Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsednice, član 226. u vezi s članom 82 - pripremanje i sazivanje sednice. Moliću objašnjenje od predsednice Narodne skupštine u vezi sa stavljanjem statuta AP Vojvodine na dnevni red. Naime, u dnevnom listu "Danas" od 22. novembra vi ste, gospođo predsednice, dali intervju pod naslovom: "Statut Vojvodine neće biti usvojen do kraja godine". Rekli ste u tom intervjuu da je Skupština sada već ''u cajtnotu'', da je na zakone o kojima raspravljamo podneto mnogo amandmana i da će se rasprava o njima odužiti. Isto tako ste rekli da je statut mrtvo slovo na papiru bez zakona o primeni statuta i time ste objasnili da statut neće doći na dnevni red Narodne skupštine do kraja ove godine. Gospođo predsednice, zamolio bih vas da obavite konsultacije sa šefovima poslaničkih grupa na ovu temu, da vidimo da li je zaista nemoguće da davanje saglasnosti na statut AP Vojvodine dođe na dnevni red do kraja tekuće godine. Isto tako bih vas zamolio da zatražite od Vlade Republike Srbije obaveštenje da li je tačno da Predlog zakona o nadležnostima AP Vojvodine, odnosno prateći zakon, zaista nije pripremljen, pošto imam informacije da je radni nacrt ovog zakona pripremljen i da nije nemoguće da do kraja godine damo saglasnost na statut AP Vojvodine. Isto tako, nije nemoguće da se izglasa i zakon o nadležnostima AP Vojvodine. Želeo bih da podsetim sve narodne poslanike kao i vas, gospođo predsednice, da je Skupština AP sa 89 glasova "za"usvojila Predlog statuta AP Vojvodine u Pokrajinskoj skupštini još 15. oktobra tekuće godine i da je od 16. oktobra Predlog statuta Vojvodine u skupštinskoj proceduri. Isto tako moram da kažem da ogromna većina građana AP Vojvodine očekuje od Narodne skupštine da da saglasnost na Predlog statuta AP Vojvodine, iz razloga što je decentralizacija veoma važna i što je Republika Srbija i dan-danas, nažalost, najviše centralizovana država u celoj Evropi. Ova vlada je napravljena na osnovu nastojanja da uvede ovu državu u EU, a pored toga je bitan cilj i socijalna pravda. Želim da vas podsetim da bez decentralizacije nema ni priključenja EU, kao što nema ni socijalne pravde. Znači, elementarna decentralizacija je veoma bitna, a prvi korak ka decentralizaciji je davanje saglasnosti na Predlog statuta AP Vojvodine. Nadam se da će se to desiti do kraja 2008. godine. Hvala.
Zahvaljujem. U vezi sa statutom Vojvodine htela bih samo da vam kažem da, uz saglasnost sa relevantnim državnim činiocima, faktorima i pozicijama koje odlučuju o tome kada ćemo staviti na dnevni red tu tačku dnevnog reda, imamo jedan dogovor, koji sam vam i usmeno saopštila. Dakle, radi se o tome da je predsednik Skupštine Vojvodine, u dogovoru sa mnom,sugerirao da tačka dnevnog reda – davanje saglasnosti na statut Vojvodine - bude istovremeno kada i zakon o nadležnostima AP Vojvodine, odnosno akt koji reguliše primenu tog statuta. Onog momenta kada se to usaglasi i kada bude stigao taj dokument, ja ću to i učiniti, ali se potpuno s vama slažem da je to tema o kojoj treba da razgovaramo i na sastanku sa šefovima poslaničkih grupa i da treba da učinim i dodatni napor i da se informišem kojom dinamikom se sve to događa. Moja procena o tome kada će to doći na dnevni red bila je u skladu, pre svega, sa ovim činjenicama o kojima sam vas sada informisala. Na član30. amandman je podnela narodni poslanikVjerica Radeta. Vlada i Odbor za pravosuđei upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Gospođa Radeta je govorila o ovom amandmanu. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član31. amandman je podnela narodni poslanikJelena Budimirović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Krasić, izvolite.
Naravno, i ovaj amandman je, u plejadi amandmana koji dolaze od takvog podnosioca amandmana, besmislen, ali nemam baš namere da sada hvalim Vladu jer će da pomisle da su mnogo dobri, pa da ova moja pohvala ne bude van svih mogućih okvira. O čemu se, u stvari, radi? Radi se o amandmanu na član 31. Taj član reguliše dužnost obaveštavanja i podnošenja prijave, a tiče se postupka odlučivanja o nespojivosti. To je situacija kada, pored sudijske funkcije, sudija obavlja i neku drugu, da kažem, šire posmatrano, društvenu funkciju. Amandmanom se stalno traži nešto besmisleno, da se u stavu 2. posle reči "o postojanju" dodaju reči "ili nepostojanju". Da se intelektualne sposobnosti koriste za ovu besmislicu, to je nepotrebno. Međutim, ono što je važno i što mislim da sudije treba da znaju, jer će se, u krajnjem slučaju, ovaj zakon i ticati najviše njihovog statusa i mogućnosti da oni rade ovaj posao u skladu sa Ustavom i zakonom, moram da iznesem stav da smatram da je situacija nespojivosti funkcija uređena Ustavom Republike Srbije. To je član 152: ''Zabranjeno je političko delovanje sudija. Zakonom se uređuje koje su druge funkcije, poslovi ili privatni interesi nespojivi sa sudijskom funkcijom''. Iz ovoga što su zabrane jasno proizlazi nalog da se to uredi zakonom. Odredba koja to treba da uredi, ili koja treba da se koristi prilikom uređivanja u zakonu, svakako je veza sa odredbom o prestanku sudijske funkcije. Moram i to da pročitam, da bi sudije znale o čemu se radi. U Ustavu Republike Srbije, član 148: "Sudiji prestaje sudijska funkcija na njegov zahtev, nastupanjem zakonom propisanih uslova...". Jedna je varijanta, znači, ako nastupi ova nespojivost funkcija, da to može biti jedan od uslova za prestanak sudijske funkcije. Znači, to je moglo da se stavi kao zakonom propisani uslov koji nalaže prestanak sudijske funkcije. Dalje: "... ili razrešenjem iz zakonom predviđenih razloga...". Vi ste propuštanje obaveza obaveštavanja ili kršenje ove zabrane sveli na disciplinski prekršaj. Ali, to ste sveli na disciplinski prekršaj, na to moram da vam skrenem pažnju, članom 62. Predloga zakona. A sada, ako pogledate odredbe o disciplinskoj odgovornosti, pre svega član 90, videćete da tu ne postoji disciplinski prekršaj - nespojivost funkcija, u širem kontekstu posmatrano. Postavlja se pitanje šta ste vi, u stvari, radili. Mogu da shvatim da sudija koji prekrši ovu zabranu nespojivosti funkcija, da sama ta činjenica može biti razlog za razrešenje, ali vi to niste tako napisali. Napisali ste da je, ukoliko propusti tu obavezu ili dođe u sukob interesa, to razlog za vođenje disciplinskog postupka. Na stranu odredbe o disciplinskom postupku, smatram da odredbe o disciplinskom postupku protiv sudija nemaju mesta u zakonu o sudijama. Jer, ako vi protiv sudije možete da vodite disciplinski postupak i da mu izričete te disciplinske sankcije, disciplinske mere, onda se postavlja pitanje kakav je njegov kredibilitet da on deli pravdu drugim ljudima. Slažem se da sve ono što ste naveli kao disciplinski prekršaj može biti osnov za razrešenje sudije. Ovo je potpuno drugačiji pristup ovom problemu. Ustavom i zakonom imate obavezu da garantujete nezavisno i samostalno sudstvo. Kako možete da garantujete nezavisno i samostalno sudstvo kada postoji mogućnost da sudiju disciplinski kaznite i on da nastavi dalje da sudi? To je nemoguća varijanta. Mentalno i logički nemoguća varijanta. Sve što ste naveli kao disciplinski prekršaj može biti razlog za pokretanje postupka razrešenja sudije. I tu je početak i kraj priče. Ne bih sada hteo da ulazim u sitne detalje povodom člana 31. jer se amandman odnosi na taj član, ali ne mogu da shvatim kako ste - da li ste zaboravili, da li ste ispustili, da li je to ispalo iz teksta - valjda ste u prvom stavu morali da predvidite obavezu sudije da, kada postoji sumnja da postoji sukob interesa između sudijske funkcije i neke njegove društvene ili privatne funkcije koju obavlja, valjda on prvo mora da obavesti predsednika svog suda. To je elementarno. Sudija je dužan o svom statusu prvo da obavesti predsednika suda u kome radi, pa predsednik suda predmet da prosledi Visokom savetu sudstva da utvrdi da li postoji neka smetnja, pa da odgovori, pa ako ima smetnja, da se taj čovek ne bavi tim drugim poslom da ne bi upao u probleme. Vi ste to ''istumbali'' i na kraju imate, po meni, jednu čudnu odredbu, gde kaže: ''Predsednik suda dužan je da podnese disciplinsku prijavu čim sazna da sudija vrši službu ili posao ili čini postupke za koje postoji mogućnost da su nespojivi sa