Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege izaslanici, nazočni predstavnici Vijeća ministara, gospodo ministri, zamjenici, predsjedavajući Vijeća ministara, predstavnici međunarodne zajednice, poštovani predstavnici medija, srdačno vas pozdravljam i otvaram 16. sjednicu Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Sjednici je nazočno 14 izaslanika, od kojih 5 iz reda bošnjačkog naroda, 4 iz hrvatskog naroda, 5 iz reda srpskog naroda. Gospodin Martin Raguž je iz opravdanih razloga izočan sa današnje sjednice. Za 16. sjednicu predlažem sljedeći Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 15. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH; 2. Odgovori na izaslanička pitanja i nova izaslanička pitanja; 3. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH po žurnom postupku, sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda, zakon broj: 01,02-02-1-22/12 od 24.05.2012. godine; 4. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama Bosne i Hercegovine po žurnom postupku, također sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda, zakon broj: 01,02-02-1-23/12 od 24.05.2012. godine; 5. Prijedlog zakona o Proračunu institucija BiH i međunarodnih obaveza Bosne i Hercegovine za 2012. godinu (prvo čitanje), dostavljen od Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH; 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH (prvo čitanje), prijedlog: Vijeća ministara, zakon broj: 01,02-02-1- 17/12, od 08.05.2012. godine. Ovo je usuglašeni dnevni red Kolegija Doma naroda, ali mi dopustite i još jednu dopunsku informaciju uz ovaj dnevni red. Želim vas izvjestiti da je Kolegij Doma naroda na 17. sjednici održanoj 29.05. odlučio zadužiti Ustavnopravno povjerenstvo Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH da dostavi izvješće o prijedlogu Amandmana I na Ustav BiH, koji je usvojen u prvom čitanju na 47. sjednici Doma naroda, održanoj 05.10.2005. godine. Kolegij Doma naroda je također odlučio da 2 prijedlog Amandmana I na Ustav BiH razmatramo na 18. sjednici Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Imamo li bilo kakvih komentara vezano za dnevni red, da li se neko javlja za riječ? Hvala vam lijepo. Ukoliko nema, obzirom da se o dnevnom redu ne glasa, sukladno članku 60. smatramo da je dnevni red usvojen. Prelazimo na točku jedan dnevnog reda, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 15. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH Otvaram raspravu. Da li se netko javlja za riječ po pitanju Zapisnika? Prijavljenih nema, interesa nema. Zaključujemo raspravu. Predlažem da glasujemo o Zapisniku, molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala. Nazočno 14, svi za. Federacija BiH 9, svi za. RS 5, svi za. Postoji opća i entitetska većina. Konstatiram Zapisnik 15. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH je usvojen. Prelazimo na točku dva dnevnog reda današnje sjednice, Ad. 2. Odgovori na izaslanička pitanja i izaslanička pitanja
... predstavnici Vijeća ministara, predstavnici medija, dame i gospodo. Ja imam dva delegatska pitanja upućena Vijeću ministara BiH. Prvo – Koje mjere preduzima Vijeće ministara BiH kako bi se broj graničnih prelaza za promet robama biljnog i životinjskog porijekla uskladio s realnim potrebama BiH? Moje drugo pitanje – U kojoj je fazi izrade Akcioni plan za prevazilaženje implikacije pristupanja Republike Hrvatske EU na BiH? Molim pismeni odgovor. Hvala. 3
Hvala kolegici Kapetanović. Naredni se za pitanje javio kolega Krešić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedatelju, kolegice i kolege, poštovani predsjedatelju Vijeća ministara, ministri, dame i gospodo. Ulazak Hrvatske u EU 01.07.2013. godine mogao bi biti katastrofalan po BiH, priča o graničnim prijelazima – bipovima, tzv. bipovima, znači graničnim prijelazima gdje će se izvoziti roba životinjskog i biljnog porijekla, mora biti priča o tehničkim problemima što BiH mora ispuniti da ti granični prijelazi budu funkcionalni. Ne ni u kom slučaju to nisu politički problemi, pogotovo ne problemi koje bi nam pravila Hrvatska i EU. Znači, 2013. u sedmom mjesecu preko tih graničnih, ta dva granična prijelaza vjerojatno nećemo imati ništa izvoziti ako ovako ostane stanje, moćemo izvoziti malo ribe i nešto svježe kože. Da se to ne bi desilo institucije BiH koje su odgovorne da rade svoj posao trebaju ga raditi, da se ispune sve pretpostavke, da proizvodi koji će ići tim graničnim prijelazima moraju ispuniti standarde EU, standarde koje propisiva EU, da bi zadovoljili ti proizvodi te uvjete i mogli se izvoziti na tržište EU. Kad gledate u ukupnom skoru negdje pedesetak miliuna eura takvih roba ima, to nije mal iznos imajući u vidu da je u tim iznosima proizvođači mlijeka, da ih ima mali proizvođača mlijeka, da ih ima preko 20 tisuća. A da ne govorimo koliko još, znači, tih što proizvode prehrembene proizvode i koji se izvoze na EU, što bi to značilo za građane BiH. Ovaj uvod sam morao reći da zaista svaka sjednica se mora iskoristiti da institucije BiH uozbiljimo i da svatko radi svoj posao, a ovdje posebno apeliram na Vijeće ministara da potiče sve one koji su dužni da izvršavaju svoje obveze, da se izvrše obveze da bi 01. srpnja 2013. BiH što spremnija dočekala granicu EU na svojoj granici. Evropska komisija je također Uredbom 178/2002 propisala uvjete i standarde pod kojim prehrambeno poljoprivredni proizvodi mogu doći na tržište EU. Mi imamo utemeljena tijela koja će provoditi akreditaciju, ali ta tijela, Institut za akreditaciju i institut, taj Institut nema odgovarajuću međunarodnu verifikaciju. 2010. je pokrenuta aktivnost da se dobije odgovarajući međunarodni certifikat od Evropske akreditacije, još uvijek nije taj Institut, naš, nije dobio takvu verifikaciju, a to znači i dodatne troškove za sve proizvođače prehrambeno poljoprivrednih proizvoda koji žele izvoziti na tržište EU ili u treće zemlje preko EU. Želim reći da Vijeće ministara i odgovarajuće institucije potaknu i vide što je problem, zašto još uvijek nije potpisan sporazum sa Evropskom akreditacijom, da odgovarajuća tijela, odgovarajući instituti i u BiH dobiju verifikaciju da mogu certificirati domaće laboratorije da bi mogli pratiti te proizvođače. A to podrazumijeva da proizvođači hrane moraju podlijegati tzv. ISO standardima da se proces proizvodnje prati od početka do konzumenta. To praksa sada nije u BiH i dužni smo te standarde uskladiti sa standardima EU. Moje izaslaničko pitanje glasi – U kojoj je fazi pripremljeni Multilateralni sporazum između Instituta za akreditaciju BiH i Evropske akreditacije? Hvala lijepa. 4
Naredno pitanje, kolega Ivanić. Izvolite kolega Ivanić.
Hvala lijepo. Evo mi ćemo danas imati raspravu o Budžetu, a sve se nekako radilo na brzinu i na horuk sistem, zato moje pitanje ide – Da li, a po zahtjevu nekih institucija iz civilnog društva, da li se sprema okvirni budžet i da li će Savjet ministara da završi svoju obavezu do juna kako je to predviđeno aktima? Samo toliko.
Hvala kolega Ivanić. Više pitanja nemamo, hvala vam lijepo. Time smo zaključili točku 2. Prelazimo na točku 3. današnjeg dnevnog reda, Ad. 3. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijam BiH po žurnom postupku, sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda, zakon broj: 01,02-02-1-22/12 od 24.05.2012. godine Dobili ste zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH po žurnom postupku, sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda. Zastupnički dom je na 28. sjednici održanoj 14.05. ove godine usvojio Zakon o dopunama zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH po žurnom postupku. Otvaram raspravu. Tko se javlja za riječ? Kolegica Kapetanović, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. S obzirom da Vijeće ministara predlaže razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH po hitnom postupku, ja kao delegatkinja iz Stranke demokratske akcije u Klubu bušnjačkog naroda moram da obrazložim zašto sam protiv hitnog postupka. Osnovni razlog je obrazloženje Zakona. Predlagač Zakona u obrazloženju Zakona među razlozima za donošenje Zakona navodi da je razlog za donošenje Zakona zaključak Parlamenta kojim se obavezuje Vijeće ministara da pripremi Prijedlog zakona kojim će biti obuhvaćeni i poslanici i delegati u Parlamentarnoj skupštini. To se navodi kao razlog, umjesto logičnog da se zaista obrazloži ili da se ide na smanjenje plata sa nekom kvantifikacijom efekata, finansijski ili možda ukupnom rasponu različitih kategorija obuhvaćenim Zakonom o platama. U ovom obrazloženju takvog razloga nema. 5 Takođe u obrazloženju predloženih rješenja u članu 1. se kaže – da su precizirani koeficijenti. Nije baš uobičajeno da ne postoji stavka u kojoj se piše, kad se kaže npr. da se mjenja neki član koji glasi tako i tako, pa umjesto toga u budućem tekstu glasiće tako i tako. Bilo bi dobro da nam predlagač obrazloži šta se u konačnici dobiva ovakvim rješenjem. S obzirom da su očekivana smanjenja oko 4,5% riječ je o vrlo simboličnim izmjenama. Iz toga slijedi pitanje – Šta se dobiva ovakvim rješenjima, zar nije i zašto se nije moglo detaljnije ući u kvantifikaciju ili preraspodjelu svih ovih grupa koje su obuhvaćene Zakonom o platama? Podsjećam da ovo sporno pitanje datira još iz 2008. godine kada je donošen Zakon o platama. Četiri godine nakon, skoro na isti način kako je i ranije bilo predviđeno sa praktično istim koeficijentima od 8,7 za predsjedavajućeg, 8,5 za predsjednika komisije, 8,40 za poslanike i delegate u Parlamentarnoj skupštini BiH. Takođe želim da kažem da ono što tretira član 39.a. predstavlja ustvari paušal. Ostavlja se Administrativnoj komisiji da to regulira, a ona već ima Odluku o paušalu. Svakako je u parlamentarnoj raspravu trebalo preispitati koeficijente, jer mi iz SDA smatramo da su oni vrlo visoki, naročito bitno bi bilo preispitati i pitanje poslaničkih paušala. Smatramo da poslanici koji su profesionalno angažirani i imaju plaću ne bi trebali imati paušal. To je sve trebalo biti pažljivo predviđeno u Zakonu i zato bi ova tačka dnevnog reda trebala biti razmatrana po redovnoj a ne po hitnoj proceduri. Zahvaljujem.
