Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Prije svega dame i gospodo saborski zastupnici, hvala vam što ste prihvatili izmjenu dnevnog reda, da ovu iznimnu točku možemo raspraviti danas i ako to bude ikako moguće da je ovaj Visoki dom i danas usvoji iz jednostavnog razloga da hrvatskim građanima uz poruku koju smo poslali prije nekoliko dana da je hrvatski financijski sustav stabilan, da je bankarski sustav u Republici Hrvatskoj izuzetno stabilan. Sa ovom izmjenom zakona i amandmanima hrvatske Vlade pošaljemo još jedno dodatno ohrabrenje, jer gledajte ovakve krize kao što smo to govorili i kada je bio slučaj inflacije i ovakve financijske krize, najgori i ono što je vrlo teško kontrolirati je strah. To je nešto sasvim iracionalno i vrlo ga je teško držati pod kontrolom osobito ako se cijeli financijski svijet trese. Dozvolite mi najprije da kažem što smo bili predlagali da izmijenimo u starom zakonu, dakle da ga uskladimo sa zakonodavstvom Europske unije. Također bih želio nešto reći u trenutku kada je ovaj zakon izrađivan, u trenutku kada ga je hrvatska Vlada usvajala i slala Hrvatskom saboru na usvajanje, u tom trenutku sve članice Europske unije su imale osiguranje depozita do 20 tisuća eura. Međutim na sastanku ministara financija u utorak u Luksemburgu zbog krize naravno da se raspravljalo i o osiguranju štednih depozita, bio najprije prijedlog da se osiguraju štedni depoziti od 100 tisuća eura. Međutim jedan dio europskih članica, oni da kažem malo siromašnijih su smatrali da će to teško provesti pa su molili da se taj iznos smanji pa je na kraju dogovoreno da taj iznos bude od 50 do 100 tisuća eura. Dakle isti dan Ministarstvo financija i Vlada Republike Hrvatske su počeli raditi izmjenu zakona, zapravo amandman na predloženi zakon koji se treba naći na raspravi u Hrvatskom saboru, dakle da i Vlada Republike Hrvatske a kasnije i Sabor sa usvajanjem ako se usvoji ovakav prijedlog izmjena zakona sa amandmanima Vlade, ide praktički istim putem kao što to rade i ostale članice Europske unije. Dakle što smo predlagali da se mijenja u izmjenama i dopunama zakona? Dakle visina osiguranog depozita, obuhvat osiguranog depozita. Jer vi ste vidjeli u prijedlogu zakona tako i u ovom amandmanu Vlade, da od 1.1.2010. godine uz osigurane depozite fizičkih osoba od 1.1.2010. godine bili bi osigurani depoziti i malih poduzetnika. Također izmjenama je predviđeno i jasnije pojačano nastup osiguranog slučaja. Rokovi isplate su također predloženi da se promijene i ulaganje sredstava u fond. No, s obzirom da su amandmani Vlade najviše zaintegrirali hrvatsku javnost, a posebno hrvatske štediše, dozvolite mi da nešto malo više kažem o tim amandmanima. Dakle prvi amandman je da se iznos osiguranih depozita povisi sa 100 tisuća na 400 tisuća kuna i da ta odredba u zakonu praktički stupi odmah, u onom trenutku donošenja, dakle kad zakonski može stupiti. Također s obzirom na povećani iznos, predlaže se da se smanji godišnja premijska stopa koje plaćaju banke sa sadašnjih 0,5 na 0,4% tako da kompletan odluka o povećanju osiguranih depozita ne bi opteretilo jako poslovne banke, na kraju krajeva u ovim teškim financijskim uvjetima to bi možda neke ponukalo da dodatno možda i dignu kamate što ne bi bilo nikako dobro niti za hrvatsko gospodarstvo, a niti za hrvatske građane. Dakle u ovakvim situacijama se naprosto mora razmišljati na sve, jer cijena kapitala je na svjetskom tržištu izuzetno visoka. Mnoge zemlje, dvije u našem neposrednom okruženju na žalost više ne mogu same reprogramirati svoje kredite jer ne mogu dobiti kredit niti od jedne poslovne banke nego će vjerojatno koristiti fond koji je osnovao Međunarodni monetarni fond kao fond za garanciju da takve zemlje se mogu izvući iz problema. Dakle ovom problemu ne treba pristupati kao neće se ništa dogoditi nego morate jednostavno sagledati sve segmente, jer ako to ne sagledate može se sutra dogoditi da upravo to bude razlog za povećanje cijene kapitala, jer mi isto tako moramo računati s tim kao što je sada financijska kriza, tako moramo itekako razmišljati i paziti što će se događati sljedeće godine, kakav će biti gospodarski rast, koliko će naši gospodarstvenici uopće moći doći do sredstava i to nije ono što muči Hrvatsku, to je ono što muči cijeli svijet. Dakle i tu moramo biti jasni i to treba reći. Također u ovim amandmanima je ostala ona odredba da od 1. siječnja 2010. godine će se proširiti obuhvati na male poduzetnike, jer smatramo da mali poduzetnici su u principu mala obiteljska gospodarstva ili obrti i logična je stvar da se njima garantira za te depozite jer oni na žalost se vrlo teško mogu zaštititi i na kraju krajeva to je u tradiciji europskih zakona i normalna stvar je da Republika Hrvatska to isto napravi. Također u ime Vlade tražim i molim da ovaj Visoki dom kada se bude glasalo o ovome, usvoji i članak u kojem se omogućava Vladi Republike Hrvatske da uredbom ako je to potrebno, može povećati iznos osiguranih depozita iz jednostavnog razloga ako se ne daj Bože nešto dogodi, Vlada može promptno reagirati dok kompletnu saborsku proceduru dok dođemo, u ovakvim situacijama je možda nekad kasno i ako zakasnite jedan dan. Ono što bih također želio reći je da kada govorimo o ovoj financijskoj krizi i kada govorimo o povećanom iznosu osiguranja depozita, bez obzira kojoj mi političkoj opciji pripadali, bez obzira kako razmišljali. Međutim ima nešto što bez obzira dakle na političku pripadnost i način razmišljanja ne možemo zanemariti, a to je da su hrvatskim građanima još svježe rane od tri bankarske krize koje su bile u proteklih 18 godina. Ima ona narodna "Koga su zmije klale i guštera se boji" tako je na žalost i kod nas, normalno da su hrvatski građani uznemireni i to je upravo razlog zašto smo išli sa ovakvim prijedlogom. Ja znam da je bilo i određenih inicijativa zašto Hrvatska ne bi išla kao neke zemlje sa osiguranjem svih depozita. Međutim, niti jedna od tih zemalja koje su najavile da će ići s tim, nisu donijele akte kojima bi to provelo. Međutim, mnoge zemlje a to je najveći dio jer samo šest zemalja je najavilo da će ići sa neograničenim osiguranjem depozita, sve ostale imaju osiguranje depozita od 50 do 100 tisuća eura. Druga stvar, službeni stav Bruxellesa je da se ne ide sa neograničenim osiguranjem depozita iz jednostavnog razloga. Danas-sutra će se jasno reći što je bio uzrok ove krize. Vi ako idete sa neograničenim osiguranjem depozita onda praktički riskirate bilo kakvu odgovornost banaka za štedne uloge njenih klijenata i neke će se odlučiti na hazar i na takav način dovest u situaciju da sutra se nađe u problemima. Dakle, stav većine članica Europske unije je da se ide sa ograničenim depozitima i sukladno tome je i prijedlog amandmana Vlade Republike Hrvatske. I zašto što smo se ustvari odlučili za ovaj iznos? Iz razloga što u ovom trenutku sa depozitom od 100 tisuća, zapravo sa osiguranjem depozita od 100 tisuća kuna u Hrvatskoj je tim obuhvaćeno 54,6% depozita. Kad govorim o depozitima onda je to dakle svi računi koje hrvatski građani imaju u bilo kojoj banci ne zbrajaju se. To je možda izazvalo određene zabune. Vi ako imate četiri računa u četiri različite banke, na svakom tom depozitu se vama garantira štednja do 400 tisuća kuna. To treba jasno reći, jer su neki zbog ili nerazumijevanja govorili da se ti depoziti zbrajaju. Ne. Zakon dakle osigurava sve depozite. I sa prijedlogom ovog zakona, dakle sa osiguranjem depozita do 400 tisuća kuna iz podataka Hrvatske narodne banke, iz podataka DAB-a je evidentno da ćemo osigurati preko 90% svih depozita fizičkih osoba u Republici Hrvatskoj dakle građana Hrvatske. Dakle, dame i gospodo, poštovane zastupnice i zastupnici, ovo je bio razlog zašto je Vlada Republike Hrvatske predložila amandmane na izmjene zakona. Dakle, hrvatskim građanima treba poslati danas jasnu poruku da Hrvatska ima siguran i stabilan bankarski sustav. Ja to ovdje odgovorno tvrdim iz ove govornice i uz taj stabilan i financijski i bankarski sustav, Vlada se odlučila na ovaj korak i želim još nešto reći. Koordinirano vođenjem fiskalne i monetarne ili monetarne i fiskalne politike, Vlada i Centralna banka su stvorile preduvjete da na bilo koju nepredviđenu situaciju možemo pravovremeno reagirati i spriječiti da nam se dogodi ono što se dogodilo mnogim europskim zemljama. Dakle, to je istina od koje bez obzira kako mi gledali ne možemo pobjeći. A meni je drago da ne možemo pobjeći, jer na takav način se pokazuje da je politika i centralne vlasti, zapravo i državne vlasti tj. Vlade i Centralne banke bila ispravna u proteklim godinama. Svatko je u svom segmentu napravio to da imamo ovakav sustav kakav imamo. Zašto, mnogi će reći zašto danas fiskalna politika kad govorimo o bankama i monetarnoj politici, da danas država ima deficit od 3, 4, 5 ili 6%. Postavlja se pitanje u ovakvim uvjetima i u ovakvoj krizi gdje bi našli sredstva za financiranje tog deficita. Dakle, to je samo jedan mali segment što se tiče fiskalne politike. Druga stvar, izmjenom zakonodavstva, osnivanjem HANFA-e, mi smo uveli reda i u nebankarski financijski sustav. A vi ste vidjeli, usprkos potresu na burzi, HANFA je čvrsto držala pod kontrolom situaciju i što se tiče funkcioniranja fondova i svega. Dakle, da bi se sve ovo moglo provesti … [[Govornik se ne razumije.]] trebalo je provesti i promijeniti niz zakona u financijskom sektoru. A Ministarstvo financija, HNB i HANFA su u Vladi u protekle tri, tri i pol godine predložile preko 20 takvih zakona, dakle da uvedemo reda u bankarski i nebankarski financijski sustav u Republici Hrvatskoj. Hvala vam lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za financije i državni proračun, gospodin Goran Marić, predsjednik Odbora. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 17. sjednici održano 15. listopada 2008. godine Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita, s konačnim prijedlog zakona, koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 30. rujna 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravljao je na temelju članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. U raspravi na odboru istaknuto je da je bankarski sustav u Republici Hrvatskoj stabilan iz razloga što su banke visoko dokapitalizirane i izuzetno likvidne, tako da ne postoji nikakav ekonomski rizik poslovanja banaka koji bi nastao kao posljedica globalne financijske krize. Međutim, istaknuto je da posebnu pozornost treba voditi da ne se ne dovede u pitanje teško stečeno povjerenje građana u sigurnost bankarskog sustava. U raspravi na odboru u cijelosti su podržani predloženi amandmani Vlade Republike Hrvatske na predmetni zakon, posebno glede povećanja osiguranog iznosa depozita građana sa 100 tisuća na 400 tisuća kuna, kao i smanjenje troškova opterećenja banaka uslijed povećanja osnovice za obračun premije za osiguranje depozita. Navedene izmjene počele bi se primjenjivati danom objave ovoga zakona u "Narodnim novinama". Naime, predloženim povećanjem iznosa osigurane štednje građana bit će obuhvaćeno 90% depozita građana, dok je sadašnjim iznosom osiguranih depozita od 100 tisuća kuna obuhvaćeno 54,6% depozita građana. Na taj način se iznos osiguranog depozita građana ujednačava s onima koji su u ovim uvjetima krize financijskog tržišta donijele i države članice Europske unije na prošlotjednom sastanku u Luxemburgu u rasponu od minimalno 50 tisuća eura do maksimalno 100 tisuća eura. Pohvaljen je koordinirani rad Vlade Republike Hrvatske i Hrvatske narodne banke, te usklađene aktivnosti fiskalne i monetarne politike na stvaranju uvjete kojima se osigurava stabilnost bankarskog sustava u Hrvatskoj kao i spremnost države da promptno reagira na posljedice globalne financijske krize. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita, zajedno s predloženim amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Moje mišljenje je da ne bi trebalo biti nikoga u ovome Domu koji neće podržati ovaj zakon. Usuđujem se reći da je već prošli tjedan osjetila se navala na banke, čak bi se usudio reći da je prava panika dolazila iz samih banaka. Ti ljudi kao što je rekao ministar osjetili su ne jedan udar, neke banke osjetile su i nekoliko udara i nije im bilo svejedno vidjeti redove građana ili svojih sugrađana koji su dolazili i koji su dizali svoje životne ušteđevine. Tako je bilo prošli tjedan. Ja želim vjerovati da će ova mjera ili da ova mjera ide u pravcu da se građanima Republike Hrvatske uputi jasna nedvosmislena poruka, bez ikakvog politikantstva vaš novac na štednji ili u bankama je siguran. Mi koji smo imali prilike pratiti neposredno, tako reći iznutra, što je na trenutke recimo značio jedne Istarske, pa i Riječke banke doista nije nam svejedno da se ovo prošli tjedan događalo. Stoga ovu današnju poruku, ovaj Zakon o depozitivima, jamstva do 50 tisuća eura itd. ali po svakome računu, treba shvatiti upravo kao što je rekao gospodin Šuker i kao što stalno ponavlja gospodin Rohatinski da su naše banke sigurne. Da je bilo problema sa našim bankama odnosno bolje rečeno sa ovom panikom, možda je bio najsvjesniji guverner Hrvatske narodne banke, a da sam upravu potvrđuje podatak da su oni prošli tjedan ukinuli tzv. graničnu obvezatnu pričuvu na iznos od cca 450 milijuna eura ili što ogovara ekvivalentu od 3,7 milijardi kuna. Guverner nas je u nekoliko navrata u zadnjih nekoliko dana uvjeravao da su banke zdrave, da su one likvidne, on je čak isticao podatak da im je do kraja rujna, znači ove godine, našim bankama de facto ostavljeno 6 milijardi kuna slobodnih sredstava, jer su plasmani rasli po stopi od 6 umjesto 9% koliko im je bilo dopušteno od strane Hrvatske narodne banke. Međutim, u ovome trenutku ako nam je bankarski sustav stabilan, a takva poruka treba izaći iz ovoga Doma, treba naglasiti da mi imamo ili da ćemo možda uskoro imati problema sa fondovima. Ti naši fondovi, na žalost na današnji dan teško se može reći da su likvidni, a njihovi vlasnici tih fondova, su u pravilu vodeće hrvatske banke, tako da mi moramo doista opet priznati sve počinje i sve nekako završava na bankama. Spas i za te fondove na neki način može biti prodaja dionica INA-e koja će im povećati likvidnost za nekih 6 milijardi kuna. Postavlja se s druge strane međutim pitanje, hoće li se usprkos svim tim mjerama Hrvatska sačuvati inflacije ili će se trgovci u maloprodaji, tu mislim prije svega na ovih 10 velikih lanaca, kao što je to bio slučaj u 8 mjesecu, nakon što im je prodaja pala za 7,8% dogovoriti i dignuti cijene recimo za 8 ili 9% kako bi kompenzirali tu smanjenju potrošnju građana. Ono što je zasigurno točno, što je spomenuo i ministar Šuker, kriza koja nas okružuje ili kriza oko nas ili s nama je naprosto globalna. Panike su potakle vidimo burze, preselila se na zapadu na banke, ali na zapadu još uvijek ostaje, to prati nekako iz prve ruke ta psihološka kriza. Naši susjedi u ovom trenutku znatno manje troše nego što je to bio slučaj do jučer, oni daleko manje putuju, to će se iduće godine odraziti na hrvatski turizam, oni znatno manje u ovom trenutku kupuju automobile, pad im je pao u jednoj Španjolskoj za 40%, u jednoj susjednoj Italiji za 15%, u nas je za prvih devet mjeseci, to je gotovo nevjerojatno porasla prodaja automobila za 25% u odnosu kolovoz, kolovoz prošle godine za 20%, ali ako tu ubilježimo ili pratimo i prodaju rabljenih vozila, onda vidimo da smo i mi u minusu u odnosu na prošlu godinu za prvih devet mjeseci za gotovo 10%. Ono što mene najviše u ovom trenutku brine, to je pad narudžbi auto dijelova od naših proizvođača, a što je poglavito bolno se odrazilo na Buzetski "Cimos" tvrtku koja ima negdje oko 100 milijuna dolara izvoza. Ja isto tako želim vjerovati kao što je Vlada promptno poduzela ovu mjeru da se osiguraju depoziti do 50 tisuće eura, da će poduzeti mjere kako bi našim izvoznicima u ovom trenutku gotovo svjetske recesije na neki način izašla u susret nekim "privilegiranim kamatnim stopama", odnosno kreditima. No da se vratim sada na ovaj zakon. Slovenija jamči, koliko je meni poznato za sve uloge. Ministar je rekao da oni takav zakon nisu donijeli. Koliko je meni poznato oni jamče sve uloge, Mađarska jamči do 51 tisuću, znači kao i u Hrvatskoj, Italija do 103 tisuće eura, Austrija isto tako jamči neograničeno. Čitao sam da zbog straha za sigurnost svojih uloga sve više Nijemaca seli svoje depozite u državne štedionice, "UniCredit" u Italiji otpušta u ovom trenutku negdje 700 radnika, Englezi po prvi puta u svojoj povijesti nacionaliziraju neke velike banke, Island je de facto kao Slovenija nama '93., '94. blokirao novac onim Englezima koji su štedjeli kod njih i imajući sve to na umu trebalo bi vidjeti dali bi i Hrvatska mogla osigurati svu štednju. Rekoh ponavljam, mi de facto štedimo, jamčimo do 400 tisuća kuna svakom građaninu, shodno onoliko računa koliko ih ima. Ako netko ima pet računa, jamči mu se do 2 milijuna kuna, ako ima tri računa do milijun i 200 tisuća kuna. Istina 90% štediša u Republici Hrvatskoj štedi do 50 tisuća eura, ali onih 10% drugih ima zasigurno možda i više novaca na tim računima novaca od ovih 90% Krajem kolovoza građani su u našim bankama imali 135,6 milijardi kuna. To je 19 milijardi EUR-a. Od toga je na žiro računima bilo 16,5 milijardi. Ja mislim da bi i ove žiro račune isto tako država za njih trebala jamčiti jer do sada to nije bio slučaj. Neoročeni depoziti bili su 19,8 milijardi kuna. Oročeni 99,18 milijardi kuna. U godinu dana u bankama je bilo plus 10% novaca u odnosu na prošlu godinu ili 3,84 milijarde kuna. Znači ako je štednja 135,6 milijardi kuna u našim bankama građani bankama u ovom trenutku duguju negdje 120 milijardi kuna. Zbog toga ja mislim ne treba se ni čuditi zašto banke ostvaruju takve profite kada je omjer štednja kredit de facto pokriven u omjeru gotovo 1:1, 1:0,9. Ako je gro tog novca s druge strane za kuće, za stanove i tako dalje naša imovina danas u Hrvatskoj vrijedi negdje 750 milijardi kuna. Znači banke se imaju od čega namiriti ali sutra još jedanput ponavljam problem će biti naši fondovi. Imovina fondova pala je krajem rujna za gotovo 50%. Sa 30,05 milijardi kuna iz 12. mjeseca 2007. na 14,87 milijardi kuna u rujnu. Drugo, problem su i mirovinski fondovi. Oni su teški bili 23,36 milijardi kune jer država jamči do visine tamo zajamčenog prinosa a njihovi stvarni prihodi danas su 50% recimo tog iznosa. S druge strane ja mislim da ovakvim raspravama Klub IDS-a glasat će apsolutno za ovaj zakon, treba uputiti i još jedanput ću reći poruku da su banke sigurne. Da ne treba stvarati paniku. Treba isto tako građanima reći da kriza neće zaobići Republiku Hrvatsku. Treba, ono čega su oni i sami svjesni, da će teže dolaziti do novca odnosno da će cijena novca biti teža. Da će potrošnja biti zasigurno svakoga od nas sve manja. Rekoh 7,8% je potrošnja u trgovini na malo pala u 8. mjesecu ove godine u odnosu na isti mjesec prošle godine. Dio izvozne ekonomije će stagnirati. Na primjer, spomenuo sam slučaj «Cimos» koji 100% izvozi prema jednom BMW-u, Opelu, Citroenu, Peugeotu, ne znam i tako dalje. I ako jedan BMW zatvara pogone na 4 dana, jedan Opel na 20 dana ma jasno je da će i ta tvrtka osjetiti taj udar. Zna se kako će se to amortizirati ali će neki zasigurno ostati i bez posla. Da li će tu krizu osjetiti hrvatska brodogradnja? To ćemo tek vidjeti, ali ako se manje automobila prodaje onda će se i manje brodova za prijevoz automobila proizvoditi. 600 investicije u zemlji zasigurno biti će daleko manje no što su bile do ove godine. To su najavili, ne znam, turistički djelatnici, to najavljuju vodeći gospodarstvenici i sada jasno je da od, da prve udare će najvjerojatnije osjetiti trgovci na malo i osjetit će građevinari. Drugo što isto tako treba reći da Hrvatska će isto tako teže do novaca na međunarodnom tržištu, a mi smo godišnje povlačili putem banaka, putem poduzeća, putem države negdje 5, možda i 6 milijardi EUR-a. Prema tome trebat će se zaduživati na domaćem, na domaćem tržištu. Padat će nam najvjerojatnije doznake iz inozemstva i da bi ih zadržali u tim postojećim gabaritima od cirka milijardu i nešto EUR-a mislim da je ovaj zakon apsolutno u redu. EURO će rasti ili već sada raste i samo da nam se ne pojavi još inflacija. Jednom riječju možemo reći da će se u godini koja je pred nama, govorim o 2009. zasigurno teže živjeti. Međutim ono što je svakako sreća za Hrvatsku da su nam banke sigurne. To što su nam vlasnici naših banaka strane velike banke npr. Uni Credito koji tamo otpušta 700 ljudi. Treba vjerovati da može doći možda i do promjene titulara ali da će oni ostati zbrinuti i sigurni. Govorim za zaposlenike, govorim o bankama. Sve u svemu još jedanput po četvrti, peti put iako bih najsretniji bio kada bi se jamčilo za sve depozite ovaj zakon je dobar. On ima onu psihološku, psihološki moment ali ako jedna Slovenija može jamčiti za sve uloge možda bi trebalo vidjeti da li to isto ili u tom pravcu može ići i Republika Hrvatska iako se slažem da već danas taj zakon treba usvojiti i kao poruku obratiti se na taj način javnosti. Priče o bijegu novaca iz naših banaka koje danas imamo prilike čitati u one koje garantiraju 100% na primjer u Sloveniju ili Austriju mislim da su fikcije. To se sigurno neće dogoditi. A ako bi se to dešavalo jasno je da to treba spriječiti. Sve u svemu Klub IDS-a podržava ovaj zakonski prijedlog.
Hvala. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, predstavnici Vlade, cijenjeni kolegice i kolege. Bez obzira na razinu znanja iz područja ekonomije ekonomija je zanimljiva svima jer se bavi bitnim stvarima za nas kao pojedince, ali i za nas kao ljudsko biće koje vjeruje u bolje društvo. Stoga je svima manje-više poznato da je tržišna ekonomija pretpostavka tržišne ravnoteže i razvoja gospodarstva ali i da tržišna ekonomija ne dovodi nužno i do pravednosti jer vrlo često tržišna ekonomija može dovesti do neprihvatljivo visokih razina nejednakosti dohotka i potrošnje. Istodobno poznato je da je financijski sustav zrcalo gospodarskog razvitka neke zemlje a da je povjerenje temelj na kojemu se gradi i počiva svaki financijski sustav. Nema osjetljivijeg područja od financijskog sektora, a njegova stabilnost za razliku od bilo kojeg drugog sektora ovisi isključivo o povjerenju i to ne kognitivnom nego tzv. afektivnom povjerenju. Nesporno je da je financijski sustav stabilan kad savršeno funkcioniraju sve njegove sastavnice. Financijski posrednici, financijsko tržište, financijska infrastrukutra i regulativa. Financijski sektor u Hrvatskoj odgovorio je svim aktualnim izazovima svjetske financijske krize i bez većih posljedica otrpio udarce upućene iz kriznih financijskih tržišta iz međunarodnog okružja. Predloženi zakonski okvir i usklađene aktivnosti fiskalne i monetarne politike jamac su izvjesnosti neponavljanja neugodne prošlosti financijskog sektora u Hrvatskoj iz devedesetih godina kada je zbog neučinkovitog upravljanja i izostanka odgovarajućeg nadzora došlo do propasti velikog broja banaka i štedionica ali i do izraženog nepovjerenja u bankarski sustav. Činjenica da građani Republike Hrvatske trenutno u bankama drže oko 135 milijardi kuna upućuje na ponovnu prisutnost izraženog povjerenja građana u financijski sektor u Republici Hrvatskoj, ali to već ponovno stečeno povjerenje mora se očuvati i zbog očuvanja stabilnosti financijskog sustava u Republici Hrvatskoj. Ovaj novi zakonski okvir nedvojbeno će pripomoći u očuvanju povjerenja građana, ali tomu može pripomoći i saznanje o nekim pokazateljima iz financijskog sektora. Primjerice, ukupna imovina financijskih institucija u Republici Hrvatskoj je oko 440 milijardi kuna, a imovina banaka je 340 milijardi što nas upućuje na činjenicu da banke u ukupnoj imovini sudjeluju s oko 77% i da su upravo banke ti financijski posrednici koji daju osnovno obilježje strukture našeg financijskog sektora, a to je bankovno usmjereni financijski sektor. U ovakvim uvjetima od izuzetne važnosti je spomenuti i činjenicu da je imovina bankovnog sektora za 25% veća od našeg bruto domaćeg proizvoda, a zajedno sa nebankovnim sektorima ukupna imovina je veća od BDP-a za skoro 60%. Gledano unatrag pet godina financijski sektor rastao je po prosječnoj godišnjoj stopi od 18% što je uostalom osiguravalo i primjerene stope gospodarskog rasta, a sve to ostvareno je u uvjetima financijske stabilnosti koju su prvenstveno omogućili nositelji ekonomske politike u koju uključujemo i fiskalnu i monetarnu politiku. Osim toga, izmijenjen je i donesen cijeli paket financijskih zakona koji su osigurali novi regulatorni i nadzorni okvir uključujući i osnivanje HANFA-e. Financijski potencijali za razvitak gospodarstva su u najvećoj mjeri u bankama kojima je i hrvatski potencijal štednje, jer je u štednim i oročenim depozitima zajedno s deviznim depozitima više od 160 milijardi kuna, odnosno 47% svih izvora banaka ili skoro 60% bruto domaćeg proizvoda Republike Hrvatske. Između mnogih ekonomskih uloga države jedna od najvažnijih je svakako ispravljanje tržišnih promašaja, a kojih je na svjetskom financijskom tržištu u posljednje vrijeme bilo u izobilju i s ozbiljnim ekonomskim posljedicama. I ovim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita glavni ciljevi sustava osiguranja depozita su da se dodatnom regulativom pridonese stabilnost financijskog sustava, te zaštite financijski nedovoljno educirani deponenti od gubitka svojih depozita u slučaju propasti kreditne institucije. Stoga je sustav osiguranja depozita istodobno i specifičan oblik zaštite sustava, zaštite potrošača. Postojeći sustav osiguranja depozita reguliran je Zakonom o osiguranju depozita, a visina osiguranog depozita iznosi 100000 kuna, a obračunava se kao ukupan iznos svih depozita pojedinog građana kod određene banke bilo da ih drži na jednom ili više štednih računa, na tekućem računu ili žiro računu u domaćoj ili stranoj valuti. Premije za osiguranje depozita je linearna, tj. jednaka za sve banke i štedionice. Obračunava se po premijskog stopi od 0,125% tromjesečno, a važećim Zakonom o osiguranju depozita predviđena je mogućnost određivanja nižeg iznosa premije za osigurane depozite u situaciji kad su sredstva u Fondu za osiguranje depozita veća od 2,5% od ukupne visine osiguranih depozita kod svih banaka. Osnovni razlog za predlaganje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita jest potpuno usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije, odnosno usklađenje s odredbama Direktive o programima osiguranja depozita. Predloženim amandmanima Vlada Republike Hrvatske je zbog trenutno izražene krize financijskih tržišta u svijetu važeći iznos osiguranja depozita građana povećava se sa 100000 kuna na 400000 kuna, a od 1. siječnja 2010. godine osigurani depozit od 400000 kuna odnosio bi se i na depozite svih fizičkih osoba i malih poduzetnika sukladno usklađivanju hrvatskog zakonodavstva s odredbama važeće Direktive o programima osiguranja depozita. Vlada Republike Hrvatske predložila je i amandman i izmjenu članka 9. važećeg zakona na način da se smanji premijska stopa osiguranja depozita sa 0,5 na 0,4% godišnje odnosno sa 0,125% tromjesečno na 0,10% tromjesečno i to zbog smanjenja troškova opterećenja banaka koji bi nastali kao posljedica povećanja osnovice za obračun premije za osiguranje depozita. Vlada Republike Hrvatske ovim amandmanima je reagirala sukladno reakciji većine zemalja Europske unije kao što su to učinile Austrija 8.10., Belgija 7.10., Danska, Francuska, Italija, Nizozemska, Velika Britanija, Švedska, čak Crna Gora, Bosna i Hercegovina. Iz našeg okružja samo nije za sada najavu reagirao, najavom povećanja limita Srbija koja inače ima najniži limit u iznosu od 3000 eura. Treba istaknuti da ovaj zakon od 1. siječnja 2010. predviđa proširenje opsega osiguranih deponenata sa građana na sve fizičke osobe i na male poduzetnike. Istodobno ovim zakonom uređuje se smanjenje roka obeštećenja, odnosno da se obeštećenje deponenata mora obaviti u roku od 90 dana od dana utvrđenja osiguranog slučaja s dva moguća produžetka roka od po 90 dana što je znatno kraći rok koji propisuje direktiva i koji je godinu dana. Ovim zakonom uvodi se odredba koja uređuje trenutak utvrđenja nedostupnosti depozita temeljem čega deponenti stječu pravo na obeštećenje, a ta odredba i rok idu u prilog deponentima. Naime, važećim zakonom pravo na obeštećenje počinje stečajem kreditne institucije dok ovim zakonom deponenti imaju pravo na obeštećenje i kada Hrvatska narodna banka utvrdi kako kreditna institucija nije u stanju isplatiti depozite, te nije izgledno da će se to stanje skoro izmijeniti. Ovaj zakon predviđa i mogućnost poduzimanja mjera za povećanje likvidnosti i solventnosti kreditne institucije. To su ulaganje u dopunski kapital, upisivanje i uplata novih dionica, otkup imovine ili izdavanje jamstava za određene obveze kreditne institucije s tim da ukupan iznos uloženih sredstava za sprečavanje nedostupnih depozita ne smije prelaziti 50% iznosa osiguranih depozita kreditne institucije iskazane u zadnjem mjesečnom izvješću o stanju depozita. Uvjet za moguću primjenu mjera jest prethodno mišljenje Hrvatske narodne banke. U naravi, mjere za povećanje likvidnosti i solventnosti, odnosno sprječavanja otvaranja stečajnog postupka bit će dio koordiniranih mjera Hrvatske narodne banke i agencije preko posebne uprave u situacijama kad je financijsko stanje kreditne institucije takvo da je neizvjestan daljnji nastavak njezina poslovanja. Poznato je da postoje dva važna izvora promašaja države – birokratski imperativ i kratkoročna obzorja. Ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita, a posebice amandmani da od 1. siječnja 2010. agencija osigurava depozite građana u svakoj banci, štednoj banci i stambenoj štedionici do uključivo visine od 400000 kuna u sto postotnom iznosu, te da se preniska stopa smanji s 0,5% na 0,4% godišnje. Vlada Republike Hrvatske niti je donijela zbog birokratskog imperativa, a niti je posljedica kratkoročnog obzorja. Naprotiv, Vlada Republike Hrvatske promišljajući isključivo dugoročno izradila je racionalan prijedlog, logičan i pravodoban prijedlog, ali i prijedlog koji je istodobno nužan stabilizacijski čimbenik, odnosno prijedlog koji je u interesu održanja stabilnosti financijskog sektora u Republici Hrvatskoj, ali je u interesu svih građana Republike Hrvatske. Ovaj prijedlog zakona jest ujedno i čin jačanja stabilnosti financijskog sustava, ali sa sobom istodobno zbog činjenice da je u bankama zapravo hrvatski potencijal štednje nosi poruku i gospodarskog rasta, socijalne sigurnosti i političke odgovornosti. Stoga će klub HDZ-a glasovati za donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita zajedno s predloženim amandmanima. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HSLS-a i HSU-a, gospodin zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Danas se općenito smatra da stabilnost neke države u suvremenom svijetu ne čine samo oni čimbenici koji utječu na njezin fizički integritet, na njezin suverenitet, nego prije svega oni čimbenici koji utječu na upravo stabilnost financijskih i gospodarskih subjekata ili institucija u toj zemlji. Pomalo neobično se dogodilo u Hrvatskoj i tome smo danas svjedoci da prve znake krize tržišta vrijednosnica, dioničkoga tržišta i dioničkih instrumenata na financijskom tržištu su građani gotovo bezglavo prodavali dionice, vrijednosnice, trgovali, dakle dogodilo se ono što inače panična psihološka reakcija, ne samo u Hrvatskoj, nego inače u svijetu, kao što s druge strane i na prve znake tektonskih poremećaja ili potresa, ponora u američkom financijskom tržištu nekako se poljuljala i europska investicijska aktivnost, ali i hrvatska također, tako da je naša investicijska industrija zapravo vrlo brzo osjetila kako se taj jedan sustav ljulja i isto tako dosta je ulagača u fondovima, u fondovskoj industriji jednako tako brzo svoje uloge prodavalo pa smo imali svih ovih dana prilike onda vidjeti, pa i ako hoćete teoretski razmatrati što se sve u uvjetima krize događa. I po možda nekakvom scenariju domino efekta očekivalo se da kao što je nepovjerenje u tržište vrijednosnice ili smanjeno povjerenje jednako tako i u fondovskoj industriji, investicijskoj industriji da se isto može dogoditi ili da će se dogoditi i kad je riječ o bankovnim institucijama. Međutim, evo za divno čudo to se još do danas nije dogodilo, pa da ne budemo zlouki proroci i da ne prizivamo zlo vjerujem da se u Hrvatskoj to neće dogoditi, premda dakle ova prva dva instrumenta ili dijela financijskoga sustava su bili ozbiljno narušeni, bankarski sustav nekako svemu tome odolijeva, građani i dalje imaju povjerenja, pa i ovom našom današnjom odlukom vjerojatno će steći i još veće povjerenje. Ja mislim da je ovo prilika da mi čestitamo prije svega hrvatskoj monetarnoj vlasti, guverneru Narodne banke, pa i Ministarstvu financija i Vladi koji su svih ovih godina, rekao bih jednom pametnom i koordiniranom politikom, ali naročito činjenicom da je monetarna politika bila neovisna o političkim odnosima i u Saboru i u Vladi ipak uspjeli zadržati povjerenje građana u bankarske institucije i povjerenje u to da deponirani iznosi sredstava, novaca građana su zapravo u hrvatskim bankama sigurni. To nije lako napraviti, povjerenje je krhko. To vidimo sada u cijelome svijetu, u zemljama koje mi često uzimamo kao primjer i u bogatim zemljama, pogledajte samo jedan Island ili pogledajte što se događa u Francuskoj ili Britaniji gdje će zapravo država morati intervenirati dokapitalizacijom banaka, Italiji i drugim državama. Možemo reći doista da u Hrvatskoj je to povjerenje štediša, povjerenje građana u monetarnu politiku, u Ministarstvo financija i u hrvatski bankarski sustav još uvijek veliko. Pa i ovo što danas činimo kad govorimo o povjerenju je zapravo više psihološki učinak ili imati će prije psihološki učinak nego stvarni financijski učinak. Svi smo mi svjesni činjenice da kada bi došlo do pravoga stampeda građana štediša da bez obzira na količinu i visinu osiguranih uloga, ipak bi banke u kratkom roku teško ili gotovo nemoguće isplatile sva deponirana sredstva. Tako je to svuda u svijetu, tako bi bilo u Hrvatskoj. Najvažnije je da banke tu svoju ročnost i pravodobnost omjera aktive i pasive dobro odmjere, jer ako toga nema onda nikakva isplata štednih uloga deponiranih sredstava u kratkom roku nije moguća. Zato i ovo ima jedan jaki psihološki učinak, dakle podizanje osiguranoga iznosa u našim bankarskim institucijama sasvim sigurno vratiti će, ako je bilo malo poljuljano to povjerenje hrvatskih građana, a naročito mislim da je dobro da od 2010. godine i sve fizičke osobe, dakle mali poduzetnici također mogu računati na osiguranje svojih uloga jer kod njih je zapravo deponirano sredstvo osobno, ujedno i deponirano sredstvo najčešće obrtno sredstvo ili neko drugo sredstvo koje mu je potrebno za njihovu djelatnost. Stoga će klub HSLS-a i HSU-a podržati ovaj prijedlog promjene zakona, pri čemu naravno mi smo zadržali financijsku stabilnost, osiguravamo štedne uloge do 400 tisuća kuna, ma koliko inače računa imali. Dakle, moguće da građani imaju više računa, pa ne osiguravamo onda samo 400 tisuća, nego moguće i preko milijun kuna i to je sasvim sigurno dobro. Ono što dalje moramo napraviti, dignuti gospodarstvo da prosječni građanin može doći do 400 tisuća kuna ušteđevine. Dakle, osigurajmo im 400 tisuća kuna, ali im osigurajmo ujedno ako možemo dignuti gospodarstvo da tih 400 tisuća kuna doista mogu i uštedjeti.
Hvala lijepa. U ime kluba HNS-a, gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče i gospodine ministre sa suradnikom. Ovo je valjda rijedak dan za ministra Šukera u Saboru kad ćemo svi ili većina, naime preko ono što je inače parlamentarna većina Vlade podržati jedan zakon. Zato što je očito da je bila nužna jedna interventna mjera i dobro je da se išlo sa ovom interventnom mjerom, odnosno sa ovom vrstom izmjena i dopuna Zakona o osiguranju depozita. Možda nije zgorega u ovom trenutku jasno reći šta to znači. To znači da svi ljudi koji u bankama imaju do 400 tisuća kuna u obliku štednih uloga, odnosno do 50 tisuća eura mogu biti sigurni za svoju ušteđevinu i da ako šta god se dogodilo da će im u roku od 3 mjeseca ili najduže u roku od 9 mjeseci do iznosa od 400 tisuća kuna, odnosno 50 tisuća eura njihovi novci iz banke biti isplaćeni i da im to garantira država. Mislim da je važno to reći zato što je zaista došlo do ja bih rekla nervoze i osjećaja nesigurnosti kod ljudi koji imaju štedne uloge u bankama. U globaliziranom svijetu gledaju pakete od 700 milijardi dolara, u Americi 87 milijardi dolara, u Velikoj Britaniji, kojima se izvlači, nad kojima se izvlače i financijske industrijske, nacionalne ekonomije iz zapravo jedne krize koja nije viđena u našim životima barem tako naglo i sa takvim drastičnim učincima u najsnažnijim ekonomijama svijeta. Prema tome, poručiti u ovom trenutku ovakvim izmjenama i dopunama zakona svim građanima da će im šta god se dogodilo, do 50 tisuća eura biti isplaćeno najduže u roku od 9 mjeseci ako bude i najgora kriza, je važno i dobro. Radi se i ne treba imati nikakvih dvojbi oko toga o psihološkoj mjeri. Dakle radi se o smirivanju recimo nelagode i straha koji se javlja u takvoj situaciji, ali ekonomija, a pogotovo financijsko tržište je pod snažnim uplivom psihologije i kao što znamo ovogodišnji recimo dobitnik Nobelove nagrade za ekonomiju Paul Krugman baš piše o tome da je jedan od razloga zašto je dobio Nobelovu nagradu je da piše o tome da je pred nama doba pa i ekonomija smanjenih očekivanja i balon koji se u zadnjih 10 ili 15 godina razvio naročito na financijskom tržištu nije realno da opstane. Prema tome ova vatrogasna mjera i psihološka mjera ako hoćete je važna i dobra i primjerena je ovom trenutku, smatramo u klubu HNS-a da zapravo nije bilo realnih razloga naročito zato što se radi o psihološkoj mjeri, da nije bilo pravih razloga da se ne garantiraju svi ulozi. Jasno je da je ovakva mjera naravno samo zadnja konzekvenca, da prije toga postoji niz drugih mjera i ovo je samo ako ništa drugo ne funkcionira, onda se ide na ovu vrstu isplate, odnosno garantiranja štednih uloga. Pa ako se radi o potrebi da se jednim zakonom smiri strah ili panika koju su ljudi počeli osjećati za svoje uloge u bankama, onda bi po našem mišljenju bilo dosljedno i efikasnije da se predlaže u ovim izmjenama i dopunama da se naprosto garantiraju svi štedni ulozi bez ovog ograničenja na 400 tisuća kuna, odnosno na 50 tisuća eura obzirom da naravno je pretpostavka da do takve situacije neće doći. Jer kad bi došlo, ni jedna zemlja na svijetu ne bi mogla sve uloge na taj način isplatiti, ali jasno je da postoji još niz mjera prije toga i baš zbog efikasnog učinka koji se ovdje namjerava i nadam će se postići, bilo bi po našem mišljenju bolje i efikasnije da su se garantirali svi štedni ulozi a ne ovi ograničeni do 50 tisuća eura. Naime u ovoj situaciji to je zapravo neka vrsta stimuliranja onih koji imaju na računu više od ovog iznosa, da taj svoj iznos podjele na više računa u više banaka. To je jedini efekt od ovoga koji ja vidim, dakle budući da se garantira svaki račun u tom slučaju jedina ideja je da se onda taj iznos koji prelazi 50 tisuća eura podjeli ne vidimo zašto je to potrebno i zašto se na taj način intervenira kada bi se to najjednostavnije moglo riješiti naprosto garantiranjem svih štednih uloga bez ovog ograničenja od 50 tisuća eura. Psihološki zakon da tako kažem, psihološka mjera ali dobra i potrebna i važno ju je u ovom trenutku učiniti, što se kluba HNS-a tiče predlažemo da se još jedanput promisli ta mogućnost da se garantiraju štedni ulozi bez ovog ograničenja od 50 tisuća eura. S druge strane u ovoj situaciji kada smo sada suočeni sa potrebom ovakvih vatrogasnih mjera, možda bi bio pravi ako ne već i malo poslije zadnjeg trenutka, da se počne razmišljati i o tome što ćemo sa revidiranom stopom rasta koja se predviđa za sljedeću godinu od po onome što se piše 3,5%, dakle da li tu ima nekih planova da se nosimo sa problemom bitno smanjenih očekivanja. Jer mi smo mala i slaba ekonomija, prema tome za nas 3,5% rasta nije isto kao i za snažne etablirane ekonomije, za nas je to vrlo ja bih rekla žalosna perspektiva. Prema tome, u ovom trenutku kad se vidi da su potrebne vatrogasne mjere, možda bi bio pravi trenutak da se pripremamo za činjenicu ili za pokušaj popravka tog rezultata koji nam se sada predskazuje i projicira, od rasta od 3,5% u sljedećoj godini koji bi naravno za hrvatsku ekonomiju zaista bio stagnacija. Prema tome, da ne bi morali vatrogasne mjere i u sljedećoj godini, 'ajmo i o ovome promisliti na vrijeme. Što se kluba HNS-a tiče, podržat će ovaj zakon i u ovakvoj formi smanjenih očekivanja.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Za stabilnost banaka velikim dijelom zaslužni su i građani Hrvatske. Ako se malo prisjetite ranijih, kriznih trenutaka u bankama, koliko god su građani prvi osjetili taj udar i platili dobrim dijelom te udare, oni su uvijek ostali vjerni bankama i štednji. I upravo taj novac, ti depoziti i te štednje u bankama su razlog stabilnosti tog bankarskog sustava. U idućoj godini i idućim godinama, po prognozama stručnjaka, očekuje se ipak gospodarska kriza koja će značiti strah građana za radno mjesto, za isplatu plaće koja će značiti i problem kako se nositi sa visinom troškova života i mislimo da te brige će građanima biti dovoljne. I zato klub SDP-a podržava da se poveća osiguranje depozita na 400 tisuća kuna, tako da građani barem ne moraju imati strah i razmišljati o svojoj štednji jer će im vjerojatno ta štednja trebati za djelomično pokriće i troškova života, a da ne govorimo i za neka ulaganja. I mislim da je to najbolja nagrada građanima za njihovu vjernost i za štednju i dapače vjerujemo da će ta štednja omogućiti da i bankarski sustav odigra svoju ulogu u daljnjem razvoju i investicijama. Kako je u ovoj raspravi od strane Vlade bilo govoreno i o fiskalnoj politici i o rezultatima fiskalne politike, a SDP se baš sa izrečenim stavovima i ocjenama ne slaže, ali kako je ovo Zakon o osiguranju depozita nećemo koristiti ovu govornicu da svoje neslaganje sa fiskalnom politikom danas izražavamo. Hvala.
