Želeo bih samo da kažem nekoliko reči o specifičnosti predloženog zakona o kontragaranciji, imajući u vidu da je dobar deo argumenata izložen juče, u raspravi o prethodnoj tački dnevnog reda. Što se tiče predloga o davanju kontragarancije Saveznoj Republici Jugoslaviji za jedan kredit od 100 miliona evra za potrebe JP "Elektroprivreda Srbije", hteo bih samo da napomenem nekoliko rečenica oko tri tačke - koji su finansijski uslovi, koje su namene tog kredita i, najzad, koji je širi ekonomski i privredni interes ovog zajma. Znači, da kažem nekoliko reči o te tri teme. Što se tiče prve teme - finansijski uslovi su veoma slični onim uslovima koji su predloženi za ŽTP. Jedina razlika je u iznosu i ovog puta se radi o 100 miliona evra, datumi otplate su za koji dan i za koji mesec različiti, međutim, sama dužina tog zajma je istovetna. Zadnja otplata se očekuje 7. marta 2016. godine. Uslovi su isti, tj. euribor plus jedan posto, a euribor je sada otprilike 3,5% i ukupna kamata bi trebalo da bude 4-5%. Svi ostali uslovi su istovetni i imate u belešci koja je juče podeljena. EPS je jedan od najvećih primalaca budžeta prošle godine, to je 3,6 milijardi dinara iz budžeta za potrebe remonta;isto tako, EPS je primio veliki broj velikih donacija i dobar deo međunarodne pomoći u 2000. godini, pa i u 2001. godini, bio je usmeren prema njemu, jer taj sistem je bio na rubu propasti. Zahvaljujući tim naporima, naporima koje je napravio srpski poreski obveznik kroz te dotacije iz budžeta, ali i građanin Srbije koji je pretrpeo tri povećanja cene električne energije(uzgred budi rečeno, dobili su cenu samo do jednog realnog nivoa oktobra 2000. godine,znači, nije bilo realnog povećanja u agregatu), imali smo mirnu zimu, a ona je bila najhladnija i najsurovija koju smo imali u zadnjih 25 godina. Naravno, i struja je kao zdravlje - kada je imate to je normalno i minimum koji treba da se obezbedi, međutim, dobro znamo i naročito smo videli u našoj zemlji zadnjih deset godina šta znači kada se nema električne energije. Međutim, ovaj kredit, i tu je njegov interes, jeste mogućnost da se ide korak dalje, a korak dalje je da se uđe u tzv. kapitalne investicije, ne samo redovne remonte, nego i da se nešto dublje uradi u sistemu. Druga veoma važna namena ovog kredita jeste da se radi na prenosnoj mreži, jer u našoj zemlji se oko 19% električne energije izgubi od momenta kada se proizvede pa dok dođe do potrošača. Imamo puno problema sa tzv. krađom struje i nelegalnim priključcima na mrežu. Međutim, iskustvo zadnjih godinu dana, ako je verovati nalazima sa terena EPS-a i nadležnog ministarstva, pokazuju da to postoji kao fenomen, ali naravno uopšteno objašnjavam zašto smo danas kao zemlja u najlošijoj situaciji tim povodom. Ne samo to, naša zemlja je već godinama odsečena od prenosne mreže u Evropi i ovaj zajam je značajan korak da se ponovo priključimo. Ako pogledamo revitalizaciju i remonte nekih postrojenja, imamo 3,3 miliona evra za revitalizaciju "Kolubare A5", za kotlovsko postrojenje i pumpe za vodu, finansiranje i izvođenje dela građevinskih radova. Zatim, imamo remont "Kostolca B" za 21,5 miliona evra - to je prevashodno oprema za povećanje kapaciteta u delu kotlovskog postrojenja u oba bloka i time će najzad to postrojenje, koje je već godinama projektovano na mnogo većim parametrima, doći do tog nivoa. Znači, imamo jedno postrojenje koje će mnogo više električne energije proizvoditi i time ćemo smanjiti taj debalans koji danas imamo i koji nas obavezuje da uvozimo električnu energiju. Najzad, tu je i HE "Pirot" i tu je završetak skretnice reke u akumulaciono jezero u Zavoju i to je 2.500 metara, ako se dobro sećam, čime se kapacitetove elektrane povećava za 30%. Znači, ta tri ključna kapitalna postrojenja ove investicije će podići na onaj nivo koji je trebalo da imaju prema onome što je bilo projektovano i time ćemo bez nekih ogromnih dodatnih investicija da se grade nove termo ili hidroelektrane, biti u stanju da podignemo značajno našu proizvodnju električne energije. Za "Pirot" je 13 miliona evra i tu je nekih 40 miliona evra za prvu namenu. Isto tako, 42,4 miliona evra je za trafo-stanice, jer je situacija mnogih naših trafo-stanica izuzetno loša i ovaj kredit će omogućiti da "Jagodina 4", "Sremska Mitrovica", "Beograd 20" i "Sombor 3" budu ili izgrađeni (što se tiče "Jagodine 4" i "Beograda 20") ili pak prošireni (što je slučaj sa "Sremskom Mitrovicom" i "Somborom 3"). To su četiri ključne trafo-stanice na našoj teritoriji, a ovim se pouzdanost prenosa električne energije značajno povećava. To je druga namena. Treća i zadnja namena je prenos i tu je predviđeno 18 miliona evra. To je izgradnja prenosa Subotica - "Sombor 3" i revitalizacija oko 100 kilometara ključnih prenosnih vodova Valjevo-Zvornik-Beograd-Kostolac, koji su izgrađeni između 1954. i 1956. godine i koji od onda nisu značajno popravljeni. Znači, 50 godina kasnije najzad će i te prenosne mreže biti popravljene;time se sprema priključak u evropsku mrežu, koji će nam omogućiti mnogo lakšu razmenu električne energije i mnogo više izvora u slučaju da nam je potreban uvoz ili ako možemo da izvozimo električnu energiju. To je što se tiče drugog dela i te tri ključne namene ovog kredita. Zadnja stvar je širi privredni značaj ovog kredita, naravno kroz mnogobrojne javne nabavke. Ima dosta opreme koju naša zemlja nikada nije proizvodila, biće tu posla za neke međunarodne kuće koje to proizvode, ali biće tu i te kako puno posla i za naše domaće dobavljače. Kroz remont EPS-a (koji je pokazao prošle godine lančani efekat kada je prvi put u dugom nizu godina napravljen) ceo niz naših preduzeća je bio uposlen; dobar deo metalskog kompleksa, građevinskog kompleksa je živnuo zahvaljujući tom remontu. Ono što je predviđeno u budžetu ove godine,to je 3,9 milijardi dinara i predložićemo u rebalansu budžeta da se to poveća za 750 miliona dinara za dodatne potrebe EPS-a. Ovaj kredit plus druga tranša, sećate se garancije koju ste izglasali pre dva ili tri meseca, sve to omogućava da ove godine EPS posle 15 godina napravi jedan pravi korak, u pravom pravcu za njegovu revitalizaciju. To je šansa za njihove dobavljače kooperante, ali isto tako pouzdanije snabdevanje električnom energijom, pouzdanije trafo-stanice, manje gubitka na prenosu;sve to znači sutra izbegavanje uvoza struje, koja puno košta. Jedna normalna energetska situacija u našoj zemlji, železnice, putevi, cela infrastruktura je ključni preduslov za privlačenje domaćih i inostranih investicija. Zbog toga predlažemo da usvojite ovaj zakon o kontragaranciji.