Hvala Vama, kolegice Kapetanović. Više prijavljenih nema, hvala vam lijepo. Zaključujemo raspravu. Glasujemo o tome da se Prijedlog zakona o dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH razmatra po žurnom postupku sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala lijepo. Nazočno 14, za 10, protiv 3, uzdržan 1. Iz Federacije BiH za 6, protiv 3. Iz RS 4 za i 1 uzdržan. Postoji opća, postoji entitetska većina. Konstatiram zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH po žurnom postupku je usvojen. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona. Da li se netko javlja za riječ? Prijavljenih nema, ne vidim interes za prijavu. Zaključujemo raspravu. 6 Glasujemo o Prijedlogu zakona o dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH po žurnom postupku. Molim vas pokrenite proceduru, hvala. Nazočno 14, za 10, protiv 3, uzdržan 1. Federacija BiH za 6, 3 protiv. RS 4 za, 1 uzdržan. Postoji opća, postoji entitetska većina i konstatiramo Zakon o dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH je usvojen po žurnom postupku. Hvala vam lijepo. Prelazimo na točku četiri današnjeg dnevnog reda, Ad. 4. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH po žurnom postupku, sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda, zakon broj: 01,02-02-1-23/12 od 24.05.2012. godine Dobili ste Zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH, po žurnom postupku. Zastupnički dom je na 28. sjednici održanoj 14.05. ove godine, usvojio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH, po žurnom postupku. Otvaram raspravu. Da li se netko javlja za riječ? Hvala vam nema, oprostite ipak ima gospodin, kolega Genjac. Izvolite kolega Genjac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja ću vrlo kratko iznijeti obrazloženje zašto mislim da ovaj Zakon ne bi trebalo razmatrati po hitnoj proceduri. U obrazloženju Zakona, navedeno je dosta prihvatljivih argumenata zašto treba vidjeti šta je sa ovim Zakonom i kako dalje i kako postupiti. Javnost je upoznata da je tu bilo i dosta razgovora i dosta problema i da se od prilike krenulo pravcem da ta lica ostanu u određenoj kategoriji prava, da ispunjavanje tih prava preuzmu entiteti u skladu naravno sa prilikama koje su u BiH općenito, pogotovo ekonomske prilike i naravno, da ta njihova prava koja ostaju, entiteti riješavaju što je moguće više i da ga usaglase sa svojim pravnim sistemom i sa svojim zakonima. Rješenja koja su ovim Zakonom postignuta, u najmanju ruku su dvosmislena. Dakle, da je to, da postoji dvosmislenost, postoji i reakcije određenih institucija iz entiteta, koja kaže – da ili to neće moći ili nisu u prilici da ispunjavaju ta prava. S druge strane dvosmislenost je što i pored spremnosti i intencije da rješenje osigura zadržavanje tih lica u pravima, mi smo dobili rješenje koje se može tumačiti da je svaka vrsta prava za te osobe prestala i da su sada prepušteni na milost i nemilost entiteta, startajući od početka. 7 Dakle, zbog tih razloga, zbog dvosmislenosti koje su nesumnjivo prisutne u rješenjima Zakona, naš je stav da bi Zakon trebalo razmatrati u redovnoj proceduri i otkloniti ove nedostatke . Hvala.
Hvala Vama, kolega Genjac. Kolegica Kpetanović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja želim da dam odgovor zašto ne raspravljati o ovom Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH, po hotnom postupku, već u redovnoj procerduri. Mislim da Zakon nije dobor zato što stvara pravnu nesigurnost i nejednak pravni položaj, prebacivanjem pripadnika Oružanih snaga i njihovih obaveza na entitete, pa bilo da je riječ kako je kolega rekao, milost ili nemilost entiteta. Ovako pravno diskutabilan pravni okvir, koji ostavlja mogućnost entitetskim parlamentima da uokvire ili stvore dosadašnji ili sličan srodnim kategorijama nivo prava, ne kaže da je status te populacije zagarntovan, niti na jednom mjestu. To je pravno rečeno, upučujuća norma koja stvara pravni okvir entitetskim parlamentima za donošenje pravnog akta kojim bi uredila pitanje statusa i prava ovih kategorija. Iz te upućujuće odredbe za entitetske parlamente, ne proizilazi imperativna odredba koja bi njih eksplicite obavezivala da u određnom roku donesu entitetske propise za regulisanjem ili održavanje postoječih nivoa prava na način kako je to bilo regulisano državnim zakonom. Analogija sa srodnim zakonima entiteta i srodnim kategorijama u stavovima 2. i 3. člana 48. je razlog više zašto biti protiv ovog Zakona. Položaj ovih kategorija bi se mogao drastično promijeniti u skladu sa postojećim pravima budući da upućuje na odrednicu usaglašavanja sa propisima koji regulišu prava srodnih kategorija u entitetima. Naročito lošim smatram obrazloženje Zakona u kome se kaže da stoji potreba za donošenjem dakle, ovakvog zakona i da se ona zasniva na potrebi očuvanja fiskalne održivosti. Postavlja se logično pitanje, hoćemo li mi u BiH ukoliko usvojimo ovaj Zakon, uistinu obezbjediti fiskalnu održivost BiH. U obrazloženju se takođe navodi da imajući u vidu da bosanskohercegovačka ekonomija trpi posljedice ekonomske krize, te da joj prijeti talas krize koji je zahvatio Evropu, pa se s toga vlasti BiH moraju odvažiti da krenu odlučnim koracima ka reformama u cilju očuvanja domaće ekonomije. Nelogično je obrazloženje ako se prisjetimo pojedinih izjava visokih dužnosnika, da Vijeće minsitara nema prostora ni nadležnosti da se ozbiljno bavi ekonomijom. Ako je zaista tako, onda je vrlo neobično da se u obrazloženju pominje fiskalna održivost i podsjeća na odgovoran odnos bh vlasti prema krizi koja prijeti domaćoj ekonomiji. Svakako ćemo vidjeti nakon usvajanja ukoliko se to desi, hoće li doći do stabilizacije ekonomske situacije u BiH, podsticaja ekonomske aktivnosti. Smatram da prijedlozi ovakve vrste, sa ovako apsurdnim obrazloženjima kakva su u ovom Zakonu i pokrivanjem ekonomskim argumentima Vijeća ministara, koje usput budi rećeno izjavljuje da nema nadležnosti da se bavi ekonomijom, treba biti predmet razmatranja, u sklopu razmatranja 8 ukupne ekonomske problematike. Podsjećam na zaključak Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH iz novembra prošle godine, kada je Predstavnički dom zaključio da se mora održati dakle, rasprava o ukupnom stanju i problematici ekonomije u BiH. Razmišljam o odredbama člana 14. stava 2. Zakona o finansiranju institucija BiH, koje propisuju da budžetskim korisnicima nije dozvoljeno da stvaraju obaveze, odnosno opterećuju budžetske pozicije, ako sredstva za te rashode ili opterećenje budžetskih pozicija nisu odobrena u okviru iznosa lociranog za tu budžetsku instituciju. Pitam se, hoće li entitetski zavodi, npr. Federalni zavod za PIO MIO imati pravni osnov za isplate, hoće li to uraditi suprotno odredbama Zakona o finansiranju institucija BiH, Zakona o Budžetu institucija BiH, Zakona o izvršenju Budžeta institucija BiH i Zakona o penzijsko invalidskom osiguranju? Razmišljam o članu 117. stav 3. Zakona o penzijsko invalidskom osiguranju, koji imperativno propisuje – da za pokriće penzija koje se ostvaruju pod povoljnijim uvjetima u odnosu na uvjete utvrđene Zakonom, se moraju osigurati sredstva u Budžetu Federacije BiH i BiH. Pitam Vijeće minsitara, da li su osigurana sredstva u entitetima za to? Da li je Federacija saglasna za osiguranje sredstava? Kako će to uraditi? Da li ste vi svjesni da ovo ide na teret doprinosa, recimo u Federaciji BiH u kojoj se ta stavka drugačije finansira, što može prouzrokovati smanjenje penzija za 350.000 penzionera koji se finansiraju isključivo iz doprinosa? I znate li da će se smanjenje penzija za 350.000 penzionera u Fedeaciji BiH značajno odraziti na sveukupnost političke stabilnosti u BiH? Šta je suština Zakona? Da li da se država riješi i otarasi ove populacije ili da se nađe i pronađe istinsko rješenje za njih? Hvala.
Hvala kolegici Kapetanović. Kolega Tihić.
Poštovani delegati, izaslanici, predsjedavajući Vijeća minsitara, ministri, dame i gospodo, sve vas pozdravljam i na određen način ovde se osjećam obaveznim da učestvujem u ovoj raspravi jer sam jedan od šest lidera koji je potpisao Sporazum koji se odnosi na izmjene ovoga Zakona. U prvom redu želim da kažem da mi polazimo od činjenice da je ovaj Zakon usvojen u prošlom sazivu Parlamentarne skupštine BiH. Je li to bilo mudro, je li to bilo dobro, povrh svega je li to realno, to je sada svakako za različite ocjene i, međutim u svakom slučaju sad to nije bitno. Mi u SDA smo opredjeljeni za poštivanje zakona koji su usvojeni, bez obzira šta o njima tada ili naknadno mislili. Međutim, u realizaciji tog Zakona, pojavili su se određeni problemi vezano za osiguranje sredstava na državnom nivou i to je bio razlog za razgovor političkih lidera i postizanje dogovora koji je od prilike glasio tako da prava ovih vojnika ostaju, ali da obaveze sa države prelaze na entitete. Mi smo to da tako kažem, dio političkih lidera u federaciji i na jednom sastanku prije sastanka šest lidera, dogovorili sa premijerom Federacije i nekim ministrima koji su na to pristali, istina nevoljko jer znaju šta to znači i kakva je to obaveza za Fedeaciju. I, kada smo razgovarali na 9 sastanku šest lidera, mi smo se složili sa predlozima koji znače da prava tih vojnika ostaju, ali da obaveze ze izmirenje tih prava prelaze na entitete. I ja sam potpisao između ostalog, parafirao sam taj jedan tekst Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Oružanim snagama. Tu je bilo ne znam ti, nekoliko članova, nešto se briše, nešto se dodaje itd. Nakon toga, kada je pravljeno poređenje sa izmjenama i dopunama sa izvornim tekstom, mene su, obaviješten sam da je to, da su te izmjene i dopune, u najmanju ruku dvosmislene odnosno prije da se gube prava tih vojnika, a što nije bila intencija i što nije bio cilj ovih dogovora. Zbog toga smo mi željeli da ovaj Zakon uđe u redovnu raspravu i da prezentiramo ono šta je stvarno dogovoreno i da se te nejasnoće otklone. Jer vidite, sada imamo izjave iz Federacije koje kažu da, dijela liedra iz Federacije i ministara iz Federacije koji kažu da će ta obaveza, da se ta obaveza po ovom Zakonu prebacuje na entitet Fedeacije. A imamo izjave političara iz RS, koji kažu da RS nema sa tim nikakvih obaveza, da će ti ljudi dobiti penzije onako kako to slijedi po važećim zakonima RS. I to je bio razlog zbog čega smo mi željeli da ide u redovnu proceduru i da tu nejasnoću otklonimo, odnosno uskladimo sa političkim dogovorom. Ja želim da kažem da što se tiče SDA i što se tiče mene lično, mi poštujemo sve one dogovore koje smo potpisali. Sve što sam potpisao od Aprilskog paketa, Prudskog procesa, ne znam, vojne državne imovine, ja i sada ostajem kod toga. Evo da vidimo ima li jedan od lidera koji je spreman da kaže da pristaje na sva ona rješenja koja je potpisao u svom, evo drago mi je da i gospodin Čović kaže da ovaj, prema tome, ovde nije nikakva namjera izigravanja onoga što je potpisano, nego samo želja da se to pojasni u Zakonu, onako kako smo dogovorili. Hvala lijepo.