Hvala. Klub SDSS-a, gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub SDSS-a razumije da u ovakvoj situaciju u kojoj smo se našli je nužno podržati mjere koje predlaže Vlada u pogledu osiguranja depozita kako zbog sigurnosti građana i njihovih sredstava u našim bankama, tako istovremeno i zbog sprečavanja odljeva novca iz naših banaka u mjeri u kojoj su naše u druge banke, odnosno u banke sa jačim i osiguranijim mehanizmima konsolidacije banaka koje poduzimaju zemlje u našem susjedstvu, posebno članice Europske unije. Međutim dakle, mi ćemo kao klub to podržati. Međutim, mislim da je ovo prilika da na ovom segmentu se podsjetimo do koje mjere i kako imamo dovoljno konsolidiranu i dovoljno jaku državu i u drugim segmentima u kojima je ona potrebna građanima. Dakle, do koje mjere je naša država u stanju biti ne samo vatrogasac kao što se često ispostavlja i kod tema koje smo diskutirali prošli tjedan i kod tema koje diskutiramo danas. A u kojoj mjeri zapravo se mi konsolidiramo kao država, jačamo kao država u funkciji građana, u funkciji onoga što ona građanima treba osigurati i da od institucionalno gledano slabe države idemo u pravcu jake države. Države koja je u stanju odgovoriti na različite izazove koje današnji svijet nosi sa sobom, uključujući razvojne elemente, uključujući lokalnu samoupravu koja nam je nažalost u većini slučajeva, u većini jedinica lokalne samouprave preslaba i s druge strane, u funkciji socijalnih mehanizama. Naši socijalni mehanizmi nažalost su još uvijek obilježeni ratnim iskustvom i ratnim posljedicama, a nisu socijalni mehanizmi koje bi država provodila kao elemente razvoja ili kao elemente socijalne pravednosti. I u tom smislu mislim da je važno da se ovom prilikom, povodom ovog momenta, prisjetimo tog za nas posebno važne teme ili važnog pitanja. Naravno, za to je potrebno da Vlada ima ozbiljnu strategiju, da Vlada ozbiljno o tome razmišlja i da se priprema za vremena koja su pred nama s obzirom na iskustva koja imamo, a koja u tom pogledu nisu najbolja. Nadam se da će to Vlada razumjeti, nadam se da će Vlada iskoristiti potencijale koji u tom pogledu postoje i unutar koalicijski, a i izvan koalicijski kapaciteta i da će se posvetiti tome kako se ne bismo nalazili u situaciju kao što je ova i ne samo ova, nego kažem i ona o kojoj smo prošli tjedan diskutirali, a da stvarima pristupamo vatrogasnim mjerama umjesto da pristupamo mjerama osmišljene i dugoročne strategije jačanja institucija države. Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Nedavna dramatična situacija na američkim i nekim europskim financijskim tržištima pokazala je važnost stabilnosti financijskog sustava za ukupni ekonomski poredak i život svake zemlje, a dobra i učinkovita zakonodavna regulativa jedan je od bitnih čimbenika stabilnosti tog sustava. Zakon o osiguranju depozita jedan je od zakonskih regulatora stabilnosti financijskog sustava, ali i zaštite deponenata koji su financijski nedovoljno educirani i samim time najviše izloženi raznim iznenadnim turbulencijama na tom osjetljivom tržištu. Dakle, to je specifičan oblik zaštite potrošača, jer je deponent građanin koji svoja slobodna financijska novčana sredstva deponira, ulaže kod banaka i drugih kreditnih institucija, dakle on je sudionik na tržištu kapitala. I u dosadašnjem sustavu pravne regulative postojale su zakonske pretpostavke za osiguranje depozita kroz Zakon o državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka koji je donesen 1994. godine, mijenjan i dopunjavan 1998., 1999., 2000. i 2004. godine i Zakon o osiguranju depozita iz 2004. godine. Međutim, baš zbog ovakvih događaja kao što su ovi koji su nedavno pogodili i uzdrmali svjetsko financijsko tržište i zbog potrebe usklađivanja s pravnim stečevinama Europske unije, ali najviše zbog zaštite i očuvanja vlastite stabilnosti financijskog sustava potrebno je donijeti predložene izmjene ovog zakona. Bit predloženih izmjena i dopuna ovog zakona može se iščitati u sljedećem. Prvo, zakon točno definira tko se smatra kreditnom institucijom, te kaže da su to banke, štedne banke i stambene štedionice sa sjedištem u Republici Hrvatskoj, ali i podružnice kreditnih institucija sa sjedištem izvan Republike Hrvatske koje pružaju usluge na području Republike Hrvatske sukladno zakonu kojim se uređuje poslovanje kreditnih institucija. Dakle, izjednačene domaće i podružnice strane kreditne institucije, odnosno osigurana je jednaka zaštita deponenata u svim kreditnim institucijama. Drugo, povećava se iznos obeštećenja građanima sa dosadašnjih 100 tisuća na visinu do 400 tisuća kuna po kreditnoj instituciji neovisno o broju njegovih bankovnih računa, visini sredstava na njima, valuti i mjestu gdje se ti bankovni računi vode. Treće, proširen je opseg osiguranih deponenata, vjerovnika sa građana na sve fizičke osobe i male poduzetnike, sukladno njihovom razvrstavanju prema Zakonu o računovodstvu od 1. 1. 2010. godine. Četvrto, obeštećenje deponenata mora se obaviti u roku od 90 dana od utvrđenja osiguranoga slučaja s dva moguća produžetka roka od po 90 dana, što je kraći rok od roka koji propisuje direktiva koji je godinu dana, a to je dan kada Hrvatska narodna banka utvrdi da kreditna institucija nije u stanju isplatiti depozite, te da nije izgledno da će to uskoro moći. Dakle, ne mora se čekati proglašenje stečajnog postupka kreditne institucije za obeštećenje deponenata. Peto, pravo na obeštećenje obuhvaća i tražbine s naslova kamata koje dospijevaju do trenutka nastupa osiguranog slučaja. Šesto, Hrvatska narodna banka je dužna bez odlaganja, a najkasnije u roku od 21 dana, od dana kada je utvrdila da kreditna institucija nije isplatila depozite donijeti rješenje o nedostupnosti depozita. Time rješenjem obavještavaju se dotične kreditne institucije i Agencija za osiguranje štednih uloga o nastalom slučaju i ono se mora objaviti u "Narodnim novinama". Agencija dalje poduzima aktivnosti kako bi vjerovnicima osigurala obeštećenje. I sedmo, ovim zakonom predviđaju se mjere za povećanje likvidnosti i solventnosti kreditne institucije. Dakle, i tu se pomaže. Mjere za povećanje likvidnosti i solventnosti mora predložiti dakle kreditna institucija agencije, a one moraju sadržavati vrstu mjera, nositelje provedbe, rokove ostvarenja, te instrumente osiguranja. Ove mjere u pravilu čine ulaganja u dopunski kapital, upisivanje i uplatu novih dionica, otkup imovine, te izdavanje jamstava. Ukupan iznos uloženih sredstava po ovim mjerama ne smije preći 50% iznosa osiguranih depozita kreditne institucije. Nadalje, ovim zakonom obvezuje se kreditna institucija da svojim klijentima kao i budućim potencijalnim korisnicima mora pružiti obavijesti o sustavu osiguranja depozita, to smatram da je posebno važno koje moraju biti na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu, te dostupne u svim podružnicama i na Internet stanicama kreditne institucije. Također je zabranjeno kreditnoj instituciji da ovakve obavijesti naplaćuje klijentima ili da ih koristi u reklamne i promidžbene svrhe. Smatram da je na kraju potrebno naglasiti vrlo brzo i pravovremeno reagiranje Vlade Republike Hrvatske, Ministarstva financija u pravcu sprečavanja financijske krize, sačuvanja povjerenja građana u sigurnost i stabilnost naših kreditnih institucija. Time je sačuvano financijsko tržište od velikih poremećaja, jer bi naglo povlačenje štednih uloga moglo nanijeti veliki udarac bankama koje bi ostale bez kapitala, a time i ukupnom gospodarstvu koje bi ostalo bez potrebnog obrtnog kreditnog kapitala. Sve to bi u konačnici se odrazilo i na standard građana. Dakle, sama najava Vlade o povećanju osiguranja visine depozita od 100 tisuća na 400 tisuća kuna, dodatno je učvrstila povjerenje ulagača i spriječila dodatni udarac na financijsku stabilnost kreditnih institucija. Zbog toga mislim da nemamo što čekati, nego ozakoniti ono što je već u svojoj najavi tako reći spasilo naše financijsko tržište i omogućilo normalni gospodarski i drugi život i rad bez dodatnih sredstava i povećanih bojazni za budućnost. Evo, na kraju kažem da podržat ću prijedlog izmjene i dopune Zakona o osiguranju depozita. Hvala.
Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, ministre, kolegice i kolege zastupnici. Prilično nevjerojatno je zvučala konstatacija prvog čovjeka državnih financija ministra Šukera da je hrvatski bankarski sustav sigurniji od onog u okruženju. Međutim, razlozi za to jesu objektivni, dakle mi vrlo dobro znamo da hrvatske banke jesu visoko dokapitalizirane i s druge strane znamo da su vrlo likvidne, a to znači da ne samo da imaju dosta kapitala, nego je taj kapital takve strukture da su visoko zastupljena upravo ta najlikvidnija sredstva. No, sigurno najjači čimbenik ovako visoke sigurnosti hrvatskog bankarskog sustava je Hrvatska narodna banka koja svojom funkcijom financijskog supervizora drži poslovne banke čvrsto pod kontrolom. No, dozvolite da ipak kažem kako mislim da je ovako visoka sigurnost hrvatskog bankarskog sustava jednim dijelom, makar jednim dijelom rezultat jednog odloženog efekta utjecaja financijske krize svjetske financijske krize na naš financijski sustav iz razloga što je hrvatski financijski sustav moramo to priznati, ipak nešto manje razvijen od svjetskog. Dakle, očito u ovom slučaju je nerazvijenost prednost. Dakle, mislim da kriza još u Hrvatsku nije došla u svojoj punoj jačini i zato je dobro, to je jako dobro čuti, i zato je dobrodošao upravo u ovom trenutku ovaj potez povećanjem svote osiguranih depozita sa 100 na 400 tisuća kuna, ali s druge strane i proširenje kruga štediša od početka 2010. na obrtnike i na male poduzetnike. Ovime će se pokriti 95% svih štediša, a oni koji imaju veće iznose slobodnih sredstava od navedenih 400 tisuća, zapravo i nisu klasične štediše, nego ih već možemo zvati investitorima, a investitori uvijek moraju računati sa time da sami snose veći dio rizika ulaganja. I zato zapravo nisam za to država garantira sve depozite, dakle i one veće od 400 tisuća. U uvjetima vrlo dinamičnih promjena na burzama eto svjedoci smo ovih dana da nam je prošli tjedan Crobeks strahovito pao pa je u ovim posljednjim danima opet počeo iskazivati visoki rast. Dakle a i zbog činjenice da hrvatski građani još uvijek nisu tako dobro educirani ili bolje reći nemaju još toliko iskustava s ulaganjem slobodnih financijskih sredstava, očito je da je štednja u bankama zapravo najsigurniji oblik ulaganja. A sad će postati još sigurnija jer će država u još većoj mjeri nego do sada stajati iza depozita u poslovnim bankama. Još kad bi kamate na te depozite bile veće, a očito je da prostora za povećanje kamata ima jer je bankarska industrija apsolutno najprofitabilniji segment hrvatskog gospodarstva bilo bi dakako još bolje. A svakako najbolje bi bilo kad bi istovremeno novac hrvatskih štediša bio jeftiniji za hrvatske poduzetnike, kad bi bio u funkciji gospodarskog rasta jer svi to znamo jako dobro nema dobrih banaka bez dobrog gospodarstva i nema dobrog gospodarstva bez dobrih banaka. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani gospodine ministre, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo prije samo nekoliko dana u ovom Saboru donijeli smo Zakon o kreditnim institucijama. U raspravi prilikom donošenja zakona a radi značaja koji kreditne institucije imaju za ukupni ekonomski i financijski sustav države naglašena je i važnost usvajanja najviših međunarodnih standarda bankarskog poslovanja a sukladno istim donošenje kvalitetnog zakonodavnog okvira koji će imati mehanizme i instrumente za efikasno sprečavanje i razrješavanje eventualnih kriznih situacija u poslovanju kreditnih institucija. U istom kontekstu spomenuti su i negativni financijski i ekonomski efekti odnosno razmjeri šteta koje mogu prouzročiti krizne situacije u financijskom sektoru i kojih smo svjedoci trenutno u našem širem i bližem okruženju. Ali isto tako bili smo i svjedoci posljedica urušavanja bankarskog sektora u Republici Hrvatskoj koncem 20. odnosno početkom 21. stoljeća te napora koji je bilo potrebno učiniti kako bi se vratilo povjerenje u sektor i konačno uspjelo u njegovoj potpunoj stabilizaciji. Nažalost posljedice te krize osjećaju se i dan danas na pojedinim područjima Republike Hrvatske. Konstatirana je i činjenica koja govori o trenutnoj stabilnosti bankarskog sektora odnosno kreditnih institucija u Republici Hrvatskoj čija je stopa adekvatnosti jamstvenog kapitala koncem 2007. godine iznosila 16,36% dakle 4,36% iznad minimalno propisane sukladno Zakonu o kreditnim institucijama ili 6,36% iznad minimalno propisane tada važećim Zakonom o bankama. Isto je tako važno napomenuti kako niti jedna od 33 kreditne institucije u Republici Hrvatskoj nije imala stopu adekvatnosti koja je bila ispod zakonom propisane. Svi spomenuti pokazatelji te rasprava vođena tom prigodom zasigurno ide u prilog tvrdnjama koje smo mogli slušati i ovih dana od strane guvernera Hrvatske narodne banke gospodina Rohatinskog i od strane ministra financija gospodina Ivana Šukera. Evo i danas u ovome uvodnom izlaganju o stabilnosti financijskog sustava u Republici Hrvatskoj te o tome kako nema bojazni da kriza na svjetskom financijskom tržištu značajnije uzdrma stabilnost našeg bankarskog sektora. Ovdje posebno želim pohvaliti usklađenu aktivnost i rad monetarne i fiskalne politike ove države koja je upravo doprinijela ovakvoj situaciji. Stabilnosti financijskog sektora uz kvalitetan pravni okvir kojim se uređuje poslovanje kreditnih institucija svakako pridonosi i osiguranje depozita građana i drugih fizičkih i pravnih osoba koje svoju financijsku imovinu povjeravaju na čuvanje kreditnim institucijama pod određenim uvjetima a na kojoj te iste kreditne institucije uglavnom baziraju svoje poslovanje. Stoga je od iznimne važnosti konstantno ulagati napore radi očuvanja likvidnosti financijskog sustava a da bi to bilo moguće potrebno je učiniti sve na jačanju povjerenja građana i drugih komitenata u kreditne institucije jer njih jedino interesira sigurnost njihova nerijetko teško stečena te u banke u obliku štednih uloga uložena financijska imovina. Na to nas ovih dana upozoravaju i predstavnici Svjetske banke. Također ministri financija, skupine G7. Dakle 7 najrazvijenijih zemalja svijeta naglašavaju u kontekstu turbulencija na svjetskom financijskom tržištu kako je važno da svaka država ima snažne programe osiguranja depozita u bankama upravo radi očuvanja financijske stabilnosti koja je jedino moguća uz sačuvano povjerenje štediša. Nerado se prisjećamo krize bankarskog sektora u Republici Hrvatskoj tijekom koje je ako me pamćenje dobro služi samo u nekoliko godina 11 hrvatskih banaka završilo u stečaju sa nesagledivim gospodarskim posljedicama i totalno poljuljanim povjerenjem u financijski sustav kojeg je veoma teško bilo vratiti. Iskreno vjerujem da se nešto slično u Republici Hrvatskoj više nikad neće ponoviti. S obzirom da dolazim iz Županje, grada kojeg su u to vrijeme kolokvijalno nazivali Županja grad u stečaju reći ću vam zaista u najkraćim crtama nešto o stečaju Županjske banke koji je u potpunosti tada izmijenio gospodarsko socijalnu sliku ne samo grada Županje nego i čitave Vukovarsko-Srijemske županije. Naime u to vrijeme što nije bio slučaj samo za Županjsku banku krediti su često dodjeljivani bez jasnih ekonomskih kriterija odnosno gospodarskim subjektima koji iste dijelom zbog cijene kapitala u to vrijeme, a dijelom zbog svoje kreditne nesposobnosti nisu mogli pravovremeno vraćati. Radilo se u velikom broju slučajeva o vlasnički vezanim poduzećima uz banku što je sve skupa dodatno kompliciralo. Kada se prvi put došlo u situaciju da banka nije mogla servisirati svoje obveze dakle kada se upalila crvena lampica dogodio se stampedo štediša i tu je praktično bio početak kraja. Vjerujem da smo svi svjesni toga kako nema banke koja se može održati u takvom i sličnom slučaju dakle u slučaju poljuljanog povjerenja komitenata. Nakon otvaranja stečajnog postupka po načelu tzv. domino efekta urušio se i veliki broj gospodarskih subjekata s jasnim socijalnim posljedicama koje nažalost i danas, koje se nažalost i danas osjećaju. Na koncu želja mi je i na ovom primjeru naglasiti značaj sustava osiguranja depozita koji je u to vrijeme kao i danas bio u nadležnosti Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka. Dakle zahvaljujući tadašnjem sustavu osiguranja depozita uspjelo se izmiriti 81% ukupne štednje građana koja je u pasivi Županjske banke tada iznosila 746 milijuna kuna. Nažalost 142 milijuna kuna štednih uloga koji nisu bili obuhvaćeni osiguranjem još uvijek su predmet stečajnog postupka i koliko imam informacija mislim da je veći dio tih sredstava uspjelo se naplatiti iz stečajne mase. Radi izbjegavanja sličnih situacija u budućnosti veoma je važno shvatiti kako osnovno načelo poslovanja financijskih institucija mora biti načelo sigurnosti jer svaka kreditna institucija svoje poslovanje temelji na povjerenju svojih komitenata a ne načelu profitabilnosti kako je, kao što je bio slučaj u našoj bližoj prošlosti koje u poslovanju kreditnih institucija može predstavljati da slikovito kažem mač sa dvije oštrice. Kvalitetan sustav osiguranja depozita za čije se uvođenje u pravni sustav Republike Hrvatske ostvarene pretpostavke još 1994. godine donošenjem Zakona o državnoj agenciji upravo u današnje vrijeme predstavlja veoma važan stup sigurnosti razvijenih financijskih sustava iz razloga što je on u svojoj biti i specifičan oblik sustava zaštite potrošača, odnosno štediša i njihovih štednih uloga. Postojeći sustav osiguranja depozita u Republici Hrvatskoj reguliran je dakle Zakonom o osiguranju depozita iz 2004. godine. Sukladno važećem zakonu visina osiguranog depozita iznosi 100000 kuna po svim dakle štednim ulozima i po svakoj banci što znači da ako štediše i građani Republike Hrvatske imaju svoje štedne uloge u više banka da su 100% njihovi štedni ulozi osigurani u svakoj od tih banaka. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita, te amandmani Vlade Republike Hrvatske predlažu se s jedne strane radi usklađivanja nacionalnog zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije, a s druge strane radi podizanja povjerenja u bankarski sektor čime se pridonosi sigurnosti i stabilnosti cjelokupnog financijskog sustava, te na taj način stvaraju pretpostavke daljnjem nesmetanom gospodarskom razvitku što mislim da je puno važnije nego onaj prvi razlog. I na koncu, Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita uključujući i vladine amandmane predviđene su bitne novine. Ja ću spomenuti samo neke od najbitnijih. Dakle, povećan je ovaj iznos osiguranog depozita sa 100000 na 400000 kuna i proširuje se krug osiguranih deponenata s građana na sve fizičke osobe i male poduzetnike, smanjuje se stopa premije osiguranja sa 0,5 na 0,4% i mislim da je ova odredba koja je predviđena u zakonu da se da mogućnost Vladi Republike Hrvatske da u slučaju ako to ocijeni potrebnim donese i veću osnovicu, veći iznos osiguranja depozita dobro, jer u takvim situacijama je potrebna promptna reakcija. Iz svega ovoga prethodnog što sam rekao i zaista iz tog razloga što osobno vjerujem da će ovaj zakon doprinijeti dodatnoj sigurnosti i stabilnosti našega ukupnog financijskog sustava osobno ću podržati donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita. Hvala lijepo.
Hvala. U 10,57 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Gospodin zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnikom. Naime, ovaj Konačni prijedlog zakona o osiguranju depozita ne možemo promatrati izolirano i izvan konteksta globalne financijske, globalne gospodarske krize koja se iz Amerike proširila i na Europsku uniju. Ovaj zakon ima snažnu socijalnu dimenziju, ali je rezultat i jedne odgovorne i rekao bih ekonomski gledano mudre politike hrvatske Vlade. Ovaj zakon je jasna poruka i hrvatskim bankama i hrvatskim gospodarstvenicima i hrvatskim štedišama i u onom psihološkom smislu da država jamči financijsku stabilnost, da hrvatski građani s punim povjerenjem trebaju i dalje štedjeti u hrvatskim bankama i da su njihovi depoziti sigurni. Kao što je bila i odluka monetarne vlasti, dakle Hrvatske narodne banke o ukidanju obvezne pričuve bila je također pravovremena i mudra, tako i ovaj Zakon o osiguranju depozita i povećanju zajamčene svote na 400000 kuna također dio jedne odgovorne politike koja ne zanemaruje i koja ne zatvara oči pred globalnom krizom, koja će manje ili više ovisno već o gospodarskoj i financijskoj strukturi pojedine zemlje ta kriza neće nikoga poštedjeti. Psihološki je važno da nakon stupanja na snagu ovoga zakona nećemo imati pritisak na šaltere i ono o čemu je govorio gospodin Krešo Filipović. Dakle, ako se sjetimo devedesetih, ako se sjetimo nekih naših banaka. Dakle, uz sve ono što se u njima događalo, pa i nezakonito upravo je onaj psihološki momenat bila kap koja je prelila čašu i kap koja je dovela do njihovog konačnog bankrota. Držim da su ove mjere Vlade Republike Hrvatske i Hrvatske narodne banke dio jedne sustavne i monetarne i fiskalne politike, da su te politike pokazale i početkom ove godine da ne podcjenjuju situaciju i da ne zatvaraju oči. Podsjetimo se samo kada je bio planiran državni proračun da se tada već išlo i restriktivno i štedljivo, da smo išli na jednu opreznu procjenu rasta bruto društvenog proizvoda. Isto tako, planiran je deficit opće države, dakle od 1,3% BDP-a. Dakle, po prvi puta proračun je tada imao primarni suficit, znači oko milijardu kuna suficita. To je prvi puta slučaj sa državnim proračunom. Znači, išlo se štedljivo, išlo se restriktivno. Država je znači prvi puta pokrila svoju potrošnju iz prikupljenih prihoda, a čak je dio prihoda se koristio i za otplatu inozemnog duga. Tijekom donošenja proračuna bilo je u stručnoj javnosti polemike u kom smjeru ići. Naznake krize su tada već postojale i ima onih ekonomskih stručnjaka koji su tada zagovarali snažnije zaduživanje države u korist povećanja potrošnje, jer su smatrali da bi potrošnja trebala biti generator razvoja, da bi potrošnja trebala posebno državna, investicijska ubrzati gospodarski rast. No, u uvjetima prijeteće inflacije sa neizvjesnim globalnim kretanjima Vlada je donijela odluku i predložila proračun koji je bio na tragu upravo obuzdavanja državne potrošnje i još jače kontrole deficita i rashoda. Takva fiskalna politika pokazala se apsolutno ispravnom u ovom trenutku i ovo što se danas događa upravo demantira sve one koji su bili za povećanje državne potrošnje i veću ulogu državne potrošnje u rastu bruto društvenog proizvoda. Isto tako i monetarna politika bila je na visini zadatka. Niz mjera koje su donijeli od ograničavanja obvezne pričuve, od propisivanja minimalne devizne likvidnosti, donošenja odluke o upisu obveznih blagajničkih zapisa. Dakle, sve su to mjere koje je također monetarna politika usmjerila na maksimalno ograničenje plasmana banaka i na restrikcije na inozemno zaduživanje banaka. Prema tome, i jedna i druga politika vukle su dobre i pravovremene poteze. Još važniji efekat posebice monetarne politike bio je u povećanju štednje. Dakle, činjenica je da su banke u namjeri da bi kompenzirale inozemne izvore povoljnim domaćim izvorima novca promicale i poticale domaću štednju koja je u prošloj godini rasla preko 10% i to također govori o povjerenju koje imamo izgrađeno u naš bankarski sustav i smatram da će ove mjere koje predlaže hrvatska Vlada, dakle i kroz ovaj Zakon o povećanju osiguranja depozita još više učvrstiti povjerenje u bankarski sustav. U definiciji ekonomske teorije imamo da je štednja odustajanje od potrošnje, a upravo je to ono što nam danas treba. Dakle, što treba stimulirati i dodatno smanjiti inflacijski pritisak. Jasno je da to nije dugoročno održiv ekonomski model, ali je sigurno dobar kako bi se ublažili ovi udari globalne ekonomske krize. Zato treba podržati ovaj zakon i treba i dalje budno pratiti događanja na globalnom tržištu kako bi bili u mogućnosti pravovremeno povlačiti poteze i zaštititi i očuvati makroekonomsku stabilnost zemlje. Hvala lijepo.
Hvala. I pet minutna rasprava, Klub zastupnika HDSSB-a, gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo, izgleda da je barem po ovom prijedlogu zakona na neki način postignut konsenzus ovdje u Hrvatskom saboru da na djelu je, odnosno na pomolu globalna i financijska i očito gospodarska kriza, ona nije trenutačna, ona će sigurno u narednim godinama biti na žalost još snažnija, pa ove mjere koje poduzima Hrvatska narodna banka i Ministarstvo financija, a vezano za ukidanje obvezne pričuve je evo ovaj zakon, odnosno Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita. U svakom slučaju mislim da su pravodobno i mislim da će građani i te kako pozdraviti nakon nekoliko financijskih bankovnih kriza koje smo imali u proteklih 20 godina, evo ova mjera o jamstvu za depozit štednih uloga u visini od 400 tisuća kuna, ma da bi bilo dobro da je Ministarstvo financija, odnosno Vlada predložila da ovo jamstvo bude neograničeno. No, ono što me pomalo zasmetalo to je da se radi o vatrogasnim i psihološkim mjerama. Kada bi se radimo o psihološkim mjerama, ja mislim i da će se ministar financija složiti s tim, ne bi bilo dobro. Ja mislim da ove mjere koje su predložene vezano za depozit do 400 tisuća kuna da Vlada ne ide sa namjerom da to bude psihološka mjera i da to bude vatrogasna mjera, nego da to bude zaista izmjena i dopuna zakona kojom Vlada zaista i stvarno jamči svakom građaninu osiguranje štednog uloga do 400, a kako smo vidjeli i puno, puno više ukoliko je štednja u više različitih banaka i evo nadam se da se neće ponoviti ona vremena kao što je to bilo sa mnogim bankama u Hrvatskoj ranije, kao što je to, evo do nedavno bilo i sa Gradskom bankom u Osijeku u stečaju gdje su godinama štediše zapravo tražili svoj novac koji su imali u Gradskoj banci u stečaju, pa i mnogim drugim bankama, ne samo u Slavoniji i Baranji. Prema tome, pozdravljajući ne ovu namjeru, nego ovaj postupak i Vlade, a prije toga i Hrvatske narodne banke, Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje će podržati ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, ministar financija Ivan Šuker. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, pa prije svega zahvala svima na podrškama o izmjenama ovoga zakona, no dozvolite mi samo nekoliko pojašnjenja jer bez obzira što se neke stvari istaknu na početku, one su se kroz neke rasprave ponovile. No, najprije bih želio da ovo ne može biti nikako vatrogasna mjera jer da se nešto dogodilo pa da mi sad vatru gasimo, onda bi to bila vatrogasna mjera. Ovo je mjera predostrožnosti. Ako se ne daj Bože nešto dogodi da građani Hrvatske budu sigurni. Dakle, to je nešto. Međutim, ono što očigledno stvara zabunu, a i bilo je u raspravi istaknuto, građanima se jamči za sredstva u jednoj banci do 400 tisuća kuna. Ne može on u jednoj banci imati 10 depozita i onda da mu se garantira za svih 10 depozita. Dakle, to je nešto što je jasno. Druga stvar, priča da će dio sredstava iz Hrvatske otići u neke druge zemlje koje imaju neograničeno osigurane štedne depozite. Mi moramo biti svjesni da ne možete baš doći u bilo koju zemlju, otvoriti samo tako račun i donijeti novce da vas nitko ništa neće pitati. Na kraju krajeva, morate imati dozvolu za otvaranje računa. Također kad govorimo o ovim većim depozitima, depozit od 10 milijuna kuna nije sigurno štednja, nego već nekakva ulagačka politika, netko je s tim novcima mogao pokrenuti nekakav biznis, dakle ovdje se radi isključivo o zaštiti štednje hrvatskih građana, prema tome i ovo su hrvatski građani, ali kažem nešto što je praksa u Europskoj uniji. Nemojmo se pozivati kad nam paše na Europsku uniju, a u ovom trenutku dakle govori da to nije tako ili je tako. Na kraju još dvije stvari. Kad bude prijedlog proračuna, onda ćete vidjeti da li je Vlada razmišljala o ovim gospodarskim trendovima koji slijede, ali onda isto tako nećemo moći licitirati da bi određeni rashodi mogli biti toliko i toliko jer ovakav gospodarski rast i ovakva gospodarska snaga može proizvesti toliko i toliko prihoda u državnom proračunu. I na kraju, niti si tko ovdje pripisuje da je isključivo zasluga ovoga ili onoga, da nije bilo koordinirane politike između monetarne i fiskalne vlasti, vjerojatno ne bi imali situaciju danas ovakvu kakvu jesu, no točno se zna u toj podijeli što je čiji posao. Ono čega smo se mi nastojali držati u ove 4,5 godine i u prvom mandatu i u drugom mandatu da stvarno Hrvatskoj narodnoj banci damo jednu totalnu neovisnost, dakle da mogu samostalno voditi monetarnu politiku bez miješanja politike. Dakle, dame i gospodo zastupnici, još jedanput vam hvala na podršci ovome zakonu i ja se nadam da će hrvatski građani nakon ove odluke mirnije spavati. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Idemo na glasovanje. Idemo sada na glasovanje o ovom Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita. Dajem na glasovanje konačni prijedlog toga zakona. Prije toga pardon, imamo amandmane koje je podnijela Vlada, koji su postali sastavni dio zakona i o njima se ne glasuje i nekoliko amandmana Odbora za zakonodavstvo. Ministre izvolite. Amandman prvi.
Amandman prvi ne možemo prihvatiti iz razloga što se točka 2. odnosi na strane podružnice koje bi radile u Republici Hrvatskoj, a bar ono što smo mi mogli iščitati intencija Odbora za zakonodavstvo je bila, mislili su da se ovo odnosi na podružnice u Republici Hrvatskoj, dakle zbog toga ne možemo prihvatiti ovaj amandman.
Predsjednik Odbora za zakonodavstvo? … [[Upadica se ne čuje.]] Amandman povučen. Drugi amandman?
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Hvala. Idemo na glasovanje o konačnom prijedlogu ovoga zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 86 glasova za donesen je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita. Sada bi imali tri točke, predlažem objedinjavanje ove tri točke sljedeće: Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 158, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 155, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Gradu Zagrebu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 157. To je sve u jednoj tijesnoj svezi pa predlažem dakle objedinjavanje rasprave, s tim da u ime klubova mogu govoriti 20 minuta. Suglasni? Dobro. Onda idemo na ova tri zakona. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 158, - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 155, - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Gradu Zagrebu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 157 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli odgovarajući odbori koji su podnijeli svoja izvješća. Državni tajnik, Antun Palarić će dodatno obrazložiti prijedloge ovih zakona. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Uvažavajući volju da se sustav lokalne samouprave dodatno doradi, hrvatska Vlada je daleko prije redovitih lokalnih izbora predložila izmjene zakona koji mijenjaju model izbora nositelja izvršnih ovlasti u lokalnoj samoupravi i kojim uređuje buduće odnose između neposredno izabranih općinskih načelnika, gradonačelnika i župana te njihovih zamjenika i isto tako izabranog predstavničkog tijela. Ti zakoni doneseni su sa ogromnom većinom glasova u ovom Hrvatskom saboru. I nakon donošenja zakona mi smo nastavili analizirati mogućnost poboljšanja zakonskih rješenja i nakon konzultacije sa mnogim predstavnicima jedinica lokalne samouprave i područne samouprave, smatramo da sustav može biti i bolji. Stoga sa ova tri zakona u cijelosti zaokružujemo reformu izbornog sustava na lokalnoj razini sa nekoliko bitnih izmjena koje će olakšati funkcioniranje izvršne vlasti. U Zakonu o lokalnoj i područnoj samoupravi mi predlažemo da u jedinicama lokalne samouprave koje imaju više od 10 tisuća stanovnika i u županijama, nositelj izvršne ovlasti dakle gradonačelnik, općinski načelnik i župan mogu imati dva zamjenika. Naime, s obzirom da se ukida poglavarstvo, s obzirom na okolnosti da sustav lokalne samouprave neprestano jača, procjenjuje se da jedan gradonačelnik sa jednim zamjenikom neće moći na najkvalitetniji način obavljati sve izvršne poslove. Stoga smatramo da zbog količine očekivanih poslova u tim većim jedinicama lokalne samouprave treba omogućiti da gradonačelnik ima dva zamjenika kao i župan, kao i općinskih načelnik u onim rijetkim općinama koje imaju više od 10 tisuća stanovnika. Mi smo uvažavali činjenicu da pojedine manje jedinice lokalne samouprave žele imati i efikasniji ustroj, dakle da se smanji izdatak za plaće nositeljima izvršnih ovlasti. Dosadašnje zakonsko rješenje je predviđalo da u jedinicama lokalne samouprave do tisuću stanovnika, gradonačelnik može obavljati dužnosti odnosno načelnik bez zasnivanja radnog odnosa, a iznad toga da bi morao biti profesionalac. U Hrvatskoj je razvoj lokalne samouprave išao u tom smjeru da ima veliki broj lokalnih jedinica koje imaju 3, 4, 5 tisuća stanovnika. Za njih bi izdatak za plaću općinskog načelnika i njegovog zamjenika bio priličan teret. S druge strane, mi želimo stvoriti prostor da istaknuti pojedinci koji žive u svom kraju, koji žele se uključiti na dobrobiti svoje zajednice u kojoj žive, da mogu obavljati posao gradonačelnika, općinskog načelnika bez zasnivanja radnog odnosa, a isto tako i zamjenika. I prepuštamo to njihovoj volji da oni kada budu izabrani, a mnogi će već i u kampanji to isticati, kako će obavljati dužnost i to procjenjujemo da će biti velika ušteda za lokalne proračune. U općinama i gradovima koji imaju više od 10 tisuća stanovnika i u županijama nositelj izvršne ovlasti dakle gradonačelnik, općinski načelnik i župan moraju biti u radnom odnosu, moraju zasnovati radni odnos u toj jedinici lokalne i područne samouprave, a njihovi zamjenici će moći optirati da li će obavljati dužnost sa zasnivanjem radnog odnosa ili bez zasnivanja radnog odnosa. S druge strane, ovim zakonom se jamči osiguranje zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina u onim sredinama gdje po Ustavnom zakonu pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo na razmjernu zastupljenost. Isto tako i pripadnicima hrvatskoga naroda u jedinicama lokalne samouprave su pripadnici hrvatskoga naroda u manjini. Dakle, u slučaju da na redovnim izborima ne bude izabran zamjenik iz reda pripadnika nacionalne manjine ili u slučajevima gdje su Hrvati u toj podjedinici u manjini, jamči se pripadnicima hrvatskoga naroda najmanje jedan zamjenik i to na dopunskim izborima na kojima imaju pravo glasa. Ukoliko se bira manjinski zamjenik onda samo pripadnici nacionalnih manjina, ukoliko se bira zamjenik iz redova Hrvatskoga sabora onda samo pripadnici hrvatskoga naroda. Ja bih i radi zapisnika i možda poslije kod prihvaćanja amandmana, ispravio odmah članak 1. stavak 6. gdje je došlo do pogrešnog navođenja zakona koji će se primijeniti. Naime, kada se budu provodili dopunski izbori primijenit će se odredbe Zakona o izborima općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba u onom dijelu u kojem nisu u suprotnosti s ovim zakonom. To znači da neće svi moći birati niti se svi kandidirati već samo pripadnici nacionalnih manjina u sredinama gdje se teži osiguranju te zastupljenosti. U odnosu na Zakon o izborima općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba imamo samo jednu malu izmjenu, a tiče se stvaranja prostora za veći broj kandidata u manjim gradovima. Naime, prema sadašnjem rješenju kandidat za gradonačelnika morao je skupiti najmanje 500 potpisa birača koji žive na području toga grada, a mi imamo gradove sa 3, 4 tisuće stanovnika dakle u tim sredinama bi bilo teško skupiti 500 potpisa. Stoga dopuštamo mogućnost ili predlažemo da se broj potrebnih potpisa smanji na 200 kako bi se odmah stvorile pretpostavke da se što više ljudi kandidira kako bi građani mogli birati najbolje kandidate. Odmah moram reći da je Odbor za zakonodavstvo stavio amandman koji preciznije razrađuje ovaj članak i s obzirom da je uložen veliki trud u taj amandman, mi ćemo prihvatiti amandman Odbora za zakonodavstvo na Konačni prijedlog Zakona o izborima općinskih načelnika, gradonačelnika i župana. Grad Zagreb je glavni grad Republike Hrvatske. On ima o sebi poseban zakon i taj zakon je sadržavao osnovne principe sustava lokalne samouprave koji su vrijedili u Hrvatskoj. Ali kako se promijenio sustav izbora tako je bilo nužno i mijenjati Zakon o Gradu Zagrebu u pogledu izbora gradonačelnika i njegovih zamjenika, u pogledu odgovornosti gradonačelnika u odnosu na Gradsku skupštinu Grada Zagreba, mogućnosti da ga Gradska skupština razriješi iako u Hrvatskoj više nigdje nema poglavarstava to sigurno ne može ostati i u Gradu Zagrebu. Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici sa usvajanjem ovih zakonskih prijedloga mi stvaramo pretpostavke da se izbori lokalni mogu provesti i na način da ćemo vratiti povjerenje građana u izabrane predstavnike. Vjerujemo da će i ovaj paket zakona kojima se poboljšava sustav izbora biti jedan doprinos u borbi protiv korupcije, da će prestati percepcija o trgovini mandatima, jer će građani kada biraju znati koga biraju imenom i prezimenom kandidata i njegove zamjenike i njihov glas će pripasti samo onome za koga su glasali. Ja sam uvjeren da će se u ovoj novoj političkoj utakmici javiti istaknuti pojedinci koji žele doprinijeti razvoju svoga kraja, koji žele čak i bez osnivanja radnog odnosa utjecati da građani bolje žive na područjima na kojima su oni izabrani i da se kvaliteta demokracije podigne na višu razinu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za politički sustav i poslovnik? I Odbor za lokalnu i područnu samoupravu? Predsjednik Odbora gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu Sabora na 15. sjednici održanoj 24. rujna 2008. godine razmotrio je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj i regionalnoj samoupravi s Konačnim prijedlogom Zakona koji je predsjednik Hrvatskog sabora dostavio Vladi Republike Hrvatske. Odbori u smislu članka 102. Poslovnika Hrvatskog sabora o predmetnom aktu raspravlja u svojstvu matičnog radnog tijela. Odbor je proveo objedinjenu raspravu o Konačnom prijedlogu zakona, te Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba s Konačnim prijedlogom Zakona i Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Gradu Zagrebu s Konačnim prijedlogom Zakona. Odbor je raspolagao pisanim mišljenjem udruge gradova o predmetnom aktu. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se rješenjima predloženim konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj, regionalnoj samoupravi otklanjaju nedostaci uočeni u odredbama zakona koji se odnose na reguliranje i pitanja načina obavljanja dužnosti općinskog načelnika, gradonačelnika, župana i njihovih zamjenika. Također u uvodnom izlaganju naglašeno je da se predloženim izmjenama i dopunama ovog zakona u odnosu na zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj i regionalnoj samoupravi, "Narodne novine" 109/07. čije odredbe stupaju na snagu 17. svibnja 2009. godine utvrđuju razliku u broju zamjenika načelnika, gradonačelnika, odnosno župana pri čemu se predlaže da u jedinicama lokalne samouprave koje imaju do 10 tisuća stanovnika, općinski načelnik, odnosno gradonačelnik imaju jednog zamjenika, a u jedinicama lokalne samouprave koje imaju preko 10 tisuća stanovnika, te u gradovima sjedištima županija, odnosno županijama, općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno župan imaju dva zamjenika. U raspravi su iznijeta sljedeća mišljenja, primjedbe i prijedlozi. U odnosu na rješenja predložena člankom 1. Konačnog prijedloga Zakona iznijeto je mišljenje prema kojem bi trebalo preispitati rješenje utvrđenim stavcima 6. i 7. koje se odnose na dopunske izbore na kojima se bira zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana iz redova pripadnika nacionalnih manjina ili iz reda hrvatskog naroda u jedinicama lokalne samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina čine većinu stanovništva, kako u pogledu ostvarivanja prava glasa na tim izborima, tako i u pogledu broja otpisa potrebnih za pravovaljanost kandidatura. Pri tome je istaknuto da zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana obavlja sve dužnosti zamjenika, pa bi o njegovom izboru trebali odlučivati svi građani s pravom glasa u jedinici lokalne samouprave. Iznijeto je mišljenje prema kojem bi odredbe ovog članaka trebalo dopuniti na način da se definiraju okolnosti da na izborima u jedinicama lokalne samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina čine većinu stanovništva, čelnik te jedinice bude izabran iz reda hrvatskog naroda, ili da u drugim jedinicama lokalne, područne i regionalne samouprave čelnik bude izabran iz redova pripadnika nacionalnih manjina. S tim u vezi konstatirano je da rješenje predloženo ovom člankom polaze od toga da će u jedinice lokalne, područne i regionalne samouprave općinski načelnici, gradonačelnici i župani biti izabrani iz reda hrvatskog naroda, odnosno iz redova pripadnika nacionalnih manjina u onim jedinicama lokalne samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina čine većinu stanovništva. Članovi odbora izrazili su različita stajališta u pogledu rješenja utvrđenih Konačnim prijedlogom ovog zakona kojim se predlaže da u jedincima lokalne samouprave koje imaju više od 10 tisuća stanovnika u gradovima sjedišta županija, odnosno u županijama općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno župan imaju dva zamjenika, pri čemu izabrani zamjenici odlučuju dali će dužnost obavljati profesionalno ili bez zasnivanja radnog odnosa. Prema mišljenju većine članova odbora, predložena rješenja treba podržati obzirom na opseg poslova koje obavljaju veće jedinice lokalne, područne i regionalne samouprave. Prema mišljenju dijela članova odbora, predložena rješenja nisu prihvatljiva. U prvom redu stoga što prepuštaju zamjenicima općinskih načelnika, gradonačelnika, odnosno župana da odluče o tome dali će dužnost za koju su izabrani obavljati profesionalno ili bez zasnivanja radnog odnosa. S tim u vezi iznijeto je mišljenje da predloženo rješenje prema kojem zamjenici općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana sami odlučuju hoće li dužnost na koju su izabrani obavljati profesionalno ili bez zasnivanja radnog odnosa, nekorespondira s obrazloženjem predloženog rješenja, po kojem su zbog opsega poslova u jedinicama lokalne samouprave koje imaju više od 10 tisuća stanovnika velikim gradovima, gradovima sjedišta županija, odnosno županijama potrebna dva zamjenika. Također, s tim u vezi u raspravi je postavljeno pitanje kako će primjerice gradonačelnik velikog grada s dva zamjenika koja odluče da dužnost na koju su izabrani obavljaju bez zasnivanja radnog odnosa, učinkovitije obavljati poslove od gradonačelnika i njegovog zamjenika koji svoje dužnosti obavljaju profesionalno. Kako je to pitanje uređeno naprijed uvedenim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi čije odredbe stupaju na snagu 17. svibnja 2009. godine. U raspravi je iznijeto mišljenje člana Odbora pri kojem, prema kojem bi svi čelnici jedinica lokalne samouprave koji imaju manje od 10 tisuća stanovnika svoju dužnost trebali obavljati profesionalno. Također je iznijeto mišljenje pri kojem bi trebalo regulirati pitanje o tome tko mijenja gradonačelnika u slučaju prestanka njegovog mandata opozivom. Predsjednik Udruge gradova upoznao je članove Odbora s mišljenjem Udruge gradova na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi pri čemu je naglasio da Udruga gradova nije bila konzultirana u postupku pripreme predloženih izmjena i dopuna ovog zakona. Naime iz sadržaja mišljenja Udruge gradova proizlazi da bi obuhvat predloženih izmjena i dopuna Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj regionalnoj samoupravi trebalo proširiti i to na: odredbu o obaveznom konzultiranju središnjih tijela državne uprave s nacionalnim udruženjima lokalnih, područnih, regionalnih jedinica prije upućivanja u daljnji postupak Nacrta prijedloga zakona i drugih propisa kojima se uređuju pitanja od značaja i utjecaja na lokalnu samoupravu te odredbama o suradnji i udruživanju lokalnih jedinica radi zajedničkog obavljanja poslova iz samoupravnog djelokruga kao i decentraliziranje poslova i ovlasti. S tim u vezi u raspravi je istaknuto da i Europska povelja o lokalnoj samoupravi koju je Hrvatski sabor u cijelosti ratificirao utvrđuje obvezu konzultiranja lokalnih jedinica u postupku pripreme i donošenja propisa koji se neposredno tiču jedinica lokalne samouprave. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova; 4 za, 2 protiv i 1 suzdržan, uzdržan odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj i regionalnoj samoupravi. Hvala.