Zahvaljujem ministru finansija i ekonomije, gospodinu Božidaru Đeliću. Da li žele reč predsednici Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora? (Ne žele.) Da li žele reč predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS po ovoj tački dnevnog reda.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Đeliću, SPS je juče u toku rasprave o donošenju Zakona o izdavanju kontragarancije za potrebe ŽTP-a istakla jedan set pitanja za koji mislimo da treba da se najozbiljnije razmotri, kako bismo došli u situaciju da i ovoj skupštini i građanima kažemo kuda to ova zemlja ide u pogledu zaduženja. Naravno da nijednom socijalisti niti građaninu koji misli dobro ovoj zemlji nije sporna potreba da se ulože određena sredstva u revitalizaciju elektroenergetskog sistema, ali u vezi s tim se otvara nekoliko bitnih pitanja za koja smatramo da Vlada, a posebno Ministarstvo finansija i ekonomije, mora da ih najozbiljnije razmotri. Dame i gospodo, sve vas podsećam da je naša elektroprivreda do 1992. godine, do uvođenja sankcija od strane Saveta bezbednosti i Evropske unije, bila izvoznik električne energije, kao i da je u prethodnim decenijama od strane prethodnih generacija uloženo mnogo sredstava u razvoj elektroenergetskog sistema. Nažalost, zbog sankcija, a i kasnije zbog bombardovanja, došlo je u pitanje funkcionisanje tog sistema na način koji bi obezbeđivao da i privreda i građani funkcionišu prema standardima Evrope i prema potrebama života u našojzemlji. Iznos od 100 miliona evra kredita koji treba da odobri Međunarodna banka za obnovu i razvoj, odnosno njeno sedište u Londonu, sasvim sigurno nije dovoljan da se ti nagomilani problemi u elektroprivredi reše. Jeste značajan indikator da vrlo brzo moramo da razgovaramo o tome koliko ćemo mi to u ovom vremenu uzeti kredita od međunarodne zajednice i ko će te kredite u budućnosti da vraća. To je ključno i osnovno pitanje, zato što je u izlaganju gospodina Đelića potencirana činjenica da će se ulaganjem od 100 miliona evra u revitalizaciju elektroenergetskog sistema uposliti i neki domaći kapaciteti, da će se time pokrenuti određene privredne aktivnosti,što ne sporimo. Otvara se pitanje kako vraćati kredite koji se ovih dana, ovih meseci, otkako je došao DOS na vlast, uzimaju,rekao bih, nekontrolisano. Nekontrolisano, između ostalog i zato što se jedna ekonomska politika vodi na nivou savezne države, a druga ekonomska politika se vodi na nivou Republike Srbije. Prosto, ako bih danas nekoga od odgovornih ljudi i u saveznoj i u republičkoj Vladi pitao koliko je to kredita uzeto u poslednjih godinu i po dana, koliko smo dobili donacija, koliko je bilo direktnih investicija, verujem da bi se iz dva izvora moglo čuti nekoliko različitih podataka. Svima je poznato, i onima koji se ne bave ekonomijom i finansijama, da kada se traže finansijski izvori za određene investicije u našoj zemlji, onda je potpuno jasno da su najpovoljniji izvor donacije. Ne donacije koje smo imali u proteklom vremenu, koje su išle u tom pravcu da oni koji nam dodeljuju donacije zapravo tim sredstvima finansiraju svoju privredu, proizvode određene proizvode ili opremu ili robu široke potrošnje, a onda nam tu robu zapravo daju, a ne novac. Kredit je najnepovoljnija varijanta za razvoj privrednog i ekonomskog sistema u jednoj zemlji. Ono zašta se naša vlada i za ljudi odgovorni za finansije u našoj zemlji nisu izborili,to je da nam strani investitori ulože sredstva kao direktne investicije i u državna i u društvena preduzeća. Nažalost, u proteklih godinu i po dana nemamo direktnih investicija u našoj privredi, ukoliko se izuzme otprilike oko 60 miliona dolara koji su direktno uloženi u razvoj privrednih kapaciteta na području Republike Srbije i SRJ ukupno. Zemlja koja se zadužuje morala bi da razmišlja i o tome kako vratiti te dugove. Ljudi koji vode ozbiljnu ekonomsku politiku potpuno jasno razumeju da je jedina perspektiva zaduženih zemalja, a u koje svakako spada SRJ, odrediti odgovarajuće prioritete među kojima je na prvom mestu izvoz, na drugom mestu izvoz, na trećem mestu izvoz. Sasvim sam siguran da će se gospodin Đelić složiti sa ovim. Zašto? Da bismo mogli da uzmemo kredite, moramo da imamo pred sobom činjenicu da ona zemlja koja može otprilike jednu trećinu deviznog priliva da izdvoji za vraćanje obaveza, i po starim i po aktuelnim kreditima i po osnovu glavnice i po osnovu kamate, ima rezona da se zadužuje. Na drugom mestu - izvoz, zato što ne postoji nikakva realna mogućnost da se naša jugoslovenska i srpska privreda uključi u međunarodnu razmenu rada, ukoliko ne budemo podstakli proizvodnju, i to onu koja je izvozno orijentisana. Znamo kakve su mogućnosti srpskog tržišta; znamo kakve su mogućnosti jugoslovenskog tržišta; znamo kakve su mogućnosti građana i koliko smo spremni i koliko smo u mogućnosti da kupujemo odgovarajuće robe široke potrošnje, koliko ulažemo u opremu, a koliko u neke druge investicije, od domaćinstva do fabrike. Ako to znamo, onda znamo da su nam te mogućnosti do krajnosti sužene i da je jedino pravo tržište izvoz. Dakle, izvoz u zemlje Evrope i širom sveta. Da bismo izvozili, moramo da imamo ovde odgovarajuće uslove i moramo da imamo realan kurs. Dame i gospodo, imamo činjenicu da nam je od juna meseca 2000. godine do juna meseca 2002. godine kurs marke 30 dinara, ili evra 60 dinara. Sve se u ovoj zemlji promenilo, cene su otišle i preko 150% u odnosu na taj jun mesec 2000. godine, samo je marka ostala 30 ili evro 60 dinara. Da li je to stimulativno i podsticajno za proizvodnju koja je izvozno orijentisana. Protivnici devalvacije dinara reći će mi da bi to izazvalo lančanu reakciju u smislu skoka cena. Sa tim se slažem. Ozbiljna država i ozbiljna ekonomija mora da nađe načina kako da podstakne ona preduzeća koja mogu izvoziti. Iz tog izvoza možemo da pokrivamo uvoz i možemo da servisiramo svoje međunarodne obaveze preuzete po osnovu kredita, po osnovu garancija, po osnovu kamata i svih drugih finansijskih obaveza. Nažalost, to nam se u ovom momentu ne dešava. Imamo činjenicu da nam je MMF odobrio 800 miliona dolara za tzv. stabilnost dinara. Dame i gospodo, podsećam vas da tih 800 miliona dolara nije moguće upotrebiti ni za jednu drugu namenu, osim za očuvanje ovakvog kursa dinara. Doduše, moguće je, ali samo u kratkim periodima i to interventno, iz tih sredstava Narodne banke intervenisati na međubankarskom tržištu deviza, ali opet u cilju da bi se održao ovakav kurs. Čemu zapravo taj kurs služi? Služi da bi se eventualno u nekim statističkim podacima moglo reći kako su nam bruto plate u odnosu na oktobar 2000. godine sada 200 maraka, a tada su bile 100. A šta se danas može kupiti za tih 200 maraka, jasno je svima, moglo je više za onih 100. Sledeće pitanje koje ovde moramo da postavimo je da li će neko od onih koji predstavljaju DOS-ov režim u ovoj zemlji ozbiljno pokrenuti pitanje ratne štete po osnovu bombardovanja upravo ovog elektroenergetskog sistema koji danas treba da finansiramo iz kredita koji treba da nam odobri Međunarodna banka, odnosno Evropska unija. Razumni ljudi pitaju da li su oni to zapravo bombardovali elektroenergetski sistem da bi danas mogli da nam daju komercijalne kredite iz kojih ćemo da finansiramo tu obavezu. Dame i gospodo, u poslednjih godinu i po dana niko, ni sa saveznog, niti sa republičkog nivoa, nije se usudio da postavi ovo pitanje onima koji su upravo doveli taj elektroenergetski sistem u stanje da moramo i na ovaj način da ga finansiramo da bi ga revitalizovali. Sigurno svi znate, to ste vi utvrdili, vaša grupa G-17,grupa stručnjaka je utvrdila da su direktne štete po osnovu NATO bombardovanja 31 milijardu dolara, da su indirektne štete po osnovu NATO bombardovanja još 50 ili 60, čak 70 milijardi dolara, što ukupno čini 100 milijardi dolara. Ima li rezona da baš niko sa nivoa savezne države, sa nivoa Republike Srbije, ne postavi to pitanje međunarodnoj zajednici? Ima li rezona da se mi zadužujemo, a da isti taj svet, ista ta međunarodna zajednica nama duguje? Podsećam vas na Sjedinjene Američke Države. Gospodo, 300 miliona dolara duguju Sjedinjene Američke Države našoj državi. (Predsednik: Gospodine Todoroviću, da li ćete da koristite i sledećih 10 minuta?) Da, koristiću. Duguju našim preduzećima i bankama 12 punih godina, sa kamatom od 6% godišnje. Ta kamata je 101%, što bi zajedno sa tom glavnicom činilo 600 miliona dolara. Gospodin Buš nalazi za shodno da obavesti svoj kongres da i u narednih godinu dana zamrzava ta naša sredstva u Vašingtonu. Dakle, reč je o 600 miliona dolara, reč je o oko 700 miliona eura. Mi danas i juče razgovaramo o tome kako ćemo se i hoćemo li se zadužiti kod Evropske banke za obnovu i razvoj za 157miliona eura, da uložimo u ono što je ista ta Amerika, koja nam ne da naših 600 miliona dolara, srušila tokom NATO bombardovanja i uništila tokom desetogodišnjih sankcija. Razum nalaže da se ovo pitanje vrlo