Hvala kolega Tihiću. Kolega Ivanić.
Pa sve što se događalo sa ovim Zakonom i sa ovim ljudima, je primjer sveopšte neozbiljnosti, od samog početka pa sve do dana. Ja ću govoriti o ljudima koji su iz RS i to su bili borci Vojske RS koji su učestvovali u ratu i koji su svoj ugovor sklopili ne sa Oružanim snagama BiH, nego sa Vojskom RS. I onda su spajanjem preuzeti u Oružane snage. I ovih 300 ljudi nisu se pristali, nisu kada su dobivali posao, nije im rečeno radićete do 35-e godine, nego radićete neograničeno. A bili su borci, na prvoj liniji fronta. I kada su odlazili, kada im je rečeno – sada više ne možete, iz entitetskih institucija gdje uvijek bila prava adresa, nije bilo ništa. I to bi bila jedina grupa ljudi koja je napustila Vojsku RS a nije dobila ništa, ni otpremninu. I onda u takvim uslovima šta je trebalo? Pustiti da to sve prođe tek tako ili na takav način se odnositi prema ljudima koji su, sa svog stanovišta radili koliko su mogli i za RS i kasnije se objedinili u Oružanim snagama BiH. A postojala potpuna ignorancija. Da je bilo rečeno 10.000 maraka otpremnije, ovog problema ne bi bilo. Kao što je bila ignorancija i ovdje u ovim institucijama. Savjet ministara rekao mi to ne prihvatamo, a političke partije koje stoje iza Savjeta ministara se utrkivale da to izglasaju. I onda se odjedanputa svi kao zabrinuli. I onda odjedanput počeli brigu i na kraju šta se sada događa? Ništa. Sada se samo ukida taj Zakon i problem vraća na entitetski nivo sa ko zna kakvim ishodom, šta će se tamo desiti. A ja ću 10 opet govoriti samo o jednoj strani, u pitanju su vojnici RS koji su bili na ratištu i koji ako ništa drugo, a ono zaslužuju barem otpremninu i to im, jer kada su zasnivali radni odnos, nije im rečeno imate ograničen period na koji ćete to raditi, nego je praktično bilo rečeno bičete tu do penzije. Zato generalno mislim da je sve ovo skupa jedna velika farsa oko ove situacije. Ja ću biti uzdržan na tome. Vlasti neka rade šta hoće i odlučuju kako hoće. Ono što je krajnja posljedica, jeste taj problem više nije u institucijam BiH, nego silazi na nivo entiteta. Vidjećemo kako će se oni prema tim ljudima odnositi, a ti ljudi ustvari moraju sad iz početka da se bore za svoja prava. Neka im je bogami sretno, nisam baš siguran da će ih izboriti.
Hvala kolega Ivaniću. Samo da još jednom pomenem, vodimo raspravu o tome da li ćemo ovo razmatrati po žurnom postupku. Kolega Košarac.
Uvaženo predsjedništvo, uvaženi predsjedavajući, članovi Savjeta minsitara, kolegice, kolege, predstavnici javnih medija. Prije svega mislim da je ovo ozbiljna situacija gdje iz aspekta argumenata koji su pred svima nama, treba prestati sa, rekao bih, tendencioznim političkim ponašanjem, nego pokušati naći načina kako i budžetski okvir i Budžet institucija BiH jednostavno napraviti održivim i naravno, uz rekao bih, važnu sugestiju neke društvene i socijalne solidarnosti sa većinom građana BiH, naći najbolja moguća rješenja. Ja sam uvjeren da Savjet ministara traži najbolja moguća rješenja koja očigledno nekada i nisu na najboljem zadovoljavajućem nivou svih nas koji smo uključeni u politički život BiH. Ali treba voditi računa upravo o onome što je pisalo u obrazloženju izmjena i dopuna ovoga Zakona, gdje treba, rekao bih, hrabro otvoriti mogućnost fiskalne održivosti, rekao bih, institucija BiH i njeno funkcionisanje. Izdvajati 270 miliona za jednu populaciju, odnosno ne cjelokupnu populaciju tog karaktera, je mislim previše hrabro u BiH i mislim da u tom kontekstvu bi došli do situacije da vojnici koji su bili pripadnici Oružanih snaga BiH, odnosno vojnici koji su u toku ratnih dejstava bili jedni do drugog imaju različita prava u BiH. I mislim da mi iz tog aspekta ne bismo mogli i trebali da afirmišemo neujednačenost, odnosno neuniverzalnost u BiH po tom osnovu. I mislim da ovo je jedini od pravih mogućih načina, jeste da se ovaj Zakon, odnosno ove odredbe pretrpe izmjene i dopune kako bi, naravno pokušali ispraviti grešku neki koji su donosili takve zakone, odnosno uz čiju je podrškuta takav zakon i imao svjetlo u javnosti BiH. I danas nije korektno pričati o tome, naporima entiteta da li žele da ovu oblast uređuje i kako uređuju ovu oblast entiteti, odnosno kako se odnose prema pripadnicima Vojske RS ili nekih drugih vojska u BiH. Najbolje se u entitetima zna kakav je odnos odnos entitetskih vlasti prema toj populaciji i ja mogu da kažem iz RS, da u RS se vodi odgovorna politika u tom kontekstu i danas nije dobro iz Parlamenta BiH slati poruke da entitet koji se zove RS, taj posao ne obavlja na najbolji mogući način, 11 opravdavajući sebe u procesu donošenja nekih zakona koji su dali određene, rekao bih, manjkavaosti, današnje potrebe za polemikama i razgovorima u institucijam BiH. Prema tome, ovde je stvar političke volje i političkog stava po ovom pitanju, mislim da ovaj proces i naravno da ove napore Savjeta ministara treba podržati. Hvala.
Hvala kolega Košarac. Kolega Ivanić, ispravak krivog navoda.
Ma prije svega, ja sebe ne pravdam, ja ću glasati za to i glasao bih ponovo. A i vi ste glasali, poslanici SNSD-a su glasali za ovaj Zakon u Predstavničkom domu, inače ne bi prošao. Prema tome, apsolutno nije u pitanju pravdanje, ali jeste u pitanju kritika što taj problem nije riješen na vrijeme u entitetskim institucijama, gdje im je bilo mjesto. I samo to je moja kritika i ništa drugo. A da je to na vrijeme urađeno i da se nije ignorisalo, ničega ovog ne bi bilo. E zato ja, dakle apsolutno se ne pravdam, niti mi pada napamet, opet bih glasao zbog tih ljudi.
Hvala kolega Ivaniću. Još uvijek smo u raspravi o žurnosti procedure. Kolega Tadić, izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, članovi Savjeta ministara, kolege. Dakle, govoriću o hitnosti ovog postupka, ovog Zakona. Hitno je da se donese ovaj Zakon zbog toga što je on vezan za dogovor u Budžetu BiH. I ako ga danas usvojimo u hotnom postupku, možemo danas završiti prvi dio priče oko Budžeta i to je osnovni razlog za hitnost, da budemo praktični, dakle ne radi se o bilo kakvim nastojanjima da se otvori neka politička priča mimo bilo koga, nego se radi o toj vrsti hitnosti. Drugo što je hitno, hitno je da shvatimo donoseći hitno ovaj Zakon, da zakone više ne treba donositi u predizborno vrijeme, radi predizbornih razloga, kao što je bio ovaj, pa su oni koji su glasali bilo gdje i bilo kada, izveli ove ljude pred ovu zgradu i obezbjedili im polupansion ovih nekoliko mjeseci, boreći se oni za svoja prava. Hitno je i da prestanemo slušati izvještaj sa Vrhovnog savjeta BiH, pogotovo različite i da to vratimo u institucije, da se prekine partiokratija. Donošenjem dnas ovog Zakona po hitnom postupku, valjda će Vrhovni savjet BiH imati prostora da kaže završene su krupne političke stvari, hajde neka se stranke u institucijama koje su birane, bave time onako kako im je mandat. Hitno je i rješenje za ove ljude, što prije usvojimo ovaj Zakon gospodine Ivaniću, prije će RS i Federacija biti u obavezi da riješe ovo pitanje. I stav SDS-a od početka Vi znate, uostalom on je bio 12 u onome Zakonu i ranije, dakle svi vojnici kojima je prestala vojna služba, iz bilo kog razloga, imaju pravo na otpremninu. Mi smatramo da sada u RS treba isti pristup napraviti i ti ljudi da budu na određen način obeštećeni. Tačno je da oni kada su postajali profesionalci u Vojsci RS, nisu znali da će ostati bez tog posla, ali nismo mi tada znali da ćemo ostati bez vojske, većina barem. Ovo što imamo danas, je nova situacija za koju treba tražiti nova rješenja, bez štete po bilo kog pojedinca. I tu se slažem. A da je u pitanju politička dosljednost, neću ovdje bilo koga provocirati, vi znate naš stav od početka. Hvala.
Hvala vama kolega Tadić. Kolega Košarac, ima li potrebe za raspravu? Ima, izvolite.
Ja cijenim da gospodin Ivanić ima bogatije iskustvo parlamentarno, ali bih želio da kažem da zakone u BiH donosi Parlamentarna skupština BiH, Predstavnički dom i Dom naroda. I da ono što je usvojeno u Predstavničkom domu, ne mora da znači da je zakon stupio na snagu, dok ne prođe proceduru u Domu naroda. Da budem potpuno otvoren i da budemo jasni. Ukoliko želite da budete dosljedni, glasajte protiv izmjena i dopuna Zakona i na taj način ćete najbolje zadržati svoje autentično mišljenje prema ovom Zakonu. Ja ne bih želio da polemišem sa Vama, prije svega ne bih ovde, mislim da imate kapacitete, istina je za volju, malim institucijama RS, da tražite određena rješenja, ali mislim da se, kada su u pitanju bivši pripadnici Vojske RS, njihova rješenja i njihovo statusno pitanje treba da riješavaju prije svega u Banja Luci, u institucijama RS, a ne na jedan rekao bih, pod navodnim znacima, suptilan način, ovde u Sarajevu. Hvala vam.
Hvala kolega Košarac. Ispravka krivog navoda, kolega Ivanić.