njegovom funkcijom''. Gde je ono prethodno? U prethodnom stavu Visoki savet sudstva o tome odlučuje. S obzirom na stanje u našim sudovima, N.N. sudija iz opštinskog suda (po vašoj terminologiji, iz osnovnog suda) podnese obaveštenje Visokom savetu sudstva, ne mora da obaveštava predsednika suda, završi se taj posao i oni kažu - ne postoji neka smetnja, možete da obavljate i jedan i drugi posao. Čovek krene da obavlja i jedan i drugi posao, predsednik suda čuje da on radi dva posla, pokreće disciplinski postupak i ne znajući da je on već obezbedio... Znači, predsednik suda je neizostavan, on je komandant te parade u sudu. Kako neko može da komunicira sa Visokim savetom sudstva bez predsednika suda? Nemoguće je. Predsednik suda je ta dvosmerna komunikacija. Kao što je u Narodnoj skupštini - šta god hoćete da uradite u Narodnoj skupštini, vi napišete predsedniku Narodne skupštine. Ne mora predsednik Skupštine da gleda, ali on stoji na čelu tih službi koje raspoređuju gde šta ide, kom organizacionom delu unutar Skupštine. To je neka normalna komunikacija. Oni nemaju mogućnosti da vide tu normalnu komunikaciju. Da se vratim na ono što je najvažnije u svemu ovome. Kod ove odredbe mora i Visoki savet sudstva da bude izuzetno oprezan. Zašto? Zato što imamo sudije koje se bave naučnim radom, imamo sudije koje objavljuju svoje tekstove u publikacijama (bez obzira da li je to neki časopis ili naučna publikacija), imamo sudije koje su u mogućnosti da drže neka predavanja (da ih pripremaju), imamo sudije koje se, nažalost, bave i privatnim poslom (što direktno, što indirektno - preko supruge) i smatram da ova odredba o nespojivosti funkcija, ja je onako malo narodski definišem - nespojivost sudijske funkcije, mislim da tu treba oprezno da se pristupi, da se ne bi napravila neka šteta. U svakom slučaju, naučni rad i izdavaštvo iz oblasti prava jeste funkcija koja ne smeta sudijskoj funkciji, ali svi drugi poslovi smetaju. Moram da vam skrenem pažnju na ove male sredine, male opštine, gde su sudije, tužioci, predsednik suda - ne zbog te funkcije koju obavljaju, nego kao ljudi - ipak poznati i čuveni. Ako postoje neki mali sportski klubovi, gde se njihova deca bave nekim sportom (rukometom, odbojkom itd.), znam nekoliko slučajeva gde ste donosili neke preporuke da se ti ljudi više ne bave tim poslom i više taj sport ne postoji u tom mestu. A ne radi se o profitabilnosti, radi se o nečemu što je amatersko. I zato kažem, ovde treba biti izuzetno suptilan. Ne može da se uporedi sudija koji sudi u Beogradu i sudija koji sudi u Babušnici. Ako sudija u Babušnici, preko svog deteta i odeljenja koji se bave fudbalom, vozi ih na utakmice, pomaže ili je tamo u upravi tog malog kluba, to ne smeta njegovoj sudijskoj funkciji, ali ako je u Beogradu, pa je u predsedništvu Partizana ili Crvene zvezde, to je druga priča. Zato ovde treba pristupiti suptilno. Protivim se ovome da se protiv sudija vodi disciplinski postupak. Jer, ako se protiv sudija vodi disciplinski postupak, vi nemate sudiju, imate čoveka koji obavlja poslove i radne zadatke. Onda od sudije pravite industrijskog radnika. Sudija ne sme da obavlja tu funkciju, ne sme na taj način da dolazi u situaciju da mu preti predsednik suda, Visoki savet sudstva, disciplinska komisija, tužilac. Celo poglavlje ste stavili nepotrebno. Sve to može biti razlog za razrešenje, a ne - odluka disciplinske komisije, pa na bazi nje da se traži razrešenje. Zašto to kažem? Zbog odredbe koja garantuje da protiv svake odluke o prestanku sudijske funkcije sudija može da pokrene postupak pred Ustavnim sudom. To je novina po novom Ustavu. Imaćete situaciju - protiv njega se vodio disciplinski postupak, dobio je nešto, pa se onda na bazi tog disciplinskog postupka vodio postupak razrešenja (verovatno po automatizmu), pa onda on traži zaštitu kad ga razreše pred Ustavnim sudom. Od čega traži zaštitu? Šta on napada? Akt o razrešenju. Ali, ima i prethodni akt. To znači - ako ste se nameračili na nekoga, on više ne postoji u sudu. To su ta sredstva pritiska na sudije. Izbacite odredbe o disciplinskoj odgovornosti sudija i prebacite ih sve u razloge za razrešenja. Možete da postignite isti efekat ako želite da stabilizujete sud, ali na jedan dostojanstven način koji je garancija poštovanja samostalnosti i nezavisnosti sudstva.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Sreto Perić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, da bi došlo do reforme pravosuđa, pored zakonskih predloga koje mi ovde imamo na dnevnom redu, potrebno je ispuniti još dva preduslova. Prvi, po nama iz SRS i osnovni, jeste da se oslobodimo iz sistema pravosuđa svih onih koji nisu stručni i sposobni, koji nisu dostojni pravosudnih funkcija i onih koji sude na osnovu izdiktiranih presuda. To je jedan od razloga, veoma bitan. Drugi razlog jeste da materijalni položaj nosilaca pravosudnih funkcija bude rešen na adekvatan način. Kolega narodni poslanik Vladan Batić je u članu 39. predložio kako i na koji način treba voditi računa o materijalnom statusu i položaju svih nosilaca pravosudnih funkcija, s tim što mi smatramo da i sudsko osoblje takođe treba da ima adekvatan tretman po pitanju materijalnog položaja. Prilikom obrazlaganja seta zakona iz oblasti pravosuđa, stekli smo utisak da je gospođa ministar i onim što je obrazlagala ovde ušla u detalje ovih zakonskih propisa, ali ako se pogleda ovaj zakon o sudijama, ja stičem utisak da su neke odredbe ovog zakona ostale čak i nepročitane. Dokazaću to na osnovu odredaba ovog zakona, ali da kažem da su odredbe ovog zakona i materijalni položaj koji se nalazi u šestoj glavi zakona o sudijama razrada člana 4. ovog zakona. Da bi sve bilo potpuno jasno i, kako vi volite da kažete, transparentno, moram pročitati član 4. ovog zakona, gde se kaže: Materijalna nezavisnost – ''Sudija ima pravo na platu dovoljnu da održi njegovu nezavisnost i sigurnost njegove porodice. Plata sudije mora biti u skladu sa dostojanstvom sudijske funkcije i teretom odgovornosti''. Na ovaj član zakona kolega Batić je podneo amandman, on je prihvaćen i sada član 4. glasi: Sudija ima pravo na platu u skladu sa dostojanstvom sudijske funkcije i njegovom odgovornošću. Stav 2: Plata sudije znači garanciju njegove nezavisnosti i sigurnosti njegove porodice. I u prvobitnom članu 4, a i u ovom sada, prihvaćenom po amandmanu Batića, stav 2. polazi od toga da druga lica nemaju porodice. Dame i gospodo narodni poslanici, i vi imate porodice. Ali, porodice imaju i rudari, i nezaposlena lica, i poljoprivrednici i svi drugi, pa se ne vodi računa čak ni o njima, a ne o njihovim porodicama. I dalje smatramo da treba adekvatna naknada za nosioce pravosudnih funkcija. U članu 4. ovog zakona, koji se razrađuje detaljnije članom 37, kaže se: ''Sudija ima pravo na platu...''. To je početak stava 1. člana 4, ali se i u članu 37. kaže: ''Sudija ima pravo na platu...''. Dakle, ovaj član 4. je postao besmislen jer se članom 37, odnosno kompletnom glavom VI, koja ima šest članova, potpuno i detaljno razrađuje naknada ili plata sudija i predsednika sudova. U članu 37, gospođo ministre, što sam vam ukazao da stičem utisak da možda niste stigli sve članove da pročitate, piše: ''Koeficijent za obračun i isplatu plate određuje se time što se svaki sudija razvrstava u jednu od pet platnih grupa...'', što je potpuno jasno svima, bez ikakve dileme, ali u članu 38, koji odmah sledi posle tog člana, razvrstava se u šest platnih grupa. Dakle, pojavljuje se jedna platna grupa više nego u prethodnom članu. Mi smatramo i potrebno je valjda, da bi pravni sistem funkcionisao i da ne bi bio suprotan sam sebi, da i određeni zakoni moraju da budu usklađeni, a da ne govorim o pojedinim odredbama u samom zakonu koje imaju suprotnost, i to jedna do druge. Član 38. potpuno obesmišljava i negira član 37. stav 5. Prilikom određivanja ko od sudija ulazi u koju platnu grupu i ovde je napravljen jedan nesklad, pa se kaže da u prvu platnu grupu ulaze sudije sudova za prekršaje. Tu se, dakle, pravi jasna razlika između sudijasudova za prekršaje i sudija osnovnih sudova, koji ulaze u drugu platnu grupu. Kada su u pitanju predsednici tih sudova, onda se u treću platnu grupu stavljaju sudije privrednih i viših prekršajnih sudova. Ako se pravi razlika između