brzo otvori. Razum nalaže da se ne možemo radovati takozvanoj pomoći i velikodušnosti te međunarodne zajednice u iznosu od 40 miliona dolara, a da nam, pri tom, ista ta međunarodna zajednica duguje, samo Amerika, 600 miliona dolara. Ova zemlja ima potraživanja i od drugih. Gospodine Đeliću, vi znate da imamo potraživanja od Rusije preko tri milijarde maraka ili, ako hoćete, milijardu i po eura. Šta se tu uradilo? Od 1992. godine do oktobra 2000. godine ova zemlja se nigde nije zadužila, osim u kineskom aranžmanu možda nekih 300 miliona maraka ili, recimo, dolara. Ali, od 1992. godine naš spoljni dug je sa 7 milijardi narastao na 12,5 milijardi. Kako se to desilo, dame i gospodo? Tako što nam je međunarodna zajednica, ta koja nam sada pomaže, obračunavala kamate, obračunavala zatezne kamate, sve to prepisivala glavnici i uvećavala naš dug. Onda smo, navodno, postigli veliki uspeh kod Pariskog kluba, kada su nam oprostili dve trećine duga. Gospodo, znate šta su nam oprostili? Upravo one kamate koje nisu imali pravo ni da nam obračunaju za vreme sankcija. To je suština. Kada smo to hteli da postignemo i kod Londonskog kluba, nismo uspeli, iako smo na sva zvona najavljivali takav uspeh. Imamo takvu situaciju da nam DOS u medijima, u novinama, na sve moguće načine seje iluziju o tome kako međunarodna zajednica ulaže u privredu, obnovu i razvoj SRJ i Republike Srbije. Nema toga, gospodo, jer da ima, proizvodnja ne bi konstantno padala, građani u ovoj zemlji ne bi sve lošije i lošije živeli, ne bismo povećavali broj nezaposlenih sa 700.000 na 800.000, sa jednom mračnom perspektivom da se samo u toku ove 2002. godine otpusti još 500.000 ljudi. Da ima tih sredstava, ova privreda bi oživela, ovaj narod bi bolje živeo i ne bi bilo nikakvih problema. Sledeće pitanje koje se otvara u vezi sa ovom garancijom ili sa ovom kontragarancijom, jeste pitanje cene električne energije. Upravo u momentu kada se u ovoj skupštini razmatra zakon o zaduživanju elektroprivrede, odnosno Republike Srbije, radi pokretanja kapaciteta, smanjivanja gubitaka, povećanja kvaliteta usluga itd, imamo informacije (to svi čitamo u novinama, slušamo našeg ministra za energetiku) da mora doći do povećanja cene električne energije, i to najmanje 100%. Gospodo, pitam vas kako ćemo onda realizovati, recimo, strategiju razvoja malih i srednjih preduzeća, koja je nedavno razmatrana na Odboru za razvoj i ekonomske odnose, gde se, između ostalog, traži da ona preduzeća koja se u ovim mesecima i ovim danima pokreću dođu u takvu situaciju da ne plaćaju duplu cenu električne energije (govorim o sadašnjem stanju), da bi se izjednačila cena sa cenom koju plaćaju građani itd. Sada ćemo doći do toga da moramo da povećamo dvostruko cenu električne energije. Građani koji plaćaju i ovu cenu ne mogu da plate. Ne mogu da plate zato što nemaju nikakva primanja. Primanja nemaju zato što su nezaposleni, iako imaju radni odnos u preduzećima koja ova vlada nije uspela da pokrene. Gospodo, to su činjenice sa kojima morate da se suočite kao odgovorna vlast i odgovorna Vlada.Nema nijednog preduzeća u ovoj zemlji koje nije radilo, a da je pokrenuto otkako je DOS došao na vlast. Ima mnogo preduzeća koja su stala, a koja su radila u momentu kada je DOS došao na vlast. (Glas iz sale: Nemoj da pričaš.) Hoću da pričam, gospodine. Nemojte da dobacujete, jer ovo su činjenice, a vas samo činjenice mogu da uzdrmaju. Hvalili smo se na televiziji, u medijima, kako nam je Međunarodna banka za obnovu i razvoj odobrila novi kredit od 2 milijarde i 100 miliona dolara, ali nismo hteli da kažemo da smo sa te 2 milijarde i 100 miliona dolara vratili samo stare dugove. Nisu to bili naši dugovi, gospodo. To su bili dugovi one prethodne Jugoslavije, one Jugoslavije koja je osnovala MMF, među 38 zemalja osnivača je bila, koja je bila uredan dužnik. Ali, za vreme sankcija ste dobili obračune kamata, obračune zateznih kamata. Kada ste vi došli na vlast prekinut je kontinuitet SRJ. Zato su se uplašili poverioci, zato su sklopili novi aranžman, odobrili vam novi kredit da bi vratili stari. Od tog kredita nijedan cent nije ostao u jugoslovenskoj privredi. To je istina, gospodine Đeliću, vi to znate. U svakom slučaju, završavajući ovo izlaganje, pozivam vas da učinite sve što je moguće da proradi privreda; onda ćemo moći da vraćamo dugove. A do tada ćemo se besomučno zaduživati; pogotovo ukoliko znamo činjenicu da ona zemlja koja ima bruto nacionalni proizvod u toku jedne godine manji od ukupnog duga nema šansu da preživi. Dakle, ne možemo se zaduživati nekontrolisano, ne možemo imati deficitarno budžetsko finansiranje, ne možemo uzimati kredite od međunarodne zajednice da bismo finansirali potrošnju. To nije moguće. Ovaj slučaj jeste izuzetak, ali jeste kredit. Nije direktna investicija, nije donacija. To je ono sa čime se mi, kao socijalisti, nikada ne možemo složiti. Hvala vam lepo.
Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč po ovoj tački dnevnog reda? Ima reč narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe SSJ.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o kreditu i ponovo Srbija treba da se zaduži, da uzme neke pare. Postavlja se pitanje ministru - šta je to izvor prihoda Gospodine ministre, uvek nešto kao pišete; izvršite pripremu pre sednice Skupštine, pa tamo pišite, a ovde slušajte, molim vas. Šta je to što se zove izvor prihoda i odakle ćemo vratiti ovaj kredit? Ako mislite da ovaj kredit vratimo preko cene struje, onda se gadno varate. Naši potrošači su u veoma teškoj ekonomskoj situaciji. Evo, ovde kod mene u ruci imam jedan račun za struju, dobila ga je neka gospođa Ilić Milanka; ima dvoje dece i stan od 30 kvadrata. Platila je 1.016 dinara za prošli mesec. I sada, da vam ne čitam ove stavke, samo jednu stavku koja je veoma važna - obračunska snaga je, a to je taksa, 768 dinara, a ukupna potrošnja energije za taj mesec je 248 dinara. Vi ste uveli taksu koja nije primerena nijednoj zemlji Evrope, a ta taksa se plaća, svako domaćinstvo koje prikači svoje brojilo plaća 20.000 dinara. Znači, svako ko napravi novu kuću traži priključak od Elektrodistribucije, plati taksu 20.000 dinara, a vi svakoga meseca uvodite taksu. Ova taksa na ovaj račun je mala, zato što je ukupan račun 240 i nešto dinara za potrošnju struje. Četvoročlana porodica, koja ima stan od 60 kvadrata, plaća od 2.000 do 2.500 dinara struju, i da se ne greje na struju. Ako mislite da će ovaj kredit da plaćaju potrošači, konkretno poljoprivredni proizvođači, preko cene struje, oni neće imati odakle da plate, gospodine ministre. Vi ste izjavili da je inflacija u prošloj godini bila 40%, je li tako? Cena žita je, gospodine ministre, prošle godine bila sedam dinara, je li tako? Ako je inflacija 40%, onda se množi 40 puta sedam, a to je 2,8. Znači, cena žita u ovoj godini treba da bude 9,80 dinara, je li tako? Vi ste rekli da je inflacija 40%. Sada se postavlja pitanje - vi kažete da će cena žita biti osam dinara, čak ministar za poljoprivredu kaže da neće biti ni osam dinara nego sedam. Unapred zna da to nije prva klasa, da je procenat klijavosti i vlažnosti veliki. To je izjavio ministar, vaš kolega. Premije za žito nema. Dali ste premije za šećernu repu, jer je šećerna repa veoma malo zasejana, a niste isplatili seljacima, onima koji su predali šećernu repu. To je razlika. Sada gledate preko premije da one nove prevarite, a starima niste izmirili dug. Znači, ako preko seljaka mislite da isplatite ovaj dug, teško se varate, jer za jedanhektar da se poseje žito, ako se plati oranje, tanjiranje, drljanje, trista kilograma semena, trista kilograma đubriva, korov, protiv leme, kad se plati vrša, kad se plati baliranje, kad se plati prevoz, to košta hiljadu maraka. U ovoj godini prinos po jednom hektaru je 4.000 kilograma, puta sedam dinara, to je 28.000 dinara, a trideset hiljada dinara treba da uloži jedan seljak, plus, gospodine ministre, vi kažete da ste ekspert, znate da je novac na tržištu 5% kamate mesečno, znači, onaj seljak koji uloži 1.000 maraka, osam meseci čeka da dođe do nekih svojih para koje je uložio. Znači, 50 maraka on ima mesečno, da ne radi ništa. Osam puta 50, to je 400 maraka, koje on ima, da ne poseje žito. Ali, vi ne biste imali šta da jedete da seljaci ne poseju žito. Dalje, postavlja se pitanje da li će moći da plate, dame i gospodo, ovaj dug i ovaj kredit, prosvetni radnici, zdravstveni radnici,policajci. Jer, 10.000 dinara imaju policajci koji imaju 20 godina radnog staža, to je njihova plata, i svake godine imajuneke terene, po mesec - dva dana. Lekari u bolnicama imaju platu od 10.000 do 13.000 dinara; prosvetni radnici imaju platu 10.000 dinara. Oni preko računa za struju ne mogu da vrate taj dug. Dalje, vi ste, gospodine ministre, uveli dve potrošačke korpe - potrošačka korpa sa mesom i bez mesa. Pa gde to ima, ja to nigde nisam pročitao, da u jednoj zemlji postoje dve potrošačke korpe.