Pa meni je drago što kolege ustvari citiraju ono što ja govorim. Od početka sam rekao da je to trebalo da se radi u RS. RS je ignorisala to i to zahvaljujući većini u kojoj je dominantan bio SNSD i nije uradila taj posao. I onda da bi se ti ljudi sačuvali, uradili smo to ovdje. I ja se ponosim time. Opet ću ponoviti, citirat ću Vas – nema zakona bez Predstavničkog doma. Prema tome, Predstavnički dom je takođe usvojio kao i Dom naroda i uopšte nije problem. A ja kako ću glasati, to je moj problem, nećete Vi meni sugerisati kako ću ja glasati. Ja imam svoj stav kako mislim da treba. Biću uzdržan, zato što ne mislim da je garantovano tim ljudima da će opet nešto dobiti. I zato mislim da će njima ponovo slijediti jedna velika bitka. Iz onoga što je do sada rečeno, treba da čekaju do 65-e godine. Kako sam ja barem shvatio, kvakva će oni prava imati. A u principu, ja 13 gospodine Tadiću nisam ni usmjerio ništa prema Vama, ja sam naprotiv više govorio prema vlasti, ne znam što ste Vi baš toliko prema meni onda išli, ali eto. A ja, isto mislimo nas dvojica.
Dobro se vi razumijete, očito. Hvala kolega Ivaniću.
Jako se dobro razumijemo, slažem se.
Kolega Bradarić, izvolite.
Gospodo predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, članovi Vijeća ministara, dragi gosti, srdačno vas pozdravljam. I, ja imam, ja sam ustvari u jednoj maloj prednosti ovdje, zato što po prilično često prisustvujem sjednicama i Predstavničkog doma, pa svašta čujem i mogu sebi na neki način stvoriti jednu realniju sliku. I čuo sam podatak na zadnjoj sjednici Predstavničkog doma, da je na 27. znači sjednici prije, usvojen zaključak da se o ovom Zakonu raspravlja, o Prijedlogu zakona raspravlja po hitnoj proceduri i trebalo bi možda ostati dosljedan a čini mi se, a svih 41 poslanik, koliko je bilo prisutno tada na sjednici, su glasali za tako nešto i sigurno je da jedno takvo glasasnje rezultat i dogovora na Zajedničkom kolegiju itd. I jako je važno da ovaj Zakon usvojimo po hitnoj proceduri, upravo sam mislio ono reći što je rekao kolega Tadić, jer ne možemo mi danas raspravljati i razgovarati o Budžetu a da ovaj Zakon ne razmatramo. To je, ovaj Zakon je rezultat dogovora šest lidera, i to sam čuo, ali sam i taj dan čuo da su za taj Zakon glasali i članovi Vijeća ministara i SDA, znači ne može se reći da je, ipak moraju sa stručne strane, ne može se reći da je, da su oni ili bilo ko drugi, da su neupućeni. Ako su neupućeni, onda je to, znači govorim o doslijednosti. Jako je važno da usvojimo ovaj Zakon, a ovamo u ovom članu, s obzirom gospodine predsjedavajući da Vas niko nije poslušao, a svi su pričali o Prijedlogu zakon, i ja ću sa dvije rečenice i završiti, mislim da u članu 48.a. stav 1. stoji da kako je ranije stajalo „može ostvariti to pravo“, ali sada stoji jednostavno kategorično stoji „da ima pravo“. I to će entiteti riješavati. Ako ne riješe, to je njihova bruka i sramota i svakako to entiteti riješavaju, jer tamo se daju rješenja o penzionisanju, ne daje to država itd. Znači samo molba za jednu dosljdnost.
Hvala kolegi Bradariću. Isprvka krivog naovda. Kolega Rodić. 14
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo delegati, uvaženi članovi Savjeta minsitara, poštovani gosti. Želim da kažem samo nekoliko riječi prije ispravke krivog navoda, a to je da kada se bavimo ovako krupnim reformskim pitanjima, i kada razmišljamo o tome, da li u ovom trenutku kada treba birati između toga da li treba biti odgovoran političar ili treba biti popularan političar – ja sam spreman uvijek da budem odgovoran, pogotovo na ovakvim zakonima. Drugo što želim da kažem, da je svima nama jasno da je ovde neophodno donijeti ovaj Zakon, jel to je jedan paket koji sve ovo što radimo dalje je uslovljeno ovakvim nekakvim rješenjima. Treće što želim da kažem, a nije možda u ovom trenutku, kroz ovu temu moguće o tome mnogo pričati, a to je upravo stanje u oblasti penzijsko invalidskog osiguranja i sve ono što se dešava u BiH i u entitetima i u kakvom stanju je kod nas u ovom trenutku izdržavano stanovništvo i radno aktivno stanovništvo. Upravo iz svega ovoga, govoriti o posebnim pravima za kojeg nemamo finansijsko utemeljenje je vrlo opasno, jer ja mislim da ovaj saziv Doma naroda je spreman da se uhvati u koštac sa mnogim problemima i mislim da su na dobrom putu da to riješimo. I treće za što sam se javio, žao mi je što smo otvorili danas ovdje u Domu naroda priču ko je pozicija, ko je opozicija u entitetu, ali mislim da dobro treba da se zamislimo ko je u određenom trenutku i vodio resor Ministarstvo rada i boračko invalidske zaštite, kada su mnogi krupni koraci u entitetu rađeni. Hvala vam.
Hvala kolega Rodiću. Više rasprava nemamo. Nemamo ni interesa za to. Hvala lijepo. Zaključujemo raspravu. I predlažem da glasujemo o tome da se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH razmatra po žurnom postupku sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda. Molim vas glasujte. Hvala. Nazočno 14, za 9, protiv 3, uzdržana 2. Federacija BiH 6 za, 3 protiv. RS 3 za, 2 uzdržana. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim. 15
Traže da ponovimo glasanje.
Hoćemo li ponoviti kolega Rodiću?
Pa moramo.
Ispričavam vam se. Molim vas da ponovimo glasovanje. Malo koncentracije, zelena i crvena boja se miješaju stalno. Hvala. Kolegice Kapetanović hoćemo li moći ovako proći, da ne ponavljam.
/nije uključen mikrofon/
Pa možemo li nastaviti ovako?
Može.
Hvala Vam. Nazočno 14, za 10, protiv 2, uzdržana 2. Federacija BiH 6 za, 2 protiv i 1 uzdržan. Uz ovo komentar kolegice Kapetanović. RS 4 za i 1 uzdržan. Imamo entitetsku većinu, imamo opću većinu. Konstatiram, Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH po žurnom postupku je usvojen. E sada otvaramo raspravu koju smo već, ja se nadam, proveli. Ali evo još jednom ćemo je otvoriti, ako je nekom ostalo nešto dopuniti. Hvala lijepo. Nema prijava, nema ni nakana da se prijavite niko. Hvala lijepo. Zaključujemo raspravu. A sada pokrećemo proceduru glasovanja o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH, po žurnom postupku. Molm vas pokrenite, hvala. Nazočno 14, za 10, protiv 3, uzdržani 1. Federacija BiH 6 za, 3 protiv. RS 4 za, 1 uzdržan. Imamo opću, imamo entitetsku većinu. Konstatiram, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o službi u Oružanim snagama BiH je usvojen po žurnom postupku. Hvala vam lijepo. 16 Prelazimo na 5. točku dnevnog reda Ad. 5. Prijedlog zakona o Proračunu institucija Bosne i Hercegovine i međunarodnih obveza Bosne i Hercegovine za tekuću godinu, prvo čitanje, dostavljen od Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Ovo je prvo čitanje Prijedloga zakona, članak 100. Poslovnika. Prvo ćemo voditi raspravu o nužnosti donošenja i načelima na kojima Prijedlog zakona počiva. Zastupnički dom je na 28. sjednici održanoj 24.05. ove godine usvojio Zakon o Proračunu institucija BiH i međunarodnih obveza BiH za 2012. godinu sa 14 amandmana. Dobili ste Prijedlog zakona o Proračunu sa ugrađenim amandmanima koje je dostavio Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH. Takođe ste dobili Mišljenje Povjerenstva za financije i proračun Doma naroda. Povjerenstvo je prihvatilo načela Prijedloga zakona o Proračunu. Povjerenstvo je usvojilo i sljedeći Zaključak, čije usvajanje predlaže ovom Domu. Povjerenstvo za financije i proračun Doma naroda predlaže Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH da amandmanska faza traje 24 sata od dana usvajanja Prijedloga zakona o Proračunu institucija BiH i međunarodnih obveza BiH za 2012. godinu, u prvom čitanju. Riječ dajem predlagatelju Zakona, ako ima potrebe. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvaženo predsjedništvo, kolegice i kolege, ja istina, neću govoriti detaljnije o Budžetu, mada je rasprava o principima, imalo bi se mogućnosti upravo u ovoj fazi rasprave jako puno govoriti o ovom Budžetu, ali imajući opet u vidu okolnosti pod kojima smo došli do ovog Budžeta, odustaću da detaljnije govorim o tome. Moram samo jednu opštu napomenu reći, bez obzira na okolnosti i vrijeme koje je uzrokovalo, ja bih rekao, malo nervozniji rad na izradi Budžeta, ja sugerišem i ministru finansija i predsjedavajućem Vijeća ministara, da se kod planiranja budžeta ipak drže malo više Zakona o finansiranju institucija BiH. Dakle, kad su metodi planiranja budžeta u pitanju, neću detaljnije o tome govoriti ali očigledno je da ni ovaj Budžet nije zadovoljio ni minimum kriterija u tom smislu. 17 Ja u stvari želim da iskoristim ovu priliku da predložim Domu jedan zaključak o kome bi se, molio ako je moguće da se izjasnimo, da nam Vijeće ministara pripremi analizu, ne informaciju, nego analizu kriterija raspodjele sredstava sa Zajedničkog računa u narednih 5 godina, da se izanalizira zakonitost i pravno ekonomska i druga stručnost u evidentiranju PDV-a sa stanovišta njegovog karaktera, objasniću to malo kasnije. Ta analiza bi trebala da sadrži i stepen naplate indirektnih poreza i razloge eventualno ne naplaćenih indirektnih poreza, odnosno mjere koje Vijeće ministara poduzima i ostali nadležni organi na njihovoj naplati i analizu zakonodavstva koje bi spriječilo utaju i evaziju indirektnih poreza. Da li ima potrebe za izmjene zakonodavnog okvira da bi se te pojave spriječile. Jer sasvim sam uvjeren da mnogi problemi koji su pratili donošenje ovog Zakona su proizišli iz ovih činjenica, naročito ove dvije naprijed rečene. Jer ima indicija da entiteti i Distrikt Brčko nepravilno evidentiraju PDV i na temelju toga stiču određene, ja bih rekao, nezaslužene pozicije u raspodjeli sa jedinstenog računa. Ja bih molio, ali sad Vijeće ministara ne Fiskalno vijeće, nego Vijeće ministara da se ova stvar ozbiljno izanalizira i to u što skorijem roku, upravo na način ovako kako predlažem i da do isteka drugog tromesečja imamo ovu analizu na Domu. Hvala vam lijepo, toliko.