Hvala. Izvještavam da je predsjednik Odbora gospodin Zvonimir Mršić sazvao sjednicu odbora za danas u 14 sati u dvorani Josipa Jelačića. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Predlažemo da se ovaj zakon, naziv ovog zakona dopuni. Umjesto ovako vrlo kompliciranog naziva koji se zove Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj, područnoj i regionalnoj samoupravi on bi mogao imati jedan podnaslov koji bi se zvao Zakon o političkoj trgovini u lokalnoj samoupravi. Mi smo danas ovdje čuli jedan najvažniji razlog zbog kojeg se mijenja ovaj zakon, a to je da je Vlada nakon što je Hrvatski sabor proveo dva čitanja ovog zakona, nakon što je matični odbor imao tematsku raspravu o ovom zakonu, nakon što su u ta prva dva čitanja bili konzultirani predstavnici jedinica lokalne samouprave dakle udruge gradova i udruge općina i nakon što je to doneseno ovdje u Hrvatskom saboru pred prošle parlamentarne izbore dakle Vlada je uočila nakon pomne analize da gradonačelnik i zamjenik koji će biti profesionalci dakle u punom radnom odnosu neće moći obaviti posao koji je postavljen pred njih nakon sljedeće lokalne izbore nego da će to puno efikasnije raditi gradonačelnik i dva zamjenika volontera što znači da dva zamjenika volontera vrijede više od jednog zamjenika profesionalca. Za taj argument mi nemamo nikakvih podataka. Mi nemamo podataka koje to poslove smatra Vlada da neće biti moguće obaviti nakon sljedećih izbora nego trebamo dodati još jednog volontera. To je jedno. I drugo, onda dajemo mogućnost da ti volonteri sami odlučuju o tome hoće li biti profesionalci ili će biti volonteri. To je jedinstveni slučaj da netko može samostalno o tome odlučivati. Hoće li gradonačelnik biti profesionalac i volonter propisuje zakon. Hoće li zaposleni u gradskoj ili općinskoj upravi biti profesionalci i volonteri i kako će biti zaposleni propisuje zakon. Jedino tima koji sada zbog povećanog opsega poslova ih moramo imati dvojicu je prepušteno na volju da oni sami kažu: «Pa čuj ja bi to mogel obavljati popodne i navečer» ili «Ne, ja moram biti profesionalac pa ću biti u stalnom radnom odnosu.» Do kud taj apsurd seže govori i da u izmjenama Zakona o gradu Zagrebu se kaže da zamjenici gradonačelnika grada neposredno izabranoga gradonačelnika grada Zagreba mogu biti volonteri. Dakle u gradu od 10 tisuća stanovnika i u gradu od 800 tisuća stanovnika mi uvodimo isti kriterij da zamjenik sam odlučuje o tome hoće li ili neće posao obavljati profesionalno. Zbog toga očito to nisu razlozi. Očito se netko uplašio da neće osvojiti izbore na, lokalne izbore i da treba proširiti mogućnost kupovine odnosno dodvoravanja odnosno proširivanja prostora u koalicijskom sporazumu a budući da se to više neće nakon sljedećih izbora moći činiti sa poglavarstvima potrebno je činiti prije izbora sa mjestima zamjenika gradonačelnika, načelnika odnosno župana. I po ovom zakonu neke od stranaka će nakon sljedećih izbora imati više zamjenika gradonačelnika i načelnika nego što su u svom životu uopće mogli sanjati. Jer upravo zbog te koalicijske preraspodjele naprosto će im biti dodvoreno, ne dodijeljeno nego dodvoreno mjesto zamjenika. Što će on raditi pretpostavljam da ne zna niti onaj tko će biti zamjenik a ne zna niti onaj tko će biti gradonačelnik jer ako pročitamo zakon i vidimo koja je uloga zamjenika u sadašnjem sustavu a ona se nije mijenjala niti u novom sustavu on mijenja gradonačelnike ili gradonačelnicu jedino i isključivo onda i u opsegu u kojemu to dodijeli gradonačelnik ili gradonačelnica. Dakle zamjenik gradonačelnika nema izvornih ovlasti. Samo tamo onda i u opsegu ovlasti koje mu gradonačelnik ili gradonačelnica dodijeli ovaj može obaviti taj posao. Odi tam, zbavi mi to ili odi tam napravi to i to i donesi takvu i takvu odluku. Zamjenik gradonačelnika ne može donositi odluke. Ako ima ovlast za donošenje odluka može ih donositi samo u opsegu koji mu dodijeli čelnik jedinice lokalne samouprave. Dakle ne može donijeti odluku kakvu on misli da treba donijeti nego kakvu misli da treba donijeti gradonačelnik. I sada mi kažemo: Ne. Jedan profesionalac to neće moći raditi nego trebaju dva volontera koji će biti toliko moćni da sami jedino oni mogu odlučiti hoće li ili neće biti profesionalci. Očito taj razlog je samo izlika. Mi se ponovno bavimo perifernim stvarima, bavimo se stvarima političke trgovine umjesto da smo cijelu jesen proveli kao što u konačnici i program Vlade govori raspravom o strategiji regionalnog razvoja, Zakona o regionalnom razvoju, Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave. Pa gospodo, pa ovdje lijepo piše da će se do 30. rujna usvojiti Zakon o financiranju jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave, cjeloviti zakon koji će se početi primjenjivati od 1.1. sljedeće godine. O čemu mi danas raspravljamo kako kupiti još jednog koalicijskog partnera. Što će oni raditi? S kojim novcima će raditi? Pa to je nevažno. Zato jer se očito i odustalo od projekta decentralizacije gdje ćemo ponovno se vratiti na projekt političke redistribucije, pa ćemo onda valjda vidjeti kakvi će biti izborni rezultati na lokalnim izborima, pa ćemo onda vidjeti da li ćemo dati mrvice ili ćemo sve opet ostaviti Uredu premijera da odlučuje i ministra financija da jedan odlučuje o novcima, a drugi da daje suglasnost. Ako je tako tomu, onda nam ne trebaju niti jedan zamjenik osim da ide na protokolarne stvari. Ali to mogu raditi i drugi ljudi iz gradske uprave koji su profesionalci u cijeloj priči. Koliko je neozbiljno pripremljen ovaj zakon govori i završni članci. Dakle, u članku 3. kaže: “Ovaj zakon stupa na snagu 18. svibnja.“ Mi imamo nekoliko zakona. Mi ovim zakonom, ovim izmjenama zakona mijenjamo zakon koji uopće nije na snazi, koji će stupiti na snagu 17. svibnja, što znači da do 17. svibnja imamo ovako izabrane gradonačelnike i gradonačelnice. Prema zakonu koji će biti na snazi 17. svibnja na dan izbora bira se jedan zamjenik, a tek sutradan 18. svibnja imamo dva zamjenika. Kada ćemo tok drugog zamjenika neposredno izabrati? To je manjinac, to je manjinac. Dakle, čak se tu ide i s time da mijenjamo zakon koji nije na snazi, koji će biti na snazi jedan dan i taj dan ćemo ga promijeniti. Jedino se postavlja pitanje kako ćemo tog drugog zamjenika tada izabrati. U ovom ja bih još imao neko razumijevanje da je u ovom zakonu uneseno ono što je GONG i neke druge nevladine udruge su tražile primjerice oko pitanja transparentnosti i financiranja kampanja. Ali ti amandmani se nisu usvojili niti 2007., o njima se niti danas ne raspravlja nego idemo raspravljati o tome hoće li imati jednog i danas raspravljati hoće li imati jednog ili čak tri zamjenika. Jer mi nismo išli za time da kažemo pazite našu praksu. Mi smo Ustavom predvidjeli da u određenim jedinicama lokalne samouprave predstavnici manjina moraju biti zastupljeni u izvršnoj vlasti. Da bi bio zastupljen u izvršnoj vlasti moraš biti izabran. Da bi bio izabran moraš biti kandidiran i mi se sad pravimo nevjerne Tome i kažemo ako ne budu izabrani bit će dopunski izbori, pa ako nije kandidiran ne može biti ni izabran. Prema tome, tamo gdje treba biti predstavnik nacionalne manjine, zamjenik, pardon gradonačelnika, župana i ne znam što mora biti kandidiran i lista koja prođe sasvim sigurno je da će biti tada i izabran i nema potrebe za dopunskim izborima, nema nikakve potrebe za dopunskim izborima. I tako treba definirati članak 1., a ne definirati ga ovako nespretno kako je pa imamo i relativno nespretan amandman Odbora za zakonodavstvo gdje se praktično ne zna što ako je čelnik jedinice lokalne samouprave predstavnik manjina u jedinici u kojoj su manjine, pa onda što ćemo, da li ćemo imati i čelnika i zamjenika, pa sada tu nešto radimo nekakvu gimnastiku između toga. Prema tome, ako imamo Ustavni zakon, ako ga moramo provesti, a bilo bi dobro da ga provodimo kad neke druge zakone već ne provodimo u ovoj Hrvatskoj koje smo donijeli, onda mora se propisati obavezno kandidiranje predstavnika nacionalne manjine na listi za jednog zamjenika. Sada imamo dosta, imamo ih dva i nema potrebe za dopunskim izborima. Vratit ću se na lokalnu samoupravu. Mi smo donijeli izmjenu Zakona o lokalnoj samoupravi 2005. godine, u studenom 2005. godine. Te izmjene zakona su do dana današnjeg mrtvo slovo na papiru, jer ni jedan, odnosno jedan jesmo Zakon o prostornom uređenju, ali ostalih 34 zakona nismo u ove tri godine dobili ovdje u Sabor da izdefiniramo što jest lokalna samouprava 18. svibnja 2009. godine i da nemaju naši građani dvojbe oko toga kako će birati, nego da imaju, točno znaju kako će birati, ali znaju i za što ga biraju. Pa će onda s obzirom na to se odlučiti i koga će si izabrati. Jer ako trebaju pijuna kojim će se upravljati iz Vlade i Ministarstva financija će izabrati nekog takvog. Ali ako trebaju čelnike jedinice lokalne samouprave koji će imati ovlasti, mogućnosti, financijski fiskalni kapacitet će izabrati možda nekog drugog. Dakle, ako će birati poslušnika ili pod ako je sustav da bira poslušnika ili podobnika koji kako neki predstavnici Vlade kažu treba imati istančane načine komuniciranja s Vladom onda će vjerojatno tako. A ako traži čovjeka koji će upravljati jedinicom lokalne samouprave, definirati razvojne projekte zajedno sa gradskim vijećem i gradonačelnikom i građanima i provoditi te i imati za to ovlasti i fiskalni kapacitet, onda će birati nekog sasvim drugog. I mi umjesto da to radimo mi ponovno si i ponovno i ponovno i ponovno raspravljamo samo o tome kako da se međusobno preraspodijelimo, kako da više stranačkih ljudi dobije mogućnost raznih sinekura i kako da nagradimo potencijalne koalicijske partnere ne bismo li na takav način se dokopali to malo vlasti što postoji ili moći što postoji u lokalnoj samoupravi. I mi umjesto da idemo za transparentnijim načinom izbora i snaženjem ljudi u lokalnoj samoupravi, neposredno izabranih ljudi u lokalnoj samoupravi mi od toga ponovno radimo jednu polu lakrdiju. Mi umjesto da imamo gradonačelnika neposredno izabranog, mi ćemo imati zatvorenu listu koju ćemo ponuditi građanima pri čemu neće znati kada će izlaziti na izbore neće znati hoće li imati 2 ili 3 zamjenika u pojedinoj jedinici lokalne samouprave. I ni danas, evo sada još i kada raspravljamo o ovome, mi ne znamo u konačnici tko će toga 3. zamjenika birati. Hoće li to birati svi ili će ga birati samo pripadnici nacionalnih manjina. Ako će ga birati samo pripadnik nacionalnih manjina, da li će on imati ovlasti zamjenika? Jer ako ga ne biraju svi građani, onda treba imati suženi opseg ovlasti. A ako ga biraju svi, onda to možemo napraviti u prvom krugu, odnosno u prva 2 kruga. Kako se nalazimo u apsurdnima govori i situacija da je bilo potpuno zaboravljeno da bi proveli se izbori za gradonačelnika Zagreba da trebamo primijeniti i Zakon o Gradu Zagrebu. I tek sada se stvaraju pretpostavke, ali samo u Gradu Zagrebu za neposredne izbore. Mi, nije točno što je državni tajnik rekao da su ovi zakoni ustvari pretpostavke za neposredni izbor. Mi te pretpostavke imamo. Imamo ih, donijeli smo ih, usvojili smo ih kao velika stvar prije prošlih lokalnih izbora. Ali tada je Vlada zaboravila da ima Grad Zagreb i da i u Zakonu o Gradu Zagrebu treba izdefinirati neke stvari da bi se to moglo poslije realizirati. I sada u tome, kao što sam rekao Zakonu o Gradu Zagrebu čak se ide do toga da se kaže, ne pa ne treba, što će gradonačelniku 2 profesionalca, neka oni budu volonteri pa neka oni sami odlučuju o tome hoće li profesionalno ili volonterski obavljati dužnost. I opet imamo zakon koji stupa na snagu 18. svibnja. Koliko ćemo zamjenika birati u Zagrebu 17. svibnja? Jednog? Dva? Više? Ja ne znam. Istu stvar imamo i kod Konačnog prijedloga zakona o dopunama Zakona o izborima općinskog načelnika, gradonačelnika i župana gdje se kaže ovaj zakon stupanjem na snagu odluku o raspisivanju prvih sljedećih redovnih izbora, a tek zakona koji mijenjamo je stupio na snagu, ali će se primjenjivati danom odluke o raspisivanju izbora. Zašto nije ista odredba o stupanju na snagu, o primjeni je, ali o stupanju na snagu je. Prema tome, nikakvog razloga mi u SDP-u ne vidimo nikakvog racionalnog razloga za ove izmjene zakona gdje se povećava s jednog na dva. Vidimo razloge jedino u definiranju načina izbora i pozicije izbora predstavnika nacionalnih manjina u jedinicama lokalne samouprave gdje treba osigurati razvojnu zastupljenost. Slažemo se sa izmjenom zakona o izmjenama i dopunama Zakona izbora gdje se smanjuje broj potpisa, ali mi smo takve amandmane dali kada je bio tekst zakona pa su ti amandmani odbijeni. Čak štoviše, mi smo dali još bolje amandmane, mi smo rekli da se u postotku odredi koliko treba se skupiti potpisa, ali tada se to nije uvažilo. Odbijeno je. I sada nam Vlada nakon godinu dana vraća to i kaže joj, gle vidite, vidjeli smo da imamo i malih jedinica lokalne samouprave gdje smo propisali da treba skupiti više potpisa nego što ima stanovnika. pa mi smo to govorili i treba se konačno početi slušati zastupnike bez obzira iz kojih redova dolaze, ili lijevih, desnih ili iz sredine. I predlažemo Vladi da se prestane baviti marginalnim efemernim pitanjima i da se konačno počne baviti ključnim pitanjima za lokalnu samoupravu pitanjima koji će otkloniti mogućnost korupcije u lokalnoj samoupravi, a koji će označiti snaženje jedinica lokalne samouprave i ja ih pozivam Vladu da izvuku iz arhive program Vlade Republike Hrvatske koji je usvojen u ovom Saboru. On je usvojen i trebao bi vrijediti i za Vladu i ona bi ga trebala poštivati i primjenjivati kao što bi Vlada trebala poštivati i primjenjivati Zakon o ratifikaciji Europske povelje o lokalnoj samoupravi gdje smo utvrdili da se prilikom pripremanja i donošenja zakona koji se odnose na lokalnu samoupravu obavezno moraju konzultirati predstavnici lokalne samouprave. Ponovo ovo nije učinjeno prilikom ova tri zakona, a ja ne znam osim još komunalnog gospodarstva i financiranja koji je to važan zakon za lokalnu samoupravu, a da ih ne trebamo o tome uopće konzultirati i ako ovo ne treba konzultirati, onda o čemu uopće treba konzultirati? Naš problem je da donesemo zakon, pa i P.Z.E., a onda ga stavimo u ladicu i mislimo da se taj zakon ne odnosi za Vladu niti na HDZ. Hvala.
Hvala. Nekoliko ispravaka netočnog navoda. Prva, gospođa zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, žao mi je što nemam institut replike da bih odgovorila na niz netočnih navoda koje je ovdje iznio zastupnik Mršić. Ja ću se samo na dva osvrnuti. Jedan je bio da se netko uplašio, a drugi je bio da se žele zadovoljiti koalicijski partneri, pa ja želim reći da ni jedno ni drugo nije točno, ali niz navoda je bilo koji nisu točni. Pokušati ću obrazložiti. Profesionalac ili volonter po toj logici gospodine Mršić ne biste bili ili zastupnik, ili ne biste bili, ovo je obrazloženje netočnog navoda, ne biste bili ili gradonačelnik ili zastupnik. Ili jedan posao dobro radite, ili jedan posao loše radite. Znači, trebali bi otvoriti temu profesionalac ili volonter. To je jedno. Drugo, dva zamjenika. Ja ću reći, dakle obrazloženje iz primjera Dubrovnika. Dakle, grad ne može funkcionirati i vi ne možete kao što je naveo zastupnik poslati nekoga iz gradske uprave, pa i na protokol. Znači, neophodno je da zamjenik, bar zamjenik mijenja gradonačelnika kad je on u Saboru, kao što mi jesmo. Znači, potpuno neutemeljeno ste ovo kazali ovdje. Neophodno je imati 2 zamjenika, a nevažno je imaju li institut profesionalca ili volontera jer vi posao možete sasvim izvrsno obnašati bili u jednom ili drugom statusu, ovisi o vašem odnosu prema radu, ali mogla bih … [[Govornica se ne razumije.]]
Drugi ispravak, gospodin zastupnik Mato Bilonjić.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolege i kolege. Pa ispravio bih u nizu netočnih navoda, ispravio bih samo jedan. Znači, kolega Mršić je kazao da ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi se može nazvati zakona o političkoj trgovini lokalnoj samoupravi. Ja ga ispravljam jer ove izmjene su došle sa terena. Ove izmjene su došle sa terena da se omogući, da se da mogućnost da načelnici općina u manjim područjima od 10 tisuća znači stanovnika, mogu biti volonteri, mogu biti profesionalci. Da se da mogućnost i da u gradovima koji imaju i općinama i županijama više od 10 tisuća znači mogu biti profesionalci, a mogu biti i volonteri. Znači Vlada nije kazala da će biti volonter, Vlada je dala samo mogućnosti znači da na samom terenu odluče, a građani će odlučiti da li će podržati nekoga tko će biti volonter ili profesionalac. Hvala.
Sljedeći ispravak, gospodin zastupnik Tomislav Vrdoljak.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo također u nizu netočnih navoda ispravio bih jedan kolege Mršića kojeg se donekle dotakla i kolegica Šuica, ali ja ću ga ovdje citirati. Kolega Mršić je rekao: "očito se netko uplašio da neće osvojiti izbore pa je napisao ovakav zakon". Zakoni se ne predlažu na temelju straha, pa tako ni ovaj zakon se nije predložio na temelju straha od gubitka izbora nego na temelju Ustava Republike Hrvatske i ustavnih odredbi i mi nemamo straha od gubitka izbora.
I gospodin zastupnik Josip Đakić, izvolite ispravak netočnog navoda.
Gospodine potpredsjedniče ispraviti ću samo jedan netočan navod u cijelom nizu netočnosti koje je izrekao gospodin Mršić, a taj je da ovim konačnim prijedlogom zakona zapravo se legalizira politička trgovina. To je apsolutno netočno i nema utemeljenja u ničemu, to ste vi izjavili da se ovim legalizira i ozakonjuje politička trgovina u jedinicama lokalne samouprave. Jer baš ovim načinom i ovim prijedlogom zakona jasno će biti prezentirano građanima koji će odlučivati o tome da li podržavaju i toga kandidata za načelnika kao i za njegove zamjenike da li bi oni bili profesionalci ili volonteri. Građani će o tome u konačnici odlučiti, a ne vi niti bilo tko drugi, nego građani koji će imati pred sobom jasnu sliku političkih opcija koje zajednički nastupaju na izborima.
Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. S obzirom da je objedinjena rasprava o ova tri prijedloga za izmjenu i dopunu Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi, o izborima općinskih načelnika i gradonačelnika i župana i gradonačelnika Grada Zagreba i Zakon o Gradu Zagrebu početi ću redom sa Zakonom o lokalnoj i područnoj samoupravi koji je temeljni zakon kojim je uređen sustav lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj. Njime su utvrđene ovlasti i nadležnosti tijela lokalnih jedinica, njihovi međusobni odnosi i odgovornosti. Posljednjom novelom ovog zakona iz listopada prošle godine između ostalog uveden je i neposredan izbor nositelja izvršne vlasti u jedinicama lokalne i područne samouprave što je iziskivalo uređivanje odnosa i podjelu nadležnosti između predstavničkih tijela, općinskih i gradskih vijeća te županijske skupštine i nositelja izvršne vlasti, dakle načelnika, gradonačelnika i župana. Prelaskom na model neposrednog izbora nositelja izvršne vlasati želi se postići njihov veći legitimitet te bolji i kvalitetniji sustav upravljanja kroz uspostavu ravnoteže između predstavničkog tijela i izvršne vlasti. To će, za očekivati je u konačnici svakako doprinijeti većoj stabilnosti u funkcioniranju lokalne vlasti, a time i jedinica lokalne i područne samouprave u cjelini. Ovim zakonom, dakle predlagatelj Vlada Republike Hrvatske predlaže urediti broj zamjenika općinskih načelnika, gradonačelnika i župana u odnosu na veličinu odnosno broj stanovnika lokalne jedinice. Pod kojim uvjetima općinski načelnik i gradonačelnik, odnosno njihovi zamjenici mogu dužnost obavljati profesionalno te pitanje izbora zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana iz redova pripadnika nacionalnih manjina kao i njihovog izbora iz redova hrvatskog naroda u onim jedinicama u kojima pripadnici nacionalnih manjina čine većinu stanovništva. Pa se tako predlaže da u jedinicama lokalne samouprave koje imaju do 10 tisuća stanovnika, općinski načelnik odnosno gradonačelnik ima jednog zamjenika, a u jedinicama koje imaju više od 10 tisuća stanovnika u gradovima, sjedištima županija odnosno županijama općinski načelnik, gradonačelnik odnosno župan imaju 2 zamjenika. Povećanje broja zamjenika zasigurno će biti između ostalog i dodatni poticaj za predizborno koaliranje stranaka što će po našem mišljenju doprinijeti smanjenju mogućnosti kohabitacije, a time i većoj stabilnosti lokalne vlasti. Što se tiče prava nacionalnih manjina tamo gdje je propisano da imaju pravo na razmjenu u zastupljenost u predstavničkom tijelu, kao i u jedinicama područne samouprave gdje je statutom propisano da je zamjenik župana pripadnik nacionalne manjine, jedan zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana mora biti iz redova nacionalnih manjina. U jedinicama lokalne samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina čine većinu stanovništva, pripadnici hrvatskog naroda imaju pravo na razmjernu zastupljenost. Jedan zamjenik općinskog načelnika odnosno gradonačelnika mora biti iz redova pripadnika hrvatskog naroda. Ako to ne bi bilo osigurano, provest će se dopunski izbori za te zamjenike naravno uz uvjet da gradonačelnik nije iz reda nacionalne manjine ili hrvatskog naroda što i predlaže dopuniti se amandmanom Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice svakako podržava. Predlaže se također, što će naravno između ostalog ovisiti o financijskim mogućnostima, da u jedinicama lokalne samouprave koje imaju do 10 tisuća stanovnika općinski načelnik, gradonačelnik i njihov zamjenik kao i u jedinicama lokalne samouprave koje imaju više od 10 tisuća stanovnika, velikim gradovima, gradovima, sjedištima županijama, odnosno županijama gdje općinski načelnik i gradonačelnik i župan dužnosti obavljaju profesionalno, njihovi zamjenici u roku od 8 dana od dana stupanja na dužnost odluče da li će dužnost na koju su izabrani obavljati profesionalno. Što se tiče tog navedenog roka od 8 dana za donošenje odluke o eventualnom profesionalnom obavljanju nekih od navedenih dužnosti, držim da bi ga trebalo definirati da on ne bude prekluzivni tj. da izabrani dužnosnici koji bi to prema zakonu dakle imali pravo, mogli tijekom mandata odlučiti o svom profesionalnom obnašanju dužnosti, jer niz je ne samo subjektivnih nego i objektivnih okolnosti koji se mogu dogoditi tijekom mandata od 4 godine koji bi iziskivale profesionalno obnašanje dužnosti primjerice dugotrajna bolest načelnika, gradonačelnika ili župana, znatnije povećanje obima poslova itd. U svakom slučaju dobrim držim rješenje o mogućnosti uvođenja volonterskog obavljanja navedenih dužnosti. To će omogućiti građanima koji imaju svoje profesionalne karijere u oblastima izvan politike, uprave i drugih javnih službi ili se primjerice bave poduzetništvom i navedene dužnosti ne bi mogli ili ne bi željeli obavljati profesionalno, a svojim znanjem, ugledom, iskustvom mogu dati doprinos razvoju i prosperitetu pojedine općine, grada ili županije u kojima žive i rade, veće dakle njihovo veće uključivanje u lokalnu politiku. Naravno, sve to uz uvjet da se ne nalaze ili bi se mogli naći u eventualnom sukobu interesa. Osim toga, istim člankom, člankom 90. uređuju se prava izabranih dužnosnika kada obavljaju ili se odluče dužnost na koju su izabrani obavljati profesionalno, propisuje se pravo na plaću, naknadu plaće te druga prava iz rada kao i prava koja imaju nakon prestanka profesionalnog obnašanja dužnosti. Što se tiče Prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o izborima općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba kojega je Hrvatski sabor donio 5. listopada prošle godine. Njime se dakle po prvi puta u politički sustav Republike Hrvatske uveo neposredni izbor općinskih načelnika, gradonačelnika, župana i gradonačelnika Grada Zagreba. To je svakako bila velika i značajna novina kojom se mijenja ne samo izborni sustav nego i koncept lokalne i područne samouprave u odnosu na sadašnji sustav važeći dakle uveden početkom '90.-tih godina prošlog stoljeća. Ponovit ću da je za neposredni izbor nositelja izvršne vlasti u općinama, gradovima i županijama značajno da će takav izbor bolje i preciznije odražavati izraženu volju u odnosu na dosadašnji sustav kada su općinske načelnike, gradonačelnike i župane birala općinska i gradska vijeća odnosno županijske skupštine iz redova svojih članova, u pravilu između nositelja stranačkih ili nezavisnih lista. Također će doprinijeti jačanju povjerenja građana u mogućnost utjecaja na politička, društvena, gospodarska, komunalna i druga pitanja od značaja za određenu jedinicu lokalne odnosno područne samouprave. Što se tiče ovog zakona vidljivo je da se radi o malim promjenama, o izmjenama i dopunama tek jednog članka. Dakle, predlaže se promjena u članku 15. koji određuje koliko je potpisa potrebno prikupiti za pravovaljanost stranačkih i nezavisnih kandidatura. Pa se tako u odnosu na važeću odredbu zakona predlaže da je za gradonačelnika grada s manje od 10 tisuća stanovnika potrebno prikupiti 200 potpisa te 500 potpisa za gradonačelnika grada s više od 10 tisuća, a manje od 35 tisuća stanovnika koliko je do sada bilo propisano za gradonačelnika grada s manje od 35 tisuća stanovnika. Preostali broj potrebnih potpisa ostao je dakle isti i ne predlaže se mijenjati ovim zakonom. I što se tiče Prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o Gradu Zagrebu, tu se dakle radi o njegovom usklađivanju sa odredbama ova prethodna dva zakona o kojima sam govorio. Ovim zakonom usklađuju se odredbe o izvršnom tijelu Grada Zagreba gdje to prestaje biti Gradsko poglavarstvo i ostaje samo gradonačelnik kojeg će građani birati na neposrednim izborima, određuje se da gradonačelnik Grada Zagreba ima dva zamjenika koji se biraju također na neposrednim izborima kao i gradonačelnik te da će gradonačelnik svoju dužnost obavljati profesionalno, a zamjenicima se omogućuje da izaberu hoće li svoju dužnost obavljati profesionalno. Dalje je predloženo brisanje odredbi koje se odnose na Gradsko poglavarstvo te obveza usklađivanja Statuta i drugih općih akata Grada Zagreba sa odredbama ovog zakona u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu. S obzirom da je dakle sve ove izmjene i dopune, sva ova tri predložena zakona potrebno izvršiti prije održavanja neposrednih izbora u Republici Hrvatskoj koji će se održati u svibnju 2009. godine, klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će njihovo donošenje po hitnom postupku.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvi, gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažena dame i gospodo zastupnici. Ispravio bih netočan navod gospodina zastupnika. Ovaj zakon ne može doprinijet boljem funkcioniranju lokalne samouprave, nego to može isključivo Zakon o financiranju lokalne samouprave gdje će više sredstava ići jedinicama lokalne samouprave. Ovdje narod neće birati zamjenike odnosno oni će sami odlučivati da li će biti volonteri ili ne. A ovaj, tu bi ispravio gospodina Mršića, nije zakon o političkoj trgovini koja je već na djelu gdje se kupuju niz lokalnih samouprava. Ovo je jedna frankenstein tvorevina koja ne govori o tome da su ovo neposredni izbori nego ponovno posredni izbori. I ovim zakonom sasvim sigurno će biti četiri referenduma u toku mandata ukoliko gradonačelnik i Gradsko vijeće nisu u istim političkim opcijama. A zakonom uopće nije riješeno pitanje ne usvajanja proračuna. Hvala lijepo.
Hvala. Ovo bi više bila replika, međutim kako za klubove nema replike onda… Drugo, gospođa Biljana Borzan, također ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravila bih netočan navod kolege zastupnika koji kaže da se ovim zakonom želi, kako je rekao, stabilnost povećati lokalne samouprave odnosno lokalne vlasti. Mislim da je svima u Hrvatskoj, cjelokupnoj javnosti jasno da ovaj zakon neće poboljšati stabilnost lokalne vlasti nego isključivo stabilnost državne vlasti zato što HDZ kroz njega namiruje svoje koalicijske partnere.
Također vrijednosni sud, a ne ispravak. … [[Upadica se ne čuje.]] Vrijednosni sud, a ne ispravak. Idemo dalje. Klub IDS-a i gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo sad sam čuo ovo. Trgovine je bilo i biti će je, a onaj koji je izuzet od toga neka prvi baci kamen. Međutim, držim da bi reforma svih reformi kada je riječ i o državi i o lokalnoj samoupravi bila ona kada bi se pošlo od neposrednog izbora svih zastupnika. Sve drugo, dok se to ne dogodi, po mom dubokom uvjerenju, sve će biti kozmetika. Ali nažalost upravo ovo, izbor svih zastupnika i to neposredno ako što će se na ovim izborima birati načelnici, gradonačelnici, župani, to izgleda da nitko neće. Ni onaj da ne kažem lijevo-desno, gore-dolje, ni onaj koji živi na sjeveru, ni na jugu, ni na istoku, ni na zapadu. Kada bi se to dogodilo, e tada bi Vlada bila podređena Saboru, tada bi se Sabor bavio životnim pitanjima, tada bi se zasigurno manje politiziralo, manje podmetalo, tada bi se država vjerojatno uskoro i decentralizirala, tada bi dolazilo do pravične preraspodjele proračunskih novaca i možda bi se tada bolje živjelo. Rekoh možda, jer kakva je kriza sumnjam da će se u ovoj zemlji bolje živjeti 2009. ili 2010. no što živimo danas. Ali kada bi to imali, tada bi i zastupnici bili institucije ili institucija, a ne bi bili puki brojevi. No kada razgovaramo sada o ovom zakonu ili o ovom setu o tri zakona treba biti na zemlji. Ono što treba reći, budimo pošteni, ovo svima odgovara. Možda bi bez ovih normi još najbolje prošao IDS, nama to treba zbog nečega drugoga. Prije svega zbog one manjinske problematike o kojoj ću kasnije govoriti, ali sam siguran da nema političke grupacije koja danas sjedi u ovom Parlamentu, a da te mogućnosti iz ovog zakona neće obilato koristiti. Bilo da je riječ o HDZ-u, bilo da je riječ o HSS-u, bilo da je riječ o HSLS-u, SDP-u, jasno IDS-u, a pogotovo će tu mogućnost gospodo koristiti nezavisni zastupnici. Kada je rije o ovome Zakonu o izborima načelnika, gradonačelnika, župna i gradonačelnika Grada Zagreba, ovdje vidimo da se smanjuje broj potrebnih glasova tj. potpisa za kandidaturu za izbor načelnika, gradonačelnika i župana, za načelnike do tisuću stanovnika, vidimo tu je 50 potpisa, sada propisano, za gradonačelnika do 10 tisuća stanovnika 200 potpisa, iznad 10 tisuća stanovnika 500 potpisa. Tisuću potpisa znači za gradove iznad 35 tisuća stanovnika, znači za grad veličine, ajde recimo jedne Pule, Zadra, Velike Gorice, Dubrovnika itd. za župana 2 tisuće 500 potpisa, a za gradonačelnika Grada Zagreba 5 tisuća potpisa. Nama u IDS-u bi najviše odgovaralo da sve ostane kao što je bilo, da su ti pragovi nešto veći. Znači, netko tko u nekoj općini sakupi 50 potpisa, ne znam, na primjer u Motovunu ili u Lupoglavu, u Gradu Buzetu na primjer 200 potpisa ili šta ja znam u jednom Poreču 500 potpisa u županiji 2 tisuće 500 potpisa taj se može kandidirati. Fore u znači nekim predizbornima koje slušamo su doista smiješne. Čovjek treba samo doći sa svojim štandom ispreda hotela "Fontana" u Buzetu ili na tržnicu u Pulu ili na tržnicu u Poreč, staviti tamo štand, izvaditi one obrasce kako će to već biti propisano, i ako ima poslovnu sposobnost, jasno, ako prikupi 2 tisuće 500 glasova, ako je punoljetan, i državljanin Republike Hrvatske, može se kandidirati za svako mjesto. Jasno ako čovjeku sto, ima recimo 100 ili 200 milijuna eura, e ako onda može kupiti neko televizijsko ili radio novinara, a i toga ima, e onda može razumljivo biti i u prednosti. No, pustimo sada to. Da se vratim ja opet na ovaj Zakon o lokalnoj samoupravi P.Z. br. 158. Koliko će koja lokalna samouprava gospodo imati zamjenika? Ja mislim da to ne bi trebalo propisivati zakonom, već bi to trebalo prepustiti statutima naših općina, gradova, odnosno županija. Ako ni u tome ne postoji autonomnost neke općine, nekog grada, neke županije, jednom riječju jedinica lokalne samouprave, odnosno regionalne, pustimo sada to, onda je cijela ta lokalna samouprava jad, bijeda i čemer. Dakako da naši građani, velika većina njih još uvijek misli da naše općine ili gradovi imaju one ovlasti kakve su imale općine po Ustavu iz godine '74. jednom riječju da može gradonačelnik ili načelnik sve probleme tog pojedinca razriješiti. Ali sada vidimo da ne može se općinskim statutom na jednome vijeću birati ni koliko ćemo imati zamjenika, načelnika, gradonačelnika, odnosno župana. Ovdje su vidimo de facto u ovom zakonu dvije situacije pojavljuje. Ja ne znam zašto se prvo provela debata oko toga treba li gradovima većim od 10 tisuća stanovnika dva zamjenika gradonačelnika, a u malim gradovima recimo jednom Novigradu, Buzetu ili šta ja znam Vodnjanu samo jedan zamjenik. Znam tko ju je poveo, znači za ove gradove iznad toga, računajući da će nešto zbog javnog nastupa itd. netko i profitirati, O.k., a potajno se nadajući da će prijedlog proći, jer da tome nije tako ova materija ne bi danas bila jednoglasno bila uvrštena u saborsku proceduru kada smo o tome glasali. Osobno držim da je ovo rješenje koje imamo danas fer za ove gradove iznad 10 tisuća stanovnika, ali smatram da bi na isti način, zapravo bilo bi idealno kada bi to bilo prepušteno općinama, gradovima do 10 tisuća stanovnika, da oni također mogu računati na dva zamjenika. Zbog čega sve to govorim? Govorim prije svega zbog, ajde recimo ovako "specifične pozicije u kojoj se nalaze općine, gradovi i županije Istarske". Govorim to upravo zbog problematike manjina. Vama je poznato da je ajde usuđujem se reći 2/3 Istarskih gradova dvojezično. Tu ili taj standard temeljem Ustavnog zakona, temeljem Ustava Republike Hrvatske preuzeli su njihovi statuti. Znači to je bit. Drugo, zašto bi bilo tko u ovoj zemlji nekoga tko je Talijan, Mađar, Srbin ne znam itd. isključio od mogućnosti da participira u toj izvršnoj vlasti. U Istri u svim sredinama, gotovo svim sredinama rekoh, ugrađeno je to načelo dvojezičnosti i zašto bi sada npr. kada sam ga već spomenuo u jednom Vodnjanu mi trebali ostati bez recimo jednog zamjenika načelnika iz redova Talijanske zajednice. Jasno da neće se to dogoditi. Ali što bi bilo da je gradonačelnik Vodnjana recimo Talija? Za mene to ne bi bilo ništa neobično. Jasno je da će tamo izbore dobiti gospodin Vitasović, ali ovaj zakon gotovo negira da u jedinicama lokalne samouprave u kojoj je većina hrvatske nacionalnosti, znači da gotovo ide za tim da gradonačelnik mora biti Hrvat. Tako će biti vjerojatno u 99% slučajeva u ovoj zemlji, tako će biti u možda 95% slučajeva i u Istri, ali u Istri može biti i drugačije i siguran sam da od toga nitko u Istri neće stvarati problem. Problem je recimo berluskonizacija političke scene, ali ne ovo dali će netko biti iz redova Talijanske ili neke druge nacionalnosti ako jasno na neposrednim izborima taj netko bez obzira na nacionalnost i dobije povjerenje građana. Stoga je moj prijedlog, prijedlog IDS-a da se ovo pitanje regulira statutima, a da zakon nalaže da se ti standardi koje poznaje Ustavni zakon ugrade u odredbe naših lokalnih statuta. To bi trebalo biti ključ. Drugo pitanje je članak taj drugi, tj. da li će netko dužnost načelnika ili gradonačelnika obavljati profesionalno. To pitanje bilo bi relevantno da nemamo gospodo ovaj apsurdni Zakon o sprječavanju sukoba interesa koji je danas na snazi. Ja ne znam da li se taj Zakon o sprječavanju sukoba interesa primjenjuje i izvan Istre i grada Rijeke, ali taj zakon reći ću još jedanput je smiješan. On nikako nije smio stupiti na snagu u periodu obnašanja dužnosti postojećih članova poglavarstava. Nedobronamjerni mediji to ja gledam sa istarske policije ili novinari ne mediji nego novinari sad govore da su pojedini članovi poglavarstva u sukobu interesa, a posve su legalno ušli u ta poglavarstva pred tri i pol godine. Radili su u pravilu za ništa. Pretpostavljam u najboljoj mjeri. Ima i takvih, a ne javnost odmah misli da su svi kriminalci i lopovi. Nekima od njih je mafija i automobile dizala u zrak jer su im se suprotstavili u njihovim interesima i sada su ti, jer imaju neku malu, neko malo dioničko društvo gdje su ne znam dominantni vlasnici ili neki veći suvlasnici jednostavno sad su oni u sukobu interesa. To jednostavno gospodo nije normalno. Kako to da oni recimo nisu bili u sukobu interesa pred tri i pol godine, a sada u zadnjih godinu dana, pardon u zadnjih pola godine ili 8 mjeseci do izbora oni su u sukobu interesa. Kada ne znam, jedna novinarka iz “Glasa Istre“ kaže da u Poreču je netko u sukobu interesa onda svi misle da su to neki kriminalci, ali ne želi reći da su oni u to poglavarstvo pred tri i pol godine ušli a da nisu bili pod navodnicima u sukobu interesa. Jasno je s druge strane da novinar neće reći da njihove kolege koje se svake godine takmiče za mjesto ne znam općinskog načelnika, gradonačelnika ili župana su u sukobu interesa što je za mene eklatantan sukob interesa valjda radi deontologije struke i svega ostalog što bi jedna neovisna profesija ili persona koja radi u takvoj profesiji trebala biti. Kako s druge strane kada govorimo o tom zakonu Sabor može mijenjati pravila u pol mandata. Ja tvrdim da to nije normalno i molim vas državni tajniče pogledajte što se dešava u nekim sredinama lokalne samouprave, iako sam siguran da u čitavoj zemlji imamo iste situacije, ali se nigdje o tome tako jasno, otvoreno ne govori kao što se o tome govori u Županiji istarskoj i Primorsko-goranskoj županiji, u gradu Puli, gradu Rijeci, Poreču, šta ja znam Opatiji itd. itd. Da li i jedna jedinica lokalne samouprave je u situaciji da ama baš nikoga nema po ovom novom zakonu tko nije u sukobu interesa. Gotovo usuđujem se reći toga nema nigdje. Znači, ovaj zakon kojega ne možemo pratiti odvojeno od ovih o kojim govorimo po mom sudu bez obzira što znam da će i mene sada odmah prozvati u nekim medijima je apsurdan. Ali s druge strane da, da ne zaboravim. Ako ti država jamči monopol, ako su ti bivši možda premijeri dioničari, ako ti je država uništila konkurenciju i tebe stvorila, ako ti je omogućila da imaš 100 ili 200 milijuna eura onda je jasno da ti možeš i politički nastupati i neka nastupa nije to nikakav problem. Ali ako imaš tamo neke mrvice na tržištu e onda se ne smiješ baviti politikom. Sve u svemu mislim da to jednostavno nije u redu i da bi o tome isto trebalo povesti raspravu. To je znači ovo pitanje tog članka 11. Zakona o trgovačkim društvima, upravama, nadzornim odborima, pardon, trgovačkim društvima ovoga Zakona o sukobu interesa itd. itd. Drugo što bih još ovdje želio reći da nije dobro, nije dobro što god netko mislio da mi od gradonačelnika gradimo sutradan faraona. On sam i više nitko kako bi rekla ona reklama u kojoj je sudjelovao i naš bivši kolega i mislim da je tu u tome gospođa Šuica u pravu, jer znam da nema te stranke koja takvu jednu mogućnost neće iskoristiti počev od IDS-a pa do sviju ostalih koji danas participiraju u javnom životu Republike Hrvatske, a najviše kao što rekoh neovisne liste ako su one uopće neovisne. Za kraj kao što sam rekao prije. Možda ćemo imati, možda mi u IDS-u najmanje za to potrebe, ali ćemo i mi da se razumijemo to koristiti kao i svi ostali. No, za mene je daleko bitnije da se država jasno decentralizira, radikalno centralizira, da se ojačaju ti fiskalni kapaciteti lokalne samouprave, da se vratimo u nekim dijelovima uzoru iz '74. godine kako su tada bile ustrojene te lokalne samouprave. Tada je gotovo sa 60% fiskalnih kapaciteta raspolagala općina. Tada smo imali najveći rast, možda najveći standard. Tada smo se najbrže razvijali, nakon toga smo se i razbili jasno. Ali da ne bih rekao istinu do kraja. Znam da to nije logično danas očekivati 2008. ali zato barem ove mrvice oko izbora načelnika, zamjenika načelnika i gradonačelnika, župana itd. prepustite općinskim, gradskim i županijskim statutima. Za kraj još samo dvije rečenice o čemu smo razgovarali i prije ovih točka. Mi moramo biti doista realni, počet se baviti životnim stvarima, ne možda toliko vremena trošiti na ove marginalije. Svijet je pred recesijom, kriza neće zaobići Hrvatsku. Proračun realno za 2009. neće biti veći od ove. Gledamo brodogradnju 10 hiljada ljudi de facto radi u brodogradilištima koja vrijede samo jednu kunu. Cijena novca će biti sve veća. Država će teže se zaduživati u inozemstvu. Fondovi su u pitanju. Banke su sigurne i to je dobro. Euro će rasti itd. i živjet će se znači teže. Prema tome još jedanput otvorite gospodo oči i pred ovim stvarnim problemima a Vlada neka ovakve marginalije prepusti da se njima bavi lokalna samouprava a ne da mi danas trošimo sate i sate rasprave na nešto od čega nitko u ovoj zemlji u konačnici neće imati koristi.