Gospodine Markoviću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Pričam o potrošačima, koji treba da vrate ovaj dug, gospođo, stvarno pričam o temi. Takođe se postavlja pitanje da li će dug vraćati i Srbi sa Kosmeta koji se nalaze u Srbiji, jer Srbi sa Kosmeta nemaju odakle da plaćaju račune za struju. Postavlja se pitanje, gospodine ministre, da li ćete vi napraviti socijalni program - morate da napravite socijalni program, jer ima 10% potrošača u Srbiji kojima je struja isključena i nemaju odakle da plate tu struju, a svakoga meseca im se zaračunava kamata. Treba to pitanje da se postavi - šta ćemo sa tim potrošačima? Postavlja se i pitanje - šta ćemo sa 80% potrošača u Srbiji koji nisu isplatili obavezu za potrošenu električnu energiju, a nemaju odakle da plate? Ovih dana očekuju vaše makaze, koje ćete vi poslati u svakom slučaju. Sigurno da je tako, raspitajte se malo. Oni koji vam pričaju, sigurno vas lažu. U poslednje vreme u pojedinim delovima Srbije ljudi su jedinonedeljom mogli da se opuste i da zaborave na probleme, jer su nedeljom neki sportski događaji, ali Srbi u Raškoj oblasti ne mogu ni nedeljom da se opuste i da ne razmišljaju o svojim velikim računima, jer kada odu na utakmice, tamo se vijore turske zastave, publika skandira "Buco, Turčine", a za vašu informaciju Buca je načelnik policije u Novom Pazaru.
Gospodine Markoviću, zaista vas molim da se vratite na temu dnevnog reda, stigli ste do navijača. (Glasovi iz sale, upućeni poslaniku Draganu Markoviću: Sram te bilo.)
Vas treba da bude sram, a ne mene, jer to rade vaši sugrađani, pokazaću vam i materijalni dokaz preko kasete, ja ću vam poslati. I da vam kažem da je rukometni klub iz Jagodine jedva živu glavu izvukao iz Novog Pazara, kada su igrali tamo pre pet meseci, samo to da vam kažem da znate. U gradu gde vi živite i u gradu gde vaša partija ima vlast, u gradu gde predsednik Vlade ne može da ode da razgovara sa Srbima, nego na ulici razgovara jer mu vaša vlast ne da prostorije, a to su srpske prostorije, to je Srbija, podsećam vas. Mi iz SSJ smo za to da živimo sa vama, na ravnopravnim osnovama, da se vaša deca igraju sa našom decom, ali ne da nam tamo uvodite neke jezike i da se vijore turske zastave. To vam neće uspeti, samo da znate. (Glasovi iz sale: Zbunio si se.) Nisam se nikada zbunio, pa nemam razloga da se zbunim. Sve što pričam je tačno. Takođe bih želeo da ministar izađe za govornicu i da nam objasni odakle ćemo vratiti ovaj dug; odakle, gospodine ministre, ako proizvodnja u Srbiji opada, ako viška radne snage sve višeimamo u Srbiji, ako neki mladi i sposobni ljudi koji treba da završe određene fakultete to ne mogu jer ste uveli školarinu od 160.000 dinara. Odakle će to njihovi roditelji da plaćaju? I šta su to eksperti, po vama? Jer, pazite, naš ministar je došao iz Pariza;možda je on bio ekspert tamo, ali on živi u Srbiji i nema ni mače ni kuče ovde, trenutno spava kod tetke na kauču; neka mi oprosti ministar, ali to je on rekao.
Gospodine Markoviću, posle dva upozorenja da se držite teme dnevnog reda, što niste ispoštovali, izričem vam opomenu, na osnovu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine.
Zahvaljujem. Evo, građani Srbije, ako sam nešto loše govorio, videli ste šta je kadija ovoga trenutka uradila. Zahvaljujem se, gospođo kadija.
Druga opomena, gospodine Markoviću, na osnovu člana 103. Reč ima predsednik poslaničke grupe DOS-, gospodin Čedomir Jovanović.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pa, posle eseja - moje selo, lepše od Pariza, bilo bi dobro da se vratimo činjenicama. Dakle, dužni smo da odgovorimo na nekoliko veoma važnih političkih pitanja koja su ovde postavljena, a pre svega su se ticala obima donacija privrednim sistemima u našoj zemlji, s obzirom da raspravljamo o kontragaranciji za kredit Elektroprivredi Srbije. Dužan sam da vam kažem da je od oktobra 2000. godine, dakle za nepune dve godine, međunarodna zajednica, kroz svoje institucije, odnosno države koje su sklapale ugovore sa Republikom Srbijom, odnosno SRJ, na ime donacija EPS-u uputila sredstva u visini od 210 miliona evra; dakle, oko 400 miliona nemačkih maraka. Već smo jednom razgovarali o prirodi kredita kada smo davali kontragaranciju za 50 miliona evra ili 100 miliona nemačkih maraka Elektroprivredi Srbije. Tada smo rekli da će ta sredstva biti vraćena ne iz budžeta Republike Srbije, nego iz prihoda koji će ostvariti Elektroprivreda Srbije. Naime, jedino je u Srbiji sistem elektroprivrede nerentabilno preduzeće. Ne postoji ni jedna država u Evropi u kojoj proizvodnja struje nije dobar posao. U prethodnih deset godina taj paradoks je zaživeo u Srbiji upravo zbog toga što su ljudi mislili da je moguće stvoriti utopiju u realnim okolnostima koje nisu bile povoljne za razvijanje poslovnih aranžmana, pomislivši da je moguće stvoriti utopiju u kojoj Elektroprivreda Srbije može nastupati kao humanitarna organizacija. Otklanjajući te anomalije, mi smo u prethodnoj godini imali inflaciju od 40%, ali u ovoj godini će ona biti ispod 20%, upravo zbog rušenja tog dispariteta cena koji je bio neprirodan i nije omogućavao onima koji rade i proizvode da žive od tog svog posla. Tačno je da u Srbiji ima 800.000 ljudi bez posla, ali ti ljudi nisu ostali bez posla u poslednjih godinu dana. To se desilo u prethodnih 10 godina. Mi smo ti koji smo im rekli da su ostali bez posla. Mi smo poslanička većina koja nije donela zakon u parlamentu po kome se preduzeće koje ne radi onemogućava da otpusti radnika. Taj zakon su donele neke druge stranke, koje su bile vlast u prethodnoj deceniji, 1992. godine. Pored 800.000 nezaposlenih, mi imamo i oko 700.000 ljudi koji se nalaze na prinudnim odmorima - kategorija koju ne poznaje poslovni svet. I imamo, to je takođe istina, 160.000 upražnjenih radnih mesta, zbog toga što je u prethodnom periodu u našem društvu razvijena ona svest koja vam dopušta da birate posao, bez obzira što niste u poziciji da nešto tako uradite. Elektroprivreda Srbije će sasvim sigurno vratiti ovaj kredit iz sopstvenih izvora i upravo zbog toga je predviđeno da se naredne četiri godine neće vraćati taj kredit, kako bi u te četiri godine elektroprivreda stala na svoje noge; kroz restruktuiranje i utvrđivanje prave cene struje, cene koju će društvo moći da plati, jer nema razloga da se tako nešto ne desi. Ako može u Republici srpskoj, ako može u Makedoniji, ako može u Crnoj Gori, Mađarskoj ili u bilo kojoj državi Evrope, moći će i u Srbiji čovek da zaradi da plati struju. Što se tiče šteta koje su nanete Elektroprivrede Srbije, niko nije odustao od naplate tih ratnih šteta. Međutim, morate razmišljati u realnim kategorijama. Tačno je da je ova država podnela ili pokrenula tužbe protiv 11 država članica NATO pakta. Ali, pred Međunarodnim sudom pravde u Hagu nalazi se i 13 tužbi, 11 naših i dve tužbe koje su podnele BiH i Republika Hrvatska. Po istom osnovu po kome i mi tužimo 11 država NATO pakta, oni tuže SRJ. Kada se izmere sredstva koja potražuju BiH i Republika Hrvatska od SRJ i sredstva koja mi potražujemo od 11 država NATO pakta, uopšte nam se ne isplati u ovom trenutku da dalje insistiramo na tom postupku; jer, prvo, mi ćemo izgubiti taj proces zbog toga što ne možemo da budemo pokretači te inicijative, pošto nismo bili deo međunarodne zajednice u trenutku kada nam se tako nešto desilo; a drugo, otvorićemo princip po kome će i nama moći da se naplati naša šteta. Niko nije odustao od toga, već je na godinu dana prolongiran čitav postupak, da bi ekspertski tim koji vodi gospodin Varadi pronašao pravni osnov da taj posao uradi valjano ili da parlamentu i Vladi, koji su ga za tako nešto ovlastili, kaže činjenice - ako se igrate vatrom opeći ćete se, ali vi o tome odlučujete, pa i snosite odgovornost. Niko od toga nije odustao i niko nije srećan zbog toga što je uništen elektroprivredni sistem, ali je odgovornost opet na nekom drugom mestu. Odgovornost je konačno i među onim poslanicima koji su, raspravljajući u martu mesecu 