osnovnog i prekršajnog suda, onda bi trebalo da se pravi razlika između Višeg prekršajnog suda i Višeg privrednog suda. Znači da ni ova odredba nije u redu. Šta je konkretno predviđeno amandmanom Vladana Batića vezano za član 39, ja sada moram to da poredim, a potrebno je da postoji sedam platnih grupa, a ne pet kako je to navedeno u odredbi člana 37. Član 39. zakona predviđa da prva platna grupa ima koeficijent 2,5; amandmanom je predloženo 3,5. Druga platna grupa - koeficijent 3; amandmanom je predloženo 4. Treća platna grupa - 3,5; amandmanom - 4,5. Četvrta platna grupa ima koeficijent 4; amandmanom - 5. Peta platna grupa - koeficijent 5; amandmanom - 5,5. Šesta platna grupa ima koeficijent 6, a amandmanom je predviđeno6,5. Naravno, ovaj amandman je bio u Vladi i Vlada, prilikom svog obrazloženja zbog čega se ne prihvata ovaj amandman, ukazuje na to da je potrebno obezbediti određena sredstva i da to ne bi bilo dobro. Mi smatramo da se prema budžetskim sredstvima ne treba ponašati rasipnički, a ovaj amandman je za poslanike SRS prihvatljiv iz razloga što su sudije ti ljudi koji odlučuju o slobodi. Ako neko ima za obavezu da odluči o slobodi, on treba da bude adekvatno i tretiran, da ima adekvatan lični dohodak, odnosno naknadu za svoj rad. Ali, mi imamo i konkretan predlog gde možemo da uštedimo da bi se obezbedila ova sredstva za naknadu, odnosno za plate sudija. Vi ćete videti kada koleginica Gordana Pop-Lazić bude obrazlagala svoj amandman na član 40 (ukoliko bude prihvaćen, a treba da bude prihvaćen) da će se određeni deo sredstava obezbediti za plate sudija kako je to predviđeno u amandmanu. I pod uslovom da nema tog amandmana, mi odgovorno tvrdimo ukoliko bi se sprečilo ono o čemu je juče šef poslaničke grupe SRS gospodin Dragan Todorović govorio, a videli ste koliko sredstava iz budžeta Republike Srbije, ili džepova građana Srbije, uzme samo jedan pojedinac ili jedno preduzeće, "Aerodrom Nikola Tesla" u Beogradu. Ali, protiv takvih ljudi treba povesti proces. Ko vodi taj proces? Tužilaštvo, MUP i konačnu odluku o tome donosi sud i eto sredstava. A takvih preduzeća i tako neodgovornih funkcionera u Srbiji je sigurno na stotine. Protiv toga se žestoko bore građani Srbije i SRS osluškuje i realizuje interese građana Srbije. Da bismo mogli to da sprovedemo do kraja, neophodno je da i ovaj amandman i amandman na član 40. koji je podnela gospođa Gordana Pop-Lazić budu prihvaćeni i onda ćete vi, gospođo ministre, ostati bez argumenata zbog čega ne prihvatate ove amandmane pozivajući se na nedostatak sredstava da bi plate bile obezbeđene. Pravosudna funkcija, to vi dobro znate, jeste jedna od veoma odgovornih, neću da kažem teških, jer u ovoj zemlji ima mnogo građana koji rade i teže poslove. Oni su manje odgovorni, ali moramo da imamo u vidu i težinu ovih poslova i odgovornost, i to bi bio dobar način i za pozitivnu selekciju prilikom regrutovanja kadrova u pravosuđe jer onda bi bila zainteresovanost mladih i stručnih ljudi najpre da odrade pripravnički staž u sudu a potom da budu birani za najviše nosioce pravosudnih funkcija ako bi im dali šansu. Pravosudni posao treba voleti, ali je, između ostalog, potrebno da on bude i adekvatno plaćen i mi bismo onda više od pola problema na koje ukazuje SRS, a na osnovu zahteva i interesa građana, u dobroj meri i rešili. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč želi gospodin Krasić. Izvolite.
U pitanju je amandman na član 40. Predloga zakona, a tiče se plate predsednika sudova. Pročitaću kako je Vlada predložila da, po njima, treba da izgleda ovaj član. Kaže - Osnovna plata predsednika suda: ''Osnovna plata predsednika suda se određuje tako što se plata sudije tog suda uvećava za: 10% u sudu do 20 sudija; 15% u sudu do 40 sudija; 20% u sudu do 60 sudija; 25% u sudu do 80 sudija; 30% u sudu preko 80 sudija''. Stav 2: ''Odredba stava 1. ovog člana se ne primenjuje na predsednika Vrhovnog kasacionog suda'', a on je šesta platna grupa, gde ima koeficijent 6. Batić je u prethodnom amandmanu predložio da to bude 6,50. Gospođa Pop-Lazić je podnela amandman na član 40. i gde god su ovi procenti, ona je predložila da se to sve umanji za po 5%. Međutim, naravno, Vlada se, kada je davala odgovore i mišljenje povodom ovih amandmana, verovatno rukovodila nekim svojim interesima i stvarno je gubljenje vremena ako bi se sada ukazivalo na sve slučajeve kontradiktornosti. Šta je Vlada odgovorila povodom ovog amandmana gospođe Pop-Lazić? Vlada je odgovorila ovako (ako to sad neko razume, verovatno će da pomogne da i drugi shvate): ''Amandman se ne prihvata iz razloga što je procenjeno'' (znači, Vlada je procenila) ''da broj sudija i veličina suda za koju je odgovoran jedan predsednik suda bitno opredeljuju i kvalitet rada u sudu...''. Kakve veze ovo ima? Ajde, još jedanput ću da pročitam, stavite prst na čelo (nema ga onaj ideolog Demokratske stranke, otišao kod Borisa Tadića). Kažete ovako: "Amandman se ne prihvata iz razloga što je procenjeno da broj sudija" (a broj sudija može biti 20, 30, 40, ali dobro) "i veličina suda..." (Šta vam je to veličina suda – kolika je zgrada? Da li pod veličinom suda smatrate osnovni, viši, apelacioni? Šta je to veličina suda – prizemlje i sprat? Ja ne znam na šta ste mislili.) "...za koju je odgovoran jedan predsednik suda bitno opredeljuju i kvalitet rada u sudu...". Znate, kvalitet rada u sudu pre svega određuju sudije koje sude, zatim svi oni koji učestvuju u suđenju kao sudsko osoblje i verovatno, na kraju, predsednik suda koji ima zadatak da organizuje da to sve funkcioniše. Ako ste već uzeli da kriterijum bude veličina suda, a to ste izrazili kroz broj sudija, onda nije jasno u čemu se ogleda ta razlika i zbog čega treba da se toliko više plati odgovornost. Imate u sudovima i predsednike sudova koje uopšte ne interesuju predmeti, koji kažu ovako - što bih se ja interesovao za taj predmet kad je sudija samostalan, snosi odgovornost i neka radi taj predmet. Imate i takve sudije. Imamo situaciju, od kada smo doneli ova tri nova, vrlo važna procesna zakona - o izvršnom postupku, o parničnom i o krivičnom postupku, da je postupak ubrzan do neslućenih razmera – kao mrtvo slovo na papiru, a u praksi toga nema. Ovde su nam se kleli, gospođa Stanković koja je pisala Predlog zakona o parničnom postupku, gospodin Škulić koji je pisao Zakonik o krivičnom postupku, mislim Hiber i onaj Gaša su radili onaj Zakon o izvršnom postupku, oni su se kleli kroz obrazloženja svojih predloga: jedno, dva, eventualno tri ročišta i kraj. Kažite mi koje je suđenje za protekle tri godine završeno na drugom ili trećem ročištu? Nema ga. Je l' tako bilo, Ćosiću? Ti si tada bio ovde, kao predstavnik Vlade. Tako je obrazlagano ovde. I Stojković je tako obrazlagao, pa sam mu rekao - Zorane, pa ne može to tako. A on kaže - da krenemo, da pokušamo, da vidimo. Ne može, a vidite i sami da ne može. Mi smatramo da nije dobro praviti tu veliku razliku u platama. Tim pre što sad imamo i nešto što je nasleđeno, imamo predsednike sudova koji sude, imamo predsednike sudova koji ne sude. Ako je predsednik suda na čelu te sudske uprave i organizacije svega toga, ne vidimo razlog za toliko nagrađivanje naviše. Inače, kvalitet rada u sudu gde postoji 25 sudija i gde postoji 65 sudija može da bude identičan bez ikakvog uticaja predsednika suda. Drugo, moram da vam skrenem pažnju da je u našim procesnim zakonima došlo do svojevrsne redukcije ovlašćenja predsednika suda da postupa po predmetima. Ranijim propisima su se češće pitali predsednici sudova o tekućim predmetima, da li kao član vanraspravnog veća ili će van rasprave da odluči o nekom statusnom pitanju. Sada se to ipak smanjilo za neki procenat. Možete da zamislite da 30% veću platu ima predsednik suda, a on sedi u sudu i samo..., on bi morao da radi i neke druge poslove, ali u praksi imamo da on prima advokate i stranke, bavi se molerskim poslovima, uvođenjem telefona i informatike. On, znači, radi visokoumne poslove koji praktično nemaju nikakve veze sa kvalitetom suđenja u živim predmetima, apsolutno nikakve veze. I njemu se daje malo više. On i treba da ima malo više i mislim da je gospođa Pop-Lazić našla baš pravu meru. Kad se smanje ovi procenti, onda bi to ispalo da bi njegova plata, recimo za sud koji ima