Hvala. Imamo ispravke. Prvo gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Evo uz uglavnom istina i točne navode ipak se kolegi Kajinu potkrala jedna netočnost kada je ustvrdio da ovakav Prijedlog zakona sa povećanim brojem dogradonačelnika odgovara svima. To nije točno. To je netočna tvrdnja, a i opasna je tvrdnja. To bi značilo da smo u konačnici i u osnovi svi isti. A to bi značilo da promjene nikakve i nikada nisu moguće što također nije točno. SDP-u ovo ne odgovara. O tome je govorio kolega Mršić. Na kraju krajeva treba malo pogledati i koliko će to koštati? To je novi izdatak za poreske obveznike, za građane. … [[Upadica se ne razumije.]] I u tom konceptu, i u tom konceptu … … [[Upadica se ne razumije.]] Ma dajte malo se smirite. I u tom konceptu to treba promatrati. To, osim toga kao što je bilo ovdje i rečeno mi ne znamo i to nama ne odgovara pod kojim uvjetima, koliko će ih biti? Pa ne možemo se prepustiti tumačenju vrlo kreativnog kolege Palarića. To mora pisati i u zakonu jer njegovih tumačenja smo se dosta naslušali i o tome Ustavni sud ima što reći. Evo čekamo već petu godinu da nešto kaže i o tome.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Ispravak.
Pa želio bih ispraviti navod kolege Kajina koji je kad je govorio o uvođenju drugog zamjenika u općinama, gradovima i županijama je ustvrdio da će ovo koristiti svima. Ja zaista smatram da to neće koristiti svima. Naprosto hoće koristiti stranačkim oligarhijama kao što je u ime IDS-a i on sam rekao da će to njima koristiti, ali građanima ove države neće koristiti jer je uvođenjem neposrednih izbora s kandidatom za čelnog čovjeka i jednim zamjenikom upravo se željelo ići ka smanjenju postojećeg većeg broja zamjenika, smanjenju troškova i ukidanjem poglavarstva. Na ovakav način sa uvođenjem dva a negdje i tri zamjenika zapravo se na mala vrata uvode neformalna poglavarstva a koja doista sa modelom neposrednih izbora nemaju nikakove veze. Dakle meni je žao što će IDS koristiti takvu situaciju i iskoristiti ali doista to nije korist interesu građana.
Hvala.
Pa ti kao da nisi došao iz HNS-a nego si pao s Marsa.
Ispravak gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo u raspravi kolege Kajina sa puno tih stvari se mogu složiti. Ali sa dvije ne mogu. Jedno je ispravila kolegica Ingrid Antičević a to je da svima to odgovara. SDP je predlagao i predlaže da to ne bude na način na koji je sada definirano. A drugi je da je to fer prema tim jedinicama od 10 tisuća i više stanovnika. Ja mislim da nije fer zbog toga šta uz postojeće troškove koje imaju te i koje ste vi dobro primijetili da ćemo sljedeće godine biti u još težoj situaciji da treba troškove smanjivati mi ćemo čitavom nizu gradova koji imaju 10 tisuća stanovnika, nešto malo više oko toga otprilike 30 tisuća, 30 milijuna kuna proračuna, tu se oni kreću negdje, nametnuti troškove u jednoj plaći dodatnoj zamjenika gradonačelnika koji će otprilike biti jedan do dva posto proračuna toga grada. Znači to nije fer. To će opteretiti proračune tih lokalnih jedinica i regionalne samouprave. Tako da evo taj ispravak bih rekao.
Hvala. U ime Kluba HNS-a gospodin zastupnik Zlatko Horvat. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče pa kad je riječ prije svega o ovom Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj i regionalnoj samoupravi želim prvo reći da predlagatelj u obrazloženju navodi da su uočeni neodređeni nedostaci koji se ispravljaju ovim zakonom. Naravno da se nakon takve konstatacije nameće pitanje koliko je vremena trebalo da se ti nedostaci uklone jer u ovom trenutku se moramo prisjetiti postupka donošenja ovog paketa zakona kojima se reguliraju izbori za jedinice lokalne i područne regionalne samouprave. Rasprava je o tim zakonima zaključena u svibnju 2007. a doneseni su 5. listopada 2007. Dakle podsjećam samo da je tijekom rasprave a i u razdoblju do donošenja ovog zakona dakle u listopadu prije godinu dana, da je Klub zastupnika HNS-a a i neki drugi klubovi te Udruga gradova i općina da su upozoravali na nedostatke ovog zakona međutim predlagatelji se nisu na to obazirali pa evo čak ni sad nakon godinu dana mislim da mogu reći s punim opravdanjem da je, da se u ovom trenutku ipak ispravljaju samo sitnice i one manje važne stvari a ne ulazi se u suštinu tog zakona. Također u obrazloženju predlagatelja se navodi da veliki broj općina u Republici Hrvatskoj a i neki manji gradovi nemaju dostatne financijske kapacitete da mogu uz postojeće zaposlene u upravnim odjelima i službama tih gradova i općina imati i dvije izabrane osobe na plaći pa se predlaže dakle da sami načelnici ili njihovi zamjenici odluče da li će biti profesionalci ili ne. Moramo uzeti u obzir da je vladajuća većina više puta odbila HNS-ove prijedloge fiskalne decentralizacije i dakle da nije pokazana jedna politička volja da se ta fiskalna decentralizacija provede upravo sa ciljem da takve općine i manji gradovi ostvare veće prihode od ovih koje sad imaju. Dakle pa takav prijedlog itekak čudi i ustvari dovodi nas u jednu dilemu. Kao mjera racionalizacije troškova predlaže se dakle da načelnik može dužnost obavljati neprofesionalno ali istovremeno pri tome on može zaposliti i nove pročelnike i nove službenike pa onda može se i bit će sigurno referenduma o smjeni ili o povjerenju načelniku, gradonačelniku. Dakle i tako dalje i tako dalje. Niz ovih primjera gdje se vidi da se ne ulazi u bit problema i da se ne rješava pitanje racionalizacije. U jedinicama lokalne samouprave koje imaju više od 10 tisuća stanovnika uvodi se još jedan zamjenik, a pod određenim uvjetima tamo gdje pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo na zastupljenost mogu se pojaviti tri zamjenika. Dakle u nešto manje od godinu dana otkako je izglasan ovaj paket zakona koji uređuje lokalne izbore došlo je do porasta broja zamjenika da tako kažemo za 100% pa onda nadam se da se ipak neće kao razlog navoditi da je razlog dakle u krizi svjetskih financijskih tržišta ili američkih hipotekarnih kredita, jer naravno istina puno jednostavnija, jednostavno treba iskreno priznati i reći da koalicijski partneri većinske stranke jednostavno nemaju dovoljno kadrovskih potencijala a pogotovo u većim sredinama da bi kombinacija kandidata za gradonačelnika i zamjenika garantirala određeni izborni uspjeh. Dakle tako da se tim izmjenama sigurno ide samo u stvaranje mini koalicija koje bi trebale polučiti taj izborni uspjeh, a ne ulazi se u suštinsko pitanje zbog čega jedan ili dva zamjenika. Naravno da se tu kada govorimo o dva zamjenika, pojavljuje se jedan problem koji nije riješen ovim zakonom. Naime ukoliko gradonačelniku prestane dužnost u godini u kojoj se provode redovni izbori, zamjenik preuzima obnašanje dužnosti članak 40a. Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi. Naravno da se odmah postavlja pitanje, koji je to od dva zamjenika, jer o tome zakon ne govori, dakle preostaje da se to pitanje riješi statutom što će opet naravno ovisiti o odnosu snaga u predstavničkom tijelu. Ali kada već govorimo o tome, mislim da bi trebalo svakako predvidjeti kada se već to ne regulira zakonom, da se pitanje statusa zamjenika gradonačelnika i odnosa njegovog između, i odnosa između gradonačelnika i njegovih zamjenika, da se to pitanje regulira obavezno statutom jer je za pretpostaviti da gradonačelnik i njegovi zamjenici neće biti iz iste stranke i sigurno da onda i zamjenici moraju imati svoj identitet, moraju predstavljati svoju stranku pa bi trebalo statutom riješiti vrlo precizno to pitanje odnosa između gradonačelnika i njihovih zamjenika. I također mislim da još jedno pitanje koje nije riješeno ovdje, a to je pitanje statusa ja bih rekao jednog izmijenjenog statusa predsjednika općinskog ili gradskog vijeća ili županijske skupštine, koji u ovakvom sustavu dobiva sigurno na većoj važnosti, pa opet ako se to pitanje ne rješava zakonom staviti obavezu da se riješi statutom i onda već ako zamjenici mogu birati da li su profesionalci ili volonteri da takva jedna obaveza ostane i prema predsjedniku gradskog vijeća, općinskog vijeća ili županijske skupštine. Dakle sigurno da će se primjenom ovih zakona u narednom, također u narednom periodu otkriti jedan čitav niz problema koji u ovom trenutku nisu vidljivi, jer ovi izbori se prvi puta provode prema ovakvom jednom sustavu i mislim da će puno toga doći u toku provođenja tih zakona i takvog sustava izbornog sustav doći će na vidjelo. Mislim da će to sve skupa biti tako dugo dok bude živila jedna praksa donošenja zakona na brzinu da bi se zadovoljili određeni apetiti ili povećale šanse u izbornom ciklusu i dobro neću u ovom trenutku dalje, ali ću reći još nešto samo oko izmjenama Zakona o izborima općinskih načelnika i gradonačelnika i župana i gradonačelnika Grada Zagreba. U ovom prijedlogu izmjena i dopuna jedino što se mijenja uvođenje još jedne kategorije u odredbu o broju potrebnih potpisa za pravovaljanost kandidatura. Uvodi se grad sa manje od 10 tisuća stanovnika gdje je za kandidaturu potrebno prikupiti 200 potpisa birača. Očito je da su predlagači shvatili da je prijašnja granica od 35 tisuća stanovnika i 500 potrebnih potpisa neprimjenjiva i neprihvatljiva u malim gradovima pa ova vatrogasna mjera da ju tak nazovem, ne rješava dakle problem u cijelosti jer se postavlja pitanje da li birači svojim potpisom mogu podržati više kandidatura ili će vrijediti dosadašnji stav sa predsjedničkih izbora jedan potpis, jedan kandidat. Vidjeti ćemo valjda kakav će stav zadržati Državno izborno povjerenstvo o tom pitanju, no ostane li se pri dosadašnjem tumačenju doći će do spornih pa mislim da čak i do protuustavnih situacija. Primjerice evo prema dostupnim podacima najmanja općina u Hrvatskoj ima 137 stanovnika i ako pretpostavimo da je od toga njih barem 100 registriranih birača te da svi odluče podržati nekog od kandidata što je teško naravno za očekivati, za kandidaturu i maksimalno moguće da se kandidira dvoje ljudi. Odluči li se više ljudi prikupljati potpise za kandidaturu, moguće je da nitko ne sakupi potrebnih 50 potpisa, te neće biti pravovaljanih kandidata za općinskog načelnika. Naravno podsjećam da Ustav kaže da hrvatski državljani imaju opće jednako biračko pravo sa navršenih 18 godina u skladu sa zakonom, a na ovom primjeru vidimo da to baš i nije tako, pa ako bi karikirali stvari i dalje da kažem tako do krajnosti, onda onaj kandidat koji ranije ustane i postavi svoj štand za prikupljanje potpisa je u prednosti nad onim kandidatom koji se probudi kasnije, a da opet ne spominjem mogućnosti zloporabe trenutnog općinskog načelnika i zlouporabe potpisa za kandidaturu. Ista situacija vrijedi i za recimo grad koji ima ne znam 1500 ili 1600 stanovnika od kojih je možda 1200 upisano u popis birača, a granica od 200 potpisa onemogućuje više od 6 kandidata i to pod pretpostavkom da baš svi birači podrže nečiju kandidaturu što je opet naravno jako teško za očekivati, a da stvar bude apsurdnija dodajmo da je potrebno 20% upisanih birača da predloži raspisivanje referenduma o opozivu općinskog načelnika, gradonačelnika i župana. Onda ako se vratite na onu najmanju općinu, to je 20 ljudi od dakle 30 potpisa manje nego što je potrebno za nečiju kandidaturu i sada dalje da ne nabrajam, možete sami zamisliti ostatak toga svega. Jednostavno rečeno nije se vodilo dovoljno računa o malim sredinama pa predložene izmjene i dopune zakona ipak samo jedan vatrogasna mjera koja neće riješiti ovaj problem. I bilo je već o tome riječi i mislim da ovaj članak 2. Zakona o dopunama Zakona o izborima načelnika, gradonačelnika i župana ni u kojem slučaju nije dobar, dakle tu u formulaciji nešto ne štima kada je u pitanju stupanje na snagu i mislim da bi u svakom slučaju trebalo odrediti da zakon stupa na snagu osmog dana nakon objave u "Narodnim novinama", a onda ova odredba da se primjenjuje danom stupanja na snagu odluke o raspisivanju prvih sljedećih redovnih izbora mislim da bi onda dobili vrlo čistu i jasnu situaciju. Hvala lijepa.
Hvala. Obavještavam da je prošlo u 12,43 vrijeme za prijavu od 10 minuta. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Gospođa zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodin zastupnik je opet rekao netočan navod da je razlog za dva zamjenika apetiti koalicijskih partnera. Ja želim kazati da to nije točno i pokušati ću obrazložiti. Znači svatko tko je obnašao ili se približio obnašanju funkcije gradonačelnika ili načelnika općine zna da je dijapazon poslova tako veliki da jednostavno se ne može u gradovima iznad 10 tisuća stanovnika obnašati posao bez dva zamjenika. A onda upadate u vlastiti paradoks u sljedećoj rečenici kad kažete da bi statutom trebalo regulirati poslove zamjenika jer on predstavlja neku stranku. Nitko ne predstavlja nikakvu stranku, nego interese građana i to je ono što radi i gradonačelnik i zamjenik. Nema tu podjela po strankama i zato mislim da ne bi trebalo gospodine državni tajniče to propisati.
A to je također mišljenje na mišljenje, je li? I imamo gospodin Arsen Bauk, ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravio bih netočan navod gospodina Horvata koji je rekao da se nije vodilo dovoljno računa o malim sredinama. Točan navod bi bio da se uopće nije vodilo računa o malim sredinama. Prema ovome prijedlogu zakona za načelnika Općine Civljane koja ima sto trideset i nešto stanovnika ili za načelnika Općine Zadvarje koje ima dvjesto i nešto stanovnika trebalo bi skoro polovica, više od polovice potpisa birača od onih koji bi izašli na izbore. Dakle više vam treba da bi se kandidirali, nego da bi dobili. Također za gradonačelnika Komiže ili za gradonačelnika Visa koji imaju otprilike 1900 stanovnika i negdje oko 1700 birača treba dvostruko više potpisa za kandidaturu, nego što treba za načelnika općine, primjerice Popovača koja ima otprilike 9 ili 10 tisuća birača, prema tome nije se vodilo računa o tim sredinama jer ispada da se lakše kandidirati predsjednika države nego za načelnika Civljana ili gradonačelnika Visa. Zahvaljujem.
Također mišljenje na mišljenje. To postaje praksa u ispravku netočnih navoda kad se radi o predstavnicima klubova. Znači klubovi, trebalo bi sačekati pojedinačne rasprave, pa onda i replika itd. Hvala lijepo. Na redu je klub HSS-a, gospodin zastupnik Zdravko Kelić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Vezano uz pripreme za prve neposredne izbora nositelja izvršnih ovlasti na lokalnoj razini u Republici Hrvatskoj koji se imaju održati u mjesecu svibnju iduće godine u odredbama kojima se regulira pitanje načina obavljanja dužnosti općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njihovog zamjenika profesionalno ili bez zasnivanja radnoga odnosa uočene su određeni nedostaci koji se ispravljaju ovim zakonom. Naime, veliki je broj općina u Republici Hrvatskoj, a također i manji gradovi nemaju dostatne financijske kapacitete da mogu zaposlene u upravnim odjelima i službama, odnosno jedinstveno u upravnom odjelu imati dvije izabrane osobe na plaći. Stoga s ovim zakonom predlaže ovisno o veličini jedinica lokalne samouprave po broju stanovnika, a mogućnost izbora da sama izabere osoba odluči kako će obavljati dužnost na koju je i izabrana. Prema članku 2. ovoga zakona u jedinicama lokalne samouprave koje imaju do 10 tisuća stanovnika općinski načelnik, gradonačelnik i njihov zamjenik odlučiti će da li će dužnost na koju su izabrani obavljati profesionalno ili bez zasnivanja radnoga odnosa. Dok u jedinicama lokalne samouprave koje imaju više od 10 tisuća stanovnika, velikim gradovima, gradovima središtima županija, odnosno županijama općinski načelnik, gradonačelnik i župan dužnost obavljaju profesionalno, a njihovi zamjenici odlučiti će da li će dužnost na koje su izabrani obavljati profesionalno ili bez zasnivanja radnoga odnosa. Time se mijenja dosadašnji članak 90. Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi koji je propisivao da općinski načelnik, gradonačelnik, župan njihov zamjenik svoje dužnosti obavljaju profesionalno, a jedino se općim aktom općinskog vijeća moglo odrediti da u općinama do tisuću stanovnika općinski načelnik i njegov zamjenik svoju dužnost mogu obavljati bez zasnivanja radnoga odnosa. Člankom 1. mijenja se članak 41. teksta Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Navedenim člankom utvrđeno je da jedinice lokalne samouprave do 10 tisuća stanovnika imaju jednog zamjenika općinskog načelnika i gradonačelnika, a jedinice lokalne samouprave iznad 10 tisuća stanovnika, gradovi sjedišta županija i županije imaju po dva zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana koji se biraju na općim i izvanrednim izborima sukladno posebnom zakonu. Nadalje se istim člankom propisuje da u jedinicama lokalne samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo na razmjernu zastupljenost u predstavničkom tijelu jedinica lokalne samouprave ili ako je zastupljenost u predstavničkom tijelu propisana postojećim statutom te jedinice lokalne samouprave te u jedinicama područja regionalne samouprave gdje je postojećim statutom propisano da zamjenik župana mora biti iz reda pripadnika nacionalne manjine, 1 zamjenik općinskog načelnika i gradonačelnika, odnosno župana mora biti iz redova nacionalnih manjina, a što se mora urediti Statutom jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave. U jedinicama lokalne samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina čine većinu stanovništva, a pripadnici hrvatskog naroda imaju pravo na razmjernu zastupljenost, jedan zamjenik općinskog načelnika, odnosno gradonačelnika mora biti iz redova pripadnika hrvatskog naroda, a što se mora urediti Statutom jedinice lokalne samouprave. Ukoliko na izborima ne budu ostala navedena prava raspisati će se dopunski izbori za zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana. Na dopunskim izborima kada se bira zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana iz redova pripadnika nacionalnih manjina pravo glasa imaju samo pripadnici nacionalne manjine koja ostvaruje pravo na zastupljenost, odnosno kada se bira zamjenik općinskog načelnika, odnosno gradonačelnika iz redova hrvatskog naroda, pravo glasa imaju samo pripadnici hrvatskog naroda. Provođenje dopunskih izbora u jedinicama lokalne samouprave do 10 tisuća stanovnika općinski načelnik, odnosno gradonačelnik imati će dva zamjenika, dok će u jedinicama lokalne samouprave iznad 10 tisuća stanovnika gradovima sjedištima županija i županija općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno župan imati tri zamjenika. Izmjene i dopune Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi zapravo prate neposredan izbor općinskog načelnika, gradonačelnika i župana koji će se po prvi puta izravno birati na predstojećim lokalnim izborima 2009. godine. Nedvojbena je važnost uvođenja sustava neposrednog izbora izvršnih čelnika lokalnih i regionalnih područnih jedinica kako za napredak demokracije uopće, tako i za jačanje decentralizacije i snage jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave. Sustavom neposrednog biranja izvršnih čelnika jedinica lokalne i regionalne područne samouprave jača se odgovornost izabranih na navedene pozicije i daje se veći utjecaj građanima na izbor vodećih ljudi dokidanjem postavljanja istih dogovora unutar stranaka i među njima političkom korupcijom, kupovanjem mandata i takvih sličnih stvari te se daje veća moć kontrole građanima nad osobama koje sami izravno i izabrali. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke i Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice stoga podnose i dva amandmana. Evo ja ću samo ukratko pročitati. Iza članka 1. dodaje se članak 2. koji glasi: "Iza članak 41. dodaje se novi članak 41.a koji glasi: Ako prestane mandat zamjeniku, općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno župan će imenovati za zamjenika osobu iz redova članova predstavničkog tijela koja dolazi iz iste političke stranke, odnosno liste s koje i izabrani zamjenik kojemu prestaje mandat, a koje predstavničko tijelo potvrđuje većinom glasova svih članova. Obrazloženje. Novi članak 41. omogućuje većim, iznad 10 tisuća stanovnika jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave dva zamjenika čelnika izvršne vlasti. Međutim, općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno župan može tijekom mandata ostati bez zamjenika ukoliko ovaj bude razriješen dužnosti po bilo kojoj zakonskoj osnovi. No zakon ne predviđa nikakvu mogućnost da zamjenik kojemu prestaje mandat bude zamijenjen novim. Ovim se amandmanom predlaže rješenje zamjene zamjenika kojemu prestaje mandat na način da se općinskom načelniku, gradonačelniku odnosno županu omogući imenovanje novog zamjenika iz redova članova predsjedničkog tijela, a koji dolazi iz iste političke stranke iz koje je zamjenik kojemu mandat i prestaje. I amandman 2, članak 40.c dopunjuje se tako da se na kraju stavka 1. dodaje riječ: "u skladu s člankom 24. stavkom 3. ovoga zakona." Obrazloženje. Postojeći tekst stavak 1. glasi: "Birači upisani u popis birača općine, grada odnosno županije imaju pravo predstavničkom tijelu predložiti raspisivanje referenduma o pitanju razrješenja općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana i njihovog zamjenika." U navedenoj odredbi nigdje se ne propisuje postotak birača koji može predložiti raspisivanje referenduma. U posljednjem stavku članka 40.c propisuje se da se na taj referendum odgovarajuće primjenjuje odredbe Zakona o referendumu u drugim oblicima osobnog sudjelovanja u obavljanju državne vlasti i lokalne i područne regionalne samouprave. Ali u tom zakonu nema odredbe o postotku birača koji može predložiti referendum na lokalnoj i područnoj razini, već je jedino propisano da Hrvatski sabor raspiše referendum ako to zatraži 10% birača u Republici Hrvatskoj. S obzirom da postoji mogućnost različitih interpretacija ovim se amandmanom ta mogućnost nastoji ukloniti na način da se u članku 40.c jasno propiše da birači mogu predložiti referendum o razrješenju, a u skladu sa odredbom članka 24. zakona gdje je propisano da je za to potrebno 20% birača. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke će stoga podržati i ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. U ime kluba SDSS-a gospodin zastupnik Ratko Gajica. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Mi o ovim zakonima razgovaramo zato što je to posljedica odluke o neposrednim izborima koju smo mi donijeli. Prema tome ovo je, recimo tako, nastavak te priče. Ovdje se radi o rekonstrukciji izvršne vlasti, da tako pojednostavljeno kažem. I u rekonstrukciji izvršne vlasti jačamo ulogu gradonačelnika i njegovih zamjenika i s gledišta ovlaštenja naravno i s teretom odgovornosti za provođenje, kako je netko ovdje rekao, interesa građana koje zastupaju. Ovdje je danas bilo govora i o rekonstrukciji lokalne samouprave. Ja sam suglasan da nama treba i ta rekonstrukcija, dakle rekonstrukcija lokalne samouprave u cjelini. Svjestan sam naravno da ona ne može biti ni dobro apsolvirana, ni obavljena u okviru ove točke dnevnog reda. Ali, mogao bih se pridružiti ideji da se u priču o lokalnoj samoupravi s idejom o rekonstrukciji ovakve ili onakve vrste uđe i svjestan sam naravno i da je to teška tema, da je to ozbiljna tema i da nju treba izvesti na potpuno ozbiljan način. E sad nešto oko ovog pitanja koje je na dnevnom redu ovdje danas. Prvo, ovo jedan ili više dakle jedan načelnik ili jedan ili više zamjenika. Mi u SDSS-u mislimo da je to dobro, rekao bih čak i nužno rješenje zato što se u rekonstrukciji izvršne vlasti pojačava taj aparat izvršne vlasti, gradonačelnik i oni oko njega, rekao sam i s gledišta ovlaštenja i s gledišta odgovornosti. I ako se na toj točki pojačava i jedno i drugo, onda morate imati pa i veći broj ljudi koji će to izvršiti. Dopuštam da te varijante mogu biti s jednim ili više, dopuštam da se o tome može i drukčije govoriti, ali mi se čini da je to i načelno pa i konkretno se mora upravo tako postaviti. Pogotovo tako što ti ljudi moraju ići neposrednim izborom i tu ide ta verifikacija građanske podrške pa i onda traženje odgovornosti na takvoj verifikaciji. Druga stvar koju ovdje hoću reći nekako je vezana za to. Ovdje je iskazana dilema, pa na kraju krajeva i ovdje u prijedlogu je ta dilema također iskazana preko formule hoću ili neću biti profesionalac. Načelno govoreći, odluka o izboru profesionalno ili volonterski je na mjestu, ali sam uvjerenja da u važnijim lokalnim jedinicama ove poslove pa i odgovornost ne možete izvršiti volonterski. Ja pretpostavljam da će u tom pojedinačnom izboru ljudi se više-manje opredijeliti za profesionalno obavljanje te dužnosti. Sklon sam zaključku da bi, ponavljam, u većim lokalnim jedinicama zakonom trebalo propisati da se ta dužnost obavlja profesionalno. Prije svega mislim s gledišta odgovornosti za dužnost koju se na tom mjestu obnaša. Treća stvar koju ću ovdje malo šire obrazložiti odnosi se na ovo što se zove srazmjerna zastupljenost. To tangira manjine, ali mislim da mora tangirati i Republiku Hrvatsku u cjelini pa i nas ovdje. Tu se radi o srazmjernoj zastupljenosti ili pripadnika manjina ili se radi o zastupljenosti većine kad je u manjinskom položaju, no stvar je ista. Što je tu važno? Želim ovako precizno, iz onog što ja mislim, precizno to ovdje reći. Prvo, važno je da se to radi radi potrebne participacije u upravljanju. I tu se ne radi samo o statističkoj zastupljenosti. Mora se omogućiti recimo tako manjincima participacija u upravljanju jer se tu radi i o nošenju odgovornosti za sredinu u kojoj zajedno živimo. Druga stvar koja je tu važna. Ta participacija je važna radi boljeg političkog i građanskog razumijevanja i među ljudima i radi boljeg i građanskog razumijevanja stvari koje se tiču lokalnih sredina. To ovako izrečeno možete i možemo protumačiti kao načelan stav, ali i to je također važno i radi brojnih ovakvih ili onakvih primjera u praksi i radi građenja boljih odnosa i političkih i građanskih i upravljačkih u toj sredini. Treće zbog čega je to važno. Važno je radi pravedne raspodjele utjecaja i odgovornosti za stanje na terenu. U sredinama gdje imate značajno ili manje značajno učešće manjinaca, ponavljam ovih ili onih, takva je struktura i odnosa i stanovništva, i interesa, i pogleda na budućnost da se zapravo mora napraviti i ta raspodjela uticaja kako god je protumačili. I četvrta stvar zbog čega je to važno. Na taj način dobit ćemo bolje okupljanje stručnih kadrova. Kadrova koji su sposobni nositi i razvoj i napredak u toj sredini, jer kada okupite najbolje bez obzira na ime i prezime, onda ste dobili kvalitete, dobili ste podršku svih građana i šaljete dobru poruku. Mogao bih još ponešto nabrojiti, ali to su čini mi se razlozi koji preferiraju ovo što piše u zakonu s razmjerna zastupljenost u izvršenoj vlasi u lokalnim sredinama. Naravno, kada govorimo o ovoj strukturi zastupljenosti, tu politički gledano i politički govoreći treba iskoristiti sve prednosti koje ta šarolikost koje ta različitost i nudi i na kraju nameće, pa i omogućava. E sad, ovo sam naveo zbog potrebe da kažem zašto je ova participacija i njeno dosljedno provođenje važno. Na ovom mjestu iz pozicije gledanja SDSS-a ali i šire mogao bih reći, tu imamo problema i ja želim na njih ukazati. S jedne strane razmjerna zastupljenost se mora poštovati i rekao sam malo prije, pozitivno iskoristiti. To u mnogim sredinama do sada nismo pročitali ni kao šansu, ni kao potrebu, reći ću čak i kao zakonsku obavezu. Nismo to dosljedno poštovali, sada neću govoriti o sredinama osim u pozitivnom smislu na jednom mjestu, ali nismo to poštovali radi političko izbornih kombinatorika u mnogo slučajeva i najčešće i mislim da je to šteta. I to govorim ovdje zbog kritike postojećeg stanja i sa željom da ukažem da se ta mogućnost participacije zajedničkog nošenja odgovornosti iskoristi do kraja. Vi znate gospodine državni tajniče da u tom pogledu imamo neke dugove, ozbiljne dugove u provođenu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Nabrojit ću samo nekoliko stvari. Jedna je usklađenost statuta, druga je ona dvojba, pa i sporenja oko toga koji su brojevi relevantni, ni to nismo doveli do kraja. Treća stvar je imamo i akcioni plan koji treba dovesti do kraja praksu poštivanja Ustavnoga zakona ili smo u hodu ili smo na početku, ali u svakom slučaju u toj stvari nismo tu potrebu doveli do kraja. Reći ću što mislim da tu treba imati u vidu. Prva stvar je moramo imati u ovoj participaciji pozitivan pristup u konkretnim sredinama i u konkretnim političkim odnosima. Što znači to pozitivan pristup? To znači ići u susret toj potrebi participaciji manjina, a ako je to moguće i korak više od onoga što propisuje zakon. Tu se radi o gesti, tu se radi o političkoj gesti i radi se o političkoj poruci koja može biti korisna i za manjince, a još više za lokalne sredine, naviše za Republiku Hrvatsku. S ovog mjesta, kako bi rekao, mi ovdje čini mi se ili uvjeren sam trebalo bi da takom nečemu damo podršku. Malo prije sam rekao u provođenju Ustavnog zakona ima izvjesnih izvrdavanja različitim tumačenjem onog što u Ustavnom zakonu piše, pa se onda ta obaveza manjinskoga učešća ili nastoji prolongirati ili se sporimo oko brojčane osnovice gdje se ima, a gdje se nema pravo. Izostaje ovaj politički pragmatizam i ovaj politički osjećaj kako sam rekao da idemo tome u susret. Ja ću ovdje spomenuti jedan primjer. Nezavisno o statistici ljudi koji vode Grad Obrovac su se dogovorili o finoj suradnji koja ide u susret boljim i političkim odnosima i koja je rezultirala boljim razvojnim rezultatima. To je nešto što mi se čini da je dobar uzorak i dobar uzor. Ja znadem da biste išli nečemu u susret pozitivno, iz naravno ove domene o kojoj pričam, onda morate imati prilično široko povjerenje, morate poći od toga da se stvara međusobno povjerenje, nekad zapinjemo i na tome. Naravno, ja sada ne govorim o političkoj volji Vlade Republike Hrvatske, mada se i na tom mjestu se može o tome govoriti. Nedostaje prema iskustvima koje imamo, nedostaje potrebne političke volje u mnogim sredinama, a trebalo bi zapravo ovo manjinsko učešće iskoristiti samo kao, samo, samo radi prosperitet i razvoj i atmosferu i bolje odnose i građanske i političke u tim sredinama o kojima se tu radi. I ja znadem da ovaj zakon daje pretpostavke za ovo što sam ja ovdje malo problematizirao oko participacije daje solidne pretpostavke, ja sam to ovdje izrekao s nezadovoljstvom da ta stvar ne ide. Prema tome i još ćemo se na to pitanje vraćati. Nadam se da ćemo se, da ćemo sve više u tome napredovati a sve manje se vraćati na staru priču. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak. Gospodin Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo. Pa želim ispraviti netočan navod da će veći broj zamjenika doprinijeti boljem funkcioniranju lokalne samouprave posebno ako oni zakonom nisu definirani kao profesionalci, a po toj logici vjerojatno bi Amerika bolje funkcionirala da George Bush ima negdje oko tisuću zamjenika a ne samo jednoga. Druga stvar koliko sam razumio a nisam se uspio javiti ovaj prijedlog gospodina Kelića da je to prijedlog klubova HDZ-a i HSS-a očigledno onda stvari ne funkcioniraju. Ovo nije zakon o neposrednim izborima. Ukoliko se zamjenik bude, dakle zamjenik zamjenika bude birao iz redova vijećnika. Prema tome mislim da državni tajnik očigledno u prepisivanju određenih prijedloga zakona nije dobro formulirao ovaj zakon i očigledno da se ovaj zakon po ovoj logici neće moći danas donijeti po hitnom postupku. I na samom kraju smatram da sama nacionalna zastupljenost budući da se radi o neposrednim izborima nije glavni element ovog zakona i da sve stranke mogu predložiti kandidate svih nacionalnosti.
Hvala. Predlažem da prekinemo sjednicu. Nastavljamo u 15 sati. Ima još dva kluba. Prvo HDSSB-a gospodin Boro Grubišić. Potom HSLS-a HSU-a gospodin Antun Korušec. Nastavljamo u 15 sati. Hvala.