1999. godine, rekli da je moguće ratovati sa čitavim svetom i pri tom nisu bili spremni da ukažu na posledice takve svoje politike. Bilo je, istina, nekih iz opozicije koji su tada tako nešto hrabro uradili. Tu je gospođa Andrić iz Demokratske alternative, koja je tada rekla sve ovo što vi danas govorite. Ne znam da li ste tada verovali u to. Iskreno mislim da niste, ali ne verujem ni da ste imali mnogo izbora, s obzirom na koncepte u kojima ste se tada kretali. Dakle, Elektroprivreda Srbije treba da dobije ovaj kredit. To nije kredit koji će u potpunosti odgovoriti potrebama EPS-a. To je jedva 1/3 godišnjih potreba Elektroprivrede Srbije u redovnom stanju. Remonti su predviđeni sa, otprilike, 250 miliona evra, ali 10 godina ti remonti nisu obavljani, tako da je nama samo za vraćanje sistema u funkciju, u kojoj je bio 1990. godine, potrebno oko 5 milijardi maraka ili 2,5 milijarde evra. A, ovo je samo 100 miliona. Sto miliona koje će ti ljudi morati da vrate i pri tom će biti suočeni sa takvom vrstom obaveze, bez obzira što nećemo biti u stanju da im omogućimo sve one preduslove da bi mogli nesmetano da rade, jer još nisu dobili ekonomsku cenu struje, niti su dobili sredstva koja su im potrebna da bi mogli da dostignu nivo kvaliteta koji se od njih traži. Elektroprivreda Srbije zaslužuje našu podršku.Ti ljudi koji su u teškim uslovima uspeli da sačuvaju sistem moraju dobiti finansijska sredstva, a ne političke pohvale. Ako je to bio slučaj do sada - u redu, ali od toga se ne živi. Nemojte ih tapšati po ramenima, učinite ono što morate, zadužite se tamo gde se države zadužuju, budite odgovorni kada taj posao radite. Nemojte to da radite kao što smo radili prethodnih godina - bez rasprave u parlamentu, kroz razgovore u četiri oka. Neko je ovu zemlju zadužio oko pola milijarde u odnosima sa Narodnom Republikom Kinom. Ni jedna skupština o tome nije raspravljala. Neko je ovu zemlju zaduživao i po drugim osnovama i rešavao potraživanja po drugim osnovama. Ne znamo šta se desilo sa dugom koji je Ruska federacija imala prema nama, ali znamo da smo mi otpisali 2/3 duga kroz politiku koju smo vodili pred Pariskim klubom. Londonski klub je druga priča; to su poslovne banke. Ali, pošto je jedan princip definisan pred Pariskim klubom, mi ne pristajemo na dvostruke standarde i insistiramo da i te banke poštuju ekonomsku politiku koju poštuju njihove države. Verujem da ćemo u tome biti uspešni. U svakom slučaju, do završetka tog posla nije došlo samo zbog političkih problema koje imamo u zemlji. Jer, kada oni razmišljaju o otpisivanju sredstava koja imaju prava da traže od nas, pošto su ugovori veoma jasni - i nije tačno da nam se ne mogu zaračunavati kamate zbog sankcija, to je samo naša iluzija - možda se to nama ne dopada, ali je to stvarnost. Do poslednjeg centa imaju pravo da insistiraju na svojim kamatama i njihova je dobra volja što pristaju da nam pomognu. I, kada već tako nešto rade, moramo biti veoma jasni u saopštavanju činjenica našem društvu, jer ćemo guranjem glave u pesak prvo zaboraviti da nam je neko pomogao sa 210 miliona evra. Možda to nije sve ono što nam je bilo potrebno, ali ne vidim zbog čega bi građani Nemačke, Švedske, Norveške, SAD, Austrije plaćali srpsku elektroprivredu. To je njihova dobra usluga. Zahvaljujem im se na tome, ali moramo sami stvoriti vrednosti ukoliko želimo da živimo dostojnim životom ovde u Srbiji. Dakle, podržavam ovu kontragaranciju, kao i prethodnu. Nadam se da će ih biti još, jer je kredit investicija. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Jovanoviću [[Žarko Obradović traži - repliku.]] Nije spomenuta poslanička grupa. Nemojte, niste spomenuti uopšte. Molim vas, gospodine Obradoviću, apsolutno nije spomenuta vaša poslanička grupa (narodni poslanik insistira zbog pogrešnog tumačenja). Ne, nema osnova za repliku. Proverićemo stenografske beleške. Poslanička grupa nije apsolutno spomenuta (poslanik i dalje insistira). Nema osnova za repliku, izvinjavam se. Završili smo raspravu, nema osnova za repliku. Nije ni pogrešno tumačenje, niste spomenuti, apsolutno, niti vaša grupa, niti vi pojedinačno (narodni poslanik i dalje insistira). Znate šta, ne možemo ovako da raspravljamo. Nema osnova za repliku. Pitam da li želi reč još neko od predsednika odnosno predstavnika poslaničkih grupa? Ne, mislim da nema osnova za repliku, proverićemo u stenografskim beleškama [[Jovan Todorović takođe traži repliku]] Ne, vi ste iskoristili dva javljanja. Apsolutno niste spomenuti. Prelazimo na raspravu prema prijavama narodnih poslanika za reč. Reč ima narodni poslanik Dragan Rafailović, poslanička grupa Demohrišćanske stranke, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Rajko Baralić, poslanik poslaničke grupe SPS. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, evo, ponovo sam po ko zna koji put saznao da o nama seljacima brinu oni koji nemaju veze sa poljoprivredom. Međutim, ne bih pričao o tome; najbitnije u celoj priči jeste to da je ovakvo zaduženje za elektroprivedu potrebno Srbiji; Demohrišćanska stranka zna da se sada postavljaju temelji jedne domaćinske države, koja će svoje dugove vraćati normalno kao svako domaćinstvo koje ih ima; dakle, podržaćemo ovaj predlog kontragarancije. Javio sam se za reč zbog priča koje su ovde išle i molio bih gospodina ministra da neke stvari zabeleži, da čuje dobro ono što ću sada reći. Sindikat "Termoelektrane" Obrenovac i neki ljudi koji su radili u finansijama su dostavili inspekcijskim službama opštine Obrenovac podatke o tzv. ruskom kreditu, gde recimo odgovorno tvrde da od robe kupljene za 150 miliona dolara, koja je trebalo da stigne, nema ni traga i ne zna se gde je otišla. Da je tada dobro rađeno i da su pare od tog kredita ulagane kako treba, možda danas ovaj kredit ne bi ni bio potreban, ne bi bile potrebne ove kontragarancije. Prema tome, trebalo bi, kao prvi deo posla, videti šta je rađeno sa tim parama koje su dolazile i tada se, kao, ulagalo u Elektroprivredu. To jerazlog da se i sa ovim kreditom dobro pazi, da se uloži tamo gde treba, da ne ode opet negde gde ne treba. Drugo bitno u vezi tog kreditaje podatak koji mi je jedan direktor rekao: cevi koje su došle iz Rusije za Termoelektranusu bile, prvo, van klase, netestirane na pritisak koji mogu da izdrže, drugo, čak i izmešane po profilima, po debljinama. Dakle, treba proveriti gde su te pare otišle i kako su potrošene, da bi nekoodgovarao zbog toga, jer mi imamo velikih problema sa Sindikatom "Termoeletrane" i mislim da bi Vlada morala nešto da učini; mi uopšte nismo uradili što smo mogli. Važno je, nije mnogo vezano za ovo, ali je prilika da ministru ukažem na formiranje cena; mi u Demohrišćanskoj stranci smatramo da treba biti jako obazriv sa blok tarifom;po meni je treba ukinutiili naći mehanizam da ona bude ublažena. A zašto?Zato što, recimo, ministar, direktor i svako ko radi u Beogradu veoma je malo kod kuće, radi čist posao, veš-mašine i svi drugi uređaji se ne koriste u kući, čak se i ruča negde usput; dok poljoprivredno domaćinstvo koje ima osam čanova, čije veš-mašine rade 10 i 20 puta više, imaju puno stoke, rade mešaone stočne hrane i proizvode za ovu državu, ulazi u plavu ili crvenu tarifu. Mislim da bi o tome trebalo povesti računa ili izuzeti poljoprivredna domaćinstva iz toga. Ne bih komentarisao ostale stvari ovde rečene; rekao bih samo, moram zato što sam seljak, dasmo imali cenu pšenice koja je bila skoro dva dinara veća nego evropska cena i to se sada vidi u izvozu; a naravno, nama je malo, treba više, ali treba usmeriti poljoprivrednu proizvodnju u ono što donosi profit i zaradu. Ceo posao oko poljoprivrede ovu vladu i ovaj parlament čeka u narednom periodu;tu je i problem viška radne snage. Tačno je da u mnogim segmentima društva ima mnogo viška radne snage, ali isto tako je tačno da u mom selu i u celoj Srbiji na njivama mogu da se vide samo penzioneri. Ovi koji su ostali bez posla neće ni da pomisle da se vrate na svoje domaćinstvo, a kamoli da rade kod nekog drugog.
