Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 180 narodnih poslanika. Konstatujem da imamo kvorum potreban za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Radomir Naumov, Stanko Kovačević, Boris Karaičić, Dragan Todorović, Dušan Golubović, Juhas Atila, Višnja Nežić, Milena Milošević, Zaharije Trnavčević. Samo pre podne odsustvo najavili Petar Cvetković i Jakov Stamenković. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Primili ste izveštajRepubličke izborne komisije o izboru narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta. Takođe, primili ste izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnog poslanika, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku dr Živoradu Rakoviću, izabranom sa izborne liste Demokratska opozicija Srbije - dr Vojislav Koštunica. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku dr Živoradu Rakoviću i čestitam mu na izboru. Obaveštavam vas da su formirane nove poslaničke grupe u Narodnoj skupštini Republike Srbije, i to: poslanička grupa Demokratska opozicija Srbije - Nova Srbija i poslanička grupa Demokratska opozicija Srbije - Pokret za demokratsku Srbiju. Predsednici ovih novoformiranih poslaničkih grupa su gospodin Marko Petrović, predsednik poslaničke grupe DOS - Nova Srbija, njegov zamenik je Zoran Ćirković, i predsednik poslaničke grupe DOS - Pokret za demokratsku Srbiju, prof. dr Predrag Bajčetić, a zamenik predsednika gospodin Vojkan Tomić. Dostavljen vam je zapisnik sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini, održane 11, 12, 13, 14, 18, 19, 20, 21, 25, 26. i 27. juna i 9, 10, 11, 12. i 16. jula 2001. godine. Da li ima primedbe na zapisnik? (Nema.) Stavljam na glasanje zapisnik sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije održane onako kako sam pročitao. Za 168, protiv i uzdržanih nije bilo, nije glasalo 23, ukupno 191 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini, koje je sazvano na zahtev grupe od 126 narodnih poslanika, saglasno članu 79. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 159. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za sazivanje Osmog vanrednog zasedanja, sa utvrđenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Osmo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godni utvrđen je sledećidnevni red: 1. Predlozi odluka o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koje su podneli narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije, narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva i narodni poslanik prof. dr Branislav Ivković, predsednik poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, 2. Predlozi odluka o prestanku funkcija, razrešenju i izboru nosilaca pravosudnih funkcija, koje su podneli Odbor za pravosuđe i upravu i vršilac dužnosti Republičkog javnog tužioca, 3. Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o organizaciji i radu Službe Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo Administrativni odbor, 4. Predlozi Administrativnog odbora da Narodna skupština Republike Srbije ne primeni imunitet prema narodnim poslanicima dr Predragu Čanoviću i prof. dr Branislavu Ivkoviću. Izvolite. Reč ima gospodin Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poželeo bih vam uspešan rad i zamolio vas za razumevanje. U skladu sa članom 160. predlažem da izvršimo izmenu dnevnog reda i da na mesto druge tačke dnevnog reda bude zapravo predložena četvrta tačka dnevnog reda, a da drugu tačku ostavimo za četvrtu, s obzirom da još uvek radi Odbor za pravosuđe i tako će naš rad biti efikasniji. Molim vas za razumevanje.
Molim vas da se o ovom predlogu izjasnimo. Dakle, da se najpre razmotri četvrta tačka dnevnog reda, a zatim druga tačka dnevnog reda i treća. Molim vas da se izjasnimo o ovom predlogu izmene redosleda, glasanjem. Za 134 narodna poslanika, protiv 56, uzdržan jedan, nisu glasala dva, ukupno 193. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog izmene redosleda tačaka u dnevnom redu: 1. Predlozi odluka o izmenama Odluke o izboru članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koje su podneli narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije, narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva i narodni poslanik prof. dr Branislav Ivković, predsednik poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, 2. Predlozi Administrativnog odbora da Narodna skupština Republike Srbije ne primeni imunitet prema narodnim poslanicima dr Predragu Čanoviću i prof. dr Branislavu Ivkoviću, 3. Predlozi odluka o prestanku funkcija, razrešenju i izboru nosilaca pravosudnih funkcija, koje su podneli Odbor za pravosuđe i upravu i vršilac dužnosti Republičkog javnog tužioca, 4. Predlog odluke o izmenama i dopunama Odluke o organizaciji i radu Službe Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo Administrativni odbor. Prelazimo na rad po ovako utvrđenom dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOZI ODLUKA O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Za ovu tačku dnevnog reda primili ste predloge odluka o izmenama Odluke o izboru članova Odbora narodne skupštine Republike Srbije, koje su podneli narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije, narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva i narodni poslanik prof. dr Branislav Ivković, predsednik poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije. Predlažem da se o ovim predlozima odluka obavi jedinstven pretres. Izvolite, gospodine Ivkoviću.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, nisam želeo da koristim Poslovnik o radu Skupštine i da izlazim ovde i komentarišem dnevni red, ali povodom prve tačke dnevnog reda zasigurno bismo mogli da razgovaramo i o dnevnom redu u celini. Građani Srbije sigurno očekuju da se na vanrednoj sednici Skupštine Republike Srbije raspravlja o pitanjima bitnim za građane Srbije, a u tom smislu postojerazličiti predlozi i ovde, i tokom diskusije uoči ove sednice u štampi. Jasno je da je sukob dve struje u DOS-u u suštini o korupciji, kriminalu, i to nameće ideju da se raspravlja na vanrednoj sednici Skupštine Republike Srbije o korupciji i kriminalu, i ne samo poslednjih 11 meseci, nego i poslednjih 11 godina. Jasno je takođe da se priča o korupciji i kriminalu i o bitnim stvarima za vanrednu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije završila izborom nosilaca pravosudnih funkcija i pitanjem postavljanja imuniteta pojedinim poslanicima u ovoj skupštini. To više govori o dnevnom redu i to više govori o onima koji su se žurili da na vanrednu sednicu, na dnevni red stave one stvari koje su za redovnu sednicu...
Gospodine Ivkoviću, molim vas, podsećam vas da ovo nije tema u okviru tačke dnevnog reda...
Poštovani gospodine predsedavajući, vi ste rekli....
Molim vas da o tome vodite računa.
Upravo o tome hoću da govorim, da u toku prve tačke dnevnog reda, vi ste rekli da se relaksira dnevni red ovom vanrednom sednicom da bi redovna sednica mogla normalno da se odvija, a meni preostaje da vas pitam: zašto pored ovog predloga, pod prvom tačkom dnevnog reda nije i Predlog odluke obrazovanja anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanja činjenica koje su vezane za lišavanje slobode predsednika Slobodana Miloševića, podnete 8. maja 2001. godine; zatim, Predlog zakona o ukidanju Odluke Vlade Republike Srbije od 28. juna 2001. godine, podnete 28. juna 2001. godine, i još četiri ili pet inicijativa, koje je podnela SPS ne nalazi se u ovom dnevnom redu. Posebno da govorimo o tome da mi imamo situaciju da se odluke Skupštine Republike Srbije, donete dva puta u vezi Kosova i Metohije, krše od strane lidera ovih istih partija koje su ovde glasale povodom poziva za registraciju.
Gospodo narodni poslanici, molim vas da ovo vanredno zasedanje i ono redovno koje počinje u oktobru mesecu ne započinjemo na ovaj način i da već od samog prvog javljanja narodnih poslanika imamo mimo dnevnog reda i da otvaramo raspravu o nečemu što nije na dnevnom redu. Dakle, ponoviću, radi se o tački dnevnog reda - Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Da li se još neko javlja za reč povodom ove tačke dnevnog reda? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici Srpske radikalne stranke će glasati protiv sva tri predloga u okviru prve tačke dnevnog reda. U parlamentarnoj praksi civilizovanog sveta decenijama se razvija neformalno, ali čvrsto pravilo da se sva radna tela zakonodavne vlasti formiraju striktno na proporcionalnom principu. Možda je to nekima bilo smešno u vreme kada je jedna poslanička grupa raspolagala sa 2/3 poslanika u Narodnoj skupštini. Međutim, ta poslanička grupa se raspala i umesto jedne, sada imamo četiri. Sada nijedna poslanička grupa nema apsolutnu većinu i zato nije beznačajan odnos snaga u skupštinskim radnim telima. Pošto u početku nije poštovan princip da sve poslaničke grupe proporcionalno budu zastupljene u poslaničkim telima, srpski radikali su odbili da uopšte učestvuju u njihovom formiranju. Mi ne tražimo sada da se menja ono što ste uradili na početku. Mi samo upozoravamo, zbog vas prisutnih i zbog javnosti, da smo bili u pravu kada smo na tome insistirali. Sada vi kojima to nije bilo važno možete da razmišljate šta bi bilo bolje - da je u početku poštovan taj princip, pa da se ne dođe u ovakvu situaciju ili je bolje to što je princip pogažen, pa smo ipak došli u jednu neprirodnu situaciju. Naravno, ne postoji nikakva pravna obaveza da skupštinska radna tela budu formirana na proporcionalnom principu. S pravnog aspekta, onaj ko ima apsolutnu većinu može potpuno da isključi opoziciju iz radnih tela, ali na svoju političku odgovornost. Dakle, pravne sankcije nema, pravno se nigde za to ne odgovara, ali postoji jedna politička odgovornost koju u tome ne treba potcenjivati. To je razlog što poslanici SRS neće glasati ni za jedan predlog, jer u startu već skupštinska radna tela nisu konstituisana onako kako to nalaže pozitivna parlamentarna praksa civilizovanog sveta.
Da li se još neko javlja za reč? Ukoliko ne, stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 166, protiv 20, uzdržan jedan, nije glasalo 16, ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo doneli odluku, prihvatili predlog, da li ste saglasni da se svi usvojeni predlozi objave u "Službenom glasniku Republike Srbije", kao jedan pravno-tehnički objedinjeni akt - Odluka o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Molim vas da se o ovome izjasnite glasanjem. Za 175, protiv nije bilo, uzdržan jedan, nije glasalo 27, ukupno 203 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila ovaj predlog. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOZI ADMINISTRATIVNOG ODBORA DA NARODNA SKUPŠTINA REPUBLIKE SRBIJE NE PRIMENI IMUNITET PREMA NARODNIM POSLANICIMA DR PREDRAGU ČANOVIĆU I PROF. DR BRANISLAVU IVKOVIĆU Primili ste predloge da Narodna skupština Republike Srbije ne primeni imunitet prema narodnim poslanicima dr Predragu Čanoviću i prof. dr Branislavu Ivkoviću, koje je podneo Administrativni odbor. Predlažem da se o predlozima Administrativnog odbora da Narodna skupština ne primeni imunitet prema navedenim narodnim poslanicima obavi jedinstveni pretres, a da se Narodna skupština o svakom predlogu posebno izjasni. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 144, protiv 44, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 14, ukupno su prisutna 202 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Saglasno članu 153. Poslovnika otvaram jedinstveni pretres o predlozima Administrativnog odbora da Narodna skupština Republike Srbije ne primeni imunitet prema narodnim poslanicima dr Predragu Čanoviću i prof. dr Branislavu Ivkoviću. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne.) Da li predsednici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Izvolite, reč ima gospodin Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da je materijal kojim danas raspolažemo povodom ove tačke dnevnog reda veoma štur, neodrživo oskudan, ne postoji mogućnost da ozbiljno razgovaramo o konkretnim razlozima zbog kojih se traži ukidanje imuniteta dvojice narodnih poslanika i njihova isporuka sudskoj grani vlasti. Zato će moje izlaganje po tom pitanju biti čisto načelnog karaktera. Zašto? Imunitet je jedna stara kategorija, imunitet narodnih poslanika kojim se zakonodavna vlast štiti od samovolje izvršne i sudske vlasti. Potiče iz vremena, čak, kad je izvršna i sudska vlast bila oličena u jednom organu, kad je monarh bio, kao šef države, na čelu upravne vlasti, a bio je i poslednja sudska instanca u pravosudnom sistemu, jer je od njegove lične volje zavisilo da li će neko biti po krajnjoj instanci kažnjen ili ne, da li će izdržavati kaznu ili neće. Zakonodavna vlast i u današnjem vremenu mora da se štiti. Najviše operativne vlasti koncentrisano je u organima državne uprave, odnosno u vladi, kao njihovom koncentrisanom izrazu. I vlada je u stanju, i to nije samo slučaj u našoj zemlji nego i u mnogim drugim parlamentarnim sistemima, da nameće svoju volju pravosudnoj vlasti. Mi imamo čitav niz primera da se to kod nas zaista dešava. Mi nezavisnog sudstva nemamo. Naše je sudstvo sada u najgorem mogućem stanju, još iz vremena titoističke diktature. I, kada sudska vlast traži da zakonodavno telo nekog izruči njoj na milost i nemilost, obično ona ima i neki politički razlog. Jer, da je ovde razlog isključivo krivično gonjenje počinilaca krivičnih dela, ne bi bilo nikakvih problema. Međutim, onda bi se prevashodno našli mnogi pripadnici vladajućih stranaka na tapetu, a ne za neke gotovo beznačajne stvari gone se pripadnici opozicionih stranaka. Težina krivičnih dela, koja im se spočitava, nije tolika da se oni moraju isporučiti sudskoj vlasti pre isteka svog mandata u zakonodavnom telu. A onaj ko ih je kandidovao za ovaj mandat sledeći put će razmišljati da li baš njih opet da kandiduje, imajući u vidu šta se desilo u roku trajanja njihovog mandata, ukoliko zaista ima dokaza da je neko krivično delo počinjeno. Jedna je stvar ovde veoma problematična - socijalisti, dok su imali apsolutnu vlast i moć, zajedno sa Novom demokratijom, potpuno su nam zamutili osnovne vrednosti koje se tiču institucije poslaničkog imuniteta. Oni su poslanički imunitet otimali čak i na osnovu prekršajnog gonjenja, mada sudija za prekršaje nije sudija u pravom smislu reči. On nije organ pravosudne grane vlasti, nego organ državne uprave i nikada, ni pod kojim uslovima ne bi se smeo narodni poslanik isporučiti sudu za prekršaj. To je krajnje ponižavanje parlamenta, a to su nama socijalisti svojevremeno radili. Ako se sećate, Žarko Jokanović, visoki funkcioner Nove demokratije, posle ponoći je zakazivao sednicu skupštinskog odbora da bi se narodnim poslanicima oduzimao imunitet. Presedani koji su se dešavali veoma su loši i ti presedani mogu biti određena olakšavajuća okolnost za savez sadašnje skupštinske većine. Ali, vi ste nam garantovali da ćete biti sasvim drugačiji, da nećete slepo slediti jednu negativnu praksu iz prethodnog perioda. I ovo je nešto na čemu treba da pokažete da zaista slepo ne sledite tu parlamentarnu praksu. Da bi se narodnom poslaniku oduzeo imunitet, da bi se on isporučio od strane zakonodavne sudskoj grani vlasti, mora parlament prethodno da se ubedi da je on zaista nesporno počinio neko ozbiljno krivično delo. Da bi se to uradilo, mora i krivična prijava, čak i dokazna sredstva, pa skupštinski odbor da razmotri, da se, zapravo, celo malo preliminarno suđenje obavi, pa ako svim parlamentarcima bude jasno da zaista treba isporučiti narodnog poslanika sudskoj grani vlasti, onda on da bude isporučen mirne savesti. Na osnovu nekoliko rečenica, evo, ja sam za Ivkovića dobio papir, nismo ni dobili za Čanovića, je li, nije nam stiglo, možda je došlo, možda nije, ja u rukama to nisam imao. Ne možemo uopšte da zaključimo da li je njihovo krivično gonjenje opravdano ili je reč o jednoj čisto represivnoj meri izvršne grane vlasti, gde se manipuliše sudskom granom, gde se sudska grana zapravo instrumentalizuje u političke svrhe. E sada, često sam govorio ranije socijalistima sa skupštinske govornice, javno, čak i na sednicama Vlade - uvek treba da se ponašate dok ste vlast onako kako biste želeli neka druga vlast prema vama da se ponaša kada jednog dana budete opozicija. Mnogi od njih su mislili da nikada neće biti opozicija i zato mi nije u principu mnogo žao kada neko od njih na ovaj način strada, ali nije ovo stvar emocija, ovo je stvar pravnih principa i političkih načela. Da li ćemo graditi državu u kojoj će ista pravila vredeti podjednako za sve, pa sutra kada mnogi iz sadašnje vlasti postanu opozicija, da ne strepe da će im se neko na ovakav način svetiti i da će ih budzašto progoniti, jer nije slučajno tamo određena jedna ograda - da se narodni poslanik može uhapsiti samo ako se zateče pri izvršenju krivičnog dela za koje se može izreći više od pet godina zatvora. To je neka granica kada je umesno, ili neumesno, vođenje uopšte krivičnog postupka protiv člana zakonodavne vlasti. E sada, postoji još jedna mogućnost - ako parlament ne izruči svog člana sudskoj grani vlasti, ako krivično delo ne zastari. Mi ćemo imati izbore, svi se slažu, čak i oni najveći optimisti, da će biti najkasnije u jesen sledeće godine. Nijedno od ovih krivičnih dela neće zastariti. Zašto gaziti princip, ako se može na jedan elegantniji način problem rešiti. Ako će se gaziti princip da se čista osveta provede, onda onaj ko tome pribegava može sutra istu sudbinu očekivati. Znate, primetno je da ni Žarko Jokanović, ni ovaj Mile Ilić iz Niša, koji su noćne sednice Administrativnog odbora zakazivali poslanicima, otimali im imunitet da bi ih isporučili radi prekršajnog gonjenja, posle toga u javnosti više ništa ne predstavljaju. Oni su time, i Žarko Jokanović, i Mile Ilić, svoju čast, svoj moral, žrtvovaliza večita vremena. Nemojte da se savest bez potrebe opterećuje ovakvim stvarima. Naravno, u senci protivustavne i protivzakonite isporuke Slobodana Miloševića, na Vidovdan, Haškom tribunalu, ovo može izgledati sitnica, ali, po suštini, ovo nije sitnica. Ovo je veoma krupna stvar. Što se mene tiče, rekoh vam i spasih dušu svoju - niko ne može da kaže da nije na vreme upozoren, a vi možete da radite, vaša glasačka mašina, šta vam je volja, kako god poželite; samo, setite se one stare narodne pesme: "Žari, pali, udbinski dizdare, dok na tvoju kulu ne dođe red". Nekima se takva sudbina već ostvarivala, a nekima izgleda tek treba da se ostvari. Dok na svojoj koži ne osete, oni nisu spremni da ozbiljno razmisle, da procene, da budu korektni, da vode računa da se suviše ne osile dok su vlast. Osiona vlast uvek izaziva negativne posledice po narod, po opoziciju, ali, u krajnjoj instanci, najviše se sveti onima koji su se osiono ponašali.
Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? Ima reč gospodin Ivković.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, javio sam se za reč pre svega zbog onih koji se diče legalizmom, da malo sagledamo činjenično stanje zakonodavnog dela sistema i Ustava Republike Srbije, u okviru kojih članova je Administrativni odbor odlučio da predloži ovu tačku dnevnog reda i jezičku formulaciju predlaganja ove tačke dnevnog reda. Osnov rada Administrativnog odbora i formiranja predloga vama je član 77. stav 5. Ustava Republike Srbije, koji decidno glasi: "Narodna skupština može odlučiti da se primeni imunitet prema narodnom poslaniku i ako se sam na njega nije pozvao, kada je to potrebno radi vršenja njegove funkcije", što je, na primer, sasvim logično kada se radi o predsedniku najveće opozicione parlamentarne partije. Znači, radi se o dodatnoj zaštiti imuniteta i prava narodnog poslanika i govori se, jezički gledano, o tome da Narodna skupština ima prava da odluči da se primeni, a ne da se ne primeni. O kojoj situaciji se radi? Ovaj vaš kolega narodni poslanik nigde nije pozvan da bude saslušan. Vaš kolega, narodni poslanik, pošto je akcija u toku još od 5. oktobra, već desetak puta išao je na raznorazne razgovore i nikada se nije pozivao na imunitet. Prvo, zbog toga što mu je mirna i čista savest. Prema tome, vaš kolega, narodni poslanik nije ni pozvan da bi ušao u istražni proces, a odmah da kažem i javno uvaženom gospodinu sudiji koji bi trebalo taj istražni proces da radi, po nalogu gospodina Terzića, a inače ja sam drugi koji je dobio takav nalog, da sam spreman da lepo odem u istražni proces da vidim za šta me decidno optužuju i da se pravim da nemam pojma zašto me optužuju, jer je slučajno 13. aprila, u petak, na crni dan pravosuđa, objavljen u svimdnevnim novinama koje postoje u ovoj državi potpuni sadržaj krivične prijave protiv mene. Naravno, nije objavljeno da je isti čovek koji je potpisao tu krivičnu prijavu, posle sedam dana na drugom mestu napravio zapisnik, koji potpuno anulira 90% te krivične prijave, ali o tome nećemo ovde govoriti. Više govorim onima koji se zalažu za legalizam da znaju da član 77. stav 5. govori o tome da Narodna skupština može odlučiti da se primeni imunitet, znači dodatno da se zaštiti kolega narodni poslanik, ako se on sam u nekom procesu nije želeo da pozove, upravo zbog toga da bi on bio zaštićen, da bi mogao da obavlja ovde svoju funkciju u parlamentu. Pošto ovaj narodni poslanik nije pozvan, a javno kaže da hoće da ode, ne vidim zašto bismo ovde raspravljali o tome? Ja ću da odem tamo, neću se pozivati na imunitet i kada saznam i iznenadim se zbog čega sam pozvan, jer sam već čitao u svim novinama istog dirigovanog dana 13. aprila, u petak, o čemu se radi, odmah da izvadim gospodinu istražnom sudiji kompletnu dokumentaciju i da on i ja, nadam se odmah, završimo ceo posao. Drugi član, na koji bi se eventualno mogla pozvati administrativna komisija, je član 77. stav 4, koji govori o tome ako se pozove narodni poslanik na imunitet. Ako bi neko otišao u istražni proces, pa zaključio da se radi o osvetničkom političkom istražnom procesu, što nije redak slučaj ovih dana u zemlji Srbiji, mi smo prevazišli sve zemlje istočne Evrope gde je dolazilo do promena vlasti i režima, pa narodni poslanik odluči da se pozove na imunitet da bi izazvao ovakvu sednicu i počeo da govori o čemu se radi, ne može se prema njemu nastaviti proces dok vi ovde ne odlučite da li on može da ide dalje ili ne. Prema tome, dragi moji poslanici, sada govorim o moralu, vi se dovodite, nečijom željom, u vrlo neprijatnu situaciju. Dovodite se u situaciju da odlučujete o svom kolegi, narodnom poslaniku, što je za pozicione poslanike mnogo teže, predsedniku najveće parlamentarne grupe, da odlučujete o nečemu što po zakonu apsolutno nemate prava. Ja nisam pozvan u istražni proces. Odmah da vam kažem - da sam pozvan, otišao bih, saslušao bih o čemu se radi i ne bih se pozivao na imunitet, jer imam kompletnu dokumentaciju za sve ono što su revnosno beležili mediji pod kontrolom vladajućeg režima. Vi sada treba da koristite formulaciju koja govori o dodatnom vašem pravu da me zaštitite, a ja se nisam pozvao na imunitet, niti sam bio u istražnom procesu, a ne možete se pozvati na član 77, stav 4, jer se nisam pozvao na imunitet, pa da na bazi toga kažete - mnogo si kriv, ukidamo ti imunitet. Sada bih govorio o moralu. Vi, pozicioni poslanici, pripadate grupaciji koja je mnogo u ovih mesec dana govorila o korupciji, kriminalu, cigaretama, švercu itd, u poslednjih 11 meseci. Mi, poslanici SPS-a, prihvatamo vanrednu sednicu o korupciji i kriminalu u poslednjih 11 godina. I nama to odgovara. I mi hoćemo sa nekim stvarima iz prošlosti da raskrstimo. Od celih tih talambasanja, o padu Vlade, o korupciji i kriminalu na velikom nivou, završilo se sa čim - o imunitetu predsednika poslaničke grupe SPS-a. Razmislite sami o tome. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik, gospodin Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da su ovde, uprkos svim opštim mestima koja su bila dominantna u izlaganju mojih prethodnika, suštinski bitne tri teme: pozicija poslanika u našem društvu, odnos Skupštine prema društvu i, konačno, ono što nije manje važno je politička odgovornost koja proizilazi i koja prati ovakvu temu. Tačno je da poslanika štiti imunitet i u tom smislu njegov status je pravno drugačiji u odnosu na ostatak društva. Ali, isto tako tačno je da uz taj imunitet, koji je veliko pravo, idu izvesne obaveze. Obaveze koje poslanika obavezuju na drugačiji odnos, između ostalog, na tretman tokom svog rada i aktivnosti kojom on sebe ne bi doveo u poziciju da mora da odgovara za zloupotrebu službenog položaja kao gospodin Ivković ili za krivično delo ugrožavanja zdravlja ljudi, kao poslanik SSJ-a, gospodin Čanović. Skupština ne može biti sudnica, iako je u ranijim sazivima u prethodnih 10 godina ona to bila. Danas, dok mi imamo poslaničku većinu, tako nešto ne može biti dopušteno. Neka se time bave sudovi. Skupština mora biti mesto na kome ćemo mi ozbiljno i argumentovano razgovarati o svemu, pa, između ostalog, i o pravima koja prate status poslanika. Neka sud proceni da li je gospodin Ivković odgovoran za ono što on pokreće u ovom trenutku i neka sud oceni da li je gospodin Čanović odgovoran za ono što tužilaštvo u ovom trenutku procenjuje. Mi smo dužni da im izađemo u susret i da im dopustimo takvu vrstu aktivnosti, jer Skupština ne sme biti kočnica. Ovo nije politički proces. Već šest meseci u proceduri stoji pitanje imuniteta gospodina Ivkovića. Ukoliko pogledate Poslovnik o radu Republičke skupštine, primetićete da je veoma elegantno mogla biti izbegnuta ova rasprava tokom letnje pauze i da je bilo dovoljno da se Administrativni odbor sastane i bez ikakve rasprave u parlamentu prosledi pozitivan odgovor na zahtev sudije. Mislim da u ovome nema političkog pritiska. Ovo nije nikakva vrsta političkog revanšizma. Ovo je, možda, presedan. U svakom slučaju jeste, ali srpski parlament će, bar od ovog trenutka, biti mesto na kojem će se raspravljati o svemu, a pre svega se mora raspravljati i o našoj ličnoj odgovornosti za sve ono što proizilazi iz našeg rada. Neka današnja rasprava bude opomena svakome ko u Skupštini pronalazi zakon i ko očekuje da uz vlast može računati na privilegiju koja, sama po sebi, nikako ne prati njegov status.
Zahvaljujem. Za repliku se javio gospodin Ivković, a zatim će reč dobiti gospodin Pelević i gospodin Šešelj.
Dame i gospodo poslanici, javio sam se više zbog građana Srbije koji ovo gledaju, a i zbog moje porodice i dece, da neke stvari raščistimo. Prvo, 13. aprila, u petak, svi listovi u zemlji Srbiji su objavili krivičnu prijavu protiv mene. Sudija se oglasio i rekao da je to potpuno nezakonito, jer je neko ukrao iz njegovih prostorija ili je iz Vlade Republike Srbije neko namerno dao taj materijal, a mi znamo ko je i tokom rasprave ću vam reći ko je, ako bude trebalo. Sve novine objavile su optužbu protiv čoveka, bez šanse da se on i odbrani. Zasedao je Administrativni odbor, gde je samo sa jednim glasom od potrebne polovine, odlučio da požuri, odlučio je da požuri ponavljam, jer se pozvao na član 77. stav 5 Ustava, koji glasi: "Narodna skupština može odlučiti da se primeni imunitet prema narodnom poslaniku i ako se on sam na njega nije pozvao, kada je to potrebno radi vršenja njegove poslaničke funkcije". Znači, to je član na koji se poziva Administrativni odbor. Ponavljam, nisam pozvan kod sudije. Kažem, da sam pozvan otišao bih i ne bih se uopšte pozivao na imunitet, ukoliko bih video da sve teče normalno, da nema pritisaka na sudiju od strane tužioca koji je potpisao, a on je po tome poznat. Sada oko prerane procedure, pošto je to bilo tokom redovnog zasedanja. Administrativni odbor je bio obavezan da uputi Skupštini da u toku narednog redovnog zasedanja organizuje ovakvu raspravu. Nije mogla u vanrednom zasedanju ista komisija, nije imala pravo više o tome da raspravlja, jer je već zaključila slučaj. To je trebalo da bude sada 1. oktobra na redovnoj sednici i da se redovno radi. Ali, nekome se žuri. I u vanrednoj sednici, posle velike priče o korupciji i kriminalu u vreme kada pada standard, kada je 2,5 milijarde maraka rebalans između izvoza i uvoza, pad proizvodnje u vreme kada vaši čelnici zovu na registraciju na Kosovo i time priznanje Hekerupovog ustava, a mi smo rekli ovde da toga nema i da to ne priznajemo. Nekome se žuri da stavi na dnevni red vanrednog zasedanja pitanje imuniteta predsednika poslaničke grupe SPS. Razmislite zbog čega, razmišljajte o sebi, a mislim da je poslanik Vojislav Šešelj i te kako u pravu. Razmišljajte o tome da je važno za zemlju Srbiju da umirimo klatno, da se u ovoj zemlji normalno živi, da budemo politički neistomišljenici, a ne politički neprijatelji.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Pelević.
Uvaženi gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, kada se koristi termin vanredno zasedanje, onda javnost Srbije očekuje da će zaista biti reči o veoma važnim stvarima: očekuju da danas govorimo o registraciji i o izborima koji se planiraju na Kosovu i Metohiji za 17. novembar ove godine; očekuju da se razgovara o odnosima Srbije i Crne Gore; o sve lošijem standardu građana Srbije, o današnjem štrajku i blokadi zemljoradnika iz Vojvodine. Očekuju da se razgovara o takvim stvarima. No, ne nipodaštavam ovakav dnevni red. Međutim, hoću da kažem da je gospodin Čedomir Jovanović veoma zlonamerno upotrebio ime Stranke srpskog jedinstva. Tačno je to da je dr Čanović zaista danas na dnevnom redu u vezi oduzimanja imuniteta. Nikada se dr Čanović nije pozivao na imunitet. Gospodin Jovanović je želeo da ga predstavi kao nekakvog kriminalca. On je lekar, hirurg, bio je u ekipi koja je pre nekoliko godina radila jednu veoma tešku operaciju, dete je imalo tumor i dete je umrlo. Razumete, radi se o tužbi koja je odbijena od strane tužioca i od strane sudija. Međutim, radi se ovde o privatnoj tužibi njegovih roditelja. Uz svo saosećanje i saučešće te porodice, ne može se jedan narodni poslanik, doktor hirurg svrstavati u red kriminalaca, kakvim je želeo da ga predstavi gospodine Čedomir Jovanović, govoreći da je to poslanik Stranke srpskog jedinstva koji se tereti za ugrožavanje života drugih ljudi. Prema tome, molim vas da to imate u vidu. Doktor Čanović će se i danas obratiti ovoj skupštini i srpskoj javnosti povodom ovog slučaja. Dakle, nije se nikada pozivao na imunitet i to ne želi. Uostalom, pitanje je da li se ovo uopšte danas može postaviti na dnevni red, jer po Poslovniku, ukoliko se ne radi o redovnom zasedanju, odluku o ovakvim stvarima donosi Administrativni odbor i samo to saopštava Skupštini. Tako kaže Poslovnik. Niko ne beži od toga da se o tome diskutuje na ovoj sednici Skupštine. Prema tome, hteo bih da iskoristim ovu priliku i da kažem još nešto. Povređen je Poslovnik, član 196, jer predsednik Narodne skupštine, gospodin Maršićanin, nije stavio na dnevni red zahtev poslaničke grupe SSJ za smenu ministra poljoprivrede gospodina Dragana Veselinova. Po članu 196. Poslovnika, bio je u obavezi da to uradi 15 dana nakon dostavljanja zahteva. Zahtev je dostavljen u maju mesecu, a o tome se još nije razgovaralo. Postoje takođe zahtevi jedne druge poslaničke grupe za smenu još dva ministra Vlade Srbije, ali se takođe iz meni nepoznatih razloga, to ne stavlja na dnevni red. Razumem da su i predsednik Skupštine i ministri o kojima je reč članovi DOS-a, ali mislim da Poslovnik treba da važi za sve poslanike, a bez obzira o kojoj se poslaničkoj grupi radi. Zahvaljujem se na pažnji.
Reč ima narodni poslanik, gospodin Šešelj, drugo javljanje.
Dame i gospodo, narodni poslanici, mislim da ova rasprava nije loša, započela je kao načelna i dobro bi bilo da je okončamo kao načelnu i da se na njoj konstituišu izvesna pravila, kojih ćemo se držati i u budućnosti. Ovde je neko rekao, da Narodna skupština ne sme da bude kočnica. Upravo se o tome radi. Narodna skupština mora da bude kočnica i upravnoj i sudskoj vlasti, da sprečava njihovu samovolju. To je jedna od osnovnih ustavnih funkcija Narodne skušštine. Često čujemo, iz usta nekih ministara DOS-ove vlade da Skupština nije efikasna, da je Skupština spora, da ih koči itd. Oni zapravo osporavaju suštinsku skupštinsku nadležnost. Oni bi hteli da Skupština sve automatski usvaja, da sednice traju po jedan dan, da se po 10-15 zakona usvaja u tom danu itd. Skupština je efikasna u onoj meri u kojoj je u stanju da koči upravnu vlast i da koči sudsku vlast, u ovakvim slučajevima. Da nam stanje u pravosuđu nije dobro, svi to znamo. Evo, ja sam pre više meseci podneo prvo krivičnu prijavu, pa tužbu protiv ministra Gaša Kneževića. Uopšte se ne zakazuje sudska rasprava. Neko je u stanju da to spreči. Zatim, neki advokati, pošto su javna tužilaštva odbila da povedu krivično gonjenje, pokrenuli su sa svoje strane krivično gonjenje protiv svih članova Vlade Srbije, koji su glasali da se na protivustavan i protivzakonit način Slobodan Milošević isporuči Haškom tribunalu. Ovaj isti Dragomir Nedić, ispred čijeg imena stoji da je doktor, valjda pravnik, koji je sada v.d. Republičkog javnog tužioca, u intervju za dnevne novine kaže, nema razloga za krivično gonjenje članova Vlade jer su oni u krajnjoj nuždi uradili to što su uradili. Republički javni tužilac nema pojma šta je krajnja nužda. I među vama DOS-ovcima ima advokata, ima pravnika. Krajnja nužda je npr. ako je američka avijacija oborila onaj avion koji je krenuo prema Vašingtonu, pa radije da strada 50 putnika nego 200 ili 500 ili 1000. To može biti krajnja nužda koja isključuje krivično gonjenje, iako biće krivičnog dela postoji. Ili, čovek se davi u reci, drugi mu priskoči u pomoć. Taj koji se davi nesmotreno udavi onoga koji mu pomaže, a sam se spasi. Čovek je to učinio u krajnjoj nuždi. Sada vaši pravnici i vaš v.d. Republičkog javnog tužioca izlazi u javnost i kaže - Vlada je bila u krajnjoj nuždi i zato je prekršila Ustav i zakon. Vi nama ovde govorite o sudskoj vlasti, a mi još nemamo Ustavni sud Srbije, mi nemamo vrhovne instance sudske vlasti. A da ne kažem kako se ponaša Leposava Karamarković, Vida Petrović itd. Zbog toga što svi mi, i mi iz opozicije i vi iz vlasti, znamo u kakvom nam je stanju sudstvo, svima nam je jasno da je sudstvo instrumentalizovano, da se najkrupniji kriminalci ne gone. Evo vam Stanka Subotića Caneta, raspisana je za njim poternica, pobegao u Hrvatsku, kupio hrvatsko državljanstvo, čim se promenila vlast povučena je poternica, on se slobodno kreće po Srbiji. Sada je po nalogu režima Mila Đukanovića jedan novinar u Podgorici osuđen što je preneo šta drugi pišu o Stanku Subotiću Canetu. A Stanko Subotić Cane je glavni osumnjičeni za ubistvo Radovana Stojčića Badže, generala policije. Nemojte da nas onda ...
Gospodine Šešelj, hajde da usmerimo pažnju na ono što je na dnevnom redu.