Kolegice i kolege zastupnici, uvaženi predstavnici predlagatelja. Predlažem da nastavimo s radom današnje sjednice. U ime kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik kolega Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicama i suradnicima kojih ima više nego li zastupnika u Hrvatskom saboru, gotovo tako bi se nekako reklo u ovo popodnevno vrijeme. Htio sam reći da ovaj prijedlog zakona ne nosi oznaku "E" iako mnoge države u Europskoj uniji imaju zakone kojima se reguliraju izbori za lokalnu samoupravu i kako mi ovdje navodimo područnu ili regionalnu, iako o regiji nema ni r, samoupravu a to se odnosi na županije dakle u Republici Hrvatskoj. Ja čekam rado taj dan kada ćemo moći zaista reći da se radi i o Zakonu o izborima za regije u Republici Hrvatskoj kojih ima u svim državama kao i u Republici Hrvatskoj. Ali eto, još uvijek taj dio nije na dnevnom redu ovoga Sabora, dakle administrativno-upravo formiranje regija i izbori za regije, nego li je to još uvijek izbori za županije, a ne za područje iliti regiju. U svakom slučaju, za pozdraviti je i kao demokratsku stečevinu izbore, izravne izbore za općinske načelnike, gradonačelnike i župane u Republici Hrvatskoj. Reklo bi se odavno to već žele i naši građani, naše biračko tijelo, ali ovaj zakon koji je donesen rekao bih ovako an general za sve općine i gradove u Republici Hrvatskoj nije dovoljno poštovao specifičnosti pojedinih općina i gradova kao što je već rečeno ovdje u ovoj raspravi, spominjući imena općina Civljane, neke općine na Braču, a ja bih u Slavoniji spomenuo grad Kutjevo koji ima ukupno nekih 3 i pol tisuće birača, a treba 500 potpisa za kandidiranje za mjesto gradonačelnika Kutjeva. To je jedan relativno veliki broj. Upravo je to taj nesrazmjer o kojima su mnogi prije mene govorili. Dakle, šarolikost naših lokalnih, jedinica lokalne samouprave se teško može ukalupiti ili uklopiti reklo bi se u ovako jedan zakon koji je dakle jasno važeći za teritorij cijele Republike Hrvatske. Osim toga, predlagatelj zakona čini mi se da polazi od uvjerenja da je ili predmnijeva i polazi sa stajališta nekakve nacionalne isključivosti birača. Naime, kada se govori o općinama dakle u kojima općinama, gradovima i županijama u kojima postoji onaj da kažem prag od 15% kada nacionalna manjina da to ostvaruje, taj broj birača. Ili obrnuto, kada u općinama sa većinskim stanovništvom manjine u odnosu na hrvatsko stanovništvo ima većinu, onda se uvodi da kažem jedan instrument eventualnih dopunskih izbora. Dakle, pretpostavlja se da u sredinama u kojima je takva situacija ne može doći do toga da bi čelna osoba te općine, grada ili županije bio netko tko nije iz većinskog dijela, nacionalno većinskog dijela stanovništva u toj općini. Iako ja mislim da ima genijalaca u svakoj od naših, hvala bogu, šarolikih nacionalnih manjina i većinskog naroda koji bi mogli obavljati dužnost i tamo gdje ta ili nacionalna manjina ili manjina u pretežito većini koju čini nacionalna manjina može biti jedan genijalac, jedan čovjek kojega poštuju svi stanovnici te općine može biti načelnik općine ili gradonačelnik ili župan. Čak razmišljam o tome da se nekako ovim zakonom i tim odredbama pokušava uspostaviti jedan ključ, jedna kako reče netko ovdje srazmjerna zastupljenost u izvršnoj vlasti iliti ravnopravnost, pa na nekakav tihi način zapravo ovdje imamo i elemente pozitivne diskriminacije o kojoj se dosta govorilo prije za vrijeme parlamentarnih izbora i koliko smo stigli uopće u uvođenju tzv. pozitivne diskriminacije kod nas u Hrvatskoj. Zbog toga kažem da ovdje ima i elemenata toga. Sada kada gledate, ja bih to pojasnio, dakle explicite primjerima. Kada gledate općine do 10000 stanovnika ili gradove do 10000 stanovnika u kojima je određen da bude jedan zamjenik načelnika iliti gradonačelnika, ako se to ne ostvari u prvom krugu kaže idu dopunski izbori, a ako se ostvari u prvom krugu odnosno na općim izborima u tom slučaju će neke općine imati jednoga dakle imat će načelnika i jednoga zamjenika a u nekima će biti jedan načelnik i dva zamjenika. Je li tako? Koliko ja shvaćam iz ovog zakona to je tako. E sad, kako to funkcionira? Dakle, u jednoj općini će biti ovako, u drugoj onako ili da oni koji stavljaju ljude na liste odmah se odluče da stave nekoga iz nacionalne manjine, odnosno iz manjine u toj općini. Nećemo imati uopće nacionalne, nego manjine u toj općini, gradu ili županiji, pa da onda to prođe već na općim izborima bez dopunskih izbora. Jesmo li time dobili neposrednost koja se očekuje ovim izborima? Jesmo li time stavljanjem prvog čovjeka odredili zapravo tko će biti taj iz nacionalne manjine ili manjine koja čini tu. Je li to zaista neposrednost? Čini mi se da nije. Kada se govori u članku 2. što je bilo predmet vrlo žustre rasprave u svezi profesionalnog obavljanja dužnosti, pa do 10000 općina ili grad i preko 10000 stanovnika. Osobito se to odnosi na zamjenike načelnika ili gradonačelnika i kada se govori o tome da do 10000 stanovnika zamjenik može obavljati posao profesionalno ili bez zasnivanja radnog odnosa. Ovdje smo imali primjere imamo ih i sada, evo gradonačelnica Dubrovnika, gradonačelnik Đakova. Svi su preko 10000 stanovnika. U Saboru su Republike Hrvatske temeljem pozitivnih zakona Republike Hrvatske koji dopuštaju da gradonačelnici budu zastupnici u Saboru, budu izabrani u Sabor. Ja osobno ne znam, ali sam pitao gospodina Vinkovića da li je ovdje s radnim odnosom ili u Đakovu s radnim odnosom. Rekao je da je u radnom odnosu sa Saborom Republike Hrvatske. Dakle, prima plaću od Sabora, a posao gradonačelnika obavlja dakle rekao bih, ne mogu reći neprofesionalno nego bez zasnivanja radnog odnosa sa gradom Đakovom. Ja ne potenciram gospodina Vinkovića osobno, ali ima tu puno načelnika u ovom Saboru, pa evo jedan primjer. Isto ne znam kako je gospođa Šuica, jel' ili Mršić evo. I Mršić koji se tako buni. Mislim da posao gradonačelnika ili načelnika se može obavljati vidite kako ste do sada obavljali. Da li gospođa Šuica ima, da li građani Dubrovnika, Koprivnice ili Đakova imaju primjedbe na rad svojih gradonačelnika. Nemaju, koliko ja znam otprilike nemaju, bez obzira što dolaze iz različitih političkih opcija. Ali hoću reći to da bih ja osobno ovo profesionalno obavljanje ostavio zbog toga, zbog ovakvih situacija mogućnost i gradonačelnicima i zamjeniku načelnika ili gradonačelnika hoće li to obavljati profesionalno ili će obavljati bez zasnivanja radnog odnosa, bez obzira da li je grad ili općina do 10000 stanovnika ili preko 10000 stanovnika. Na kraju krajeva, ovdje se govori jasno da je ovim zakonom da kažem suspendirano poglavarstvo i općina i gradova i županija. Kada gledamo u neku ruku uštede koje time nastaju, kada gledamo to da su sve općine i gradove, gotovo sve općine i gradovi, a županije pogotovo razvile dobro službe, vrlo brojne službe, upravne odjele itd. Mislim da gradonačelnik, župan i načelnik općine veliki dio mogu uredno obavljati svoju ulogu, svoju zadaću koja im je povjerena na ovim izborima, neposrednim izborima. Prema tome, čemu postoji 150 zaposlenih u upravi grada Broda, 150 zaposlenih u Županiji brodsko-posavskoj ili da ne govorim o županijama Požeško-slavonskoj, Vukovarsko-srijemskoj, gradovima Vukovaru, Vinkovci itd. Prema tome, stalno kukanje o silnim opterećenjima itd. nema potrebe. Treba imati vjeru u profesionalce u gradskoj upravi, u profesionalce u općinskoj upravi ili županijskoj upravi i onda nema problema za funkcioniranje ni grada ni općine. Ovdje sam vidio i na klupe su došli i amandmani nekih evo klub HSS-a i HDZ-a. Klubovi u amandmanu 1. gospode iz HSS-a i HDZ-a se predlaže kad prestane mandat zamjeniku općinskog načelnika, gradonačelnika ili župana onda će ti isti imenovati zamjenika, osobu iz redova predstavničkog tijela koje dolazi iz iste političke stranke. A šta ako je osoba nestranačka i nema predstavnika u predstavničkom tijelu pitam gospodu koji su podnijeli ovaj amandman. Dakle, već evo samo ovo pitanje dovodi u jednu dilemu, dvojbu predlagatelja ovoga amandmana da malo razmisli o takvome amandmanu. Ovaj referendum o eventualno povjerenju načelniku, gradonačelniku gdje je potrebno skupiti 20% potpisa birača to stoji jer to nije bilo definirano u ranijim dokumentima niti u zakonskim propisima. Kada sam govorio o pozitivnoj diskriminaciji ako netko misli da to nije tako onda moram reći da svi pripadnici, dakle građani jedne općine, jednoga grada i županije izabiru načelnika, gradonačelnika i župana, a na dopunskim izborima po ovome prijedlogu zakona samo članovi nacionalne manjine ili opet Hrvati u općinama sa većinom neke druge nacije dakle biraju svoga zamjenika načelnika. Dakle, odlučujemo o načelniku svi, a o zamjeniku načelnika samo jedan. Pitam se ima li elemenata tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] ili da ipak svi odlučujemo i o tom zamjeniku načelnika koji dolazi iz nacionalne manjine? I u svakom slučaju važi i ovaj prigovor koji mi nije jasan da taj zakon stupa na snagu 18. svibnja, izbori su 17., je li, po kojem zakonu se vrše dakle izbori, a kad ovaj zakon stupa na snagu tek 18. svibnja? Također priželjkujem da, evo ovo je možda prvi korak u željama svih nas, bez obzira na stranačku pripadnost da izbori, počelo smo od lokalnih, dakle neću govoriti o lokalnoj i područnoj samoupravi jer ova područna ne postoji, nego o izborima u općinama, gradovima i županijama da uskoro dobijemo i istu mjeru, isti aršin i za izbor saborskih zastupnika. I sve to skupa, dakle ovaj, neću reći izborni zakon, nego ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi s Konačnim prijedlogom zakona i Zakon o izboru saborskih zastupnika da bude obuhvaćen jednim izbornim zakonom o izboru svih, da kažem dužnosnika i onih počevši od Sabora Republike Hrvatske pa do najmanje općine i grada u Republici Hrvatskoj, vrlo precizno i vrlo transparentno, dakle napisano da se nema zabune i nema dvojbi koje sada, evo redom kako govornici izlaze za govornicu iskazuju. Dakle, postoje određene nedorečenosti o kojima sam, evo i sada govorio. Dakle, mislim da će možda kada bismo usklađivali ovakve zakone došli do toga da bi trebalo učiniti i novu administrativno-upravnu kartu Republike Hrvatske jer upravo one disproporcije o kojima smo govorili kada smo govorili o Pučišću, Civljanima, Kutjevu, … [[Govornik se ne razumije.]] upravo tu dolazimo do stvari koje su apsurdi, grad Pučišće, grad Kutjevo, Općina Civljani koja ima 150, uvrh glave 200 stanovnika. Kada govorimo, još jedanput ću se osvrnuti na ovo profesionalno obavljanje gradonačelnika ili obnašanje mjesta zamjenika načelnika i gradonačelnika onda moram spomenuti povijest i reći da je grad Brod prije 70 godina, 80 godina imao više od 10 tisuća stanovnika, daleko više od 10 tisuća stanovnika, a gradonačelnik Brlić nije svoju plaću uzimao jer je bio dovoljno snažan i ekonomski moćan i podijelio svoju plaću u humanitarne svrhe i to cijeli svoj mandat je davao u humanitarne svrhe. Isto tako, ako netko prima plaću u Saboru, a gradonačelnik je Dubrovnika, Koprivnice i Đakova ili još nekih drugih, ja ovdje neke ne znam, Jastrebarskog, evo recimo Jastrebarskog sasvim sigurno da bi općini, odnosno gradu Jastrebarsko, Jaski dobro došlo nekih 30 tisuća kuna koje bi gospodin gradonačelnik Jaske ostavio bilo u humanitarne svrhe ili u neke druge, da kažem investicije i zbog čega u ovome materijalu imamo obvezu da gradonačelnici gradova ili općina većih od 10 tisuća stanovnika moraju biti profesionalci. I još bih nešto spomenuo u svezi ovoga. Od 2001. godine naši župani više nisu dio državne uprave, ali i dalje stoji zakon da oni ne mogu biti saborski zastupnici. Koja je razlika u tome što je gradonačelnik Rijeke ili Splita koji imaju skoro 200 tisuća stanovnika mogu biti saborski zastupnici, a brodsko-posavski župan koji upravlja sa županijom od 160, 170 tisuća ne može biti saborski zastupnik. Ni jedan ni drugi nemaju veze sa državnom, da kažem u neku ruku sa državnom upravom prema zakonima iz 2001. godine. Je li to stranačka ili politička oligarhija unutar stranaka odredila da to tako ostane? Jesu li neki ljudi u strankama bez obzira tko je, onaj lijevi ili desni odredili da se to ne može mijenjati i zbog čega se to ne može mijenjati? Meni kao, hajde nekom doktoru i nekakvom neću reći laiku zaista, a ja vidim i većini građana nije jasno i mislim da je već krajnje vrijeme da se temeljito razmisli o sva tri ova zakona koja su danas objedinjena i o izbornom zakonu i dobijemo jedan, da kažem precizan, snažan izborni zakon da sve jedinice lokalne uprave i samouprave, pa i Sabor Republike Hrvatske u čemu bi mogao pomoći i Državno izborno povjerenstvo i gospodin državni tajnik i strukture koje su zadužene za donošenje ovakvih zakona i da ovo su zapravo izborni zakoni, ništa drugo. Ovo su izborni zakoni. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. U ime kluba HSLS-a, HSU-a, uvaženi zastupnik kolega Antun Korušec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, ovaj set zakona je zaista izazvao pozornost koja je i primjerena obzirom na njihov značaj, a obzirom na protek vremena, na dužinu vremena, ja ću se zaista u svom izlaganju u ime kluba HSLS-a i HSU-a zadržati samo na onim stvarima za koje smatram da su važne i da su bitne. Odmah na početku želim reći da klub HSLS-a i HSU-a za sva tri zakona podržava hitan postupak upravo uvažavajući činjenicu da građani po prvi put direktno biraju svoje općinske načelnike, gradonačelnike, župane i njihove zamjenike. Smatramo to opravdanim razlogom upravo zbog dostatnog vremena i zbog potrebnog vremena kako bi mogli napraviti kvalitetnu pripremu radi provođenja ovih izbora. I još jednu stvar želim reći zašto smatram da je hitan postupak opravdan. Čim imamo određenu problematiku koja je na ovom Saboru, koja traži hitno rješavanje, javljaju se brojni govornici i brojni razlozi zašto se to osporava, ali istovremeno sa druge strane i govorimo kako već sredine oko nas neposredni izbor načelnika, gradonačelnika i drugih funkcija već imaju riješeno. Dakle, i to je još jedan razlog zašto sva tri ova zakona moraju ići u hitnu proceduru. Također smatram dobrim rješenjem da se izmjenama i dopunama ovog zakona, a prije prvih neposrednih izbora nositelja izvršne vlasti na lokalnoj razini u Hrvatskoj otklone nedostaci koji su bili uočeni. I to otklone na način da smo iz lokalnih sredina primili mišljenja, stavove, primjedbe, prijedloge, da smo uočili da određena rješenja koja smo predložili nisu dovoljno dobra, nisu onakva kakva smo htjeli. I takav pristup rješavanju problema prije konkretnog čina izbora, ako smo vidjeli da negdje možemo poboljšati određenu zakonsku odredbu, odluku, po meni zaslužuje svaku pohvalu, a ne osudu. I zato se usuđujem u ime kluba reći da dakle pohvala i Vladi i državnom tajniku koji su imali taj senzibilitet da slušaju primjedbe lokalnih sredina, da ih ugrade u novo zakonsko rješenje i odustanu od nečega prije lokalnih izbora kad još nismo krenuli u konkretnu akciju pa bismo onda imali rješenja sa kojima ne bi bili zadovoljni. Takav pristup, još ću jedanput ponovit, zaslužuje pohvalu a ne nikakvu osudu. A financijske mogućnosti i nedostatna financijska sredstva i kapaciteti općina i manjih gradova u Hrvatskoj, predložena rješenja koja danas imamo pred sobom nameću kao nužnost i kao neophodnost. Kao dokaz te moje tvrdnje navest ću vam podatak da zbrajajući iz svih proračuna županija, dakle samo županija u Republici Hrvatskoj za 2008. godinu i izdatak za članove izvršnih tijela, došao sam do financijskog podatka koji glasi: njegova visina je 21 milijun 296 tisuća i 205 kuna. A samo za Bjelovarsko-bilogorsku županiju taj izdatak je 600 tisuća kuna. Predložena rješenja gdje imamo mogućnost izbora da izabran osobe odlučuju kako će obavljati dužnosti. Obavljanje dužnosti bez poglavarstava predstavljaju dobro rješenje, predstavljaju adekvatne egzaktne, financijske uštede pa kako god računali i kojim god pristupom računanju i egzaktnoj matematici prišli. I to opravdava načelo zbog kojih se i ide u ovo izborno zakonodavstvo, a to načelo su financijske uštede, efikasnost, racionalnost i ekonomičnost u donošenju odluka koje su značajne za funkcioniranje javnog sektora. Bitna novost također je i broj zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika i župana ovisno o veličini jedinica samouprave. U ime kluba pozdravljam rješenje da u jedinicama lokalne samouprave koji imaju do 10 tisuća stanovnika općinski načelnik ili gradonačelnik ima jednog zamjenika, a u jedinicama sa više od 10 tisuća stanovnika, u gradovima koji su sjedišta županija odnosno županijama da postoje dva zamjenika. Navodim princip kojim sa mog stajališta političkog i osobnog demantiram sve one koji su ovdje govorili o nekakvoj političkoj trgovini koja je moguća kroz ovo izborno zakonodavstvo. Navodim primjer Bjelovara gdje dva zamjenika uz gradonačelnika ili gradonačelnicu funkcioniraju punih 7 godina, od 2001. godine. I to gospodo na način da je od 2001. do 2005. jedan zamjenik gradonačelnika bio iz reda SDP-a, od 2005. do 2009. dakle u aktualnom mandatu jedan zamjenik gradonačelnika je iz redova HNS-a. Nikakve političke trgovine nema, jer je prije izbora napravljen sporazum, dogovorena koalicija, išlo se zajedno na izbore, postavljeni ciljevi. Uspjeli smo okupiti ljude oko programa i to ljude koji mogu nosit programe. Svi zajedno ispratili jedan mandat uglavnom uspješno, bez ikakve političke trgovine, da je netko iz te koalicije izašao, otišao ili da je istjeran da bi netko drugi ušao i na taj način da bi bila prevarena volja birača. Isto se dešava i u aktualnom mandatu. Politička trgovina novim zakonodavstvom je apsolutno nemoguća jer ide na listu, ide načelnik, gradonačelnik, zamjenik sa svojim zamjenicima i nema bez novih izbora za sad, po sadašnjim rješenjima mogućnosti da se netko uključi na način da prevarimo volju birača pa da nekoga inkorporiramo na tu listu tko bi obavljao tu funkciju. Politička trgovina može biti samo poslije rezultata izbora, a ne može bit prije rezultata izbora, prije samih izbora. I tu želim svima poručiti, pogledajmo se u oči i nemojmo samo upirat prstom u koaliciju sa državne razine koja navodno tu ima interesa za nekakvu političku trgovinu, a drugi koji su u tom istom principu sudjelovali proteklih 7 godina su od toga izuzeti. Nema tu političke trgovine i predloženo zakonodavstvo dapače tu mogućnost znatno više smanjuje, ako je već u cijelosti ne onemogućava u odnosu na prijašnje zakonodavstvo. Što ovaj princip koji je u ova tri zakona, što on nudi? On nudi i garantira učinkovitiji, jeftiniji i racionalniji ukupni sustav funkcioniranja svih jedinica, a sve u funkciji ostvarenja prava i interesa građana i interesa poduzetnika. Zapravo, ja moram reći iz svog iskustva, dolazim iz Bjelovara, gradonačelnik sam Bjelovara, da ozbiljan pristup poslu u gradu te veličine i sa financijskim sredstvima proračuna koji ima zapravo je neminovnost da ima dva zamjenika. Sve drugo bio bi neodgovoran pristup prema projektima, prema biračima, prema proračunskim sredstvima odnosno prema poslu kojeg obavljamo. Kao zaključak, moglo bi se još dosta o tome govorit, ali kao zaključak želim reći da novi model lokalnog političkog sustava je puno demokratičniji od sadašnjeg, pruža veću stabilnost i sigurnost nositeljima izvršne vlasti. Takva rješenja, ja se usuđujem ustvrdit, su u interesu svih političkih stranaka u najpozitivnijem smislu jer garantiraju financijske uštede, efikasnost i rušenje birokratskih barijera, racionalnost i demokratičnost. Zato će Klub zastupnika HSLS-a i HSU-a podržat sva tri ova zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Završili smo s raspravom po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kad god se u dosadašnjoj raspravi ovdje istaknulo da ovaj prijedlog zakona zapravo omogućava jednu širu trgovinu između koalicijskih partnera, zastupnici HDZ-a reagirali su izrazito nervozno tvrdeći da to nije pravi razlog za donošenje ovog zakona, nego da je pravi razlog opseg poslova koji će navodno biti tako velik da gradonačelnici moraju imati dva zamjenika. Tu se kao jedan autoritet gradonačelnički osobito isticala kolegica Šuica koja je mislim tri ili četiri puta reagirala ispravljajući krivi navod o trgovačkoj prirodi ovog zakona. Ja se sada pitam kako to da u dva čitanja prije godinu dana ni kolegica Šuica, ni potpredsjednica Vlade Đurđa Adlešić koja je također gradonačelnica, nisu zamijetile ovaj propust. Zanimljivo, dva puta smo o tome raspravljali, nikom to nije palo na pamet da će opseg poslova gradonačelnika biti tako velik da mu treba uvesti još jednog zamjenika. Zašto to kolegica Šuica nije primijetila kod prvog čitanja? Kako to da ona nije primijetila taj nedostatak? Posve logično da nije primijetila nedostatak jer nije imala šta primijetiti, jer nedostatka nema. Nikakav opseg poslova ovdje nije razlog da se mijenja zakon. Tako pada smokvin list pa gola ostaje činjenica da se ovdje radi isključivo o tome da se nahrane gladna koalicijska usta, a ta koalicijska usta nisu gladna boljeg života građana u lokalnoj samoupravi. Ne, ona su gladna funkcija i fotelja, pa da bi se to omogućilo onda se uvodi eto još jedan zamjenik. Tako će sada biti lakše dogovoriti koaliciju sa dva koalicijska partnera, jer će se moći ponuditi dva zamjenička mjesta. Ti će ljudi nešto koštati ako budu radili profesionalno, a na njima je samima da odluče hoće li raditi profesionalno ili neće raditi profesionalno, pa ako odluče da će raditi profesionalno oni će opterećivati proračun jedinice lokalne samouprave. Za toliko koliko bude njihova plaća, moći će se manje izgraditi lokalne ceste, moći će se manje izgraditi lokalne kanalizacije, lokalnog vodovoda, ali to predlagatelja zakona ne zanima. Njega zanima da uhljebi drugog koalicijskog partnera. To je jedini razlog za izmjenu ovog zakona. Dokaz da je tome tako, što zakon uopće nije predvidio što se događa ako zamjeniku prestane mandat. Tko će onda obavljati taj silno veliki opseg poslova o kojem kolegica Šuica priča. Da je silno velik opseg poslova u pitanju, pa valjda bi predlagatelj se toga sjetio pa izmislio nekakav način, modus ugradio u zakon kako ćemo mi naći sada tog zamjenskog čovjeka da taj veliki opseg poslova kojeg gradonačelnik i jedan zamjenik ne stignu obaviti, obavlja netko umjesto ovoga koji odstupi. Nije se predlagatelj toga sjetio jer to i nije problem, jer tog posla od tog velikoga opsega posla zapravo niti nema. E, ali onda smo našli tu sada na stolu amandman koji predlaže klub HDZ-a i HSS-a, jedan jako čudan i pomalo komičan amandman. Šta on predlaže? On predlaže da se taj drugi zamjenski zamjenik pronađe iz vijeća. Pazite, predlagatelja uopće ne zanima to što je ovaj prvi izabran na neposrednim izborima i što po novom zakonu, po novoj zamisli novog zakona ni načelnički mandat ni zamjenički mandat ne proizlaze iz vijeća nego iz direktnih izbora. Ne, taj princip oni sada guraju u stranu i sada najednom će iz vijeća čupati tog drugog zamjenskog zamjenika i pritom kažu da on mora biti iz iste političke opcije. Čekajte, polako. Pa što ako je taj zamjenik bio nestranačka osoba, iz koje političke opcije će ga onda naći. To je jedan neprovediv upravo amandman. A zanimljivo u tom amandmanu je to da on zapravo što on govori o predlagateljima, oni predlažu zajednički amandman jer jedan drugom ne vjeruju. Oni se hoće osigurati. HSS se hoće osigurati ako slučajno odstupi njegov zamjenik da ga HDZ koji će imati načelnika ne prevari nego da mora izabrati ovog drugog zamjenskog iz HSS-a i obrnuto. Oni dakle predlažu jedan amandman koji nema veze s duhom i slovom zakona, koji je iz posve neke druge priče, zato što jedan drugome ne vjeruju. Sve je u ovom zakonu manje-više, u ovom prijedlogu izmjena zakona neprincipijelno. Ako uvodimo drugog zamjenika koji je nepotreban za općine iznad 10 tisuća stanovnika i gradove iznad 10 tisuća stanovnika, pa bilo bi logično da ga uvedemo u redu za općine, veće općine, ali onda i za sve gradove. To bi bilo logično. Jer ako je netko nekom mjestu dao status grada pa valjda je znao zašto mu daje status grada. Pa grad nije samo općina, grad ima i neke funkcije koje općina nema. Pa ako postoji već povećani opseg poslova, pa onda postoji u svim gradovima. Pa da se išlo u tom smislu, pa bar bi neka principijelnost bila zadržana ako ništa drugo. Bar bi taj smokvin list bio malko veći. O šlamperaju s datumima neću govoriti, tu je govorio Mršić u ime kluba. To da se ne zna kada će se održati izbori, pa se napiše da zakon stupa na snagu dan nakon što će se održati izbori, znači da se ne može na dan izbora uopće primijeniti. To pokazuje jednu aljkavost, jednu traljavost u pripremanju zakona, ali kada je riječ o ovoj Vladi moram priznati da je to jedna kronična bolest, na to smo se već navikli da zakoni dolaze ali posve neuredno. Ali ja se pitam zašto je uopće trebalo napisati taj 17. i 18. svibnja. Pa pazite prije u pripremi izbora treba provesti kandidaturu. Zakon po kojem se zamjenici biraju neposredno, stupiti će na snagu 17. a ove izmjene dan kasnije 18. znači da će pripreme i kandidatura biti mimo ovog zakona koji još neće stupiti na snagu. Znači one će biti tako nelegalne. Zar je bilo teško napisati da će zakon stupiti na snagu danom raspisivanja lokalnih izbora? Da, ali toga se predlagatelj nije sjedio, jer to njemu nije ni bilo bitno. Njemu je bilo bitno i kod donošenja i kod izmjena, zadovoljiti koalicijske partnere. To je jedino o čemu se mislilo, ni o čemu drugom. Kada su u pitanju zamjenici iz redova manjina teško se čovjek može načuditi tom rješenju. Zakon kaže da zamjenik mora biti iz redova manjina. A što ako načelnik bude izabran iz redova te manjine, to zakon ništa ne govori. Zamjenik mora. Znači bez obzira bio izabran načelnik iz redova manjine ili ne bio, zamjenik mora biti. Pa sada pretpostavimo da bude izabran načelnik iz redova manjine, održati će se dopunski izbori, zakon kaže da mora biti zamjenik. Jel' bilo teško napisati bit će izabran zamjenik ukoliko iz redova te manjine ne bude izabran načelnik. Ali nije se o tome vodilo računa. O rješenju koje je Mršić predložio koje jednostavno da se naprosto ne može kandidirati u takvim sredinama. Lista se ne prihvaća. Izborna komisija ne prihvaća listu u kojoj nije predviđen zamjenik, koji se bira zajedno sa načelnikom, ako taj nije iz redova manjine, odnosno iz redova hrvatskog naroda gdje hrvatski narod predstavlja manjinu u nekoj jedinici lokalne samouprave. Jednostavno rješenje, pa nema ni dopunskih izbora, sve je jasno. Niti imamo trećeg zamjenika, pazite ovo predviđa trećeg zamjenika zbog velikog obima poslova o kojima kolegica Šuica govori. Ništa se od toga nije napravilo. Ovaj zakon donosi nepotrebne promjene, a one potrebne koje je trebalo riješiti, odnos između načelnika i vijeća nije riješio. Šta kaže zakon ako mu vijeće ne donese proračun? Tijelo državne uprave će raspustiti vijeće i imenovati povjerenika koji će koga zamijeniti, načelnik valjda ostaje, on je neposredno izabran. Znači povjerenik će zamijeniti vijeće, onda će taj povjerenik u ulozi vijeća prihvatiti proračun koji gradonačelnik predloži. Odnos između vijeća i načelnika uopće nije riješen, pa da ste bar uzeli Slovenski model, pa prepisali tamo je to puno pametnije to riješeno. Što se događa kada vijeće ne prihvaća proračun? Trebalo se sjetiti da su Slovenci provode ovaj izbor pa malo tamo zaviriti u one zakone. Kao što nije riješen sustavno odnos između načelnika i zamjenika. Pazite što se moglo napraviti. Oni su neposredno birani, oni imaju isti mandat i zajedno su birani na istom listiću. I da ste uveli model po kojem kada zamjenik odstupi zbog toga što se ne može dogovoriti s načelnikom, jer ga ovaj marginalizirala da na izbore idu obadva, jer su zajedno izabrani. Ne, vi takvu soluciju uopće niste predvidjeli, nego to probate s ovim nakaradnim amandmanom koji će te vjerojatno prihvatiti, jer on nije ništa bolji od cjeline zakona. Hvala lijepa.
Imamo i prije jedne replike, uvaženi kolega Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Staziću rekli ste da dva puta neki nisu primijetili problem u zakonu. Četiri puta. Jer o istom modelu neposrednih izbora Parlament je u prošlom mandatu čak četiri puta raspravljao, dva puta na prijedlog Vlade, dva puta na prijedlog jednog kluba, ali sjećate li se žestoke i u ovom rješenju sadašnjeg zakona po kojem na prijedlog Vlade je i ušla odredba da načelnici i gradonačelnici i jedinica sa više od tisuću stanovnika moraju biti profesionalci. Molili smo ih neka tu promijene taj dio, izrijekom su inzistirali da to ostane i jedino što je istina da je s terena došla na to odredba najveći dio primjedbi i samo u tom dijelu je točno da je teren, odnosno udruga upozoravala na nelogičnost tog zakonskog rješenja. Ali pazite sada dolazi amandman kluba HDZ-a i HSS-a po kojem dosta skrivenim formulacijama se uvodi ograničenje ili obaveza da inicijativa za raspisivanje referenduma za smjenu načelnika, gradonačelnika i župana, treba imati trećinu biračkog tijela, trećinu potpisa birača upisanih u birački popis. Ja ne znam gdje to u svijetu ima i ponovno vas upozoravam da ovakva odredba znači da će za samoinicijativu za eventualni referendum trebati više potpisa birača nego na izborima treba dobiti glasova da bi netko bio izabran za gradonačelnika u drugom krugu. Toga doista, takve odredbe ni u jednoj demokratskoj državi na svijetu ovome nema, da je za inicijativu o nepovjerenju potrebno veći broj biračkog tijela, nego za sam izbor. I prošli put je to povučeno između prvog i drugog čitanja, sada na mala vrata se putem amandmana koji nije čak detaljno obrazložen, ponovno pokušavate ugurati to u zakon.
Odgovor na repliku, zastupnik Stazić. Izvolite.
Vidio sam kolega Lesar taj amandman, drugi dio amandmana i nije mi čudan, nije mi čudan. Meni je posve logično da predlagatelji otežavaju uvjete za raspisivanje referenduma. Oni očito hoće postići jedan cilj, da kada po ovom sistemu dam ti dva zamjenika da napravimo koaliciju, pa da osvojimo načelničko mjesto, da onda bude takav načelnik bez obzira kakav on bio, šta on radio, da bude praktički ne smijenjen. To je posve u duhu ovoga amandmana i u duhu intencije predlagatelja i zakona i amandmana.
Imamo dvije prijave ispravka navoda. Najprije uvažena kolegica zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče željela bih ispraviti cijeli niz netočnih navoda i na jedan ću se osvrnuti, a to je da se žele nahraniti gladna koalicijska usta, što nije točno. To je ono što vam želim ponovo danas ovdje reći. Nisam bila u Saboru kada se raspravljalo o prošlom mandatu u prvom čitanju u ovom zakonu, a sada u ovom mandatu također nisam bila nazočna, pa se nisam javljala. Znači ne uvodimo dva zamjenika, nego dva zamjenika i sada postoje i upravo iz iskustva govorim da su neophodna dva zamjenika i to jedini razlog zašto danas na ovaj način diskutiram. Znači, danas imamo dva zamjenika i vi se vrlo cinički osvrćete na naš rad govoreći da je to veliki posao, kako ste vi to izrazili. To je zaista veliki posao i vrlo težak posao i razlika je od grada do grada. ja govorim iz iskustva moga grada koji je mali grad sa samo 45 tisuća stanovnika, a možda ima poslove kao neki milijunski grad. I zato kažem da su neophodna dva zastupnika, nema nikakve veze s koalicijom ni s partnerima, ali iz vašeg obrazloženja izgleda kao da ste se vi već pomirili da nećete dobiti nijednog zastupnika, pa brinete o ovome što mi nijednog gradonačelnika, pa brinete što mi brinemo što ćemo to dogovoriti sa koalicijskim partnerima. Toliko o tome.
Hvala lijepo. Druga prijava ispravka netočnog navoda uvaženi zastupnik kolega Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Odnosi se na isti navod da se žele nahraniti gladna koalicijska usta s ovim prijedlogom, odnosno uvođenjem instituta još jednog zamjenika i da je neprincipijelan prijedlog koji je pred nama. Naime, ni jedno, ni drugo nije točno. Nakon što poglavarstva ne budu funkcionirala, odnosno što ne budu postajala, sasvim sigurno da postoji itekako potreba u većim gradovima, a ja bih čak rekao možda bi tu granicu možda mogli i spustiti. Možda bi je doista mogli i spustiti za neke druge općine i gradove koji imaju malo veći teritorije, jer nakon što nestane poglavarstvo, sasvim sigurno da postoji potreba da se zadrže dva zamjenika kao što je to već ovdje rečeno u raspravi i očigledno da vaš nedostatak razumijevanja za poslove u lokalnoj samoupravi a istovremeno traženje decentraliziranja pojedinih funkcija i još veće opterećivanje lokalne samouprave. Očito da vi ne znate što želite ni što tražite.
Dalje. Za raspravu se javio uvaženi kolega Krunoslav Markovinović. Izvolite zastupniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo poštovani predstavnici državnog tajništva, kolegice i kolege evo saznali smo malo prije ovako značajnu stvar da je zakon pisan za koalicijske partnere i sad ja tražim, malo gledam po tom pa možda je, možda nije ali ono što je ovdje jasno i razumljivo je da je teško biti bez koalicijskog partnera. Ja mogu shvatiti stranku koja ne pobjedi na izborima, ne može naći ni jednog koalicijskog partnera a želi zahvaljujući morbidnom izlaganju predsjednika stranke i slučaju ubojstva mlade djevojke doći na vlast. Dakle to mi je jasno. E ali nismo mi krivi zbog toga. Ono što se ovdje predlaže, ima jako puno dobrih stvari. A ova cijela rasprava mislim da doprinosi i tom da malo kažem predstavnicima medija, novinarima da zapravo ovaj Sabor ne prihvaća svaki zakon bez rasprave kako se to želi prikazati jel, da je Sabor samo nekakav glasački stroj, nego da o svakom zakonu govorimo dosta. Kažemo bez obzira kojim stranci pripadamo, kažemo ono što mislimo da nije u redu i na kraju nizom amandmana mogu se neke stvari poboljšati. Jasno u svakom zakonu da se pričati što bi bilo kad bi bilo tako i ovdje. Evo niz ljudi koji su došli iz lokalne samouprave znadu bezbroj primjera gdje koji možda ovim zakonom nisu ajde detaljno riješeni i nema razloga da se to sad ne napravi. Činjenica je da ovim zakonom predlažemo da evo možemo od tog krenuti da imamo dva zamjenika. Dakle za gradove i općine preko 10 tisuća stanovnika. Mislim da je to dobro. Ovdje će opet to priznajem doći do izražaja, doći će do izražaja koalicije, to je sigurno i možda će upravo i te koalicije spriječiti bez obzira tko će biti s kim u koaliciji da se izbori ponavljaju, da se ide na, da se ide ponovno jer neće biti u prvom krugu izabran gradonačelnik, dogradonačelnik ili dogradonačelnici odnosno načelnici, župani i tako dalje. Dakle možda je to jedan od načina da malo smanjimo troškove jer izbori bi mogli biti dosta skupi ponavljanjem upravo izbora jer ne vjerujem da će na puno mjesta u prvom krugu načelnik, gradonačelnik odnosno župan dobiti izbore. Dakle nema poglavarstva. Pruža se mogućnost dogovora. A ja u tom dogovoru podjele vlasti ne vidim ama baš ništa loše tako da tu ne vidim zbog čeg je to tako loše. Tim prije jer troškovi će biti smanjeni jer neće biti, govorim ovdje za jedinice lokalne samouprave, neće biti poglavarstva. I poglavarstvo ima svoju cijenu. Prema tome umjesto poglavarstva najvećim dijelom preuzima odgovornost načelnik, gradonačelnik, župan i zamjenici mi u svakom slučaju dobro dođu. To što je moje mišljenje takovo da bi i ovi ispod 10 tisuća stanovnika trebali imati profesionalnog ili gradonačelnika načelnika jer u malim sredinama je malo zaposlenih a ljudi žele razgovarati, mogu oni doći razgovarati s kim god hoćete od zaposlenika na kraju će opet potražiti načelnika, gradonačelnika jer misle da ono što se s njim dogovore da je to jedino tako. I čovjek koji nije profesionalno tamo mogu vam reći da uvijek ili ljudi prigovaraju jer ga nema kad ga traže ili će sve ono radno, izvan svog radnog vremena tko radi negdje drugdje morati boraviti negdje blizu svojih birača jer ljudi opet kažem žele razgovarati sa vrhom. Dakle ako govorimo o izmjenama mislim da što se tiče broja, malo o ovom broju, naime ja oduvijek pričam da zapravo ne treba dijeliti gradove i općine. Naime ima malih gradova, izuzetno malih gradova i vrlo velikih općina. I ako govorimo u brojkama koliko potpisa treba prikupljati onda treba reći za općine i gradove do tog i tog broja toliko i toliko, ispod tog broja toliko i toliko jer ispada sad da zapravo su jedni povlašteni prije svega općine na račun gradova. Nema razloga da taj broj ne bude ujednačen pa evo a ja vas molim ukoliko je to još uvijek moguće, ja mislim da nešto amandmana ima da se to izjednači. Jer to je posao koji će morati obaviti prikupljanje potpisa i jedni i drugi i u gradovima i općinama i tu ne bi trebalo biti nikakve razlike. Što se grada Zagreba tiče sve je normalno da posao gradonačelnik će morati preuzeti dosta tog od poglavarstva ali kao i u svim drugim gradovima i općinama morat će se jasno stvarati jači timovi jer bez obzira na potcjenjivanje rada načelnika, gradonačelnika, župana ja mislim da u današnje vrijeme i načelnik, gradonačelnik i župan moraju biti menadžeri. Jer u krajnjoj liniji bit je i u jednom i u drugom i u trećem slučaju da treba napuniti proračun i taj proračun dobro iskoristiti. Ukoliko to tako nije onda tamo gdje, pogotovo gdje ima nesloge, gdje ima jako puno neodlučnih onda se, nit se potroši proračun ili se proračun potroši na krive stvari i slično. Ono što će sigurno, to se slažem sa svim kolegama, odnos između ajde da tako kažem čelnika i vijeća odnosno skupštine u županiji da će u tom odnosu biti puno problema to je sigurno. Mi smo malo navikli da obično gradonačelnik, načelnik, župan ima podršku većine u svojim jedinicama lokalne samouprave i to je funkcioniralo dosta dobro. Međutim ovdje postoji velika mogućnost da neće biti načelnik, gradonačelnik iz iste stranke kao što će možda i biti većina u vijeću i malo mi je žao moram priznati što nismo ostavili i onaj kazneni dio za vijeće da ukoliko vijeće provocira referendum za načelnika, gradonačelnika odnosno skupština za župana da zapravo ne biva kažnjen ovdje. Ovim neće biti kažnjeno i to je šteta jer ovdje se može dogoditi da svaka, da ponavljanje nekoliko puta tijekom mandata takvog referenduma itekako, otići će novci, potrošit će se novci zapravo jer referendum je skup kao i izbori, na nešto što zapravo se ti novci ne bi trebali potrošiti. Dakle zakoni su u svakom slučaju dobri. Mi smo puno raspravljali o tom. Mislim da uz neke sitne preinake odnosno rješavanje onog što možda nije u ovim zakonima detaljizirano a bolje je napisati nekoliko detalja više pa će biti manje dilema poslije i mislim da možemo ih prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepo. E sad imamo redom najprije prijava povrede Poslovnika uvaženi zastupnik kolega Željko Jovanović.
Ja sam se prijavio za ispravak netočnog navoda.
Onda tablica je bila okrenuta na povredu Poslovnika. Ali dobro, podigli ste ju pa ćemo je prihvatiti, ispravak navoda. Ali onda prije toga, hajmo najprije na replike. Može? Hajmo. Hvala lijepo. Imamo dvije prijave za repliku uvaženi kolega Nenad Stazić. Demokracija.
Kolega Markovinoviću javio sam vam se replikom da vam dam mogućnost da mi na tu repliku odgovorite što vidim odmah koristite, jer se ne želim ponašati kao vaši kolege Šuica i Matušić koji repliciraju pod vidom ispravka navoda iz jednostavne ali lako shvatljive činjenice da se ne izvrgnu opasnosti odgovora na repliku. Vi u svom istupu kažete, zapravo priznajete da je razlog ovih promjena lakše koaliranje i kažete: “Ja u koalicijama ne vidim ništa loše.“ Ja se tu s vama slažem. Ništa lošeg nema u koalicijama. Dapače, ali loše je to da se te koalicije olakšavaju na način da će se novac za plaće tih zamjenika vući iz proračuna jedinica lokalne samouprave pa će biti manje novca za projekte. A građane ne zanimaju funkcije ni fotelje političara. Njih zanima asfalt, struja, voda, zdravstvo, školstvo. To ih zanima. Hoće li jedinice lokalne samouprave moći napraviti nekakav nogometni, nekakvo malo nogometno igralište da djeca imaju gdje igrati nogomet, a ne to da li će se strankama omogućiti lakše koaliranje na teret njihovog novca. Prema tome, koalicija da, dapače, dapače. Ali nek' se koalicije sklapaju tako da se koalicijski partneri dogovore kojeg će, iz koje će stranke istaknuti načelnika, pa neka ga druga stranka koalicijska podrži. Ali zašto bi mi olakšavali, odnosno vi predlagatelji olakšavali koalicijsko sporazumijevanje na teret samih građana. Zašto da oni plaćaju lakše dogovaranje političara. Tome prigovaramo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Markovinović.
Pa evo, kolegi Staziću moram reći da ja nisam rekao da ja priznajem da je zakon zbog tog rekao. Ja sam rekao dozvoljava mogućnost da se ovim zakonom i to događa. To je točno, jel? Tako da tu nema. Osobno nemam iskustva baš u koalicijama jer evo od '93. pa do dana današnjeg tamo gdje jesam nismo nikad nikakvu koaliciju. Ali vjerujem da koalicije funkcionirati mogu i dobro je da koalicije budu, da se mogu ponavljati izbori a to evo što kolegicu i kolegu napadate što idu na ispravak krivog navoda. Pa ja općenito više se bavim ispravkom krivog navoda jer ispravljam neistinu. A ako idem na repliku onda tu neistinu čujem još jedanput. Hvala.
Hvala. A sada da čujemo ispravak krivog navoda uvaženi kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče što ste mi ipak dali šansu da ispravim netočan navod uprkos krivom okretanju ove pločice, jer jako rijetko koristim budući da baš ne volim ispravljati netočne navode. Radije volim koristiti repliku. Međutim, ovo je zaista bio toliko netočan navod vrlo nekorektan da sam morao ispraviti ga. Dakle, kolega zastupnik je ničim izazvan govorio o morbidnom izlaganju predsjednika stranke i iskorištavanju tragične sudbine jedne djevojke kako bi se došlo na vlast. Prema tome, govor predsjednika SDP-a na protekloj sjednici bio je ne morbidan nego jasan, kritičan i usmjeren stvaranju uvjeta za bolje funkcioniranje Hrvatskog sabora i hrvatske Vlade koji su u ovom trenutku opterećeni neučinkovitom autoritarnošću aktualnog premijera. SDP ne koristi ničiju tragičnu sudbinu da bi došao na vlast, jer ima program i ljude koji imaju samo jedan cilj – to je interes svih građana ove države bez obzira kojoj stranci pripadali.
Hvala. Malo je bilo ispravka, malo je bilo prezentacije. Ali zato imamo sada i još jednu prijavu za repliku uvaženi kolega Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ne samo da je istup čelnika SDP-a bio morbidan, nego je bio politički nezreo, ali je bio politički nezreo. Toliko nezreo da je izazvao reakcije i u široj hrvatskoj javnosti, ali to ćemo prepustiti njima i njihovoj političkoj borbi jer u trenutku kad je doista trebao konsenzus oko nekih ključnih pitanja u Hrvatskoj kao što je borba protiv organiziranog kriminala, kao što je borba protiv mafije, kad se očekivao konsenzus svih političkih stranaka na žalost ta situacija je iskorištena u jednom suprotnom pravcu, a to je politizacija i politikanstvo vezano uz tako jedan tragičan slučaj. Ali da se vratimo na ovu temu koja je doista izuzetno važna. Slažem se s vašom tezom da će ovaj zakon, prijedlog izmjena olakšati na neki način i koaliranje. Jer doista osim što će olakšati koaliranje on će i uštedjeti u gradskim i općinskim blagajnama jer svi znamo da članstvo u poglavarstvu također košta, također određeni iznos je predviđen u svakom proračunu. Sad će biti znatno manje tim više što će vjerojatno drugi zamjenik biti volonter, jer je ta najvjerojatnija mogućnost za korištenje kako bi se što učinkovitije odgovorilo svim onim zadaćama svakodnevnim koje postoje u gradu, a u trenutku kad više neće biti poglavarstva. Isto tako želim reći da je ovaj prijedlog itekako potreban i da će donijeti dobroga na političkoj sceni Hrvatske, jer olakšavanjem koaliranja zapravo se olakšava i pristup građanima da svoje ideje putem raznih političkih stranaka i raznih političkih opcija i realiziraju.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi kolega Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala. Pa dobro, neka bar nekom svijetli tamo. Naime, evo kolega Matušiću htio bih samo reći da ako govorimo o troškovima, a cijelo vrijeme idu u prvi plan troškovi zamjenika i do sad su svi imali zamjenike. Ali smanjit će se troškovi ponavljam na poglavarstvo. Poglavarstvo je imalo svoju cijenu. Ipak su neke naknade primali i svi članovi poglavarstva koji nisu bili zaposlenici i dalje. Prema tome, ja ne vidim tu nekih povećanih troškova. A ovo što se tiče evo govora kolege Milanovića u želji preuzimanja vlasti, valjda revolucionarnim putevima, drugačije nije moguće, moram reći da većina medija čak i sklonih SDP-u je upravo to napisala. A ovo što sam ja rekao to samo eto nekakav sažetak onog što je bilo napisano posljednjih dana. Hvala.