Hvala Vama kolega Bećiroviću. Kolega Tihić.
Dame i gospodo, ja znam da ova moja diskusija neće puno uticati na donošenje konačne odluke, kako na današnjem tako na zasijedanju koje će biti u četvrtak, ali evo imam potrebu da još jedanput ponovim staove SDA. U prvom redu želim da odgovorim na jedno sasvim logično pitanje – Kako je moguće da vladajuća stranka koja čini dio parlamentarne većine glasa protiv Budžeta? To je, moram priznati neuobičajeno u parlamentarnim demokratijama i mi do sada nikada nismo na bilo kojem nivou tako se ponašali. U prvom redu želim da kažem da smo protiv zbog toga što smatramo da ovaj Budžet ne može zadovoljiti potrebe za normalan rad institucija BiH i što će to otežati put BiH ka članstvu EU i NATO-u. Sljedeće pitanje koje se opet postavlja – Zbog čega niste uticali na to da imamo budžet koji će zadovoljiti potrebe funkcionisanja institucija BiH? Želim da kažem i zbog javnosti i svega, prvo da SDA, niti bilo koji njezin predstavnik nije učestvovao u izradi Fiskalnoga okvira. Fiskalni okvir je usvojen bez naših predstavnika i nikada nije usvojen na Vladi Federacije BiH, što je bila svakako obaveza. Mi znamo da pored budžeta, odnosno pored izmjene Ustava, sljedeći je značajna odluka jeste Fiskalni okvir odnosno nakon toga iz čega se izvodi i sam budžet. Prema tome naši ministri nisu ni u Vladi Federacije u tome učestvovali. U Vijeću ministara pokušali smo kroz raspravu, kroz amandmane da izmijenimo Budžet, da se evo uvaže argumenti i razlozi da se neke stavke, pogotovo u pitanju odbrane, pitanju sigurnosti, 18 vladavine prava i td. da se uvaže amandmane, međutim u Vijeću ministara smo takođe preglasani. Predsjedavajući Predsjedništva BiH gospodin Izetbegović je takođe napravio neke skromne, da tako kažem, amandmane od cirka 47 miliona, nismo željeli da idemo u neke megalomanske izmjene. Međutim i on je tamo preglasan, naši poslanici su preglasani u Zastupničkom domu, danas ćemo mi ovdje biti preglasani. Prema tome, to je razlog zbog čega evo SDA odstupa od onoga općeg usvojenoga principa da, ako je dio parlamentarne većine da glasa za Budžet. A sada konkretno kad su u pitanju, kad je u pitanju Budžet. Problem, odnosno osnovni uzrok ovakvog Budžeta jeste, da tako kažem, uzak Fiskalni okvir koji je finansiranje institucija BiH stavio u nepovoljniji položaj u odnosu na entitetske i druge institucije. Prvo je Budžet BiH koji je 2010. godine iznosio 1,028.000.000 smanjen za 78.000.000, sveden na 950.000.000 i zamrznut naredne 3 godine. A u ove dvije godine, znači od 2010. godine do 2012. godine, osim inflacije, imali smo formiranje novih državnih institucija, u ovoj godini imamo dodatne troškove oko izbora, lokalnih izbora, penzija vojnika, imamo troškove koji se odnose na pripreme popisa stanovništva, zatim ove granične prelaze vezano za ovu fito zaštitu i td. Prema tome, umjesto da se onaj iznos od 1,028.000.000 poveća, smanjio se i još imamo dodatne obaveze. Prema tome ne treba biti nekakav poseban finansijski stručnjak da se vidi da je tu jedna nelogičnost i da to ide direktno na štetu rada funkcionisanja institucija BiH. Tim prije što u Odluci o Fiskalnom okviru se kaže, stoji projekcija prihoda i kaže – za 2012. godinu prihod će se povećati 4,3%. Prihod je za 2013. godinu 5,3%, za 2014. godinu 6,1%. I samo se zamrzava Budžet BiH koji čini 7% ukupnih budžeta. Štedi se, ono što se kaže, na biberu a ne na mesu. Jer 93% niko iz raznih razloga, eto ili neće ili ne može da zadire u tu stavku, jer je to dosta zahtjevan sigurno posao. Prema tome mi smatramo da ovaj Budžet ugrožava rad institucija BiH i njen put ka EU i NATO-u. Znamo svi da glavni izvor prihoda Budžeta jesu indirektni porezi. I sad da se vratimo i pogledamo analitiku Budžeta države i budžeta entiteta, da vidimo šta se iz tih prihoda sve finansira, a šta se ne može finansirati. Npr. uzimimo na državnom nivou imamo neke razne ugovorene usluge 47.000.000 ili rad u komisijama koje rade u okviru radnog vremena 3.000.000, znate, a nemamo, ne znam ti, 5.200.000 koliko treba da se, da tako kažem, zatvori rupa kad je u pitanju, kad su u pitanju smanjenje plaća 10.000 uniformisanih osoba. Dakle, samo 5.200.000. A ovamo razbacujemo, ne znam, za rad u nekakvim komisijama ili za druge potrebe. Ili, iz tog budžeta se finansiraju određene entitetske potrebe. Znate, ako smanjimo državni Budžet onda smo dali više entitetima. Pa između ostalog za kupovinu aviona, otvaranja predstavništva u svijetu. Zatim, imamo čak finansiranje nekih nevladinih organizacija koje lobiraju za negiranje genocida u Srebrenici, ne znam, finansiranje Američke lobističke kuće 5,6 miliona i td., a ovamo nemamo novaca da izfinansiramo, odnosno smanjujemo plaće državnm službenicima, ne znam ti, zaposlenicima, i td. Istovremeno u ovom budžetu unijeli smo u prihod stavku od 7,2 miliona od prodaje Kasarne "Maršal Tito", iako je to jasno rečeno kad je donošena odluka, da je to prihod kantona i da će se koristiti za kampus, Univerzitetski kampus u Sarajevu. Uostalom, evo o kakvom se radi budžetu, mi već sada nismo ga ni usvojili, a govorimo o rebalansu ovoga Budžeta, jer očito je da sa ovim sredstvima kako su planirana, ne možemo podmiriti one osnovne potrebe. 19 To su bili od prilike, evo razlozi zbog čega mi smatramo da, i zbog čega smo odstupili od ovoga osnovnoga principa koji je uobičajen i zbog čega glasamo, glasat ćemo evo i danas i 31. protiv ovoga Budžeta. Hvala lijepo.
Hvala kolega Tihiću. Kolegica Kapetanović. Izvolite
Gospodine predsjedavajući. Najprije da kažem da, svjesni činjenice, da je pored Ustava najvažniji dokument neke države, jeste budžet koji u sebi treba da sublinira sve politike te države. On počiva na Globalnom fiskalnom okviru koji treba da donosi Fiskalno vijeće BiH. Smatram da Fiskalno vijeće ne ispunjava svoju ulogu koju bi trebalo imati. Ono bi moralo donositi sve fiskalne politike, promišljati najmanje tri godine unaprijed kojim smjerom treba da ide država BiH, šta su prioriteti i ciljevi. Nažalost, čini mi se da ovaj put Fiskalno vijeće se najviše bavilo Globalnim okvirom u smislu raspodjele prihoda sa Jedinstvenog računa, odnosno onim što odlazi u Budžet države. Opet ću ponoviti, dakle tri temeljna problema koja nama iz SDA smetaju. Prvi je dakle problem činjenica da se ograničava Budžet države na 950.000.000 maraka i da se vraća na nivo iz 2008. godine kada države institucije nisu imale 15 agencija, kakav je slučaj sada, kada u 2012. godini institucije moraju osigurati 30.000.000 za implementaciju Zakona o dopunama Zakona o Oružanim snagama, osigurati sredstva za izbore, popis i neophodne kapitalne investicije koje su uvjetovane stranim donatorskim i kreditnim sporazumima i NATO i EU obavezama. Ograničavanje ovog državnog Budžeta na iznos od 950.000.000 maraka koji predstavlja faktički samo osnovu za isplatu plata i djelimično režija ima, sigurna sam, sasvim jasnu namjeru slabljenja državnih institucija i konačnog smanjenje i primanje u institucijama BiH. Ta primanja su inače već dijelom niža u odnosu na entitete, a posebno u odnosu na Federaciju BiH, s ciljem daljeg slabljenja kadra državnih institucija i dokazivanja eventualne nesposobnosti i apsurdnosti postojanja institucija na državnom nivou. Istovremeno, Budžet RS-a veći je za 325.000.000 u odnosu na 2008. godinu, a Budžet Federacije za 2012. godinu je veći 200.000.000 u odnosu na 2008. godinu, iako entiteti nemaju uopće osnivanje novih institucija koje su vezane za EU i NATO put. Dakle, vodeći računa o činjenici da se Fiskalno vijeće primarno bavilo državom, ako bi i entiteti, i da su vodili računa i o entitetima i kod njih uveli disciplinu, kad bi, da su entiteti svoje budžete takođe vratili kao država na nivo 2008. godine kao što je Fiskalno vijeće odlučilo da uradi država, uštedilo bi se preko 500.000.000 i novo zaduženje kod MMF-a nam uopće ne bi trebalo. 20 Napominjem da je Fiskalno vijeće nadležno i odgovorno za usvajanje prijedloga dokumenta Globalnog okvira i fiskalnog bilansa i politika u BIH, kako na nivou države tako i u Federaciji, RS-a i Brčko Distriktu. Drugi problem je sama činjenica da je Fiskalno vijeće u BiH donijelo odluku da se državni Budžet i izdvajanja sa Jedinstvenog računa Uprave indirektnog oporezivanja zamrznu na tri godine. Član 6. Zakona o Fiskalnom vijeću BiH to ne dozvoljava, već definiše da se Globalni okvir fiskalnog bilansa i politika u BiH donosi i revidira za svaku godinu. Sada to kao što vidimo nije slučaj. Treći problem je format dokumenta Globalni okvir fiskalnog bilansa i politika u BiH koji je apsolutno dvosmislen, u smislu da se dokument koji se zove Globalni okvir fiskalnog bilansa i politika u BiH, bazira isključivo na raspravi Fiskalnog vijeća i Odluci koliki će biti državni Budžet i koliko će prihoda dobiti država. Dokument bi trebao da bude sveobuhvatan, što je na tragu dakle naih prigovora s MMF-om, a što je jedan od uslova za makro-finansijsku pomoć EU i bilo bi logično da uključuje ciljanu fiskalnu poziciju za BiH i to eksplicitno za svaki nivo vlasti, da uključuje sve kategorije prihoda i rashoda i finansiranja po nivoima i ukupno uključujući politike na kojima se svaka od kategorija rashoda i prihoda temelji, da definiše konkretne izvore finansiranje deficita i konkretnu Strategiju zaduživanja, u ovom Prijedlogu Budžeta to nije urađeno. Napominjem da se u BiH troši 13,5 milijardi KM na sve nivoe vlasti, uključujući