Gospodine Rafailoviću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Vraćam se odmah, ali jednostavno, morao sam, to mi je bila prilika da kažem. Najbitnije u celoj priči je zalaganje Demohrišćanske stranke za samostalnu Srbiju; ova vlada bi mogla već u toku nedelje da krene u realizaciju ovog projekta da je Srbija samostalna država, ovako će potrajati i duže. Ali, nema veze, mi ove kontragarancije podržavamo i hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, poslanička grupa SPS.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, citiraću predsednika Vlade Srbije, koji je 1990. godine bio poslanik u ovom parlamentu i tada je rekao sledeću stvar: "Socijalisti su ovih dana prevazišli sebe. Do sada su u funkciji političke promocije presecali vrpce na bezvrednim, ali makar postojećim objektima. Juče je u Pirotu Slobodan Milošević otvorio "Hidroelektranu" Pirot, a tamo nema jezera, nema centrale i nikada neće biti struje". Toj centrali, iz koje nikada neće biti struje, gde nema jezera i ničega nema, ministar Đelić koji je poznat kao oprezan čovek, i međunarodna zajednica, koja veoma teško daje kredite u bezvredne projekte, dakle za "Hidroelektranu" Pirot, određuju 13 miliona evra. Neobičan kontekst. Ovaj ste podatak koristili u svim izbornim kampanjama koje ste organizovali od otvaranja ove centrale do danas. Toliko o tome. (Nenad Bogdanović, sa mesta: Nema struje!) Stenogram je čudo. Zahvaljujem se onima koji vredno rade na tome da to uvek ostane zabeleženo. Ovde je već oštri predstavnik SPS-a za ovu tačku dnevnog reda, Joca Todorović, napomenuo nekoliko stvari koje se tiču pozicije "Elektroprivrede Srbije" prema građanima idržavi, kao i građana i države prema EPS-u; sve je to doveo u kontekst sa temom koja jeste vama veoma mrska, ali koju mi moramo ponavljati svaki put kada nam se za to ukaže prilika, a odnosi se na NATO agresiju. Nemoralno je i neverovatno to što smo malopre čuli od gospodina Čedomira Jovanovića. Meni je žao što ga nema, i takođe mi je žao što u parlamentu nema direktora "Hidroelekratne" Bajina Bašta, direktora "Termoelektrane" Obrenovac, predsednika Upravnog odbora EPS-a i predsednika skupštinskog odbora za industriju, sve ste ih jutros izbacili iz parlamenta. Svi su bili veoma merodavni i veoma kompetentni da govore o temi koja je danas na dnevnom redu. Dvesta deset miliona evra, koliko je Elektroprivredadobila na poklon, kao što kaže gospodin Jovanović, bili su tema na Odboru za industriju 14. marta ove godine, a prisustvovala su sva ova gospoda o kojima sam govorio. Tada smo, između ostalog, konstatovali da je od raznih donatora zaista stiglo 210 miliona evra, i to je bilo u raznim formama: struja za demokratiju, dobre usluge za demokratiju i još ponešto što ovde ne želim da kažem; dakle, država je to dobila, dobili su građani Srbije, a država Srbija od građana Srbije to je naplatila kroz cenu kilovata. Vi ste dužni da objasnite kako je 210 miliona evra međunarodnih donacija koje su stigle u EPS da se otkupi električna energija, da se spreči humanitarna katastrofa, naplaćeno od građana Srbije, šta je pravni osnov za tu naplatu i voleo bih da vidim elemente te kaluklacije. To bih voleo da čujem i od gospodina ministra, ali on ima neke stranačke razgovore sa ljudima iz Demokratske stranke u ovom trenutku. Dve milijarde dolara je direktna šteta koju je EPS pretrpeo u NATO agresiji. Vi možete govoriti šta god hoćete, vi jeste obavezni kao Vlada, ako tvrdite da ste odgovorna vlast, da to pitanje postavite tamo gde treba. Ako je 25 miliona dolara Kina naplatila od Amerike za tzv. kolateralnu štetu kada im je srušena ambasada, koliko je onda trebalo da se naplati kada su urušeni i porušeni svi sistemi, sva energetska postrojenja u zemlji. Govoriti o tome da su odgovorni oni koji su se igrali vatrom zato što je neko nekome zapalio kuću je nemoralno, besmisleno i apolitično, šta god vi mislili o tome. Zaprećena cena kilovata je 5 centi u Srbiji. Prosečna potrošnja po domaćinstvu u Srbiji, koje nema nikakve posebne energetske zahteve, kreće se između 1.000 i 1.500 kilovata, a to je između 100 i 150 dolara mesečno. Mi, naravno, nemamo ništa protiv da cena električne energije bude komercijalna; samo smo protiv olakog očekivanja, pošto nismo kadri da ikom objasnimo, da to može da se plati sa prosečnom platom i primanjima od 200 maraka mesečno, odnosno 100 evra. Ovde smo, takođe, čuli tvrdnju od šefa poslaničkog kluba, gospodina Jovanovića, da su Amerika i svi drugi poverioci imali pravo da naplate kamate na sve kredite koje smo dobili za vreme sankcija međunarodne zajednice. Naravno, kada nekome vežete noge, pa ga onda naterate da se sa vama takmiči i pobedite, onda vam se čini da ste daleko stigli ispred njega. Zašto nama nisu dali kamate na sredstva koja su zamrznuta u finansijskim tokovima kod međunarodnih finansijskih organizacija, kod Svetske banke i Međunarodnog monetarnog fonda? Zašto na naša sredstva nisu pripisivane kamate? (Dimitrije Jovanović: Koji ste to vi?) Mi i vi u ovom smislu; govori se o državi i o narodu, a ne o strankama; za ove koji dobacuju. Ovde postoji nekoliko pitanja koja zaslužuju odgovore i mislim da su pitanja korektna; građani Srbije očekuju odgovor na pitanje hoće li neko tražiti ili neće tražiti kod međunarodnih sudova - i to ne kod ovih izmišljenih, nego ovih pravih - da se plati ratna šteta. Dužni ste da kažete - nećemo, ne smemo, ne možemo. To je politički stav, to saopštite; preuzmete odgovornost za politički stav koji ste izrekli i rizikujete kod svoje ciljne grupe. To je prosto. Ne možete ćutati na pitanja koja se s tim u vezi postavljaju. Poslednja stvar; stručni savet EPS-a je 1994. godine usvojio dokument da se u sklopu regionalnog vodosistema "Rzav", za opštine Arilje, Požega, Gornji Milanovac, Lučani i Čačak, na profilu "Svračkovo" izgradi višenamenska akumulacija, koja bi se finansirala 90% iz struje, 5% iz vodoprivrede i 5% od građana ovih pet opština, koje su do sada uložile 107 miliona dolara u ovaj sistem. Od 1996. godine u ovaj sistem nije uložen ni jedan jedini dinar, a svaki dan se povećava broj korisnika. Građani ovih pet opština nikome ništa ne duguju i jedini kredit koji su povukli po ovom osnovu je 5 miliona dolara kod Američke komercijalne banke, koji je vraćen 1996. godine. Molim vas da se stvore uslovi da se o ovome razgovara. Taj projekat košta 35 miliona evra;u ovoj skupštini sedi devet poslanika koji su direktno zainteresovani za ovo što govorim i predstavljaju 500 hiljada ljudi. Budžeti ovih opština imaju redovnu i kvalitetnu dinamiku punjenja i sposobni su da uz određene garancije, koje će dati Vlada i neke od poslovnih banaka, uđu u investiciju koja je za ovih pet opština dragocena; a odnosi se, između ostalog, i na EPS, da me neko ne opominje da ne govorim o temi. Zato vas molim, gospodine ministre, da u vreme koje vi odredite, ukoliko to želite, primite poslanike i funkcionere iz ovih pet opština koje sam nabrojao. Spremni smo da ovo o čemu sam ovde govorio izložimo detaljno.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević, poslanička grupa DOS - Nova Srbija i to je poslednji prijavljeni govornik o ovoj tački dnevnog reda.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, odmah hoću da kažem da će poslanička grupa Nove Srbije glasati za, odnosno podržaće davanje kontragarancije; ali, koristim ovu priliku za nekoliko pitanja. Prvo se tiče ulaganja u EPS, zato što svi znamo da deset godina nije ulagano u te remonte i nikome normalnom u ovoj zemlji nije sporno da to mora, ali ono što građani osećaju dan-danas prema EPS-u, osećaju da je to jedan od stubova Miloševićevog režima koji se nije promenio ni 5%. Navešću vam jedan primer: u opštini Čačak, dojučerašnji član SPS prešaou stranku DOS-a i postao direktor EPS;od građanase okružio telohraniteljima i obezbeđenjem. Kažem vam ovde - vi iz Vlade bićete odgovorni za ono što će se vrlo brzo desiti u Čačku. U oktobru mesecu 2000. godine sprečili smo gnevne građane da ne upadnu tamo i ne izbace njihove termoakumulacione peći koje koriste u inat građanima, prkose Vladi i svima, ponašaju se kao država u državi. Naponska mreža u opštini Čačak je u vrlo lošem stanju i opština, iako možda nema ingerencije, nekako je napravila dogovor da se to isfinansira - 50% distribucija, 25% građani lično iz džepa i 25% opština. Zamislite da jedna mesna zajednica zakasni sa skupljanjem para za kupovinu osnovnog sredstva elektrodistribucije desetak dana i distribucija naplaćuje kamatu na taj deo sredstava. To je stvarno jedan bezobrazluk. Mislim da kadrovi SPS, koji nisu sklonjeni iz distribucije, ovo rade namerno i vrše opstrukciju. Molim vas, gospodine ministre, da sa vašim kolegama i ministrom Novakovićem, koji je direktno zadužen za to, dobro razmislite o rečima koje vam govorim, dok ne bude kasno.