Ovo je moje obrazloženje zašto sam protiv ovakvih postupaka. Dakle, obrazlažem konkretnim primerima iz prakse. Moja pažnja je tačno koncentrisana na ovaj papirić koji nam je ovde dostavljen. Evo, za Čanovića još nisam ni video papir. To je suština. Mora neko ograničavati samovolju i upravne i sudske vlasti. Taj neko može biti samo parlament. Zato parlament ne sme da isporučuje svoje članove ni sudskoj, ni upravnoj vlasti bez teške muke. Tu tešku muku je i Ustav precizirao. To je mogućnost izricanja više od pet godina zatvora, ako se zatekne pri izvršenju krivičnog dela. Pa, i tada, kada se zatekne pri izvršenju, pa se pritvori, parlament bi trebalo da uspostavi imunitet, ukoliko se baš ne radi o nekoj situaciji u kojoj je taj počinilac toliko umno skrenuo da postoji opasnost da na slobodi dalje ugrozi živote i imovinu drugih lica. To je suština ovog pravnog instituta. Vi suštini jednog pravnog instituta, koja je do kraja objektivizovana, suprotstavljate načelo interesa, načelo cilja i načelo vaše političke potrebe. Vi imate političku potrebu da kinjite političke protivnike. Pa, možete političkim protivnicima da nađete da su negde na crveno prešli preko pešačkog prelaza. Možete da im nađete da su negde bili bučniji na javnom mestu u sitne sate noću itd. Uvek se procenjuje šta je veća društvena opasnost - da li to što član zakonodavnog tela možda i prekrši zakon, ali u jednoj benignoj varijanti, ili je veća društvena opasnost kad parlament isporučuje svoje članove izvršnoj i sudskoj vlasti i time u svom biću, u svom telu menja odnos snaga. Dakle, vi bi mogli po ovoj istoj liniji, po ovoj istoj metodi da naložite Leposavi Karamarković, a ona će, znamo, ispuniti sve vaše zahteve, da pokrene postupak protiv svih opozicionih poslanika i da ih tako eliminišete da možete zakone efikasno da donosite. Vi mislite da je parlament efikasan kad sve odmah izglasava bez zastoja, kad nema kočnica. Ali, onda to više nije parlament. To je suština. Mi smo imali jedno pravilo ranije - po privatnim tužbama da se nikome ne oduzima imunitet. Sada ste u praksu ubacili to, čujemo nagoveštaje iz novina, a još nismo videli na skupštinskim papirima. Ali, to je nešto što u ovom slučaju ne može da predstavlja pravilo i primer za ugled. To ne može da bude nešto što ima trajnu vrednost. Ne može da bude nešto što će sve ljude uveriti da je ispravno, da je sa aspekta pravnog poretka dobro i da štiti elementarne ustavne vrednosti. Ovde se gaze mnogo viši ustavni principi, principi pravnog poretka, principi demokratije, da bi se neka sitnica postigla, da bi se neko maltretirao. Jer, ovo što se radi je, zapravo, maltretiranje. Da ste vi doneli ovde krivičnu prijavu, pa da mi to razmatramo, pa da uđemo u suštinu stvari, pa da procenimo da je zaista optužba ozbiljna i da kažemo - toliko je ozbiljna da poslanika isporučujemo sudskoj vlasti, to bi bilo u redu. Ali, na neviđeno da se narodni poslanici isporučuju, bilo sudskoj, bilo upravnoj vlasti, to je presedan koji parlamentarna praksa civilizovanog sveta jednostavno ne poznaje. Mi imamo toliko slučajeva zloupotreba sudskog sistema vlasti, imamo toliko zloupotreba u sferi upravne vlasti, da to pitanje niko ne pokreće. Vama nije problem što je veliki brojčlanova Vlade prekršio Ustav i zakon na Vidovdan ove godine, ali je problem što eventualno možete nekome da zahvatite da li je negde zloupotrebio ili nije zloupotrebio funkciju, a nema ni jednog dokaza da se on lično materijalno koristio. Zaista, to je krajnje smešno. Onda je to stvar političke procene. Jer, zloupotreba funkcije postoji tamo kad se neka opipljiva materijalna korist stekne za sebe ili drugoga. Gde nema te koristi, može biti pogrešna politička odluka. Ali, za pogrešnu političku odluku se ne odgovara. Naravno, iz iskustva znamo, svi ovakvi procesi završavaju se na štetu vlasti. Uvek onaj ko je progonjen dobija moralnu satisfakciju, ali posle izvesnog broja godina. Ja vas uveravam. Sedam knjiga su mi zabranjivali i mogu da razmišljam kako se danas osećaju sudije koje su potpisivale te presude, ili oni koji su me sudili na osam godina zatvora itd. Mogu da razmišljam kako je u njihovoj koži. Ali, ja sam srećan što nikada ne mogu da budem u njihovojkoži. (Predsednik: Vreme.) Jer, činiti nepravdu zloupotrebom funkcije na ovakav način je mnogo teže krivično delo i moralno nedelo, nego ponašati se kao neki nesposoban državni činovnik ili nesposoban politički funkcioner ili neadekvatan na određenom položaju itd.
Ako se više niko od predstavnika poslaničkih grupa ne javlja, reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Narodna skupština Republike Srbije se danas nalazi na jednoj veoma ozbiljnoj raskrsnici. Samo su dva puta. Jedan je već prokrčen i utaban. Uglavnom socijalisti, uz pomoć Nove demokratije, taj put su trasirali i taj put smo svi do sada nazivali nedemokratskim putem. Drugi put je mnogo teži, kojim bi danas Narodna skupština trebalo da krene, a to je demokratski način razmišljanja i ophođenja. Vi danas imate jedinstvenu priliku da dokažete svoje priče. Mnoge od tih priča niste uspeli da dokažete. Mnoga vaša obećanja u praksi su pretvorena u suprotnost. Ali, evo priče o demokratiji i priče o tome da će u Srbiji slobodnije i normalnije da se živi kad jednog dana bude promenjena vlast. Danas treba da omogućimo da dvojica narodnih poslanika budu sudski gonjeni. Nije to tako jednostavno, dame i gospode narodni poslanici, da vam možda smeta naša diskusija i da samo sačekate kada će proći vreme koje je predviđeno za raspravu. Može da vam se čini da ćemo vam danas biti dosadni, zato što niste u situaciji da se radi o vašoj koži i zato što mislite da se o vašoj koži nikada neće raspravljati, ni u jednom parlamentu. Hoće, bogami. Nema toga ko je večito ostao na vlasti. Ali, nemojte da uvodite presedan, nemojte da vam to postane stalna praksa, da se nova vlast, godinu dana posle izbor na kojima je pobedila, jedino obračunava sa prethodnom vlašću, sa sadašnjim političkim suparnicima. Kad pogledate situaciju u zemlji i šta ste sve do sada uradili, a svi ste za to odgovorni svojim glasovima u Skupštini, možete da se pohvalite jedino nedemokratijom. Nema u Srbiji proizvodnje, nema u Srbiji boljeg života, nema u Srbiji nikakve slobode, posebno ne medija, a mediji su vas doveli na vlast. Nema u Srbiji ničega za šta možete da kažete da je bolje nego do 5. oktobra, do vremena kada ste došli na vlast. Sad, treba još da uvedete i praksu da na svakoj sednici možete da skidate imunitete, a da vas ne interesuje zbog čega se skidaju, a da opozicioni poslanici nemaju pravo da saznaju. Verovatno sam jedan od poslanika sa najdužim stažom u Narodnoj skupštini, pa mogu i malo iskustva, a naročito svog ličnog, da vam prenesem. Možda će nekima od vas pomoći, a posebno onima koji se u poslednjih mesec dana u javnosti predstavljaju kao neki drugi DOS, koji sa onim drugim delom DOS-a nema ništa pomešano. Bio sam jedna od žrtava skupštinske većine koja je ukidala imunitet. Vrlo dobro znam kako to izgleda i nikada srpski radikali nisu glasali, niti je ikada glasovima Srpske radikalne stranke bilo kom poslaniku u Narodnoj skupštini Republike Srbije skinut imunitet. Znate, onaj koga gone za veliko krivično delo niti ima obraza da se pozove na imunitet, niti mu je Skupština imunitet ikada uspostavljala. Razmislite malo o tome šta činite. Predsednik Jugoslavije rekao je da u DOS-u ima kriminala, organizovanog, mafijaškog kriminala. Predsednik Narodne skupštine Republike Srbije rekao je da svega toga ima u DOS-u, pominjao skupe poklone koje dobijate, putovanja privatnim avionima, omogućavanja da mnogi privatnici danas žive kao bubreg u loju. Hoćete li da jednog dana zbog toga odgovarate? Mislite li da će jednog dana neka skupština, ogorčena zbog svega što ste radili, a ima većinu, razmišljati o vama? Vi pravite udese u saobraćaju, ugrožavate i vi tuđu bezbednost i tuđe živote. Nanosite milionske štete i državi i pojedincima. Mislite li da će vas jednog dana neko iz tužilaštva ili suda pozvati na odgovornost zbog toga. Razmišljajte o tome da niko nije večit, a posebno stanje u društvu nije večito. Da je bolje u zemlji nego što je bilo ne biste morali možda ni da budete mnogo zabrinuti, ali je situacija strašna, skoro bezizlazna. Jedino izborima može da se reši. Nema govorao tome da neko ko traži izbore izaziva krize u zemlji. Krize izaziva onaj ko ne da izbore, a raspada mu se poslanička grupa pred očima nacije. Koliko vas već ima? Četiri, pet poslaničkih grupa i gde god se budete skupili kao 10 poslanika formiraćete poslaničku grupu. Ono što vidim na televiziji i u novinama o tome kako vaši sukobi izgledaju, a mogu samo da pretpostavim kako se hvatate za guše i psujete jedni druge na zatvorenim sastancima, ubeđuje me da mora da bude izbora, dame i gospodo narodni poslanici. Ako već mora da bude znajte da vas ogromna većina više nikada neće biti na vlasti, pa će onda mnogi da kažu ovo ti je greh, iako neki od vas sada misle da to možda i nije greh. Vi uvodite praksu da se produži jedan loš manir Socijalističke partije Srbije, da Administrativni odbor ukine imunitet narodnom poslaniku, iako je vanredno zasedanje. Da vas podsetim, tako su pojedini poslanici Srpske radikalne stranke ovde ostali bez imuniteta i već zadržani u sudu, u policiji, a posle toga i u sudu u Gnjilanu, iako je Ustavni sud Srbije otvorio raspravu o tome, pa čak i sudija izvestilac tražio da odmah poslanici budu pušteni na slobodu, jer Ustav ne razlikuje redovno i vanredno zasedanje. Za njega je narodni poslanik onaj ko ima imunitet, bez obzira na to da li je decembar mesec ili jul i o njemu se izjašnjava 249 njegovih kolega, onako kako oni žele i kako njihova savest nalaže. Vi ništa niste promenili u pravosuđu, izuzev što one koji su služili bivšem režimu menjate onima koji će služiti vašem režimu. Tu ste najefikasniji. Današnji materijal ima pet kila, zamena predsednika sudova, tužilaca, ovamo, onamo, okreni, obrni, a ne padne vam na pamet da konstituišete Ustavni sud Republike Srbije. Gde će taj poslanik kome vi možda i ukinete imunitet, gde će dalju zaštitu da traži, pred kojim sudom? Kada će doći na red da se konstituiše Ustavni sud Republike Srbije? Ima li demokratske države u svetu da nema ustavni sud, da nema onoga ko sa najvišeg nivoa, bez izmena, posle toga procenjuje jesu li zakoni ustavni, jesu li odluke zakonite? Bilo je pametnih ljudi pre 15 vekova, pa su i tada govorili da zakoni postoje da se ograniči samovolja i gospodara i sudija. Vi sada mislite da ste i gospodari i sudije. Niste, i to uvek morate da imate na umu. Ima vas ovde mnogo neozbiljnih, ali ima i ozbiljnih ljudi, koji su se bavili ozbiljnim poslovima pretpostavljam. Nemojte baš da sledite ove neozbiljne što ništa o životu ne znaju, baš ništa. Neki od njih su hvatani sa drogom u automobilima. Oni vas sada vode, slikaju se na televiziji. Čak ni tada protiv njih nisu vođeni postupci, iako je bila diktatorska vlast, i sada vode državu, pa ne znaš da li je pod dejstvom ili nije, hoće li da skida imunitet ili neće, da li mu je skočio adrenalin ili nije, da li je u fazi da će da se ubije ili će nekoga da ubije, pa sedne u besna kola i vozi 200 na sat pored ljudi koji voze 100, 80, sa slabim kočnicama. Sve što govorim samo ponavljam i sve sam već imenovao, dame i gospodo narodni poslanici. Što se Srpske radikalne stranke tiče, ničega se ne bojim. I kada su nas terali u zatvor popularnost stranke je rasla, izdajnici otpadali, ali zato nema više ko da otpadne. Znam šta vi sada ... sada CIA traži da i iz drugih poslaničkih grupa otpadaju oni koji mogu da otpadnu. Ovde neće sigurno i to vam garantujem, ali zato otpada kod vas. Vi sve presude objavljujete u novinama pre nego što su pokrenuti bilo kakvi postupci. To se naziva pritiskom na pravosuđe, to što mi u novinama četiri - pet meseci ranije saznamo i koga gonite, i za šta ga gonite i već je osuđen, već mu je skinut imunitet. To je pritisak na pravosuđe. Mnogo gori, drastičniji od onoga koji je vršen do sada, ali kako radite tako će vam biti i vraćeno.
Replika, Dragan Maršićanin, a zatim narodni poslanik Predrag Čanović.
Ne volim kada me pogrešno citiraju i pogotovo ne kada se pomene u funkciji predsednika Narodne skupštine, pa onda ide pogrešan citat. Nikada nisam govorio kao predsednik Narodne skupštine, pogotovo ne o tome da postoji kriminal u Demokratskoj opoziciji Srbije. Samo sam u svojstvu potpredsednika Demokratske stranke Srbije govorio o tome da Ministarstvo unutrašnjih poslova nije dovoljno energično, nije dovoljno dobro zaratilo sa onim što ste vi ovde ostavili Srbiji, a to je organizovani kriminal, to je korupcija, to je bezakonje i tu zamerku iznosim u odnosu na Ministarstvo unutrašnjih poslova. Tu zamerku iznosimo kao stranka, a ne kao predsednik Narodne skupštine, i strankama koje čine Demokratsku opoziciju Srbije, da bismo na to ukazali pažnju, kao na potencijalnu opasnost koja preti zaustavljanju reformi, koje su neophodne da bi se sistem koji ste vi stvorili i koji je unakazio ovu Srbiju ispravio i da bi Srbija krenula boljim putem. O tome sam govorio i o tome ne govorim kao predsednik Narodne skupštine, nego kao potpredsednik Demokratske stranke Srbije.
Reč ima narodni poslanik Predrag Čanović.
Poštovani narodni poslanici, želim samo ukratko da objasnim radi vas ovde, a naročito radi šire javnosti šta leži u osnovi pokretanja ovog postupka za oduzimanje imuniteta. Pretpostavljam da većina od vas zna da sam ja lekar specijalista i nastavnik na Medicinskom fakultetu u Kragujevcu, u zvanju docenta. Dakle, ovde se radi o privatnoj tužbi roditelja protiv ne samo mene, nego nekoliko lekara Kliničko - bolničkog centra u Kragujevcu, a zbog nažalost smrtnog ishoda bolesti njihovog deteta. Obdukcionim nalazom, ako je to ovde uopšte značajno reći, utvrđeno je da je dete imalo urođeni tumor u trbuhu. Razumem bol roditelja, što je sasvim normalno, međutim jasno je da tu nikakve objektivne krivice lekara nema. Iz tih razloga insistirao sam da se imunitet oduzme, kako bi se u jednom redovnom i normalnom sudskom postupku utvrdile sve relevantne činjenice. I na kraju da kažem da se nisam pozivao na poslanički imunitet, ni kod pravosudnih organa, i utoliko mi je više i nejasno zašto su oni uopšte tražili da se Narodna skupština o tome izjašnjava. Prema tome, gospodine Čedomire Jovanoviću, nikakav zakon nisam tražio, nikakav zakon mi nije ni potreban, moj zakon u stvari je istina, a pogotovu ne bih dozvolio sebi da ovaj dom koristim kao zakon. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, a posle njega narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, očekivao je narod Srbije, očekivali su građani Srbije, posle svega što se u njoj poslednjih meseci dešava, da danas raspravljamo o mnogo ozbiljnijim temama, o tome kako ćemo rešiti problem našeg naroda na Kosovu i Metohiji, o tome ko to gura i tera naš narod na izbore kako bi se priznala nezavisna i samostalna država Šiptara na Kosovu i Metohiji, da razgovaramo o tome zašto se u Srbiji živi sve teže, zašto su cene sve više, a plate ni nominalno ne rastu, da razgovaramo zašto u Srbiji ima sve manje demokratije, zašto u Srbiji vlada jedno jednoumlje kakvo nije vladalo još od 1989. godine, od vremena rastakanja Socijalističkog saveza radnog naroda i Saveza komunista Jugoslavije. Bez obzira na to, danas razgovaramo o nečemu što bi za mnoge trebalo da predstavlja beznačajnu temu, ali u parlamentarnoj praksi to mora da znači mnogo više od ad personam odlučivanja, dakle o imunitetima pojedinih ljudi,u ovom slučaju dvojice ljudi, i trebalo bi da predstavlja donošenje određenog stava po kojem će se ubuduće ponašati Narodna skupština Republike Srbije, ne samo sa ovom većinom, već i sa promenjenom većinom i da se pokaže da je moguća drugačija politička praksa od one kakva je bila. Pošto su mnogi ljudi govorili ovde o tome kakva je praksa, ja ću vam govoriti nešto o onome čega se sećam, kroz šta smo prošli mi iz SRS, šta se sve protivustavno i protivzakonito dešavalo u ovom parlamentu, u ovoj Narodnoj skupštini. Želeo bih da vam ukažem da to vi ne ponovite prema svojim političkim protivnicima, jer se vrlo brzo možete naći na suprotnoj strani, da li na ovoj strani u parlamentu ili u manjini, ili na ovoj strani, potpuno je svejedno. Naime, 1994. i 1995. godine uhapsili su Vojislava Šešelja, Tomislava Nikolića, Jovicu Stojmenovića i mnoge druge poslanike SRS, i aktiviste u Gnjilanu, ni zbog čega, zato što su se popeli na klupicu i hteli da govore. Oni su ležali u gnjilanskom zatvoru četiri meseca, po prekršajnoj prijavi. Na noćnoj sednici, dva meseca tada, a četiri meseca je bilo pre toga, skinut im je imunitet, posle ponoći je zakazano, mimo svih normi, mimo prakse, uporedno-pravne političke prakse,mimo dotadašnje naše domaće prakse. Onda su krenuli ovde, nikada čak ni njima nisam baš do detalja pričao kako se sve to odigravalo, ali sada mogu, pošto vidim da su neki od njih prešli na vašu stranu, kakvi su pritisci vršeni ovde. Slučajno sam u to vreme bio zamenik šefa poslaničke grupe,a Toma Nikolić je bio u zatvoru i mogu vam reći da su ti pritisci bili užasni, to su bile pretnje, ucene - skinućemo ti imunitet, pa mi na kraju nisu ni skidali imunitet, a vodili su postupke protiv mene kako sam navodno napao nekoga koga nisam ni video, verovali ili ne. Navodno sam napao tada Miroslava Deretu, sada to prvi put javno govorim, koga nisam ni video čitavog tog dana o kojem je bilo reči. Vođen je prekršajni postupak protiv mene, a ja uopšte o tome nisam hteo da govorim. Govorio sam sve najgore o Slobodanu Miloševiću i Socijalističkoj partiji, ali ni o čemu drugom nisam želeo da pričam, ali vam govorim kakva je praksa ako se na takav način ukidaju imuniteti. I tada i danas postoji jedna praksa suprotna onoj, odnosno o čemu je govorio danas predsednik poslaničke grupe DOS-a. Rekao je - nije parlament mesto za suđenje i nigde se drugde neće suditi, osim u sudnici. To nije tačno. Suđeno je u ovoj zemlji pre svega u svim medijima. Možete da mislite kako je tim ljudima. Tada sam imao nekih 25 godina, nisam nikome mogao da kažem koliko mi je teško bilo. Odvodili su ljude iz poslaničkih grupa koje su mogli da kupe i potkupe, pokušavali su i sa mnom i samo zato što se nisam dao, bauljao sam po centru grada ne znajući, niko da mi kaže "dobar dan" i "dobro veče", jer je na državnoj televiziji pravljen prilog od 12 minuta o tome kako sam "Hitler jugend", kako sam ludak, nenormalan, ovakav i onakav i ne znam ni ja šta sve. Posle toga da vam pokažem samo da nikakve razlike nema između vas i njih, ne brinite, neće vam se to ponoviti, ma koliko se smejali i ma kako vam to lepo izgledalo. Kada budete završili pola škole od one za koje neki smatraju da su takvi, onda to možete da im kažete, a taj cinični osmeh vam ničemu neće doprineti. Dakle, nadam se da vam se to neće ponoviti. Posle toga ste me optuživali preko vaših medija, izvesni čovek po imenu (a nikada ovo u javnosti nisam govorio) Gradimir Nalić bezmalo je optužio za ubistvo preko svih medija koje ste kontrolisali. Mesecima je to bilo, i kada sam izlazio napolje, ljudi misle - vidi, ovaj je nekoga ubio, ovaj je ko zna šta uradio. Šta sada vi? Lagali ste. Pred svojim detetom od dve godine u to vreme sam morao nekoliko puta da se tučem, nekoliko puta, i neću da bežim ni od koga i neću da se plašim nikoga jer znam šta sam, ali vam govorim o vašem suđenju. Sudite svakome. Pre samo mesec ili dva držali smo mitinge na beogradskim ulicama, iznenada čujem, javljaju mi preko TV "Pink", zovu roditelji i kažu - šta je, sine, što opet krivična prijava? Kažu - zato što niste podneli ne znam ni ja kakvu prijavu. Osudili čoveka unapred, a da ni nemate krivične prijave. Opet se neko igrao ljudskim sudbinama, opet se neko radovao tuđoj nevolji, tuđoj nesreći, a da ne zna ni zašto, a na kraju to nije ni tačno. Zato što misli da može da sudi i zato što misli da može da radi u Srbiji šta hoće i kako mu je volja i zato što su i neki drugi mislili na isti način. Zato što misle da je takva vrsta političkog pritiska profitabilna. Postoje oni koji se toga neće uplašiti, ja sam i tada rekao, i prošli put, šta hoće i kako hoće, uopšte se neću pozivati na imunitet. Hoćete da streljate? Streljajte. Sve možete, kao što ste linčovali ljude, a nikada oni koji su ljude linčovali nisu odgovarali, već oni koji su bili predmet tog linčovanja. Nemojte to da smetnete s uma, nemojte to da zaboravite. Iskreno se nadam da vam se to nikada neće dogoditi. Vidimkakva se, ponovo, nažalost, mržnja razvija u ljudima koji su protiv vas, kao što je postojala u ljudima koji su bili protiv prethodnog režima. Ja to vidim i ne radujem se tome. Vidim to u svojoj familiji, kod svojih prijatelja, kod svojih poznanika i to nije dobro u Srbiji. Mi zajednički moramo to da izlečimo, mi zajednički moramo protiv toga da se borimo. Mogu mi svi biti politički protivnici, ali nikada niko ne treba nekoga da ubije ili da se plaši za svoju sudbinu ili za sudbinu svoje porodice. Na ovakav način, zato što se misli da se jedan institut koji je uspostavljen da bi se izbegavala svaka arbitrarnost, pre svega političke vlasti, dakle upravne i sudske vlasti, jer sudska vlast je, nažalost, bezmalo deo izvršnog sistema, izvršne vlasti u našoj zemlji, kao da je jedan deo bicefalne izvršne vlasti u našoj zemlji, a ne samostalna grana vlasti i to je ono što mora da se spreči. Suština parlamentarizma je u sistemu tzv. "checks and balance" - kočnica i ravnoteže. Parlament je taj, Narodna skupština je ta koja mora da zaustavi upravu i sudstvo ukoliko ne idu u pravom smeru, u pravom pravcu. To je suština. Ako mi to budemo dopustili, pa svaki sudija bude morao da radi šta hoće po nalogu nekoga iz vrha političkog establišmenta, onda nismo uradili ništa i onda ćemo da pokažemo da ne posedujemo nikakvo političko poštovanje, nikakav respekt prema svojim protivnicima, pokazaćemo da ne poštujemo građane koji su birali one koji misle drugačije od vlasti i koji misle drugačije od režima. To je jedan princip i ukoliko se poruši mislim da će doneti katastrofalne posledice za našu zemlju i za naš narod. I još nešto na kraju, pošto nikada nisam voleo, ali ovog puta nije to govorio sa svog mesta, već je izašao za govornicu.Moram da primetim da smo mnogo toga slušali, čak i mnogo teže optužbe, od onih koje je izrekao Tomislav Nikolić, od predstavnika vlasti iz DSS-a, ali oni svaki put misle da to ne treba da ponove na određenim mestima, ili se plaše kad je neko tu, ko bi mogao iz drugog dela DOS-a da im odgovori. U to neću da ulazim, ali nemojte da govorite da smo mi upropastili za dve godine onoga što smo bili manjinski partner, pred rat, u toku rata i posle rata, kada vi vedrite i oblačite u ovoj Srbiji već godinu dana, a bićete mnogo više, a da za to niste izneli nijedan dokaz. Najlakše je da nekoga uvredite, da kažete besmislicu, da kažete neistinu, i mislite da ste time rešili sve. Niste, gospodine Maršićanin, vi ovom narodu ostavljate i bezakonje, i korupciju, i kriminal. (Predsednik: Vreme.) Znam da je vreme, vreme tek dolazi za nas. Za vas odlazi vreme, nemojte da smetnete to s uma. Ali, još nešto morate da znate, gospodine Maršićanin, takva vrsta uvreda, takva vrsta komunističke retorike iz 1946. godine, za sve što se desi,kiša kad ne padne, e, kriv je onaj pre toga, kriv je kralj, kriv je Milan Stojadinović, krivi su svi drugi. E, tako i vi. Nije niko kriv, krivi ste vi, krivi ste nam i za to što smo izgubili ovolike ambasade, konzulate, rezidencije, krivi ste nam za narastajući kriminal, krivi ste nam za sve veću bedu, za sve veće propadanje našeg naroda, koje je gore, i veće i izraženije nego što je bilo čak i u vreme najvećeg stradanja našeg naroda, i u vreme agresije, čak i u vreme neposredno posle te agresije. I tada smo imali veću proizvodnju, i tada smo više radili, nego što se radi danas. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pravda i pravosuđe su veoma ozbiljna stvar, da ni u kom slučaju ne mogu biti prepušteni sudiji, da sudija može da radi šta hoće i da pokreće postupke za koje on smatra, a da zakonodavni organ nema nadzor i nema kontrolu. Blizu 40 godina radim na poslovima uprave i pravosuđa i ne mogu da prihvatim ovakvu optužbu i ne mogu da prihvatim ovakvo suđenje, kako se danas u republičkom parlamentu prezentira, da se sudi dvojici narodnih poslanika, na osnovu bilo kakvih činjenica, argumenata i dokaza. Ono što je dostavljeno narodnim poslanicima, mogu da vam kažem, to je jedno ništa. Narodni poslanici danas jesu sudije u ovom parlamentu, oni treba da donesu jednu odluku. Ta odluka je ravna svakoj sudskoj odluci, ta odluka danas, ako bude doneta negativno po dvojicu narodnih poslanika u republičkom parlamentu, je teža nego da je pogrešno donese jedan sudija u opštinskom ili okružnom sudu, ili veće opštinskog ili okružnog suda. Skrenuo bih vam pažnju, da bi neko trebalo da odgovara i da mu se oduzme imunitet, to propisuje - kao što je rekao dr Vojislav Šešelj, predsednik SRS, detaljno je objasnio, ne bih želeo da ponavljam, ali je sigurno daleko u pravu kada je govorio o tome - kada se narodnom poslaniku može oduzeti imunitet i koja je svrha oduzimanja imuniteta, koliki je značaj parlamenta da posveti pažnju kada se oduzima poslanički imunitet narodnom poslaniku. Šta se može deseti u sledećem periodu - nemojte, gospodo narodni poslanici, da uvedemo praksu da sada neko iz neke druge stranke tuži, ne daj bože, poslanika vladajuće partije, ili vladajućih stranaka, i to da optuži sa privatnom tužbom i zahteva kod suda da se pokrene postupak protiv istoga, a samim tim i da traži da o njegovom imunitetu odlučuje i parlament. Smatram da za uvođenje ovakve prakse i oduzimanje imuniteta narodnom poslaniku moraju da postoje odgovarajući dokazi. Koliko razumem, i vladajuće stranke zalažu se za legalitet i za zakonitost. Mnogi traže dokaze kada treba da se nešto utvrdi i da se donese odluka povodom nekih činjenica koje mogu biti relevantne i odlučujuće za vlast ili za naše građane. Ovo što piše u ovom predlogu, moram vam reći kao pravnik sa dugogodišnjim iskustvom, a računam da u ovom parlamentu ima više pravnika, koji isto tako znaju i razumeju da ne mogu iz ovoga papira da vide nijedan dokaz, koji bi bio odlučujuća činjenica, dakle, odlučujuća činjenica za donošenje relevantne odluke. Zbog toga skrećem pažnju - evo, samo da vas podsetim, ostalo je zabeleženo, u IDž veku, da je saksonski kralj Fridrih osudio 44 sudije na vešanje zbog toga što su izricali nezakonite presude i ubijali ljude. Ova odluka, koja bi danas imala za cilj da se izvrši politički obračun sa političkim neistomišljenicima, bila bi jedna pogrešna odluka, a posebno skrećem pažnju zato što se radi o odluci koju treba da donesu narodni poslanici. Šta će se dogoditi, dame i gospodo narodni poslanici, ukoliko oduzmete imunitet ovoj dvojici narodnih poslanika, isporučite ih istražnom sudiji i sudu, da im se sudi, i u toku suđenja se utvrdi da nema dokaza da su počinili krivično delo za koje se optužuju? Ko će ispraviti greške? Je li moguće ispraviti grešku? Ko trpi štetu - trpe štetu narodni poslanici. Čuli smo poslanika iz Kragujevca, doktora koji je rekao zbog čega je on optužen pred sudom i zbog čega treba da odgovara - nema tu nijednog čvrstog i pouzdanog dokaza da bi se moglo danas zaključiti i odlučiti, i osuditi. Da kasnije sud proglasi ove ljude i da ih oslobodi, ko će onda u ovoj skupštini moći da gleda u lice tim ljudima i koji sve poraz i koju moralnu štetu treba da pretrpe narodni poslanici? Zbog toga, dame i gospodo, skrećem pažnju narodnim poslanicima i predlažem da se ovaj predlog ne usvoji. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodna poslanica, gospođica Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što vam kažem šta mislim o ovoj tački dnevnog reda i o predlogu vaše poslaničke grupe, sa ovako utvrđenim dnevnim redom, da se oduzme imunitet narodnim poslanicima Branislavu Ivkoviću i dr Predragu Čanoviću, reći ću da je simptomatično uopšte što je danas, 17. septembra, sazvano Osmo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije, imajući u vidu da mi za više od 10 dana, od 1. oktobra, ulazimo u redovno zasedanje. Ovako definisani dnevni red i namera predlagača da se mi danas sastanemo ovde, po mom dubokom uverenju, način je da se ispipa puls kod rascepljenih DOS-manlija, jer ono što smo čitali u štampi, ono što ste vi celokupnom halabukom najavljivali, zamajavajući javnost u protekla dva meseca vašim svađama, procepom unutar vaše famozne koalicije, danas se obistinilo kroz formiranje još dva poslanička kluba. To što ćete vi danas jedinstvenoda glasate, pretpostavljam, ako se nešto u međuvremenu ne desi, o ovim tačkama dnevnog reda, za građane Srbije niti znači, nagoveštava bolju budućnost pod vašom vlašću. Ova tačka dnevnog reda i predlog da se dvojici poslanika oduzme imunitet,samo je potvrda onoga što sam ja, kao poslanik SRS, govorila ovde od konstituisanja Skupštine, onoga što mi, srpski radikali, potenciramo svuda u javnosti, a građani sve više to vide i osećaju na svojoj koži, a to je da vi, umesto proklamovanih demokratskih principa, na koje ste se toliko pozivali, pre svega idete na to da se na najgori mogući način obračunavate sa političkim neistomišljenicima, što smo mi ovde imali prilike da osetimo na svojoj koži kada ste nas izbacivali, protivno Poslovniku, iz sale Narodne skupštine. Glasanje o oduzimanju imuniteta je jedno principijelno pitanje i pre svega želim da branim princip i instituciju imuniteta narodnog poslanika. Ono što je sasvim logično svakome je da, ako je krivični postupak pokrenut protiv bilo kog građanina, a ovde su u pitanju narodni poslanici, ne shvatam zašto se toliko žuri sa takvom odlukom i sa željom da im se oduzme imunitet kada se ima u vidu da, ako se eventualno dokaže neko krivično delo bilo kome, a taj se bavi javnim poslom, predstavlja jednu političku stranku, predstavlja birače, ako se to eventualno dokaže pred nadležnim sudom, taj će da snosi političke, moralne i svake druge konsekvence. Tako se stavlja u pitanje njegov opstanak u daljem bavljenju ovim poslom, opstanak u političkom životu. Ali, ovde to nije slučaj. Ovde se još jednom pokazalo da vi na najgori mogući način kršite najviši zakon u našoj zemlji, Ustav Republike Srbije, jer u članu 77. Ustava Republike se kaže da Narodna skupština može da odluči da primeni imunitet prema narodnom poslaniku i ako se sam na njega nije pozvao, kada je to potrebno radi vršenja njegove funkcije. Umesto da, po principu pravih zagovornika parlamentarne demokratije, štitite one poslanike koji se čak nisu pozvali na imunitet, (imajući u vidu činjenicu da ćemo mi uskoro, iako vi to ne želite, to će narodnom voljom doći samo, imati vanredne izbore), jer Ustav kaže da svaki narodni poslanik može biti i pritvoren bez odobrenja Narodne skupštine, osim ako je zatečen u vršenju krivičnog dela, za koje je propisana kazna zatvora u trajanju dužem od 5 godina, vi želite na ovakav način da pokažate još jednom svoju osionost, da ste moćni, da možete sve, da možete da sudite i unapred presuđujete ljudima. Uostalom,vi imate vaše mentore, imate onu koju ste dočekali pre 15 dana u Beogradu, koju ste srdačno grlili i ljubili, Karlu del Ponte, koja po istom principu, bez unapred definisane optužnice za nekakve navodne zločine, presuđuje Srbima u haškom kazamatu. Imate i ministra pravde koji kaže, a ja u svojim rukama držim najviši zakon, nešto što svi građani Srbije, a pre svega narodni poslanici, treba da poštuju, to je Ustav Republike Srbije, da Ustav nije Sveto pismo, šta ima veze. Imate i vršioca dužnosti Republičkog javnog tužioca koji kaže - prinuđeni smo, šta ima veze, kršićemo Ustav. Imate još uvek takvu većinu i tako vladate da premijer Republike Srbije, sa svojim, tako sklepanim kabinetom, donosi preko 90 uredbi, a znali ste i drvlje i kamenje da sasipate na bivšu vlast i na onaj period u kome smo i mi, srpski radikali, učestvovali u vlasti, kada je postojala samo jedna uredba, antimonopolska, kojom bi se štitilo tržište za najosnovnije životne namirnice. Imate takvu vlast u kojoj nam o tome kakvo nam je društvo, kakvi treba da budu moralni principi, ispred svih vas koji sedite ovde, iako ste rascepkani u četiri poslaničke grupe, govori upravo onaj koji se krije, ide pod skute najvećih kriminalaca u našoj zemlji, koji nije imao, što bi naš narod rekao, ništa, čak ni kuče za šta da ga ujede, a danas se vozi u najskupljim automobilima i još ne zna da vozi. Ja nemam vozačku dozvolu, pa ne mogu ni da se hvalim time da sam ovakav ili onakav vozač. Ali, on je ima, a možda je i nema, jurca po srpskim putevima i ruši sve pred sobom.
Gospođice Jovanović, da li biste mogli da se vratite na temu?
Ja se izuzetno držim teme, ali pošto se vi niste u protekla dva meseca, koliko se nismo sastajali, mogli da naučite da ja nisam poslanica nego poslanik, ne mogu da očekujem da pažljivo pratite i šta pričam i uopšte da znate šta je na dnevnom redu i na šta se ja usredsređujem.
Ni to nije na dnevnom redu.