i kantone, opštine i fondove. Država tu učestvuje sa 950.000.000, što je samo 7% sveukupnog novca. A sva se štednja i priča Fiskalnog vijeća svela na smanjenje državnog Budžeta. Pri analizi ovog Proračuna ne može a da se ne primijeti da uključenje kolone Proračun za 2011. godinu i poređenje sa Prijedlogom Budžeta za ovu godinu, i su primjereno tome zaključci, zavaravaju. Proračun za 2011. godinu predstavlja odraz privremenog finansiranja koji je trajao cijelu 2011. godinu i apsolutno ne predstavlja dobar temelj za bilo kakve uporedbe sa ovom godinom. Nadalje, imajući u vidu drastična smanjenja budžeta u odnosu na potrebe i zahtjeve korisnika, vrlo je neprimjereno da u obrazloženju Proračuna se i dalje navodi da su nam prioriteti izgradnja državnih funkcija vezanih za ispunjavanje uslova za Evropsko partnerstvo i prilagodba programa i aktivnosti Ministarstva odbrane i drugih resornih ministarstava uključenih u implementiranje prijema BiH u Partnerstvo za mir. Napominjem na Izvještaj Komunikea Upravnog odbora Vijeća za provedbu mira da državni Budžet za 2012. godinu treba osigurati potpuno funkcioniranje institucija na državnom nivou i ispunjavanje međunarodnih obaveza BiH, ovaj Budžet to ne može. Opet navodim da je planirano upošljavanje oko 300 novih uposlenih, a nisu kriteriji za upošljavanje razrađeni i potpuno jasni. Spominje se kako je Vijeće ministara donijelo odluku da se plaće smanje za 4,5% uposlenim koji imaju primanja iznad 500 maraka, što je faktički floskula, jer praktično gotovo da ni nema velikog broja uposlenih s plaćom ispod 500 maraka, a neprimjereno je da se plaće rukovoditeljima smanjuju za isti procenat kao i plaće državnim službenicima sa znatno manjim primanjima. Bilo bi logičnije da se od ovih koji imaju veća primanja uzima više, a da se ne diraju ove kategorije sa mnogo manjim primanjima. Dakle primanja u institucijama, i to je vrlo važno reći, u institucijama BiH su u 2009. godini smanjena za 10%, a sad se ukupno s naknadama smanjuju za skoro još 10% u smislu plaća, toplog 21 obroka i regresa. Napominjem da istovremeno Federacija BiH je prvo povećala primanja u 2009. godini pa zatim ih simbolično smanjila za 4%. Primanja u Federaciji su i prije ovog ponovnog smanjenja državnih primanja bila veća, značajno veća nego u državnim institucijama, pa čak i za uposlene sa srednjom stručnom spremom, što spada apsurd. Pa recimo, apsurdno je da su primanja policajca u Federaciji BiH za 50% veća u odnosu na državne policajce u Graničnoj policiji i SIPA-i, koji čuvaju ovu državu. Spominje se smanjenje troškova mobilnih telefona i smanjenje troškova reprezentacije i td., ali nije jasno u odnosu na šta se troškovi mobilnih telefona, reprezentacije i goriva smanjuju. Ono što mi jako smeta je činjenica da kod tekućih grantova je smanjen grant za povratak izbjeglica. Uz to je došlo do značajnih smanjenja ostalih grantova koji su se redovito izdvajali u prethodnim godinama, pa je recimo ukinut važan grant u smislu obezbjeđenja sredstava za Fond za podršku stranim investitorima, kao i grant za programe za pripremu projekata i potencijalnih kandidata za sredstva iz Fonda EU. Opet napominjem, na Komunikeu Upravnog odbora Vijeća za provedbu mira koji kaže i poziva nadležne organe u BiH da implementiraju programe za održiva rješenja i spriječe poništavanje načinjenih pomaka u pogledu povratka izbjeglica i raseljenih lica u njihove predratne domove, kao što je zagarantirano Aneksom VII Općeg okvirnog sporazuma za mir u BiH. Dakle, vodeći računa o činjenici da u 2012. godini institucije BiH su morale osigurati sredstva za implementaciju Zakona o dopunama Zakona o Oružanim snagama, dodatna sredstva za izbore, sredstva za popis koji će koštati oko 30.000.000, a budžet se zamrzava za naredne tri godine, pa nam nije jasno gdje će se naći tih 30.000.000. Moralo se voditi računa o neophodnim kapitalnim i materijalnim investicijama koje su uslovljene stranim donatorskim kreditnim sporazumima i NATO i EU obavezama. A opet spominjem da su budžeti entiteta veći, narčito Budžet entiteta RS-a 325.000.000. Da je bogdo bilo sreće pa da je odluka Fiskalnog vijeća važila i za entitete i da su oni, dakle vratili svoje budžete na nivo 2008. godine i smanjili svoju javnu potrošnju, onda nam nesretni sporazum sa MMF-om uopće ne bi trebao. Stoga smatram da je ovakav Budžet u ovako predloženoj formi neprihvatljiv za usvajanje za poslanike iz SDA. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Ognjen Tadić.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, uvažene kolege, članovi Savjeta ministara. Imajući u vidu da je ovo rasprava o načelu, ja ću na taj način i postupiti ovom prilikom. Dakle, uz sve primjedbe koje smo čuli, ovdje se zapravo, a i ono što javnost govori, prvo opravdano može postaviti pitanje da li je ovo redovan budžet, da li on uopšte može da se svrstava u neku 22 kategoriju redovnosti, pa da se shodno tome određena vrsta stečenih, naviknutih ili utvrđenih standarda uopšte i primjenjuje na njega? Moje lično mišljenje i mišljenje SDS-a je da ovo nije redovan budžet, da je ovo jedna mjera sanacije stanja u BiH i u javnoj sferi nastala nakon ekonomske krize za koju nismo odgovorni, ali i više od godinu i nešto duge političke krize za koju jesmo odgovorni, usljed koga je raniji saziv Savjeta ministara godinu dana bio bez budžeta, improvizovao način finansiranja zajedničkih organa BiH i drugih svojih obaveza, a pogotovo spoljnjeg duga i sad smo tu gdje jesmo. Niko ovdje objektivno nema pravo da nakon ovog svega što se desilo, a imajući ulogu svih političkih stranaka u proteklim procesima, kaže da ne snosi dio odgovornosti za ovakav način javnog finansiranja. Činjenica da nemamo to pravo najbolje se potvrđuje iz toga da smo zajedno prihvatili da ovih 6 političkih stranaka pokuša da popravi to stanje. E sad, i tu je neko manje neko više odgovoran, ali neću ja sada da govorim u korist bilo koje stranke, pogotovo ne bi bilo pristojno da govorim u korist svoje stranke, da izazivam te diskusije. Dakle, ovo je mjera sanacije. Tek nakon ovoga u sljedećim fazama, a s obzirom da se dobar dio vas bavi ekonomijom i znate kakve su međunarodne obaveze u toku ove, tekuće i sljedeće godine, pa i one iza, mi imamo tek priliku da pokažemo sposobnost ovog Savjeta ministara da odgovori na zahtjeve Parlamentarne skupštine i javnosti, tako da kažem i zaposlenih, kad je u pitanju javno finansiranje. Da li će oni to tad biti u stanju ili neće, to ćemo da vidimo. Tu ima ljudi koji to mogu da rade. Nećemo ih porediti sa bilo kim, bilo čim, niti u okruženju, niti ovdje kod nas što smo ranije vidjeli, ali tu ima ljudi koji to mogu da urade ako hoće i ako imaju političku podršku. Što se tiče SDS-a imaju je. Da je ovo mjera sanacije najbolje govori to o načinu kako je donesen ovaj Budžet do ovog Doma naroda, od načina na koji je pisan, usaglašavan, utvrđivan i td., i td. I sad gospodin Bevanda i da hoće ja ne znam šta bi mogao da nam odgovori kad je dobio okvir, kad je dobio parametre, kad je dobio domaću zadaću. Jer kažem, ovo su potpuno vanredne prilike. Mene u tim vanrednim prilikama uopšte i čudi da je došlo do povećanja, a jeste povećanje 45.000.000. Ja ne znam kome je malo u ovoj zemlji 45.000.000 za bilo šta. A ovaj Budžet je povećan u odnosu na ono kako smo trošili prošle godine, a nisu bile smanjene plate i sve su obaveze ispunjavane, 45.000.000 maraka više. Povećane su i međunarodne obaveze za oko 100 i nešto miliona što znači da je negdje oko 150 miliona povećanje u odnosu na prošlu godinu. E sad na jednoj strani kažemo kriza je, kažemo nije ovo realno, kažemo gdje naći ovaj novac, a onda istovremeno tražimo da budžet bude još veći. Ima tu neke vrste političke kontradiktornosti koja mislim da nema direktne veze sa ovom raspravom. A ovo govorim čisto zbog toga što će sutra i naši birači i naši ljudi iz RS-a da nas pitaju nešto vezano za ovu odluku u svjetlu kritika koje smo čuli ovdje, a koje se zapravo suštinski ne tiču niti RS-a, niti rada zajedničkih organa u cjelini. S obzirom da je ovo rasprava o načelu, ja sebi mogu da dopustim da dam i sljedeću ocjenu. Ovo stanje u javnim finansijama BiH je rezultat pogrešno vođene politike proteklih 16 godina. Ne od bilo koje stranke pojedinačno nego od strane svih zajedno. Ovom zemljom nisu upravljali ljudi koji su bili birani nego su upravljali stranci koji su proizvodili institucije, reforme i koje kakva čudesa, privremeno ih finansirali i sad nam ih dali da se patimo sa njima, a niti nam donose korist niti ih možemo plaćati. Ima li snage političke u ovoj zemlji da se otvori to pitanje? A ovo pitanje nije jeftino. Sračunao sam, da nemamo ovo što smo dobili zbog OHR-a i ostalih, ovaj Budžet bi bio 23 dovoljan sad u ovom momentu po svim ovim standardima, maksimalno 250.000.000 maraka. Razlika između 250.000.000 i 950.000.000 je 700.000.000 maraka. Zamislite da ova zemlja nema besmislene institucije neke, a da ima 700.000.000 maraka na raspolaganju koje može da uputi u javni sektor, u finansiranje obrazovanja, u rješavanje penzione reforme, u rješavanje stvarne pravosudne reforme ili na sto drugih mjesta gdje je potrebnije, nego za čuvanje straža na granicama koje niko ne ugrožava recimo. Ako imate volje da uđete u to pitanje u ime SDS-a otvaram vam vrata u bilo koja doba na bilo kome mjestu, bićemo sagovornici za ovu vrstu teme. Hvala.
Hvala kolega Tadiću. Kolega Bradarić.