Replika, narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS, koja je pomenuta u izlaganju govornika Miroslava Markićevića.
Poštovane kolege, poštovano predsedništvo, ovo je replika na izlaganje kolege, prethodnog narodnog poslanika i onih tvrdnji koje je izneo u vezi naše partije, pominjanja u negativnom kontekstu predsednika Miloševića i rada EPS-a u to vreme. Dužan sam, u ime SPS, da kažem nekoliko stvari koje apsolutno stoje. Nekome se cena struje u proteklih 10 godina mogla učiniti malom ili velikom, zavisi šta je želeo da uraditom cenom struje, ali je onabila primerena ekonomskim mogućnostima građana Republike Srbije, mi to kažemo direktno i stojimo iza toga, sviđalo se vama ili ne. Ako je jedini cilj ove države da izvuče zadnji dinar iz džepa građana i da ostvari profit u interesu nekoliko pojedinaca, onda je to cilj ove vlade. Nama to nije bio cilj. Mi smo cenu struje držali onolikom koliko su građani mogli da plate, a zna se dobro da smo tih devedesetih godina bili bez bilo koje inostrane pomoći; bez mogućnosti da dobijemo bilo koji kredit; sredstva su nam bila zamrznuta u inostranstvu i nismo mogli da dobijemo nijedan dinar od tih sredstava; imali smo tri građanska rata u okruženju, 600 hiljada do milion izbeglica je Srbija primila; rušenje onih koji su nas bombardovali 1999. godine 78 dana - sve su to razlozi koji su uslovili cenu struje onakvom kakva je bila i mi apsolutno stojimo iza toga. Druga stvar: činjenica je da je EPS imao direktne i ogromne štete za vreme 78 dana bombardovanja i ko to neće da kaže ne govori istinu ili narodnim jezikom - on laže; činjenica je da su bacane grafitne bombe, da su elektroinstalacije i postrojenja direktno pogađani; sve je to činjenica i to je, naravno, trebalo obnoviti tada, a i sadauopšte nije sporno. Postavlja se jedno logično, moralno i političko pitanje: zašto se zaobilazi pitanje nadoknade ratne štete, zašto se zaobilazi pitanje štete učinjene Republici Srbiji, štete učinjene građanima Republike Srbije?! Zašto se ne pominje 100 do 150 milijardi direktne ili indirektne štete koja je učinjena u 78 dana bombardovanja?! Ne može se govoriti samo jednostrano. Niko nije u ovoj državi protiv donacija, ali treba reći da se i to zna, da je to 0,01% u odnosu na štetu koju su nam napravili. To veličati, a ne reći ni jednu reč protuv toga, stvarno je licemerje svoje vrste.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, a koje to pravo nisu iskoristili? (Ne žele). Zaključujem načelni pretres. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, pitam da li želi reč predstavnik predlagača, ministar finansija i ekonomije, gospodin Božidar Đelić? (Da.) Izvolite.
Želeo bih samo nekoliko rečenica, da odgovorim na neka pitanja i neke nedoumice koje su se rodile u diskusiji. Prvo, što se tiče situacije u samom EPS-u, ne bih govorio u ime resornog ministra, ali očigledno da je i to jedna od stvari koja nije dovoljno odrađena u zadnjih 16 meseci; to nije samo u javnim preduzećima, to se tiče i onih organizacija gde sam i ja odgovoran. Da kažem diplomatski - nije došlo do dovoljnog osveženja kadrova, to je nešto što nas očekuje i na tome se puno radi. A, to je razlog zbog čega ćete imati jednu tačku dnevnog reda sledeće sednice, mislim da je to treća tačka, ukoliko usvojite taj dnevni red, gde se govori o jednoj novoj mogućnosti za preispitivanje efikasnosti onih koji rade na ovaj ili onaj način za državu. To će omogućiti starešinama u ministarstvima, direkcijama i na raznim mestima da izvrše to nužno osveženje. Znači, na tome se radi - priprema se i mislim da će druga polovina ove godine dovesti do velikog napretka u tom domenu. Što se tiče železnice, sve do aprila prošle godine, sigurno se sećate, čak 3% poreza na promet je trebalo da ide na obnovu infrastrukture ŽTP-a Beograd. To je tako trebalo da bude. Kada pročitate ono za šta je novac treblao da se potroši, onda vidite da od onih silnih šina, lokomotiva, remonta i tako dalje nije bilo ništa. Ali, velikih kabineta, nenamenskog trošenja novca i te kako je bilo, kao i sumnjivog reeksporta i mnogih drugih radnji koje su sada predmet nekoliko krivičnih prijava. Mogu da kažem da se na tom poslu i te kako puno radi u ovom momentu. Više ćemo o tome razgovarati kada dođe završni račun budžeta 2000. godine i dodatni izveštaj budžetske inspekcije; videćete da tu ŽTP sigurno nije zaobiđen. Što se tiče EPS-a, naravno, kada dobijete umesto finansijskog jedan robni kredit, tu je i te kako važno da se proveri kvalitet robe - jer, sve se onda odigrva u paritetu i kvalitetu onoga što ste eventualno mogli da dobijete; u slučaju da idete kroz finansijski kredit i da onda sprovedete javne nabavke. Naravno, objektivne okolnosti na koje sada ne bih hteo da se osvrnem, možda nisu omogućavale zemlji u to vreme da se zaduži. Sigurno je da imamo sijaset problema, a ovo je jedan od primera gde roba nije bila ono što je trebalo da bude, ili nije došla na vreme. Imamo dosta zarđalih stvari koje stoje na skladištima EPS-a i koje nisu upotrebljene. Taj novac danas Rusija traži da se vrati. Zadnja stvar, što se tiče samog upošljavanja naše privrede, da dam samo nekoliko imena preduzeća koja će sigurno učestvovati, a to je veliki posao za njih u sledećih nekoliko godina; to su: "Termoelektro", "Minel", "Vunizol", "Šamot" - Aranđelovac, "Kablovi" - Jagodini o kojoj smo pričali, Građevinska operativa "Energoprojekt-a", "Sever" - Subotica i sijaset drugih. Prošle godine negde između 40 i 60.000 radnika je bilo direktno uključeno u remont EPS-a. Ove godine, kroz ove dodatne investicije, očekujemo da će ta cifra biti znatno veća. Zbog toga vam predlažemo da na dan glasanja usvojite ovu kontragaranciju. Hvala vam puno.
Zahvaljujem ministru finansija i ekonomije gospodinu Božidaru Đeliću. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predlog zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Određujem pauzu do 16,00 časova; vidimo se u 16,00 časova, dame i gospodo narodni poslanici.