Pitanje koje se ovde postavlja je lična odgovornost svakog od vas, kada pritisnete neko dugme na tasteru ispred vas. Vi treba da se zapitate kada ćete i vi, ako ste tako osioni, tako bahati, i ako ste nam oduzimali reč i izbacivali nas iz skupštinske sale, da li ćete, a verujem veoma brzo, doći u situaciju, odnosno poziciju opozicije i šta će se sa vama desiti? To nikako ne treba da zvuči kao pretnja, jer mi, srpski radikali, smo oduvek, i onda kada su nas hapsili i zatvarali, kada su u toku noći skupljali po Srbiji poslanike SPS-a i Nove demokratije, oduzimali imunitete našimposlanicima, odvodili ih u zatvore, nismo se nikada koristili tim vašim metodama rada i vašim aršinima. Upozorila bih vas na to da, ako nastavite sa ovakvim ponašanjem, ako nastavite po principu Brozovih komunista, čiji ste vi sledbenici, da vršite pritisak na poslanike, da vršite pritisak na radnike, jer smo imali prilike u toku letnjih meseci da vidimo kako po principu Golog otoka u Kragujevcu tražite od 30 hiljada zaposlenih da revidiraju svoje stavove i da kažu - Vlada je dobra, Vlada ima neki dobar program; ako imamo prilike da vidimo da sudovi sude i sudije presuđuju onako kako to Batić od njih traži, pa čak se i neko, o njemu ćemo kasnije, po trećoj tački dnevnog reda,koga ste postavili na čelo Društva sudija Srbije žali u nekim novinama i kaže - više me ne zovu toliko telefonom, ali sada prete po medijima; čak i oni koji su vama izuzetno bliski i produžena ruka imaju primedbe na vaš rad - šta tek onda treba da očekuju obični građani, kako oni da se ponašaju i kakvu sudbinu pod ovakvom vlašću dalje da imaju. Dakle, pokazali ste da ste dolaskom u poslaničke klupe imali samo jedno za cilj - da svu mržnju akumuliranu unazad 10 godina koju ste imali, koju nosite i koja je, čini mi se, sve izraženija prema političkim neistomišljenicima, na ovakav način manifestujete ovde; i ako vam vašu nedoslednost i to kako vi koristite i zloupotrebljavate medije, koji su apsolutno pod vašom kontrolom,ilustrujem primerom kada su izbacivani poslanici SRS, uz pomoć velike grupe radnika obezbeđenja, kada ste u udarnoj informativnoj emisiji televizije "Politika" objavili takvu vest kao da smo Gordana Pop - Lazić, a vidite kakve je konstitucije, i ja ometale službena lica u vršenju dužnosti - kada ste mogli da objavite takvu vest da smo mi sprečavale službena lica u vršenju službene dužnosti, takve grmalje od po dva metra, kada ste mogli da otpustite 15 hiljada radnika, a dvojica su, nažalost, sebi oduzeli živote, mene ništa više ne iznenađuje. Ne bi me iznenadilo da nastavite dalje da kršite Ustav Republike Srbije i da vi promenite i neki vaš dosmanlijski ustav donesete, a nameravate da cepkate Srbiju novim ustavom, da kažete da poslanik može da bude pritvoren ako za skupštinskom govornicom izgovori nešto što se vama ne dopada. Dakle, ništa me ne bi iznenadilo.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, sledeća prijavljena za diskusiju je poslanica Živodarka Dacin.
Poštovano predsedništvo, kolege poslanici, Skupština Srbije danas odlučuje da li da se za narodne poslanike primeni imunitet ili ne, da bi se odobrilo pokretanje krivičnog postupka, da bi narodni poslanici bili odmah dostupni istražnim i sudskim organima. U Administrativnom odboru je bilo nekoliko slučajeva kada se postavilo pitanje primene imuniteta za narodne poslanike. Mi socijalisti smo i u Odboru, a i danas ćemo na Skupštini glasati protiv oduzimanja imuniteta. Zašto smo bili i zašto ćemo i danas biti protiv? Ovakvo jedno pitanje bi po logici stvari trebalo da bude čisto formalno pitanje, o njemu Skupština odlučuje bez rasprave, jer narodni poslanik ne bi, bar kad je o ovom pitanju reč, trebalo da bude u drugom položaju u odnosu na bilo kog građanina Srbije. To bi bilo logično u državi gde postoji podeljenost izvršne, zakonodavne i sudske vlasti, gde postoji poštovanje prava i demokratskih institucija, gde su mediji stvarno nezavisni, gde se politika i članovi Vlade ne mešaju u rad sudskih organa, gde postoji profesionalno, kompetentno, nepristrasno sudstvo, gde se nijedno slično pitanje ne politizuje niti politički zloupotrebljava. Pošto takva situacija ne postoji kod nas u Srbiji, gde zahvaljujući neradu, odnosno neustavnom i zakonitom postupanju, situacija je upravo obrnuta. Pitanje primene imuniteta za narodne poslanike se koristi kao prilika za opšti napad i od strane štampe i od strane političkih protivnika, na partiju kojoj dati poslanik pripada, na njega samoga, uz prateće diskvalifikacije i već izrečene presude, naravno bez suda. U drugom planu je društvena potreba da pravo bude primenjeno i istovetno sa pravdom. U slučaju poslanika Ivkovića, mediji su unapred presudili, samo nisu rekli kolika je kazna za ono za šta se on optužuje. Istog dana, u više različitih medija pojavila se krivična prijava protiv Ivkovića i to u celini. Dokaz za ovo nije samo što se čulo tih dana, nego i pisanje "Politike","Danas"-a i drugih štampanih medija 13. aprila tekuće godine, gde se pojavio sadržaj ove krivične prijave. Mi, poslanici i članovi Odbora, nismo mogli doći do sadržaja krivične prijave, ali štampa jeste. Mi, poslanici i članovi Odbora, posle odlučivanja, dobili smo pismo istražnog sudije, u kome se kaže da se javnost uopšte ne obaveštava, već samo okrivljeni i njegov branilac, i prilikom prvog ispitivanja mogu biti dostupni svi podaci iz krivične prijave. I, zatim, komentar, s obzirom da su u nekim sredstvima informisanja objavljene informacije o sadržini tog zahteva za sprovođenje istrage i o sadržini krivične prijave, na osnovu kojih je taj zahtev podnet, obaveštava vas da te informacije ne potiču iz Okružnog suda u Beogradu, već iz izvora nepoznatih ovom sudu, a njihovo saopštavanje i objavljivanje je protivno citiranim odredbama Zakona o krivičnom postupku, s obzirom da se u prvom delu pisma pominje Zakon o krivičnom postupku. Dakle, u uslovima neviđene medijske hajke i haotičnom stanju u pravosuđu, nije moguće objektivno i nepristrasno odlučivati. To haotično, nažalost jednoumno stanje, potvrdio je i jedan poslanik DOS-a prilikom razmatranja ovog pitanja na Administrativnom odboru. Tada je rekao da javnost očekuje da se poslaniku Ivkoviću skine imunitet. Znači, očekivanje javnosti je primarno, a ne potreba primene prava ili činjenice dostupne poslanicima prilikom odlučivanja o imunitetu. Kako verovati u pravnu državu, u nepristrasnost, u profesionalnost pravosuđa, kada se primera radi građanin Slobodan Milošević, prethodni predsednik Srbije i SRJ, najpre hapsi bez sudskog naloga, potom se optužuje bez dokaza, a onda na osnovu jedne protivustavne i protivzakonite odluke Vlade Republike Srbije kidnapuje iz istražnog zatvora i isporučuje nelegalno Haškom tribunalu. Kako verovati u pravnu državu, kada se čoveku u zatvoru, kao što je prethodni načelnik državne bezbednosti Rade Marković, nudi da prizna ono što nije učinio i time optuži i učini krivom drugu osobu, a on bi za to lažno svedočenje dobio status zaštićenog svedoka, i još pride slobodu i novac. Zato iz ovih razloga, a i iz brojnih drugih, ne treba oduzeti imunitet poslanicima, jer ne postoje elementarni uslovi za normalan rad pravosuđa. Zato, dok postoje uslovi koji postoje, sa kontrolom medija i medijskom hajkom koja se vodi protiv socijalista, haotičnog stanja u pravosuđu, unitarizmaizvršne vlasti, kao i druge negativne pojave, koje prate vladavinu DOS-a, poslanicima Narodne skupštine ne treba skidati imunitet. Ne traba im skidati imunitet iz razloga što su oni tu gde jesu, u svojoj zemlji, gde žive i rade, neće pobeći i vrlo brzo će biti dostupni pravosudnim organima. Kažem, brzo, jer po mom mišljenju mandat ove skupštine neće dugo trajati zbog katastrofalnog stanja u zemlji i potrebe da jedna Vlada koja vodi antidržavnu i antinarodnu politiku bude zamenjena novom i to na izborima. Posle novih izbora, s obzirom da će postojećim poslanicima prestati mandat, a pogotovo u novim uslovima, treba razmatrati pitanje navodne krivične odgovornosti pojedinaca. Tada će ovo pitanje biti rešavano bez političkih i stranačkih dimenzija, a što sada nije slučaj. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Živodarka Dacin, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Dragan Tomić.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, vanredno zasedanje Skupštine Srbije očigledno je zakazano po vrlo urgentnom poslovniku, a između ostalog da bi se skinuo i imunitet političkim neistomišljenicima, a ovde pre svega mislim na prof. dr Branislava Ivkovića, uz dužno poštovanje docenta dr Čanovića. Prof. dr Branislav Ivković je čovek dostojan poštovanja i kao stručnjak i kao naučnik, ali ovde je pre svega svima interesantan kao političar. Razmišljajući o svemu ovome, došla sam do zaključka da možda i nije tako loše dati na značaju čoveku kao što je prof. dr Branislav Ivković, jer je očigledno to čovek koji u ovom trenutku i momentalno može da izvrši političku destabilizaciju, i ono što je još mnogo važnije, čovek od ugleda i vere od strane naroda. Razumela bih, a s obzirom da se radi o vanrednom zasedanju, a pogotovo mi se svidelo što je gospodin Čedomir Jovanović rekao, da treba da pazimo na odnos Skupštine prema državi i građanima. Tačno, smatram da postoji mnogo veći broj i značajnijih tema o kojima je trebalo u okviru ova dva meseca, u vanrednim zasedanjima, da raspravljamo. Prvo i pre svega, da se svima nama, a i narodu objasni šta je to registracija Srba na Kosovu i Metohiji, kao i na teritoriji van nje. Da li to zaista znači priznavanje Hekerupovog ustava? Međutim, ne, nama je mnogo važnije skinuti imunitet prof. dr Branislavu Ivkoviću. Da se stavi na dnevni red poljoprivreda, molim vas, vrlo je aktuelno, pa me interesuje šta se to zbiva sa cenom suncokreta, šta će biti sa šećernom repom, kada ćemo konačno raspravljati o poljoprivredi koja je ovih 10 godina iznela teret, teškog života. Dokle će poljoprivreda biti u zapećku i kada će konačno ova vlast dati primat poljoprivredi. Od svega toga, nama je mnogo važnije skinuti imunitet prof. dr Branislavu Ivkoviću. Kakav je standard naših građana, da raspravljamo o tome, zašto je iz dana u dan sve gori i zašto nam privredna proizvodnja sve više pada, a cene sve više i više rastu. Ne, nama nije ni važno to, važno je skinuti imunitet narodnim poslanicima. Ili, šta je sa kriminalom i koropcijom ili će samo na dnevnom redu večito biti kriminal i korupcija "juče". Šta je sa zakonom o univerzitetu? Da li je to ustanova od nacionalnog značaja ili je možda i neće biti, s obzirom na cene školarina, koje su potrebne za školovanje studenata, a i na nezadovoljstvo univerzitetskih profesora, pa i sami vidimo da je najavljeno da 1. oktobra univerziteti neće početi sa radom. Mi ne donosimo zakon o univerzitetu, ali zato se zalažemo da skinemo imunitet univerzitetskom profesoru. Ima još mnogo toga, životnih i važnijih tema o kojima bih želela ovde nešto da kažem, ali samo bih se zapitala jedno - kako to da politička i ideološka linija nemaju isti tretman? Ono što u beletristici može, u čistoj politici ne može. Naime, tamo se piše, govori i bori, ne zagledajući u ono što je prošlo. Ovde to nije slučaj. Kao što vidimo, vi danas menjate čak i našu istoriju. Čemu to? Nijeopozicija svemu kočnica, protivnik, da samo želi da destabilizuje ovde rad. Nismo pod drugim suncem. Mi smo ovde zajedno u jednoj skupštini i svima nam je dužnost i obaveza da radimo na dobrobit našeg naroda. Međutim, moramo se boriti za politička shvatanja i tumačenja, u ime demokratije, u ime novog, za pravog radnika i znalca na radnom mestu poslanika. Čini mi se kao da za ovim situacijama zaostajemo, kao da smo se ukrcali na voz iz 1917. godine, koji je, ako se ne varam, vozio u svetliju budućnost. Recimo, govori se i piše o suzbijanju svih negativnosti kod nas. Zar nije trenutak da se zapitamo šta mi u svojoj aktivnosti ovde činimo kao poslanici, svojim kazivanjima i svojim postupcima, da ne budemo kritikovani za nerad i koliko? Zato vas molim - moj predlog je da ovu tačku dnevnog reda skinemo, jer, pre svega, kao što ste čuli, prof. dr Branislav Ivković niti je dobio poziv za javljanje sudskom izvršiocu, a još manje da bi se pozvao na poslanički imunitet. Prema tome, pitam se čemu onda sva ova priča. Hvala.
Reč ima narodnii poslanik Dragan Tomić. Sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Slobodan Pavlović.
Poštovana gospodo narodni poslanici, uz sve ove medijske priče o reformama, o onome kako treba da izgleda nova Srbija, kako treba da izgleda budućnost, kako treba da rešavamo krupna, sudbinska i važna pitanja za državu i za narod, mi jesenje zasedanje Skupštine Republike Srbije počinjemo sa temom oduzimanja imuniteta jednom narodnom poslaniku. Bez obzira iz koje političke grupacije bio narodni poslanik, imam utisak da danas treba da se prospe prašina prema narodu, da se zameni teza narednih dana u medijima, da se vodi određena kampanja, ne bi li se srpskoj javnosti skrenula pažnja na ona pitanja o kojima se svakodnevno priča na svim mestima. Koja su to pitanja? Neki poslanici pre mene su ih pominjali. Imam utisak da nismo rekli suštinu. Suština je sledeća - kako uopšte omogućiti i napraviti da u ovoj Srbiji više nema značajnih razlika među građanima? Kako svesti politikunarednog vremena na male i neznatne razlike, na razliku oko toga da li će stopa poreza biti 17 ili 20? Mi danas stalno nešto sudbinski rešavamo. Naravno, sve više tonemo i tonemo. Danas dolazimo do toga, uz svu onu žestoku priču o borbi protiv kriminala. Sinoć sam gledao neku emisiju gde se ta teorija o borbi protiv kriminala odlaže na period od dve, četiri ili šest godina. Stalno se priča kako je neko drugi doneo kriminal u institucije. Sada je problem tajkriminal iz institucija izbaciti. To su mnogo proste stvari, ako neko hoće da reši. Ne branim ja mnogo prethodno vreme, već pitam šta ćemo svi zajedno sutra. Danas ćemo da razgovaramo o imunitetu prof. dr Branislava Ivkovića i dr Čanovića. Reklo bi se da ima osnova, ali uopšte ta tačka ovde ne treba da bude. Čovek nije imao priliku da se pozove na imunitet. Nije imao priliku ni da se izjasni o elementima krivične prijave. Jedino je mogao nekim novinarima da se izjašnjava, pošto su oni pisali, a oni su i znali šta sadrži krivična prijava. Dali su i svoj komentar krivične prijave. Neki su i presuđivali u medijima o toj krivičnoj prijavi, donoseći ovakve ili onakve ocene. Umesto da se pustilo pravosuđu, a čuli smo od mog prethodnika, koji je pročitao izjavu sudije u tom postupku, da se on sam ograđuje od postupka koji je bio u medijima. Znači, jednostavno se definitivno krši pravna procedura i ne stvaraju se uslovi ni državi, ni stranci u postupku da ono što je savršeno normalno, u nekoj normalnoj proceduri, rade i država i stranke koje su u postupku. Onda hoćemo da pričamo o novom pravosuđu. Od te priče o novom pravosuđu ono će definitivno funkcionisati u narednom periodu kroz medije, na vrlo introvertan i pogrešan način. Ne znam samo ko ima potrebu da do ovog nivoa diže takve stvari. Zašto ova tačka uopšte ovde postoji? Postoji samo iz jednog razloga - da bi se i dalje nastavila priča kako su srpski socijalisti, i oni koji su bili sa njima u vlasti, ovu državu uništili, unakazili, i ne znam šta sve nisu uradili. Da znate, gospodo, ovih dana se namiruje godina dana od vaše vlasti. Prođite malo kroz Srbiju i pitajte narod šta misli o tome. Daleko je ta priča, od one euforije koju ste imali u prethodnom periodu, otišla. Narod od vas očekuje odgovornost i da radite nešto za ovaj narod. Kada smo u proleće pričali o poreskim zakonima, znate, svake godine vi donosite budžet, on se završava na kraju godine i počinje nova godina,i vi ponovo donosite budžet. On je vaš, vi ste ga doneli, vi ga primenjujete i predajete ga narodu. Od tog posla nema ništa. Subvencije u privredi, maltene, ne postoje. Privreda staje, čak je negde na nivou 1999. Izvoz daleko pada. To nisu teme za ovu skupštinu. O tome ne treba da priča premijer ili ministri u ovoj vladi, ovde, već ćemo sada da zamenimo tezu za srpsku javnost i da kažemo - moramo mi nastaviti priču o tome da su srpski socijalisti ili neki drugi najveći lopovi u Srbiji, i kad njih počistimo onda ćemo sva pitanja rešiti. Neće narod od toga jesti hleba. Neće mu niko platiti grejanje ili struju, kad ste već najavili nove cene u telekomunikacijama, elektroprivredi, cene hleba itd. Ne mogu da se isplate seljacima soja, suncokret, itd. Ovih dana počinju štrajkovi oko toga. Hoćemo li oko toga da razgovaramo? Ne trebaju nam štrajkovi, ni nama, ni vama. Mi svi hoćemo da živimo normalno. Naravno, ponovo da se vratim na temu. Zašto gospodin Ivković? Stvar je prostra - čovek je predsednik poslaničke grupe SPS-a. Osnovni atak određenih političkih grupacija je na SPS, jer neko mora biti optužen za sve ono. Vi ovih dana morate da se odreknete i strane pomoći, jer definitivno je da do nje neće doći. Ljudi imaju preča posla, imaju svoje probleme, ti koji treba da nam daju pomoć. Danas moramo da razgovaramo o ovome. Mi ne bežimo ni od jedne teme. Niko od članova SPS-a, ni u jednom, ni u drugom parlamentu, nije se pozivao na svoj imunitet. A, ima ih podosta. Uglavnom, od kako je Slobodan Milošpević optužen za famozno krivično delo zloupotrebe službenog položaja u podstrekavanju, najvećem broju članova SPS-a se dešava slična ili ista krivična prijava. Valjda je neko pronašao član 242. stav 2, 3. i 4. zakona i izmislio da svi srpski socijalisti, i ovi drugi, moraju da budu optuženi baš za to krivično delo. Sad dolazimo do toga da neko na osnovu toga treba da piše i optužnice. Zašto nikad optužnica protiv Slobodana Miloševića nije ugledala svetlo dana? Zato što nije mogla da se napiše, pa je čovek tamo gde jeste, zahvaljujući svima onima koji su pomogli da on tamo ode. One krivične prijave koje su protiv tih lica podnete neće nikada ugledati svetlo dana. Šta se desilo sa krivičnim prijavama protiv ljudi koji su bombardovali ovu državu.Ovih dana je počelo suđenje Dragoljubu Milanoviću, iako je u svim srpskim medijima objavljena istina i Vesli Klark je sam izjavio da je on naredio da se bombarduje Radio- televizija Srbije, ali čoveku se ipak sudi kao da je on naredio da se bombarduje Radio-televizija Srbije. To je neverovatno i to više ne može da se proda ni deci u obdaništu, a kamoli ozbiljnim ljudima u ovoj Srbiji. Ponovo da se vratim na Baneta Ivkovića, zato što je jedan od najuglednijih socijalista, zato što vodi ovu poslaničku grupu, zato što pokušava da srpskoj javnosti kaže, zajedno sa svim opozicionim poslanicima, istinu i da svi moramo da branimo istinu, zato mora Branislav Ivković da bude na tapetu. Znate, to može da se radi u školi sa đacima, kada se naljutite na učenika, ali ne može u ozbiljnom domu, u Skupštini. Evo, Milka opet nešto dobacuje. Ja sam mislio Milka da si sa proleća prestala, ali nastavljaš i u jesen. Dakle, pretpostavljam da ćemo svi imati sluha, imati razumevanja i shvatiti da jednostavno ovo o čemu danas razgovaramo nije trebalo da bude tema. Tema bi bila u slučaju da je gospodin Ivković bio kod istražnog sudije i pozvao se na svoj imunitet. Neko kome nije uručena krivična prijava, ko je pročitao u medijima, neko kome je novinar rekao da će odgovarati tako ili tako, a ne organ i taj isti državni službenik koji vodi taj postupak sam kaže, neke druge snage, sile ili iz neobjašnjivih razloga, ne zna se ko, uglavnom svi srpski mediji isti dan objaviše isti tekst, odnosno sadržinu krivične prijave. Prosto neverovatno. Ovo danas upravo liči na farsu pravosuđa, a treba u četvrtoj tački dnevnog reda da razgovaramo o imenovanju sudija i vi često ovde ustanete i kažete da je ovo istorijski zakon. Taj istorijski zakon je bio i zakon o porezima. Sitne prepravke, upućivali smo, govorili smo i ovih dana iz Vlade stižu priče da nema para u budžetu za ovo ili ono. Znamo da ne može tako ići borba protiv sive ekonomije. (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Tomiću.) Samo još dve sekunde. Kada je u pitanju Zakon o ekstra profitu, on sam dolazi i postaje antipropaganda sebi. Upozorili smo da ne može na taj način taj zakon da se primenjuje. Svi zajedno iz opozicije, a čak su i neki vladajući poslanici o tome govorili, i ne vredi. Na kraju da kažem, mislim da Skupština Srbije preuzima ingerencije onoga što joj ne pripada. Trebalo bi u ovom slučaju da se ogradi od ove odluke, da ovu tačku dnevnog reda povuče iz rasprave i da kada bude završena redovna procedura pred pravosudnim organima tek tada, ako postoje elementi ili uslovi i ako Administrativni odbor u ovoj skupštini nešto kaže na tu temu, razgovaramo oko toga. Ovo ne liči ni na šta i ovo je jasna politička farsa, sa željom da se kroz medije u narednom periodu čoveku nastavi suđenje i dalje.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Pavlović, a sledeći prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Slobodan Tomović.
Gospođo Mićić, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, poštovane koleginice i kolege, svakako je u skladu i sa Ustavom i sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine Republike Srbije da poslanici mogu da traže i zakazivanje vanrednih zasedanja parlamenta, što je i sada učinjeno na osnovu zahteva koji su podneli 126 narodnih poslanika iz vladajuće DOS asocijacije. To nije ni sporno i ne smeta, naravno. Ono što smeta meni, kao i nekim drugim narodnim poslanicima koji su pre mene govorili, to je dnevni red današnje sednice, koji je takođe utvrđen na osnovu predloga 126 poslanika, koji su zakazivanje i tražili. Nemojte mi zameriti, ali ovaj dnevni red ove sednice mi liči na onu narodnu - dok kuća gori baba češlja vunu. Zašto tako mislim? Ima mnogo razloga, a dva su osnovna. Prvi, ni jedna predložena tačka dnevnog reda po svom značaju, po svojoj važnosti, ne zahteva ni hitan, ni vanredni postupak, tim pre što će redovno zasedanje naše skupštine biti za narednih 10, 15 dana, osim ukoliko nije predlog za oduzimanje imuniteta narodnom poslaniku i šefu poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije prof. dr Banetu Ivkoviću i kolegi iz Stranke srpskog jedinstva, pitanje od najvećeg nacionalnog interesa u ovom trenutku, koje ugrožava funkcionisanje parlamenta, ugrožava vršenje vlasti DOS-a ili ne daj bože funkcionisanje naše države. Nije naravno. Razlozi su drugi. Bilo je mnogo više razloga da se na dnevni red Osmog vanrednog zasedanja našeg parlamenta stave mnoga druga pitanja koja su potresala političku pozornicu Srbije u prethodna dva meseca, čiji su upravo zagovornici bili predsednik i potpredsednik Demokratske stranke Srbije i predsednik Savezne Republike Jugoslavije i predsednik parlamenta, mada on kaže da on nije u toj funciji. To ne mogu da razdvojim, kada govori kao predsednik Skupštine, a kada kao potpredsednik partije, jer mu to dođe na isto. Ta pitanja su pokretale i mnoge druge, pre svega opozicone partije i Socijalistička partija Srbije, Srpska radikalna stranka i druge. Treće, što je, naravno, ukupno stanje, veoma loše i veoma teško koje imamo u Republici, zahtevalo osmu vanrednu sednicu sa drugim pitanjima, kao što su stanje separatizma u Jugoslaviji, kao što je stanje na Kosovu i nepoštovanje deklaracije koju je ova skupština usvojila, kao što su pritisci prilikom registracije za izbore na Kosovu, kao što su nepoštovanje Ustava i zakona, jer su i ova i Savezna skupština donele mnogo zakona i veliki broj uredaba koje su lišene svakog osnova, o korupciji, mitu i umešanosti Vlade Republike Srbije, visokih funkcionera MUP-a. To je sigurno zasluživalo pre da se nađe na dnevnom redu, nego što je ovo danas. Privreda u Srbiji ne funkcioniše. Da vas podsetim da je od septembra 2000. godine pa do danas zaostajanje ufizičkom obimu industrijske proizvodnje.....
Gospodine Pavloviću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Ovo je dnevni red i nemojte me molim vas prekidati. Kada mi istekne vreme vi mi oduzmite reč. Zaostajanje u proizvodnji je od 3 do 15%, a u periodu od 1994. do 1999. godine beležili smo stalni rast, a u 2000. godini imali smo povećanje društvenog proizvoda čak 11%. Pad usluga, broj nezaposlenih je od septembra do danas povećan za 40.000 i sada iznosi 765.000. Tu ne računam "Zastavu" i druge koji se više i ne prijavljuju. Ogroman rast cena od 80 do 90%, a u Beogradu i dramatično povećanje cena komunalnih usluga, i na kraju, prosečna plata od 5.000 dinara, a najniža od 2.800, kao i potrošačka korpa od 11.500 dovoljno govore o tome kakva je situacija među građanima i u socijalnom i u ekonomskom položaju radnika u našoj Republici. Zahtev za oduzimanje imuniteta prof. dr Branislavu Ivkoviću, šefu poslaničke grupe Socijalističke partije, mislim da je neosnovan i da su profesor Ivković i dr Čanović, koji su ovde govorili, jasno stavili do znanja da niti su pozivani na saslušanje, niti su se pozivali na imunitet. Zašto onda to stavljamo? Razlog je prost. Tu se u stvari radi o klasičnom primeru i daljeg progona političkih neistomišljenika i poslanika opozicionih partija, pogotovo kada je reč o profesoru Ivkoviću, koji je visoki funkcioner Socijalističke partije Srbije, da bi zamenili teze, pa da se građani bave time, a ne ovim što sam malo pre rekao. Nema ni jedan valjan dokaz. Ovo smo dobili na zasedanju i to je rekao kolega iz Srpske radikalne stranke, prof. dr Šešelj i to ne može biti uopšte osnov za oduzimanje imuniteta ni jednom poslaniku, pa ni ovoj dvojici o kojima je reč. Hoću da vas sve zajedno podsetim još na jednu stvar. Krivična prijava i to što je objavljeno u novinama, to je poteklo iz onog famoznog Zakona o završnom računu budžeta za 2000. godinu. Taj zakon je bio na raspravi kao što znate i posle žestoke kritike koju je doživeo, premijer Đinđić i ministar finansija Božidar Đelić su brže bolje zakon povukli i rekli da će biti nastavljeno dalje istraživanje budžetskih inspektora ili finansijske policije i tako dalje. Prošlo je nekoliko meseci, ne znamo šta je ishod svega toga. Taj zakon se nije ponovo pojavio pred parlamentom, ali se pojavilo nešto drugo. Pročitao sam, verovatno je neko i od vas, izjavu zamenika ministra finansija, ne znam kako se zove, Dejana Popovića da je navodno završena kontrola i da su podnete prijave gospođo, navodno protiv svih ministara, kao navodno svi su pravili neke greške i tako dalje. To je po istoj logici. Sad ćemo da skidamo imunitet i tim svim bivšim ministrima i tako dalje. Dakle, ono što mogu da kažem, a nisam još ni vreme iskoristio, jeste da je ova rasprava političke prirode, uperena protiv opozicionih i pre svega političkih neistomišljenika i da će i ovo biti, priznali vi to ili ne, teror većine nad manjinom i to nikako nije demokratski čin na koji se vi pozivate, pa ja vas pozivam da u nedostatku dokaza povučete ovaj predlog, pa kada bude bilo osnova da ponovo vratite parlamentu na odlučivanje. Osam minuta i 15 sekundi.
Uredno. Reč ima narodni poslanik Slobodan Tomović, a posle njega narodni poslanik Borivoje Drakulović.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih da javnosti kažem zbog čega mi danas raspravljamo i zašto je ovo uvršćeno kao tačka dnevnog reda. Pre svega, zbog toga što u narodu raste rejting SPS-a, a ja ću da otrpim to što ćete vi da se nasmejete, a postoji i ona poslovica: "Ko se poslednji smeje....". Dakle, zbog tog narastujećeg rejtinga, neophodno je nešto raditi i verovatno je da, rekao bih aktuelne moćnike čija je logistička podrška poslanička većina, počinje da hvata panika, a onda šta treba uraditi, treba udariti po toj partiji i po njenim čelnicima. Naravno, da stvar ne bi bila lična, da ne bi niko razumeo da se kao parlament obračunavaDOS sa Banetom Ivkovićem, u sve to umešali smo i dr Čanovića, da bi stvar naoko izgledala principijelna. A, kakav nam se pravni okvir nudi za ovo o čemu danas ovdetreba da raspravljamo? Hajde da i to kažemo javnosti. U članu 77. stav 4. Ustava kaže se: "Protiv narodnog poslanika koji se pozove na imunitet ne može se, bez odobrenja Narodne skupštine, pokrenuti krivični postupak ili drugi postupak u kome se može izreći kazna zatvora". Ko je tražio, da li Administrativni odbor ima za to dokaz, ko je tražio i ko je tvrdio da su se prof. dr Branislav Ivković i dr Čanović, pozvali na imunitet? Nisu, što se kaže, otišli ni da obave taj razgovor u okviru nekog istražnog postupka gde bi se tako nešto tražilo. Prema tome, ako se oni nisu pozvali na imunitet, o čemu onda Narodna skupština treba da odlučuje? Sa druge strane, Administrativni odbor nas nagovara da ne primenimo imunitet za narodnog poslanika, pozivajući se na član 77. stav 5. Ustava Srbije, koji glasi: "Narodna skupština može odlučiti da se primeni imunitet". A, Administrativni odbor kaže - vi, poslanici, odlučite da ne primenite imunitet. Dajte da vidimo šta mi u stvari, možemo zašto plediramo na član 77. i šta nam je ostalo, tačka 5. zakona ili nešto drugo. I naravno da je žalosno kada ja, koji sam po obrazovanom profilu magistar tehničkih nauka, treba da pričam o stvarima koja proističu iz prava i koje bi morale da su notorno jasne, pre nego što dođu nama narodnim poslanicima da o njima raspravljamo i o njima da govorimo. Dakle, o čemu se radi? Radi se o tome da su odluke Administrativnog odbora koje se nama ovde predlažu zasnovane na pogrešnom tumačenju ustavnih normi, a i da prethodno nisu ispunjene procesne pretpostavke za izjašnjavanje od strane Administrativnog odbora i Narodne skupštine. Još nešto da kažem, moramo se dogovoriti da ne bismo bili samo glasačka mašina, koja je to procedura, koji je to postupak, koja je to tehnologija i o tome su već kolege poslanici govorili, koja mora da bude sprovedena pre nego što to dođe ovde da mi o tome raspravljamo. U protivnom, mi narodni poslanici ličićemo na onu dečiju skupinu koja se igra one igrice - Jerečkinje - baračkinje, pa ovi kažu - koga ćete, a mi kažemo - toga i toga, i damo toga i toga, neka rade sa njim šta im je volja. Dakle, predlažem, prvo da se zastane sa ovim postupkom i da se prethodno zatraži i izvrši autentično tumačenje člana 47. Ustava Republike Srbije, a to znači da se otklone procesne pretpostavke u smislu izjašnjavanja narodnog poslanika, da li se poziva ili ne na svoj imunitet. Drugo, da pre sledećeg izjašnjavanja usvojimo ovde metodologiju ili proceduru koja mora da bude zadovoljena i po njoj postupljeno na Administrativnom odboru pre nego što dođe nama ovde da o tome raspravljamo. Toliko i hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Borivoje Drakulović, a posle njega narodni poslanik Božidar Vučurović.