Naravno da niko od nas nije zadovoljan sa iznosom Budžeta, vjerujte ja bih volio da je 2 milijarde, a ne 950 miliona, pa da plate uposlenih budu duplo veće, da naknade, topli obrok i td. budu isto toliko duplo veće, da ove državne institucije koje plaćaju kiriju da još ove godine riješe svoje, da se zbrinu, znači da imaju svoje prostore i td. Međutim, realnost je potpuno drugačija. Percepcija naše javnosti, slušamo to zadnjih dana, zadnjih mjeseci, jeste da svi koji su na Budžetu države imaju, da dobro žive, da imaju dobre plate. Međutim, zaista to nije tako, sve do nivoa, kad pogledamo evo i ove zakone koje smo maloprije razmatrali, sve do nivoa šefova sektora, odsjeka, pomoćnika ministara, direktora, savjetnika ministara, ministara, pa evo nas delegata poslanika, pa na kraju članova Predsjedništva, svi imaju, svi do tog nivoa imaju mizerne plaće. Takvim ljudima koji imaju malo i kad uzmete malo, uzeli ste previše. Ali pitanje plata treba rješavati na način da se ljudi zaista ne žale na malo nego da se žale, i u principu se žale na nepravdu. To pitanje treba od države početi rješavati pa sve do nivoa opština, pa da u nekim institucijama državnim, bila to javna preduzeća, javne ustanove, Centralna banka i td., portiri možda imaju časno zanimanje, ali imaju 2.000 maraka, dakle puno više nego što to ima stručni ovdje savjetnik u komisiji ili stručni saradnik. I kad to znate uvijek se pitate šta je alternativa? Je li alternativa da zbog malo izgubimo puno? Ako ne usvojimo danas Budžet i ptice to više na grani znaju, ulazimo u jedno područje anarhije, ulazimo u jedno područje nereda gdje svi skupa gubimo motive i gdje svi skupa ništa više ne možemo uraditi i ne želimo na kraju krajeva raditi u takvim uslovima. Nema opštinskih izbora, a oni su jako važni. Evo ja s druge strane to posmatram, zato što imate jako puno načelnika i jako puno članova opštinskih vijeća koji su potpuno amortizovani, ništa ljudi ne rade, a još ako je bio dva ili tri mandata i td. A osnovna politika, razvojna politika, privredna politika je na nivou opština. Nema popisa stanovništva. I evo mi koji smo u Komisiji za evropske integracije znamo da svaki onaj upitnik, a hiljade ih ima, bazira se na pojedincu i ni jedan upitnik nećete moći ispuniti prilikom pregovora sa EU o pristupanju BiH EU i naravno da ćemo ostati po strani. Nema poticajnih sredstava, evo ja pokušavam reći ono što, eto nije se ovih dana pričalo, nema poticajnih sredstava od EU, a onda mnogi kažu pa i nek nema ionako će nas okupirati i td. ko mi važni, ko mi bitni, a pola Evrope neće nas locirati negdje u Evropi i td. 24 Nema kaže sredstava MMF-a, pa nek nema, isto tako kažu, barem se nećemo zaduživati i neće nas strefiti onaj Grčki sindrom. Amerika je jedna od najjačih država svijeta dužna je 15.000 milijardi dolara. Japan je dužan 200 milijardi, najjača država svijeta proizvede u svijetu onoliko koliko proizvede i Njemačka i Francuska i Britanija zajedno i opet je dužan. Italija je dužna 2.000 milijardi eura. Grčka nije mjerilo, u Grčkoj je samo država siromašna, a ko ode u Grčku i prođe vidjet će da pojedinac nije siromašan. Prema tome Grčka i BiH se ne mogu nikako porediti. Prema tome stotinu je razloga dobrih zbog koga mi danas trebamo usvojiti ovaj Budžet, a ja ne znam vjerujte mi ni jedan polurazlog zbog koga to ne treba uraditi. I danas imamo proliku da izaberemo jedno zlo, a to je da glasamo za Budžet i da evo pristanemo na to smanjenje koje se nudi ili da izaberemo dva zla, a to je da ne glasamo Budžet i da uđemo u jedno područje anarhije koje će multiplicirati milion problema iz kojih je onda zaista teško izaći. S tim u vezi ja ću snažno podržati ovaj Budžet.
Hvala kolega Bradariću. Kolega Ivanić.
Pa ja mislim da je ovaj Budžet ono što je u ovom momentu realno bilo moguće da se napravi i nema tu velikog prostora da se napravi viši. Mislim da ne stoji ova činjenica o kojoj je govorio gospodin Tihić, da su entitetski budžeti u nekom super dobrom stanju. Oba entitetska budžeta su u deficitu, oba entitetska budžeta nemaju para da pokriju svoje rashode i moraju se zaduživati. A jedini koji je zbog sticaja okolnosti u ravnoteži je Budžet institucija BiH, ja zato mislim da to nije baš snažan argument, jer vidjećete da će najveći dio suštinskih problema biti na nivou entiteta i da mnogi od entiteta neće uspijeti da izvrše sve obaveze i sa tako tobože velikim budžetom. Ali i ovdje postoje koncepcijski pristupi, navešću jedan primjer, evo Agencija za promociju stranih investicija koja kad je nastajala bila priča kako je to ključna stvar za promociju BiH, jačanje države, danas tamo imamo pedesetak ljudi. Kad ste čuli neko zadnju aktivnost koje su napravili? A, da o rezultatu da ne pričam. I sad kad bi neko malo počeo da pita, jel' pametno to ili možda bolje zaposliti pet službenika pa iznajmiti neku svjetsku kuću koja će promovisati mogućnosti investicija, ovdje je, rećete, udar na BiH. A nije, obrnuto BiH će imati više koristi od ovog prijedloga koji ja govorim nego kod ovog prvog. Ako se jednom ne uđe u takvu vrstu rasprave, ako se počne samo onako prazne priče, ništa od nas neće biti, to će samo biti takmičenje ko će se svađati ili ne svađati za određeni iznos prihoda. Zar nije vrijeme da, evo ako hoćete prije svega bošnjačke partije razmisle i da kažu, aj da jednom odredimo koliko je učešće institucija BiH u ukupnom budžetu. Prije par godina to su bošnjačke partije odbijale insistirajući što veći broj institucija da naduvamo, da naduvamo pa ćemo onda to napraviti, a da mi danas imamo procenat uopšte ove rasprave o budžetu ne bi bilo. Ona bi bila besmislena jer bi se svako mogao uklopiti u određene prihode koje, koje sa sebom ima. 25 Prema tome što se mene tiče, ponavljam, ovo je stanje kakvo je sada, nema tu mađioničara koji bi napravio sa stotinjak miliona više, to je odma stotinjak miliona manje u entitetskim budžetima, to je na ono što se oni zadužuju još 100 milina novog kredita koje bi morali naći. To je tako. A jedino što raste u cijelom ovom Budžetu na pravi ..., dramatično raste su otplate stranih kredita, 31%. I sad zamislite kad kenu još dogodine, pa kad krenu još nakon one godine sa svim novim zaduženjima koja ovdje dolaze, e to će biti suštinski problem, a ne ova priča da li je neka institucija dobila više ili manje ili neki nivo vlasti više ili manje, sve skupa to ide u vrlo ružnom pravcu i sve skupa to ide ka nečemu što, koliko god se ljutili ljudi, pomalo već liči na neku vrstu grčkog sindroma. Jer je meni bilo tužno slušati ministre finansija koji kažu, ako ne bude sporazuma sa MMF-om gotovo. A po svemu sudeći izgleda da je tako. A oni drugi koji kažu, ako ne bude MMF-a naćićemo mi drugdje para, ... neke druge kredite, tek tada je gotovo jer će ti biti još skuplji. Ali o tom po tom to je možda za nešto, neku drugu temu i neku drugu raspravu.
Hvala kolega Ivanić. Kolegica Kapetanović, jesmo negdje Poslovnik povrijedili?
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uz dužno poštovanje i moje veliko poštovanje prema gospodinu Ivaniću koji je, usput rečeno, i moj dobar prijatelj, ja se ne mogu složiti sa činjenicom da ste, s Vašom tvrdnjom da Vi kažete – da Budžet RS nije u suficitu nego da je u deficitu. Iz prostog razloga što podaci koje ja imam, a ja dozvoljavam da griješim, kažu da je Budžet RS u 2008. milijardu i 500, 2009. milijardu i 600 KM, 2010. milijardu i 600, 2011. milijardu i 750 hiljada KM i 2012. milijardu i 825 hiljada KM. Znači, to je onih 325 miliona s kojima sam ja baratala, dozvoljavam da griješim ukoliko to nije tačno neka me neko ispravi. A onda ne postoji, dakle, stvarno nikakva argumentacija za rastrošno ponašanje i znam da ga ni Vi ne opravdavate, sasvim sam sigurna u to, Vlada RS da recimo daje tekući grant za aerodrom Trebinje koji ne postoji, faktički nikad nije zaživio u punom kapacitetu i da se svake godine izdvaja i 2011., 2012. – 362.000 maraka, a da ne pričamo Sky Srpske 380.000 maraka, subvencije njima i dakle ostali projekti koji su jednostavno, za koje nema mjesta i opravdanja. Dakle, ne stiče se dojam ipak da je riječ o nekom deficitu, nego baš o suficitu. Hvala.
Hvala Vama, kolegice Kapetanović. Kolega Ivanić, ispravak krivog navoda.
Opet moram reći, to što Vi govorite pokazuje jednu stvar, taj budžet je rastao, ali on je u deficitu. Jel' je rastao zato što su se povećavali strani krediti i nije bilo prihoda da se to pokrije. Ja 26 sam kritičniji od Vas, al' mislim da nije na ovom Domu mjesto da govorimo o entitetskim rashodima, ja sam puno kritičniji od Vas, ali na tom mjestu gdje to treba da bude, a tamo i SDA ima svoje predstavnike, pa predlažem da to tamo držimo. Ali ću još jednom ponoviti, deficit i to veliki deficit koji se pokriva stranim kreditima. A teško budžetima koji se toliko pokrivaju stranim kreditima.
Hvala Vama. I predstavnici SNSD-a su zadovoljni.
E to ne znam.
Kolega Genjac.