Dame i gospodo prisutni narodni poslanici, sednica u popodnevnom delu nastaviće se u 17,00 časova, jer još uvek traje rad Administrativnog odbora i zbog priprema izveštaja za normalan rad u popodnevnom delu najavljeni početak sa 16,00 pomera se na 17,00 časova. Hvala.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo kvorum. Primili ste izveštaje Republičke izborne komisije i Administrativnog odbora Narodne skupštine. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini Republike Srbije za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručen vam je izveštaj Republičke izborne komisije o izboru narodnih poslanika radi popune upražnjenih poslaničkih meta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima: Zoltanu Sombatiju, Ozrenu Karamati, Goranu Rakovcu, Goranu Bulajiću, Miloradu Jakšiću, Jovanu Radojičiću, Miletu Korićancu, Radoslavu Nektarijeviću, Slobodanki Vasić, Željku Ožegoviću, Bojani Jakšić, Draganu Kosanoviću, Draganu Radoviću, Gvozdenu Ristiću, Vitomiru Tomanoviću, Nikoli Kostiću, Milivoju Ribaću, Katici Rauški, Ivanu Josimovu, Nebojši Miletiću, Zlatku Petroviću, Miroslavu Glavašu, Dragomiru Krivokući, Kosti Miloševiću, Aleksandru Trkulji, Miodragu Maksimoviću, Živojinu Stjepiću, Draganu Subašiću, Dušanu Drinjakoviću, Aleksandru Prodanoviću, Ištvanu Bačkulinu, Milivoju Petroviću, Oliveru Duliću, Trojanu Stojanoviću i Emiliji Nikolić, izabranih na izbornoj listi Demokratska opozicija Srbije - dr Vojislav Koštunica. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i Izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima: Zoltanu Sombatiju, Ozrenu Karamati, Goranu Rakovcu, Goranu Bulajiću, Miloradu Jakšiću, Jovanu Radojičiću, Miletu Korićancu, Radoslavu Nektarijeviću, Slobodanki Vasić, Željku Ožegoviću, Bojani Jakšić, Draganu Kosanoviću, Draganu Radoviću, Gvozdenu Ristiću, Vitomiru Tomanoviću, Nikoli Kostiću, Milivoju Ribaću, Katici Rauški, Ivanu Josimovu, Nebojši Miletiću, Zlatku Petroviću, Miroslavu Glavašu, Dragomiru Krivokući, Kosti Miloševiću, Aleksandru Trkulji, Miodragu Maksimoviću, Živojinu Stjepiću, Draganu Subašiću, Dušanu Drinjakoviću, Aleksandru Prodanoviću, Ištvanu Bačkulinu, Milivoju Petroviću, Oliveru Duliću, Trojanu Stojanoviću i Emiliji Nikolić. Čestitam narodnim poslanicima na izboru. Imamo još dva kratka obaveštenja. Obaveštavam vas da je sekretar Narodne skupštine Republike Srbije, gospodin Georgije Marić, 12. juna 2002. godine podneo ostavku na tu funkciju. Prema članu 36. stav 1. Poslovnika, sekretaru Narodne skupštine prestaje funkcija pre isteka vremena na koje je imenovan: ostavkom ili razrešenjem, pa konstatujem da je Georgiju Mariću, podnošenjem ostavke, prestala funkcija sekretara Narodne skupštine Republike Srbije. Treće obaveštenje - obaveštavam vas da sam, saglasno članu 81. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, odredila četvrtak, 13. jun 2002. godine, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini, sa početkom u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sednicu Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, sednici prisustvuje 140 narodnih poslanika i molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo kvorum za rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Mirko Rosić, Vlastimir Budimović, Sima Radulović, Adam Urošević, Slobodan Pavlović, Predrag Stojanović, Jelena Milenković, Petar Petrović, Dušan Cvetković, Zoran D. Nikolić, Živko Selaković i Momčilo Trajković. Miloš Lučić je najavio zakašnjenje, a Miodrag Stamenković odsustvo za pre podne. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, Narodnog pokreta "Otpor" i Nacionalnog demolrazskog instituta. Pozdravljam prisutne goste. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o 4. tački dnevnog reda - Predlogu Zakona o lokalnim izborima, o petoj tački dnevnog reda - Predlogu zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza po zaduženju ŽTP "Beograd" kod Evropske banke za obnovu i razvoj i o 6. tački dnevnog reda - Predlogu zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije" kod Evropske banke za obnovu i razvoj, saglasno članu 140. Poslovnika Narodne skupštine, prelazimo na odlučivanje o navedenim predlozima zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O LOKALNIM IZBORIMA. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona o lokalnim izborima. Stavljam na glasanje Predlog zakonima o lokalnim izborima, u načelu. Za 118, protiv 22, uzdržanih nema, nisu glasala dva, od 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona o lokalnim izborima u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Podsećam vas da je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima konstatovano da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika Vukosava Tomaševića, Vladimira Dobrosavljevića i Bojane Aleksić na članove 14. i 50. i amandmani Vlade Republike Srbije na članove 20, 26. i 42. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Joca Arsić i Rade Bajić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 21, protiv 120, uzdržanih nema, nisu glasala tri, od 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman. Za 22, protiv 119, uzdržanih nema, nisu glasala četiri, od 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Joca Arsić i Hranislav Perić. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman. Za 22, protiv 120, uzdržanih nema, nisu glasala četiri, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i Golub Rajić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 22, protiv 120, uzdržanih nema, nisu glasala četiri, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Rajko Baralić i Dušan Cvetković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 8, od ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović i Hranislav Perić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 122, uzdržanih nema, nije glasalo 6, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Toma Bušetić i Ljubiša Maravić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 17, protiv 121, uzdržanih nema, nije glasalo 10, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Đura Lazić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 15, protiv 123, uzdržanih nema, nije glasalo 9, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Vojislav Šešelj. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo 10, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Đura Lazić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 120, uzdržanih nema, nije glasalo 8, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Olgica Kirćanski, Rodoljub Šabić i Meho Omerović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 19. doda novi član 19a. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 24, protiv 107, uzdržan jedan, nije glasalo 15, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Sreten Mitrović. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 17, protiv 120, uzdržanih nema, nije glasalo 10, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Janković i Rajko Baralić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 121, uzdržanih nema, nije glasalo 7, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vukosav Tomašević, Vladimir Dobrosavljević i Bojana Aleksić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 11, protiv 121, uzdržana dva, nije glasalo 12, od ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 14, protiv 121, uzdržana tri, nije glasalo 8, od ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Garčević i Rade Bajić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 17, protiv 119, uzdržana dva, nije glasalo 9, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đura Lazić i Dragan Jovanović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 17, protiv 123, uzdržanih nema, nije glasalo 8, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Ćirković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 44, protiv 81, uzdržanih 7, nije glasalo 16, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Marković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 16, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo 14, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Žarko Obradović i Sreten Mitrović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 8, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Ćirković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 73, uzdržanih 7, nije glasalo 10, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Golub Rajić i Nebojša Jović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 121, uzdržanih nema, nije glasalo pet, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Ćirković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 79, uzdržanih pet, nije glasalo 6, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Todorović i Vladimir Garčević. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 9, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 17, protiv 117, uzdržanih nema, nije glasalo 13, od ukupno 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Tomović i Branko Ružić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 25, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo pet, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 55. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 19, protiv 121, uzdržanih nema, nije glasalo 8, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 55. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 32, protiv 104, uzdržana četiri, nije glasalo 8, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Ljubomir Mucić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 18, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 11, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 22, protiv 113, uzdržana tri, nije glasalo 12, ukupno 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vukosav Tomašević, Vladimir Dobrosavljević i Bojana Aleksić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 13, protiv 117, uzdržanih nema, nije glasalo 19, ukupno 149 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 59. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za tri, protiv 116, uzdržanih nema, nije glasalo 29, ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Boško Ničić, Nebojša Leković, Ljubodrag Grbić, Milorad Stanulov, Bratoljub Janačković, Siniša Mitrović, Slobodan Radulović, Zoran M. Anđelković i Ružica Veljović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 17, protiv 97, uzdržan jedan, nije glasalo 19, ukupno 134 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Todorović i Miloš Nešović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za jedan, protiv 113, uzdržanih nema, nije glasalo 13, ukupno 127 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vukosav Tomašević, Vladimir Dobrosavljević i Bojana Aleksić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za nije bilo, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasalo 11, ukupno 126 narodnih poslanika. Molim poslanike iz poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije da ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice, jer je to njihova obaveza. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić, Đura Lazić i Sreten Mitrović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 19, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasalo 12, ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Joca Arsić i Zoran R. Anđelković. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman. Za 17, protiv 121, uzdržanih nema, nije glasalo sedam, ukupno 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 16, protiv 121, uzdržanih nema, nije glasalo šest, ukupno 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona o lokalnim izborima u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o lokalnim izborima u celini. Za 123, protiv dva, uzdržanih nema, nije glasalo 11, ukupno 136 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o lokalnim izborima, u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O DAVANjU KONTRAGARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE SAVEZNOJ REPUBLICI JUGOSLAVIJI ZA OTPLATU OBAVEZA PO ZADUŽENjU ŽTP "BEOGRAD" KOD EVROPSKE BANKE ZA OBNOVU I RAZVOJ Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona u načelu. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza po zaduženju ŽTP Beograd kod Evropske banke za obnovu i razvoj u načelu. Za 125, protiv 13, uzdržan jedan, nisu glasala tri, ukupno 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza ŽTP "Beograd" kod Evropske banke za obnovu i razvoj u celini. Za 126, protiv četiri, uzdržanih nema, bilo nije glasalo 12, od ukupno 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza ŽTP "Beograd" kod Evropske banke za obnovu i razvoj u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O DAVANjU KONTRAGARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE SAVEZNOJ REPUBLICI JUGOSLAVIJI ZA OTPLATU OBAVEZA PO ZADUŽENjU JP "ELEKTROPRIVREDA SRBIJE" KOD EVROPSKE BANKE ZA OBNOVU I RAZVOJ Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona u načelu. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije" kod Evropske banke za obnovu i razvoj u načelu. Za 125, protiv jedan, uzdržanih nema, nije glasalo 16, od ukupno 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza po zaduženju Javnog preduzeća "Elektroprivreda Srbije" kod Evropske banke za obnovu i razvoj u celini. Za 125, protiv jedan, uzdržanih nema, nije glasalo 16, od ukupno 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Saveznoj Republici Jugoslaviji za otplatu obaveza po zaduženju Javnog preduzeća "Elektroprivreda Srbije" kod Evropske banke za obnovu i razvoj. Pošto smo obavili razmatranje svih tačaka dnevnog reda i odlučivanje o njima, zaključujem sednicu Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Doviđenja i prijatno.