Poštovane koleginice i kolege poslanici, ja bih da nešto drugo kažem u odnosu na ovo što se do sada govorilo. Puno je rečeno i ne bih se ponavljao iz prostog razloga što svi što su govorili tačno i precizno znaju o čemu se radi. Ja ću jedan ugao da osvetlim, da pokušam iz iste situacije o kojoj vi ovde govorite. Dolazim iz dela Srbije, to jest Vojvodine, odnosno bliže severu Bačke, gde je srpski narod zapravo manjinski narod, gde na poziv i na mig predsednika opštine, jer nikada tamo ne može biti Srbin predsednik opštine, automatski sledi hapšenje ili pritvor. Onda ne treba raspravljati o imunitetu i ničemu, jer je većina tu koja je prisutna, spremna da plati, pretpostavljam ceh glasova nacionalnih manjina koje su date DOS-u. Samo iz tog razloga govorim ovo jer smo iskusili i iskusili ste u Skupštini Vojvodine, gde je većina takva kakva jeste, gde je procenat stanovništva srpskog u odnosu na procenat sastava Skupštine Vojvodine, toliko grozan da boli glavai da se jednostavno ni jedna odluka ne može doneti, a da nacionalne manjine ne odnesu prevagu i nadam se, i žalim što će se tako desiti, doneti odluku o otcepljenju Vojvodine od Srbije. Ovo je proširena tema, ali je istina takođe ovakva. Ovo govorim da bi se zaštitio narod, da ne dođemo u situaciju jednog momenta kroz vaše regionalizacije da Ustav iz 1974. godine bude strašno dobar u odnosu na ovo što vi nama spremate. Mi koji tamo živimo, mi smo iskusili i da smo morali znati mađarski jezik obavezno da govorimo da bi mogli da se zaposlimo i na najprimitivnijem poslu, ne potcenjujem nikoga, recimo, konduktera, portira, kurira i ne znam čega. Ako nam to sada sve spremate, a sprema se, to osećam, jer i tamo već, a sudije su inače druge nacionalnosti, istražni takođe, predsednik opštine takođe, bilo ko da ne bih izazivao replike, ali me nije ni briga na kraju krajeva i neka bude replike, ali ćemo tu argumentovano reći, a uostalom zašto ne reći? Taj pokret "Otpor", famozni, koga neko formira, a zna se i ko, naš her kancelar Đinđić, preko Kase, proziva uglavnom srpske lopove. Bože moj, Mađara lopova nema. Znači, proziva uglavnom srpske lopove, i treba ih hapsiti sve redom, ali sto hektara s one strane granice i sto hektara sa ove strane granice, to ne treba ni dirati, jer potpredsednik Vlade je zaštićen "ko bijeli međed", kako bi rekli u mom selu. Tako, da znate, principijelno vam govorim, razmislimo šta radimo sa imunitetom, na koji način to radimo u stranci. Toliko i hvala.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista ne mogu da verujem o čemu mi raspravljamo evo već skoro tri sata, raspravljamo o odluci Administrativnog odbora, da predloži Skupštini da se ne uspostavi imunitet ljudima koji se na taj imunitet nisu ni pozvali. To bi vam isto bilo kao kad bi sada Bane Ivković rekao - neću da pijem viski, a Administrativni odbor kaže - Bane Ivković ne može da pije viski. Neverovatno. A Administrativni odbor donosi odluke na osnovu nekakve dokumentacije, donosi odluke bez rešenja o sprovođenju istrage, donosi odluke na zahtev političkog komesarijata DOS-a. Ne upostavljati imunitet onda kada se čovek ne poziva na njega, to je nebuloza. Ukidati imunitet kada se čovek pozove na imunitet, to je nešto što bi eventualno moglo da bude u nadležnosti Administrativnog odbora, na osnovu Ustava ove Republike. Međutim, politički progon je osnova vaše politike, ono što ne uspete i ne umete da uradite na privrednom i svakom drugom planu, vi nadoknadite progonom političkih protivnika. Nisu samo gospoda Ivković i Čanović bili na dnevnom redu Odbora. I ja sam bio, i ne znam da li mi je Odbor ukinuo imunitet, ili je preneo mišljenje Skupštini da mi ga ukine, ali je neverovatna stvar za šta se i kako se imuniteti ukidaju. Pa zar niko od članova tog odbora nije mogao da se upita ili se nije upitao - zašto posle osam godina, zar se niko nije upitao - da li je MUP podneo prijavu, ili je MUP odbacio prijavu, pa bi mu rekli - MUP je odbacio prijavu. Da li se iko upitao - da li je tužilaštvo odbacilo prijavu, pa bi mu rekli - jeste, odbacilo je. Pa da je pitao - da li je drugo tužilaštvo odbacilo prijavu, takođe bi mu rekli da je odbacilo. E, na osnovu privatne tužbe, posle osam godina, na nagovor političkog komesaraijata DOS-a, pokreće se po privatnoj tužbi istražni postupak, bez rešenja o sprovođenju istrage, čak ni to nije bilo na Administrativnom odboru, i donosi se odluka, ili o oduzimanju imuniteta, ili o uspostavljanju, ili o predlogu Skupštini da se imunitet ne uspostavi, ili oduzme. To je smešno, to je zaista smešno. Međutim, ja sam ponosan, ponosim se kada me lopovi nazivaju lopovom, kada me reketaši nazivaju iznuđivačem, srce mi je toliko veliko da su morali da otvore vrata na terasi, da bi stalo u ovu salu. Neverovatne stvari se događaju. Država propada, a "baba češlja vunu". Raspravljaju o tome da li je Božidar Vučurović iznuđivač -pa, Božidar Vučurović ne ume ni svoje novce da iznudi, koje mu duguje i država, i bog te pita još koliko ljudi u ovoj zemlji. Po privatnoj tužbi, posle odbačene krivične prijave od strane MUP-a, posle odbačene krivične prijave od dva tužilaštva, neverovatno. I zbog toga, znam da su i ova dva procesa isto tako montirana i politička, da je jedan na osnovu dokumenta koji još nije ni prošao kroz ovu skupštinu, da je ovaj drugi od ucveljenih roditelja, koje potpuno shvatam i razumem, ali to što vi radite, jednog dana će vam se obiti od glavu, kao što se obija sada socijalistima. I oni su mislili da su nezamenjivi, i oni su mislili da će večito ostati na vlasti, ali nisu. I sada se njima uzimaju imuniteti. Takođe sam ponosan što nijedan član SRS i nijedan poslanik nikada nije glasao da se bilo kome ne uspostavi ili oduzme imunitet, bez obzira iz koje političke grupacije bio. Doći ćete vi svi na red. Među vama ima ovde 20 ljudi protiv kojih su podnete krivične prijave i protiv kojih se vode postupci, nijedan nije došao na dnevni red ove skupštine. A ako bih sutra npr. podneo 170 krivičnih prijava, da li bi o svih 170 vas ovde ova skupština raspravljala? Zaista neverovatno. Maltretirate ljude, progonite političke neistomišljenike i mislite da ćete time skrenuti pažnju građana Srbije sa onoga što ih tišti, a to je vaša transparentnost. Od kada ste vi došli na vlast, jedino transparentno u ovoj državi su novčanici građana Srbije, potpuno prozirni. I to - transparentno, nisu vas dobro naučili, fonetski znači prozirno. Vaša politika je prozirna. Nju već mogu da prozru i mala deca. Nemojte se igrati suda, ovo nije sud, ovo je Skupština. Nas 250 treba da odlučimo o našim kolegama, treba da razlučimo sudsku od izvršne vlasti i od zakonodavne, treba da zaštitimo poslanike, koji predstavljaju zakonodavnu vlast, od samovolje i izvršne vlasti i od samovolje sudske vlasti, i od samovolje političkih stranaka, koje su na vlasti. Razmislite malo o tome, pogotovu što se ljudi, ali nijedan jedini put, nisu pozvali na poslanički imunitet. Ukidate im nešto što nemaju. Neverovatno. Meni se retko dešava da ostanem bez reči, ali sam zaista ostao bez reči.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, Administrativni odbor Narodne skupštine Republike Srbije predlaže narodnim poslanicima da ne uspostave imunitet dvojici opozicionih poslanika, a pri tom ne nude potrebnu dokumentaciju i dokaze, kako bismo se mi uverili da zaista treba omogućiti sudskim organima da preduzmu radnje u istražnom i sudskom postupku. Naravno, sve to prati medijska hajka u kojoj se ljudi unapred proglašavaju krivima i u kojima ljudi nemaju šanse da kažu svoju reč da na neki način demantuju te optužbe. To sve liči na neka prošla, nama poznata Brozova vremena i na donošenje unapred određenih presuda. Kako da donesemo ovako važnu odluku bez potrebne dokumentacije i dokaza? Da li da vam verujemo na reč? Verovali su građani Srbije vama na reč da će biti bolje, da će se lepše živeti, da će biti rešen problem Kosova i Metohije,da će se rešiti spor sa Crnom Gorom, da će doći do porasta proizivodnje, a sada vam već ne veruju da ćemo za dve godine uvoziti sezonsku radnu snagu, jer je to već neozbiljno i smešno. Verovali su vam da će se rešiti mnogi problemi i sporost u pravosuđu, da će mediji biti otvoreni, da će u Srbiji poteći med i mleko. Šta su dobili time što su vam verovali na reč, a vi nas sada ponovo terate da vam verujemo na reč? Dobili smo NATO snage na srpskim drumovima, otpuštanje radnika, pad proizvodnje, enormni rast troškova života.
Gospodine Stamenkoviću, molim vas da pređete na tačku dnevnog reda.
Kriminal u Vladi, o kome je govorio potpredsednik DSS-a Dragan Maršićanin, a o kome nije obavestio predsednika Narodne skupštine, Dragana Maršićanina, pa predsednik Narodne skupštine o tome zaista nema pojma. Srpska radikalna stranka je zahtevala i podnela pisani zahtev, sa valjanom dokumentacijom, sa potpunom dokumentacijom o štetnim, nepravilnim i kriminalnim radnjama ministara Batića i Mihajlovića, da o tome raspravljamo, to nije došlo na dnevni red. Ne treba bežati od rasprave. Narodna skupština je mesto gde treba o svemu razgovarati, i o nekim prijatnim i o neprijatnim stvarima. Ne bežimo od toga da zaista narodni poslanici kao građani Srbije, baš kao i ministri, baš kao i svi javni funkcioneri i nosioci drugih javnih funkcija, moraju polagati račune pred narodom, sudom i Skupštinom. Ali, prvo morate uveriti nas narodne poslanike da kolegama oduzmemo imunitet, da su zaista krivi, da su zaista uradili nešto zbog čega treba da odgovaraju pred sudom ili pred sudom javnosti. Mislim da i u ovoj sali nema narodnog poslanika koji ne misli ovako i koji nije spreman da za dokazane kriminalne radnje u svakom trenutku glasa da se ne uspostavi imunitet. Ali, mislim da ovom raspravom zamagljujemo neke druge probleme. Hajde da do početka redovnog zasedanja Narodne skupštine nečim zabavimo narod, hajmo nekog iz prethodnog režima da optužimo, da punimo stranice štampe, da ne pričamo o najavljenom poskupljenju struje i ostalih potreba građana, da ne raspravljamo o tome šta se dešava na Kosovu i Metohiji, da ne raspravljamo o tome da će popisom stanovništva na Kosovu i Metohiji već biti stvoren jedan ambijent da se kaže, eto, toliko ima Srba i njihovo je pravo da izađu na izbore ili ne izađu i oni koji su glasali to je njihovo pravo i oni koji nisu glasali, to je takođe njihovo pravo. Znači, da skrenemo pažnju sa sve većeg broja nazposlenih radnika, sa sve veće bede, sa postepenog gubitka suvereniteta. Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam vas da ne uvažite odluku Administrativnog odbora i predlog tog odbora, već da donesemo odluku da se ostavi imunitet narodnim poslanicima, a taj slučaj ne zastareva, kako smo čuli od prof. dr Šešelja, da sačekamo da oni kao građani, po isteku njihovih mandata, ukoliko ima razloga, normalno prisustvuju suđenju po privatnim tužbama. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić, a posle njega narodni poslanik Dragan Maršićanin.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj predlog Administrativnog odbora o oduzimanju imuniteta narodnim poslanicima u stvari i nije neko iznenađenje. Većinsko nasilje DOS-a se nastavlja. Moram da se setim 18. juna, kada je ovde zaista bilo eksperimentalno oduzimanje imuniteta narodnim poslanicima na jedan legalistički način, to jest iznošenjem narodnih poslanika iz Narodne skupštine. Verovatno sada Narodna skupština, odnosno DOS-ovska većina, želi još više da legalizuje legalitet, pa će pre toga oduzeti imunitet narodnim poslanicima i umesto u hodnike, nosiće ih u zatvore. To zaista nije veliko čudo, jer nismo ni očekivali ništa bolje. Čuli smo da je možda nepotrebno govoriti o oduzimanju imuniteta. Međutim, dobro je da ovo građani čuju, građani koji danas očekuju da raspravljamo o egzistenciji, o teškom stanju u ekonomiji, socijalnim pitanjima itd. a mi raspravljamo o imunitetima narodnih poslanika za koje nije utvrđeno i Administrativni odbor ne daje nikakave argumente da se radi o poslanicima koji zaista zaslužuju da im se imunitet oduzme. Danas imamo blokadu na putevima Vojvodine, pre svega, ne samo zbog pravosudnih organa nego zbog jednoumlja, koje je obećalo u predizbornoj kampanji jedno, a sada čini drugo. Zbog toga, povlačeći paralelu između ovog predloga Administrativnog odbora, nije ništa drugo nego samo nastavak jedne kataklizme u kojoj se Srbija danas nalazi. Ne mogu shvatiti da ovo nije politički revanšizam prema političkim protivnicima, nego kao prema političkim neprijateljima. Otuda i nemamo u ovom papiru, koji je dostavio Administrativni odbor, ni jedno valjano i validno objašnjenje, kako bi narodni poslanici svojim razumom, svojom savešću mogli da glasaju i donesu bilo kakvu odluku. Upravo zbog toga činjenica i dokaz je da većinska DOS-ovska koalicija, za koju sam čuo da se raspala na neke frakcije, što me ne raduje, jer na žalost, neće moći izvršiti data obećanja koja su dali građanima, neće moći da dobiju one milijarde iz donacija, koje su obećali građanima, a naravno, sada ih je strefila i kolateralna teška nesreća, koja može da utiče kao opravdanje za neispunjene obaveze prema građanima koji danas, ne samo da štrajkuju glađu zbog toga što žele da sačuvaju svoje parče ognjišta u južnoj pokrajni naše države, nego su doveli građane u stanje da izvršavaju samoubistva u nemoći da prehrane svoje porodice, da svoju decu šalju u škole zbog visokih nameta i dažbina koje je ova DOS-ovksa vlast učinila. Dakle, umesto da se bavimo tim stvarima, a moram se vratiti na sedmu sednicu, da pozovemo klijente koji su podložni Zakonu o ekstra profitu i ekstra imovini, da raspravljamo o tim ljudima, Dušanu Mihajloviću, Nebojši Čoviću, Vladanu Batiću, Jožefu Kasi itd, mi danas raspravljamo o političkim neprijateljima.
Gospodine Kesejiću, pre tri sata smo utvrdili dnevni red i molim vas da govorite o onome što je na dnevnom redu.
Jeste, utvrdili smo dnevni red, ali ste nam dali takav materijal da možemo da govorimo upravo na ovaj način kako ja to objašnjavam. Vi ne želite da čujete istinu i to je najveći problem. Želim da kažem da je potrebno da razgovaramo i o nečem drugom, da ne sklanjamo političke protivnike koji su spremni da ovde kažu zašto se protivimo izjavi Kase, koji poziva na internacionalizaciju autonomije Vojvodine. Zbog toga je to krucijalno pitanje današnjeg političkog delovanja u Srbiji. Mi danas raspravljamo upravo o "političkim neprijateljima" i želimo da im se taj imunitet oduzme, kako bi prikazali građanima, evo, vidite, izvršili smo data obećanja, kriminalce ćemo da strpamo u zatvor. Međutim, ni jedan validan dokaz ovde Narodna skupština nije dobila. Sem toga, smatram da bi današnjim donošenjem odluke Narodne skupštine, oduzimanjem imuniteta narodnim poslanicima, dali u stvari signal sudijama, pravosudnim organima da se oni kazne. Dakle, da kažu, evo vidite, parlament je doneo odluku da ste vi krivi, oduzeli su vam imunitet i vi ćete naravno morati biti kažnjeni i više od 5 godina. Do 5 godina ova skupština bi se osramotila, jer je oduzela imunitet, a zakonom se ne može oduzimati imunitet ukoliko se ne pretpostavi da bi činjenjem krivičnog dela ta kazna bila veća od 5 godina. Prema tome, vi sami tim već ukazujete sudskim organima šta da čine i na koji način da se ponašaju prema poslanicima kojima oduzimate imunitet. To neće biti kraj. Upravo zbog toga, tog principa za koji se vi zalažete, zbog legaliteta u koji ste se kleli, Narodna skupština ima mogućnosti, i pored predloga koji je dobila od Administrativnog odbora, da razmisli dobro da li će se sutra na toj optuženičkoj klupi naći poslanici, a pre svega ministri Vlade Srbije koji su zaslužili to, a za koje mi srpski radikali imamo dokaze, i ja ih imam, i gospodin Maršićanin, i vi, ali ne želite da iznosite to pred Skupštinom, nego kao partijski rukovodilac, dakle u najvišoj službi, pored predsednika države dr Vojislava Koštunice, vi govorite o nekim kuloarima, o kriminalu. Ovde bi narodni poslanici trebalo da znaju to što vi znate. Niste nam dovoljno bili ni iskreni ni rečiti. Zbog toga, ukoliko vam smeta to što mi govorimo, onda sigurno da jedina mera može biti opomena, isključenje, oduzimanje imuniteta i sve te represalije koje ste vi kao većinska koalicija u mogućnosti da učinite. Zbog toga predlažem da se povuče ovaj predlog, odnosno da se vrati taj predlog Administrativnom odboru i da se Narodna skupština ne izjašnjava o oduzimanju imuniteta ovih poslanika.
Reč ima narodni poslanik Dragan Maršićanin, a posle njega narodni poslanik Dragan Čolić.
Izvolite, narodni poslanik Dragan Maršićanin.
Hvala lepo, gospodinu Mirčiću vama je bilo šta teško objasniti, pa ću ostaviti nerazjašnjeno, a neću kao moj uvaženi ... (poslanik Mirčić dobacuje smesta)...
Molim narodne poslanike da ne dobacuju.
Neću kao moj uvaženi predhodnik da pravim paralelu između cene suncokreta i predloga Administrativnog odbora, već ću pokušati da se osvrnem na teze koje su ovde iznete i koje se pozivaju na Ustav, i protiv kojih se pokušava da ospori mogućnost i pravo Narodnoj skupštini da se o ovome, što je stavljeno na dnevni red, Narodna skupština izjašnjava. Da bismo se pozivali na Ustav, najbolje je Ustav pročitati, a ja ću iskoristiti priliku da ovde pročitam jedan njegov deo, koji o ovome govori. To je član 77, koji je više puta danas pomenut, u kome pored ostalog, stoji sledeće: "Protiv narodnog poslanika koji se pozove na imunitet ne može se, bez odobrenja Narodne skupštine, pokrenuti krivični postupak ili drugi postupak u kome se može izreći kazna zatvora". I poslednji stav člana 77: "Narodna skupština može odlučiti da se primeni imunitet prema narodnom poslaniku i ako se sam na njega nije pozvao, kada je to potrebno radi izvršenja njegove funkcije". Ovaj deo člana 77. ne citiram da bi se izneo suprotan stavovomekoji ću ja sada izneti, a moj stav je sledeći. Te činjenice mi imamo. Istražni sudija se obratio Narodnoj skupštini, sa zahtevom da se ne primeni imunitet prema narodnim poslanicima, ali Administrativni odbor je dužan, prema članu 67. Poslovnika o radu Narodne skupštine, da ovakva pitanja razmatra i na osnovu togaupućuje predlog Narodnoj skupštini da se o ovom pitanju izjasni. Ovo što mislim da može zaista da otkloni izvesne nedoumice, mislim da je Administrativni odbor pogrešio i moja je sugestija da u budućim prilikama - a za gospodina Vučurovića, stigao je zahtev od istražnog sudija vezano za krivično delo iznude - ovakve predloge priprema tako što će, u skladu sa članom 77. Ustava, ponuditi i predložiti Narodnoj skupštini da se izjasni o utvrđivanju imuniteta i o primeni imuniteta. Narodna skupština će takvu odluku doneti ili doneti odluku kojom se takav predlog ne prihvata. Dakle, to je moglo da se učini i u današnjem slučaju, da se predloži, ne kao stav nego kao tačka dnevnog reda, da se primeni imunitet na narodne poslanike o kojima danas razgovaramo, a Narodna skupština da se izjasni da li takav imunitet uspostavlja ili ne. Mislim da smo ovim, bar što se mene tiče, razjasnili sve nedoumice oko zakonitosti i ustavnosti predloga Administrativnog odbora i zakonitosti i ustavnosti odluke koju će danas Narodna skupština doneti.
Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, kao predsednik poslaničke grupe, treće javljanje.
Dame i gospodo narodni poslanici, moje treće javljanje kao predsednika poslaničke grupe, iskoristiću da bi razložno demantovao sve ovo što je rekao gospodin Maršićanin. Upravo, njegovo izlaganje pokazuje dokle nas može dovesti specifični voluntarizam u vođenju Narodne skupštine i u uobličavanju mesta i uloge najvišeg organa zakonodavne vlasti u okviru našeg pravnog poretka. Ustav je proklamovao imunitet narodnih poslanika. Ne može sada skupština da uspostavlja taj imunitet. On već postoji. Skupština može samo u jednom slučaju, i to protiv volje narodnog poslanika, ako narodni poslanik dozvoli da bude uhapšen, strpan u zatvor, da se vodi postupak itd, a on se ne poziva na imunitet, protiv njegove volje da mu uspostavi imunitet i da ga jednostavno natera da izađe iz zatvora. To može Narodna skupština. Nema šta Narodna skupština da uspostavlja, kada je to Ustav uspostavio. Upravo na ovom primeru vidimo koji je naš osnovni problem. Svako sebi dozvoljava da bude pravnik, da kompetentno tumači pravne norme, opšta pravna načela, pravnu istoriju, principe parlamentarizma, principe pravnog poretka, principe prava poretka. Pravo je jedna od najstarijih nauka. Pravo je verovatno najstarija nauka. Ne sme se ni pravo tako potcenjivati, jer kada bi svaki amater mogao ovako kompetentno da tumači pravne principe, ne bi trebalo ni Pravni fakultet da ima. U ovom slučaju, mi moramo da vodimo računa o onome što je veoma važno. To je činjenica da neko pokušava da vodi krivični postupak protiv narodnih poslanika. Naravno, neko ko ima ustavna i zakonska ovlašćenja. Mi treba da izvlačimo zaključak, šta je za pravni poredak bolje, da svako može kada mu padne napamet da cima narodnog poslanika, da ga izvodi na sud. Upravna vlast, u slučaju prekršajnog gonjenja, što je strašno, što je neverovatno, što su radili socijalisti uz pomoć Nove demokratije, uz veoma važnu ulogu Nove demokratije kao izvršioca ili po pitanju vođenja krivičnog postupka, bilo da goni javni tužilac, bilo da se goni po privatnoj tužbi. Šta je veće zlo? Uvek je veće zlo dozvoliti na ovaj način mešanje upravne i sudske vlasti u rad parlamenta, nego zaštititi narodnog poslanika od takve vrste gonjenja. Parlament mora biti ubeđen, težinom krivičnog dela i težinom dokaza, da zaista treba nekog svog člana da isporuči sudskoj vlasti. Niko ovde i ne pokušava da nas ubedi, nego nam javni tužilac ili istražni sudija šalju u jednoj ili dve rečenice, navedu član krivičnog zakona, i dajte ga. Gde to tako može? Nigde tako ne može u cilivizovanom svetu. Vi želite kod nas takvu praksu da ustrojite. Umesto da nas ovde satima ubeđuju, da izvode dokaz, da se obavi malo preliminarno suđenje. Pogledajte slučaj američkog kongresa - da bi američki predsednik bio osuđen, jer on ima imunitet, mora prvo Senat da mu sudi. Prvo suđenje je suđenje Senata, pa tek posle toga može biti dostupan redovnim sudovima, ako ga Senat proglasi krivim, i može da ide u zatvor. To je suština imuniteta. Vi se ovde sa tim imunitetom poigravate. Ali, na stranu to. Dosadašnje iskustvo govori da je u ovakvim slučajevima političkih suđenja i političkih oduzimanja imuniteta uvek vlast imala štete, a uvek je progonjeni imao političke koristi, ako stisne petlju i izdrži sve ono što mu vlast nametne. S druge strane, treba imati u vidu stanje u našem pravosuđu, stanje u društvu uopšte. Prvo, stanje u pravosuđu je gore nego što je ikad bilo. Treba vam dokaz. Evo vam dokaza - izvesni Stakleni je upucao sa osam metaka Petra Panića. Za njim je bila poternica, a on je pobegao u inostranstvo. Čim se promenila vlast, Stakleni se vratio ovde i slobodno se šeta po Surčinu, pod zaštitom vlasti i nikakav se postupak ne vodi. To vam je jedan dokaz. Drugi dokaz je Stanko Subotić - Cane. (Glas iz sale: A, Burgija?) Za Burgiju ovoga puta neću da govorim ništa. Tek spremam materijal. Vi koji ne znate, tako hrabro to izričete, a vidim ovde neke koji su se zabrinuli zbog pominjanja braće Burgija. Zato, vodite računa. Vi se ne zamerate meni nego nekim šefovima vaših stranaka. Imamo li pravosudni sistem? Nemamo. Kod nas se gone samo politički protivnici. Kada smo u Saveznoj skupštini tražili anketni odbor da se ispitaju okolnosti i činjenice vezane za otmicu i eventualno ubisto Ivana Stambolića, odbijeno je. Sada ćemo da vidimo da li će ovde biti odbijen taj anketni odbor. Zašto se bojite? Sudovi su nemoćni. Bili su ranije nemoćni, sad su nemoćni. Da vidimo šta stoji iza toga. Da vidimo oko Pavla Bulatovića, da vidimo oko mnogo drugih ubistava, iza kojih verovatno postoji politička pozadina. Da vidimo ko to štiti, ko to krije. Da vidimo slučaj Momira Gavrilovića. Zašto tu nije otkriveno? Zašto ministar unutrašnjih poslova nije podneo ostavku zato što nije razotkrio okonosti otmice Milorada Miškovića, i kako je Dušan Spasojević pre dva-tri dana pušten iz zatvora? Za njega je prvo saopšteno da je uhapšen u Francuskoj, pa isporučen, pa osumnjičen za otmicu Milorada Miškovića itd. Pa, ulogu brata ministra unutrašnjih poslova itd. O čitavom nizu pitanja mi imamo da raspravljamo. Na žalost, nemamo mogućnosti na vanrednom zasedanju. Biće to na dnevnom redu na redovnom zasedanju. Materijal za Dušana Mihajlovića je sto gusto složenih strana teksta, pa ćemo sve to da vidimo. Ja vas sada ne bih opterećivao o pojedinostima. Ali, apelujem na vas još jednom - da se uspostave određeni principi koji će odgovarati vama dok ste na vlasti, a i koji će vam posebno odgovarati kad sutra budete u opoziciji, da ne može neko da vas goni zato što vas ne voli, zato što ste mu politički protivnici, nego da vas goni baš samo onda kad je krivično gonjenje neophodno, nužno, nezamenljivo, kad se nema kud nego se mora goniti. A, ne ovako, da se neke tragikomične scene dešavaju pred javnošću, da se imunitet oduzima lekaru zato što mu je, ko zna zbog koje nesrećene okolnosti, podlegao pacijent, ili za nebuloznu optužbu za zloupotrebu položaja, a nema ni jednog dokaza da je to zbog pribavljanja lične ili grupne koristi. To su besmislene stvari. Ili, privatna tužba, što ste pominjali za Vučurovića. Sa nekom ženom vodi građansku parnicu devet godina, a ona se sad setila da podnese i krivičnu prijavu. Devet godina traje građanska parnica. Šta to znači? Vodite računa da sve na ovom svetu vremenom prođe. Ništa nije večno. Ničija nije gorela do zore. Kako sejete, tako ćete i požnjeti. Kako se sad ponašate dok ste na vlasti, tako ćete posle da kusate kašu kad budete opozicija. Što se tiče srpskih radikala, striktno smo uvek vodili računa da se ne ogrešimo upravo o ove principe. Nikada ni jednom poslaniku opozicije nije oduziman imunitet, mada je bilo razloga. Bilo je za Kasu. Setite se one afere - 15 hektara državne zemlje je opljačkao u Subotici i na ime svoje kćerke prepisao. To je potpuno protivzakonito, kao i čitav niz drugih slučajeva. Što se tiče gospodina Maršićanina i njegovih optužbi protiv SRS-a, gospodine Maršićanin, mi smo bili u Vladi Srbije oko dve i po godine. Desio se rat, obnova zemlje. Naravno, ta vlada po oceni naroda nije bila uspešna. Ja se u narodni sud ne mešam. Narod je procenio da nije bila uspešna, a narod je u pravu. Ali, gospodine Maršićanin, vaša stranka je dovela Nenada Čanka na mesto predsednika Skupštine Vojvodine. Da nije bilo vaše stranke i vašeg predsedničkog kandidata - Koštunice, nikad Nenad Čanak ne bi bio predsednik Skupštine Vojvodine. Sad, kad ste vi na vlasti, dolaze folksdojčeri i merkaju svoja bivša imanja. Ne samo što spremaju zahteve da im se vrate ta imanja, nego da im se čak i plati 50 godina plodouživanja na tim imanjima. (Predsednik: Vreme.) Vi ste doveli Đinđića za predsednika Vlade i Gašu Kneževića za ministra prosvete itd. Znate, narod će tu odgovornost i tu krivicu da ceni. Nas je narod politički kaznio što smo uopšte bili u koaliciji sa socijalistima. A, kako će tek narod vas politički da kazni što ste bili sa Kasom u koaliciji, sa Nenadom Čankom, sa Draganom Veselinovim, sa Miletom Isakovim, sa Zoranom Đinđićem, sa Dušanom Mihajlovićem, sa Žarkom Koraćem, sa Goranom Svilanovićem itd. Strašna će to, nadam se, samo politička kazna biti. (Božidar Vučurović, sa mesta: Replika.)
Nema replike. Nije čuo i nije bio u sali. (Božidar Vučurović, sa mesta: Po Poslovniku.) Za repliku se javlja odmah.
Pravo na repliku, narodni poslanik Dragan Maršićanin.
Radi se o jednom ozbiljnom pitanju. Šteta je što svaku priliku za ozbiljnu raspravu premetnemo u nešto što sa ozbiljnom raspravom u parlamentu nema veze. Samo ću se zahvaliti gospodinu Šešelju što me je nazvao amaterom. Zaista jesam amater, s obzirom da sam ekonomista, a razgovaram o Ustavu. U tom smislu ste u pravu. Ali, ništa manje amater nego kad vi, kao doktor nauka iz oblasti odbrane i društvene samozaštite, razgovarate o Ustavu ili o sirku, ili o bilo kojoj drugoj temi koja se ovde nalazi na dnevnom redu. Doduše, jeste bivši profesor Prištinskog i Beogradskog univerziteta. Ali, radi se o tome da ovde imamo jedno zaista ozbiljno pitanje. Imamo nešto što predstavlja slovo zakona, što predstavlja slovo Ustava i to ne možemo proizvoljno tumačiti. Jednostavno, dovoljno je otvoriti Ustav, pročitati poslednji stav člana 77. i zaključiti ko je u pravu. Ne vredi se tu na bilo koji drugi način nadmudrivati. Što se tiče odgovornosti, sada govorim kao potpredsednik Demokratske stranke Srbije, morate razdvojiti i makar pokušajte. Nije to tako teško za vaše intelektualne sposobnosti. Dakle, zaista narod procenjuje svačije političko delovanje i sud naroda se ne može osporiti. Izbori su ti koji sve političke nedoumice definitivno razjasne. Vi ste odgovarali pred narodom na izborima i dobili ste odgovor naroda za to što ste, učestvujući sa Socijalističkom partijom Srbije i sa Jugoslovenskom udruženom levicom, učestvovali u vlasti, što ste i pre toga podržavali Miloševićev režim i vi ste za to na izborima kažnjeni. Mi ovde danas o tome zapravo ne razgovaramo. Ovo je replika i mi razgovaramo o nekoj drugoj vrsti odgovornosti i mogućnosti da Narodna skupština omogući pravosudnim organima i istražnim organima da vrše svoj posao. Što manje takvih stvari bude ovde biće dobro. Ja se, kada se radi o istom principu za sve, najiskrenije zalažem da ukoliko dođem u takav problem, u kakav će neki drugi narodni poslanici dolaziti, da se Narodna skupština na isti načini prema pitanju mog imuniteta eventualno izjasni. To je nešto čega ću se pridržavati. Da li ste se vi pridržavali dok ste bili u vlasti tog principa ili se za poštovanje takvih principa tek od danas, pa za ubuduće zalažete, to je drugo, ali još jednom i mi i vi odgovaramo pred građanima i izbori će uostalom utvrditi vaše dosadašnje delovanje kao opozicone stranke u ovom parlamentu.
Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić, a sledeći je narodni poslanik Dragan Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, politička, ekonomska i socijalna situacija u Srbiji je takva da ova Skupština zahteva ozbiljnije teme i rešavanje onih problema koji tište narod. Taj isti narod je i nas, njegove predstavnike, izabrao da obavljamo ovaj težak i odgovoran posao. Iako je materijal koji smo dobili nedovoljan da bismo kroz raspravu utvrdili šta je krivica naših kolega, da se naslutiti da postoji želja vlasti da progoni opozicione poslanike, a za to koristi izuzetno loše stanje u pravosuđu, od čije nezavisnosti nema ništa. Možda nikada do sada kroz istoriju srpskog naroda nije bilo zavisnijeg sudstva koje mora da gazi i Ustav i zakone ove zemlje i mora da gazi čast i dostojanstvo srpskog suda ne bi li se dodvorilo izvršnoj vlasti, DOS-ovskim moćnicima. Narod bira svoje poslanike da u najvišem zakonodavnom telu ove zemlje kontrolišu izvršnu i sudsku vlast i da onemoguće samovolju onih koji trenutno imaju vlast i koji su skloni da dođu u iskušenje i da tu vlast koriste rukovođeni ličnim motivima. Ne beše davno kada su se slične stvari događale, kada su na noćnim sednicama oduzimani imuniteti čelnicima Srpske radikalne stranke, kada su se bukvalno progonili istaknuti nacionalni borci kao što su dr Vojislav Šešelj i Tomislav Nikolić i ostali, a progonila ih fukara željna šake srebrnjaka. Gazio se nemilosrdno Ustav i zakon ove zemlje, a čini se to i sada kada ste vi iz DOS -a vlast. Otimaju se ljudi iz zatvora bez odluke i rešenja suda, vrše se progoni političkih protivnika, krše se zakoni.....
Gospodine Čoliću, molim vas da se krećete u okviru teme.
Pred ovaj parlament nije izneto dovoljno argumenata da mene, poslanika Srpske radikalne stranke, nateraju da glasam za ukidanje imuniteta našim kolegama Čanoviću i Ivkoviću. Zašto žurba, zašto se ne sačeka da im mandat istekne i da se onda bezbolno postupi po zakonu, a da se ne skrnavi imunitet narodnih poslanika. Bezbroj je primera bilo da se bezobzirno taj imunitet kršio voljom pojedinaca. Pre par meseci sam, iako sam uredno pokazao radnicima MUP-a poslaničku legitimaciju, priveden u Odeljenje MUP-a Smederevo samo zbog toga što sam tvrdio da je DOS najgori, što je već anahrono i što već građani Srbije uveliko osećaju i znaju. Mene kao narodnog poslanika hapse, a ne hapse one kriminalce koji se nalaze u vrhu vlasti, koji kao Dušan Mihajlović rukovode Ministarstvom unutrašnjih poslova i borbom protiv kriminala....
Gospodine Čoliću, izričem vam opomenu.
Nedodirljivi su za zakon, jer su trenutno vlast. Nemam razloga da sumnjam u ono što tvrdi Vojislav Koštunica, da u DOS-u ima kriminala, a što potvrđuje i predsednik Skupštine gospodin Maršićanin, jer je to jedan od ključnih razloga i motiva raspada DOS-a. Neću glasati za oduzimanje imuniteta kolegama poslanicima, jer nije raspravljano o saobraćajnim i drugim incidentima koje je izazvao Čedomir Jovanović. Jedna pravda za njega, a druga za obične smrtnike. Pravda i zakoni ove zemlje moraju biti isti za sve. Formirajte Ustavni sud Srbije da bar ljudi imaju tu mogućnost da se za učinjenu sudsku nepravdu žale višim sudovima. Omogućite da pravda bude dostupna svima.
Reč ima narodni posalnik Dragan Marković, a posle njega narodni poslanik Rade Bajić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam izašao za ovu govornicu da bih branio gospodina Branislava Ivkovića ili dr Čanovića, ali sam hteo da postavim samo nekoliko pitanja vladajućoj većini, jer vidim da nisu isti aršini kada je u pitanju opozicija i pozicija. Hteo sam da pitam da li je bio prioritet na ovoj skupštini da se raspravlja ko je skinuo sa poternice Hašima Tačija i pozvao ga da dođe u Beograd, a znamo da je Hašim Tači terorista i da je ubijao srpski narod na Kosovu i Metohiji. Hteo sam da pitam da li je krivično delo, ja nisam pravnik, da se iz srpskih zatvora puste šiptarski teroristi, a da se pri tom ne razmeni ni za jednog nestalog Srbina, a vodi se 1.300 nestalih za zadnjih godinu dana. Hteo sam da pitam da li je krivično delo ili politička prevara..... (Predsednik: Gospodine Markoviću, molim vas da govorite u okviru teme.) Ovo je moje obrazloženje i izvinjavam se što sam pogrešno počeo. Da li je krivično delo ili politička prevara kada se donese odluka da cena suncokreta bude 15,75 dinara, a da se pri tome kaže - dovoljno je vama poljoprivrednim proizvođačima da cena suncokreta bude 12,00 dinara. Automatski se ide na to da se uništi i ono malo privrede što dobro radi u Srbiji i Jugoslaviji i da iduće godine niko od tih proizvođača ne zaseje suncokret i da samo pojedinci imaju koristi od toga, kao što i šećerane u Srbiji ne rade. Takođe, da li je to politička prevara ili krivično delo kada se u izbornoj kampanji obeća, konkretno u Kragujevcu da će biti povećanje proizvodnje, da će doći "Pežo", da će doći "Reno", a da se to ne ispoštuje....
Gospodine Markoviću, izričem vam opomenu.
Mislim da ova vlada ima dvostruke aršine. Zašto nije danas na dnevnom redu pitanje direktora cementare gospodina Križana, protiv koga je podignuta krivična prijava, a direktno iz Vlade je naređeno istražnom sudiji da taj postupak baci u korpu. Takođe, zašto nije danas tačka dnevnog reda, a trebalo je da bude, poverenje ministru unutrašnjih poslova, jer gospodin ministar unutrašnjih poslova takođe pravi krivično delo, jer je nevin onaj sve dok se u sudskom postupku ne dokaže da je kriv i ne može on unapred da kaže da su Srbi genocidni narod i da su u tim lažnim grobnicama (ni ja sam više ne znam koliko je grobnica izmislio gospodin Mihajlović) leševi Albanaca, Muslimana, Hrvata, a da su zločin počinili Srbi. Znamo da su stručnjaci i patolozi na Kosovu i Metohiji rekli da treba najmanje od 7 do 20 godina da bi se izvršila identifikacija leševa. To je po meni krivično delo. Gospodo, ovo je nacionalno pitanje. Ovu tačku dnevnog reda je trebalo ova skupština da raspravlja, takođe, gospodo, da li je krivično delo po zakonu ili nije. Ali, svi smo mi govorili da je bivša vlast vladala uredbama i sada želimo da povratnici, oni Jugosloveni i Srbi koji su godinama u inostranstvu, da se vrate u Srbiju i da počnu neku proizvodnju. Kako da počnu proizvodnju kada ova nova vlast vlada uredbama i kada nijedan privatni preduzetnik ne može da napravi svoj plan koji će trajati nekoliko meseci. Takođe, gospodo, mislim da je politička prevara kada se u izbornoj kampanji govori, i zadnje četiri godine, svi vi koji imate visoke račune za struju bacite u korpu, a danas je struja matematički gledano preko 300%...
Gospodine Markoviću, izričem vam drugu opomenu. Molim vas da pređete na ono što je na dnevnom redu.
Mislim da je ova tema veoma važna, ali pošto ste mi izrekli drugu opomenu, ja neću više govoriti.