Zahvaljujem poštovani predsjedavajući. Naravno Budžet je, to ćemo se vrlo lako složiti, instrument za provođenje politike naših namjera, čujemo se, dakle Budžet je ključni instrument za provođenje politika i izgleda sve slabije, jel'. Ako se ovaj, naravno u tom ... sagleda ovaj Prijedlog Budžeta trebalo bi odgovoriti na dva prethodna pitanja. Dakle, šta je to motiviralo Fiskalno vijeće da utvrdi u Globalnom okviru fiskalnog bilansa i politika u BiH da će '12, '13. i '14. okvir Proračuna iznositi 950 miliona, a izdvajanje prihoda od neizravnih poreza sa Jedinstvenog računa Uprave će iznositi 750 miliona KM, šta je to rukovodilo? I u tom dokumentu se, to je cifra koja se pominje. Drugo pitanje na koje bi trebalo odgovoriti je ovaj, koji su to kriteriji rasporeda sredstava sa Jedinstvenog računa? Naime, ako pođemo od toga da je Budžet instrument za provođenje politike i za ostvarivanje određenih projekcija, uz činjenicu da je stanje u BiH, nije uopće, nemoguće ga je odvojiti od stanja u Evropi, da je stanje teško, da imamo ekonomskih problema, ali i činjnicu da ovakav Budžet ne omogućava provođenje obaveza na putu evropskih integracija, provođenje naše faze u pogledu NATO-a, u pogledu Akcionog plana za članstvo, ispunjenje obaveza nakon što smo dobili liberalizaciju viznog režima, institucije koje je nužno uspostaviti. Dakle, ovakav Budžet to ne omogućava, ovakav Budžet dovodi u prilično težak položaj oko 10 hiljada uniformisanih lica u institucijama kao što su Granična služba, Oružane snage, SIPA sa srednjom stručnom spremom, koji će sa ovim umanjenjem biti u poziciju da su njihova primanja značajno manja u odnosu na primanja u entitetima srodnih kategorija. A da je, da se to ne bi desilo, dovoljno je 5 miliona i sad nema volje da se to prihvati, a s druge strane imamo po četrdesetak miliona za raznorazne ugovorne obaveze. Dakle, da li je to zaista naša politika, da li mi zaista hoćemo to da otežamo evropski put, da dovedemo u pitanje NATO, da dovedemo u pitanje ispunjavanje obaveza u pogledu liberalizacije viznog režima, da dovedemo službenike na državnom nivou u taj..., da li to zaista želimo ili to zaista 27 moramo? Mislim, ja mislim da nije baš da moramo sve, nego da ovdje ima i određenog pristupa koji može biti motivisan i određenim pristupom ili ne znam ni ja, ne shvatanjem ozbiljnosti tog problema, ali ne bi moralo baš tako biti. Poređenje Budžeta sa Budžetom od prošle godine i da je to povećanje od 47 miliona u odnosu na prošlu godinu, ne prolazi ni elementarna zahtjev procjene, dakle pored budžeta u jednoj godini kad ste bili na propuhu i kad ste imali privremeno finansiranje i na osnovu takvog budžeta reći – e sad imamo 40 miliona povećanja, to je izvanredna stvar. To uopće nije izvanredna stvar, znamo šta se dešava kad je privremeno finansiranje i kako je izvršenje budžeta. Dakle, ja se slažem, govorimo o principima i nekakvim načelima Budžeta, slažem se, vrlo brzo ćemo se složiti da postoje institucije čija je svrha postojanja same sebi, ali mislim da je vrlo mali broj tih institucija i otvoreni smo da razgovaramo i da svaku pretresemo i ako treba da ih zatvaramo. Međutim, imamo institucije koje su naše ključne obaveze, koje još nisu uspostavljene i koje se ne mogu da se uspostave zato što nema između ostalog i materijalnih uslova. Ne mislim da bi ovaj, da je, to može biti legitimna politička opcija, da se ukinu sve institucije pa da uštedimo 750 miliona i to može biti, recimo, legitimna opcija. Ali recimo legitiman je i stav ako bi samo entitetsku granicu ukinuli uštedili bi 2 milijarde i mislim da je to daleko racionalnije, ali naravno to je samo politička opcija koja može biti realna, nerealna, ali je legitimna jer iznosi se, znate, u ovom diskursu javnom. E sad ako razgovaramo o finansijskim sredstvima ovaj, vjerovatno bi trebalo gledati gdje se više uštedi, gdje se više dobije i ta je još legitimnija opcija, je li tako. Ali kad se vratimo u realno stanje, dakle mi imamo institucije koje imamo, mi jesmo država kakva po međunarodnim pravnim standardima jesmo, imamo obaveze koje smo prihvatili, to nisu male obaveze i to su obaveze čije ispunjavanje u konačnici donosi dugoročnu dobrobit i materijalnu za građane ove države. To nije samo ulaganje da se izgubi, to su vrlo često ulaganja i da se dobije. Sad se ostavlja osnovno pitanje, da li, dakle jedno od pitanja, da li je ovo usvajanje Budžeta hitno i da li će biti u pitanju zaista važnih projekata kao što su općinski izbori i popis stanovništva. Neće apsolutno dovesti u pitanje ako se ne usvoji Budžet ni popis stanovništva, ni održavanje općinskih izbora, to ovi stručnjaci koji se dobro razumiju o u Zakonu o finansiranju institucija i postojeće stanje u Budžetu, rezerve i td. da dulje ne elaboriram, vrlo jasno i vrlo dobro znaju, dakle ni popis, ni općinski izbori neće biti dovedeni u pitanje, jer postoje sredstva u rezervama za te stvari, nikakav problem s te strane, to nije argument za brzo usvajanje Budžeta. Postavlja se zaista pitanje, da li, da li je sad veća šteta ostati bez Budžeta i ovakvog kakav jest ili usvojiti ovakav Budžet bez mogućnosti da se i zarez izmijeni, jer raspoleženje je očigledno takvo osim raspoloženja da se Zavod za statistiku uzme u godini popisa i da se da Parlamentarnoj skupštini između ostalog za kupovinu automobila, za to ima raspoloženja, za ostale stvari nema raspoloženja, ni za što druto. E sad, dakle, da li je veće zlo onaj, ostati bez Budžeta ovakvog kakvo jest ili prihvatiti ovakav Budžet, to je vjerovatno pitanje koje u sebi sadrži prosudbu i potvrdu vremena. Ja mislim da je greška učinjena u startu, jedna od grešaka je i način izrade ovog Budžeta i kriteriji koliko je on uspio da ih uvaži u pogledu poštivanja Zakona o finansiranju institucija, s jedne strane tu imamo problem, imamo neke prihode koji su vrlo sporni, projektirani. I s druge strane mislim da je krupna greška napravljena u pogledu Fiskalnog okvira, to je moje mišljenje i ja mislim da je to razlog zbog čega ne bi ovakvim Budžetom trebalo legitimirati jednu grešku koja je 28 napravljena u pogledu projektiranja Globalnog fiskalnog okvira. Ko je u pravu, da li ovi što tvrde da je bolje da usvojimo bilo kakav budžet ili recimo ovo mišljenje koje ja iznosim, bojim se da ćemo morati sačekati godinu, dvije ili tri i bojim se, bojim se da ću ja biti u pravu. Hvala.
Hvala kolegi Genjcu. Rasprava više nemamo, time zaključujemo raspravu. Ja bih predložio, možemo ako ćete otvoriti još rasprava, ... daćete doprinos u raspravama, samo izvolite, hvala ljepo ministre. Ja predlažem da glasujemo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala vam lijepo. Nazočno 14, za 11, protiv 3. Federacija BiH 6 za, 3 protiv. RS 5, svi za. Postoji i opća, postoji entitetska većina. Konstatiram Prijedlog zakona o Proračunu institucija BiH i međunarodnih obaveza BiH za 2012. godinu je usvojen u prvom čitanju. Hvala vam lijepo. A sada se trebamo izjasniti o zaključku Povjerenstva, ja ću ga još jednom pročitati: Povjerenstvo za financije i proračun Doma naroda predlaže Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH da amandmanska faza traje 24 sata od dana usvajanja Prijedloga zakona o Proračunu institucija BiH i međunarodnih obaveza za ovu godinu. Otvaram proceduru glasovanja vezano za ovaj zaključak. Hvala. Boje su se malo promjenile, ali imamo znači, nazočno 14, za 11, uzdržanih 3. Federacija BiH 6 za, 3 uzdržana. RS 5, svi za. Imamo opću, imamo entitetsku većinu i konstatiramo zaključak Povjerenstva za financije i proračun Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH je usvojen. Hvala vam lijepo. A sada idemo na zaključak koji je predložio kolega Bećirović, jel ga trebamo još jednom pročitati, kolega Bećiroviću. Nadam se da ste ga svi dobili kao takvog. Kolega Košarac hoćete se prijaviti? Hoćete uključiti mikrofon kolegi Košarcu? Izvolite.
Ja ću se veoma kratko, mislim da je dobra namjera gospodina Bećirovića u formulaciji ovoga zaključka, samo bih želio da mu sugerišem, naravno možda je mnogo efikasnije, jer smo imali određene zaključke gdje smo jako puno čekali na informaciju koju smo trebali da dobijemo od 29 Savjeta ministara ili od određenih ministarstava u Savjetu ministara, možda bi zbog efikasnijeg prikupljanja podataka bržeg dostavljanja ovome Domu, trebali razmisliti da ovaj zaključak uputimo ka Upravi za indirektno oporezivanje, odnosno da od njih tražimo ovu informaciju kako bi, evo kažem, efikasnije i što prije mogli dobiti povratnu informaciju.
Hvala kolega Košarac. Ima li potrebe za ovo prokomentirati, predlagač zaključka.
[[nije uključen mikrofon]] Vijeću ministara, ono će to svakako uraditi uz pomoć i te institucije, ali i Fiskalnog vijeća, to je meni jasno.
Dobro zaključak imamo svi ispred sebe. Otvaram proceduru glasovanja vezano za zaključak. Nazočno 14, za 14. Federacija BiH 9, svi za. RS 5, svi za. Postoji i opća, postoji entitetska većina. Konstatiram zaključak koji je predložio kolega Bećirović je usvojen. Hvala vam lijepo. Prelazimo na 6. točku dnevnog reda, Ad. 6. Preijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH (prvo čitanje), predlagatelj: Vijeća ministara, zakon broj: 01,02-02-1-17/12, od 08.05.2012. godine Ovo je prvo čitanje Prijedloga zakona, članak 100. Poslovnika. Vodićemo raspravu o nužnosti donošenja i načelima na kojima je Prijedlog zakona utemeljen. Dobili ste Mišljenje Povjerenstva za financije i proračun Doma naroda Parlamentarne skupštine koji je prihvatio načela Prijedloga zakona. Zastupnički dom je na 28. sjednici održanoj 14.05. usvojio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama u prvom čitanju. Riječ dajem predlagatelju Zakona ukoliko ima potrebe. Hvala Vam, ministre. Otvaram raspravu vezano za ovaj Pirjedlog. Ne vidim prijavljenih, a ni interesa za prijavu. Hvala vam lijepo. Zaključujemo raspravu. 30 Glasujemo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Nazočno 14, za 10, protiv 3 i 1 uzdržan. Hoćete u izlasku tehnički, ali neće vam to smetati. Federacija BiH 6 za, 3 protiv. RS 4 za i 1 uzdržan. Postoji i opća, postoji entitetska većina i konstatiram Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH je usvojen u prvom čitanju. Time smo iscrpili dnevni red 16. sjednice. Naredna 17. sjednica je u četvrtak u 11:00 sati, za dva dana. Hvala vam lijepa. Sjednica završena u 13:01 sati.