će završnu riječ. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo uvažene saborske zastupnice i zastupnici, htio bih zbilja zahvaliti na raspravi, kako pojedinačno, tako i klubovima zastupnika, a posebno bi htio zahvaliti svim klubovima zastupnika koji su izrazili podršku ovom prijedlogu naše strategije. Htio bih se samo kratko i ja osvrnuti na naš najpoznatiji, najstariji, usudio bi se reći vrjedniji nacionalni park Plitvička jezera, pa bi se složio sa uvaženim zastupnikom Dobrovićem, da je nedostajalo međusektorske suradnje i u tom smislu želim reći da u posljednja 2 mjeseca njegujemo, intenziviramo međuresornu suradnju, posebno između Ministarstva zaštite okoliša i energetike i Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja. Tako da se nadam i vjerujem i siguran sam da ćemo vrlo brzo izići i sa konkretnim rješenjima i inicijativama oko izmjene i dopune prostornog plana nacionalnog parka Plitvičkih jezera. Oko naputka za izbjegavanje daljnje problematične gradnje unutar nacionalnog parka, te također novim planom za upravljanjem nacionalnim parkom, gdje nam je cilj smanjiti pritisak u onim ljetnim mjesecima, kada imamo najveći broj posjetitelja, znači, omogućiti racionalnije održivije upravljanje našim nacionalnim parkom. Tu je još i jedan projekat, o kojemu dobro znate, znači rješavanje vodno komunalne infrastrukture, gdje po prvi put izdvajamo upravljanje vodnim objektima iz uprave javnog poduzeća, javne ustanove u komunalno poduzeće, komunalno poduzeće u Korenici, čime ostvarujemo sve pretpostavke kako bi i sustave pročišćavanje otpadnih voda i vodoopskrbe mogli na racionalni način i efikasno riješiti u vrlo skorom vremenu koristeći pri tome sredstva iz EU koja su vam na raspolaganju. Hvala još jednom svima na raspravi.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo u petak. Sutra nastavljamo u 9,30 sa Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku. Doviđenja. I posljednji koji izađe, neka ugasi svijetlo. SJEDNICA PREKINUA U 22,30 SATI.
Prijedlog Strategije i Akcijskog plana zaštite prirode RH za razdoblje od 2017. do 2025. godine. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu matičnog saborskog radnog tijela dajem na donošenje Prijedlog Strategije i Akcijskog plana zaštite prirode RH za razdoblje 2017. do 2025. godine. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 124 glasa za donesena Strategija i Akcijski plan zaštite prirode RH za razdoblje od 2017. do 2025. godine. Kolega Aleksić izvolite.