Hvala lijepo. Na redu je rasprava uvaženog kolege Dragutina Lesara. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Što dakle Vlada predlaže ovim izmjenama zakona? Prvo, da u općinama i gradovima do 10 tisuća stanovnika imamo načelnika i jednog zamjenika, a u općinama i gradovima većim od 10 tisuća, u gradovima sjedištima županija i u županijama imamo načelnike, gradonačelnike, župane sa dva zamjenika. Ali, k tome dolazi još i odredba da u općinama do 10 tisuća stanovnika i jedan i drugi mogu biti ili profesionalci ili volonteri, da bi za općine i gradove veće od 10 tisuća stanovnika išli odredbom da načelnici, gradonačelnici i župani moraju biti profesionalci, a zamjenici sami odlučuju da li će biti profesionalci ili volonteri. Nasuprot jedne takve najedanput prosvijetljenosti prije nepune godinu dana Vlada je inzistirala na rješenju da svi načelnici i gradonačelnici u mjestima sa više od tisuću stanovnika moraju biti profesionalci. Ja bih najavio mogućost da veliki broj kandidacijskih lista u svibnju iduće godine ćemo slobodno moći nazvati međustranačko trgovačko društvo ili međustranački holding. A s obzirom da je na sjednici Vlade najžešće branila ovakvo rješenje gospođa Adlešič moram priznat da mi je podosta čudno takvo rješenje, posebice nje koja je bila ujedno i gradonačelnica i saborska zastupnica. Zašto? Vlada u obrazloženju piše da su uočeni nedostaci zakona koji se još nije počeo ni primjenjivati i da je opseg poslova takav da trebamo uvoditi drugog, a negdje i trećeg zamjenika. Pazite, veliki opseg poslova pa onda Vlada i vladajući inzistiraju da općinski načelnici, gradonačelnici i župani imaju dva zamjenika koji su volonteri, mogu biti volonteri. Ništa neće koštati. A mogu usput biti i saborski zastupnici kao i ti isti gradonačelnici pa možemo teoretski imat situaciju da u Saboru sjedi gradonačelnik i oba njegova zamjenika iz nekog grada ili općine, sasvim svejedno. A dole je veliki opseg poslova pa moraju biti troje, a mogu istovremeno biti u Saboru. Dakle, taj veliki opseg poslova nije bio razlogom da konačno stavimo na dnevni red i pitamo zašto u ovoj državi župani ne mogu biti u Saboru, a gradonačelnici mogu. Ni taj veliki opseg ovaj put nije bio dovoljnim razlogom. Nadalje pitam, da li je sazrelo vrijeme da raspravljamo o neposrednim izborima koje uvodimo i parlamentarnim mandatom ispravimo ono što se propustilo ispraviti 2001., sredinom 2001. kad su župani prestali biti državni dužnosnici, postali regionalni, ali ostali u nespojivosti dužnosti u Saboru. Pa i to ukinemo ili protegnemo i na gradonačelnike i načelnike općina. Međutim, takav različiti položaj kakav je sada nije opravdan. Lokalna može biti u Parlamentu, regionalna ne. Uočeni su nedostaci piše Vlada, ali nije uočila nedostatak odbijenog amandmana prije godinu dana. U zakonu nije bilo rješenja što ako mandat prestane zamjeniku. Bio je moj amandman kojega je Vlada odbila, koji je nudio rješenje, koji se sad pokušava popraviti jednim amandmanom koji je prokomentirat ću ga kasnije kakav. Drugo, uočeni su nedostaci i umjesto da tamo gdje po ustavnom zakonu nacionalne manjine moraju biti zastupljene u izvršnoj vlasti, idemo sa rješenjem da tamo gdje nacionalne manjine moraju biti zastupljene sa predstavnikom izvršne vlasti ali i Hrvati gdje su oni manjina, da jedan od troje mora bit pripadnik te manjine. Sada kada uvodite drugog zamjenika je idealni način da se riješi. Imamo tri kandidature, načelnika, gradonačelnika i župana i dva njihova zamjenika. Jednostavno je jedna odredba dovoljna da se upiše da jedan od njih mora biti pripadnik manjine, da li nacionalne, da li hrvatske ako je hrvatski narod u toj jedinici lokalne samouprave manjinski. I tada doživljavamo da i čelni čovjek bude izabran iz redova manjine, jedne ili druge. A ovakvom odredbom da zamjenik mora biti predstavnik manjine doista negiram ovu odredbu Ustavnog zakona. Što vas košta to sada na taj način iskoristiti? Došla su nam i dva amandmana potpisana u ime klubova HSS-a i HDZ-a. Prvi uvodi doista rješenje koje je potpuno suprotno izbornom zakonu, da ako zamjeniku prestane mandat, pazite sada, da će novog zamjenika imenovati načelnik, gradonačelnik ili župan, a potvrditi predstavničko tijelo. A što ako predstavničko tijelo odbije potvrditi prijedlog čelnika? Pa mi donašamo zakone za život, ozbiljni smo ljudi. I moramo znat da takva mogućnost objektivno postoji. Nema rješenja u zakonu. Ili drugo. Što ako je načelnik, gradonačelnik ili župan izabran kao nezavisni kandidat koji nije ujedno išao sa svojom listom za predstavničko tijelo? Kako ćete tada zadovoljiti uvjet da prijedlog zamjenika mora biti s te liste? Nije imao listu za predstavničko tijelo. Podržalo ga 3, 4 stranke koje su išle … [[Govornik se ne razumije.]] on je pobijedio i kohabitira s njima. I nema svoju listu u predstavničkom tijelu. I to je teoretski moguće. Dakle, njemu oduzimate pravo da predlaže zamjenika na potvrdu predstavničkom tijelu. Kao da se to ne može desiti. Netko će dovikivati s ovih klupa opet Nostradamus. Pa kad bi se oni koji pišu zakone malo više bavili zbiljom i realnošću možda bi zakoni češće trebalo ih popravljat. Drugi amandman govori o referendumu za opoziv. Vi uvodite na mala vrata potrebu trećine potpisa biračkog tijela. A koliko je potrebno za izbor načelnika, gradonačelnika i župana u drugom krugu? 25% plus 1 ili većina izašlih, što teoretski može biti 25% plus 1. A za samu inicijativu će trebat 33,33%. Gdje ste to našli, doista ne znam. Gdje ste to vidjeli? Pa kad se zakon pripremao za drugo čitanje, bili su vam stručnjaci iz Bavarske ovdje. Što su rekli Vladi oko toga? I na temelju tog je Vlada dala zakon u drugo čitanje savjeta, stručnjaka i Bavarske. Sad najedanput to više nije dobro, treba zacementirat izbore. Ali nema državnog tajnika pa se obraćam gospođama i gospodinu iz državnog ureda, iskoristite mogućnost amandmana Vlade i popravite dvije odredbe Zakona o lokalnoj i regionalnoj koji ne dirate, pa ja ne mogu napisati amandman. Ne mogu ga poslovnički. Članak 13. i članak 50. govore o zamjenicima općinskih načelnika, gradonačelnika i župana i upotrijebljena je jednina u članku 13. njegova zamjenika, a sada kad uvodite 2. i 3. zamjenika, mora pisati njihove zamjenike jer ih je više, ne jedan. I u članku 50. opet imate riječ zamjenika, a mora biti zamjenike, a s obzirom da doista taj dio zakona Vlada svojim prijedlogom ne mijenja, zastupnici ne mogu ponuditi amandman na taj dio, a možete popraviti samo vi. Dakle, uvedite množinu i u ostale odredbe zakona jer uvodite množinu na izvorne funkcije. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo prijavu ispravka netočnog navoda, uvažena kolegica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Ispravljam netočan navod zastupnika gospodina Lesara koji kaže da ćemo sljedeće godine na listama možemo očekivati međustranački trgovački holding. Ja upravo tvrdim suprotno da je ovaj zakon još jedan doprinos daljnjoj demokratizaciji procesa u Republici Hrvatskoj. Nadalje, upravo ovaj zakon će spriječiti trgovinu mandatima jer će našim građanima biti imenom i prezimenom poznat taj gradonačelnik, odnosno načelnik općine i župan koji će na najbolji mogući način štititi i zagovarati interese svih svojih građana. Osim toga ovaj zakon u najvećoj mogućoj mjeri poštiva odredbe Europske povelje o lokalnoj samoupravi koju je najveći broj gradova u Republici Hrvatskoj potpisao. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu replike, uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Lesar, govorili ste o ovom amandmanu HDZ- i HSS-a. Ja se bojim da vi niste proniknuli u razlog postavljanja tog amandmana u njegovu suštinu i logiku. Naime, amandman je, tu ste potpuno u pravu besmislen. Amandman je besmislen, potpuno odudara od duha i slova zakona time što je besmislen on ima veliku šansu da bude prihvaćen od strane Vlade. Taj amandman naime ne rješava uopće sve one izborne situacije do kojih može doći o kojima ste govorili. Što ako zamjenik bude nezavisni, što ako nije izašao sa svojom listom, što ako nema iz te stranke ili iz te opcije uopće u vijeću ni jednog vijećnika? Ništa taj amandman ne tretira, ali on nije ni postavljen zato da riješi taj problem. On je postavljen iz jednog posve drugog razloga da riješi odnos između dva predlagatelja. Samo zbog toga. Da se ne bi dogodilo da jedan drugog prevare. Toliko si vjeruju. Toliko si vjeruju da su se sad ovim amandmanom osigurali. E pa HDZ-ovac misli, gledaj ako HSS bude imao načelnika, a ja zamjenika, pa moj mora otići zbog bilo kojeg razloga zeznuti će me HSS, postaviti će svog. E da mu to ne bi omogućili idemo dati ovaj amandman pa da se mi ovako uzajamno malo držimo za uzde. I zbog toga taj amandman, njegov cilj uopće nije da rješava problem zamjenika, znate. Tu treba ući malo u logiku onoga koji je postavljao amandman, pa kad uđe se u tu logiku, onda postaje posve jasno zašto taj amandman ima upravo takav oblik.
Odgovor na repliku, uvaženi kolega Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Staziću, hvala vam na pomoći da proniknem u svu dubinu tajni koje se kriju ovako nedovoljno obrazloženi ili čudno obrazloženi amandmani. Ali oni u sebi sadrže još jedan problem. Kad je Sabor usvajao izborni zakon i kada smo uvodili model neposrednih izvora oko zamjenika tada je u zakon ušla izrijekom odredba ako mom zamjeniku mandat prestaje nema izbora. Dakle, bila je intencija da do kraja mandata nema zamjenika. I o tome smo raspravljali i bio je amandman da se ta situacija popravi koji je odbijen i nismo tad napravili. Sada ovom formulacijom s te liste doista možemo i ovako iščitati sadržaj i nakanu tog amandmana, a možemo iščitati i iz druge pozicije da to bude razlogom i povodom izvanrednih izbora tada neposredno izabranog čelnika. Ali koja god pozadina je, koji god su motivi predlagatelja ponukali da ovakav amandman napišu samo je dokaz da doista ne žele imati sustav neposredno izabranih čelnika, a bez velike buljumente oko njega koji bi bio nadziran kao posljedica trgovačkog holdinga. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedi rasprava uvaženog kolege Ivana Hanžeka. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici Vlade. Započeti ću malo drugačije nego inače, obično nastupam pomirljivo i tražim srednje rješenje i u nastavku svoje rasprave biti ću baziran na raspravi vezanoj na iskustvu od 15 godina u lokalnoj samoupravi. Ali moram reagirati, nema kolege Markovinovića koji je započeo sa jednom neumjesnom opservacijom i žao mi je jer inače ga cijenim kao konstruktivnog i korektnog kolegu, a nastavio gospodin Matušić koji inače se ne bi da nije ta situacija javio jer što se češće on javlja, to je za SDP bolje. Naime, spominjati morbidnost nekog nastupa u političkoj atmosferi razgovora o povjerenju ministrima i reći da je iskorištena situacija smrti jedne mlade djevojke, a istovremeno ne priznati da su ministri smijenjeni zbog ubojstva te djevojke i da je čitava ta sjednica iskorištena, povod je iskorišten smrti mlade djevojke jer ne sjećam se da je zakazana sjednica i da se raspravljalo oko smrti stotine mladih ljudi u Republici Hrvatskoj. Napisao je gospodin, moram citirati Sviličić komentar "jer svi ostali smo mi bagra, postoje opet neki važniji zbog kojih se sazivaju sjednice i mijenjaju ministri." I sad idem na ovaj mirniji dio, iskustveni. Jest kozmetika, nažalost loša kozmetika i tu se slažem sa svim kolegama koji inzistiraju da kad već mijenjamo zakon kojega još nismo ni počeli primjenjivati, da onda promijenimo i sve ono ili dodamo sve ono što smo već vidjeli ili što smo zaključili da treba mijenjati. Ovdje su kolege iz lokalne samouprave iz HDZ-a, HSS-a, da ne nabrajam, iz zapravo svih stranaka, i svi imaju određena iskustva, a najviše iskustva imamo mi koji smo iz malih gradova gdje imamo kakvih 12, 13 do 16 zaposlenika i gdje je gradonačelnik "Katica za sve" i svagdje mora doći i zamjenik ne vrijedi ako dođe nego ako dođe gradonačelnik, ako nije došao gradonačelnik nije došao nitko iz grda itd. itd. Ja podržavam, rijetko podržavam gospodina Kajina, ali današnju njegovu raspravu, kada je rekao da bi trebalo to prepustiti statutima. Ja se slažem da opet to može biti kao što veli moj kolega Stazić, pitanje trgovine određene pod navodnicima, međutim i nekih objektivnih lokalnih prilika. Jer gledajte, može se raditi na dvije strane, bitno je da se ne radi amaterski, ali može se volonterski raditi i to vrlo kvalitetno i vrlo angažirano. Isto tako što se tiče štednje, ja moram reći ti argumenti ne stoje. Vijeće će se sastajati češće, pa je vijeće veće pa ima manje naknade ali češće se sastaje pa će to isto koštati. Taj troškovni princip u tim nekim relacijama nije baš najadekvatniji argumenat. Imamo i situaciju evo mogu se izjasniti kolege to javno ne smiju reći, ali ja budem rekao, da puno puta prve dvije godine poglavarstvo ne funkcionira jer u poglavarstvo uđu ljudi koji su politiku i izvršnu vlast gledali s distance, ja to volim reći "kak' Ivica vidi obnašanje vlasti" pa misle da poglavarstvo sve može. Ne znaju da ima zakone, da zakone treba proučiti i pročitati, a najčešće je gradonačelnik taj koji sve to mora znati i reći da nešto se ne može napraviti, da nije sukladno zakonu i sl. Kad se radi o veličini i broju, mi ćemo doći, evo tu je kolega Huška bili smo zajedno, kolega Lesar ne znam da li je tu. U Americi grad od 500 tisuća stanovnika ima 7 vijećnika na čelu sa gradonačelnikom. 4 ili 5 su birani po kvartovima, a zamjenik gradonačelnika i gradonačelnik su izabrani na području cijelog grada i imaju direktora grada, a ja vjerujem i nadam se, ufam se da ova država će ipak ići u sve boljem pravcu i da sutra će biti problem zapravo naći u nekim sredinama profesionalca koji će biti spreman riskirati 4 godine biti na jednoj funkciji i onda ići ispočetka u svom biznisu ili se negdje drugdje afirmirati. Brojka nije presudna, presudne su neke druge stvari koje na žalost sada ne mijenjamo, a to prvenstveno evo vraća se, vjerojatno bi i kolege iz HDZ-a raspravljale, a razumijem i poštujem odnos, koje nisu definirane i oko neusvajanja proračuna. Da li je definiranje u proračunu da se moraju izvršavati one stvari koje nisu ovisne o političkoj volji, Kolektivni ugovor za zaposlenike u vrtiću, Kolektivni ugovor za zaposlenike u školstvu i sl. pa da recimo projekti komunalni i sl. osim održavanja stoje dok se ne donesu ili ako treba raspišu novi izbori. To su sve situacije koje život donosi, koje ni jedan zakon ne može predvidjeti, ali u svakom slučaju bi bilo dobro vidjeti o tim situacijama. Jedna od stvari koju mislim da bi bilo dobro da predlagač barem ako neće biti ovih ostalih, usvajanja ovih ostalih sugestija, da se uvjetno rečeno utvrdi prvi zamjenik. Može se dogoditi, ne daj Bože, nikom to ne želim pa ni stranačkim protivnicima, da gradonačelnik bude mjesec, dva, tri, fizički i psihički spriječen da obnaša svoju funkciju. Poznavajući nas, ne nas Hrvate nego nas ljude, svi smo mi sujetni, tko će biti onaj tko će preuzeti rekli bi Zagorci "vojke" u svoje ruke u tom trenutku umjesto gradonačelnika. Dal' po abecedi? Mislim da bi redoslijed izbora na, ako je više redoslijed na izbornoj listi, ne po abecednom redu, jer ionako će gradonačelnik biti jedan pa može biti i sa "Ž" a da njegov prvi zamjenik bude sa "A" da u tom smislu u zakonu decidirano se kaže, prvi zamjenik je onaj tko je izabran na listi kao prvi, drugi, ako idete i do trećeg. To u ovom trenutku su vi znate ovak' malo dječje stvari, međutim u konkretnoj situaciji mogu izazvati određene blokade. Nitko, ni brakovi nisu idealni ni vječni pa ako hoćete i neki koalicijski brak koji može biti stvoren na tom principu, može u datom trenutku pući i izazvati posljedice za građane, ne za gradsku upravu nego za građane i mislim da bi i o tim varijantama trebalo voditi računa. I konačno broj potpisa. Ja bih inzistirao i dalje da se on utvrdi u postotku, da ne dijelimo, jer ja ću vam reći općina Bedekovčina ima 8700, grad Zabok ima 9500 po zadnjem popisu iz 2001., koliko ima danas neznamo. Sljedeći grad u Zagorju najveći ima 11 i nešto, 12. Te brojke u popisima zapravo se stvore, pretvore u jednu neću reći farsu to je pregruba riječ za ovako ozbiljno, skupljanje potpisa u kojem se svatko svakome potpisuje i zapravo ti potpisi ne predstavljaju stvarnu podršku kandidatu nego neki put ono ajde tebi ću se potpisati ali odmah bježim i kod ovoga iz HDZ-a da se potpišem da ne bude ispalo da sam na nečijoj strani kod prikupljanja potpisa. Mislim da bi, ako smo već za tu alternativu, a mislim da bi trebalo biti za prikupljanje potpisa, da se utvrdi u postotku u odnosu na broj birača jer broj stanovnika je relativan, na broj birača i da to bude jedinstveni kriterij i da ga često pet ne mijenjamo onda od slučaja do slučaja. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu replike, uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa ja sam već mislio kolega da su moji ispravci netočnih navoda od SDP-ovaca zapravo bili uzaludni. Ali po vašim riječima očigledno da ih dobro pratite i kao što ste rekli koriste vam. Meni je drago da vam koriste i ti ispravci netočnih navoda. Ali dobro, da se vratimo na suštinu onoga što ste rekli. Pa ja vjerujem da ćete onog trenutka kada ne budete tako snažno u obrani SDP-ovih interesa i sami vidjeti kao što je to prije dvije večeri izjavio jedan vaš ugledni, bivši SDP-ov saborski zastupnika, da je istup vašeg čelnika bio potpuno neprimjeren i politički nezreo. Vjerujem da ćemo imati prilike i nakon za nekoliko godina se sresti i o tome porazgovarati i vjerujem da ćete drugačije o tome govoriti. Što se tiče štednje o kojoj ste govorili ovdje, da ona nije argument. Moje iskustvo koje je duže u lokalnoj samoupravi nego u Saboru mi govori da će apsolutno biti uštede. Govorim sada konkretno o jedinicama lokane samouprave u Dubrovačko-neretvanskoj županiji gdje u pravilu članovi vijeća, dakle članovi predstavničkog tijela imaju jednokratnu naknadu, prema tome ako se budu sastajali više puta mogu to biti samo u pravilu troškovi puta povećani koji u suštini nisu veliki, jer oni žive u toj jedinici lokalne samouprave. Dakle, to ne može biti nikako veliko povećane, ali može biti veliko smanjenje na stavci troškova poglavarstva. Jer poglavarstvo ima i naknadu i ima troškove puta itd. za svaku sjednicu koja u pravilu bilo ili jean put tjedno ili dva puta mjesečno, plus dakle fiksna naknada. Dakle, sasvim sigurno kada se usporedi sadašnje stanje troškova koje se odnose na poglavarstvo, koje iznose godišnje u nekim jedinicama lokalne samouprave i preko 700 tisuća kuna i kada to usporedite sa troškovima jednog zamjenika, pa čak ako on, dodatni zamjenik, pa čak ako on bude i profesionalac, dakle to će biti znatno, znatno manji troškovi i apsolutno da je štednja sasvim sigurno na strani ovog prijedloga zakona, odnosno ono što smo do sada imali Tako da vaša tvrdnja sasvim sigurno ne stoji.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi kolega Hanžek. Izvolite.
Pa sada zapravo, meni je žao malo jer sam izazvao da gospodin Matušić postane konstruktivan, da će tako nastupati, a to nije dobro baš za SDP, jer onda se mi moramo više truditi. Ali reći ću sigurno da ste tu u pravu, to samo potvrđujem. Lokalne prilike kod nas nema, troškova prijevoza naknade su minimalne tako da generalizirati, gledajući na nivou države, gledajući u pojedinim županijama gdje ima odskakanja, razlike. Zato velim ne bazirati, ne nisam govorio o troškovima zbog toga da to bude suštinski argument. Ne suštinski argument. To može biti jedan od dodatnih argumenata, ali rekao sam veći problemi su i u poglavarstvu koje ne shvaća ili ne želi shvatiti s kojim se recimo dosta često gradonačelnici i gradonačelnice muče, da prvo njima objasne da je nešto nemoguće ili da je nešto moguće, a da onda tek idu pred javnost i bore se za svoj stav. Hvala.
Hvala lijepo. Javio se za raspravu uvažene kolege Gordan Mars. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Kada smo dobili ovaj set zakona ispred sebe, to je set zakona koji je na neki način potreban da bi se 'ajmo to tako reći pripremili bolje i na kraju proveli lokalni izbori naredne godine. Ali promatrajući zakon po zakon neke od tih zakona smo raspravili dva puta, znači zakoni su prošli dvije rasprave u Saboru, izmjene već nekoliko puta i kao što je sada kolega Matušić rekao, činjenica je da se poglavarstva ukidaju i da će to biti određena, 'ajmo to tako reći rashodovna olakšica za regionalnu samoupravu i mi smo se u SDP-u ponadali da idemo u tom smjeru. Ali na žalost na kraju se očito uspostavilo kao što je to već netko danas ovdje rekao da će faliti koalicijskog potencijala i da trebamo dodati još jednoga dogradonačelnika, dožupana kako bi namirili potencijalne koalicijske partnere. To je ono što SDP ne želi. SDP ne želi napraviti od zakona političku trgovinu. Ovaj zakon možemo komotno nazvati Zakon o povećanju koalicijskog potencijala HDZ-a. Znači negdje će faliti, 'ajmo staviti još jednoga dogradonačelnika, dožupana kako bi koalicijski partneri bili namireni. I govoriti onda da neće tu biti dodatni trošak, da to mogu biti volonteri, pa kao da, budimo realni gospodo, kao da su volonteri u tom smislu i sada volonteri, naravno ne govorim o državnim dužnosnicima koji kao što su neki ovdje i saborski zastupnici ne primaju dvije plaće, ali volonter u lokalnim jedinicama znači da dobijate neku naknadu. Ne dobijate punu plaću, ali najčešće se radi o pola plaće, četiri, pet tisuća kuna na koje onda opet lokalna zajednica uplaćuje doprinos i na kraju to ispadne veliki trošak za tu jedinicu. Kada ćemo gledati nakon lokalnih izbora sasvim sam siguran da će rijetki biti volonteri na dogradonačelničkim i dožupanskim mjestima. Moći ćemo ih izbrojati na prste jedne ruke. Znači tu idemo sa pričom da se, 'ajmo to tako reći zaposle određeni dodatni stranački kadrovi. Po mojoj računici ovih stotinjak, devedeset do stotinu dodatnih radnih mjesta ja bih to nazvao, koštat će regionalnu samoupravu dodatnih 25 milijuna kuna svake godine. To je dodatni trošak ove izmjene o kojoj danas pričamo, znači dodatnog dogradonačelnika ili dodatnog dožupana u jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Sa druge strane sasvim je nelogično da u Gradu Zagrebu u županijama se predviđa mogućnost da to bude volonter. Stvarno ne mogu zamisliti kako u Gradu Zagrebu dogradonačelnik za gospodarsku djelatnost ili za društvenu djelatnost može biti volonter. Koji to on posao uz takav sustav može obavljati da bi on sam mogao izabrati dali će biti volonter ili će biti profesionalac? Tako da bi moja rasprava išla u tom smjeru da se stavi obaveza za mjesta dožupana i naravno Grad Zagreb je u razini županije, odnosno dogradonačelnika Grada Zagreba da pod obavezno moraju biti profesionalno zaposleni. Kada govorimo o volonterima na tim mjestima pogotovo u manjim sredinama, ovdje se stavila razina od 10 tisuća stanovnika gdje ispod mogu biti svi volonteri iznad toga mogu birati dali će to biti dogradonačelnici. Mislim da je totalno irelevantno dali će u jednom gradu te veličine biti jedan ili dva dogradonačelnika pogotovo sa ovlastima koje sada regionalna samouprava ima. Kada smo, kada živimo u jednoj dosta centraliziranoj državi gdje se o svakom zaduženju, svakom razvoju mora konzultirati centralna vlast. Mislim da netko je to spomenuo i prije mene u raspravi da ako je pitanje samo predstavljanja grada odnosno jedinice lokalne samouprave da to mogu obaviti i drugi djelatnici uprave ili predstavnici u gradskom vijeću. Kada gledamo drugi zakon, a to je o načinu izbora načelnika, gradonačelnika, župana mislim da je apsolutno nelogična ova odredba od broja potpisa, odredba broja potpisa koju je predlagač stavio. Netko je već primijetio imat ćemo općina kao što je Zagvarje sa 210, 220 birača gdje će kandidat za načelnika morati skupiti 50 potpisa. Ja sam uvjeren da na tim izborima tko pobjedi vrlo vjerojatno ako ne bude jedini kandidat neće imati toliko glasova. Znači vi ako imate 220 birača, ako vam … [[Govornik se ne razumije.]] bude 40% to znači da će izaći negdje 80 ljudi. Ako dobijete 40, 41, 2 glasa vi ste pobijedili na izborima. Zato mislim da je odredba koja ne prati ono što se zove život i veličinu općina koje su danas u Hrvatskoj. Netko je spominjao i razno razne gradove koji imaju ispod 10 tisuća stanovnika. Znači vi sa 10%-tnom potporom birača idete na izbore. Imat ćemo jednog, dva ili najviše 3 kandidata. Mislim da bi tu bilo primjerenije da se uzeo postotak. Ja predlažem da to bude 2 i po posto upisanih birača a najmanje 30 birača u pojedinoj općini što znači da recimo primjerice u gradu Zagrebu trebate skupiti otprilike 14 tisuća potpisa. Mislim da, a s druge strane u Zagvarju morate skupiti 30 ili u nekoj, nekom gradu od 10 tisuća stanovnika morate skupiti 200 potpisa. Tako da pratimo ono što realno je život, život na terenu. Na kraju evo samo kada, kad analiziramo ove promjene zakona moram reći da sam razočaran jer živimo u vremenu kada ne bi trebalo biti bitno da li ćemo stranački zbrinuti 100 ljudi. Živimo u vremenu kada treba na svaku kunu pažljivo odvagati pogotovo kada se radi o državnoj potrošnji odnosno u ovom slučaju potrošnji koja će kroz zakonsku obvezu biti na teret lokalne samouprave tako da bio bih zadovoljniji da je ostala ova odredba gdje je definirano da bude samo jedan zamjenik načelnik ili zamjenik gradonačelnika. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo prijave ispravaka navoda. Najprije uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče pa htio bih ispraviti netočan navod kolege Marasa. On je rekao da volonteri dobivaju naknade. To nije točno. Ako i postoje takovi slučajevi to je u manjini. Ja poznajem osobno cijeli niz volontera načelnika, gradonačelnika. I sam sam gradonačelnik volonter bez ijedne kune naknade i vjerujem da će tako biti ubuduće po donošenju ovog zakona. A htio bih samo prokomentirati još ovaj SDP-ov očigledno strah od koalicije, od prestojećih izbora, od ovog zakona jer koalicije su potpuno normalna demokratska kategorija na izborima, a sa SDP-om izgleda nitko ne želi koalirati u budućnosti pa zbog toga vam ovakav zakon niti ne odgovara. Hvala.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Borislav Matković također se javio za ispravak navoda. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, evo možda nakon kolege Huške sam mislio odustati jer ista je zapravo i moja ispravka. Očito je da mi koji smo radili kao i radimo kao gradonačelnici imamo isto stajalište o ovim pitanjima jer znamo kako se radi i na koji način se djeluje u jedinicama lokalne samouprave pa ja bih samo ispravio kolegu a to je da volonteri ne primaju nikakvu naknadu u vidovima o kojima ste vi govorili i iznosima. On može eventualno dobiti samo kad ide na put za putne troškove. Dakle to se ne odnosi samo na nas kao saborske zastupnike nego i na sve ostale inače ne bi imao status volontera. A ja bih nadopunio ovo očito je da vi mislite u SDP-u da mi u HDZ-u ne bismo trebali imati koalicijske partnere na ovim budućim izborima koji slijede … … [[Upadica se ne razumije.]] a ne trebate se plašiti dobit ćemo mi to. Dobit ćemo mi u Zagvarju 210 glasova od 210 birača pa šta ćete. E tako vam je to.
Imamo prijavljenu povredu Poslovnika. Kolega Maras izvolite.
Povrijeđen je članak 209. Ja se samo nadam da neće dobiti 215 od 210. Tako da, tako da povrijeđen je članak 209. jer kolega me nije ispravio. Ja nisam rekao da svi volonteri primaju naknadu jer normalno da državni dužnosnici i rekao sam da ne primaju. Ali velika većina ljudi koji će biti ti volonteri će primati tu naknadu ako nemaju naravno ako nisu po zakonu na nekom drugom radnom mjestu kojem je to u sukobu interesa. Ukoliko nisu oni će sigurno primati naknadu i to će biti trošak za lokalne jedinice. To sam ja rekao.
Hvala lijepo. Dok idu na izbore budu valjda morali reći da li će primati naknadu ili neće. Idemo dalje sa raspravom. Uvaženi kolega Gari Cappeli. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege pa slušajući danas ispada da će najveći problem biti upravo između načelnika i gradonačelnika u raspravi o ovim zakonima međutim isto kao gradonačelnik jedan od gradova gdje ima cirka 9 tisuća stanovnika mislim i vidim malo veće probleme u odnosima između gradskog vijeća i izabranih po novom zakonu načelnika i gradonačelnika. Osim toga tu bih uvijek eventualno imao i vjerojatno svi mi bi imali još dovoljno nekih prijedloga a što se tiče ovih prijedloga dopuna zakona iz 2007. izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi navedene u prijedlogu, prijedloge treba podržati i to iz razloga koje je predlagač tu i naveo a činjenica je da bi obvezni profesionalni status gradonačelnika i zamjenika financijski ne samo bespotrebno opterećivao jedinice lokalne samouprave pogotovo manje. A ukoliko oni sami imaju mogućnost da profesionalno budu angažirani drugdje ili žele volonterski rad u lokalnoj samoupravi. Nadalje dobro je da je prijedlog pravi razliku upravo između gradova do 10 tisuća i gradova preko 10 tisuća. U ovom trenutku ja ću reći primjer mog grada Malog Lošinja gdje smo obadvoje volonteri i zamjenik i ja. Taj grad funkcionira, u tom gradu se dešavaju i investicije i radi se. Tvrdim da treba kvalitetno riješiti pitanje profesionalaca u samom gradu, u službama koje pripremaju kvalitetne materijale ukoliko su i zakonski sve riješene mislim da nije problem onda da kao što je i do sada tijelo kao što je poglavarstvo donosilo zakone da se sad u gradovima iznad 10000 stanovnika riješi pitanje jednog malog poglavarstva ako ćemo tako reći ali koje će sigurno biti daleko bolje i kvalitetnije upoznato sa problematikom grada. U manjim mjestima i gradovima kažem primjera kao što je i kod nas je bilo problem i dan danas je problem naći čovjeka koji će vam doći profesionalno obnašati tu funkciju, a vrlo su kvalitetni i dobri da obnašaju kao volonteri tu funkciju bez primanja ikakve naknade, pa čak i u poglavarstvu iz razloga što žele se dokazati u političkom životu, žele potvrditi svoje znanje iz gospodarskog dijela, ali ne žele sjediti kao profesionalci u gradu jer imaju svoje tvrtke, imaju svoje razloge zbog čega to ne žele. Stoga ovaj zakon naročito do 10000 stanovnika smatram da je itekako kvalitetno i dobro da se u tom segmentu dozvoli što je dozvoljavao i do sada zakon ako bi se to u statutu kao što smo i mi mijenjali u statutu upravo da i ja između ostalog budem volonter. Stoga smatram da treba podržati ove izmjene u ovom segmentu, a što se tiče promjene koja se odnosi na prijedlog posebnosti gradova do 10000 na način da se smanje broj potrebne podrške za kandidata za gradonačelnika je to sa 500 na 200 predložena promjena afirmira temeljnu odredbu izbornog zakonodavstva da svatko može biti biran, birati i biti biran na način da olakšava kandidiranje većem broju kandidata. Nadalje, ovim izmjenama bi se izbjegla pa i čak hipotetska situacija da se u pojedinim gradovima koji jedva prelaze brojku od 3000 stanovnika, od toga cirka trećina nema pravo glasa. Na primjer djeca. Zatim imate veliki broj fiktivnih ljudi koji imaju prebivalište. Na primjer vikendaši nikad ne glasaju kao i uvijek prisutni statistički očekivani broj građana koji neće iskoristiti svoje biračko pravo više glasova bude potrebno za potporu kandidatu, nego što bi pobjednik mogao dobiti u konačnici glasova. Stoga ću predložiti ovaj prijedlog, kažem a mislim da bi više sigurno bilo razgovora, pa i prijedloga kako će funkcionirati i tu vidim više problema funkcioniranja između budućeg gradonačelnika i njegovih zamjenika i funkcioniranja gradskog vijeća koje je evidentno jasno da će se sigurno više sastajati, češće sastajati. Ali neće, kažem i financijski to biti toliko bitno jer u ovom trenutku u mnogo gradova pa i tamo gdje sam gradonačelnik se ne primaju nikakve naknade za člana gradskog vijeća, pa stoga to neće biti problem, nego kažem sigurno će se morati češće što na kraju krajeva i nije loše. A samim tim dobivanjem kažem dva zamjenika koji će imati mogućnost odluke sami dobivamo i kvalitetne ljude, jer kažem puno puta i sami znamo da i u većim gradovima je problem naći tko će se uopće kandidirati. Ne govorim o stranci u kojoj sam, koju predstavljam, nego govorim općenito o problemu kad je problem u smislu profesionalnosti funkcija koju će eventualno obavljati. Ja bih više kažem volio da možda oko nekih stvari razgovaramo o problemima koji će eventualno sutra, prekosutra postojati vezano za proračun ili neke slične stvari ako se ne prihvati i slično. A da oko ovog predmeta danas da li će biti ili neće biti, da li je to trgovina ili nije, pa ne vjerujem da baš nigdje nećete dobiti izbore. Ja se nadam da bar u jednom gradu ćete dobiti, pa da ćete i vi morati s nekom koalicijom ići, pa stoga i vama će dobro doći gdje negdje je dva zamjenika. Hvala lijepo.
Hvala lijepo uvaženom zastupniku. Na redu je rasprava uvaženog kolege zastupnika Davorka Vidovića. Izvolite.
Evo možda da odmah kolegi na ovu posljednju njegovu primjedbu kažem, da ako bismo govorili pro domo sua, onda bih ja iz istih ovih razloga, argumenata kojima vi branite postojeće ili predložene izmjene mogao obraniti jer doista namjeravam imati veliku koaliciju u gradu Sisku i ti razgovori idu u dobrom tijeku, a i sa partnerima na koje možda netko drugi računa. Dakle, ako bismo krenuli tom logikom podržat ću onaj zakon koji odgovara mome parcijalnom, trenutnom interesu i ako bi to bio način i logika o kojoj bismo promišljali i ovaj i sve druge zakone onda se bojim da ne bismo bili na razini odgovornosti koju kao saborski zastupnici izabrani od građana ove zemlje doista imamo. Ja bih volio da o ovom kao i svim drugim zakonima razmišljamo pokušavajući odgovoriti na temeljna pitanja koja bi se morala postavljati ako smo doista odgovorni ljudi. Prije pitanja da li to koristi meni, mojoj stranci ili nekom drugom užem ili parcijalnom interesu. Zašto zakon koji još nije niti stupio na snagu mijenjamo? To je prvo pitanje koje postavljam svima nama i pokušavam naći odgovor na to pitanje. Zakon koji još nije počeo živjeti a mijenjamo očigledno ili nije bio dobro pripremljen, nije se radio na dovoljno kvalitetnoj stručnoj pa i znanstvenoj osnovi, a zakoni ovakvoga tipa kada vi mijenjate zapravo cjelokupni jedan sustav izbora moraju biti itekako dobro promišljeni i u ni kom slučaju ne bi smjeli biti doneseni na prečac, nego tek nakon dugih, dobrih, kvalitetnih priprema. No međutim, nije to najveći problem. Ako bismo doista uočili u pripremi implementacije nekog zakona propuste dobro ih je popraviti prije nego li što do tih, do primjene zakona dođe. No, da li izmjene koje se sada predlažu a posebno amandman kojeg smo dobili ovdje odgovaraju bolje duhu zakona nego da ih nema onome što smo htjeli postići dakle prelaskom na drugačiji sustav izbora, neposredni sustav dakle izbora gradonačelnika, načelnika, župana. Ja se bojim da ne i mislim da to mogu i dokazati. Ja mislim da je cijela hrvatska javnost pozdravila sustav, izmijenjeni sustav izbora gradonačelnika, načelnika iz jednostavnog razloga, iz razloga što je 17 ili 15 godina prakticiranja lokalne samouprave i regionalne u Hrvatskoj bilo doista vrijeme silnoga beščašća da upotrijebim blaži izraz za ono što se događalo u jedinicama lokalne samouprave posebno nakon izbora za organe, tijela itd. tih jedinica. To je doista bio prostor najgorih, najnemoralnijih i najpodlijih prevara građana ove zemlje i direktnog izigravanja volje birača. Možda ne znate jedan podatak. U jednom velikom gradu u Hrvatskoj, mislim da je deseti po veličini, gradu Sisku od '93. godine na vlasti je jedna te ista politička opcija koja nikada u tih 15 godina nije dobila izbore. Nikada nisu pobijedili na izborima, a 15 godina su na vlasti u gradu Sisku. Svaki puta nakon izbora jednom neprincipijelnom, nepoštenom trgovinom, ucjenama, pritiscima itd. mijenjala se ta biračka volja. Ja ovdje kao što vidite čak neću reći o kojoj se to političkoj stranci radi jer bih isto reagirao da se radi i o stranci čiji sam ja član i bilo kojoj drugoj stranci. Donošenje novog zakona i promjena izbornoga sustava je zato pozdravljena da se izbjegne izigravanje volje građana, a ove izmjene koje sada predlažu se nisu prilog jačanju onoga što se htjelo sa tim izbornom promjenom sustava postići. Zašto? Prvo, nakana zakonodavca ako smo to dobro iščitavali u prvom prijedlogu je bila da se osigura glasanje za pojedinca, za osobu sa njegovim političkim, moralnim i svakim drugim integritetom. Zamjenik je u tom slučaju bila osoba koja ide u paketu sa gradonačelnikom, županom ili načelnikom. Njihova politička sudbina je bila povezana i mora biti povezana. Oni se biraju sa jednoga listića. Situacija u kojoj mi povećavamo broj zamjenika stvar iz temelja mijenja. Više nema nikakvog razloga da na sjednici za mjesec dana ne iziđemo sa prijedlogom da se uvedu tri zamjenika ili pet zamjenika. Reći ćemo ako Vlada ima pet zamjenika predsjednika Vlade, zašto ne bi i gradonačelnik imao pet zamjenika? Jedan će biti zadužen za resor vatrogastva, drugi će biti za poljoprivredu, treći za školstvo i eto naći ćemo mi valjane argumente i reći ćemo da se na taj način rasterećuje gradonačelnika poslova itd., itd. Ako ste princip narušili, onda je sve dozvoljeno. Jedan zamjenik je nešto sasvim drugo od dva zamjenika. To je ogromna razlika koju obrazloženje promjene u ovom slučaju ni na koji način ne opravdava. Da li će se iskazivati bolja volja građana? Neće. Neće. Mi opet dobivamo poglavarstvo, ali ovoga puta to je poglavarstvo reducirano na tri osobe. Ali je izvjesno da je ovdje riječ o tome kako bi zapravo gradonačelnička ili načelnička ili županska funkcija trebala pripomoći da se opet na račun zapravo istinske volje birača uspostavljaju koalicije koje mogu rezultirati lošijom učinkovitošću, efikasnošću buduće vlasti. Kolege su postavljale i neke dileme koje je važno imati na umu i dobro bi ih bilo razriješiti. Primjerice, situacije koje ni jedan zakon ne može predvidjeti, ali na koju je kolega Hanžek upozorio. Tko je taj prvi, tko je drugi zamjenik gradonačelnika? Hoće li se kod samoga izbora to određivati? Hoće li se oni doista po abecednome redu na listi navoditi? Novela, odnosno amandman koji se predlaže od strane klubova HDZ- i HSS-a u kojemu se traži da se prestankom mandata zamjeniku koji je izabran neposredno, dakle na listi s gradonačelnikom, gradonačelnik bira osobu iste političke orijentacije iz redova vijećnika je zapravo potpuno, ja mislim i pravno neprovediva, a politički zapravo krajnje dubiozna, ako hoćete iz ovih razloga da doista može biti riječ o nezavisnom kandidatu koji nema iza sebe nikakvu listu, da je moguće da je riječ o kandidatu koji nema vijećnika. Ja bih u Sisku recimo volio vidjeti za zamjenika osobu iza koje neće stajati vijećnici u gradskome, ali će stajati građani jer je riječ recimo o osobi koja ima veliki, uživa ugled, kredibilitet itd., itd. Dakle, to su pitanja koja se otvaraju sasvim nepotrebno izmjenama ovoga zakona. Ja vjerujem da ako je nakana bila olakšati koalicijske dogovore, da se to moglo učiniti i na druge načine. Gradonačelnici će imati prilike stvarati svoje timove. U tim savjetničkim timovima se može naći mjesta i za kvalitetne ljude iz stranaka koje će poduprijeti gradonačelnika i njegovog zamjenika i nije nužno da se koalicijski potencijal ovoga ili onoga na ovakav način utvrđuje i ustanovljuje, a konzistentnost sustava narušava. Nemam iluzija da će apel da budemo ozbiljni i da ne kvarimo zakon koji je bolji od onoga što će biti nakon ovih izmjena, da će biti prihvaćene, ali mislim da bi bilo dobro da razmišljamo o tome da ono što se nekome čini da u jednome trenutku ide na korist, sutra može biti njemu na štetu, a opasno je ako je to na štetu građana, a bojim se da ove izmjene nisu na korist građana.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo, ispraviti ću dva netočna navoda gospodina zastupnika Vidovića koji kaže da zapravo izmjene i dopune zakona nisu rađene na dovoljno dobroj znanstvenoj i stručnoj osnovi. Upravo suprotno tvrdim gospodine zastupniče, to definitivno nije točno jer reći ću samo jedan argument, a da su ove izmjene i dopune konzultirale Europsku povelju o lokalnoj samoupravi i definitivno sa ostalim mehanizmima ga treba pustiti u primjenu. Drugi netočni kriv navod je zapravo vi tvrdite da volja građana se neće poštivati. Upravo suprotno. Poznatim imenom i prezimenom gradonačelnika, načelnika općine i župana sprječava se trgovina mandatima. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Izmjene i dopune Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi predlažu se vezano za provođenje priprema za održavanje prvih neposrednih lokalnih izbora u Republici Hrvatskoj koji će se održati kao što znamo 17. svibnja 2009. godine i na kojima će građani po prvi puta direktno birati svoje općinske načelnike i gradonačelnike, župane i njihove zamjenike. Osnovna pitanja koja se predlažu utvrditi ovim prijedlogom zakona su broj zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika i župana ovisno o veličini jedinice lokalne, odnosno područne samouprave po broju stanovnika, način obavljanja dužnosti općinskog načelnika i gradonačelnika te njihovih zamjenika profesionalno ili bez zasnivanja radnog odnosa i pitanja izbora zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana iz redova pripadnika nacionalnih manjina, odnosno hrvatskog naroda u jedinicama lokalne samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina čine većinu stanovništva. U izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi vezano uz pripreme za prve neposredne izbore nositelja izvršnih ovlasti na lokalnoj razini u Republici Hrvatskoj, u odredbama kojima se regulira pitanja načina obavljanja dužnosti općinskoga načelnika, gradonačelnika odnosno župana i njihovih zamjenika, uočeni su određeni nedostaci koji se ispravljaju ovim zakonom. Naime, veliki broj općina u Republici Hrvatskoj naravno i manjih gradova, nemaju dostatne financijske kapacitete a mogu uz zaposlene u upravnim odjelima i službama odnosno jedinstvenom upravnom odjelu imati i dvije izabrane osobe na plaći. Stoga se ovim zakonom predlaže ovisno o veličini jedinice lokalne samouprave mogućnost izbora da sama izabrana osoba odluči kako će obavljati dužnost na koju je izabrana. Ovim zakonom se utvrđuje i razlika u broju zamjenika općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana ovisno o veličini jedinice lokalne samouprave čemu je razlog prije svega opseg poslova koji obavljaju veće jedinice lokalne i područne samouprave. Zakonom se predlaže da u jedinicama lokalne samouprave koje imaju do 10 tisuća stanovnika općinski načelnik, odnosno gradonačelnik ima jednog zamjenika, a u jedinicama lokalne samouprave koje imaju više od 10 tisuća stanovnika te u gradovima, sjedištima županija, odnosno županijama općinski načelnik, gradonačelnik, odnosno župan imaju dva zamjenika. Isto tako propisuje se i obveza neposredno izabranih općinskih načelnika i gradonačelnika i župana te njihovih zamjenika da u roku od 8 dana od dana stupanja na dužnost dostave pisanu obavijest nadležnoj službi u općini, odnosno gradu ili županiji o tome da li će dužnost na koju su izabrani obavljati profesionalno ili bez zasnivanja radnog odnosa. Evo nekoliko osvrta isto tako na prethodne rasprave prvenstveno od zastupnika HDZ-a. Gospodin Hanžek je kazao čini mi se, da poglavarstvo ne funkcionira u prve dvije godine mandata. Razlog tomu je gospodine Hanžek čini mi se, prvenstveno zakon koji je 2000. do 2001. ukinut, na način da se onemogućilo da članovi poglavarstva budu ujedno i zaposlenici u lokalnoj samoupravi. Znači na taj način se uveo dodatni trošak jedinicama lokalne samouprave i apsolutno se slažem da članovi poglavarstva nisu mogli biti i nisu iz prakse to isto tako kao i vi znamo, da nisu dovoljno kvalitetni operativci u glavnini slučajeva i da se znači na poglavarstvo trošilo podosta novaca. Evo gospodin bivši župan Grbić i ja znamo, naša Zadarska županija ima 11 članova poglavarstva, ima župana, ima dva zamjenika i znači tih 11 naknada puta 12 mjeseci puta 4 godine se neće više trošiti iz proračuna lokalne samouprave, a ja vas uvjeravam da više od 90% jedinica lokalne samouprave i danas ima kako načelnika odnosno gradonačelnika i župana i jednoga do dva zamjenika. Znači mi ne uvodimo, odnosno neće se proizvesti dodatni troškovi za funkcioniranje jedinica lokalne samouprave. Isto tako kolega Maras je čini mi se spominjao mali broj potrebnih gasova da bi netko postao načelnik odnosno gradonačelnik. Ja ću vas sve skupa podsjetiti da je gospodin Bandić čini mi se, postao gradonačelnik Grada Zagreba sa svega 18% potpore biračkoga tijela. Zahvaljujem se.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Ivan Hanžek.