do 20 sudija, bila 5% veća od plate sudije. Međutim, ovde se polazi sistemom velikih brojeva pa se računa da su viši sudovi sa mnogo većim brojem sudija nego osnovni sudovi, pa se onda ovde računa da će apelacioni sud verovatno imati više nego jedan viši, pa se razne matematike prave ovde. Međutim, mislim da nije trebalo plate da vežete za broj sudija u nekom sudu, nego je trebalo da ih vežete za naziv suda. Kod predsednika apelacionog suda češće će doći ta situacija da se zauzima neki pravni stav da je potrebna njegova intervencija nego kod predsednika osnovnog suda. Jednostavno, posao je takav, a to su, u svakom slučaju, neke dodatne aktivnosti gde predsednik suda sa svojim znanjem i iskustvom treba da pomogne kolegi sudijida završi posao, ili odeljenju u nekom u sudu itd. Mislim da ste tu napravili grašku jer ste vezali... Pazite, sada imamo onaj treći zakon, četvrti. Teoretski je moguća situacija da predsednik apelacionog suda ima veću platu nego predsednik nekog suda koji je iznad, a nije ista odgovornost. Sada se vraćamo na ono što ste napisali u zakonu, a što smo juče kritikovali – sudovi republičkog ranga. To apsolutno ništa ne znači. Mislim da je ovo smanjenje za po 5% jedna dobra procena, koja ne remeti vaš koncept. Znate da mi imamo potpuno drugačiji koncept, ali ovo ne remeti vaš koncept. Ali, zašto smo mi još to predložili? Predložili smo zbog toga da, zbog drčnosti predsednika suda koji bi hteo da ima 30% veću platu nego bilo koji sudija u njegovom sudu, zbog toga što on želi da ima 30% veću platu, neko sa strane ne bi uticao na njega. On želi da ima mnogo veću platu i, zato što želi da ima veću platu, on, ako treba, ima da ide od kancelarije do kancelarije da bije sudije da završavaju posao. Stičem utisak da je vaša namera bila upravo to, a ne da se razluči, da se nađe neka mera za doprinos predsednika suda u obavljanju sudijske funkcije. Zašto ste vezali za kvalitet, za vršenje sudijske funkcije? Sudijska funkcija ne može da bude kvalitetna i nekvalitetna. Vi odmah u startu to sve delite, odmah cepate, odmah idete na neke podele. Predložio bih vam da prihvatite ovaj amandman. Nije poenta ovog amandmana u nekoj velikoj novčanoj uštedi budžeta Republike Srbije, već u jednom principijelnom odnosu prema predsednicima sudova i njihovoj odgovornosti za vršenje sudijske funkcije. Nemojte to da vezujete za kvalitet i nekvalitet. Vi u startu kažete da sud ne raspolaže kvalitetom. To nije dobro. Jednostavno, iz svih ovih odredbi vidi se neka začkoljica, neka rezervna varijanta, rezervna pozicija, da vam je potrebna baš ova formulacija jer dozvoljava neko tumačenje i neke uticaje itd. Eto, to je taj problem, pogotovo ovog zakona.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima gospodin Aleksić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, reč je o amandmanu na član 42, gde je predloženo da se u stavu 1 - 50% zameni sa 20%, u stavu 2 - 100% zameni sa 30%, a u stavu 4 - 50% zameni sa 15%. Dakle, reč je o članu 42. u kojem se kaže sledeće: "Osnovna plata sudije koji obavlja funkciju u sudu u kome se ne mogu popuniti sudijska mesta može se uvećati do 50%. Osnovna plata sudije koji postupa u predmetima krivičnih dela sa elementom organizovanog kriminala i ratnog zločina može se uvećati do 100%. Odluku o uvećanju osnovne plate iz st. 1. i 2. ovog člana donosi Visoki savet sudstva. Osnovna plata zamenika predsednika suda uvećava se za 50% uvećanja iz člana 40. stav 1. ovog zakona." Šta je poenta amandmana? U obrazloženju je Vlada rekla da je u porastu broj krivičnih dela sa elementom organizovanog kriminala za koje se sudi. Međutim, mi smo ovde pre svega imali u vidu, s jedne strane, sudije kojima se ne povećava zarada, jer samo tri kategorije sudija potpadaju pod ovaj član, da im se povećava zarada, dok ostali ostaju bez mogućnosti povećanja zarade. Ali, problem leži i u jednoj drugoj stvari, koja je znatno ozbiljnija. Ovde se, kao što ste videli, pominju krivična dela sa elementom ratnog zločina. Postavlja se pitanje kako se u ovoj državi sudi za ratne zločine i da li se uopšte sudi. Sudi se, ali pod potpunom kontrolom Tribunala u Hagu. Pošto vidim da se ovde određeni ljudi u prvom redu smeju, moram odmah da kažem da se za zločine nad srpskim narodom gotovo ne sudi, što je prosto neverovatno. Daću vam jedan podatak, da je najveća izložba o genocidunad srpskim narodom 2003. godine zapaljena u Parohijskom domu u Vranju. To je izložba kakvu ova država nikada nije imala. Ona je obuhvatala period 1941-1945. i 1991-1992. godine, baš vezano za ova dela i za ove zločine koje vi navodite (pročitaću kasnije) i za koje se sudi pred Specijalnim sudom. Materijalna vrednost te izložbe je, kao što sam ranije rekao, 300.000 evra, nematerijalna vrednost je neprocenjiva. Autor izložbe je Bojana Isaković. Godine 2003. je zapaljena, do dana-današnjeg nije utvrđeno ko ju je zapalio. Zamislite koji bi značaj bio te izložbe u ovom procesu protiv Republike Hrvatske, jer se tu pominju i Ovčara, Vukovar itd. To nisu bile samo fotografije; ona je sadržavala brojne dokumente (predmete, objekte) o izvršenju krivičnih dela, tj. genocidu. Do dana-današnjeg niko nije utvrdio šta je bilo s tom izložbom. Očigledno je, znači, da našu državu ne interesuje zločin genocida nad Srbima. To ste stavili sa strane. Pominjete neko etničko čišćenje u mogućoj tužbi protiv Hrvatske itd. Ta izložba bi danas bila pravo blago. Ali, postavlja se drugo pitanje - zašto se pred sudom za ratne zločine izbegava da se pokrenu procesi koji su vezani za ratne zločine nad Srbima? Pokazaću vam (99% je na drugu stranu), evo dokaza. Vlada Republike Srbije je poslala narodnim poslanicima Nacionalni program za integraciju Srbije EU, pa kaže: Regionalna saradnja i međunarodne obaveze – Oblici saradnje: ''Saradnja sa MKTJ se odvija kroz nekoliko segmenata: hapšenje i transfer optuženih; saradnja na pronalaženju svedoka i osumnjičenih; dostavljanje dokumentacije; održavanje redovnih kontakata sa predstavnicima Tribunala, a naročito tužilaštva MKTJ; regionalna saradnja ... Tužilaštvu je do sada obezbeđeno na stotine hiljada dokumenata..." (Niste mogli precizan broj da stavite, kao da se radi o krompiru. To su vrlo bitni dokumenti, ali hajde da vidimo koji su to dokumenti.) "...uključujući poverljive dokumente sa sednica Vrhovnog saveta odbrane, Ministarstva odbrane, državnih bezbednosnih agencija, MUP i drugih organa. Od sredine 2006. godine Tužilaštvo MKTJ ima opšti i direktan uvid u sve arhive državnih organa Republike Srbije..." (Ovakva ovlašćenja nema niko, nema MUP, nema BIA, čak ni Vlada nema ovakva ovlašćenja.) "...Navedena dozvola uvida je uzrokovala značajno povećanje broja zahteva Tužilaštva MKTJ, koji su iz istog razloga znatno obimniji nego prethodnih godina". Onda se priča kako glavni tužilac (ili glavni tužioci, kako se već smenjuju) hvale Vladu, ali, evo, vezano za suđenja za ratne zločine u samoj Srbiji, znači pred Specijalnim sudom: "Novoustanovljeni pravosudni organi za ratne zločine procesuirali su preko 100 lica osumnjičenih za ratne zločine. Različiti postupci koji se vode protiv ovih lica nalaze se u različitim fazama - od faze istrage pa do postupaka koji su okončani donošenjem pravosnažnih presuda. Ovi postupci, iako procesno razdvojeni, poznatiji su grupisano kao sledeći slučajevi: slučaj ''Osvetnici'', slučaj ''Štrpci'', slučaj ''Ovčara''.... (Baš ste imali, recimo, Ovčaru obrađenu u ovoj izložbi o kojoj sam govorio, koja je zapaljena 2003. godine, a vezana je za genocid nad srpskim narodom. Kompletan slučaj, znači ne samo parcijalno, kako predstavljaju u Tribunalu i na drugim mestima kod nas, već kompletno kako se odvijalo, od početka do kraja.) ... slučaj ''Zvornik'', slučaj ''Škorpioni'', slučaj ''Batajnica'', slučaj ''Lovas''. Tužilac za ratne zločine aktivno je sarađivao i sarađuje s Tužilaštvom KMTJ u pripremi ovih predmeta''. (Znači, sami ste rekli da vam Tribunal priprema predmete.) Već sam naveo velik broj problema koji se tiču uopšte funkcionisanja Tribunala u Hagu. Jedan od najtežih problema jeste uvođenje kolektivne krivice. Oni tamo ne sude za individualnu krivičnu odgovornost, sude za kolektivnu krivičnu odgovornost. To su analize američkih stručnjaka. Oni to rade preko koncepta udruženog zločinačkog poduhvata. Američki