Reč ima narodni poslanik Rade Bajić, a posle njega narodni poslanik Stevan Ž. Gudurić.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, nisam izašao za govornicu da bih branio ljude, odnosno poslanike kojima se danas predlaže ukidanje imuniteta, nisam izašao da branim predsednika moje poslaničke grupe dr Branislava Ivkovića, oni će se sami odbraniti ako se imaju od čega odbraniti. Lako je odbraniti se ako nema nikakvog dokaza. Izašao sam principijelno, kao što sam izašao za svakog narodnog poslanika ovde protiv koga nema nijednog dokaza, već samo radi gole političke eliminacije traži se ukidanje imuniteta i da se da sudovima da sude po nalogu, a zna se kako i na koji način. Prema tome, ovo što je danas stavljeno i što se traži je gola politička eliminacija, i to političkih neistomišljenika, izuzev za neke ovde, čak oni nisu politički protivnici, već politički neprijatelji. Treba sve probleme koji se sada javljaju, probleme u privredi, probleme na sve strane, međusobne svađe staviti na drugu stranu, a treba staviti i to velikim natpisom u novinama da se ukida imunitet i da treba da se vodi krivični postupak protiv prof. dr Branislava Ivkovića ili protiv dr Čanovića. I to se stavlja na vanrednu sednicu pored ovoliko problema i pored ovoliko važnih pitanja, stavlja se na vanrednu sednicu, jednostavno da bi se prikrili ostali problemi. Zar je to toliko bitno i hitno da se stavi na vanrednu sednicu, na 15 dana pre redovnog zasedanja? Jasno je i onome ko nije ušao u ovu skupštinu i ko nije politički pismen da je to samo borba i na bilo koji način eliminisanje političkih neistomišljenika i političkih protivnika. Mi smo dobili materijal u nekoliko redova. Zar se može iz ovih nekoliko redova materijala odlučiti ovde da li treba glasati za to ili ne? Naravno da ne može. Nikakav dokaz krivice, jednostavno, nekome je palo na pamet, a po nalogu i tom tužiocu da pokrene krivični postupak da ga preda sudu i traži se skidanje imuniteta. Ja se pitam - onoj knjižici narodnog poslanika, zbog čega su dati izvodi iz Ustava o imunitetu poslanika. Ne treba to da stoji, to treba izbrisati. Sutra će nekome pasti na pamet kada vidi poslanika SPS-a ili nekog drugog opozicionog poslanika da prelazi ulicu mimo pešačkog prelaza da pokrene krivični postupak ili prekršajni postupak i da mu se oduzme imunitet. Dotle smo mi došli danas. Dakle, samo gola eliminacija i ništa više. Važno je političkog protivnika do te mere poniziti ili nešto mu nakalemiti da bi se narod imao zabavljati sa nečim. Narodu je ovakve zabave dosta. Narod već sutra mora da razmišlja sa čime će ući u prodavnicu, kako će kupiti namirnice koje su pet ili šest puta skuplje, već danas drhti šta će mu dete sutra i sa kojim zahtevom doći i doneti iz škole, koje će mu se nove obaveze nametnuti koje su pet - šest puta skuplje nego što su bile prošle godine. O tome on razmišlja, a ne o nekim nagađanjima i o nekim nametanjima krivice bez krivice. Iz tog razloga mislim da bi zaista trebalo ovde kao ljudi da razgovaramo, da eliminišemo ovu mržnju: jednostavno, klica mržnje raste u ovoj Srbiji. Ovaj dom ovde i mi smo najodgovorniji za to da to eliminišemo. Ne zna se sutra šta mržnja može doneti. Onaj ko ovo radi i ko na ovaj način postupa jednostavno izaziva mržnju prema sebi. Hajde da se to eliminiše, hajde da kao ljudi razgovaramo o svakom poslu i o svim postupcima svih nas, da izbegnemo to sutra, jer varnica, iskra koja nastaje iz ovoga samo može doneti zlo. Nemojmo se igrati toga. Ako smo odgovorni, hajde da odgovorno i postupamo. Predlažem, ako već sada ne možemo da skinemo ovu tačku sa dnevnog reda, da postupimo kao odgovorni poslanici i da jednostavno ne prihvatimo ovakav materijal koji nam je poslat. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Stevan Gudurić, a posle njega narodni poslanik Goran Cvetanović.
Gospodine predsedniče, kolege i koleginice narodni poslanici, mi danas ovde imamo kao prvu tačku da pričamo o tome da li će se dati ili neće imunitet narodnim poslanicima, prof. dr Branislavu Ivkoviću i dr Čanoviću. Samo ne vredi ni nas poslanike, a ni narod u Srbiji da zamajavate sa ovakvim tačkama dnevnog reda, jer to neće zamazati oči i da smatraju da je bolji život koji ste obećali u predizbornoj kampanji stigao. Oni vide neki drugačiji život. Sve, pa i ova sednica, počela je sa novinama zato što nije prvi put da smo prvo čuli na televiziji ili pročitali u štampi, onda kada smo neki dan dobili poziv za sednicu i ukupno vama te novine služe da se napravi prethodna satanizacija, artiljerijska priprema i onda se posle neke druge stvari događaju. Imali ste vi jednostavniji način, primenili ste ga u jednom slučaju, da se sve ovo reši. Onih dana kada ste hapsili džip gospodina Šešelja, nekoliko dana oko same Skupštine je bilo više uniformisanih nego u civilu obučenih. Mogli ste iskoristiti ono što ste posle primenili kod predsednika Miloševića, da nas tog dana sve pohapsite, da donesete ovde odluku, da nam svima skinete imunitet i završite posao, ne bi imali ni ko da vam piše, sve biste završili u jedan tren. Ne biste imali ovoliku muku i problem da se stalno bakćete sa nama i mogli biste da vladate sretno i veselo i, istina, kratko. Stvarno nisam znao, danas ovde čujem na Skupštini da kada smo birali predsednika Skupštine da smo ga birali na par sati na dan. Ne mogu da razumem da neko može da kaže - ja sam ovo izjavio kao ovaj, a ne kao onaj. Sve što ovde pričam, pričam kao Stevan Ž. Gudurić, koji stanuje u Beočinu i isto tako pričam kao Stevan Ž. Gudurić, narodni poslanik. Pričam i kao Stevan Ž. Gudurić član nekog rukovodstva SPS-a, i kao Stevan Ž. Gudurić, narodni poslanik i sve mi se to sabira, ovo što pričam. Ja ne mogu da kažem da ovo pričam ovako, ne računa se kao ovo, a ono pričam kao onako i ne računa se kao ovo. Ili je neko nas pogrešno učio, pa mi nismo shvatili kako to ide. Nisam razumeo, gospodine Maršićanin, zašto ste gospodinu Čoliću dali opomenu kada je on u svojoj diskusiji izneo stav vaše stranke popitanju gospodina Mihajlovića. Svet će nagrabusiti ako Amerikanci prepišu ovo što vi primenjujete kod Dragana Maršićanina, jer biće onaj u Pentagonu i onaj u trgovačkom centru ima da idu u apsu, što nisu sklonili ljude pre nego što su im ovi to izbombardovali. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović, a posle njega Jovan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, očekivao sam posle argumentovanih napada na Republičku vladu, naročito od strane Demokratske stranke Srbije da će biti mnogo ozbiljniji dnevni red. Ali, očigledno, predsednik Skupštine, kao i uvek, ima neke svoje interesne sfere, pa je stavio na dnevni red poverenje jednom lekaru specijalisti, da se raspravlja o njegovom imunitetu, tako da ću ja, s obzirom da je takav dnevni red, biti, kao i obično, kratak i koncizan, posvetiću pažnju upravo narodnom poslaniku koji je moj kolega i o čijem se poverenju glasa. Pre svega, vi svi znate da je cilj svakog zdravstvenog radnika,lekara da deluje pre svega preventivno u medicini, da ne dođe do bolesti i organizuje aktivnosti na obezbeđenju i zaštiti zdravlja naroda. Svi znamo kakvo je stanje u medicini, kako je medicinska oprema neadekvatna, nemamo dovoljno lekova, tako da sadašnje zdravstvo isključivo funkcioniše zahvaljujući visokom moralnom, etičkom integritetu većine lekara, zdravstvenih radnika. Da donosimo mnogo bolje zakone i da uvažavamo program SRS, do sada bi u Srbiji bila već uvedena lekarska komora, kao i svuda u svetu gde je medicina razvijena na visokom stupnju, tako da bi lekarska komora već bila dužna da formira odgovarajući sud časti, kao i etički komitet, u cilju rešavanja eventualnih individualnih grešaka lekara. Lekarska komora, koja bi bila nezavisna pre svega od vlasti, bila bi autonomna, gde bi došlo do primene odgovarajućih etičkih principa u praksi. Ovako, na ovaj način, bez uvida u medicinsku dokumentaciju, bez sudske ekspertize, bezveštačenja eksperata koji su iz same oblasti sudske medicine, poslanici sigurno ne mogu da znaju kako je došlo do neželjenog i tragičnog ishoda, koji je mogao da nastane iz više razloga, pre svega možda zbog genetske predispozicije, zbog teške slike koja je možda posledica i neizlečive bolesti, a možda i zbog neadekvatnog lečenja. U svakom slučaju, došlo je, nažalost, do neželjenih posledica, tako da samim tim, čuli smo da je suđenje po tim osnovama već bilo završeno, da su argumenti sudske ekspertize već urađeni, tako da je u svakom slučaju neadekvatno po privatnoj tužbi, zbog toga što neko nekoga simpatiše ili po nekoj političkoj osnovi, da rešavamo ovakvo stanje. U svakom slučaju, siguran sam da svi poslanici SRS-a, pretpostavljam i oni ljudi koji pripadaju profesiji lekara, sigurno ne mogu da glasaju da se imunitet oduzme jednom lekaru, jer sam siguran da svako od lekara pruža sve svoje znanje i umeće, da pruža najadekvatniju medicinsku pomoć u ovim teškim situacijama u kojima se trenutno nalazi zdravstvo. Hvala.
Reč ima narodni posalnik Jovan Todorović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se za reč, ne zato da bih rekao nešto novo, ali moram kao čovek, kao narodni poslanik, da izrazim jedan svoj generalni stav - nikada u ovoj skupštini, dok mi bude trajao mandat, neću glasati za ukidanje imuniteta bilo kom poslaniku, ne samo poslaniku SPS-a ili SRS-a, dakle, opoziciji, nego i bilo kome, pa makar on bio iz DOS-a ili DSS-a, i bilo koje druge stranke, zato što mi se čini da mi, kao ozbiljni ljudi, toj instituciji imuniteta moramo da posvetimo dužnu pažnju, zapravo, onu pažnju koja proističe iz poverenja koje smo dobili od strane građana. Ali, iza svakog od nas stoji bar petnaestak hiljada glasova. S druge strane, takođe sam potpuno uveren da ovaj skup poslanika, bez obzira kojoj političkoj grupaciji pripadaju, da su to ljudi koji ne mogu napraviti takva krivična dela za koja se traži ukidanje imuniteta, pogotovu ne mogu napraviti ona dela za koja se traži ukidanje po hitnom postupku ili koja su kažnjiva sa preko pet godina zatvora. Ono što želim da kažem, mislim da nema nijednog objektivnog, rekao bih racionalnog, razloga da seo ovom pitanju razgovara na vanrednoj sednici. Mogli smo o tome razgovarati na prethodnim redovnim sednicama, mogli smo na budućim redovnim sednicama, ali mi se čini da je čitavo pitanje deplasirano, jer, razuman čovek, a mislim i građani koji slušaju ovu raspravu, mogu postaviti pitanje - zašto onda uopšte i postoji imunitet, ako se ovako na brzinu i sa šturim obrazloženjem onoga koji traži ukidanje imuniteta može taj imunitet i ukinuti? Prosto sam razočaran obrazloženjem, odnosno u zahtevom, jer jednostavno, meni se čini da nijedan od vas poslanika ne može znati koji su to zapravo pravi razlozi da bi se ukinuo imunitet gospodiposlanicima, profesoru dr Branislavu Ivkoviću i dr Čanoviću. Jedna jedina rečenica obrazloženja, a da pri tom ni ja, kao partijski drug Baneta Ivkovića, ne znam o čemu se tu zapravo radi. Kako ćete tek vi, koji niste u SPS-u, znati o čemu se tu radi,ili kako će građani znati? Zar onaj ko je tražio ukidanje imuniteta nije mogao da napravi obrazloženje bar na jednoj strani, da nabroji ta eventualna krivična dela koja je učinio dr Branislav Ivković, pa da onda ovde, kao razumni ljudi, izvagamo čitavu situaciju i kažemo - da, to je to, ima razloga da se ukine imunitet. Ili, molim vas, za mene je vrhunac apsurda ako se traži ukidanje imuniteta jednom doktoru, lekaru koji je učinio to što je učinio, sve da bi spasio život, a desilo se, nažalost, suprotno.Obrazloženje da je on time ugrozio zdravlje i živote ljudi, po meni, jednostavno, ne stoji, jer se očigledno i u ovom parlamentu, a i u ovom proteklom vremenu, kako DOS vlada, ne ponašamo u nekim situacijama principijelno. A ima li neko na ovome svetu da je više ugrozio živote ili zdravlje ljudi od Havijera Solane, generalnog sekretara NATO pakta, a koji i pored toga dolazi u ovu zemlju i slobodno se šeta, a da je pri tom i on, i mnogi drugi, bio osuđen za ratne zločine u ovoj zemlji? Kakav to imunitet ima taj gospodin Havijer Solana, i njemu slični? Možemo li, kao građani, i kao ljudi imati poverenje u pravosudni sistem koji na ovaj način postupa, kada sada neki volšeban postupak (ja se ne razumem mnogo u tu pravnu materiju) ukida presude, da bi se omogućio dolazak francuskog predsednika Žaka Širaka? Ima li tu krivičnih dela, ima li tu odgovornosti, ko zatraži ukidanje imuniteta toj gospodi ili ko im naknadno dade? Dakle, to su ta pitanja koja, jednostavno, stoje kao logična, kao zdravorazumska, bez nekog posebnog poznavanja pravne materije. Prof. dr Vojislav Šešelj je sjajno o tome govorio, ja ne bih ništa ponovio, zapravo, možda i ne mogu da ponovim, obzirom da to nije materija koju dovoljno dobro poznajem, ali imam utisak da se ipak stvari politizuju, bez preke potrebe. Za mene su, kao čoveka koji pripada SPS-u, pomalo jasni razlozi predlagača, Administrativnog odbora, koji kaže - ukidamo imunitet Branislavu Ivkoviću, ali ne mogu da razumem zašto ga nisu bar pozvali na taj odbor, da se i on sam o tome izjasni, da kaže - ljudi, ja sam to učinio, ili ovo nisam, ovo je neosnovano itd. Onda se iz toga može izvući samo jedan jedini zaključak - da je prof. dr Branislav Ivković čovek koji je u ovom momentu verovatno najpopularniji socijalista u Srbiji, zapravo taj koji smeta DOS-ovoj vladajućoj garnituri, i to je sada jedan jedini način valjda da mu se ukine imunitet, pa da onda brže - bolje dođemo do nekih postupaka koji bi i njega kao ličnost i našu partiju dezavuisali u javnosti. Dakle, možda i nisam u tome u pravu, ali logika stvari i logika događaja koji se nameću u radu ove skupštine povodom rasprave o ovoj temi, jednostavno govore mom razmišljanju u prilog. S druge strane, mi ćemo ovih dana razgovarati i o promenama u pravosuđu, promenama tužilaca, zamenika tužilaca, predsednika sudova - da li je i to razlog što danas razgovaramo o ukidanju imuniteta dvojici naših kolega poslanika? Hoćemo li možda budućim izmenama doći do toga da ipak podignemo neke optužnice protiv Branislava Ivkovića ili protiv gospodina Čanovića? Ima li tu nekakve konstrukcije koju ja, jednostavno, ne mogu da pretpostavim da je tačna, ali ima zdravog razuma ako neko sve ovo sluša da i to pomisli. Prema tome, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem vam da dobro o tome razmislite, nezavisno od toga u kojoj ste stranci, kojoj političkoj grupaciji pripadate i da postupite jednostavno i principijelno. Nemojte izglasati taj predlog da se skine imunitet nijednom poslaniku u ovom parlamentu, pa tako i gospodi Ivkoviću i Čanoviću. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Zoran Radovanović, a posle pauze prvi govornik je narodni poslanik Branko Ružić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da javnost ove naše DOS-om okupirane Srbije treba da zna da je 126 poslanika iz redova DOS-a 15 dana pred početak redovnog zasedanja tražilo vanrednu sednicu, sa sledećim dnevnim redom: "saglasno članu 160." itd. "utvrdili smo dnevni red" i zahtev podnosi 126 poslanika Narodne skupštine Republike Srbije. Jug Srbije, izbori na Kosmetu, proizvodnja nešto veća od nule, nikad veći uvoz, nikad manji izvoz, rast cena u zdravstvu, privreda u potpunosti kolabirala, sve su to teme koje nisu bile bitne za vanredno zasedanje, bilo je bitno da danas ovde raspravljamo o imunitetu dva poslanika, profesora Branislava Ivkovića i dr Predraga Čanovića. Gospodin Jovanović, kao šef jedne od 176 poslaničkih grupa DOS-a, rekao je danas da treba razgovarati o tri bitne teme - o poziciji poslanika, odnosu prema parlamentu i političkoj odgovornosti. Hajmo po ove tri teme da porazgovaramo argumentima za današnju raspravu. Prvo, prof. Bane Ivković i dr Čanović nisu tražili poslanički imunitet. Ne vidim na osnovu čega i na osnovu kog člana treba razgovarati i glasati o njihovom imunitetu? Drugo, pošto oba poslanika nisu zatečena u vršenju krivičnog dela za koje je određena kazna iznad 5 godina, ni drugih, osim političkih razloga, da danas pričamo o njihovom imunitetu. Treće, objavili ste u svim novinama u Srbiji, osim u "Sportskom žurnalu", sve novine su danas iste, tekst koji niste smeli objaviti i za koji je sam istražni sudija u saopštenju rekao da ne potiče iz suda, kompletan tekst krivične prijave protiv prof. Branislava Ivkovića. Pošto ste vi zagovornici pravne države, legalizma i ne znam čega sve još, pitam - ko je odgovarao u sudu zbog toga što se krivična prijava našla u novinama? Ko je tu prijavu dao i šta ste vi kao vladajuća većina preduzeli povodom toga? Četvrto, obećali ste nezavisno sudstvo. Mislim da se i mala deca smeju vašim formulacijama nezavisnog sudstva. Peto, obećali ste Ustavni sud. Kome će se ovi ljudi sutra žaliti ukoliko se naša današnja odluka, već je verovatno dogovorena, ne bude pokazala ispravnom, kome će se ovi poslanici požaliti, kada Ustavnog suda već godinu dana nema? Šesto, ove ljude, vaše kolege poslanike, a sutra verovatno i neke druge, zarad vaših političkih razračunavanja optužili ste bez argumenata i mi danas raspravljamo o tome, a ne znamo šta su uradili i kada su to uradili. Sedmo, razgovaramo o poslaničkom imunitetu dvojice kolega poslanika, a ne razgovaramo o tome ko je skinuo poternice i odgovornost za 14 lidera NATO-a. Osmo, čak ste i od one vaše čuvene rimske varijante "hleba i igara" definitivno odustali. Hleb je poskupeo, a vaše političke igre ko je kriv i ko nije kriv su dostigle maksimum - ima korupcije, nema korupcije, ima mita, nema mita. Prema tome, te vaše igre definitivno više ne zanimaju ovaj narod. Ovaj narod traži da radi, to ste mu obećali. Traži pare koje ste mu obećali, da ne bude kao u onom filmu "Maratonci trče počasni krug", u januaru ste obećali pare, pa u aprilu, a od tada je prošlo već godinu dana. Na kraju, ovo što ste danas uradili na specijalnom vanrednom zasedanju shvatio sam kao poruku ljudima iz SSJ-a, jer nisu pošli od čelnika nego otpozadi, da razmisle kako se ponašaju u Skupštini, a time što Branislava Ivkovića, šefa poslaničke grupe, na ovaj način napadate verovatno šaljete poruku nama da mnogo ne pričamo. Pričaćemo mi još mnogo i sve ćemo reći, a vi sami radite protiv sebe. Hvala, kolege, gledajte kako ćete glasati.
Sednicu nastavljamo u 15,30 časova. Prvi govornik je gospodin Branko Ružić. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da utvrdimo kvorum radi nastavka sednice. Konstatujem da imamo kvorum za nastavak rada Skupštine. Nastavljamo jedinstven pretres o predlozima Administrativnog odbora, da Skupština Republike Srbije ne primeni imunitet prema narodnim poslanicima dr Predragu Čanoviću i prof. dr Branislavu Ivkoviću. Reč ima narodni poslanik Branko Ružić, a posle njega narodni poslanik Živko Selaković.
Poštovani predsedniče, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, danas na dnevnom redu imamo pitanje imuniteta poslanika Ivkovića i poslanika Čanovića, ali pre svega treba da se vratimo u genezu samog problema. S obzirom da se nijedan od ovih pomenutih poslanika nije pozvao na imunitet i zaista nije nikome, a mislim ni vama iz DOS-a, jasno kako je ova tačka dnevnog reda uopšte dospela u dnevni red, s obzirom, da nije u skladu sa Ustavom, odnosno sa članom 79. stavom 3. Ustava Republike Srbije. Pre svega, građani Srbije su svedoci da se još 13. aprila, a što smo danas čuli u prepodnevnoj diskusiji, da je tog dana u svim novinama i što je vrlo indikativno, u svim novinama istog dana izašla ta krivična prijava, koja je bila upućena na adresu prof. dr Branislava Ivkovića. Kao što znate, a i građani to dobro znaju, gospodin Ivković se nije pozvao na imunitet, a ukoliko se ovde poštuje procedura, ova tačka dnevnog reda ne bi nikako mogla da bude na vanrednom zasedanju Skupštine Republike Srbije. Trebalo bi da bude na redovnom, dakle, od 1. oktobra pa nadalje. Međutim, jasno je svima da DOS-ovska vlast ne prati ni proceduru, sama se deklerativno poziva na legalizam , ne poštuje Ustav, a to je građanima odavno poznato. Dakle, pre svega radi se o jednom političkom obračunu sa političkim neistomišljenicima. Vršeći atak na predsednika poslaničke grupe SPS, najjače opozicione stranke u Srbiji, praktično se vrši atak i na SPS. Moram takođe da kažem da je to zaista minorno u odnosu na ono što je DOS-ovska vlada i DOS-ovska vlast uradila 28. juna ove godine, dakle na Vidovdan, kada je izvršna vlast preuzela ingerencije sudske vlasti, kidnapovala građanina Slobodana Miloševića i otpremila ga u Haški tribunal. Kažem minorno, s obzirom da su tog dana prekršena oba ustava, Ustav Republike Srbije i Ustav SRJ. Međutim, zbog principijelnosti, naravno da ovo pitanje nije minorno i smatram, s obzirom da nema osnova uopšte da se ova tačka dnevnog reda nađe danas na dnevnom redu, da bi predlagač trebalo da povuče ovaj predlog o skidanju imuniteta poslanika Ivkovića i poslanika Čanovića. Međutim, ako vam je glavna intencija bila da udarite na SPS,mislim da to svi građani u Srbiji shvataju. Dakle, shvataju da to nije pitanje Branislava Ivkovića lično, već pitanje SPS. Moram da vam kažem da onog dana kada ste kidnapovali i izručili Slobodana Miloševića Hagu, naš rejting je porastao. Danas, takođe raste nam rejting i zaista vas molim da svim poslanicima SPS slobodno oduzmete imunitet, podignete optužnice, iz bilo kog razloga i pomoći ćete nam, a i građanima da shvate u stvari o kakvoj se vlasti radi. Sam čin izglasavanja, dakle da li ćemo ili ne oduzeti imunitet poslanicima Ivkoviću i Čanoviću smatram dane znači ništa, s obziromda se ni jedan od njih, kako sam već rekao,nije pozvao na imunitet. Ono što je trend od 5. oktobra pa naovamo, to je borba protiv političkih neistomišljenika, to je ono čemu vi težite, odnosno težite tome da zamajavate narod pričama o bivšoj vlasti, o socijalistima, o radikalima i ne znam već kome. A da narod ujedno i ne vidi da praktično standard opada i da na jesen koja je već počela, naravno, neće imati od čega da žive. Međutim, građani nisu toliko naivni. Prošlog septembra, dakle, navršava se uskoro i godinu dana od kada ste došli na vlast. Vi ste obećavali i kule i gradove, međutim, stanje je vrlo kritično. Pokušaj fingiranja opozicije iz redova DOS-a u građanima nije našlo uporište, s obzirom da znaju da je na talasu DOS-a i na talasu sadašnjeg predsednika SRJ, upravo DOS i došao na vlast. Tako da pokušaj DSS da se na neki način izdvoji iz DOS-a i da glumi opoziciju, može da prođe na predsedništvu DOS-a, možda čak i ovde u Skupštini, među vama, ali kod građana to nikada neće proći. Budite uvereni da građani vrlo dobro shvataju da je DOS jedna celina, jedan konglomerat stranaka različite... (Predsednik: Gospodine Ružiću ja molim vas da se držite teme.) Smatram da je ovo tema, s obzirom da je obrazloženje potrebno da bi ušli u srž i bit samog problemaskidanja imuniteta poslanicima Ivkoviću i Čanoviću. Izvinjavam se ako to neko ne razume, ali ću vas još dva minuta i 40 sekundi zabavljati tom pričom. Dakle, sam pokušaj fingiranja opozicije i samog DOS-a, kod građana neće proći. Ovo što radite nama - socijalistima, napadajući sada čelnog čoveka u poslaničkoj grupi SPS-a, prof. dr Branislava Ivkovića, ni to vam neće proći, s obzirom da ne čini Branislav Ivković SPS, niti je čine Ivica Dačić, Baki Anđelković ili Živadin Jovanović. SPS čine socijalisti. Na vašu veliku žalost, ima nas mnogo. I, opet, na vašu veliku žalost, građani to vrlo dobro vide. Moram da ponovim, na vašu veliku žalost, ti socijalisti će na sledećim izborima, prvo ovim lokalnim - 4.novembra, a i nekim sledećim republičkim, sigurno zavredeti pažnju birača i odneti pobedu. Zato, ponavljam da bi predlagač ove tačke dnevnog reda trebalo da puvuče ovaj predlog, da se ne bi dalje, kako mladi ljudi kažu, blamirao pred javnošću i pred građanima Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Živko Selaković, a posle njega narodni poslanik Milorad Mirčić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, na početku mog izlaganja želim samo da podvučem da sam bio poslanik i u prošlom skupštinskom sazivu. Bilo je ovakvih stvari, oduzimanje poslaničkog imuniteta određenim poslanicima. Da sada ne bih ponavljao kako je sve to išlo, mi smo ovde to već čuli. Imajući iskustvo iz ranijeg saziva, želeo bih pre svega da ukažem da ne pravimo iste greške, a stalno se pozivamo da je to onaj prethodni režim radio, a mi nismo. Međutim, ljudima odlaze glave bez potrebe, nekad bez potrebe, bez obzira koji to režim i koja vlada to donese. Mislim da na ovakav način, kako je došlo ovo pitanje uzimanja poslaničkog imuniteta za dva poslanika- dr Branislava Ivkovića i dr Predraga Čanovića, mislim da to nije teklo sve kako treba. Posebno, smatram da je ovo nekakva zamena teza, da se sa suštinskih problema, sa kojima se građani svakodnevno susreću i do grla su opterećeni, da se nađe neki politički proces i skrene pažnja građanima, bar za vreme, kako pojedini misle, i odlože ključna egzistencijalna pitanja, koja treba da se raspravljaju. Posebno želim da podvučem, jer mi to malo bode oči - zbog čega se stavlja na dnevni red uzimanje poslaničkog imuniteta, kada se oba narodna poslanika nisu pozvala, na imunitet. Mi, poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije, nismo dobili rešenje od tužilaštva -a mi smo na jedan određen način i sukobljeni sa našim poslanikom iz SSJ-a, dr Čanovićem - ni od Administrativnog odbora i ne znamo zbog čegase sve ovo danas rešava. Smatram da je ovo više atak na političke neistomišljenike, a prevashodno na opozicione partije, za koje verovatno poziciona vlast smatra da treba na jedan određen način prikazati sve te druge poslanike, da su to, maltene, kriminalci, lopovi, a da u vladajućoj koaliciji teče med i mleko i da su svi ti ljudi pošteni. Ne kažem da nisu pošteni. Većina ljudi u svim poslaničkim grupama je poštena, sa izuzetkom manjeg dela koji verovatno pravi greške, nedopustive greške koje se odraze na standard građana. Mislim da se ovde radi o dve stvari. Prvo, treba udariti na sve tri političke partije, uzeti imunitete određenim poslanicima i time naneti određena ljaga, a da je, recimo, pitanje poslanika Božidara Vučurovićaodloženo za drugu sednicu, da to ne bi bilo toliko upadljivo, da se za sve tri opozicione partije rešava pitanje oduzimanje imuniteta. Dobro sam upoznat sa slučajem dr Predraga Čanovića. Taj proces se pojavio pre možda pet godina. O tome su raspravljali određeni sudski organi, a mislim da je i tužilac sam odustao od gonjenja, jer nema elemenata za gonjenje, jer nije napravljena namerna greška. Sa veoma dubokim osećanjem žalim tu porodicu, jer sam i sam otac troje dece i znam kako se osećaju ljudi koji su izgubili dete, jer sam imao prilike to da vidim u susedstvu, kod rođaka. Ne zameram njima što su oni pokrenuli takav postupak. Ali, ako je to već prošlo jednu određenu proceduru i zna se da je to slučaj koji se dešava, nažalost, i da je to, ukoliko je već došlo na današnju sednicu, trebalo ipak drugačije prezentirati, pa i u izlaganju samog šefa poslaničke grupe DOS-a. Trebalo je da kaže zbog čega je pokrenut postupak oduzimanja poslaničkog imuniteta dr Predragu Čanoviću. Znate kako je, naš narod ne ulazi u detalje, u činjenice. Recimo, prostrujala je ta vest, između ostalog, uzima se poslanički imunitet dr Predragu Čanoviću, po članu tom i tom. Po mom mišljenju, želi da se kaže da je u toj stranci čovek sumnjivog morala itd. Mislim da ovde ima malo uticaja, jer vi svi dobro znate da ugled i rejting SSJ-a polako raste. Naš odnos prema poslanicima, prema predsedavajućem i Vladi korektan bio je. Kritikujemo itd. Pre svega, ovde želim da se uzdrma rejting SSJ-a, a i samog lidera SSJ-aprof. Pelevića. Ako je to bilo mišljenje, mislim da se pošlo od pogrešnog aspekta i da ne treba na ovakav, već na drugi način treba ukazivati na greške. Vidite da ceo dan vodimo raspravu oko toga. Pojavila su se oprečna mišljenja. Treba ovo skinuti sa dnevnog reda, dobro razmisliti i kada dobijemo ubedljiva uverenja da tim poslanicima treba suditi mi ćemo sigurno to podržati. Ovim želim da kažem i da podvučem da poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva nikako ne želi da štiti ljude sumnjivog morala, da ne kažem ono drugo. Znači, mi stojimo iza toga da treba svako da dobija ono što je zaslužio, ali ne ishitreno, ne na način kako to nije dolično ovoj skupštini da donese takvu odluku. Na kraju, želim još nešto da kažem, a vezano je za ovu temu, odnosno zaštitu narodnih poslanika. Mogu da kažem da, recimo, vladajuća koalicija i sam ministar policije se nije stavio u zaštitu svih ostalih poslanika kako se, recimo, zalaže za pojedine. I sam ugrožen, obratio sam se faksom nekoliko puta, tri meseca se obraćam da me primi na razgovor i verujte da je i moji životmoje porodice ugrožen. Dao sam obrazloženje i ja, kao narodni poslanik, nisam primljen kod ministra unutrašnjih poslova, ne znam zbog čega. Da li se možda očekuje da dođe do neželjenih situacija, da ja nešto lično napravim, pa da se i ja nađem na dnevnom redu. Mislim da se briga o svim poslanicima ne vodi na isti način. Još jednom i time završavam, smatram da treba ovu odluku da skinemo sa dnevnog reda. Ponavljam, ne želeći da odbranim ova dva poslanika, ukoliko se bude dokazalo da imaju krivicu i da treba da izađu pred lice pravde, odnosno pred sudske organe.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, a posle njega narodni poslanik Dušan Cvetković.
Dame i gospodo narodni poslanici, pitanje koje se realno nameće u ovoj raspravi je šta je glavni razlog ili povod stavljanja ovakve tačke na dnevni red i u suštini šta je motiv ovakve jedne rasprave na vanrednom zasedanju Skupštine. Glavni razlog, kako smo čuli od predsednika, je zahtev suda da se pojedinim poslanicima, a u ovom slučaju dvojici poslanika, skine imunitet kako bi se nesmetano dokazala njihova krivica. Sa druge strane, kada se razmisli, nameće se pitanje kakvo je to krivično delo koje su počinili poslanici, kakvog obima, kakvog sadržaja, kakvo je po prirodi. Da li je to krivično delo koje su oni, eventualno, počinilipo prirodi takvo da će, ako se sada i na ovoj sednici ne skine i ne oduzme imunitet, to delo zastareti ili da li postoji opasnost da u ovom slučaju poslanici napuste teritoriju Srbije, odnosno SRJ, pa neće biti dostupni organima gonjenja ili sudu, kod talibana. Ono što je glavni razlog stavljanja ove tačke nadnevni red to je očito da većinska koalicija želi u vanrednom zasedanju da po njihovom nekom razmišljanju napravi prvi korak u njihovoj borbi protiv kriminala, jer po njima sav kriminal je sadržan u prethodnoj vlasti i evo godinu dana ni jedan jedini dokaz nisu izneli na svetlost dana da dokažu ili da pokažu gde, kako i na koji način počinje taj kriminal, ali u poslednje vreme kriminal po izjavama nekih čelnika unutar DOS-a je i u njihovim redovima, što bi rekli - mangupi u sopstvenim redovima. Kako to može da se pokrije, sve ovo medijsko prepucavanje? Tako što će se zakazati vanredna sednica i prva tačka, maltene, dnevnog reda je rasprava o imunitetu narodnih poslanika. Šta je pozadina ovakve inicijative? Pozadina je ta što DOS želi da određene ličnosti istakne na prvo mesto, da krene jedna pozitivna politička kampanja koja će imati logistiku unutar DOS-a i da te ličnosti eventualno u nekom narednom periodu budu njihovi, ako je moguće, koalicioni partneri. To ste, gospodo, spremali i za SRS, pa ste videli da ne ide tako lako, da je to nemoguće i to je ona vaša priča da li na čelu SRS treba da se nalazi dr Vojislav Šešelj. To pitanje uvek je aktuelno i ranije bilo, a i vi ga stavljate na dnevni red onog trenutka kada ne možete da izdržite argumentovane napade SRS. Zato pokušavate u jednoj drugoj poslaničkoj grupi i mislite da ćete naići na povoljno tle. Pitanje je da li ćete uopšte naići na razumevanje i saradnju takvih ljudi kojima sada skidate imunitet, ali pitanje nad pitanjima na koje ovde treba dati odgovor je šta vi to hoćete u suštini. Hoćete od ove skupštine da napravite sudnicu, hoćete da odgovornost za hapšenje naših kolega poslanika prebacite jednako ili podjednako na sve poslanike. Ovo je presedan, gospodo, ovo je prvi put u istoriji ove skupštine da se pred Skupštinu stavlja ovakvo pitanje, da se nameće odgovornost svakom poslaniku pojedinačno. Onaj kome nije skidan imunitet ili oduziman imunitet taj i ne zna šta to znači. Mi kojima je to rađeno znamo i te kako šta znači kada se oduzme ili skine imunitet poslaniku. Onda si bukvalno ličnost za odstrel. Bez obzira koliko se ta i takva vlast kune u demokratiju, bez obzira koliko se kune u pravosuđe ipak imaš osećaj kao ličnost da si prepušten na milost i nemilost i da si bukvalno nešto što služi vladajućoj stranci, a u ovom slučaju koaliciji, za odstrel. Nijedan poslanik, bez obzira kojoj poslaničkoj grupi pripada, ako realno i pametno razmisli, neće na sebe da preuzme tu odgovornost. Neće da preuzme iz prostog razloga što su u ranijim sazivima to činili pojedini, a većinom članovi Nove demokratije, istaknuti Žarko, Ivo Lola Ribar Jokanović. On i dan - danas mora da spusti pogled pred većinom nas radikala kojima je skidao imunitet i tada je to bilo obrazlagano da je hitno, izuzetno potrebno da se po hitnom postupku skine imunitet srpskim radikalima. Mene lično zbunjuju izjave predsednika ove skupštine. Nekada se pojavljuje u jednoj, nekada u drugoj, a nekada u trećoj ulozi, ali ja vam najiskrenije, kolegijalno savetujem,gospodine Maršićanin, bez obzira u kakvom i kojem agregatnom stanjuse nalazite možete samo da menjate zapreminu i oblik. Sadržaj, miris i gorak ukus koji ostavljaju vaše izjave, prevrtljive izjave i te kako su prepoznatljivi. Izađite jednom, pa recite kako i na koji način, u kojoj ulozi dajete pojedine izjave. Nemoguće je da ste promenili mišljenje, da ste promenili stav svoje partije za ovih nekoliko dana.