Poštovani potpredsjedniče i poštovani kolega djelomično se slažem s vama ako se pozivamo na zakon iz 2001. Ja sam u poglavarstvima od 93. Međutim, ja sam poklonik ovog današnjeg zakona u kojem gradonačelnik sa stručnim timovima kolegi, a ako su svi članovi poglavarstva iz redova zaposlenika onda je to zapravo kolegij. To je hinjenje zapravo jednog javnog, zastupanja javnog interesa, tako da se mi u bitnome ne razlikujemo i ova replika je zapravo više obrazloženje tih nekih dilema i u javnosti koje se pojavljuju kakav sastav. 93. smo imali velika poglavarstva sjećate se, pa smo onda se susretali sa problemom kvoruma da su uvijek isti ljudi dolazili na sjednice pa smo onda išli mijenjati statute i smanjivali pa je onda sada smanjeno na premalo. Sadašnja poglavarstva na žalost su takva da trojica ljudi kod nas u malom gradu, čine kvorum i trojica se uvijek mogu dogovoriti da neke stvari prođu, međutim idemo s pozitivne strane, operativne. Ja mislim da kolegij je adekvatnije rješenje i mislim da se i kolegice i kolege slažu. Pročelnika šefova službi sa gradonačelnikom, a gradonačelnik opet i u svim ondašnjim i današnjim situacijama ostaje usamljeni jahač koji vodi bitku sa svojim članovima stranke, sa poglavarima, sa vijećem i sa medijima. Hvala.
A najteže sa svojima. Gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Pa mogu reći da sam vrlo pažljivo slušao raspravu o tri prijedloga zakona koja se tiču ostvarivanja prava na samoupravu, dakle na lokalnu upravu. I što me na izvjestan način žalosti? Cijela rasprava, a to bih još mogao oprostiti, ali i prijedlog zakona ide za tim da osigura izvršnoj vlasti, načelniku, gradonačelniku i županu laku poziciju, dakle da oni mogu odraditi kako oni to misle najbolje i to se zakonom osigurava, a Ustav i želja nas valjda je sviju, da se pravo na lokalnu samoupravu ostvaruje na taj način da predstavnici građana imaju što veći uticaj na poslove koje obavlja lokalna samouprava. To je znači komunalna djelatnost, školstvo, zdravstvo itd. skoro 14 nekih oblasti. I gle čuda Vlada se odlučila pod čijim pritiskom da u tom području uvede dva sustava. Jedan sustav je izbor izvršne vlasti po većinskom modelu i dobiva legitimitet neposrednog izbora, a Ustav kaže i povelja o ostvarivanu prava na lokalnu samoupravu kaže da se pravo na lokalnu samoupravu ostvaruje u predstavničkom tijelu. I to kaže Ustav ne znam u 132., 137. članci govore izričito da se pravo na lokalnu samoupravu ostvaruje kroz predstavničko tijelo. I zamislite sada, a vjerojatno će takvih biti po prirodi stvari barem 25% lokalnih jedinica gdje će morati živjeti kohabitacija. Dakle, iz jedne političke opcije bit će izabrana predstavnička vlas ili većina koja bi trebala kontrolirati izvršnu vlas i neposredno će biti izabrana lista izvršne vlasti sasvim iz druge političke opcije. Ni to nije problem, ali oni su došli na vlas ili osvojili mandat na temelju nekog programa i nekih projekata i neminovno je tu sukob, jer su projekti različiti, programi su različiti. To je neminovan sukob, a nisu predviđeni mehanizmi za razrješenje tog sukoba. Dakle, hrvatska Vlada kaže građani, mi ćemo trpjeti jedan eksperiment vi ćete to platiti novcima i trpjet će lokalna samouprava. To je posljedica, ja govornim javno, to se zapisuje, koje ćemo mi za 4 godine konstatirati. Dakle, očekivati ono što je nametnuto građanima, da će se samo normom riješiti politička trgovina, nije logično, niti će se riješiti politička trgovina. Ona je sada donekle ozakonjena. I još ovaj amandman iz kluba HDZ-a i HSS-a a nije baš tako bezazlen. Tko ga je pisao da je pisao, on je vrlo smišljen. Pretpostavimo da to odgovara reću generalno, velikim očekivanjima velikih stranaka. I on njima osigurava još veći utjecaj na izvršnu vlast. Taj amandman osigurava još veći uticaj na izvršnu vlast bez rezultata na izborima, jer naravno većinska opcija u predstavničkom tijelu će gurnuti nekoga u izvršnu vlast i imat će izravni uticaj na izvršnu vlast, a što je najvažnije treba predvidjeti, a to je smisao demokracije, kontrolu kada je kohabitacija kada je izvršna vlast iz jedne političke opcije sasvim drugi program, sasvim drugi projekti i dobila neposredno mandat. A predstavničko tijelo ne može nametnuti svoj program, svoje projekte, a mora kontrolirati izvršnu vlast. Te mehanizme nemamo. Još čujem da treba zadržati mogućnost ako se ne usvoji prijedlog proračuna koji u takvoj situaciji teško da može biti usvojen, jer mi imamo pred građanima već predložene programe i projekte, a različite političke opcije, da bi u svrhu efikasnosti trebalo raspustiti predstavničko tijelo i to predstavničko tijelo građana. Koja je tu logika ustavna, koja politička, koja pravna? Ja je ne vidim. A kada se već igramo da zakonom recimo reguliramo pitanje iz područja samouprave, onda nemojmo ići tako ispod razine, pa da zakonom uređujemo gdje će profesionalno se obavljati ta dužnost. Pa dajmo to statutom … [[Govornik se ne razumije.]] neka sada imaju obvezu da lokalnih izbora donose statutarne odredbe, odluke i kažu u mojoj izbornoj jedinici, u mojoj lokalnoj jedinici svi koji budu izabrani moraju obnašati profesionalno dužnost. I to je smisao toga. Svi moraju profesionalno. Istodobno bi trebalo omogućiti da jedinice lokalne samouprave i regionalne u svojim statutima predvide sada, jer se zna koliki je postotak nacionalnih manjina, postoji Zakon o pravima nacionalnih manjina, koliko će biti zamjenika u izvršnoj vlasti. Još nešto, oni koji govore da bi se moglo dogoditi da se jednoj lokalnoj jedinici izabere na listi čelnik izvršne vlasti koji je pripadnik neke nacionalne manjine. To ne utječe nikako na pravo nacionalne manjine da po svojim … dođe do izvršne vlasti ako je osigurao ili da dobije zastupljenost u predstavničkom tijelu, jer onaj koji je izabran na građanskoj listi nije izabran kao pripadnika nacionalne manjine. Pa u mojoj stranci ima zaista više nacionalnih manjina, ali oni nijedan nije došao da zastupa prava nacionalne manjine, nego prava svih građana u političkoj opciji socijaldemokraciji i tako tumačiti, još više ćemo zakomplicirati život i jedinica lokalne samouprave, ali i ostvarivanje prava ovog Zakona o pravima nacionalnih manjina. Naknada plaće, ovdje u prijedlogu zakona kaže da će se, dakle Sabor bi htio utvrditi plaću funkcionarima ili članovima izvršnih tijela u lokalnoj jedinici. Ja mislim da to naprosto ne pije vodu po logici stvari, ali da Sabor može utvrditi neke parametre, neke elemente koji određuju maksimalnu, minimalnu plaću zavisno od nekih drugih kriterija, to bih prihvatio. Ali da mi ovdje utvrđujemo plaću pojedinačno ili generalno za općine do toliko, dakle za gradove i općine koji imaju do 10 tisuća stanovnika da može gradonačelnik imati 15 tisuća kuna. To je takva nepravda kao da, jer to naprosto nema nikakve kriterije, nema vrednovanja, nema principa, nego mi jednostavno se odlučimo da će gradovi do 3 tisuće ili mjesta do 3 tisuće stanovnika imati plaću 12 tisuća kuna. Jedni imaju potencijal i mogu plaćati, druge dotira država, ali nemaju ni posla. Ali nemaju ni posla. Dakle ovo je zaista jedan, jedan obrazac kako Vlada prihvati, prihvaća ili kako želi eksperimentirati na svojem području i to na vrlo osjetljivom području koje je dio koje uređuje međunarodni dokumenti, koje uređuje Ustav Republike Hrvatske i što se smatra čak ljudskim pravima. Dakle ja znam da predstavnici i Vlade a još više znam da predstavnici stranke na vlasti znaju da ovaj zakon ne može proći niti je dobio bilo koju, bilo koji stručni certifikat nego su svi rekli da je to opasnost za lokalne jedinice i za uopće ostvarivanje prava na lokalnu samoupravu. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Gubi pravo na riječ. Gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Jedan političar iz 20. stoljeća rekao je da je otprilike da je svaka politika kadrovska politika. I predlaganje ovakvih promjena ova tri zakona je ustvari kadrovska politika. Kadrovska politika zbrinjavanja stranačkih kolega na funkcije koje ustvari nisu, nisu toliko nužne i potrebne građanima koji ih plaćaju jer da su one baš toliko nužne i potrebne onda bi vjerojatno bili i u prethodnom prijedlogu zakona donesene pa onda ne bi trebalo na taj način izmjenjivati ovaj zakon. Lokalna samouprava dala je nemjerljiv doprinos razvoju parlamentarne demokracije u Hrvatskoj. Ja ću vas podsjetiti na neke situacije. Dakle imali smo u početku u nekim jedinicama lokalne samouprave odredbu u Poslovniku da za konstituiranje treba biti dvije trećine prisutnih pa je onda jedna stranka, a samo jedna je to koristila kad bi izgubila izbore onda bi, sa manje od trećine onda bi opstruirala konstituiranje vijeća. Pa smo onda imali zakonsku odredbu o potvrđivanju župana od strane predsjednika Republike a to se odnosilo i na gradonačelnike grada Zagreba. Pa smo onda imali jednu, jedan također eksperiment da smo imali načelnike bez poglavarstva u manjim jedinicama lokalne samouprave. Imali smo u zadnjem mandatu slučaj pokušaj uvođenja imperativnog mandata dakle s onim konvertiranim bianco ostavkama prije izbora. Prema tome imali smo toliko situacija da je ustvari teško i zamisliti da se sve to skupa događalo u manje od 20 godina. Čini mi se gospodine Beus da smo u vašem gradu imali slučaj da je onaj jedan član poglavarstva priznao, koliko je bilo, 300 tisuća EUR-a [[Upadica: 350]] 350 tisuća EUR-a da mu je nuđeno dakle da ode iz poglavarstva i promijeni političku opciju. Prema tome ako gledamo što se s ovim zakonom događa, dakle povećava se broj zamjenika gradonačelnika u jednome broju gradova. I ja mislim da je to ustvari u redu. Nismo mogli drugo ni očekivati. Najprije smo povećali Vladu i broj ministara. Pa je onda povećan broj državnih tajnika. Danas ih ima više od 50, a trebali su biti supstitucija onim zamjenicima ministra iz prošloga ustroja kojih je bilo 20-tak. Pa smo čak i broj saborskih odbora povećali. I prema tome šta nam sad preostaje nego da još povećamo broj zamjenika gradonačelnika pa da zaokružimo tu priču nakon što je povećana inflacija, dug i tako dalje. Ono što smo smanjili odnosno što je predloženo da se smanji to je broj potpisa potrebnih za kandidaturu gradonačelnika stranačkih i nezavisnih lista u gradovima do 10 tisuća stanovnika. Ja mislim da je to napravljeno na ne baš odgovarajući način. Prvo smatram da treba biti, da treba broj potpisa odrediti postotkom od broja birača ili broja stanovnika, sada ne bih ušao u takve detalje. Jer doista nam se ne bi trebalo dogoditi da u gradu sa tisuću i po stanovnika treba dva, dvjesto potpisa, a u općini sa 10 tisuća stanovnika 100 potpisa. Mislim da to ne, čak i da je povećan opseg za gradonačelnika to ne opravdava tako veliku razliku pa čak ni tako veliki broj, čak ni tako veliki broj potpisa. Prema tome mislim da bi to trebalo još, još dodatno smanjiti a ukoliko je moguće i staviti, staviti broj prema postotku. No međutim kako bilo da bilo bez obzira sa nesavršenošću sustava i svega dobri gradonačelnici bez obzira koliko budu imali zamjenika neovisno o kojoj stranci pripadaju će svoj mandat ponoviti, a oni loši, oni nešto manje dobri će to morati potvrđivati u drugom krugu. Oni loši će vjerojatno biti zamijenjeni ukoliko se pronađe bolji kandidat. Pitanje je međutim ono što je najvažnija stvar u ovom zakonu, a što nije riješeno odnos vijeća i gradonačelnika. Doista i s time ću završiti. Cjelokupan sustav sada je ustvari krpanje nekakvih rupa ali nikako sustavno iz onih prošlih sustava tako da smo sada dobili kako je to jedan veliki političar 21. stoljeća rekao jednog čudnovatog kljunaša od propisa koji neće urediti nego će dodatno zamutiti, da ne upotrijebim neki drugi, neki drugi izraz situaciju u našoj lokalnoj samoupravi i vjerujem da ćemo se onda još nagledati sjednica sa zaštitarima i drugih hrvatskih specifikuma u radu lokalne samouprave. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pred nama su tri izmjene, tri važne izmjene zakona koji je mnogi već kolokvijalno zovu «Đurđini zakoni». Naime ovim prijedlozima kao što reče kolega Maras povećavaju se koalicijski kapaciteti HDZ-a ali mi se čini da se i povećava atraktivnost HDZ-a prema nekim specifičnim partnerima koji će nakon implementacije ovog zakona imati više zamjenika nego vijećnika. Nadalje čini mi se da se ovim «Đurđinim zakonom» politička korupcija zamjenjuje političkom bigamijom. Naime HDZ je do sad mogao računati na jednu, jednoga partnera. Sad može računati na dva. To je malo komotnija jedna situacija koja kad se ozakoni dobija se jedno čudno rješenje koje bi na prvi pogled političkim partnerima, koalicijskim partnerima trebalo dati osjećaj sigurnosti. Ali kad se malo bolje pogleda ovaj zakon čini mi se da će se kiselo smijati već nakon par mjeseci. Naime ova zakonska rješenja su daleko od onoga što je Hrvatska narodna stranka ako se sjećate još prije tri godine predlagala kad je uopće lansirana ideja oblikovana u Zakon o neposrednome izboru pa kad usporedite što smo mi tada predlagali na tragu europske prakse i što je na koncu izišlo u “Narodnim novinama“ nakon što je Hrvatski sabor izglasao i što će tek izaći to je nebo i zemlja. I ona osnovna svrha zakona, a to je da omogući bolje funkcioniranje sustava lokalne samouprave i regionalne samouprave čini se da neće biti postignuta jer se mnoge stvari kompliciraju. No, da se vratim malo na onaj kiseli osjećaj. Ovim zakonom instaliraju se zamjenici gradonačelnika, načelnika i župana prema određenoj kvoti. Za sad se tvrdi da taj razlog leži u broju stanovnika, a kad se kaže da onima koji imaju više od 10000 stanovnika trebaju dva onda moramo biti svjesni da to može ići karikaturalno do toga da oni koji imaju 100000 stanovnika da njima treba 20, a gradu Zagrebu ni manje ni više nego 160 zamjenika. Ako na 10000 idu dva, onda na 700000 ih ide malo više, jel tako? 140. Lijepo bi to bilo društvo da 140 zamjenika opslužuje zagrebačkog gradonačelnika. I kad pogledamo malo zapravo na tako iznesenu argumentaciju vidjet ćemo da ona nije do kraja ozbiljna, jer po ovim izmjenama kako stvari stoje i neke male sredine imat će više zamjenika jer obično u malim sredinama se ostvaruje pravo koje imaju nacionalne manjine. Pa će neki gradovi od 10, 12000 imati tri zamjenika, a neke općine od 5000 će imati dva. Tako bit će potpuno različit sustav, a što je najgore od svega mi uopće ne znamo čemu služe ti zamjenici, jer zakon nigdje ni jednom riječju nije spomenuo čemu oni služe već samo definira da milošću velikoga načelnika, gradonačelnika i župana možda im pripadne kao što bi rekla kolegica Šuica kakva obveza protokolarnoga tipa, jer ona ne stigne jer sjedi u Zagrebu. A kad malo bolje pogledamo onda ćete vidjeti da su zamjenici gradonačelnika koji inače sada obavljaju vrlo važne poslove svedeni ispod razine savjetnika u gradskoj upravi, jer taj ili ta sada barem sistematizacijom poslova ili pravilima o unutarnjem redu imaju definirano što mogu raditi, koje ovlasti imaju, pa i kolika im je plaća. Ova Vlada pogotovo tijekom 2008. godine nekoliko je zakona poslala Hrvatskome saboru iz kojih je vidljivo kako ona shvaća ono što je branio kolega Čehok rukama i nogama što se zvalo koalicijski sporazum i program Vlade početkom ove godine, a podvelo se pod tzv. decentralizaciju. Pa valja podsjetiti kako to prolazi lokalna samouprava u različitim zakonskim projektima koji dolaze pred ovaj Visoki dom pa se sjetimo rasprave o Zakonu o proračunu, pa Zakonu o osnovnom i srednjem školstvu, pa zakon o koncesijama koji je još uvijek u postupku, a da ne govorimo o Zakonu o službenicima i namještenicima u jedinicama lokalne i regionalne samouprave koji uvodi uranilovku i koji još manje smanjuje mogućnost da se na važne dužnosti službeničke u jedinice lokalne samouprave dobije kvalitetan kadar. Očekujemo, obećano nam je da će ugledati svjetlo dana i pravilnik kojim će se urediti njihove plaće. Jao nama kad taj pravilnik izađe! Jer nije uopće važno ni kakvim proračunom raspolažete, ni kakve su vam fiskalne mogućnosti, kakve su vam obveze, koliki vam je grad. Država najbolje znade koliko trebate platiti svoga službenika. Toliko o decentralizaciji sredstava u kojoj država još uvijek, središnja država kontrolira 94 kune od stotinu kuna prikupljenih porezima i prirezima, a negdje 92 pardon, 92%. Četiri ostaje u Zagrebu, a onaj jad od 4% ili 4 na sto kuna dijeli 560 svih ostalih općina, gradova i županija. Toliko o tome koliko ova država vjeruje svojoj lokalnoj samoupravi i kako implementira povelju i kako uopće shvaća princip supsidijariteta. Ovo pitanje oko manjinskih zamjenika nije bezazleno. Shvati li se ono birokratski, shvati li se ono na način da se tek omogući formalno da netko mimo ovoga sustava kojega je zakon postavio u prvoj varijanti postaje zamjenik, onda ćemo mi te osobe staviti u vrlo nezgodne pozicije i gradonačelnici, načelnici i župani će takvim zamjenicima dodjeljivati samo i isključivo one poslove i obveze koje imaju samo veze sa aktivnostima nacionalnih manjina. A to nije dobro! Kao što nije dobro ni da ne omogućavamo statutima lokalne samouprave da propišu koliko će biti zamjenika i što će oni raditi, koja će im biti ovlaštenja. Čini mi se da smo loše potrošili 12 mjeseci od kad je zakon donesen, da nismo dovoljno konzultirali ljude u praksi, da nismo sjeli ako je trebalo tek samo isključivo gradonačelnike, načelnike i župane iz HDZ-a da oni kažu kad već udruga gradova, općina i županija nije dovoljno podobna da se sluša ono što oni misle, pa nek oni kažu što je njihova praksa svakodnevna i što bi moglo riješiti probleme koje možemo anticipirati već sada. Na žalost tek kozmetička promjena. Pozivamo se na neke stručnjake koji imena nemaju, a bilo bi dobro da smo iskoristili ovih 12 mjeseci jer nam vremena više nije preostalo i slijedećega svibnja počinje funkcionirati sustav o kojemu mnogi ne znamo dovoljno, a nemojmo zaboraviti predstavnička tijela raspuštaju se već na proljeće, već u ožujku kako bi se mogli održati izbori. Pa neka nam dragi Bog pomogne sa ovako postavljenim modelom Đurđinoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Nadam se da neće biti ono “tko zadnji smije, najkiselije smije.“ Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ispravljam netočan navod gospodina Beusa koji kaže da Udruga gradova nije dovoljno podobna. Kazati ću da zapravo predloženi amandmani nikada nisu bili zapravo raspravljani na predsjedništvu Udruge gradove čija sam dopredsjednica, a osim toga predloženi amandmani nisu potrebni i zadiru u odredbe zakona koji nisu predmet ovih izmjena i dopuna pa se zbog poslovničkih razloga ne mogu uvrstiti u izmjene i dopune, odnosno u daljnje raspravljanje i odlučivanje po istima. A inače osobno ću se osobno i apsolutno zalažem za sve institute koje razrađuje i europska povelja, a isto tako i kroz Udrugu gradova, kao i sa mjesta zastupnice u Hrvatskom saboru gdje ću dosljedno se zalagati za njihovu primjenu. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Evo, o setu ovih zakona koji su se pripremili znači za ono što smo obećali narodu i ono što ljudi, biračko tijelo traži, znači izravan izbor gradonačelnika, župana, načelnika općina. Danas je bilo puno govora. Mislim da ste dobro postupili kad ste poslušali, glas sa terena kad je u pitanju jedinice lokalne samouprave do 10 tisuća stanovnika gdje su tražili i objašnjavali zbog čega bi trebalo biti da i načelnik općina ili gradonačelnik do 10 tisuća stanovnika može biti, a ne mora biti profesionalac, odnosno jedan zamjenik može biti, a ne mora biti profesionalac. To sve ovisi o njihovim fiskalnim kapacitetima i ovisi o stručnosti ljudi koji se nalaze na tim terenima. Naime, sa samog terena su nam kazali da ima općina koje imaju tisuću, tisuću i sto stanovnika i da nemaju uopće mogućnost financirati načelnika općine, a da taj načelnik koji radi ima dobar posao u nekoj tvrtki ili je privatnik da taj posao može obnašati i u popodnevnim satima, sazivati sjednice neradnim danima itd., itd. Isto tako kad se ide na to da općine, odnosno središta i gradovi više od 10 tisuća stanovnika i županija da imaju gradonačelnika, župana, odnosno dva zamjenika ili zamjenice ili županice i zamjenice da je to dobra stvar, mislim da je to u praksi danas u većini naših općina i županija već se provodi, da u svim našim županijama imamo župana ili županicu i dvije zamjenice ili dva zamjenika, tako isto i u gradovima. Ali isto im se tako daje mogućnost u onim mjestima gdje oni odrede, znači politički gdje odrede da mogu biti profesionalci njihovi zamjenici, znači mogu biti uposleni, a mogu taj posao volonterski raditi. Danas je bilo riječi i oko grabljenja fotelja, pa ja mislim da nema nitko od političara tko će sljedeće godine ići na izbore, a da ne želi sjesti u jednu od fotelja, da li vijećnika, da li zamjenika, gradonačelnika, župana ili tako dalje pa je to samo normalno. Isto tako je bilo riječi oko nekakvih novih troškova. To je sad teško kazati gdje će nastupiti novi troškovi, ne da će ti troškovi biti manje, jer znamo da imamo županija koje imaju 11, 13, 15, 17 i više članova poglavarstva, pa neka imaju mjesečnu naknadu otprilike tisuću ili petsto, onda ćete vidjeti ako ima 13 članova poglavarstva sa nekakvom naknadom 13 tisuća i 500, da je to negdje cca dvadesetak tisuća kuna, što je sasvim dovoljno i da se uposli profesionalac, iako su danas na tim mjestima, znači već rade, ti ljudi rade. E sad, tko će to iskoristiti u političke svrhe, tko će dobro dogovoriti koaliciju pa polučiti dobar rezultat? Sve je to pred narodom, narod će kazati koja trojka za čelne ljude u jednoj jedinici lokalne samouprave ili u jednoj županiji, koja je trojka sposobna da to vodi, a isto tako će kazati koja će lista znači dobiti taj dio. Bilo je riječi i o kolegijima sa pročelnicima. Mislim da pročelnici i kolegiji, to nije volja naroda. Pročelnici su profesionalci koji su uposleni putem javnog natječaja, a nisu birani znači od volje naroda. I evo sada da ne duljim sa ovom raspravom, danas je puno toga rečeno. Mislim da je ovo dobar zakon. Zakon prave ljudi, primjenjuje se na ljudima, vjerojatno će on jedno za 4 godine imati još nekakvih dopuna, ali svi zakoni se dopunjuju kvalitetnijim stvarima i svakako da ću podržati ovaj zakon i nemam uopće bojazan od nekakvih većih troškova jer ako plaćamo jednoga člana poglavarstva 2 tisuće kuna za nekakvih 10 ili 15, 20 sati što će biti član poglavarstva, a jednoga zamjenika gradonačelnika 10 tisuća kuna koji radi 180 ili 200 sati, kako koji, onda je zasigurno bolje platiti jednog profesionalca koji će biti u jedinici lokalne samouprave na raspolaganju 200 sati ili 250 sati. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Neda Klarić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo, ja ću vrlo kratko replicirati gospodinu Mati Bilonjiću i kazati da je gospodin Bilonjić svojom zapravo raspravom nas uvjerio koliko zapravo duboko razumije funkcioniranje lokalne samouprave. I stoga podržavam sve što ste zapravo izrekli gospodin Bilonjić, ali jednako tako još ću samo kazati da je i novi zakon zapravo koji je već u saborskoj proceduri, Zakon o plaćama lokalnih službenika i namještenika jedan od mehanizama koji će također pomoći da ovaj zakon o izmjenama i dopunama o lokalnoj i regionalnoj samoupravi zaživi upravo u ovakvoj formi. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HDSSB-a, pet minutna rasprava, gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici predlagača, kolegice i kolege. A svaki prijedlog zakona ima svojih i dobrih rješenja i manje dobrih, ali i loših. Dakako da je dobro da ih ima što manje. Međutim, u raspravi je ipak vidjelo se da predloženi zakoni, a sad govorim u onom dijelu što je novina, dakle neposredni izbor načelnika, gradonačelnika i župana da ima podosta ozbiljnih nedorečenosti, nejasnih stvari, zakon koji nije dovoljno transparentan i koji ne daje odgovore na određene probleme za koje je pretpostaviti da će se dogoditi nakon prvih provedenih neposrednih izbora. Dakle ne radi se samo o promjeni tehnike izbora, kazao bih da je ovo zapravo riječ o dubokim promjenama ukupnog sustava lokalne samouprave, e upravo te promjene čini mi se da nisu dovoljno sagledane što će se dogoditi nakon što se primijeni ovaj zakon. Uostalom dovoljno govori činjenica, a ne znam zbog čega je to tako, da primjena ovog zakona ide od 17. svibnja. Mislim nije mi jasno i nisam od predlagača dobio odgovarajući i zadovoljavajući odgovor zbog čega od 17. svibnja, kako će ići postupak kandidature i zbog čega je takvo rješenje. Kažem jedna banalna stvar, vjerojatno će se ona i promijeniti. Moguće, vidjeti ćemo. Nadalje, sada je sasvim sigurno da će ići u najvećem broju jedinica lokalne i područne samouprave da će ići dva kruga izbora. Sigurno je da će u dosta jedinica ići i treći krug izbora. Fiskalni kapacitet jedinica lokalne samouprave nije toliki da bi podnio troškove ovih izbora, dakle izbora praktično u tri kruga u puno slučajeva, pa evo pitanje kako i na koji način i da li je predlagač mislio kako će riješiti financiranje ovih izbora ajmo uvjetno rečeno u tri kruga. Nadalje, ovi izbori jačaju izvršnu vlast u institucionalnom smislu i čini je daleko neovisnom od predstavničke vlasti. Bilo je već govora da taj odnos neposredno izabranih čelnih ljudi i predstavničkog tijela nije dovoljno jasan u bitnim stvarima, i kod donošenja proračuna i u onom slučaju kada imamo da je nezavisni kandidat čelni čovjek jedinice lokalne samouprave i uprave. Isto tako slažem se sa onima koji kandidaturu za čelna mjesta predlažu u postotku broja stanovnika, ali bih volio da je u ovom zakonu izrečeno što to znači broj stanovnika. Da li broj stanovnika temeljem popisa iz 2001. ili možda nešto drugo. Nadalje, kada govorimo o nacionalnim manjinama tada se ništa ne govori o tome što se događa kada imamo više nacionalnih manjina koje imaju pravo na zastupljenost. Kojoj nacionalnoj manjini pripada pravo na zamjenika? Da li onoj koja ima veći postotak ukupnog broja stanovništva ili koji to kriterij će se uzeti i koja nacionalna manjina će imati zapravo pravo na kandidata u onim dopunskim izborima. Takvih slučajeva imamo. Prema tome ovaj komentar amandmana HDZ-a i HSS-a ne bih zapravo komentirao. Slažem se sa oponentima koji su čini mi se objektivno dali kritiku ovog amandmana i mislim da ta kritika stoji. Ja osobno ispred HDSSB-a predlažem da ove izmjene i dopune da predlagač doradi jer mislim da su svi prijedlozi i primjedbe na ovaj konačni prijedlog zakona date u dobroj namjeri, jer ovaj zakon neće trenutno vladajućima služiti, ovaj zakon zapravo treba poslužiti i za iduće neposredne izbore. Prema tome ima još dovoljno vremena da se ovaj zakon doradi i da ga usvojimo sa onim objektivnim primjedbama i dobrim prijedlozima koji su u današnjoj raspravi iznesene. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Anton Palarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Kada se raspravlja o lokalnoj samoupravi u ovom cijenjenom Domu, uvijek se pokaže velika briga zastupnika za razvoj lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj, možda dijelom i zbog toga što veliki broj gradonačelnika, općinskih načelnika upravo istovremeno i obnaša časnu dužnost zastupnika u Hrvatskome saboru pa onda i dobro poznaju funkcioniranje lokalne samouprave. Morate mi vjerovati na riječ da i hrvatska Vlada sa jednakom pažnjom promišlja lokalnu samoupravu, njezino sadašnje stanje, analizira od kuda smo krenuli i smjernice kako treba razvijati lokalnu samoupravu. Vlada je predložila novi model izbora, Hrvatski sabor je temeljito raspravio kroz dva čitanja i zakon je usvojen na zadnjoj sjednici u prošlom sazivu sa ogromnom većinom glasova. Tada je Vlada zauzela stav kojeg se i sada drži, da neće biti arbitar u možebitnim međusobnim konfliktima već vjeruje da će odgovorni ljudi kao nositelji izvršnih ovlasti i odgovorni ljudi u predstavničkom tijelu pronaći način kako zajednički funkcionirati za dobrobit jedinica lokalne samouprave, a ako sukobe nije moguće riješiti dogovorom ili različita mišljenja onda će o tome presuđivati građani na referendumu, dakle oni koji su izabrali i jedne i druge, i predstavničko tijelo i neposredno … [[Ne razumije se.]] Model je postavljen. Ovi zakoni su samo fina dorada modela, fino brušenje prilagođeno reakcijama sa terena, reakcijama iz hrvatskih općina, gradova, županija, onih malih koji su rekli. Ali profesionalci nama predstavljaju teret. Postoje ljudi koji se žele baviti radom za opće dobro, koji žele doprinijeti razvoju svoga kraja, koji su ostvarili karijere bilo da su liječnici, bilo da su profesori, bilo da imaju nekakav obrt ili ugledni poljoprivrednici koji ne žele napustiti svoje karijere a imaju što reći, imaju što dati, znaju upravljati i znaju upravljati sa svojim biznisom, sa svojom karijerom, sa svojim obiteljima i mogu biti dobri kandidati za općinskog načelnika i gradonačelnika i mi smo otvorili prostor da se takvi ljudi kandidiraju i ako budu prepoznati u svojim sredinama da dobiju odgovornost upravljanje jedinicom lokalne samouprave. Postavlja se problem kapaciteta nositelja izvršne ovlasti u gradovima koji imaju znatno veći opseg posla po prirodi stari, jer su veliki, jer su gradovi 30, 35, 50, ili 60 tisuća stanovnika. I mi smo pokušali analizirati do koje mjere je nužno postaviti granicu gdje bi bio dovoljan jedan zamjenik, a gdje je potrebno otvoriti prostor za dva zamjenika i po analizi poslova i financijskog kapaciteta smatramo da je to 10 tisuća stanovnika. Nadalje, i tamo dopuštamo mogućnost da netko da doprinos, ali ne kao čelni čovjek, ne kao gradonačelnik, jer on mora biti prisutan, on mora biti profesionalac, ali netko tko mu želi pomagati gradonačelniku, netko tko želi biti dio tima da on bez zasnivanja radnog odnosa se bavi javnim poslovima na dobrobit jedinica lokalne samouprave. Naravno to je novi model, postoji prijelazno vrijeme, postoji jedan trenutaka kada prestaje jedan model, a nastupa drugi model, to je dan izbora. Do dana izbora postoji odgovornost gradonačelnika, on se bira na jedan način, on odgovara predstavničku tijelu, on ima drugačije odgovornosti. Na dan izbora dolazi nova ekipa negdje neće biti konstituirana predsjednička tijela na taj dan. Neće biti na taj dan proglašeni službeni rezultati izbora, negdje će biti i ponavljanja izbora za gradonačelnika, negdje na nekim biračkim mjestima za predsjednička tijela, ali od toga dana od dana održavanja izbora primjenjuje se novi model odnosa unutar lokalne samouprave, a izbori će biti raspisani temeljem izbornog zakona koji je na snazi i ove izmjene će također biti na snazi i Vlada će odlukom o raspisivanju izbora jasno reći, raspisuju se izbori za članove predsjedničkih tijela u toj i toj jedinici u jedinicama lokalne i područne samouprave, raspisuju se izbori za općinskog načelnika i jednog zamjenika u jedinicama do 10 tisuća stanovnika, gradonačelnika i jednog zamjenika u jedinicama do 10 tisuća stanovnika, gradonačelnika i dva zamjenika u jedinicama preko 10 tisuća stanovnika lokalne samouprave i županijama za župana i dva zamjenika. Prema tome, nema nikakve pravne zbrke, naravno da prijelazno vrijeme zahtijeva i jedno drugačije reguliranje rokova koji moraju voditi računa i o praksi Ustavnog suda. Naime, Ustavni sud je rekao da se ne može razlikovati vrijeme stupanja na snagu zakona od početka njegove primjene. Mi smo do sada imali u zakonodavnoj praksi takva rješenja da zakon stupa na snagu u roku od 8 dana ili nakon 8 dana od njegovog donošenja, a primjenjuje se za situacije koje će doći. Ustavni sud je to smatrao protuustavnim, stoga smo mi priklonili se ovom rješenju. Naravno da svaka država ima svoje specifičnosti. Mi u lokalnoj samoupravi poštujemo Europsku povelju, poštujemo sva dostignuća koje je iznjedrilo Vijeće Europe, kongres lokalnih i regionalnih vlasti. Mi smo i pod monitoringom, nismo sami na svijetu. Prošle godine su bili stručnjaci Vijeća Europe u dva navrata u misiji u Hrvatskoj sa svima su razgovarali, sa vladinim dužnosnicima, sa nevladinim sektorom, sa oporbenim zastupnicima, sa gradonačelnicima i do te mjere su htjeli biti samostalni i ja sam im osigurao pratnju da ih prati dok hodaju po Hrvatskoj oni su moje službenike istjerali iz prostorija da ne bi čuli što razgovaraju sa zastupnicima. Rezultat je nema primjedbi, nema primjedbi i ocjena je da je Hrvatska lokalna samouprava jedan učinkovit i djelotvoran sustav i ja sam prošle jeseni podnio izvješće kongresu lokalnih i regionalnih vlasti Vijeća Europe o stanju lokalne samouprave i osvrnuo se na mišljenje stručnjaka koji su bili tu i koji su zajedno s nama radili izmjene i dopune Zakona o lokalnoj samoupravi. Mi smo u granicama najbolje prakse zemlja članica Vijeća Europe, dakle šire od Europske unije. Gospođe i gospodo ali Hrvatska ima pravo na svoju specifičnost i ona to pravo koristi i doista mi imamo i nekih malih općina, imamo. Predugo se bavim ovim poslom da ne bih znao slučaj "Civljane", da ne bih znao slučaj "Zadvarje", da ne bih znao što je Vis, što Komiža, ali smatramo da je ovo postavljeno rješenje dobro. U Ciljanima je na popisu zatečeno malo stanovnika, stanovništvo se vraća i sigurno će se skupiti više od 50 potpisa i sigurno će tamo biti kandidatura podnesena najmanje dva ili tri i vjerujem da će se u svim lokalnim jedinicama, pa tako i u Ciljanima i u Zadvarju stvoriti pretpostavke za održavanje izbora po novom modelu i da će građani u svim jedinicama lokalne samouprave moći birati imenom i prezimenom općinskog načelnika i njegovog zamjenika, a u većim sredinama imenom i prezimenom općinskog načelnika i gradonačelnika i dva njegova zamjenika. Žao mi je što ne mogu odgovoriti onim koji su kritizirali ove članke i ove predložene zakone, pa tako smo čuli da je i zaboravljen Zakon o Gradu Zagrebu. Ma nije ništa zaboravljeno za sve ima, postoji vrijeme, mi smo napustili hrvatsku praksu da se neposredno pred izbore mijenja izborni model. Mi smo tri godine prije redovitih lokalnih izbora krenuli sa zakonodavnom inicijativom i mi smo čekali političku volju Hrvatskoga sabora, dali se ide ili se ne ide u taj model izbora. Kada je Sabor to na svojoj sjednici usvojio i to sa 115 glasova za, dakle jasno definirao svoju političku volju, onda smo krenuli u izradu i ovih drugih zakona koji su nužni da bi se konzistentno proveo i do izbora će biti svi zakoni koji se tiču lokalne samouprave usklađeni sa novim modelom odnosa snaga između gradonačelnika koji je neposredno izabran i predstavničkog tijela. Dame i gospodo, postoje krajevi, sredine i ljudi gdje nikakav zakon ma kako bio pisan neće biti dobar a postoje sredine gdje su i dosadašnji zakoni savršeno primjenjivani jer je to možda i dio i mentaliteta ljudi koji ga primjenjuju i dobra volja da se radi u korist općeg dobra. Ja vjerujem da je ovaj zakon i ovaj paket zakona i ovaj novi model jedan dobar instrument da se radi na daljnjem jačanju lokalne samouprave a u sredinama gdje različite političke opcije budu u izvršnom ili predstavničkom tijelu moraju pronaći zajednički jezik. Mi se nekoliko godina mučimo kako riješiti moguće konflikte i razgovarajući sa gradonačelnicima zemalja koje imaju ovaj model, kaže pa vi se opterećujete sa potencijalnim i mogućim konfliktima kao da u lokalnoj samoupravi ne sjede razumni ljudi koji mogu sjesti, dogovoriti se i naći zajednički jezik i stalno nam je sugerirano da se prestanemo opterećivati tim mogućim sukobom već da težimo unapređenju modela sljedeći praksu većine zemalja. Stoga smo u ime Vlade hrabro kročili u ove promjene. Nema savršenog zakona. Vidjet ćemo da li će život donijeti nove izazove ali upravo zato i postoji Vlada i postoji hrvatski Parlament da pronađe odgovor na izazove koje nametnu životne okolnosti. Zahvaljujem svima koji su podržali ovaj zakon, koji su razumjeli njegovu bit. Zahvaljujem i onima koji su glasali za neposredni izbor gradonačelnika prije godinu dana a sada pokušavaju to dovesti u pitanje jer je to bio zapravo presudan trenutak kada se Hrvatska odlučila za uvođenje novog modela. Ovo su male poboljšice koje će ipak za neke jedinice lokalne samouprave značiti materijalni korak naprijed i mogućnost privlačenja ljudi koji se bave nekim drugim poslovima da se uključe u rad za opće dobro. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prva tri zakona to znači Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, potrebno je za izglasavanje zakona najmanje 77 glasova. Također i Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izborima općinskih načelnika i gradonačelnika, te Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Gradu Zagrebu. Molim vas uključimo se da vidim imamo li kvorum. Imamo li svi ključiće? Nek se javi tko nema. Izgleda da svaki ima. Uključimo se. 92 zastupnika, možemo odlučivati. Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 158 Rasprava je zaključena. Pregleda amandmana podijeljen je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima. Gospodin Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče.
Klub zastupnika SDP-a na prvi amandman?