profesori Alen Deršovic, koji dolazi sa Univerziteta ''Harvard'', zatim Dženi Martinez, koji dolazi sa Univerziteta ''Stenford'' naveli su te primere. To uopšte nije sporno, da je treća kategorija udruženog zločinačkog poduhvata praktično uvođenje kolektivne krivice u opticaj. Oni su počeli da primenjuju udruženi zločinački poduhvat od 2001. godine, od presude Dušku Tadiću. Osam godina pre toga uopšte ga nisu primenjivali. Zašto? Zato što se on ne nalazi u Statutu Tribunala. Izmisli su ga posle osam godina. Od 2001. godine preko 70% presuda protiv Srba se zasniva na udruženom zločinačkom poduhvatu. Šta mislite zašto? Upravo zbog tog koncepta kolektivne krivične odgovornosti. Evo šta kažu, recimo, američki stručnjaci sa Univerziteta ''Berkli'', opet vezano za udruženi zločinački poduhvat. Ovo je objavljeno na njihovom zvaničnom sajtu, na sajtu Univerziteta ''Berkli'' - Ukoliko ekstenzivni oblik UZP, kategorija tri, nema jasan presedan u slučajevima iz epohe Drugog svetskog rata, onda on zaista podseća na druge dve kontroverzne doktrine, gonjenje zločinačkih organizacija i zločin zavere, koji su korišćeni pred Međunarodnim vojnim tribunalom u Nirnbergu. Samo da objasnim, oni ovde analiziraju pozivanje u presudama Tribunala, pozivanje na pravnu praksu međunarodnih vojnih tribunala nastalih posle Drugog svetskog rata i dokazuju da nema osnova tome, tj. da oni uopšte ne primenjuju tu praksu, da čak rade sasvim suprotno. Na stranu što ne primenjuju zločin protiv mira, za koji se sudilo pred vojnim tribunalima, pre svega. Predstavnici Tribunala se ne pozivaju na najvažnija dela iz nadležnosti Vojnog suda u Nirnbergu, kao ni na njegovu praksu u tom smislu, jer im to nikako ne ide u prilog. Kada govorimo o praksi suda u Nirnbergu, vezano za zločinačke organizacije, treba istaći (dakle, to pišu Amerikanci) da su sudije Međunarodnog vojnog tribunala pokazivale značajnu nelagodnost prilikom odlučivanja u tim predmetima. Naime, ni Londonska povelja, kojom su regulisana nirnberška suđenja, ni optužnica u kojoj su iznete optužbe od strane tužioca nisu dale definiciju zločinačkih organizacija. Vi je dajete gotovo svakodnevno. Sudije su konačno zaključile da tužilac da mora da dokaže da je organizacija nužno postojala kao grupni entitet, i to takve vrste da je njegovim članovima moralo biti jasno da služe zajedničkom cilju. Sudije su takođe presudile da je za proglašenje organizacije zločinačkom potrebno da zločinački ciljevi organizacije budu prožimajući i prihvaćeni među članovima. To ne važi za kategoriju tri udruženog zločinačkog poduhvata, ni za kategoriju dva koja se odnosi na koncentracione logore, a ni za kategoriju jedan. Na kraju, sudije u Nirnbergu su uklonile sa liste četiri od sedam inkriminisanih organizacija. Zločinačkim su proglašene samo državni vrh Nemačke - Gestapo i SS-trupe. Konačno, sudije su izmenile teret dokazivanja i presudile da u narednim postupcima tužilaštvo mora da dokaže da je svaka osoba kojoj se sudi za članstvo u zločinačkoj organizaciji pristupila organizaciji dobrovoljno - ne važi za kategoriju tri - i da je znala da je organizacija učestvovala u zločinima inkriminisanim u Londonskoj povelji - ne važi za kategoriju tri udruženog zločinačkog poduhvata, koji primenjuje Tribunal. Ukoliko tužilac za ovo poslednje ne bi mogao da izvede dokaz, onda bi bio u obavezi da pokaže da je optuženi lično učestvovao u takvim zločinima - no ne važi za kategoriju tri udruženog zločinačkog poduhvata, koji primenjuje Tribunal u Hagu. U narednim postupcima Tužilaštvo je bilo prinuđeno da podnese teret dokazivanja vojnog i svesnog učešća svakog pojedinca u grupi sa zločinačkim ciljevima. Dakle, sve suprotno praksi Tribunala u Hagu. Praksa vezana za druga dela za koja je suđeno u Nirnbergu takođe ne ide u prilog tumačenju udruženog zločinačkog poduhvata. Član 6. Nirnberške povelje inkriminiše zaveru kao zločin protiv mira. Nije u nadležnosti Tribunala u Hagu. Pogodite zašto – zato što znamo ko je izazvao rat. Presuda vezana zaovaj zločin, a koji se proteže na oko 1.000 strana, sadrži odeljak od tri strane naslovljen ''Pravo po pitanju zajedničkog plana ili zavere''. U njemu sudije Vojnog tribunala u Nirnbergu usvajaju restriktivan pojam zavere, odbacuju primenu zavere na zločin protiv čovečnosti i ratne zločine, i konačno, ograničavaju osudu za zaveru na vođenje agresivnog rata i na osobe visokorangirane u Hitlerovom rukovodstvu koje su aktivno učestvovale u planiranju agresije, dakle, zločina protiv mira. Koristeći te kriterijume, sudije su zaključile da dokazi potvrđuju zajedničko planiranje, pripremu i vođenje rata od strane određenih optuženih. Od 22 optuženih za zaveru samo je osam bilo osuđeno, pri čemu zavera nije igrala značajnu ulogu u konačnim presudama. Štaviše, u razmatranju pojedinih osuda u presudi za zločin protiv čovečnosti i ratne zločine ne spominju se ni odgovornost za zaveru ni odgovornost za zajednički plan. Konačno, domet optužnice za zaveru u Nirnbergu je bio značajno sužen od strane sudija Vojnog tribunala, a igrao je istaknutu ulogu samo u pogledu zločina protiv mira. Dakle, opet da pomenem – zločin za koji se ne sudi ni kod nas, ni u međunarodnom sudstvu, a naravno ni pred Tribunalom u Hagu. Tribunal u Hagu se svojim odlukama očigledno suprotstavlja sudskoj praksi Vojnog tribunala iz Nirnberga iako se na nju poziva. Koncept udruženog zločinačkog poduhvata, koji je usvojio Tribunal, a naročito treća kategorija, praktično uvodi na mala vrata odgovornost po osnovu kolektivne krivice. U ovom slučaju je prosto zapanjujuće da se Vlada hvali saradnjom sa Tribunalom u Hagu, da Vlada kaže u ovom Nacionalnom planu pridruživanja Evropskoj Uniji da tužilac za ratne zločine aktivno sarađuje i da je sarađivao sa tužilaštvom Tribunala u pripremi svih predmeta koji se tiču suđenja za ratne zločine u Srbiji. Ovo je jedna katastrofalna situacija. Prvo, protivustavna je, suprotna je međunarodnom pravu. Videli ste iz analize ovih američkih stručnjaka da i oni tako smatraju. Zato vas pozivam da prekinete sa ovom praksom i da počnete da poštujete Ustav, zakone i međunarodno pravo.
Zahvaljujem. Gospodin Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji je podneo narodni poslanik Boris Aleksić, on je i obrazložio, a ja bih samo još da to pitanje postavim na jednoj drugoj, praktičnoj osnovi. Čime su to sada zaslužile ove sudije, što se predviđa u članu 52, da imaju skoro duplo veću platu nego što imaju sudije okružnog suda i drugih sudova? Čime? Ničim. Ovo je politizacija našeg pravosudnog sistema. Zašto nemamo u vidu da sudije u okružnom sudu sude i za ubistva, i najteža krivična dela drugog kriminaliteta, ona iz oblasti privrednog kriminaliteta i druga krivična dela gde je zaprećena najveća moguća kazna? Čemu treba sada da posluži ova odredba? Mi treba sada da se dodvorimo Haškom tribunalu, da se dodvorimo našim neprijateljima, da imamo takvu situaciju u našoj zemlji da je ona katastrofalna, pa je potrebno sada izdvojiti određeni broj sudija koji će samo da sude ta krivična dela. I recimo da je sada katastrofa i povećanje krivičnih dela organizovanog kriminala. Nije u tome, dame i gospodo, problem. Problem je u tome što se ne radi, što se ne sudi za određena krivična dela koja zaslužuju da budu procesuirana, a da to ne bude pod pritiskom i intervencijom Vlade i izvršne vlasti. Dakle, nema nikakvog obrazloženja niti opravdanja. Treba dati mogućnosti i predvideti mogućnost u ovoj odredbi člana 42. da se sudijama iz ove oblasti mogu povećavati plate kako je to predloženo. Kada su u pitanju predsednici sudova i njihovi zamenici, znate li u čemu su oni zaslužni za pravosuđe? Oni su opterećeni savetovanjima na Zlatiboru, u Vrnjačkoj banji, na Paliću, u banji Koviljači, Sokobanji i drugim mestima i putovanjima u zemlji i inostranstvu. Po tome su oni opterećeni, jadni, i ja ih žalim. Ništa nije predsednik suda više opterećen nego sudija koji je zadužen sa 200-300 predmeta u toku godine koje treba da reši. (Predsednik: Vreme.) A imali smo praksu, u godišnjim izveštajima predsednika sudova ističe se i jedan impozantan broj rešenih predmeta koje rešava predsednik suda, a to su obično bile neke sporedne zamolnice i ne zaslužuju pažnju da budu tretirani tako kako jesu. Nastaviću kasnije. Hvala vam.