Gospodine Mirčiću, mi se možemo sporiti u nekoj televizijskoj emisiji gde biste ispali vrlo smešni, ali ovde u parlamentu raspravljamo o onome što je na dnevnom redu.
Pored vašeg izgleda, čovek nikada ne može da bude smešan. Svaki čovek prosečnog izgleda pored vas može da bude mnogo zanimljiviji. Ne znam da li vam je neko rekao tu realnost, evo ja vam saopštavam, nemojte se razočarati, ima različitih vrsta ogledala, možete da namestite ogledalo. Prema tome, Skupština treba da razmisli, svaki pojedinac od nas da li će glasati za ovakav predlog da se našim kolegama poslanicima oduzima imunitet. U jedno budite uvereni i sigurni - da će svako od vas pojedinačnosnositi odgovornost. To što vas sad navodno štiti koalicija ili stranka, ostavite vi te priče, sami kao ljudi ćete se susretati sa svojim kolegama koji sada sede u ovim poslaničkim klupama, a kojima vi svojim glasom treba da skinete imunitet. Vidite kako je sve organizovano. Bukvalno, nameće se jedan osećaj i onog trenutka kada se poslanicima skine imunitet, tog trenutka biće uhapšeni, biće po kratkom postupku osuđeni, a to nijedan čovek koji ima morala neće sebi da dozvoli.
Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković, a posle njega narodni poslanik Miloš Nešović.
Poštovano predsedništvo, cenjene kolege poslanici, današnji ton rasprave koji se nametnuo od strane Administrativnog odbora i predloga nekih naših kolega poslanika iz DOS-a, da se čim dođe krivična prijava ili zahtev tužioca za ukidanje imuniteta, da on treba automatski da se prihvati i primeni, postavlja jedno osnovno pitanje. Čemu onda Ustav i u njemu uspostavljen imunitet narodnih poslanika? Očigledno je, ako se prozove za imunitet neko iz opozicije, tu nema sumnje da će mu imunitet biti automatski ukinut. Bio sam na sednici jednog od odbora koji je raspravljao o ukidanju imuniteta Dragana Tomića i Bore Drakulovića, dakle dvojice poslanika Socijalističke partije i tada je na tom odboru konstatovano da treba napraviti određene kriterijume, da treba napraviti način na koji će se i na odborima zauzimati stavovi o tom pitanju i na koji način će se dolaziti pred ovu skupštinu. Poštovane kolege poslanici, vi koji ste svojim potpisima zakazali ovo vanredno zasedanje, a vas je 126, dakle samo jedan više od polovine, molim vas da još jednom razmislite niste li pogrešili što ste u četiri tačke današnjeg vanrednog zasedanja ubacili tačku oduzimanja imuniteta dvojici nastavnika univerziteta. Razmislite, zar verujete da će obični smrtnici, dakle i vaši i naši birači, na osnovu rasprave koju danas vodimo, shvatiti da u celoj priči o narastanju kriminala koju ste vodili jedne noći do rane zore, da su dva najveća srpska kriminalca, dva profesora univerziteta. Zar mislite da zbog toga što su to dva najveća srpska kriminalca, moramo po hitnom postupku na vanrednom zasedanju da ukinemo imunitet dvojici čestitih profesora univerziteta. A, time će se i vaš Đelić zamisliti jer ovo zasedanje vanredno košta, vi znate koliko, često nas predsednik Skupštine plaši cenom koštanja jednog zasedanja. Evo, 250 poslanika mora da se okupi na ovom vanrednom zasedanju, da se što pre skine imunitet ocu četvoro dece, profesoru Ivkoviću i docentu dr Čanoviću, da ne daj bože u ovih desetak dana do redovnog zasedanja oni ne naprave neki državni udar ili ne izazovu neko nasilno rušenje države, ili ne izazovu neki još veći zločin. Zaista, ne verujem da je to tako. Mislim da niko razuman ne može u to poverovati. Posle onoliko buke o kriminalu i o delovima aktuelne vlasti, kada jedna stranka govori da ima kriminala, a druga kaže da nema, kada predsednik Jugoslavije kaže ima kriminala, a gospodin predsednik Vlade kaže nema kriminala, vi želite da ovom tačkom dnevnog reda i ovom raspravom usmerite da se čitava diskusija o kriminalu odnosila praktično na SPS i na SSJ. Ako se ovo danas usvoji, da se skine imunitet dr Ivkoviću i ako se on na njega nije pozvao, a pozivanjem na član Ustava koji govori upravo suprotno da Skupština izglasa imunitet, učinićete i veliki moralni prekršaj. Ne treba uzimati kao kriterijum to što je dr Ivković predsednik poslaničke grupe, ali vas ja ipak, kolege poslanici, molim, razmislite malo i o tome. Nećete umanjiti ovim činom ugled prof. dr Ivkovića, samo ćete još jednom pokazati kako gledate na poslanike SPS-a, kako gledate na opoziciju. Razmislite šta činite ovim aktom, razmislite da će i vas iz pozicije, ako uđete u sukob sa nekim vašim čelnicima, jednog momenta staviti na listu za skidanje imuniteta i da će onaj drugi deo, bez nas socijalista, sigurno izglasati vaše skidanje imuniteta. Aprila meseca, poštovane kolege poslanici, sa ove govornice pokušano je da se obezglavi naša poslanička grupa, da se tada pokrene pitanje odgovornosti prof. dr Ivkovića. Zastali ste u tome, a sada vam je to u cilju zabašurivanja vaših problema i sa MUP-om i sa kriminalom koji narasta. Igrate se, gospodo poslanici, sa trećom strankom u parlamentu po broju poslanika i zar zaista treća parlamentarna stranka po broju poslanika mora da na veštački način bude na stubu srama, da proglasite našeg šefa poslaničke grupe kriminalcem, da bi SPS doveli u red, u kriminal. Ako verujete da nije kriminalac, zašto tražite da mu se ukine imunitet, kada se on na njega nije ni pozvao. Nema razloga da se sud boji imuniteta dr Ivkovića. Zar taj sud i Administrativni odbor misle da će domaćin, tipa Ivkovića, koji od aprila priča da se na imunitet neće pozivati, pred javnošću cele zemlje, da će na neki volšeban način sada taj gospodin Ivković promeniti svoj stav. Sigurno da neće. Zar toliko ne verujete jednom profesoru univerziteta, kada on zna da je njegov imunitet praktično u rukama DOS-a, imate apsolutnu većinu i svakoga momenta možete i u toku noći i u toku dana, i subotom i nedeljom, to da uradite. Možete sami da se okupite i da mu skinete imunitet. Kada je reč o docentu Čanoviću, zar mislite da će ovaj parlament imati uspeha ako svaka krivična prijava pojedinca dođe na ovaj skupštinski dom i po svakoj krivičnoj prijavi mi skidamo imunitete poslanika. Na kraju vas molim, razmislite još jednom, poštovani poslanici, i pritisnite ono dugme sa vama omraženom bojom - crvenom, protiv ukidanjaimuniteta naših kolega i spasite svoju čast i ugled našeg, ovog velikog doma. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miloš Nešović, a posle njega narodni poslanik Voja Stanimirović.
Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, nisam izašao za ovu govornicu da bih prof. dr Branislava Ivkovića, niti docenta dr Čanovića. Izašao sam za ovu govornicu zato što poznajem posebno dr Branislava Ivkovića, a upoznao sam ga pre deset godina i znam njegove radne rezultate na Kosovu i Metohiji, u cilju nacionalnog interesa Republike Srbije da izgradi univerzitetsko naselje i zadrži što veći broj profesora na Univerzitetu u Prištini. Znam njegov rad za vreme NATO bombardovanja i znam njegov rad na univerzitetu. Iza profesora Ivkovića stoji jedna velika uzorana brazda. Nisam izašao da ga branim, tim pre što njemu nikakva odbrana nije potrebna, a on je to i sam dokazao kada se nije pozvao na poslanički imunitet. Mene zabrinjava činjenica da je Administrativni odbor o imunitetu prof. dr Branislava Ivkovića razgovarao u aprilu mesecu, a evo danas, na vanrednom zasedanju, raspravljamo o njegovom imunitetu. Znamo da je Branislav Ivković ugledni profesor, da je roditelj, da ima tri kćeri i sina, i još jednom da ponovim,da iza Branislava Ivkovića stoji jedna ogromna uzorana brazda u njegovoj profesiji. Jedino mogu da shvatim, i razmišljam tako, da se sada pravi jedna nova politička slika u Srbiji, gde vlast pokušava na jedan način da stavi u podređeni položaj kandidate, odnosno ljude iz SPS-a, a mi znamo da je Branislav Ivković jedan čovek, da ne kažem sa najvišim autoritetom, ali da kažem među tri-četiri čoveka u SPS-u sa najvišim autoritetom. Hteo bih da kažem još nekoliko reči, ako me predsednik Maršićanin prekine, mislim da će to biti greška DOS-ove vlasti, da sam za ova dva meseca, odnosno 60 dana, dok Skupština nije radila, imao prilike da razgovaram sa 80% građana u opštini Kraljevo, a Kraljevo ima 125.000 stanovnika i preko 35.000 doseljenih sa Kosova i Metohije. Postoje mnoga pitanja, pitanja registracije ljudi sa Kosova i Metohije - zašto registracija, zašto nije popis? Postoji problem povratka ljudi na Kosovo i Metohiju, jer se pretucaju po nekim barakama i po šupama u Kraljevu, a verovatno da je tako i u ostalim delovima Srbije, da privreda uopšte ne funkcioniše u Kraljevu, da je sve stalo, da ljudi, jednostavno, ne mogu da prežive. Znam i pratim da predsednik SRJ, gospodin Koštunica, sa svojim saradnicima obilazi preduzeća, opštine po Srbiji, da to radi i gospodin premijer, gospodin Zoran Đinđić, ali moram vam reći da obično narod govori ono što vlast voli da čuje i da prave informacije nemate vi, da mnogo bolje informacije imamo mi, iako ponekad i mi budemo prevareni. Na kraju, zamolio bih sve naše poslanike da ne napravimo još jedan sramni čin, jer smo od 5. oktobra do danas, prema mojim informacijama, a prema vašoj strategiji da se demontira prethodni sistem, smenili preko 20.000 veoma stručnih i sposobnih ljudi i da je jedan od razloga taj što nam privreda ne funkcioniše, i mislim da je vreme da se sa tim prekine. Hvala vam lepo.
Reč ima narodni poslanik Bora Stanimirović.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo poslanici, zakazivanje vanredne sednice Skupštine sa ovakvim dnevnim redom pokazalo je već na početku da će to biti politički proces. Sama sednica, odnosno početak sednice, kada je došlo do promene dnevnog reda, odnosno do izmene redosleda dnevnog reda, još više je to potvrdio, jer je upravo neko hteo da se o oduzimanju imuniteta diskutuje baš danas. Zašto predlagači ovog dnevnog reda nisu pokrenuli, odnosno stavili za vanrednu sednicu mnogo značajnija pitanja nego što je pitanje imuniteta - Kosovo, izbori na Kosovu, jug Srbije? Poznato je, to smo nekoliko puta isticali, da je NATO, bombardujući Srbiju, najveće posledice ostavio upravo na jugu Srbije, u opštinama Bujanovac i Vranje, da se na kilometar i po od centra Vranja nalazi upravo osiromašeni uranijum i da smo u nekoliko navrata pokretali to pitanje, ali Skupština je ostajala nema. Zašto je DOS pokrenuo ovo pitanje upravo sada, kada se zna da je još od aprila meseca Odbor doneo jednu ovakvu odluku? Verovatno je DOS u krizi, pa na ovaj način želi samo da skrene pažnju srpske javnosti sa problema koji su i te kako veliki. Zašto nije pokrenuto pitanje, ekonomsko pitanje, to je veoma prisutno? Zbog toga smatram da je neophodno, zapravo bilo je bolje da smo se već na početku dogovorili i da je to pitanje skinuto sa dnevnog reda - prvo, ne postoje nikakvi dokazi, odnosno nikakvo obrazloženje za ljude koji su stavljeni ovde na dnevni red, odnosno za oduzimanje njihovog imuniteta. Drugo, zakonodavna vlast mora da štiti imunitet od represivnih mera izvršnih organa vlasti, odnosno sudskih organa vlasti. Verovatno će doći na red i diskusija koja je započeta pre prve tačke dnevnog reda, ali o tome ćemo sutra. Treće, u ovakvoj situaciji, gde ne postoji nezavisno sudstvo, raspravljati o imunitetu veoma je teško. I četvrto, kao glavni razlog da je ovo politički proces i da se praktično gone samo politički protivnici, a to je i ova sednica pokazala, jer smo čuli da ima još poslanika kojima je predloženo oduzimanje imuniteta, na ovoj sednici uglavnom opozicija, ali pitam se da li će i jednom poslaniku DOS-a biti pokrenuto pitanje za oduzimanje imuniteta zbog kriminalnih radnji, koje se u samom DOS-u pominju? Zbog toga predlažem da se upravo u razmatranju ove problematike dođe do značajnih stavova, koji su i te kako važni za preuzimanje određene odgovornosti. Oduzimanje imuniteta dvojici univerzitetskih profesora, kako je kolega Cvetković malopre napomenuo, posebno je značajno, jer se radi o dvojici poznatih i uglednih profesora sabeogradskog i kragujevačkog univerziteta, i onda se pitamo - kuda ideš, Srbijo? Veća zloupotreba funkcije narodnog poslanika je izglasavanje jedne ovakve odluke o oduzimanju imuniteta, nego što imamo u materijalu i u obrazloženjukrivicu pomenutih poslanika o kojima je do sada diskutovano. Treće, daleko je teža presuda ovog parlamenta nego što su presude opštinskog ili okružnog suda, upravo zbog toga što nema druge instance posle ovog zakonodavnog tela, jer više instance od ovog parlamenta i ne postoje. Zbog toga bih na kraju pomenuo da ćete ukoliko se odlučite da oduzmete imunitet gospodinu Ivkoviću i gospodinu Čanoviću, praktično oduzeti imunitet Srbiji, oduzeti imunitet srpskoj demokratiji, u koju se DOS svakodnevno zaklinje. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić, a posle njega narodni poslanik Miloš Lukić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, predigra redovnog jesenjeg zasedanja počela je dnevnim redom koji nije ni predviđen Poslovnikom o radu, ni načinom zakazivanja vanredne sednice. Sve to postoji u Poslovniku o radu i mislim da Predsedništvo Narodne skupštine treba o tome da vodi računa. Ako je za ovu našu zemlju Srbiju i Jugoslaviju najpreče da na vanrednom zasedanju raspravljamo o imunitetu narodnih poslanika, u ovom slučaju dvojice narodnih poslanika, uglednih profesora iz opozicionih partija, onda to nije nešto što ovu Srbiju i Jugoslaviju treba da izvede na put. Za ovih 300 dana DOS-ove vlasti su jasno pokazale šta se može, a šta ne može. Problemi koje imate u okviru vladajuće koalicije DOSnisu problemi opozicionih partija, to su problemi partija koje su na vlasti odnosno vašeg konglomerata. Nažalost, mi se vašim problemima nećemo baviti. To su vaši problemi, a problemi opozicionih partija su da kritikuju i kritika koja je upućivana od sve tri opozicione partije bila je umesna. Donošenje određenih zakona u vidu izmena i dopuna raznih zakonskih rešenja iz oblasti poreske, fiskalne politike i radno-pravnog zakonodavstva donelo je građanima Srbije - šta? Ništa. Inflaciju koja je u ovom trenutku veća od 30%, porast industrijske proizvodnje koji, kako je rekao gospodin premijer Đinđić u svom ekspozeu od 26. januara da će biti 5%, ona je mesečno u minusu preko 2% i perspektivu koja se ogleda u sakupljanju ne samo siromašnih ljudi nego i uglednih građana ove naše zemlje ispred kontejnera. To je samo jedan uvodni deo za ovakav način zakazivanja sednice, gde raspravljamo i o imunitetu poslanika. Za narednu sednicu će biti neki novi imuniteti poslanika koji su iz opozicije, a koji u svakom slučaju na ovakav način mogu da kažu - hvala vam, vi stavljate na dnevni red nešto što nije perspektiva, o čemu ne treba uopšte raspravljati. Skidanje imuniteta na osnovu sumnje o zloupotrebi službenih položaja oba narodna poslanika, bez neke posebne argumentacije, bez posebnog izveštaja Administrativnog odbora, u neku ruku je stvarno i smešno. Ne znam da li je nekom od nas narodnih poslanika jasno o čemu se ovde radi. U javnojraspravi koja je do sada bila o narodnom poslaniku dr Čanovićurečeno je da je učinjen neki prekršaj i da se radi o suđenju po privatnoj tužbi od pre pet godina, a o poslaniku prof. Branislavu Ivkoviću ja, kao narodni poslanik iz SPS-a,u ovom trenutku nisam ni dobio materijal i ne znam o čemu se uopšte radi. Koja je zloupotreba službenog položaja? Na osnovu sumnji? Na osnovu čega, možda objavljenih tekstova u nekakvoj štampi koja je jednoumna. To nikako ne može da bude nikakva sumnja. To ne može da bude zloupotreba službenog položaja. To je krivično delo za koje treba neko da odgovara, a taj ko treba da odgovara nalazi se u izvršnoj vlasti. U ovom trenutku u Skupštini Srbije ne vlada zakonodavna vlast, vlada izvršna vlast preko Vlade Republike Srbije, koja je iskoristila ovaj period od dva meseca, koliko Skupština nije radila, da preuzme ingerencije i putem uredbi uvede veronauku u osnovnim školama deci koja i ne znaju šta je veronauka. Umesto da smo o tome raspravljali, mi raspravljamo o skidanju imuniteta. Zašto nije pokrenut postupak, odnosno prekinut krivični postupak, ako je već osnov za skidanje imuniteta protiv lica koja imaju imunitet, recimo ukidanje izvršnog postupka za hapšenje NATO agresora koji su ovu našu zemlju bez objave rata napali, uništili, razorili i ubili našu decu. Mi raspravljamo o skidanju imuniteta a ne razgovaramo o zločincima koji su poznati našem narodu, svim našim građanima. Duboko žalimo zbog onoga što se desilo američkom narodu, ali Amerikanci i ostali NATO sledbenici treba da shvate da neko treba da odgovara za ono što je razrušeno. Treba da raspravljamo ko je zapalio Saveznu skupštinu, jedno zdanje koje ni Hitler nije zapalio. Prema tome o tim ljudima da razgovaramo, da skinemo imunitet, da povedemo krivični postupak, jer za to je ovaj parlament. Ovaj parlament je za to da se čuje mišljenje opozicije i mišljenje naroda. Ali, hvala vam na ovome što radite jer mišljenje naroda, koji vam je dao poverenje, posle toliko meseci je takvo da jeizgubljenopoverenje koje ste imali u narodu. Narod će reći svoje. Vi se pripremate za izbore, ali moram da vam kažem da se i mi pripremamo za nastupajuće izbore. Socijalistička partija je sigurno očistila sve ono što nije ni trebalo da bude u Socijalističkoj partiji. Socijalistička partija je ostala sada u izvornim principima, sa jasno i kristalno opredeljenim stavovima.
Molim vas da o tome raspravljate na svojim kongresima, a ne ovde u Parlamentu. Nemojte o internim stvarima SPS-a ovde da raspravljate.
Radi se o tome da imunitet treba da se uspostavi i prema nekim drugim ljudima koji su taj imunitet mogli ovde da izgube. Prema tome, zašto nije, recimo, uspostavljen imunitet za formiranje kada smo tražili kao socijalisti da se formira anketni odbor, 20. aprila, za utvrđivanje istine oko hapšenja predsednika SPS-a i bivšeg predsednika Savezne Republike Jugoslavije Slobodana Miloševića. Prema tome, sigurno da za ovo što sada pričamo nije samo osnov Bane Ivković i Čanović, nego se radi o čitavom kompleksu. Ovo nije perspektiva za našu zemlju i naš narod. Mislim da posle svega ovoga što ste ovde izneli samo jačate ugled Socijalističke partije Srbije i mislim da u tomsmislu i ovo što sada radite jasno radite protiv vas. Kako je vaš predsednik Administrativnog odbora podneo ostavku na funkciju narodnog poslanika i na funkciju predsednika Administrativnog odbora i vi uradite isto to - povucite ovaj predlog i budite pravi predsednik Skupštine. Imam još bolji predlog - pošto nas Srbe i Jugoslovene u ovom trenutku jedino može da objedini sport, u ime Socijalističke partije Srbije čestitajmo odbojkašima Jugoslavije na osvojenom prvom mestu u Evropi i pozivam predsednika Skupštine da prekine ovo zasedanje i pozove sve narodne poslanike da idemo da čestitamo našim odbojkašima u 17,00 časova. Hvala.
Mogli smo to da uradimo da ste vi racionalnije koristili vreme, da ste kraće raspravljali o prilično jasnim stvarima. Reč dajem poslaniku Milošu Lukiću. Da li ste vi ozbiljno predložili ovaj prekid sednice?
Da.
Nije mi se činilo da je ozbiljno, ali ako je tako moram da stavim na glasanje ovaj predlog. Pre nego što gospodin Lukić dođe za govornicu, stavljam na glasanje predlog da prekinemo sednicu Narodne skupštine i da omogućimo narodnim poslanicima koji to žele da se pridruže građanima koji su izašli da dočekaju naše odbojkaše. Molim da se izjasnite glasanjem o ovom predlogu. Za 61, protiv 72, uzdržanih 8, nije glasalo 39, ukupno je prisutno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da predlog nije prihvaćen. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić,a posle njega narodni poslanik Slobodan Janjić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, tokom današnje sednice očigledno da su se diskusije pravnika i ljudi iz pravne struke razlikovale od ostalih diskusija, pre svega u ovom stručnom delu. Naime, član 77. Ustava Srbije je potpuno jasan. Stav 4. tretira situaciju kada se poslanik pozvao na imunitet i to u ovom slučaju nije tema. Stav 5. kada se poslanik nije pozvao na imunitet, takođe teško da može da se uklopi u današnju temu, odnosno u ono kako je nama nametnuta diskusija. Ostali poslanici koji nisu iz ove struke su govorili emotivno i govorili su po osećaju za pravdu i pravičnost. Uglavnom se nametnuo jedan utisak da ovo nije trebalo da se nađe na dnevnom redu i da nije pripremljeno na valjan način. Da je zakonodavac hteo da tretira situaciju kada se poslanik nije pozvao na imunitet, a Skupština nema naročit interes da primeni ovu vrstu zaštite poslanika, onda bi to i stavio, to bi bio sledeći stav člana 77. Međutim, očigledno da to nije bila namera. Po mom mišljenju, trebalo je da stručne službe Skupštine kada dobiju ovakav, a možemo uslovno reći nestručan dopis ili zahtev, odgovore i da kažu da Skupština nema potrebe da odlučuje o ovoj situaciji. To bi bilo mnogo jasnije i ne bismo danas izgubili ceo dan i ne bismo podizali tenzije i ne bismo pričali o nečemu što nije prioritet u ovom momentu. Logično je da se postavlja pitanje šta je onda cilj današnje rasprave. Mislim da se nameće jedan odgovor, da je to skretanje pažnje sa onih pravih tema koje bi trebalo da okupiraju ovu skupštinu. Kada je reč o samom pojmu imuniteta, mislim da ga treba shvatiti kao ozbiljnu, ustavnu kategoriju. Ipak, imunitet je stavljen u Ustav i to potpuno precizno i jasno. Mislim da nema razloga da ga relativizujemo i da ga sada stavljamo na probu svakog dana i u svakoj prilici. Ova skupština bi trebalo da zauzme ozbiljan i odgovoran stav o ovoj ustavnoj kategoriji. Trebalo bi da stvorimo određene kriterijume kako ćemo se ponašati ubuduće. Moj predlog je da se nikako ne usvoji predlog za skidanje imuniteta onim poslanicima koji su tuženi po privatnim tužbama, a naročito kao što su ovi danas izneti slučajevi dr Čanovića, gospodina Vučurovića i sl. Zatim, mislim da ova situacija o kojoj sam sada govorio, ako po privatnim tužbama svako može da pokrene pitanje imuniteta, može izazvati jednu lavinu i može izazvati masovno optuživanje poslanika i na neki način i masovnu osvetu poslanicima i njihovo maltretiranje, bez obzira iz koje su političke opcije. Jer složićete se, ukoliko se slična situacija dogodi sa poslanicima vladajuće većine, sigurno da ova skupština, ako je dosledna, treba i to da stavi na dnevni red. To znači da ćemo mi provesti bar trećinu vremena u Skupštini raspravljajući o ovim temama. Savezna skupština je imala nekoliko slučajeva gde se postavljalo pitanje imuniteta saveznih poslanika, po privatnim tužbama. Navešću primer Miodraga Nikolića-Femana iz Jagodine, saveznog poslanika DOS-a, gde je na jedanmogu reći dostojanstven i elegantan način, Savezna skupština glatko odbila takav predlog, mada se radi o većem broju privatnih tužbi protiv tog lica. To je isto za velike iznose. savezna skupština je svog poslanika zaštitila. Ima još primera o kojima bismo mogli da govorimo i uvek tu treba da postoji granica između onoga što je javni interes, društveni interes, a posebno da zaštitimo ljude od ovakvih situacija. Zatim, svaki predlog za oduzimanje imuniteta bi morao da bude ozbiljno dokumentovan i obrazložen na pravi način, kako bi Skupština stvarno posle kvalitetne rasprave donela valjanu odluku. Posle svega što sam rekao, ne ulazeći u pojedinačne slučajeve, predlažem ovoj skupštini da se ovo skine sa dnevnog reda, odnosno, što bi bilo još racionalnije, da predlagač povuče ovaj predlog tačke dnevnog reda.Zahvaljujem.
U međuvremenu ste primili ostavku Aleksandra Krstića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Administrativnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije povodom razmatranja ove ostavke, sa predlogom da Narodna skupština, na osnovu člana 88. stav 1. tačka 2. i stav 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje prestanak mandata narodnog poslanika Aleksandra Krstića, danom podnošenja ostavke. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stav 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Administrativnog odbora, konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koje je izabran narodnom poslaniku Aleksandru Krstiću, izabranom sa izborne liste Demokratska opozicija Srbije - dr Vojislav Koštunica, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić, a posle njega narodni poslanik Branislav Blažić.
[[Aplauz.]] Dame i gospodo narodni poslanici, zakazivanje ove vanredne sednice Skupštine Republike Srbije sa ovakvim dnevnim redom je u najmanju ruku sramota predsednika Skupštine i svih 126 poslanika koji su podržali inicijativu za održavanje ove sednice. Danas, kada 50% građana gladuje, 40% preživljava uz velike napore, a vas 10% pljačka ili uz reket štiti pljačkaše i kriminalce, ovakav dnevni red je stvarno sraman.
Gospodine Janjiću, dužan sam da vam izreknem prvu opomenu.
Ne znam zašto mi izričete opomenu, pričam u kakvom će statusu biti ljudi kojima skidate imunitet, kakav vam je pravni sistem, u kakvoj državi trenutno živimo. Vi nas poslanike, samim tim i građane Srbije, zamajavate političkim obračunima umesto da svi zajedno ovde raspravljamo kako da prehranimo stanovništvo, obezbedimo ogrev, obezbedimo lekove za bolesne, snizimo školarine za đake i studente, pobrinemo se da svi građani što lakše prežive ovaj težak period i predstojeću zimu. Vi uporno poslaničkom većinom diktirate dnevni red u Skupštini, koji nije primeren trenutku u kome se nalazimo. Naše pravosuđe je u rukama dvojice ljudi koji su od ove institucije napravili svoj pašaluk gde rade sve i svašta, kako sa privredom, tako i sa građanima. Navešću vam primere, da bi znali poslanici u kakav pravosudni sistem vi verujete i želite da poverite sudbinu dva poslanika ili svojih kolega. Navešću vam primer: Holding "Koštana" Vranje. Da bi gospodin Čović uzeo deo Holding "Koštane" u Trgovištu koji je jedini pozitivno poslujući pogon, u jedan noću je podigao sudije Privrednog suda sa policijom i izdvojio ga iz Holdinga, bez konsultacije radnika i Holdinga. Postavioje svog direktora, koji je član Demokratske alternative i taj čovek sada rukovodi tim kolektivom u Trgovištu. A Holding niti se pita, niti je neko o tome odlučivao. Uzeo je jednostavno sebi za pravo da naredi sudiji da izdvoji preduzeće iz Holdinga. A to ne može bez saglasnosti Holdinga u ovoj državi da uradi niko. Šta se desilo "Jumku" iz Vranja? Nakon uspešne licitacije, kompanija "Jumko" iz Vranja je dobila ekskluzivno pravo da izradi uniforme za Bundesver. Na tom poslu su dobro zaradili, a gospoda iz DOS-a nemaju upliva na jugu Srbije, tamo su jedno obično folklorno društvo bez članstva i bez uticajnih ljudi, hteli su da smene rukovodstvo i onda su naveli da su oni pomogli NATO-u što su šili uniforme za Bundesver. Kao da bi Nemci došli na jug Srbije u kupaće gaće. Sašili bi im neki drugi. Najnoviji primer je "Zastava PES" iz Surdulice. Dogovorom između Vlade Srbije i Holding "Zastava", u kolektivima koji se izdvajaju ostaje rukovodstvo, iako nije istekao mandat...
Gospodine Janjiću, anegdote su vam zaista interesante i duhovite, ali molim vas da pređete na temu.
Za vas su anegdote, a za mene su ovo sudbine ljudi o kojima mi treba da brinemo. Gospodin Čović je naredio da se u "Zastavi" postavi njegov čovek, bez obzira što je to mimo odluke Vlade. Opštinski sudija uz pomoć policije pokušava radnicima da nametne rukovodstvo, koje radnici neće. Od 260 radnika, 240 se izjasnilo da ostane staro rukovodstvo, koje ih je dobro vodilo. Zadnji napad je bio u četvrtak, sa 30 policajaca. Vi nemate policajce da reše ni jedan kriminalni slučaj, ali imate 30 policajaca i opštinskog sudiju iz Surdulice koji piše nalog policiji da ga silom uvede u fabriku, makar prebili sve radnike. To vam je novi kandidat za predsednika Opštinskog suda u Surdulici. Za to imenovanje je morao da radi tako prljav posao. (Predsednik:To je sledeća tačka.) Na sreću, Privredni sud u Leskovcu nije podlegao pritisku i doneo je pravedno rešenje - da je merodavno ono rukovodstvo koje su radnici izabrali. Ovakvom pravosuđu ne bi trebalo prepuštati sudbinu ni jednog čoveka, bez valjanih dokaza. Vama ne bih poverio ni sudbinu praseta pred Uskrs, a kamoli čoveka, jer iz svih vas zrači zloba, nepoštenje i želja za osvetom. Igrate se sudbinama ljudi, kao da su to samo brojevi a ne ljudi od krvi i mesa kao i vi. Ovo što radite je slika o vama iz vlasti, a namera vam je da zavedete strahovladu i uklonite sve neistomišljenike i kritičare vlasti. Građani će se na ovom zasedanju uveriti da gospodin "neobavešteni" i njegova poslanička grupa u ovom parlamentu građanima samo baca prašinu u oči, kao - nisu svi u DOS-u isti, lopovi su u DOS-u, a oni su izašli iz DOS-a, oni su sadDSS - Vojislav Koštunica. Iz Mićunovićevog gnezda, iz jednog gnezda izlaze isti pilići, samo poneko pero može da se razlikuje.Svi su grabljivci. (Predsednik:Gospodine Janjiću, izričem vam drugu opomenu.) Obadve ove poslaničke grupe, kako god da se zvale, su pogubne za srpski narod i državu. Građanima će glasanje u Skupštini otvoriti oči i svima će biti jasno da ste vi zajedno samo zato da bi se održali na vlasti i opljačkali što više. Pri tom će polovina biti drska i bezobrazna, a druga polovina naivna i neobaveštena, a, u stvari, isti su svi legalisti, jer legalizuju sve pljačke i zloupotrebe vlasti. Zbog svega ovoga potrebno je zatvoriti usta svima koji govore i misle drugačije, a posebno je opasno ukoliko neko ukazuje na pljačke i zloupotrebe DOS-ove vlasti. Pravljenjem ovakvog presedana, kada se poslanicima skida imunitet bez valjanog obrazloženja, ima za cilj da zastraši sve građane i eventualne kritičare vlasti jer, ako se ovako vlast ponaša prema poslanicima koje je narod izabrao, šta treba da očekuje običan građanin koji se odvaži da kritikuje vlast ili ukazuje na vaše DOS-ovske pljačke i prevare. Vi, gospodo, kao da živite na drugoj planeti pa vas problemi građana ne zanimaju.Probleme delite u dve grupe - nasleđene iz prethodne vlasti i novonastale za vreme vladavine DOS-a. Nažalost, vi rešavate samo svoje lične probleme, a građane i ne primećujete da postoje. I pored toga što oni već znaju, ponavljam, DOS je najgori.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedna apsurdna sednica, na kojoj Narodna skupština raspravlja o skidanju imuniteta narodnim poslanicima, koji se na imunitet nisu ni pozvali. S druge strane, apsurdna je što se pretvara u sudnicu, a narodni poslanici u sudije. Da li smo mi kompetentni da nekom sudimo i procenjujemo njegovu krivicu, pogotovo ako nemamo jasnih činjenica i argumenata da se ta krivica dokazuje. Ovde imamo situaciju da jednom lekaru treba da se sudi iako je dokazano da nije bilo ni profesionalne, ni etičke, ni bilo kakve druge greške. Sada, na osnovu privatne tužbe ova skupština treba da mu skine imunitet i na taj način ga proglaasi krivim. Ko to hoće da sudi? Postoje dve vrste ljudi koji hoće da sude. Jedno su ljudi koji, u stvari, nabijeni mržnjom žele nekome da nanesu zlo. Drugo su ljudi koji, u stvari, u nekom svom životu nisu ispunili neke svoje želje, da budu dominantni u nekim situacijama i sad žele da suđenjem, presuđivanjem, nanošenjem nekog zla drugim ljudima leče neke svoje komplekse, koje su možda nasledili i poneli iz detinjstva. Znam da je mnogo mediokriteta došlo na vlast posle te oktobarske revolucije, koji sad misle da su jako pametni i da sve znaju zato što ih je narod u jednom momentu svog beznađa i želje da nešto promeni, u stvari, stavio na vlast. To je bilo vreme te euforije i ta sužena svest i mržnja koja je u tom periodu bila, bila je i pravdana tom euforijom. To je i logično. U svakom slučaju, euforija sužava mržnju. Onda su se javile mnoge poglavice koje su na ratnim dobošima najavljivale hapšenje ljudi i progon političkih protivnika. Ako je to bio period koji možemo da objasnimo kao psihološku podlogu jednog vremena, onda je ovo posle godinu dana sigurno jedan drugi psihološki elemenat, koji je sad posledica jednog straha i jedne agresivnosti koja se javlja na bazi tog straha, straha da je narod shvatio da su sva obećanja bila lažna i da mi živimo u vremenu laži, prevara, podmetanja i razne demagogije, koja se neprekidno širi na medijima, pre svega preko reklamiranja ministarstava ili ministara, kao da su neki jeftini deterdženti. U tim uslovima, takve jedne psihološke podloge, kad agresivnost izbija, onda se upravo javlja momenat da mnogi žele da presuđuju ili da preskaču nešto što je najavljeno a zvalo se demokratija, zvalo se zakonitost, zvalo se ustavnost. Prema tome, mi na takav način dolazimo u poziciju da imamo sada u društvu jednu strašnu opstrukciju života. Pričalo se o opstrukciji ovog parlamenta, ali šta je ovo drugo nego opstrukcija života, ako se na vanrednoj sednici, pored toliko problema koje ova zemlja ima, pored privrednog kolapsa i jednog socijalnog haosa, stavlja na dnevni red nešto što apsolutno nije potrebno i niko to nije ni tražio, ili je to posledica nečega što su istražne sudije (prihvatile) u velikom strahu od pretnji koje iz DOS-ovog politbiroa stižu? Sada potpuno nesigurni traže zaštitu na taj način, pa će za svakog narodnog poslanika tražiti da mu se skine imunitet da bi oni bili sigurni da im se ništa neće desiti, da njima niko neće pretiti ili ih skidati sa funkcija na kojima se nalaze. Prema tome, kako je sada krenulo i kako se sada dešava, tvrdim vam da će se desiti, ako tako nastavite, da posle godinu dana ili nešto više, nanesete više štete Srbiji nego komunisti za 50 godina.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam mislio da se javljam za reč, ali se ovde previše govorilo o političkoj represiji i o kriminalu. Najčešće su o tome govorili oni koji nisu moralno kvalifikovani da o tome danas govore. U prošlom sazivu sam bio narodni poslanik i 17 puta sam bio kod sudije za prekršaje, za navodne prekršajne postupke i prekršaje koje nisam učinio, ali su oni smatrali da jesam. Na sve te pozive sam se odazvao. Mene je bivši režim 29.jula, trećeg dana izborne kampanje, uhapsio u centru Inđije, zbog podele letaka na kojima je pisalo "izađi i glasaj". Zato ne dajem za pravo onima koji danas govore o političkoj represiji koja se navodno sprovodi prema njima, iako su oni tu političku represiju debelo studirali za vreme bivšeg režima. Mi iz Koalicije "Vojvodina", odnosno podgrupe u DOS-u, imali smo dilemu da li da glasamo za ukidanje imuniteta Branislavu Ivkoviću i gospodinu Čanoviću. Ta dilema je bila velika. Čak smo bili mišljenja da ne treba da glasamo za ukidanje imuniteta, misleći da ne postoje elementi da se u budućnosti takve odluke primenjuju čisto na političke slučajeve, što ovde nije slučaj. Sam Branislav Ivković nas je razuverio, jer je izrazio želju da bude podvrgnut pravosudnom postupku, koliko sam razumeo, a nadam se da ste i vi to dobro razumeli. On je tražio od ove skupštine da se pojavi na tom sudu. Ukoliko mi ne bismo glasali za ukidanje njegovog imuniteta, u tom slučaju želja Baneta Ivkovića ne bi bila ispunjena i on ne bi mogao da dokaže da nije kriv, a rekao je ovde jasno i glasno da će on za pola sata uz dokumentaciju koju ima, razuveriti javnog tužioca da tu nema elemenata za krivičnu odgovornost. Stoga smo mi odlučili da ipak podržimo i glasamo za ukidanje imuniteta narodnih poslanika i možemo da se predomislimo samo u slučaju da Branislav Ivković lično izađe, kaže i zatraži zaštitu od poslanika Narodne skupštine Republike Srbije. Pošto on tu zaštitu ne traži, mi smatramo da ne smemo da štitimo njega od njega samog i da ne možemo da prenebregnemo tu želju, njegovu jasno izraženu želju da se pojavi na sudskom postupku koji se protiv njega vodi. Nadam se da će naš kolega Branislav Ivković dokazati svoju nevinost i možda sam donekle i uveren da on može da dokaže da nije kriv i za mene nije kriv dok se ne dokaže da je kriv.Dakle, mi iz DOS-a ne smatramo da je neko kriv pre završetka i pravosnažnosti presude. Kažem, nadam se, zbog kolege da će dokazati da nije kriv za ono za čega ga tereti javni tužilac. Ovde su se pojavljivali pripadnici jedne druge vladajuće partije koji su se usudili čak da ovu skupštinu proglašavaju za neku sudnicu, a gledajući i ponašanje takvih poslanika najčešće oni Skupštinu ne pretvaraju u sudnicu, nego u ludnicu. Ovog puta su se usudili čak i da spominju talibane. Poslednja partija je ta partija, koja je spomenula talibane, a to je poslednja partija koja sme da ih spomene, zato što su oni slične političke opcije ili ratne opcije, s tim što su talibani - talibani, a naši talibani su bili malo "lumpetani" i samo su govorili kako će gađati Rim, London, Pariz i na sreću ove države i ovog naroda nisu imali petlje da tako nešto urade.