Ne prihvaća se jer mi smatramo da je bitna veličina jedinica lokalne samouprave prema broju stanovnika i ne možemo ovdje razlikovati općine od gradova.
Hvala. Gospodin zastupnik Nenad Stazić u ime kluba zastupnika.
Hvala lijepa. Koji je smisao amandmana? Zakon predviđa da se u općinama i gradovima iznad 10 tisuća stanovnika uvede i drugi zamjenik gradonačelnika. Mi predlažemo da to bude u općinama iznad 10 tisuća stanovnika kao što i predlagatelj kaže, ali da bude i u svim gradovima. Zašto? Bez obzira na njihovu veličinu. Zašto? Najprije imamo dosta gradova koji imaju recimo 8 tisuća, 9 tisuća stanovnika i sada zato što ima fali ta jedna tisuća stanovnika oni neće imati. A druga važnija stvar. Grad ima neke svoje funkcije koje općina nema, bez obzira na svoju veličinu. I bilo bi konzekventno da se svi gradovi po ovom zakonu tretiraju jednako. Prema tome, ne mislimo da je tih 10 tisuća stanovnika 500 više ili 500 manje, jako bitno za uvođenje ili ne uvođenje drugoga zamjenika. Prema tome, s obzirom da ovo smatramo bitnim amandmanom u odnosu na ovaj zakon i svoje glasanje o zakonu prilagodit ćemo tome kako će proći ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Gospodin Andrija Hebrang, tražili ste.
Gospodine predsjedniče predlažem glasovanje o amandmanima rukom radi brzine. Hvala.
Hvala lijepa. Stavljam ovaj amandman na članak 1. stavak 2. kluba zastupnika SDP-a na glasovanje. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Odbor za zakonodavstvo drugi amandman na članak 1. stavku 3.?
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio prijedloga. Treće, amandman Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav isto na članak 1. stavak 5?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Četvrto, zastupnika Zvonimira Mršića na članak 1.?
Ne prihvaća se, jer prvi dio amandmana je riješen već prihvaćanjem amandmana Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, a drugi dio amandmana ne prihvaćamo, jer upravo ovim zakonom želimo osigurati pozitivnu diskriminaciju. Dakle, da zamjenika iz redova nacionalne manjine biraju upravo pripadnici nacionalnih manjina.
Hvala. Budući da zastupnika nema glasujemo. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Peti amandman Kluba zastupnika HSS-a i HDZ-a na članak 1.?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio.
Gospodine predsjedniče.
Molim.
Povreda Poslovnika.
Izvolite.
Gospodine predsjedniče ja moram upozoriti da amandman po brojem 5 kojega su podnijeli klubovi HSS-a i HDZ-a nije sukladan članku 163. stavku 3. Poslovnika Hrvatskog sabora jer se i taj 5. i 11. amandman odnose na odredbe zakona kojim se ovim izmjenama i dopunama ne mijenjaju. Dakle, na dijelove zakona koji se ne mijenjaju, te ne mogu amandmani biti kao što je člankom 163. stavak 3. propisano ni podnošenje jer se radi protuposlovnički.
Hvala. Držani tajnik, što kažete na to?
Nije riječ o izmjeni članaka koji se ne mijenjanju, nego dodatku novih članaka. Po momo stavu nema povrede. A Vlada ne može tumačiti povredu Poslovnika od strane Sabora. Mi smatramo.
Budući da ovaj članak koji je predložen da se mijenja nije predviđen u postupku mijenjanja onda ne možemo ni prihvatiti taj amandman. I molim vas klubovi zastupnika jel se slažete da je to tako ili da povučete amandman. Ja mislim da je upravu zastupnik Lesar, jer ovaj članak nije bio predviđen u mijenjanju. Prema tome, ne može biti amandman na njega. To je po Poslovniku. Prema tome, ovaj budući da vidim šutnju ovaj amandman se ne može prihvatiti po slili Poslovnika. Šesti Odbora za zakonodavstvo?
Ne prihvaća se, jer je Odbor za ustav dao kvalitetnije rješenje na ovu materiju koju predlaže Odbor za zakonodavstvo [[Upadica: U tom smislu se povlači.]]
Hvala. Povučen je. Sedmi Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav članak 2.?
Prihvaćamo, jer je bolje rješenje od ovog amandmana kojeg smo odbili.
Hvala. Osmo, zastupnika Zvonimira Mršića na članak 2.?
Ne prihvaća se. mi smatramo da pravo izbora dali će obavljati dužnost uz zasnivanje radnog odnosa ili bez zasnivanja radnog odnosa pripada onome koji je izabran zajedno sa gradonačelnikom, općinskim načelnikom, a ne da o tome odlučuje u ime zamjenika općinski načelnik.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Deveto, zastupnika Bore Grubišića.
Ne prihvaća se. Mi smatramo da u većim jedinicama lokalne samouprave dakle koje imaju preko 10 tisuća stanovnika općinski načelnik, gradonačelnik, a u jedinicama regionalne samouprave župan moraju dužnost obavljati profesionalno.
Gospodin zastupnik Grubišić. Izvolite.
Znao sam da će to tako biti. Naime radi se o različitoj koncepciji shvaćanja i uloge gradonačelnika i svih ovih drugih dužnosnika, dogradonačelnika, župana i onoga što se piše u točki 1. i 2. ovoga prijedloga zakona. A jasno je i zbog čega oni moraju biti profesionalci. Upravo zbog toga da bi stranačke oligarhije plasirale određene ljude na određena mjesta. U vrijeme kada postoji u gradskim upravama, županijskim upravama nagomilana administracija i silan niz profesionalaca, kada dakle postoji hiperprodukcija tih uprava gradskih i općinskih i županijskih mislim da je moj prijedlog bio dobar da sam onaj tko je izabran na tu dužnost sam odredi da li će biti profesionalac ili neće zasnivati radni odnos kako bismo … [[Govornik se ne razumije.]] općini, gradu ili županiji uštedio sredstva. Osim toga ja znam da će se na mjesto načelnika, gradonačelnika i župana kandidirati mnogi privatni poduzetnici, mogu se kandidirati doktori znanosti i tako dalje. Oni ovim našim prijedlogom zakona predlagatelja moraju ostaviti zapravo svoja radna mjesta ili svoje firme, a mogu biti dobri župani, gradonačelnici i načelnici općina. Tražim glasovanje o ovome.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 10. Odbora za zakonodavstvo u članku 3.?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. 11. Kluba zastupnika HSS-a i HDZ-a?
Povreda Poslovnika.
Molim? [[Upadica: To je isto kao i onaj prije.]] Znači to je ista sudbina kao za člana, kao za amandman 5.? Dakle ne može se prihvatiti amandman. Hvala lijepa gospodine državni tajniče. Za donošenje ovog zakona kao što sam već rekao potrebno je 77 glasova. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj, regionalnoj samoupravi. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Zakon je prihvaćen većinom glasova: 79 glasova za, 5 suzdržanih i 29 protiv.
Sad ćemo nekoliko točaka o razrješenjima i imenovanjima. Prvo: - Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije, predlagatelj: Vlada RH Vlada je predložila ovu odluku sukladno člancima 11. i 12. Zakona o Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji. Raspravu je proveo Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Državni tajnik u Ministarstvu kulture Zoran Šikić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Prema Zakonu o Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji HINA-i Hrvatski sabor na prijedlog Vlade imenuje i razrješuje članove Upravnog vijeća. Član Upravnog vijeća Vladimir Lulić koji je imenovan iz redova zaposlenika HINA-e sporazumno je na osobni zahtjev raskinuo radni odnos pa Vlada predlaže Hrvatskom saboru njegovo razrješenje. Gospodine potpredsjedniče iako je to sad sljedeća točka mogu … [[Govornik se ne razumije.]] objašnjenje za?
Na sljedećoj će biti.
Na sljedećoj. Hvala lijepa. Evo samo toliko.
Hvala. Žele izvjestitelji odbora riječ? Ne. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu.
Četvrto. Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju Vladimira Lulića dužnosti člana Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije. Molim uključimo se i glasujmo. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 103 glasa za i 3 suzdržana prihvaćeno razrješenje Vladimira Lulića u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Idemo na sljedeću točku: - Prijedlog odluke o imenovanju člana Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije HINA-e Predlatatelj je Vlada. Državni tajnik Zoran Šikić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo. Slijedom navedenog Vlada je provela propisani postupak, objavila javni poziv za imenovanje člana Upravnog vijeća HINA-e iz redova zaposlenika te sada podnosi Saboru prijedlog za imenovanje gospodina Ante Drpića zaposlenika HINA-e za člana Upravnog vijeća. Napominjemo da je gospodin Drpić dobio podršku i Sindikata novinara podružnice HINA-e tako da i to je u prilogu ovoj dokumentaciji što je također dodatno doprinijelo da Vlada predloži gospodina Drpića za člana Upravnog vijeća. Hvala lijepa.
Hvala. Predstavnik odbora. Ne. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu.
Peto. Prijedlog odluke o imenovanju člana upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju Ante Drpića članom Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 108 glasova za i 1 suzdržanim glasom prihvaćen imenovanje Ante Drpića u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Idemo na sljedeću točku: - Prijedlog odluke o imenovanju zamjenika i zamjenice pravobraniteljice za osobe s invaliditetom Predlagateljica: Pravobraniteljica za osobe s invaliditetom Predlagateljica je pravobraniteljica za osobe sa invaliditetom koja je dostavila svoj prijedlog temeljem članka 4. Zakona o, za osobe sa invaliditetom. Raspravu je proveo Odbor za rad, socijalnu politku i rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Izvješće. Gospođa Ana Slonjšak, pravobraniteljica za osobe sa invaliditetom će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani zastupnici odredbom članka 4. stavka 2. Zakona o pravobranitelju za osobe sa invaliditetom propisano je da pravobranitelj za osobe s invaliditetom ima 2 zamjenika koje imenuje ili razrješava Hrvatski sabor na prijedlog pravobranitelja za osobe s invaliditetom. Na javni poziv koji je bio objavljen 18. srpnja prijavilo se 7 kandidata. Temeljem članka 21. stavka 3. Zakona o pravobranitelju za osobe s invaliditetom, Narodne novine 107/07 propisano je da ako pravobranitelj za osobe s invaliditetom nije osoba sa završenim diplomskim sveučilišnim studijem pravne struke tada to mora biti jedan od zamjenika. Sukladno rezultatima testiranja i kvalifikacijama koje posjeduju prijavljeni kandidati slobodna sam obavijestiti vas da sam izabrala dvoje kandidata; Borisa Jakova Geričića, gospodina koji je diplomirani pravnik i Miru Pekić-Knežević, gospođu diplomiranu socijalnu pravnicu, socijalnu radnicu. Gospodin Boris Jakov Geričić rođen je u Zagrebu 19.5.1972. godine. Osnovnu i srednju školu te Pravni fakultet završio je u Zagrebu i diplomirao 1997. godine. Tijekom 10 godina radnog vijeka aktivno je sudjelovao u razrješavanju pitanja osoba s invaliditetom te osobnim angažmanom na razmatranju poboljšanja propisa važnih za osobe s invaliditetom pri Udruzi radničkih sindikata Hrvatske čiji je član Sindikat invalida Hrvatske. Testiranjem je utvrđeno da je gospodin Geričić stručna i odgovorna osoba, da nema predrasuda prema osobama s invaliditetom. Ugodan je sugovornik i pokazuje poželjne komunikacijske vještine. Svjestan je težine i osjetljivosti rada s osobama s invaliditetom i spreman je dati svoj maksimum kako bi zadovoljio sve uvjete koje takva vrsta posla iziskuje od njega. Aktivno se služi engleskim jezikom i informatički je educiran. Gospođa Mira Pekić-Knežević rođena je u Begovom Brdu 3.3.1955. godine. Osnovnu i srednju školu završila je u Slunju. Na Višoj školi za socijalne radnike u Zagrebu diplomirala je 1976. godine a Zajednički studij za socijalni rad na kojem je diplomirala i stekla stručni naziv diplomirani inženjer socijalnog rada završila je 1982. godine. Uz tridesetgodišnje iskustvo u području socijalnog rada sudjelovala je na različitim skupovima i simpozijima Udruga osoba s invaliditetom i u cilju promicanja prava osoba s invaliditetom. Testiranjem je utvrđeno da osoba Pekić-Knežević nema predrasuda prema osobama s invaliditetom te je u razgovoru pokazala posebnu sposobnost staloženog, strpljivog i koncentriranog komuniciranja. Odgovorna i poduzetna, godinama radi sa osobama sa invaliditetom, te je upoznata sa njihovom problematikom i specifičnostima. Motiviranost za ovakvu vrstu posla vidi u važnosti da se odnos društva prema osobama sa invaliditetom promijeni, te da se svijest pojedinca podigne na višu razinu. Također se aktivno služi engleskim jezikom i informatički je iducirana. Zahvaljujem na evo pažnji i molim evo zastupnike i evo vas potpredsjedniče da imenujete zamjenike i zamjenicu pravobraniteljice za osobe s invaliditetom. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora riječ? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo pravobraniteljice, kolegice i kolege zastupnici. Evo, pred nama je ovaj opsežni materijal koji je Hrvatskom saboru dostavila pravobraniteljica za osobe s invaliditetom iz kojeg je vidljivo da se na javni poziv za izbor zamjenice i zamjenika pravobraniteljice javilo 7 osoba koji ispunjavaju uvjete. Međutim, pravobraniteljica je provela dodatna da tako kažem ispitivanja. Dakle, razgovarala je sa kandidatima. Zatim je provedeno sa područja psihologije, dakle psiholog je razgovarao sa kandidatima, a provedeno je i testiranje iz znanja engleskog jezika. Mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice vjerujemo kako je pravobraniteljica dobro odabrala, odnosno nakon testiranja imala je priliku vidjeti tko od kandidata doista ima afiniteta za obavljanje ove časne dužnosti. Pravobraniteljica za osobe sa invaliditetom je i sama osoba sa invaliditetom stoga smo uvjereni kako je prepoznala u kandidatima tko ima afiniteta, odnosno tko ima senzibiliteta za problematiku osoba s invaliditetom. Slijedom svega navedenog klub Hrvatske demokratske zajednice podržava prijedlog pravobraniteljice da se za zamjenicu i zamjenika odabere ovo dvoje kandidata koje je predložila pravobraniteljica za osobe sa invaliditetom. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Šesto. Prijedlog odluke o imenovanju zamjenika i zamjenice pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom. Predlagateljica pravobraniteljica za osobe s invaliditetom, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju Borisa Jakova Geričića zamjenikom i Mire Pekić Knežević zamjenicom pravobraniteljice za osobe s invaliditetom. Molim uključimo se i glasujmo. Molim rezultat? Ovaj je prijedlog prihvaćen sa većinom glasova, 82 glasa za, 26 suzdržanih i 1 protiv u tekstu kako je predložila pravobraniteljica za osobe s invaliditetom.
Sad prelazimo na slijedeću točku - Prijedlozi odluka o razrješenju dosadašnjeg i o imenovanju novog člana Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Predlagatelj je Vlada koja je predložila ovu odluku na temelju članka 16. Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti. Predstavnica predlagatelja državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva Tamara Obradović Mazal će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Temeljem Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti predsjednika i članova Upravnog vijeća HERA-e imenuje Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Članu, jednog od članova Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije imenovanom na vrijeme od jedne godine istječe mandat sa 30. rujna ove godine, te je slijedom toga Vlada na svojoj sjednici 12. rujna utvrdila Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg člana, a ujedno i utvrdila Prijedlog odluke o imenovanju novog člana HERA-e. Kako je Vlada Saboru uputila Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog vijeća HERA-e doktora znanosti Milana Puharića, a istodobno i predložila imenovanje člana Upravnog vijeća HERA-e profesora doktora Ante Marušića i to na vrijeme od 5 godina sa danom od 1.10.2008. godine. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Sedmo. Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg i imenovanja novog člana Upravnog vijeća hrvatske energetske regulativne agencije. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju doktora Milana Puharića dužnosti člana Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulativne agencije. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glas za, 28 suzdržanih i ništa protiv razriješen Milan Puharić dužnosti u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju prof. doktora Ante Marušića članom Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulativne agencije. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da većinom glasova, 83 glasa za, 26 suzdržanih i ništa protiv prihvaćeno imenovanje doktora Ante Marušića za člana Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulativne agencije u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske.
odmah nastaviti na ovu drugu, na ovu sadašnju. - Prijedlog odluke o proglašenju "Nacionalnog dana oboljelih od epilepsije" Predlagatelj zakona je Vlada. Temeljem članka 129. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća ste primili. Državna tajnica u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi Dorica Nikolić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Pred vama je dakle prijedlog da se Nacionalni dan oboljelih od epilepsije proglasi 14. veljače, dakle na svetog Valentina. Epilepsija predstavlja najčešću kroničnu neurološku bolest u Hrvatskoj i u svijetu i Svjetska zdravstvena organizacija zapravo još '97. pokrenula jednu globalnu kampanju protiv stigme vezanu uz epilepsiju i preporučila osnivanje Nacionalnog dana oboljelih od epilepsije. Moram reći da je Hrvatska u okruženju i od mnogih zemalja u Europi jedna od rijetkih koja nema dan oboljelih od epilepsije s obzirom da je sveti Valentin 14. veljače zaštitnik oboljelih od epilepsije predlažemo da taj dan bude Nacionalni dan oboljelih od epilepsije i to iz razloga što je zapravo u Republici Hrvatskoj oko 50 tisuća osoba oboljelih od epilepsije, 3 do 4 tisuće obolijeva svake godine novodijagnosticiranih, a čak 40% je takvih oboljelih mlađih od 18 godina. Međutim, s obzirom da je i Hrvatska potpisala memorandum o socijalnom uključivanju, a budući da se oboljeli od epilepsije osjećaju stigmatizirani zbog svoje bolesti, što su zapravo i pokazali u studiji stigma i stavovi prema oboljelima od epilepsije u Republici Hrvatskoj koja je izašla siječnja 2007. godine koju je provodio Centar za epilepsiju, Zagreb na 1500 zdravih ispitanika na 450 lokacija diljem Hrvatske gdje se pokazalo da zapravo većina ispitanika smatraju da je to duševna i zarazna bolest te da oboljeli trebaju ići u specijalne škole. Također mnogi bolesnici nemaju djecu jer misle da je bolest nasljedna. Dakle, zbog toga što mi želimo da doista svatko bude socijalno uključen i da nitko ne bude zbog ničega stigmatiziran, pa ne i zbog bolesti makar je ona kronična i neizlječiva, ali 80% dakle ljudi koji imaju tu bolest kada primaju i one pod potpunom kontrolom, oni su zapravo u svom življenju, možemo reći da provode jedan kvalitetan život, a kad se tiče ljudi koji su zaposleni, oni doista se vidi da niti kod njih ima većina bolovanja ili bilo kakvih problema ako su pod kontrolom i kontrolirana je bolest, a čak je i tu žaljenja da mnogi ne mogu dobiti posao, odnosno da mnogi i rade poslove koji su manje vrijedni od njihove stručne spreme. Tako da molim cijenjene dame i gospodu zastupnike da podrže ovaj prijedlog i da, eto Hrvatska se uključi u zajednicu onih zemalja koji već taj dan imaju. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo? Rad? Zdravstvo i socijalnu politiku? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, tajnice, kolegice i kolege. Mnogi ljudi smatraju da je epilepsija ograničava životne izglede, ali je vrijedno zapamtiti da su mnogi poznati ljudi patili od epilepsije, Julije Cezar, Petar Veliki, Napoleon, Dostojevski, Nobel i Van Gogh. Što više, živjeli su u doba kad se epilepsija nije mogla liječiti. Epilepsija je jedno od najčešćih neuroloških oboljenja. Unatoč tome, činjenice o tom oboljenju su još uvijek malo poznate i među oboljelima i u ukupnoj populaciji to je nepoznavanje velikim dijelom posljedica straha i određenih predrasuda. To je grčka riječ inače epilepsija koja označava neki napadaj ili obuzetost. Prvi puta je spomenuta prije 500 ili 700 godina prije Krista. Kamena ploča nađena u Babilonu sadrži detaljan opis epilepsije, tipove napadaja, čimbenike koji je izazivaju, znakove nakon napadaja i sl. Od 40 nađenih ploča koje opisuju bolesti, poznate su već u to vrijeme 4 ili 5 ih razmatra baš epilepsiju. Stari su Grci držali da je epilepsija natprirodni fenomen, sveta bolest, jer samo Bog može tako ljude bacati. Međutim Hipokrat grčki liječnik suprotstavio se tom vjerovanju ukazujući na sasvim prirodne uzroke. On je prvi koji je lokalizirao bolest u mozgu. U sljedećih 2000 godina postojale su različite teorije o razvoju te bolesti, po jednoj su teoriji bolesnici opsjednuti zlim dusima ili vragovima. Ta je prevladavala u vrijeme Krista, "Knjiga o Marku", IX. poglavlje. Danas u svijetu postoje dvije međunarodne udruge koje se između ostalog trude da se spoznaje o toj bolesti proširuju i upotpunjuju. Prva je Udruga strukovna internacionalna liga protiv epilepsije u kojoj je i naša Hrvatska liga. Druga je Međunarodni biro za epilepsiju čija je članica postala od nedavno i Hrvatska, Biro za epileptiloge okuplja sve zainteresirane za borbu protiv epilepsije. I kakvo je stanje u Republici Hrvatskoj? Kod nas ima oko 50 tisuća osoba oboljelih od epilepsije, a svake godine je oko 3 do 4 tisuće novo dijagnosticiranih od kojih je čak 40% mlađih od 18 godina. Na žalost moram reći, kao što je rekla gospođa tajnica, iako se radi o čestoj bolesti s kojom se susreće mnogo građana, ova bolest je izrazito stigmatizirana i bolesnici su izloženi diskriminaciji kod kuće, tijekom školovanja i na radnom mjestu. Ono što su pokazale ankete je zaista porazno, jer treba istaknuti da većina ispitanika smatra da je epilepsija duševna i zarazna bolest te da oboljeli trebaju ići u specijalne škole. Također mnogi bolesnici nemaju djecu jer misle da je bolest nasljedna. To je bila velika anketa koju je provodio Centar za epilepsiju Zagreb i to na 1500 zdravih ispitanika i na 450 lokacija u Republici Hrvatskoj. Također treba istaknuti da je nezaposlenost među oboljelima od epilepsije u ovom trenutku dva puta veća od opće populacije, a oboljeli često rade poslove koji su nižeg stupnja od onog za koji imaju kvalifikaciju. Rezultati studija jasno pokazuju da bolesnici nemaju veći broj izostanaka s posla niti se kvaliteta njihovog rada razlikuje. Više od 80% epileptičara uspješno se liječi tako da zamalo nikad nemaju napadaje. Uzimajući u obzir ono što danas znamo o epilepsiji teško je razumjeti da su ti ljudi još obespravljeni. Znači dva su tu najbitnija uzroka, to je strah i pomanjkanje znanja. Sveti Valentin, anđeo čuvar epileptičara smatra se zaštitnikom oboljelih od epilepsije. Slijedom toga, podržimo prijedlog Vlade Republike Hrvatske Saboru da se 14. veljače proglasi "Nacionalnim danom oboljelih od epilepsije". Ja se nadam da će rezultat svega biti sigurno smanjenje diskriminacije bolesnika sa epilepsijom i poboljšanje i kvaliteti njihovog života. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ono što je najbitnije naglasiti danas kada raspravljamo o proglašenju dana "Nacionalnog dana oboljelih od epilepsije" je to da postoje brojne bolesti koje javnost nedovoljno poznaje i upravo iz razloga zbog kojih nedovoljno poznaje takvi ljudi su stigmatizirani, diskriminirani, a upravo primjer epilepsije gdje je dio javno poznatih osoba uključio se u promicanje ove bolesti, pokazao je da podizanje svjesnosti javnosti o problemu epilepsije omogućuje stvaranje preduvjeta da uz kvalitetno liječenje ove bolesti koje je danas omogućeno u Hrvatskoj, ti ljudi ravnopravno se uključe u sve one aktivnosti u svakodnevnom životu od obiteljskih preko školovanja do posla jer im to liječenje omogućuje. Stoga vjerujem da će ova odluka koju ćemo bez sumnje donijeti jednoglasno, doprinijeti stvaranju preduvjeta za kvalitetnijim uključivanjem svih osoba oboljelih od epilepsije u svakodnevni život pri čemu posebno još jedanput treba naglasiti da je 40% oboljelih mlađi od 18 godina, tako da omogućavajući im kvalitetno školovanje i zasnivanje radnog odnosa za onu stručnu spremu koju su stekli, sigurno će biti nešto što će omogućiti tim ljudima kvalitetniji život nego što u ovom trenutku u posebno manjim sredinama oni imaju.
Hvala. Gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Pa evo i ja ću se pridružiti sa nekoliko riječi. Naime evo ono što je rečeno, epilepsija predstavlja najčešću kroničnu neurološku bolest u Hrvatskoj i u svijetu. U Republici Hrvatskoj je dakle 50 tisuća oboljelih od epilepsije, a svake godine se 3 do 4 tisuće dijagnosticira novih i na žalost do 40% dakle mlađih od 18 godina što hoće reći da pogađa uistinu mladu radno sposobnu populaciju. I u tome dijelu iako je to poznata bolest itd. mnogi od nas smo imali i imali smo priliku vidjeti epileptički napad i bez obzira o kojem se obliku radi, ili generalizirano ili žarišno uvijek to na neki način malo izgleda dramatično itd. Ali potrebno je reći dakle ovo što je i rečeno, iako se ne može izliječiti ali se urednim uzimanjem terapije može držati do 80% pod nadzorom i na neki način može se kvalitetno živjeti. Dakle recimo da zdravstveni sustav funkcionira, dijagnostika, terapija, lijekova ima, pa u čemu je problem. Problem je u ovome što je rekla gospođa državna tajnica i kolege prije, da ta bolest stigmatizira te ljude koji su pogođeni i ti su bolesnici izloženi diskriminaciji kod kuće, tijekom školovanja naravno i na radnom mjestu. Pa ako se prisjetimo onog podatka da se radi o radno sposobnoj populaciji, a idemo ka smanjenju i to svi pokazatelji nezaposlenosti, sigurno zasigurno da u tom dijelu treba učiniti dodatne napore. Ovoga je svjesna i Svjetska zdravstvena organizacija i zato je 1997. pokrenula globalnu kampanju protiv stigme vezanu uz epilepsiju i preporučila osnivanje "Nacionalnog dana oboljelih od epilepsije" u svakoj zemlji zasebno ovisno o običajima. Nacionalni dan oboljelih od epilepsije postoji u svim nama susjednim zemljama, a u srednjoeuropskim zemljama je to 14. veljače dan svetog Valentina koji je osim zaštitnik zaljubljenih, zaštitnik i oboljelih od epilepsije. Dakle slijedom navedenog Vlada Republike Hrvatske predlaže da se 14. veljače proglasi nacionalnim danom oboljelih od epilepsije, a kao potrebu uvjeta za destigmatizaciju, smanjenje diskriminacije bolesnika sa epilepsijom i poboljšanje kvalitete njihova života. Dakle ne sumnjam kao što su rekli i prethodnici, da ćemo svi podržati i naravno smanjiti nezaposlenost među oboljelima od epilepsije. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Osmo. Prijedlog odluke o proglašenju nacionalnog dana oboljelih od epilepsije. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana oboljelih od epilepsije. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 113 glasova prihvaćen Prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana oboljelih od epilepsije u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Još ćemo jednu točku raspraviti. To je – - Prijedlog odluke o proglašenju "Dana kravate u Republici Hrvatskoj", Predlagatelj Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Predstavnica predlagatelja gospođa zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu na svojoj 8. sjednici koja je održana 24. rujna donio je Prijedlog Odluke o proglašenju "Dana kravate u Republici Hrvatskoj" i to podnosi Hrvatskom saboru na usvajanje. Evo i zašto. Hrvatsko podrijetlo kravate utemeljeno je svakako i na povijesnim i na etnološkim i na lingvističkim činjenicama. Kravata je zaista, a to ste i u obrazloženju našeg odbora dobili, iznimni primjer hrvatskog dizajna. Hrvati su podarili svijetu kravatu, ali su je drugi narodi kroz povijest usavršavali, pa je ona postala iznimnim simbolom i općim simbolom otmjenosti, kulture odijevanja, modnim detaljem, ali ne samo muškaraca uz kojih se veže najčešće, nego i žena. Krajem 20. stoljeća kravata se ponovo vratila svom hrvatskom izvorištu. Od '90. godine znamo da svi slavimo Hrvatsku kao domovinu kravata i zato smo jednostavno željeli zbog toga što je 18. listopad 2003. godine bio dan kada je ona vrlo poznata instalacija bila kravate oko arene, pulske Arene, koja je obilježila na neki način početak obilježavanja kravate kao simbola hrvatske kulturne baštine i kasnije, poslije 2003. godine gotovo uvijek na taj dan, svake godine se na neki način obilježava kravata kao dan simbola kravate. Vođeni time odbor je evo donio odluku na toj svojoj sjednici i predložio Hrvatskom saboru da se 18. listopad jednostavno proglasi Danom kravate. Možda će to biti poticaj i ostalima, i Europskoj uniji, pa možda i Ujedinjenim narodima i drugima koji zaista obilježavaju i u svijetu kravatu kao jedan poseban simbol da to učine i oni.
Otvaram raspravu. Gospodin zastupnik Goran Beus Richemberg. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kao što je kolegica Roksandić u ime nadležnoga odbora već istaknula, čitav je niz razloga, pa i tragova koji nas na lingvističkom, etnološkom putu odgonetanja porijekla kravate vode prema Hrvatskoj. Naravno nitko u ovome svijetu ne nosi kravatu, ne veže je na svoj način zbog toga što je ona, ako već jest, potekla iz Hrvatske i činjenica je da je ona odavno prerasla ono što kažemo modni detalj. Međutim, također je činjenica da se Hrvatska i Hrvati mogu i trebaju prepoznavati i kroz dijela velikana na koje smo ponosni, od Fausta Vrančića, Nikole Tesle, Lavoslava Ružičke, pa do Andrije Štampara, ali jednako tako sretni smo ako možemo doprinijeti civilizaciji u kojoj živimo i onim detaljima, osobito onima koji imaju uporabnu vrijednost, kojima su rodonačelnici, inicijatori, izumitelji, pokretači ili nešto slično bili ljudi iz naše domovine, pa radilo se tako o Penkali i o kravati, svejedno, ali u svakome slučaju to možemo gledati naravno i s podsmijehom smatrajući da je trivijalno jedan detalj iz našega odijevanja uzdignuti na razinu dana i slaviti i obilježavati, ali možemo gledati i s druge strane pa zadovoljni i ponosni što smo nečim lijepim i korisnim doprinijeli civilizaciji u kojoj živimo, možemo razmišljati i o ekonomskim, turističkim, promotivnim, kulturološkim učincima takve mogućnosti, mogućnosti da što veći broj ljudi dozna da to ime kravata, korbata, cravate, zapravo u korijenu govori o Hrvatskoj i Hrvatima. Prema jednoj i to čini mi se najsnažnijoj predaji, kravata je nastala od preteče koja se zove turopoljska podgutnica. Bijaše to crvena marama, s dezenom koju su djevojke vezivale svojim muževima, momcima u odlasku u rat. Još konkretnije, navodno je ta marama iz Turopolja, preko turopoljskog banderija u Hrvatskoj vojsci koja se odlukom Hrvatskoga sabora pridružila vojsci tadašnje monarhije sudjelovala u 30-godišnjemu ratu, pojavila u mnogim europskim gradovima gdje su vojevali Hrvati, a osobito kad su se sukobili s Francuzima, onda je nastala uzrečica, oni vezuju svoje marame a la croat. To je naravno priča. Mnogo je mitova, legendi i priča u našoj povijesti i neke je lijepo čuti, ali teško dokazati. Međutim, uskoro će i romansirana priča o tome izaći na vidjelo dana, ja se nadam već za koji mjesec moći ćemo i čitati prvi roman o tome iz pera velikogoričkoga književnika Božidara Prosenjaka, pa kada nam se već ukazuje prigoda da to iskoristimo i da to upotrijebimo kao jedan od mogućih elemenata nekakvog identiteta ili promocije onoga što jesmo ili barem onoga što bismo htjeli biti, zašto to ne iskoristiti. Osobito kada to daje prostor poduzetnicima da razviju svoju kreativnost, da to naše ime bude poznato i šire od naše regije i da se ne prepoznajemo samo isključivo po nogometu, nego i po nekim drugim stvarima koje su malo manje ili malo više važne ili važnije od njega. U tome smislu kao zastupnik iz 6. izborne jedince kao zastupnik iz Turopolja želim vam prenijeti jedan osjećaj ponosa ljudi koji žive u tome kraju što se priča o početku kravate baš vezuje za njihov zavičaj. I u tome smislu svakako podržavam ovaj prijedlog i molim da se 17. ovoga mjeseca glasujemo kako će već od sljedećega dana u Republici Hrvatskoj 18. biti prigoda da oni koji misle da je to dobro, pametno i korisno sve što znaju o kravati mogu to pokazati i iskoriste i pokažu. Hvala lijepa.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Pa ja neću biti tako lirski raspoložen kao kolega s obzirom da se nisam prijavio, a izazvan sam lokal patriotizmom u dosta ovako izričaja. Prvo da naglasim da je ta kravata koja je zavezana oko Pulske arene sašivena u Donjoj Bedekovčini, općina Bedekovčina Krapinsko-zagorska županija. Druga stvar da apsolutno mislim da malo je provokacija i druga kada je spomenuta da mogu neki tretirati to trivijalnim u svijetu parlamenti, gradski parlamenti donose dnevno odluke o danima pojedinih koji su vezani uz pojedine događaje, uz pojedine aktivnost. Evo kolege Huške sada nema mi smo bili u Americi kada je glavni grad jedne države proglasio jedan dan danom srčanih bolesnika. Na koji dan se poduzimaju akcije trčanja, boravljenja na svježem zraku i slično. I mislim da mi u Hrvatskoj ne trebamo od toga bježati i apsolutno podržavam ono što rekao kolega od Teslinog dana od dana nekih ostalih da ne nabrajam znamenitih ljudi koji su obilježili povijest svijeta i učinili za svijet puno, da ne treba bježati, da i na taj način to jesu mali marketinški "trikovi", ali mala nacija ima pravo i na male sitne marketinške poduhvate koji omogućavaju da poduzetništvo promocija turistička i ostala doprije do svijeta do kojeg nam je stalo. Hvala lijepa.
Hvala. Pa i Škoti imaju kilt. Malo tu ima nekih dilema oko kilta jel', ispod kilta. Velšani imaju poriluk. Ispod pulta iza kilta. Zaključujem raspravu. Nastavljamo sjednicu, prekidamo je sada i nastavljamo je sutra u 9,30 sa raspravom o onom točkom 51. raspravom o godišnjem izvješću rada Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2007. godinu i nakon toga Prijedlog o imenovanju predsjednice i dijela članova toga vijeća i nakon toga odmah raspravu objedinjenu raspravu o točkama šest, sedam i osam.
Deveto. Prijedlog odluke o proglašenju Dana kravate u Republici Hrvatskoj. Predlagatelj je Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o proglašenju Dana kravate u Republici Hrvatskoj. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 109 glasova prihvaćen Prijedlog odluke o proglašenju Dana kravate u Republici Hrvatskoj u tekstu kako je predložio predlagatelj.
Slijedeća točka - Prijedlozi odluka o razrješenju dosadašnje predsjednice i dijela članova i o imenovanju nove predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Predlagatelj je Vlada koja je predložila ovu odluku temeljem članka 31. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Predstavnica, molim? Je izvolite, da.
Obzirom da je na dnevnom redu 6. sjednice također izvješće bilo bi na neki način logično da prije nego što razriješimo i imenujemo članove najprije raspravimo izvješće jer bi rasprava o izvješću trebala biti ta koja će dovesti do posljedice poklanjanja novoga povjerenja ili nepovjerenja aktualnom sastavu. Hvala lijepo.
Točno je to da je, pod kojom točkom kažete da je? 51. Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2007. godinu, a koji su razlozi za, sada prema ovoj odluci za razrješenje dosadašnje predsjednice i članova i dijela članova i imenovanju novih. Da ovo je sada za zaštitu tržišnog natjecanja. Ako se radi samo o isteku mandata onda. Izvolite.
Mi se također pridružujemo ovoj inicijativi s obzirom da se radi o razrješenju zbog prestanka mandata, ali istovremeno imamo i odluku o imenovanju u istom sastavu. Bilo bi normalno da najprije raspravimo izvješće za 2007. godinu, a onda imamo imenovanje. I imenovanja. Dakle, o razrješenju i imenovanju nove predsjednice i dijela članova.
Shvaćam. Državna tajnice, dajte recite mi vaš komentar, pa ćemo donijeti odluku o ovom prijedlogu gospođe i gospode zastupnika.
Hvala. Kao što znamo, Izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja podnosi predsjednica vijeća, dakle u ovom slučaju Olgica Spevec. Ona koliko vidim nije prisutna ni Ministarstvo gospodarstva ne može dakle preuzeti tu obvezu. A što se tiče razloga govorimo o isteku mandata. Dakle, to je osnova za razrješenje kao i za ponovno imenovanje članova vijeća.
Shvaćam. Dakle Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja podnosi predsjednica vijeća Olgica Spevec, a ovaj prijedlog za imenovanje, je li se to radi o novoj umjesto Olgice Spevec? [[Upadica: Ne, potvrđuje se Olgica Spevec. Sve je isto, u potpunosti isto.]] Hvala na pomoći, ali ja vidim. Znači ne radi se o, sve u ponovljenom sastavu [[Upadica: Tako je.]]
Upravo se o tome i radi. Naime, logika je stvari da ukoliko se mijenja sastav, onda toliko samo izvješće nije relevantno za utjecaj za budući sastav, ali ukoliko se radi o produljenju praktički, odnosno obnavljanju mandata istim ljudima, istoj predsjednici onda je izvješće relevantan dokument. Uzmimo teoretski, ne daj Bože da se to dogodi da izvješće ne bude prihvaćeno, a da recimo rasprava uslijedi za koji dan, a da mi u međuvremenu poklonimo ponovno povjerenje istoj ekipi doći će do jednog nelogičnog raskoraka. Pa mi bismo zapravo predložili da to pokušamo izbjeći. Čast svaka svim članovima vijeća, ali mislimo da izvješće ima svoga smisla ukoliko ono utječe na opću ocjenu o radu vijeća. Hvala.
Kada istječe mandat? Jučer je istekao mandat. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Upravo to sam htio reći. Jučer je članovima vijeća istekao mandat. Izvješće je na redu nekoliko dana vjerojatno poslije ove točke dnevnog reda. Ne znam tko će ga podnijeti ako nema predsjednika i članova vijeća. A mogu prokomentirati izvješće agencije koje je na odborima dobilo izuzetno dobru ocjenu i vjerujem da će ga većina u Saboru ovdje prihvatiti kao i Vlada i stare i nove članove vijeća koje ovdje predlaže za imenovanje. Hvala.
Sutra ćemo mi to raspraviti to izvješće vijeća za 2007. godinu pa ćemo sutra onda raspraviti ovu točku. To sada odgađamo za sutra, a sutra ćemo onda početi sa ovim izvješćem o radu, točkom 51. Sutra ćemo početi sa točkom 51. Idemo na sljedeću točku - Prijedlozi odluka o razrješenju dosadašnje predsjednice i dijela članova i o imenovanju nove predsjednice i dijela članova vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Predlagatelj je Vlada koja je predložila ovu odluku na temelju članka 31. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Državna tajnica, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva Tamara Obradović Mazal će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo, člankom 31. stavkom 1. i 2. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja utvrđuje se da Vijeće za zaštitu tržišnog natjecanja ima svojih 5 članova, od kojih je jedan predsjednik, a imenuje ih i razrješava Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Obzirom da je ova točka prema dnevnom redu trebala biti raspravljena sinoć, međutim sukladno intervenciji, ona se raspravlja danas nakon rasprave o Izvješću rada Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Koristim prigodu zahvaliti na uvodu u ovu točku kroz uistinu pozitivne osvrte na rad Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koji su se ovdje mogli čuti. U tom smislu zbog isteka mandata Vlada je predložila Hrvatskom saboru razrješenje gospođe Olgice Spevec s dužnosti predsjednice Vijeća zaštitu tržišnog natjecanja i to sa danom 14. listopadom. Također dužnosti članova Vijeća sa danom 14. listopada, magistra znanosti Nikole Popovića, doktorice znanosti Mirne Pavletić Župić, kao i Milivoja Maršića. Na istodobnoj sjednici Vlada Hrvatskom saboru predlaže odluku o imenovanju predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja i to kako slijedi, gospođu Olgicu Spevec predsjednicom Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, a za članove vijeća magistra znanosti Nikolu Popovića, doktoricu znanosti Mirnu Pavletić Župić kao i gospodina Milivoja Maršića. Još jednom koristim prigodu zahvaliti članovima Vijeća Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za izuzetno kvalitetan rad doprinosu jačanja tržišne utakmice u Republici Hrvatskoj, kao i osobnoj i profesionalnoj suradnji u proteklih 5 godina. Zahvaljujem.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, uvažene kolegice i kolege. Ugodna je zadaća odraditi ovakvu raspravu u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice po točki kao što je ova, a to je Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnje predsjednice i dijela članova i o imenovanju nove predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. To su prijedlozi koje je Vlada Republike dostavila Hrvatskom saboru na temelju Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja iz 2003. godine. Zadatak je ugodan prvenstveno zbog toga što je iz obrazloženja vidljivo, a isto tako iz rasprave po prvoj točci da se radi o razrješenju dosadašnje predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospođe Olgice Spevec i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, odnosno odluci o imenovanju predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja kojom se predlaže imenovanje gospođe Olgice Spevec na dužnost predsjednice Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja s danom 15. listopadom 2008. godine, kao i imenovanje članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospođe Mirne Pavletić Župić te gospode Nikole Popović i Milivoja Maršića. Jasno je da se radi o istim osobama kao u proteklom mandatu i vjerujem da ćemo podržati njihovo ponovno imenovanje na razdoblje od 5 godina, što Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja dopušta, a Vlada Republike Hrvatske nakon ocjene njihovog rada u proteklih 5 godina Hrvatskom saboru i predlaže. Zasigurno je da su predstavnici Vlade Republike Hrvatske pomno pratili njihov rad i rezultate rada te određene projekcije i planove za buduće razdoblje, da su ih pozitivno ocijenili i da Vlada očekuje, kako to kaže u životopisu jedan od kandidata, i vjeruje da bi i u nastavku rada Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja stručno doprinosili daljnjem razvoju Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i afirmaciji tržišnog natjecanja u Republici Hrvatskoj, posebice u svjetlu predstojećeg pristupanja naše zemlje Europskoj uniji. Takvo mišljenje dijele i članovi kluba Hrvatske demokratske zajednice i u cijelosti podržavaju Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnje predsjednice i dijela članova i o imenovanju nove predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja te im žele uspješan u narednom petogodišnjem razdoblju. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu.
I jedanaesto. Prijedlozi odluka o razrješenju dosadašnje predsjednice i dijela članova i o imenovanju nove predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Prvo dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnje predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu od tržišnog natjecanja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 110 glasova za i 2 suzdržana glasa, ništa protiv prihvaćen Prijedlog odluke o razrješenju. I drugo dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju nove predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 97 glasova za, 13 suzdržanih i 1 protiv prihvaćen prijedlog o imenovanje nove predsjednice članova Vijeća za zaštitu od tržišnog natjecanja u tekstu koji je predložila Vlada Republike Hrvatske. Gospodo zastupnici svima dobro jutro! Nastavljamo sa sjednicom i prelazimo na točku dnevnog reda: - Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2007. godinu Predlagatelj Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Sukladno članku 6. stavka 1. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja dostavljeno je ovogodišnje izvješće. Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli: Odbor za gospodarstvo. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Predsjednica Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja gospođa Olgica Spevec. Izvolite.