Reč ima potpredsednik Skupštine, gospođa Judita Popović, po amandmanu. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, gospođo ministarko, dame i gospodo narodni poslanici i poslanice, javljam se povodom podnetog amandmana na član 42. zakona o sudijama. U ime poslaničke grupe LDP ne bih podržala ovaj amandman. Štaviše, smatramo da je ovaj član zakona veoma dobar što se nagrađivanja sudija tiče, a evo iz kojih razloga. Pre svega, u stavu 1. navedenog člana stoji da ''osnovna plata sudije koji obavlja funkciju u sudu u kome se ne mogu popuniti sudijska mesta, može se uvećati i do 50%''. Ovo je racionalno rešenje, jer imamo situaciju da stručni, osposobljeni ljudi, dostojanstveni, dakle ljudi koji mogu da obavljaju tu sudijsku funkciju u neke sudove jednostavno ne žele da idu, iz raznoraznih razloga. Da li se radi o mestima koja nisu dovoljno atraktivna, nekim manjim gradovima ili slično, da ne zalazimo u suštinu razloga zašto se ne odlazi u te sudove, suština je ta da onda ti sudovi nemaju dovoljno stručnog i dobrog kadra koji bi mogao da obavlja tako ozbiljnu i odgovornu funkciju kao što je sudijska funkcija. Ljudi se najbolje nagrađuju materijalnim sredstvima. Prema tome, pozdravljamo to što je Vlada takođe prihvatila tu racionalnost i realnost i ponudila povećanje plata tim ljudima koji su stručni, sposobni i dostojanstveni i mogu da nose taj teret ozbiljne funkcije obavljanja sudijske dužnosti u nekom mestu koji inače ne bi bio naročito atraktivan za njih. U stavu 2. navedenog člana stoji da ''osnovna plata sudije koji postupa u predmetima krivičnih dela sa elementom organizovanog kriminala i ratnog zločina, može se uvećati do 100%''. Takođe pozdravljamo i ovo rešenje, iz sledećih razloga. Kada se neki sudija prihvati tako izuzetno odgovorne i opasne dužnosti kao što je suđenje organizovanom kriminalu ili u postupcima za ratne zločine, zaista preuzima na sebe daleko veći teret odgovornosti od onih sudija koji inače postupaju u redovnim sudovima i drugim posebnim sudovima. Zato što je taj teret odgovornosti znatno povećan, sasvim je racionalno i opravdano da se tim ljudima na neki način nadomesti sva ona nesigurnost koja je sigurno prateća u njihovim životima kada postupaju u tako ozbiljnim predmetima, u tako ozbiljnim situacijama kao što su krivična dela organizovanog kriminala i ratnog zločina. Dakle, radi se i o ljudima koji se pojavljuju na optuženičkim klupama koji su daleko organizovaniji, daleko opasniji od onih običnih kriminalaca sa kojima se sudije susreću u drugim sudovima, pa zašto onda te ljude koji su se prihvatili te ozbiljne odgovornosti i ne nagraditi. Zato pozdravljamo što je Vlada ipak odlučila da bar poveća te njihove plate, da im se na neki način oduži za tu dužnost koju su preuzeli na sebe. Inače, što se tiče ovih sudova za organizovani kriminal, tu je i ranije postojala ta praksa, što se tih plata tiče, pa je sasvim odgovarajuće da se ona i nastavi. U tim postupcima, inače, to bih posebno istakla, obično sude posebno dobre sudije, posebno stabilne i dostojanstvene sudije. Prema tome, i to je jedan od razloga zašto im treba povećati plate. Prema tome, mi predlažemo da se amandman ne usvoji i smatramo da postoje dobra rešenja koja su u ovom članu 42. zakona o sudijama navedene.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Dejan Mirović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman je podnet na član 44. i njegova svrha je pooštravanje kriterijuma za sudije, ali u onom pozitivnom smislu, ne u smislu koji je karakterističan za Predlog zakona o sudijama, posebno za njegove prelazne i završne odredbe. Amandmanom se traži veće radno iskustvo u odnosu na ono koje se predlaže u članu 44. stav 1. Dakle, amandman se odnosi na treću glavu zakona koji reguliše izbor sudija. Konkretno, na potrebno radno iskustvo posle položenog pravosudnog ispita. U tekstu Predloga zakona traže se dve godine radnog iskustva za sudiju prekršajnog suda, amandmanom se predlaže rok od tri godine. Za sudiju osnovnog suda je predviđen rok od tri godine, amandmanom se predlaže pet godina. Za sudiju višeg suda, privrednog suda i Višeg prekršajnog suda je predviđen rok od šest godina, amandmanom se predlaže rok od 10 godina. Za sudiju apelacionog suda, Privrednog apelacionog suda i Upravnog suda je predviđen rok od osam godina. Smatramo da je prikladniji rok od 15 godina. Konačno, za sudiju Vrhovnog kasacionog suda umesto predviđenih 12 godina predlaže se 20 godina. Dakle, naši predlozi za pooštravanje kriterijuma za sudije su bili usmereni u ovom pravcu i nisu u suprotnosti sa članom 146. Ustava, koji garantuje da je sudijska funkcija stalna, niti sa članom 149, koji garantuje nezavisnost sudije i zabranjuje svaki uticaj u vršenju sudijske funkcije. To se ne može reći za članove 100. i 101, koji na slabo prikriven način uvode lustraciju u naše pravosuđe i omogućavaju politički uticaj na sudije. Uostalom, to tvrdi i struka, a mogu da zaključe i ljudi koji nisu pravnici kada analiziraju kako se bira Visoki savet sudstva koji će vršiti reizbor sudija. Dovoljno je reći da članove Visokog saveta bira većina u parlamentu i da je po položaju član ovog tela i sam ministar. Takođe, ako je Društvo sudija protiv odredbi ovog zakona, a poznato je da u Srbiji ima oko 2.400 sudijskih mesta i da je u Društvo sudija učlanjeno oko 1.600 sudija, onda je jasno da nešto nije u redu sa ovim zakonom i da ga treba povući iz procedure. Dragana Boljević, predsednik Društva sudija, izjavila je 18. novembra 2008. godine: ''Imamo veoma utemeljen stav, a potvrdili su to i profesori Pravnog fakulteta na prethodnoj stručnoj raspravi, da je taj reizbor apsolutno neustavan. To jeste lustracija''. Zatim, predsednik Društva navodi i sledeće: ''Ministarstvo pravde prvobitno je objašnjavalo da je reizbor potreban kako bi se broj sudija smanjio za 400. Venecijanska komisija je odgovorila da se to radi prirodnim putem, tako što sudije odlaze u penziju ili im se ponudi privremena penzija''. Predsednik Društva sudija podseća i sledeće: ''Potom je usledila priča da treba da se promeni mreža sudova, a kada se ta mreža menja, mora da dođe do reizbora sudija''. Takvo objašnjenje je čudno jer u članu 150. Ustava piše da, ako se ukine sud u kome neki sudija sudi, sudija nastavlja da obavljasudijsku funkciju u sudu koji je preuzeo nadležnosti prethodnog. To nije razlog za prestanak sudijske funkcije, jer sudijska funkcija je stalna i to je garancija sudijske nezavisnosti. Na kraju, predsednik Društva sudija obara i najčešće upotrebljavano tumačenje: ''Potom je stiglo tumačenje da se tim putem odstranjuju nesposobni, nestručni i korumpirani. To je, naravno, moglo i do sada da se uradi, ali to nije razlog za opšti reizbor''. Ovo je tumačenje struke i to su argumenti koji se teško mogu osporiti. Njima se pridružuje čak i predsednik Vrhovnog suda Srbije Vida Petrović-Škero. Ona je priznala na vanrednoj skupštini Društva sudija 16.11.2008. godine da je reizbor sudija neustavan i da vodi lustraciji sudija, kao i da neke promene u setu pravosudnih zakona nisu izvršene na zakonit način, uz konsultaciju sudske struke. Dakle, upravo ono što mi tvrdimo u ovoj raspravi. Koliko je ogorčenje izazvao Predlog zakona o sudijama govori i podatak da je Društvo sudija od Konsultativnog veća evropskih sudija zatražilo mišljenje o reizboru sudija u Srbiji. Sve ovo jasno govori da treba ispraviti tekst zakona, a prvi korak u tom pravcu bi bilo prihvatanje amandmana. Takođe, reizbor sudija koji se vrši na ovakav način