Gospodin Ivković, replika.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, zahvaljujem se uvaženom kolegi, gospodinu Marijanu Rističeviću, što mi je pružio šansu da još jednom ponovim ono što sam pre podne govorio. Naime, ako mene pitate šta mislim, ova tačka dnevnog reda uopšte nije trebalo da bude razmatrana. Trebalo je da budem pozvan od strane istražnog sudije i da lepo odem kod njega. Obećavam vam i sada kažem, sada ga pozivam da me pozove i apsolutno se neću pozvati na imunitet, zato što mi je potpuno mirna savest. Znači, čovek treba lepo da me pozove, ja da odem kod njega, da se ponovo, nakon sredstava informisanja 13. aprila, na crni petak demokratije i morala u Srbiji, i od njega informišem o sadržaju krivične prijavei odmah izvadim ceo materijal koji sam pripremio. Kasnije, na kraju rasprave ću da pokažem i da lepo uđe u proces. Odmah vam kažem, duboko verujući u poštenje sudije, neću se pozivati na imunitet. Onog trenutka, ako procenim da se na čoveka vrše pritisci, ja bih se pozvao na imunitet, vratio se vama ovde u salu i rekao zbog čega sam se pozvao na imunitet i tražio od vas da me podržite. Znači, ova tačka dnevnog reda je potpuno nepotrebna, jer po članu 77. stav 4. Ustava Republike Srbije možete da raspravljate o mom imunitetu tek kada se pozovem na imunitet kod sudije i tu odlučujete da li me podržavate ili me ne podržavate, a ovaj član 77. stav 5. koji je naveden, u stvari vama daje šansu ukoliko se ne pozovem na imunitet da vi meni pomognetei da mi vi uspostavite imunitet, da me štitite kao predsednika poslaničke grupe opozicione partije, jer sam zasigurno na udaru DOS-ovskog režima, pošto verovatno najoštrije govorim o njemu. Znači, vi se sada stvarno nalazite u neprijatnoj situaciji, jer odlučujete ni o čemu. Nisam se pozvao na imunitet. Pozvali su se - da odlučujete o članu gde imate pravo da mi vi uspostavite imunitet, a tek kada odem u proces i kada se pozovem na imunitet, onda možete da odlučujete da li sam u pravu ili nisam u pravu. Zato vas, dragi poslanici, molim, skinite ovu tačku sa dnevnog reda, pustite da me sudija pozove, da odem kod njega, da mu lepo pokažem svu dokumentaciju, jer već znam o čemu se radi, pošto su novine slučajno i iznenada 13. aprila, na crni petak, objavile sve i da završimo taj posao ili ću, ako nastavite, početi da razmišljam da su stvarno izbori blizu i da im je važno da jedan čovek bude u istražnom postupku da ne može biti kandidat.
Dame i gospodo narodni poslanici, ukazao bih predsedniku Narodne skupštine, ne zbog onih koji nisu u stanju nikoga da uvrede, nikoga da povrede osim sebe, ali pre svega zbog toga što se takve stvari dešavaju u Narodnoj skupštini i želeo bih da ukažem na nedoslednost u ponašanju predsedavajućih i molio bih da se to ubuduće ne dešava. Za stvari koje su bile potpuno jasne i očigledne i kao činjenice iznošene u ovom visokom domu, vi ste davali opomenu narodnim poslanicima Srpske radikalne stranke. Ne mislim uopšte da govorim o onome što je govorio neko ko je malo pre istupao sa ove govornice, koji ne zna ili teško može da savlada jezik na kojem govori, a kamoli da shvati značenje sopstvenih reči, ali bi bilo dobro da takav odnos promenite i da imate uravnotežen odnos, dakle i prema poslanicima opozicije i prema poslanicima vlasti. Znate, ako neko misli da će na takav način uvrediti talibane, dovoljno je da se pogleda u ogledalo i stasom i glasom će jasno videti ko na talibane liči, a vama gospodine predsedniče dužan sam, zloupotrebiću pa ću u dve rečenice reći samo nešto: niste danas govorili istinu i to ću vrlo blago saopštiti. Inače, doktorska disertacija gospodina Šešelja je "Politička suština militarizma i fašizma". Čitao sam jekao student, i to svojevremeno jedan od najboljih studenata Pravnog fakulteta u Beogradu, a čitao sam i jednu od dve knjige iz velikog naučnog opusa predsednika Koštunice - "Socijalističko samoupravljanje u društvenim delatnostima". To je činjenica, to je istina, gospodine predsedniče, i mnogo drugačija od onoga što ste vi jutros govorili.
Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović, a posle njega narodni poslanik Zoran Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, stavljanje ove tačke na dnevni red, oduzimanje imuniteta narodnim poslanicima Čanoviću i Ivkoviću, treba da nam posluži kao barometar utvrđivanja vašeg DOS-ovskog jedinstva. Iako nisam pravno lice, mislim da je potrebno da sudska vlast utvrdi krivicu narodnih poslanika, pa da onda prosledi Skupštini (predlog) o oduzimanju njihovog imuniteta. To znači da po vama sve nas čeka ista sudbina, ako se nekome iz vladajućih partija neko ne sviđa. Dame i gospodo, umesto da ste oduzeli imunitet i osudili DOS-ovske čelnike što obećaše u predizbornoj kampanji, a ne ispuniše nego slagaše građane Srbije, i to za sve ono što navodno po njima nije bilo, kako oni rekoše, u prethodnoj režimskoj vlasti, a to je demokratija, sloboda,sloboda informisanja, zbog čega prevariste narod Srbije, jer ste mu obećali život, navodno, po vama dostojan ljudskosti svakog čoveka da može da živi od svog rada. Da bi dokazali svoju demokratiju i da bi bili što ubedljiviji vi se ogrnuste jednim crvenim guberom, svih vas 18 i nazvaste sebe Demokratska opozicija Srbije. Umesto te vaše demokratije danas Srbijom vlada anarhija, birokratija, kriminal, mafija. DOS-ovski čelnici po opštinama se danas bore za vlast, svim mogućim dozvoljenim i nedozvoljenim sredstvima između vlasti. Zato im predlažem, dame i gospodo, da se pridružimo ovoj akciji dr Vojislava Šešelja, a ova će vam slika sve reći.
Gospodine Živanoviću, upozoravam vas da se vratite na temu dnevnog reda. Četvrti minut je, mogli bi da počnete da se držite teme.
Gospođo predsedavajuća, govorim o svojoj zemlji, govorim o svom narodu i nikada nisam skrenuo sa teme. Dame i gospodo, oni što ovu zemlju sačuvaše i othraniše, oni što ovu zemlju hrane i brane, oni danas štrajkuju jer su nezadovoljni odnosom države prema njima. Ministarstvo za poljoprivredu, na čelu sa Veselinovim, prevari seljake i ono što im obeća ne ispuni. Srbiji, dame i gospodo, preti biološko istrebljenje. Verujte mi, prilikom obilaska Mačvanskog okruga statistika je pokazala da ima oko 5.000 neoženjenih momaka, a to znači da će 5.000 seoskih domaćinstava biti ugašeno.
Gospodine Živanoviću, pošto se niste vratili na temu i pored mog upozorenja, na osnovu člana 101. Poslovnika, izdričem vam prvu opomenu i molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Sloboda - o slobodi vrlo često se čuje, a pričaju o njoj oni što čitavo vreme svog života živeše u slobodi. O slobodi mogu da govore građani sa Kosova i Metohije, o slobodi mogu da govore građani iz Republike Srpske Krajine, o slobodi mogu da govore iz Republike Srpske. Danas najbolje o slobodi mogu da govore đaci na Kosovu i Metohiji jer nastavu na srpskom jeziku izvode pod otvorenim nebom, na otvorenom prostoru...
Gospodine Živanoviću, imam slobodu da vam izreknem drugu opomenu na osnovu člana 101. zato što se i dalje ne držite teme dnevnog reda. Molim vas da se vratite na temu.
Gde im UNMIK i KFOR ne dozvoljava ni takvu nastavu da izvode. To je sve pod jurisdikcijom ministra za prosvetu, gospodina Gaša Kneževića. Dame i gospodo, pošto mi ne dozvoljava gospođa da govorim, ipak ću morati da završim jer sloboda informisanja u ovoj zemlji je pod blokadom. Nigde, ni u jednoj zemlji danas u Evropi, nije takva medijska blokada kao što je danas u Srbiji. Ne može danas ni da se čuje niti će se čuti baš o ovome danas što diskutujemo u Skupštini. Ali, ja ću prekinuti, verovatno će me gospođa već prekinuti i moram reći ono zbog čega verovatno mnogi od vas ne znaju, vidite, gospodin Čedomir Jovanović, ako je u svojoj predizbornoj kampanji govorio o blagostanju, verovatno je mislio o blagostanju u kojem on želi da živi. Zato je nabavio konjića kada su mu finansijska sredstva ojačana, pa sada se po raznim hipodromima Srbije zajedno sa Batićem viđa.
Gospodine Živanoviću, izrekla sam vam dve opomene, znate da je sledeća mera oduzimanje reči.
Još samo jednu rečenicu i idem. Devetog septembra u 18,00 časova sa tri džipa gospodin Batić je došao u Šabac kod gospođe Gordane Živojinović,biznismena koji se baviprodajom nafte i benzina, pa vi vidite otkud vladina tri džipa u Šapcu.
Reč ima narodni poslanik Zoran Nikolić, a sledeći je narodni poslanik Nebojša Jović.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, u dosadašnjim diskusijama izneti su brojni argumenti za i protiv odluke koja je na dnevnom redu. Rizikujem da ću možda neke od argumenata ponoviti, ali nemojte mi zameriti, trudiću se da se svedem u vreme koje je predviđeno za raspravu. Razloge zbog kojih ne treba prihvatiti predloženu odluku Administrativnog odbora podelio bih u dve grupe. Prva grupa, to su pre svega pravni razlozi, o kojima je delom bilo reči za ovom govornicom i oni bi se sveli na sledeće. Administrativni odbor odlučio je da predloži Narodnoj skupštini da ne primeni imunitet za narodnog poslanika Branislava Ivkovića, sa pozivom na član 77. stav 5. Ustava Republike Srbije. Citiraću član: "Narodna skupštna može odlučiti da se primeni imunitet prema narodnom poslaniku i ako se sam na njega nije pozvao, kad je to potrebno radi vršenja njegove funkcije". Ovako interpretiran stav Ustava jasno ukazuje da se radi o dodatnoj zaštiti imunitetnog prava narodnog poslanika, a i samo jezičko tumačenje norme, koje se mora shvatiti usko, znači onako kako piše, ukazuje na to da Narodna skupština može odlučiti da se primeni, a ne da se ne primeni imunitet prema narodnom poslaniku. Ne može se takođe primeniti ni član 77. stav 4. Ustava Republike Srbije, kojim je inače propisano da se, protiv narodnog poslanika koji se pozove na imunitet ne može bez odobrenja Narodne skupštine, pokrenuti krivični ili drugi postupak u kome se može izreći kazna zatvora. Ovakav stav pretpostavlja činjenicu da se narodni poslanik prethodno pozvao na imunitet, što se u konkretnom slučaju nije dogodilo. Narodni poslanik Ivković nije uopšte bio u poziciji da se izjašnjava o svom imunitetu jer nije ni pozvan od istražnog sudije da to učini, što je po nama velika procesna greška u postupku. Iz svega zaključujem da je navedena odluka Administrativnog odbora zasnovana kako na pogrešnom tumačenju ustavnih normi, tako i na činjenici da prethodno nisu ispunjene procesne pretpostavke za izjašnjavanje od strane Administrativnog odbora i Narodne skupštine. Zato smatram da je najispravnije da se u ovom trenutku zastane sa ovim postupkom, te da se prethodno zatraži i izvrši autentično tumačenje člana 77. Ustava Republike Srbije, a isto tako i otklone procesne pretpostavke u smislu izjašnjavanja narodnog poslanika da li se poziva ili ne na svoj imunitet. Mislim da je istražni sudija, a na to ga ZKP upućuje, pre nego što je doneo rešenje o otvaranju istrage, a to je upravo onaj čin kojim se pokreće krivični postupak, bio dužan, u skladu sa Zakonom o krivičnom postupku, da pozove okrivljenog, da mu stavi na uvid činjenice koje ga terete, pa da se tek nakon toga okrivljeni izjasni da li će primeniti ili se ne poziva na svoj imunitet. U slučaju da se ne pozove na imunitet, postupak se vodi bez ikakvog postupka u Narodnoj skupštini, a u drugom slučaju, ukoliko se pozove na imunitet, onda se aktivira ovaj mehanizam i Narodna skupština dolazi u poziciju da odlučuje. Jednostavno to prethodno pitanje nije raščišćeno. I dobro je što je danas Administrativni odbor zaključio da po pitanju imuniteta zatraži mišljenje Vrhovnog suda o ponašanju suda u ovakvim situacijama jer je očigledno da neki sudovi kao vruć krompir prethodno pitanje imuniteta poturaju pravo Narodnoj skupštini, bez pozivanja okrivljenihda se izjasne da li se pozivaju ili ne na imunitetno pravo. Što se tiče političkih razloga, takođe dva razloga. Prvi se sastoji u tome da je gospodin Ivković šef poslaničke grupe i šefovi poslaničkih grupa u našem parlamentarnom sistemu imaju posebno značajnu ulogu. Mislim da oni posle predsednika Narodne skupštine imaju najveću odgovornost za funkcionisanje parlamentarne demokratije. I stoga oduzimanje, eventualno oduzimanje imuniteta šefu poslaničke grupe ima posebnu težinu i odgovornost u odnosu na druge narodne poslanike. Drugi argument je više načelnog i opšteg tipa, da se suština demokratije najbolje izražava u odnosu većine prema manjini. Uskraćivanjem imuniteta Branislavu Ivkoviću, koji nosi istaknutu ulogu na opozicionoj sceni Srbije, može se tumačiti negativno i reperkutovati negativne odnose u našoj zemlji po pitanju demokratskih odnosa. Ovo tim pre kad je poznato da je mandat narodnih poslanika ograničen, a samim tim i imunitet koji uživaju, pa je moguće voditi krivične i druge postupke nakon isteka mandata narodnih poslanika. Oni koji su branili ovu odluku (to je manji broj narodnih poslanika koji se javio za reč), polazi od toga da smo svi pred zakonom jednaki, da se ovakvim odlukama zapravo štiti i jača pravna država, mislim da to u konkretnom slučaju, jednostavno, nije tako. Upotrebio bih jedan citat iz "Politike" od prošlog petka, gde se radi o jednom dosta ozbiljnom članku, koji elaborira stanje na levici, između ostalog, taj, inače imenovani poznavalac prilika na levici, čije ime neću spomenuti, kaže da su, prema nekim informacijama, krivične prijave podignute protiv više stotina socijalista. Ja sada vas pitam - ko u ovoj državi zna protiv koga su krivične prijave podignute ili će biti podignute. Da li MUP, prilikom podnošenja krivične prijave, uzima podatak kojoj stranci pripada okrivljeni - ne uzima. Da li je okrivljeni dužan da kaže kojoj stranci pripada - ne. To znači da, jednostavno, jedna grupa ljudi daje nalog da se protiv jedne druge grupacije, u konkretnom slučaju SPS-a, politička borba vodi i na ovom frontu krivičnim prijavama. I ta borba, evo javno, i kroz medije se nagoveštava. Zbog svega toga mislim da argumenti tipa - jačamo pravnu državu, i argumenti tipa - da smo svi pred zakonom ravnopravni, liče mi na argumentaciju koju je Džordž Orvel izneo u svom delu "Životinjska farma", u kome je naveo da su i na toj farmi sve životinje ravnopravne, samo su neke malo ravnopravnije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović.
Poštovani narodni poslanici, jedno je neosporno - u smislu člana 79. stav 3. Ustava Republike Srbije i člana 259. Poslovnika Skupštine Narodne Republike Srbije, kao i na zahtev 126 poslanika, može da se zakaže vanredna sednica. Lično sam vanredne sednice očekivao mnogo ranije, jer mislim da je za to postojalo mnogo razloga. Vanredno zasedanje sam očekivao, kao što sam rekao, mnogo ranije, jer je bilo mnogo tema, koje su mnogo važnije nego što je ovakav dnevni red. Mislim da su teme trebale da budu pitanja koja život znače i koja su od životnog interesa, a pre svega, to je privreda, kako radi privreda, zašto je došlo do pada proizvodnje, zašto dolazi do sve veće nezaposlenosti? Tema bi mogla da bude i poljoprivreda, jer je na pragu jesenja setva, a u kontekstu toga, mogla je biti i smena ministra poljoprivrede, kao što je tražila stranka SSJ. Tema je trebala da bude, pre svega, registracija birača, Srba, za izbore na Kosovu i Metohiji. Mislim da taj problem stoji pred nama kao nešto najznačajnije u ovom trenutku. Mislim da je posle zaključka i Deklaracije o Kosovu i Metohiji, koju smo doneli jednoglasno, trebalo i registraciju birača i pitanje - da li Srbi da izađu na izbore - postaviti ovde u Narodnoj skupštini, da poslanici Narodne skupštine donesu odluku o tom najvažnijem pitanju srpskog naroda,a ne da odluku donosi politbiro DOS-a Zašto ne govoriti o kriminalu, ako se u zadnje vreme o mitu, korupciji i kriminalu najviše govori u našoj zemlji, i ta pitanja stižu izstranaka koje su na vlasti? Ako skupimo sve napred navedene probleme, onda bi jedinstvena tačka dnevnog reda bila - poverenje Vladi Republike Srbije. Ali pošto je tako kao što jeste, rekao bih nekoliko reči i o predlogu Administrativnog odbora, da Narodna skupština Republike Srbije ne primeni imunitet prema narodnim poslanicima, prof. dr Branislavu Ivkoviću i dr Čanoviću. Od materijala smo dobili samo obaveštenje, ne znam kako drugačije da nazovem ovaj papir, u kome piše da je Okružno javno tužilaštvo u Beogradu podnelo dana 5. aprila 2001. godine Okružnom sudu u Beogradu zahtev za sprovođenje istrage, pod brojem 37101, od 5. aprila 2001. godine, protiv okrivljenog prof. dr Branislava Ivkovića. Ne znam zašto nama, narodnim poslanicima, nije dostavljena krivična prijava, iz koje bi mi, narodni poslanici, mogli prosuditi - da li ima razloga da se ne primeni imunitet na narodnog poslanika Branislava Ivkovića, a zahtev Administrativnog odbora za dr Čanovića nisam dobio. Da li se krivična prijava za prof. dr Branislava Ivkovića odnosi na period kada je prof. dr Branislav Ivković bio ministar za nauku i tehnologiju? Ako je to vezano za to vreme, onda se na to odnosi materijal koji je dostavljen narodnim poslanicima negde u proleće, oko završnog računa za 2000. godinu. Ako je krivična prijava proistekla iz kontrole budžetske inspekcije, pitam se da li je ispoštovana zakonska procedura, da li je prilikom kontrole dato pravo odgovornom licu u tom periodu (a u tom periodu je prof. dr Branislav Ivković bio odgovorno lice), da se izjasni o utvrđenom činjeničnom stanju? Da li su spisi, zapisnik i rešenje, dostavljeni prof. dr Branislavu Ivkoviću, a po zakonu, on ima pravo da se izjasni, da podnese žalbu na rešenje. U postupku žalbe, on ima pravo da dostavi nove materijalne dokaze, koji bi mogli da opovrgnu rešenje koje je utvrdila budžetska inspekcija. A šta će biti ako prof. dr Branislav Ivković podnese i žalbu Vrhovnom sudu, ako drugostepeni organ presudi kako je doneto i rešenje? Šta ako Vrhovni sud poništi dela koja stoje u zapisniku, utvrđena od budžetske inspekcije? Vrhovni sud to može da učini, kao što je mogao da ukine presude NATO plaćenicima. Znači, podnesene su krivične prijave za neko delo, za koje nije okončan postupak. Ne zna se da li je to tačno utvrđeno stanje ili nije. Zbog toga mislim da ovaj predlog treba povući iz skupštinske procedure. Ako vi to nećete, onda molim narodne poslanike da dobro razmisle kako će glasati. Svi narodni poslanici treba da budu principijelni protiv ukidanja imuniteta bilo kog poslanika, jer nas je narod birao. Narod je valjda znao koga bira i kome daje poverenje. Jer, ukidanjem imuniteta, pre svega opozicionim poslanicima, teži se političkim nominacijama, i ništa drugo. Jer, zašto tražiti da se ne primeni imunitet, ako se već prof. dr Branislav Ivković nije pozivao na imunitet? Znači, šef naše poslaničke grupe ne beži od zakona. On je tu i verujem da će da dokaže svoju nevinost. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, za vanredno zasedanje Skupštine Republike Srbije, 126 poslanika DOS-a je moralo da izabere neku važniju i interesantniju temu za narod Republike Srbije. Međutim, posle nesuglasica u DOS-u, treba naći nešto čime bi se ljudi zabavljali, a da bi bar na trenutak zaboravili sve probleme koji ih tište, kao što su - pad standarda, pad proizvodnje, svakodnevna poskupljenja, socijalna beda. Ovo o čemu danas raspravljamo nije trebalo da se nađe na dnevnom redu, pogotovu ne na vanrednom zasedanju, a ne bi bilo dobro da i ubuduće raspravljamo o pojedinim poslanicima i imunitetima, a tako je to definisano i u našim legitimacijama. Ako je neko nešto i učinio, odgovaraće svakako kad ne bude poslanik. Ovo je pokrenuto iz političkih razloga i ima cilj da se predsedniku poslaničke grupe SPS-a, prof. dr Branislavu Ivkoviću, nanese politička šteta. Međutim, kada se to čini na ovaj način, mislim da i prof. Ivkoviću, a i SPS-u, rejting raste. Vi ste, gospodo, već desetak meseci na vlasti i ne mogu i sada biti krivi socijalisti za sve vaše neuspele poteze koje povalčite. Zar još nije kraj revanšizmu i uništavanju političkih neistomišljenika? Činjenica je da se ova dva poslanika nisu pozvala na imunitet, pa zašto se ovo našlo na dnevnom redu Skupštine? Zašto nisu data neka dodatna objašnjenja kako da se poslanici izjasne na osnovu ovoga što je dostavljeno, gde se ne vidi da li ima krivice. Da li je ovo pretnja i drugim poslanicima da vide kako se ponašaju, šta govore, šta rade, da li je to ta demokratska država koju ste obećavali u predizbornoj kampanji? Da li je to pravna država gde je sudstvo nezavisno od izvršne vlasti? Ovo treba povući iz procedure i ne treba gubiti vreme. Građani Srbije od svih nas očekuju da rešavamo neka važnija pitanja. Da li je to borba protiv kriminala za koji smo čuli da ga čas ima a čas ga nema, da li je to nezaposlenost, da li su to problemi u poljoprivredi, da li je to pitanje Kosova, registracije birača ili pokretanje proizvodnje? To bi trebalo da bude na dnevnom redu Skupštine, a prof. dr Ivković i dr Čanović su pošteni ljudi i odbraniće se sami. Međutim, ostaje pitanje, zašto je štampa o tome pisala u aprilu, a mi o tome raspravljamo danas i to na vanrednoj sednici? Da li je u pitanju država i njen opstanak ili je nešto drugo ili je već počela predizborna kampanja, pa u startu političke neistomišljenike treba odstraniti? Ako je to tako, mislim da nije dobro i narod Srbije će to prozreti i na izborima će reći svoje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić. Sledeći je narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo, poštovana predsedavajuća, poštovani potpredsednici, dosta toga je rečeno, tako da je teško nešto novo reći a ne ponoviti ono o čemu su govorile kolege poslanici. Svima je jasno o čemu se radi. Sve što ste kritikovali u prethodnom periodu, radite to i gore. Oduzeti imunitet predsedniku poslaničkog kluba prof. dr Banetu Ivkoviću, znači da ste odlučili da se i dalje bavite nama. Uskoro će godina od kada ste na vlasti, a vi se još bavite imunitetima poslanika SPS-a. Počnite već jednom da radite. I pored toga, bavite se rasprodajom srpskih preduzeća. Ovo pitanje niste smeli da stavite na dnevni red da bi mogli građanima Srbije da kažete da je sudstvo nezavisno. Ovde se pokušava da se zamene teze. Predsednik države Koštunica kaže da je Vlada korumpirana, da ima kriminala, da su pojedini ministri umešani u mnogo prljave poslove. Predsednik Skupštine Srbije, gospodin Maršićanin, nije ga razumeo o kojoj vladi se radi, pa je na dnevni red stavio ministra iz prethodne vlade, a ne iz sadašnje. Ako je sudstvo nezavisno i ako su svi građani jednaki pred sudovima i nije bitno iz koje su stranke, već bi ova vlada pala i već bi bili raspisani izbori. Zašto baš imunitet Banetu Ivkoviću? Zato što se u protivničkom političkom taboru bira najbolji ili onaj ko je na čelu. Neće ovo vama u DOS-u doneti mnogo političkih poena. Narod interesuju druga pitanja - zašto danas gore žive nego ikada do sada, gde je obećana pomoć iz inostranstva, ko prodaje srpsku privredu, da li Dušan Mihajlović još prekopava groblja, kako Batićpredlaže sudije i predsednike sudova bez procedure, samo ako su spremni da sude opoziciji, što je i u slučaju prof. dr Baneta Ivkovića? Verovatno će i taj sudija biti unapređen. Zbog toga molim poslanike da ne glasaju za ovaj predlog, koji može da ih uvuče u zamku u koju sami mogu da upadnu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljbu Arsić. Poslednji prijavljeni za diskusiju je narodni poslanik Vladimir Garčević.
Dame i gospod poslanici, kada je DOS dolazio na vlast obećavali ste da neće biti političkog revanšizma i da će u zatvore ići isključivo pravi kriminalci, i to kako za ovom govornicom, tako i u sredstvima javnog informisanja, a bogami i u vašoj predizbornoj kampanji. To je bilo dok niste došli na vlast. Sada počinju igre političkog revanšizma, pa su na red došli i imuniteti narodnih poslanika. Smešno je i to što ova skupština ne zna zašto se poslanicima ukida imunitet i za koja krivična dela, koliko su ona kao pojave društveno opasna i da li uopšte zavređuju pažnju Skupštine i narodnih poslanika? Da stvar bude još neozbiljnija, ni jedan od poslanika kojima se ukida imunitet nisu se ni jedan jedini put na taj imunitet pozvali, pa je samim tim i ova tačka dnevnog reda potpuno nepotrebna i Skupština je bez potrebe na nju utrošila čitav radni dan. Da stvar bude gora, ova sednica je vanredna, a zakazana je od strane DOS po sledećem principu - ako narodu ne možemo da damo hleba, daćemo igara. Pri tome, zaboravljate da ima igara koje imaju tragične posledice. Srpska radikalna stranka više puta danas, a i u prethodnoj koaliciji, kao što je bila koalicija SPS i Nove demokratije, upozoravala je da ovakve igre bez pravog razloga ne započinju jer će kad tad to da im se vrati. To smo im mi govorili kada su ukidali imunitete poslanicima SRS i kao što vidite, bili smo potpuno u pravu. Danas su na red došli imuniteti SPS-a. Ipak se trudite u jednom delu da budete još gori nego vaši prethodnici, pa idete čak dotle da predsednik Skupštine javno za ovom govornicom preti poslanicima SRS da su njihovi imuniteti na sledećem dnevnom redu, čovek koji je čas narodni poslanik DOS-a, čas potpredsednik Narodne skupštine, čas je predsednik Narodne skupštine, a čas je potrpedsednik DSS-a, čovek troličan, kao i njegov predsednik stranke gospodin Vojislav Koštunica. Ne znam da li će na sledećoj sednici biti u pitanju imuniteti poslanika DSS, za koje već postoje krivične prijave, istina u to sumnjam. Ipak da budete svesni da postoji izreka - kako ko radi, tako mu se i vrati. Krajnje je vreme da DOS prestane da se igra sa ovom skupštinom, zemljom i narodom, već da ovom zemljom vlada kao domaćin, jer od vaših igara, gospodo, građani Srbije su sve siromašniji.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, a posle njega narodni poslanik Dragan Jovanović.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege poslanici, u ovoj pauzi od dva meseca, a naročito tokom burnog avgusta meseca, očekivao sam sednicu Skupštine, da legalitet predsednika Koštunice ovde utvrdimo, šta je to pokradeno, ko to krade, šta se dešava sa zemljom Srbijom i ko to koga ubija. Međutim, u pozivu za sednicu stavlja se nešto za šta se ne može reći da je vanredno. Pod vanredno podrazumevam nešto što je nastupilo van nečega gde su potrebne hitne mere ozdravljenja, hitna reakcija Skupštine, hitna reakcija Vlade Srbije. Ako je imunitet naših drugova poslanika vanredna situacija i ako je to nešto što zabrinjava DOS, onda drugačije ne mogu tumačiti već da je to politički obračun sa neistomišljenicima, odnosno sa opozicijom. Čime ste se poslanici vladajućih stranaka uplašili opozicije? Da li vašom neslogom unutra ili onim što se zove zaostajanje ekonomije, a ja ću samo reći 25% je manje u mojoj opštini u odnosu na prošlu godinu za 6 meseci. Obećali ste, očekivali smo, a ja bih bio radostan da je to bolje, bez obzira što sam opozicija. Međutim, progonsocijalista i njihovih simpatizera na radnim mestima koje vrše sve stranke nezavisno, odnosno njihova rukovodstva. Ono što se dešava u sudstvu, gde moraju prelaziti u Batićevu stranku, a o tome ćemo razgovarati kod sudstva. Ili, bežati u advokate, ako dozvoli gospodin Batić. Onda, nameće se jedno pitanje, ko će to da bude sudija i da bude pošten sudija, ako će njegovo naimenovanje zavisiti od toga da li će presuditi opozicionim poslanicima. Bilo to našem uvaženom kolegi iz Kragujevca, bilo predsedniku poslaničke grupe SPS. Sa druge strane, ovde se kaže da su svi poslanici isti. Izvinite, predsedniče, vi, ja, gospodin Jovanović, nismo isti. Evo da objasnimo zašto. Nismo isti, jer vi ste predsednik, imate određene privilegije, imate nešto veće obaveze, nego ja kao poslanik. Imate auto koji će vas dovesti i odvesti. Imate određenu zaštitu, imate moć. Prema tome, ne može da se govori da je predsednik poslaničke grupe jedno te isto. Udara se u vrh opozicionih partija. Ne može se reći da smo Jovanović i ja isto. On je predsednik poslaničke grupe DOS-a i automatski nismo u tom delu jednaki. To vaše zalaganje da su svi poslanici jednaki i ravnopravni "ne pije" vodu u srpskom narodu. Prema tome, ako realno gledamo, sve ovo što hoćete sa ovim da uradite jeste napad na SPS, SSJ i SRS, koji će nastupiti u narednom delu. Naredna sednica. Prema tome, zaustavite se sa svojim manirima, ali zaustavite se. Ne plašite se vi socijalista zbog toga što su na čelu određeni ljudi, nego se plašite svojih propusta, svojih slabosti. Plašite se onog što ste obećali, a niste uradili. Pošto ni zakonske osnove ovde nema, ustavne osnove, predlažem da Administrativni odbor ovo povuče, a da ubuduće se nama poslanicima dostavi kompletan materijal i da svako od nas može razmišljati svojom glavom, a ne glavom drugoga, šta mu se naredi. Nadam se da nikada više ovde neće doći imunitet, da se razmatra bez kompletnog materijala i bez kompletne procedure. Zato predlažem da se stavi tačka na ovo i da se nikada ne pojave ovako nepripremljene sednice. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović, a posle njega narodni poslanik Ljubiša Maravić.