ugrožava pravo koje garantuje član 6. Evropske konvencije o ljudskim pravima, a to je pravo na pravedno suđenje. U načelnoj raspravi smo naveli neke presude Evropskog suda za ljudska prava koje definišu pojam "nezavisan i nepristrastan sud" u okviru ovog prava. Povodom ovog amandmana ćemo navesti primer iz prakse Komiteta za ljudska prava UN. Poznato je da se rad Komiteta za ljudska prava zasniva na odredbama Međunarodnog pakta o građanskim i političkim pravima i fakultativnim protokolima uz ovaj pakt, tačnije na članu 14. ovog pakta. Dakle, radi se o opšteprihvaćenim međunarodnim standardima, koji imaju šire značenje i od Evropske konvencije za ljudska prava i prakse Evropskog suda, koja je ograničena isključivo regionalno. U tom kontekstu univerzalnog određenja pojma "nepristrastan i nezavisan sud" u poznatom slučaju ''Polaj Kampos protiv Perua'', koji spada među 50 najznačajnijih u praksi ovog komiteta, Komitet za ljudska prava je konstatovao (naravno, razmatrajući način rada sudova u državi Peru): "Sistem ne garantuje osnovni aspekt pravičnog suđenja, u smislu člana 14. ovog pakta, da sud mora da bude nezavisan i nepristrastan i da kao takav mora da bude doživljavan". Podsećam, u načelnoj raspravi smo naveli sličnu definiciju Evropskog suda za ljudska prava, i to u slučaju ''Kembel i Fel''. Nažalost, Predlog zakona o sudijama, kada se uporedi sa ovim univerzalnim i regionalnim kriterijumima, ne ostavlja mogućnost, čak ni prividnu, da naše sudstvo može biti nezavisno ili da može ostavljati takav utisak. Takođe, Evropski sud za ljudska prava je u jednoj presudi od 29. aprila 1989. godine postavio jasne kriterijume o tome da li je neka ustanova sud, shodno članu 6. Evropske konvencije o ljudskim pravima: "Shodno praksi suda, pojam sud u suštinskom smislu reči određuje njegova sudska funkcija, tj. to što on donosi pitanja iz svoje nadležnosti, a na osnovu pravnih normi i nakon postupka koji je obavljen na propisan način". Zatim, Evropski sud za ljudska prava u ovoj presudi ističe i sledeće: "Taj pojam mora zadovoljiti i druge uslove: nezavisnost, naročito izvršnih organa, nepristrasnost, trajanje mandata članova suda i jemstvo koje se pruža u postupku". Dame i gospodo, iz prethodno iznetog, u načelnoj raspravi i raspravi o amandmanima, jasno je da nisu obavljene iscrpne konsultacije sa strukom i da nije uzeto u obzir ono što propisuju međunarodni standardi u ovoj oblasti. Dakle, suviše politike ima u ovom predlogu zakona i zato je neophodno da se amandmanima bar donekle isprave ove greške. Takođe, u načelnoj raspravi je govoreno o tome da li je bilo dovoljno javne rasprave o ovom predlogu zakona. Tim povodom ukazao bih na samo jedan detalj. U "Medija centru" je 29. oktobra otvorena javna rasprava o setu pravosudnih zakona. Učestvovali su ministar nadležan za pravosuđe, vršilac dužnosti Republičkog javnog tužioca, predsednik Ustavnog suda Srbije i predsednik Vrhovnog suda Srbije. Dakle, ovde ne može biti ništa sporno, jer su ovi ljudi pravnici. Čak je bilo i različitih mišljenja. Ali, u ovoj javnoj raspravi je učestvovao i predsednik Republike, koji je otvoreno podržao set pravosudnih zakona, i ovo se može tumačiti na dva načina. Prvi, da je on simbolizovao državu i građane i da je zato otvorio taj skup ili drugi, da se na ovaj način vrši politički pritisak, jer se on odmah opredelio u ovoj raspravi, i to kao prvi govornik. Čak i ako ovo ostavimo po strani, posebno su nejasni razlozi za učešće na ovom skupu direktora Fonda za političku izuzetnost, inače, ranijeg direktora Fonda za otvoreno društvo. Koliko je poznato, a biografija direktora ovog fonda je javno dostupna na internetu, ona nije pravnik, već sociolog koji je magistrirao na socio-kulturnoj antropologiji na Filozofskom fakultetu. Zašto je neko ko čak nije ni pravnik po definiciji upućeniji u set pravosudnih zakona od čitavog Društva sudija Srbije i zašto u toj raspravi treba da učestvuje on, a ne predsednik Društva, koji okuplja oko dve trećine svih sudija u Srbiji? To uopšte nije jasno kada se ove činjenice posmatraju iz perspektive pravne nauke ili iz sudijske struke. Ali, ako se posmatraju iz političke perspektive, čak i iz ideološke, mislim na ovu briselsku ideologiju, i to u onoj ostrašćenoj varijanti koju upravo personifikuje ova osoba, onda se zaista nameće zaključak da se radi o slabo prikrivenoj lustraciji. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 44. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Radović i Miroslav Petković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Milica Radović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji smo podneli kolega Petković i ja ima za cilj da pooštri uslove za izbor sudija, u smislu dužine radnog staža koji je neophodan da bi neko bio izabran za sudiju određenog ranga. Mišljenja smo da bi prekršajne sudije trebalo izjednačiti sa sudijama osnovnog suda u pogledu uslova za izbor, s obzirom da je novim predlogom, odnosno verovatno zakonom o prekršajima, predviđena i biće predviđena nova, proširena nadležnost prekršajnih sudova. Da bi jedan sudija postupao u takvim predmetima, biće mu i te kako potrebno određeno znanje struke. Dobro je što je uslov za sudije osnovnog suda pooštren, u smislu da je povećana granica sa dve na tri godine da bi neko mogao da konkuriše za sudiju osnovnog suda, bez obzira što mislim da su sudijski pomoćnici koji rade u beogradskom pravosuđu i te kako osposobljeni i da posle dve godine konkurišu za sudiju osnovnog suda, s obzirom na to da je frekventnost suđenja u beogradskom pravosuđu mnogo veća nego u sudovima u unutrašnjosti. Naravno, ja ovde iskazujem jedno svoje zapažanje i nemam nikakvu nameru da reagujem u pogledu promene teksta ovog predloga zakona. Smatram da bi bilo bolje da je uslov za sudije višeg suda takođe pooštren sa šest na osam godina jer, ukoliko govorimo o neophodnoj reformi pravosudnog sistema, onda treba da govorimo i u tom pogledu, kako da iznađemo način da stvorimo kvalitetan sudijski kadar. S druge strane, to sam i ranije govorila, mislim da je činjenica da dobrog sudiju ne možemo da stvorimo preko noći. On se stvara godinama. Ne želim da kažem da je osnovni uslov da bismo imali kvalitetnog sudiju to koliko je on godina rada proveo obavljajući taj posao i tu dužnost, ali smatram da godine staža treba da postanu osnovni uslov od kojeg treba krenuti da bismo stvarali kvalitetnog sudiju. Naravno, da li će neko postati kvalitetan sudija zavisi od mnogih uslova, gledajući celokupno društvo u celini. Mislim da je i dosadašnja praksa pokazala da ima osnova da se ova granica poveća i da postoje opravdanja u pogledu podizanja ove granice. Smatram da je uslov za sudiju višeg suda toliko nizak da možemo da dođemo realno u situaciju da, primera radi, jedan sudijski pomoćnik koji nije izabran šest godina za sudiju opštinskog suda može da konkuriše za sudiju višeg suda i da bude izabran. Tada bismo došli u situaciju da taj sudijski pomoćnik, koji nema nijednog dana iskustva kao sudeći sudija, može da postane, primera radi, sudija višeg suda. Ovo govorim na osnovu iskustva koje imam u samom pravosuđu, jer sam viđala pored sebe kolege koje su toliko dugo bili sudijski pomoćnici, pa i po osam godina. Znači, ova mogućnost postoji i, prosto, ne treba je prenebregnuti. S druge strane, videla sam da Vlada nije prihvatila ovaj amandman, ali sam mišljenja da bi možda trebalo na neki način razmotriti i uporediti uporednopravna rešenja koja postoje u razvijenim zemljama Evropske unije. Hvala vam.