Uvaženi predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, vrlo kratko ću govoriti o današnjoj tragikomediji, koja se odigrava u ovoj skupštini. Sa pravom kažem, tragikomedija, jer građani Srbije gledajući ova četiri sata su shvatili sami da se radi o tragikomediji. Režiseri DOS-a dobili su zadatak da za narod naprave predstavu, ali kao loši režiseri i dramaturzi, nisu uspeli da naprave predstavu, već su napravili skeč, koji po svojoj formi nije ni drama kakva je trebalo da bude, već je tragikomedija. Šta je cilj današnje predstave trebalo da bude? Cilj današnje predstave trebalo je da bude ubiranje političkih poena gospode iz DOS-a i rešavanje nekih njihovih unutrašnjih političkih sukoba, s jedne strane. A s druge strane, pokazivanje jedinstvenosti DOS-a. I treće, pokušaj da se opozicionim partijama zada udarac kroz priču o kriminalu, odnosno zamena teza i prebacivanje kriminala iz sfere vladajuće stranke u opoziciju. Ni jedna od ove tri stvari nije uspela. Zašto nije uspela? Narod Srbije je mudar. Njemu se ne može podvaliti, jer se nagledao mnogo predstava. Predsednik Skupštine je danas dva puta izlazio za govornicu. On je morao da pogleda narod Srbije u oči i da objasni današnji dnevni red vanredne skupštine. Predstava se pravi parama naroda. Pogledajte dnevni red, prva tačka, odlučivanje o zameni članova odbora koje su predložili predsednici poslaničkih grupa. Druga tačka, oduzimanje imuniteta poslanicima koji se nisu ni pozvali na imunitet. Treća tačka, potvrđivanje odluke komesara, odnosno kadrovskih službi, odnosno kadrovskih komisija DOS-a sa terena o tzv. izboru sudija. I četvrta tačka, odluka o tome da tetkice koje kuvaju kafu budu u zajedničkim organima zajedničke uprave, a žene koje obračunavaju platu budu u skupštinskim službama. Da li ove tačke dnevnog reda zavređuju da se raspravljaju na vanrednoj sednici skupštine Srbije? Građani Srbije znaju, naučili su i Poslovnik o radu. Ni jedna od ove četiri tačke po Poslovniku Skupštine nije smela da se nađe na dnevnom redu. Znači, zadatak je bio da se pokaže jedinstvo DOS-a, jer samo ovakve četri tačke vi možete da izglasate jednoglasno. Videćete da će sve četiri tačke biti izglasane jednoglasno. Vi mislite da će narod da poveruje da ste vratili jedinstvo? Ozbiljna pitanja niste stavili na dnevni red, jer bi na ozbiljnim pitanjima nastavili podelu i sukobe koji su prisutni na ovim terenima, na našem prostoru već dva meseca. Samo u ovakvim tačkama možete da glasate jednoglasno i to će narod danas da vidi da ste prilično jednoglasni. Druga stvar, stavljanje pitanje imuniteta poslanicima koji nisu to ni tražili, a oni su iz opozicionih stranaka i stranke Srpskog jedinstva, iz SPS-a, zapanjen sam, danas se nije našao iz Radikalne stranke prof. Šešelj. Mislim da će na sledećoj sednici biti on i moram da vam čestitam, da ste uspeli, a sada ste uspeli da dokažete da ste rešili pitanje kriminala u Srbiji. Dva profesora univerziteta su najveći kriminalci u Srbiji. Mislim da ste rešili pitanje kriminala i da narod Srbije treba da vam čestita na uspešnoj borbi protiv kriminala. Mislim da put koji ste izabrali nije dobar. Obračunavati se sa političkim protivnicima na ovakav način nije primereno i neće doneti rezultate. To će se pokazati već na dopunskim lokalnim izborima. Vaše unutrašnje sukobe nećete rešavati time što ćete stavljati na dnevni red beznačajne tačke i za njih glasati jednoglasno. Srbiji ćete doneti dobro ako postavite ozbiljne tačke dnevnog reda. Danas je bilo najmanje 100 tačaka dnevnog reda od problematike koja tišti narod, kao i predatih inicijativa u Skupštini. Mislim da samo promenom načina i promenom politike možemo svi skupa napred. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubiša Maravić, a posle njega narodni poslanik Sreten Mitrović.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege poslanici, mislim da bi bilo najbolje da se ova tačka dnevnog reda povuče iz procedure, jer je više nego očigledno kakva je pozadina, a pozadina je sasvim drugačija. Ova današnja rasprava je presedan u radu ovog parlamenta, jer se uvažene kolege poslanici - Branislav Ivković i Čanović - nisu ni pozvali na svoj poslanički imunitet. Kako je moguće u jednoj pravnoj državi da optuženi saznaju da su krivi iz novina, a da im pre toga optužnica, za koju su navodno krivi, nije bila ni uručena. Poštovane kolege poslanici, poštovani auditorijume, mi danas raspravljamo o imunitetima naših kolega, profesora Ivkovića i Čanovića, ali bih postavio pitanje - zašto danas ili do danas nismo raspravljali o kršenju rezolucije ove skupštine, koju smo doneli, i zaključaka Narodne skupštine, koje smo doneli. Rezolucija, koju smo doneli, je doneta na osnovu zaključaka Savezne vlade i predloga Vlade Republike Srbije i odnosi se na Kosovo i Metohiju. Trenutno je na Kosovu i Metohiji proces registracije stanovništva, a registracija stanovništva po UNMIK-ovim propisima predstavlja predradnju izborne aktivnosti. Zašto se o ovom najznačajnijem nacionalnom interesu nije ovde raspravljalo i zašto odluku nije donela ova skupština? (Predsednik: Gospodine Maraviću, molim vas da se držite teme.) Zaista moram ovo da kažem. Mislim da je i ovo na dnevnom redu. Kada je u pitanju Kosovo, Kosovo je uvek na dnevnom redu. Na Srbe, Crnogorce i druge nealbance na Kosovu i Metohiji se vrši strahovit pritisak od strane resornih ministarstava Vlade Srbije, pod pretnjom da neće primati lične dohotke, a da će pojedinci možda čak i biti izbačeni sa posla, ukoliko se ne registruju. Od njih se traži da dostave registracione liste resornim ministarstvima, kako bi mogli ubuduće redovno da primaju lične dohotke. Plašim se da će po istom principu, mimo Rezolucije koju smo doneli i zaključaka koje smo usvojili, doći i naredba o izlasku Srba na izbore, mada smo u ovoj rezolucije zaključili da je Ustavni okvir za samoupravu na Kosovu i Metohiji dokument koji pruža sve atribute države. Zato bih i podržao neke svoje kolege poslanike iz pozicije koje su protiv izlaska Srba na izbore. Pitam se da li ćemo i o tome raspravljati u ovoj skupštini. Socijalisti su danas puno puta istakli da se ne plaše rasprave o korupciji i korupcije u poslednjih 12 godina. Zašto da ne. Ali, ta tačka dnevnog reda nikako da dođe na ovo zasedanje i na raspravu. Prema informacijama koje imamo, protiv velikog broja socijalista u Srbiji se vode procesi. A, prema našim informacijama, preko 20 hiljada ljudi je smenjeno sa radnih mesta, i to samo zato što su bili pripadnici, navodno, bivšeg režima. Mi danas raspravljamo o imunitetima dva univerzitetska profesora, a širom Srbije, budite sigurni, ima na stotine Ivkovića i Čanovića koji se zatvaraju, a posle toga puštaju iz zatvora a da nema nikakvih dokaza da su krivi. Mi danas raspravljamo o oduzimanju imuniteta a da za to nemamo činjenice, argumente ili dokaze da su oni krivi. Raspravljamo o oduzimanju imuniteta prof. dr Ivkoviću i Čanoviću. Rasprava nije slučajna. Jedan je mlad i perspektivan. Meni je zaista žao te porodice kojoj se to desilo. Drugi, tj. prof. Ivković je ugledan profesor univerziteta, otac četvoro dece i patriota. Profesor Ivković je u najtežim trenucima naše zemlje bio među onima koji je okupljao ljude, koji je zajedno sa hiljadama ljudi u Beogradu štitio ovaj grad od NATO bombardovanja. Takođe, poznata su mi i zalaganja za ostanak Srba na Kosovu i Metohiji, kao i shvatanje značaja povratka Prištinskog univerziteta na Kosovo i Metohiju. Javnosti je poznata činjenica da je uvaženi kolega prof. Ivković, predsednik poslaničke grupe SPS-a, bio ministar građevina u periodu kada se vodila rasprava i kada je usvojen Prostorni plan Republike Srbije, koji kao dokument, posle Ustava, sigurno ima rang koji je najznačajniji i kojim se reguliše Srbija kao celina. Prema tome, možda nekima sada smeta profesor Ivković, koji se zalagao da Srbija bude celina, jer je ovih dana veoma aktuelna rasprava o regionalizaciji Srbije i podeli Srbije na nekakvih 14 regiona itd. U periodu dok je prof. Ivković ministar građevina raspravljalo se i doneto je 10 zakonskih projekata, među kojima je sigurno jedan od najznačajnijih Zakon o koncesijama, na koji zaista nije bilo primedbi. U tom periodu je 1.800 mladih ljudi širom Srbije dobilo stipendije. Prof. Ivković je jedan od osnivača FONAS-a - organizacije za borbu protiv narkomanije i bolesti zavisnosti. Šta to znači i o kojoj se organizaciji radi, mislim da svi znate, a pogotovu u ovoj situaciji kada su nam ulice pune droge i onih koji uživaju tu drogu. Takođe, ulice su sve više pune onih koji uzimaju živote drugima, tj. narastajućeg kriminala. Zašto se u ovoj skupštini nije postavilo već dosta dugo pitanje formiranja anketnog odbora koji bi utvrdio činjenice oko izručenja Slobodana Miloševića Haškom tribunalu? Da li je tu u potpunosti ispoštovana zakonska procedura? Na kraju, mislim, kao i moji prethodnici, da se ovde radi o političkoj kampanji, sa ciljem da se ide na nekakve montirane političke procese. Krenulo se, ne slučajno, sa Univerziteta i oko Univerziteta. Krenulo se sa isključenjem prof. Vojislava Šešelja sa Univerziteta. Sada se ide sa prof. Ivkovićem, ide se sa mladim kolegom Čanovićem, i pitanje je ko je sledeći.
Reč ima narodni poslanik Sreten Mitrović, a posle njega gospodin Ivković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, nisam imao nameru da se javljam jer nisam imao ni materijala. Svima nama je dobro poznato, s obzirom na situaciju u kojoj se mi sa Kosmeta nalazimo, da materijal ne dobijamo. Ali, ni ostali poslanici nemaju neke vajde od materijala koji su dobili, jer tačka dnevnog reda koja je danas, o ukidanju imuniteta poslanicima prof. Branislavu Ivkoviću i dr Čanoviću, ništa nije mogla da pomogne poslanicima. Podstakle su me diskusije svih poslanika koji su diskutovali, da ima mnogo važnijih tema koje je trebalo danas na vanrednom zasedanju da donosimo. Pre svega, situacija na Kosmetu i ono što predstoji, a to je registracija i sledeći izbori. Međutim, moram da napomenem neke činjenice o vlasti koja je na Kosmetu i onoj ovde. Kada su KFOR i UNMIK dolazili na Kosmet, njihova teza je bila da štite demokratiju i da pomognu rešavanju situacije na Kosmetu. Međutim, svi znamo šta su oni doprineli za srpski narod, a šta sve srpski narod doživljava pod okupacijom KFOR-a i UNMIK-a. Samo li neko od Albanaca uperi prst da je to Srbin i da je on činio zlodela, KFOR i UNMIK ga odmah hapse i bez ikakvog dokaza privode. To isto radi proizvod demokratske vlasti DOS. Svako onaj ko stane na put DOS-ovskoj vlasti, a to danasčini današnja opozicija, i ukoliko DOS-ovska vlast misli da ti ljudi, odnosno ti predstavnici opozicije ne treba da vode opozicione partije ili da doprinose poboljšanju rada opozicije, oni se hapse i tako danas imamo na dnevnom radu skidanje imuniteta profesoru Ivkoviću i poslaniku Čanoviću. O pravnim okvirima oduzimanja imuniteta nisam vičan da govorim, dosta toga je rečeno, ali ću nešto reći o registraciji koja se ovih dana izvodi na Kosovu i Metohiji.
Gospodine Mitroviću, ne idite u svesno kršenje Poslovnika.
Moram da kažem da je različit čin registracije na samom Kosmetu i na prostoru administracije Kosova i Metohije. Na Kosmetu nas slikaju u tri četiri profila, uzimaju otiske svih prstiju, znači prave nam ličnu kartu, tako da nas sutradan mogu brže i lakše naći. Jeste Omeroviću, tačno je, na Kosmetu UNMIK to danas radi. Drugo, što je ovde rečeno, onaj ko se ne odazove, a to ovih dana imamo, ne odazove registraciji ....
Gospodine Mitroviću, izričem vam opomenu i molim vas da se držite teme.
To je predsedniče tema, jer ovo što DOS-ovska vlast radi ovde to isto i još gore radi dole, neki samozvani predstavnici DOS-a koji sigurno nemaju ni poverenje svoje porodice. Znate šta su rekli kada su seli za stolicu - mi smo čekali 15 godina, za nas ste vi danas mrtvi. Znači, svako ko je ispred Socijalističke partije i predstavlja nešto u narodu, on po svaku cenu mora da se otkloni, a to je i ovo što danas imamo na dnevnom redu, oduzimanje imuniteta profesoru Ivkoviću i poslaniku Čanoviću.
Narodni posalnik Milan Marković, a zatim drugo javljanje Branislav Ivković.
Poštovane kolege, poštovani gospodine predsedniče, mislim ipak da u nekim izlaganjima je pogrešno interpretiran institut imuniteta, pa bih dve tri reči načelnog karaktera o samom institutu. Naime, institut imuniteta podrazumeva dve komponente, jedna je imunitet nepovredivosti i druga je imunitet odgovornosti. Imunitet odgovornosti podrazumeva to da poslanik ne može odgovarati za svoj politički stav iznet za ovom govornicom ili dok glasa, a imunitet nepovredovisti znači da se ne može voditi krivični postupak, niti narodni poslanik može biti privoren bez odobrenja parlamenta. Obadve ove komponente su isključivo u funkciji vršenja poslaničke dužnosti i zbog toga se vrlo usko tumače. Ukoliko bi se šire tumačile mogle bi dovesti do vrlo neželjenih posledica koje su nespojive sa savremenom državom. Naime, ukoliko ne bi tumačili ovako usko došlo bi do toga da narodni poslanici praktično budu i apsolutno neodgovorni. To praktično ne znači da su poslanici izuzeti od krivične odgovornosti za krivična dela. Ako bi to bilo onda bi se tek tada mogli poslužiti malo pre citiranom, ne baš precizno, ali metaforom koja se odnosi na jednake i jednakije. Naime, tada, ukoliko bi zakonodavna vlast odbijala da omogući vođenje postupka sudskoj vlasti kako bi se utvrdilo da li je neki narodni posalnik odgovoran za neko delo koje mu se stavlja na teret, a koje inače nema nikakve veze sa vršenjem poslaničke funkcije, a okrivljeni bude izabran ponovo za narodnog poslanika, pa čak i bez toga, moglo bi da dođe do apsolutne zastarelosti, recimo za krivična dela gde je zaprećena maksimalna kazna od jedne godine zatvora. Dakle, to bi otvorilo vrata tome da svako od nas narodnih poslanika može sada da izađe, odnosno da nam mandat traje četiri godine, da izađe na ulicu, da izvrši takvo krivično delo ili nešto malo pre izbora i videli bi da bi došli u situaciju da bi praktično bili krivično neodgovorni i samim tim građani su neravnopravni i zbog toga je više nego očigledno da poslanički imunitet zaista ne podrazumeva pravo parlamenta da blokira sudsku vlast u vršenjusvoje funkcije. To bi onda bio presedan i stoga ovo ipak posmatram kao jednu tehničku stvar, bez obzira da li se radilo o uvaženom kolegi Ivokviću ili nekom drugom kolegi. Dakle, ovo je jedna tehnička stvar i zakonodavna vlast je prosto dužna da omogući sudskoj vlasti da vrši svoju funkciju. Druga stvar, koja je takođe ovde pogrešno interpretirana, jeste da mi kao najviše zakonodavno telo, kao nosioci zakonodavne vlasti treba da cenimo osnovanostinicijalno krivičnog akta. To jednostavno nije tačno i bez obzira što smo mi članovi parlamenta moramo dobro znati koja su nam prava, koja su naša ovlašćenja. Mi na to nemamo pravo i ovlašćen je da to ceni sud. Ove dve tačke koje samizneo su osnovni postulati savremenog društva, na njima se bazira podela vlasti, posebno odnos između zakonodavne i sudske. To je mali prilog toj načelnoj raspravi i mislim da je celokupna rasprava u stvari izašla iz konteksta i nije dobro da se pogrešno tumače instituti, osim instituti koji imaju svoju i viševekovnu praksu i zato nema smisla da to tumačimo na pogrešan način.
Za reč se javio gospodin Ivković. Nema više prijavljenih govornika.
Dame i gospodo poslanici, drage kolege, nisam iskoristio drugo i treće javljanje. Duboko verujem da će biti u terminu drugog, a ne ljutite se ako minut ili dva provedem i u trećem, jer ipak morate prihvatiti da ovo sve što se događa ovde gledaju ljudi koji su meni jako dragi i za čije se zdravlje brinem. Prvo, u vezi izlaganja o institutu imuniteta jasno je da je zakonodavac i te kako imao razloga kada je čak u Ustavu Republike Srbije definisao institut imuniteta. Institut imuniteta postaje posebno delikatan u sistemima gde, zaboravljena u malopređašnjem govoru, izvršna vlast i te kako uticaj širi na pravosudnu vlast i zakonodavno telo dovodi u situaciju da opozicioni poslanici bi i te kako, ukoliko imaju slabo srce, morali da razmišljaju šta misli izvršna vlast o njima, jer već na narednoj tački dnevnog reda imamo harangu na pravosudni sistem Srbije, na one koji su zaposleni u njemu i kojima je rečeno da će 31. decembra i kuriri i sudije ostati bez posla, jer će prethodno u novembru biti raspisan konkurs po novom zakonu. Znači, jasno je, u nizu poteza učinjenih od 5. oktobra, izvinjavam se svima vama koji ćete i za koji sekund o mojoj sudbini odlučivati,jasno je da je došlo do jakog upliva tužilaštva, a da kažemo donekle, iako se dobro drži sudstvo u zemlji Srbiji. Zakonodavac nije bez razloga u članu 77. stav 4. naveo najubičajeniju situaciju, a to je da istražni sudija, koji je dobio nalog od tužioca da sprovede istražni proces i proveri ima li elemenata za podizanje optužnice, pozove narodnog poslanika i da ga upozna sa predmetom tužbe i pita ga da li se poziva na imunitet ili ne. Još jednom ponavljam, kao i kolega Čanović što je ovde rekao, ne bih se pozvao na imunitet i videćete malo kasnije zbog čega, jer mi je potpuno mirna savest. Radio sam časno, profesionalno i duboko verujem da to što sam podržavao, da će u interesu građana Srbije, posebno mladih da nastavi da funkcioniše u ovoj zemlji. Da sam se pozvao na imunitet onda bi bilo razloga ovde danas vi da raspravljate o tome ima li razloga da se pozovem na imunitet i da odlučite da ne podržite mene u mom stavu, da mi uspostavite imunitet ili da kažete - nisi u pravu Bane Ivkoviću, oduzimamo ti imunitet. Međutim, zakonodavac je išao dalje. Zakonodavac je računao da dodatno zaštiti poslanike, pa je definisao član 77. stav 5. i dao pravo vama, ukoliko se poslanik ne pozove na imunitet, da vi procenite da je taj poslanik bitan Skupštini i da mu vi uspostavite imunitet i bez znanja poslanika. Znači, to je jedna dodatna zaštita za vaše kolege poslanike, možda sutra za nekoga od vas, danas za kolegu Čanovića i mene. I priznajete, nije dobro, moram reći licemerno je koristiti član 77. stav 5. koji je formulisan u cilju dodatne zaštite poslanika, iako on ne želi da mu vi ispostavite imunitet, koristiti ga kao izgovor da vi u ovom trenutku oduzmete imunitet vašim kolegama. Razmislite dobro o tome. Gledam vas pravo u oči i dobro ću pamtiti, odmah da vam kažem, kako je ko glasao. Dobro ću pamtiti, to da znate, zbog istine jer član 77. stav 5, radi vas kažem, glasi: "Narodna skupština može odlučiti da se primeni imunitet prema narodnom poslaniku i ako se sam na njega nije pozvao kada je to potrebno radi vršenja njegove funkcije". Vi imate predsednika poslaničke grupe najsnažnije opozicione partije koji nije došao ni u priliku da se pozove na imunitet, a koristite ovaj član gde možete dodatno da ga štitite, i baš zato što je predsednik poslaničke grupe opozicione partije, da mu oduzmete imunitet. Znači, direktno radite protiv člana 77. stav 5. Ustava Republike Srbije. Toliko oko toga. Što se tiče demokratije, što se tiče principa imalopređašnjih govora o imunitetima, kao i vi, saznao sam u petak 13. aprila, naslov: "Ivković potrošio šest državnih miliona", "Blic";"Novac sa računa za nauku davao SPS-u i radikalima", "Politika" 13. april, isti dan; "Danas": "Pare za nauku potrošene u propagandu"; "Od nauke za SPS", isti dan i da vas ne zamaram dalje. Znači, oko demokratije, drage moje koleginice i kolege, razmislite, pitajte sebe da li je slučajno da se 13. aprila u petak, istog dana u svim dnevnim medijima pronađu sa ubedljivo već simuliranim krivicama naslovi o šefu poslaničke grupe najsnažnije opozicione partije u ovom parlamentu. Ima li tu korektnosti, ima li tu morala, ima li tu demokratije ili se radi o nečem drugom, o direktnom uticaju na sudske organe po sistemu - morate ga optužiti. U vezi toga i za mirnu savest onih koji će glasati protiv potpuno neopravdanog i po Ustavu neargumentovanog predloga administrativne komisije, ovde je pred vama finansijski plan Ministarstva za nauku i tehnologiju, za 2000. godinu, potpisao ga je vaš kolega poslanik, tada ministar, prof. dr Branislav Ivković. Na 30. strani tog finansijskog plana, neće biti dugo, pet minuta najviše, na toj strani predvideo sam kao ministar za program izdavanja naučnih publikacija i održavanja naučnih skupova u zemlji - 9,5 miliona dinara, za program usavršavanja kadrova i podsticaja mladih - 125 miliona dinara, za program podsticaja i obrazovanja naučnog podmlatka - 7,5 miliona dinara, za promociju i popularizaciju nauke - milion i dvestahiljada dinara. Za te svrhe u finansijskom planu sam predvideo 150 miliona dinara. Vaš kolega poslanik, a tada ministar, po Zakonu o državnoj upravi, apsolutno je imao pravo da u skladu sa pozicije finansijskog plana vrši raspodelu sredstava. Jedna od optužujućih stvari je ovo, to je 0,01% od tih 150 miliona, a to je knjiga uglednog čoveka, ponosa ovih građana Srbije i Jugoslavije, prof. dr Laze Kostića. Čoveka koji je uspeo između dva svetska rata da izda Teoriju verovatnoće i statistike, udžbenik koji je bio jedini udžbenik na univerzitetima Kraljevine Jugoslavije, a istovremeno je predavao Ustavno pravo, izdao udžbenike iz Ustavnog prava i pet značajnih knjiga iz istorije srpskog naroda. To je dakle finansiranje jedne partije. Dalje, ovde se nalaze za vas fotografije konkursnih rešenja Kalenić pijace - osam vrsnih autora, bardova arhitekture, uradili su rešenja Kalenić pijace pod okriljem Saveza arhitekata Jugoslavije koji je sproveo taj konkurs, ocenjivao i dodelio nagrade. Budućnost jednog dela Beograda je isfinansirana ovde, a nagrade su dobili naučni radnici sa Univerziteta i instituta. Možda najvažnija i meni najdraža stvar se nalazi ovde. Ovo su skripte za edukaciju, za edukatore, za mlade, za vašu decu koja mogu da koriste, ovde je i marihuana, ovde je i heroin, ovde je sva priča o heroinu, sve o LSD - u, sve o ekstaziju. Drage moje kolege, ovde se nalazi nešto o čemu vi ne razmišljate, nalazi se sve o sektama. Ko su to kreacionisti, ko su mormoni, ko su nazareni, ko su Nova apostolska crkva, šta su to pentakostalci, šta je sekta - Red života, šta je sekta - Slobodna crkva, šta je sekta - Univerzalni život, šta je sekta - Hristova crkva, malokrštenje i tako dalje. Ovde ćete naći priču za decu, za našu mladost. Znajte, neke od tih sekti u svojim ritualima imaju pijenje ljudske krvi i korišćenje droge. U vezi FONAS-a, radi mira onoga ko će glasati protiv ovog sramnog predloga administrativne komisije, delikates. Ovo je nalaz finansijskog inspektora, istog čoveka koji je potpisao krivičnu prijavu koju sam ja saznao 13. aprila, u petak, iz svih dnevnih novina, slučajno. Taj čovek koji je potpisao tu krivičnu prijavu vršio je nalaz poslovanja Fondacije za borbu protiv narkomanije, alkoholizma i sekti. Sedam dana pre nego što je čovek možda i primoran, to je uradio. Ovde imate kompletan ulaz svih sredstava u iznosu od tri miliona i dvesta hiljada i nije sve iz Ministarstva za nauku i tehnologiju, u tu fondaciju. On je napisao sve rashode te fondacije, tačno i precizno, gde su pare potrošene. Nigde nema nijedne partije, nigde nema ništa iz političkog života, isključivo je sve otišlo u ciljeve Fondacije. Prema tome, draga gospodo, imate mnogo razloga da odbijete i ne prihvatite ovaj sramni predlog Administrativnog odbora. Sramni, jer koristi ustavnu odrednicu, član 77. stav 5, koja vama pruža šansu da onome ko se ne pozove na imunitet date zaštitu, jer procenjujete da je potreban u Skupštini. Vas, administrativno tera da na bazi toga oduzmete imunitet. Tvrdim javno, uradite to, odbijte, ja ću pisati lično sudiji, tražiću čoveku da idem tamo u istražni postupak i da mu dam ovu dokumentaciju koju sam vama prezentirao. I na kraju, molim vas, nemojte trpati u isti koš našeg kolegu poslanika dr Čanovića i mene. Verovatno je svim građanima Srbije jasno da je on nesretnik ovde ušao da ne bi bilo da se samo skida imunitet Banetu Ivkoviću. Čovek je bio već u procesu, njegov tužilac je odbio da pokrene tužbu protiv njega i sve je završeno. Ovo je privatna krivična prijava. Sigurno je svima žao što se tom detetu to dogodilo. On je čovek infektolog, a dete je operisano od tumora. On je samo jedan od članova konzilijuma. Jasno mi je da je strpan uz mene da ne bi bilo da je ovo politički obračun sa mnom i sa SPS-om. Sklonite čoveka iz ove priče, bar njemu nemojte oduzeti imunitet. Hvala lepo.
Gospodin Jovanović, prvo javljanje.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uprkos našim nastojanjima da se ova skupštinska rasprava ne pretvori u sudsku debatu, ona je krenula tim pravcem i ustručavanje od konkretnog prihvatanja jednog takvog principa značilo bi indirektno priznavanje argumentacije koja ne stoji. Današnjom raspravom mnogo više inaugurišemo jedno pravilo, nego što upiremo prstom na kolege poslanike. Neka ovo glasanje bude potvrda, a ne osuda člana 53. Ustava Srbije u kojem se kaže da je svako dužan da se pridržava Ustava i zakona i da je svako dužan da savesno i odgovorno vrši javnu funkciju. Podsetiću vas na izveštaj Ministarstva finansija o završnom računu budžeta za 2000. godinu. Taj, po svojim podacima frapantan, izveštaj mi smo vratili Ministarstvu finansija na doradu zbog toga što nije bio celovit, ali su tim izveštajem u konkretnom slučaju u potpunosti analizirane aktivnosti Ministarstva za nauku i tehnologiju gospodina Ivkovića. Iz te analize proistekle su krivične prijave koje je podnelo Ministarstvo finansija, ne samo protiv gospodina Ivkovića, nego i protiv više njegovih saradnika. U tom izveštaju se, između ostalog, konstatuje da je Ministarstvo za nauku, tehnologiju i razvoj zloupotrebilo sredstva iz budžeta za finansiranje rada i plaćanje usluga za račun SPS-a, u iznosu od 700.000 dinara, za finansiranje fondacije FONAS, čiji je osnivač opštinski odbor SPS-a Vračar, neposrednim uplatama, 570.000 dinara, i posredstvom žiro računa drugih pravnih lica, čiji rad finansira Ministarstvo, u iznosu od 1.700.000 dinara. To ministarstvo je nenamenski izvršilo plaćanje prema pravnim licima, u iznosu od 409.000 dinara, a da za to ne postoji nikakav pravni osnov, kao i plaćanje u iznosu od 1.528.000 dinara, bez dokaza da je plaćena roba preuzeta ili usluge izvršene. Ministarstvo gospodina Ivkovića u poslovnim knjigama Ministarstva izbeglo je evidentiranje poslovne promene, vezane za poslovanje preko poslovnog računa nauke i tehnološkog razvoja, jer se to poslovanje prati samo u vanknjigovodstvenoj evidenciji, a i ona je bila neažurna i neuredna. U budžetskoj 2000. godini preko tog posebnog računa prošlo je 99,3% sredstava Ministarstva gospodina Ivkovića ili, u konkretnim brojevima, 703.178.000 dinara. Mi, kao narodni poslanici, uprkos javno iznesenim tvrdnjama poslanika stranke SSJ, odnosno poslanika SPS-a, moramo izaći u susret zahtevu pravosudnih organa. Oni koji ne učestvuju u radu za ovo pitanje nadležnih skupštinskih radnih tela propustili su da se upoznaju sa veoma konkretnim zahtevima, upućenim iz Kragujevca i iz Beograda, zahtevima o kojima se od Skupštine, tj. od nas, traži da se izjasnimo, uskratimo imunitet, iako se sami poslanici na njega, po njihovim rečima, ne pozivaju, kako bi se moglo otpočeti sa utvrđivanjem odgovornosti osoba protiv kojih su podnete krivične prijave. Ova skupština mora biti primer međusobne tolerancije i korektnosti, ali Skupština ne sme biti mesto lažne kolegijalnosti, jer mi se čini da su mnogi od vas danas mislili o sebi, a govorili o dvojici poslanika, znajući ponajbolje šta je ostalo iza njihove decenijske angažovanosti na političkoj sceni Srbije. Molim vas da pri glasanju razmišljate mnogo više o inauguraciji tog principa naše odgovornosti, a mnogo manje o političkoj anatemi, jer ovo zapravo to i nije. Hvala vam.
Replika, gospodin Ivković.
Dame i gospodo poslanici, uvaženi šef poslaničke grupe DOS-a, gospodin Čeda Jovanović, izuzetno je pomogao svima onima koji su danas govorili ovde, a bilo je sigurno preko četrdesetak, 45 diskutanata. Sigurno se svima nama u sali, a i građanima Srbije koji gledaju ovaj prenos, nameće ključno pitanje - odakle narodnom poslaniku Čedomiru Jovanoviću, koji ne radi u Ministarstvu finansija, koji ne radi u MUP-u, koji ne radi kod Terzića u tužilaštvu, koji ne radi u okružnom sudu, podaci koje je pročitao? O tome se radi. Ovo je već polako jedan dobar dokaz da se radi o jednom vrlo organizovanom procesu prema ljudima za koje se procenjuje danose opozicione parlamentarne partije. To je prvo. Drugo, što se tiče podataka koji su pročitani, ja sam vam jasno i glasno rekao da resorni ministar, po Zakonu o državnoj upravi, apsolutno ima pravo i isključivu odgovornost da vrši raspodelu sredstava u okviru finansijskog plana. Druga je stvar što su ljudi koji su podnosili krivičnu prijavu (ja to imam samo kao pretpostavku, jer nisam još pozvan da je vidim) krstili imenima partija, a videli ste knjigu o profesoru dr Lazi Kostiću, knjigu o drogi, narkomaniji i alkoholizmu; i, što se tiče FONAS-a, FONAS je organizacija koja je legalno registrovana kod Ministarstva kulture, organizacija koja od 80 članova saveta ima 52 univerzitetska radnika i studenta, organizacija koja je potpuno samostalna, koja ima svoj upravni odbor i koja ima svoju skupštinu. Ta organizacija je prošla kompletnu kontrolu istog tog finansijskog inspektora i nijedan propust u radu te organizacije nije uspostavljen. Imaginacije u krivičnoj prijavi, da je neko preko trećeg ili četvrtog lica uplaćivao, već su priča koja govori o pritisku, o proizvodnji optužbi. I o tome dobro razmišljajte - da li vi svi, koji se odlučite da glasate za ovo, ulazite u taj proces i sami? Hvala lepo.
Treće javljanje, gospodin Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, posmatrajući sve ono što nam se dešavalo u poslednjih deset godina, retko ko je mogao pomisliti da oni koji su bili ključni akteri tih događaja zaista mogu da prepoznaju sve ono što nam se dešavalo. Zato su stranke bivšeg režima agoniju 1999. godine mogle proglasiti našom pobedom, zato su privredni sunovrat mogle proglasiti našim privrednim uspehom i zato su nešto što je sasvim egzaktno, dostupno svakom poslaniku, u formi završnog računa o budžetu za 2000. godinu, mogli proglasiti nečim što je ekskluzivno i tajno. U julu mesecu smo razgovarali o izveštaju Ministarstva finansija i završnom računu za 2000. godinu, i taj izveštaj nismo prihvatili, jer smo ga vratili zbog toga što nije bio potpun, ali u slučaju gospodina Ivkovića on je bio celovit. U potpunosti je budžetska kontrola izvršila analizu rada njegovog ministarstva i utvrdila činjenice o kojima će se izjašnjavati sud, jer sam siguranda u ovoj skupštini sedi dovoljno odlučnih poslanika koji su spremni da insistiraju na ličnoj odgovornosti.
Replika, gospodin Ivković.
Dame i gospodo poslanici, imam treće javljanje, a ovo neka bude replika. U završnom računu, koji ste imali kod sebe, jasno i glasno u odeljku iz Ministarstva za nauku i tehnologiju između ostalog piše da je finansiran rad fondacije FONAS, upravo prema finansijskom planu Ministarstva. To je napisano u izveštaju i ništa drugo. Druga je stvar što je proizvodnja podataka i argumentacija prema onima okojima se razmišlja kao o ljudima koji mogu uticati u okviru svoje partije i sa svojom partijom na građane Srbije, što vam je možda drugi cilj, ali ostavimo se toga, za vas ovde to večeras više nije važno. Za vas neka bude jedino važno to da pred vama stoji čovek koji nije ni pozvan, a da je pozvan, otišao bi, i sada kažem - tražiću da odem kod istražnog sudije, jer sam i prema onome što sam u organizovanom saopštavanju u medijima, 13. aprila, pročitao, potpuno uveren da sam mirne savesti i da sve mogu da dokažem od onoga što imam kod sebe, osim ako nije uništena dokumentacija, a ne verujem da jeste, jer imam korektnog kolegu, gospodina Domazeta, koji vrlo korektno radi svoj posao sada, u okviru nove Vlade Republike Srbije. Prema tome, otišao bih da sam pozvan, i hoću da odem i neću se pozvati na imunitet, ali vi ste večeras u poziciji da vas borba da se dokaže da ste jedinstveni u DOS-u tera da glasate prema članu 77. stav 5. koji vam upravo daje pravo da pomognete svom poslaniku, da mu vi date imunitet, a nigde tamo ne piše da mu vi možete oduzeti imunitet, ako se on prethodno nije izjasnio da li se poziva ili ne na imunitet. Vi ćete biti iskorišćeni u jednoj priči koja vam neće biti za ponos, ako tako postupite. Hvala lepo.
Pošto nema drugog načina nego reklamacija na povredu Poslovnika član 99, jer je uvređeno dostojanstvo Skupštine. Danas je izneseno sijaset laži o tome da je neko izmislio grobnice, preko raznih priča. Ali ova laž na kraju, sa knjigom Laze M. Kostića, da je to kapitalno delo koje je finansiralo Ministarstvo kao doprinos nauci - evo dokaza, Srpska radikalna stranka to isto delo sada prodaje po hiljadu dinara u svom listu.
Gospodine predsedniče, molim da se primeni član 111. Poslovnika i glasa prozivkom.
Zaključujem jedinstveni pretres i prelazimo na odlučivanje. Imamo predlog da se glasanje vrši prozivkom. Molim narodne poslanike da se o ovom predlogu izjasne. Pretpostavljam da se ujedno možemo izjasniti pošto imamo dva glasanja. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom predlogu, da se glasanje vrši prozivkom. Za 65, protiv 144, uzdržanih nije bilo, nisu glasala dva, ukupno prisutno 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Stavljam na glasanje predlog Administrativnog odbora da Narodna skupština Republike Srbije ne primeni imunitet, već da odobri vođenje krivičnog postupka prema narodnom poslaniku dr Predragu Čanoviću, predmet KT broj 461/99, po zahtevu Opštinskog javnog tužioca u Kragujevcu. Za 131, protiv 67, uzdržanih 10, nije glasalo pet, ukupno je prisutno 213 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila ovaj predlog. Stavljam na glasanje predlog Administrativnog odbora da Narodna skupština Republike Srbije ne primeni imunitet, već da odobri pokretanje krivičnog postupka prema narodnom poslaniku prof. dr Branislavu Ivkoviću predmet KI, broj 339/2001, po zahtevu Okružnog suda u Beogradu. Za 141, protiv 66, uzdržana dva, nije glasalo pet, ukupno je prisutno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila ovaj predlog. Ovim smo okončali drugu tačku dnevnog reda. Ja bih predložio, a vi ćete se o tom predlogu izjasniti, da sednicu nastavimo sutra tačkom dnevnog reda: Predlog odluke o prestanku funkcija, razrešenju i izboru nosilaca pravosudnih funkcija. Molim vas da se izjasnite o ovom predlogu. Za 142, protiv 54, uzdržana dva, nije glasalo 7, ukupno je prisutno 205 narodnih poslanika. Sednicu nastavljamo sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo Osmo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 165 narodnih poslanika. Konstatujem da imamo kvorum potreban za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Radomir Naumov, Stanko Kovačević, Boris Karaičić, Miloš Radivojčević, Dušan Golubović, Ljubivoje Slavković, Višnja Nežić, Milena Milošević, Zaharije Trnavčević, Petar Mišić, Neda Arnerić. Po podne odsustvo najavili Predrag Bajčetić i Vojkan Tomić. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Nastavljamo rad po dnevnom redu, prelazimo na treću tačku dnevnog reda. Po Poslovniku, izvolite. Reč ima gospodin Ivković.