Zahvaljujem. Po amandmanu se najpre javio gospodin Dragan Todorović, pa ćete onda vi dobiti reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram unapred da vam kažem da sam se javio po amandmanu gospođe Radović i gospodina Petkovića. Međutim, mislim da ima nekih stvari koje su mnogo važnije nego trenutna rasprava po amandmanima. Mislim da i Skupština Republike Srbije, poslanici, bez obzira da li su poslanici opozicije ili pozicije, treba da dignu svoj glas protiv nemilosrdne pljačke od strane pojedinaca u ovoj državi. Podaci su toliko frapantni, da prosto čovek ne može da veruje da je moguće kroz instituciju omogućiti bilo kome da se na ovakav način pljačka država. Sada ću te podatke pokušati da vam predočim, da vidite do kojih razmera pojedinci pljačkaju ovu državu. Vi ste, između ostalog, juče imali prilike da čujete sve što je vezano za Bojana Krišta i način kako G17 preko svojih ljudi pljačka državu. Danas ste, između ostalog, mogli u nekim novinama da pročitate izjavu predsednika Republike koji traži smenu i traži da se vrate pare. Postavljam pitanje ko je odgovoran za to. Da li je odgovoran Bojan Krišto ili onaj u čije ime to radi? Kako je uopšte moguće da budete u koaliciji sa takvom strankom gde pojedinci iz njihovih redova na ovakav način pljačkaju državu? Imali ste, takođe, izjavu u novinama: Glavu dajem, al' Krišta ne dajem. Koji je razlog da Mlađan Dinkić jasno stavlja do znanja građanima Srbije i vama u DS da nema nikakve mogućnosti da Bojan Krišto podnese ostavku ili da se smeni? Izneću vam podatke za koje mislim da su toliko ubedljivi da nijedan građanin u Srbiji neće postaviti ovo pitanje i da će svi poslanici zahtevati da se neke stvari raščiste. Pre svega, gospođo ministar, uputio bih vama pitanje - da li je moguće da u jednom zvaničnom dokumentu u Srbiji jedna od tačaka ugovora kaže da zaposleni ima pravo u nominalnom iznosu od recimo 500 evra u dinarskoj protivvrednosti, ili 100 evra, nije uopšte bitno? Kako je moguće u ovoj državi da u javnom preduzeću neko ovako određuje platu? Da li mi pripadamo EU, ili ste vi već skočili, ili vas je već magarac doveo u EU, pa onda obračunavate plate u evrima? Ovde je zvaničan dokument. Ne mogu da vam ga pokazujem zbog imena, jer su na Aerodromu preduzeli neverovatne bezbednosne mere kada je u pitanju deo vezan za finansije. Ljudi se strogo kontrolišu, upisuju se kada su ušli, kada su izašli, pretresaju se da li imaju neki materijal, da li su izneli itd. Sve zbog toga da istina ne bi izašla u javnost. To je problem. U ovoj državi je problem da se čuje istina. Jer, istina je toliko zastrašujuća, da neće trebati ništa drugo, da će narod onda krenuti da rešava stvari na način na koji jedino ima mogućnosti jer je očito da država i njene institucije nemaju mogućnosti. Vi se sećate šta je rekao Bojan Krišto, da prima platu od 380.000 dinara. Takav izveštaj je stigao i Administrativnom odboru. To je falsifikat. To je laž. On mora da odgovara za falsifikat. Pročitaću vam: štampanje kartica za preduzeće Aerodrom "Nikola Tesla" - generalni direktor, za januar (a plata se prima u dva dela) 203.000 i 136.000; za februar 230.000 i 251.000 (to je više nego 380.000); za treći mesec 161.000 i 319.000; za četvrti mesec 167.000 i 348.000; ukupno 1.818.000 za pet meseci. Vi podelite i dobićete iznos. Ali, već za šesti mesec ide drugačiji način isplate, na način na koji neće moći da se otkrije ko stoji iza ovih novčanih iznosa. Sada pogledajte do koje granice se ide. Šifra isplate za platu je 240, pa recimo čovek koji prima 14.152 dinara, njemu stoji ime i prezime, a čovek koji prima prvi deo 880.226 dinara nema imena. Znate li ko je ovaj šifrovani? Bojan Krišto. Bojan Krišto je iza ove šifre. Svi oni koji primaju ovakve enormne iznose su šifrovani: 184 hiljade, 214 hiljada, 200 hiljada, 562 hiljade, 581.708 – takođe šifra. Kažu, sigurno iza ove šifre se krije ili Nestorović ili Jovičić. Sve ovo može da se proveri. Komercijalna banka (Jovanović Violeta) - 519.041 dinar. Ali, imenom i prezimenom onaj ko prima 16.391 dinar. Zašto je interesantna gospođa Jovanović Violeta? Ona je direktor marketinga, a inače je završila poljoprivredni fakultet – ekspert je za marketing, ekspert. Ima još jedan interesantan podatak, ona je sestra gospodina Vitoševića, a i on je završio, pa uzeo kredit, ako se sećate. Pogledajte vi, gospodo poslanici i građani Srbije, šta se radi u ovoj državi. Direktor marketinga, koji je završio poljoprivredni fakultet, ima 1.032.000 platu za mesec dana. Ovo je potpuno tačno. Do petog meseca, do maja, u bankama su primali na ime i prezime i ovde lepo piše - Pireus banka 547.767,57 dinara, drugi deo za mesec maj - Simonović Ljiljana. To su činjenice koje govore o Aerodromu "Nikola Tesla". Pazite, Banka Inteza - plata, prvi deo: 416.229, 273.000... A oni koji primaju 15-16 hiljada, njima ide puno ime i prezime. Da se vratimo na Jovanović Violetu - neto isplata za tekući račun 1.490.579 dinara. Dobro, ljudi, u kakvoj mi to državi živimo? Da vam ne čitam sve podatke, ali ove najinteresantnije - Banka Inteza 1.114.196 dinara, Komercijalna banka 1.225.265 dinara (to je za deseti i deveti mesec, pošto ste pitali za koji je to mesec), 606.385 (ovi prethodni iznosi, od milion i četiristo 1.029.000, to je za deseti mesec). Evo, tako stoji stvar sa platama u javnom preduzeću. Kako je to moguće? U "Službenom glasniku" za Aerodrom "Nikola Tesla" stoji da je određeno da mogu da imaju 646 zaposlenih. Na Aerodromu ima 409 radnika, ali masa plata, koliko sam informisan, ide za 646. Zato su i moguće ove malverzacije od strane Bojana Krišta. Imali ste juče priliku da čujete samo jedan deo o tome šta se dešava na Aerodromu "Nikola Tesla", to je ugovor o delu zaključen saRadosavljević Velimirom, profesorom univerziteta, vrednost ugovora je 378.000 za izvršeni posao. Međutim, gospodin Radosavljević je za isti taj period imao i platu 135.000 i 184.000, pa je primao platu i na Mašinskom fakultetu. Nema granice. Jednostavno, nema granice pljačke, a Dinkić kaže: Glavu dajem, al' Krišta ne dajem. Međutim, nemojte vi da mislite da je Bojan Krišto čovek koji se zaustavlja na svemu ovome. Mi ovo moramo da razrešimo. Pazite, putovanja Bojana Krišta, i to sve preko jedne agencije koja se zove "Nemesis", kaže - zadužujemo za troškove avio-prevoza na relaciji Beograd-Madrid 268.326 dinara. Pa, čime to putuje Bojan Krišto, ljudi moji? (Zoran Krasić, sa mesta: Na magarcu.) Na magarcu? Ne, nažalost. To bi bilo mnogo pametnije i jeftinije za građane Srbije. Bar bi nešto video usput. Zadužujemo vas, kaže, za troškove avio-prevoza na relaciji Beograd-London 132.000. Pogledajte, ljudi moji, koliko koštaju avio-karte. Vi putujete diljem i širom Evrope, znate koliko koštaju karte do ovih odredišta. Vidite o kakvom se čoveku radi. On, jednostavno, nema kočnice. Ne preza ni od čega jer ima moćnu zaštitu. Ne verujem da je u pitanju samo Mlađan Dinkić, nego je i Boris Tadić, jer Boris Tadić bi insistirao da se smeni, nego se očigledno plaši zbog javnih preduzeća u kojima su ''žuti'' na vlasti jer će verovatno Dinkić da iznese podatke, kao što je bio slučaj ''Laki je malo nervozan''. Pazite, 2005. godine je završeno restrukturiranje Aerodroma "Nikola Tesla". Međutim, Bojan, koji mora da vodi računa o interesima države i o interesima Aerodroma "Nikola Tesla", u maju 2008. godine zaključuje ugovor sa Ekonomskim fakultetom u Beogradu radi projekta Restrukturiranje Aerodroma "Nikola Tesla". Vrednost ovog ugovora je 219.600 evra. E pa, drage moje kolege, poslanici SRS smatraju da im je dužnost i da moraju da učine sve da ova pljačka prestane, i to odmah. Zato insistiramo od Ministarstva finansija da se odmah pošalje budžetska inspekcija na Aerodrom "Nikola Tesla". (Predsedavajuća Gordana Čomić): Petnaest minuta i trideset sekundi. Izvinjavam se, završavam. Takođe zahtevamo od MUP-a da odmah pošalje UBPOK, kako ne bi nestala sva dokumentacija. Mada, ja imam dovoljno za prvih 40 godina robije, a za ostalo ćemo da vidimo. I tražimo odmah sednicu Vlade i smenu Bojana Krišta. Dok to ne budemo dobili, poslanici SRS krenuće da rade po Poslovniku, da tražimo da se prekine sa kriminalom u Srbiji.
Ima reč narodna poslanica Vjerica Radeta. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 226. i tražim obaveštenja i objašnjenja od trenutno predsedavajuće Narodnoj skupštini, odnosno od predsednika Narodne skupštine, a vezano za informacije koje smo juče i danas dobili od gospodina Todorovića sa očiglednim dokazima o neverovatnoj pljački na Aerodromu Beograd. Izgleda da je Aerodrom Beograd zaista interesantan za one sa lepljivim prstima. Podsećam i na kriminal Marije Rašete-Vukosavljević iz vlade Zorana Đinđića i Zorana Živkovića. Tu se čak krenulo i sa nekom istragom, ali je izgleda bilo - tresla se gora, rodio se miš. Sada više zaista ne možemo to da dozvolimo. Obavezni smo prema građanima Srbije, koji su u situaciji da razmišljaju da li će imati za sutra da kupe hleb za porodicu, a vladini činovnici se razbacuju na način na koji se razbacuje, videli ste, Bojan Krišto. Verica Kalanović, gospođa ministar za NIP i stranačka prijateljica Bojana Krišta, prvi dan kada su objavljeni ovi podaci, kaže - vratiće sigurno on taj novac. Otprilike je već javna kritika doputovala do njegove savesti i već ima uticaja na njegovu savest. Onda kaže Boris Tadić da očekuje da će Bojan Krišto podneti ostavku. A podsećamo, kada je birana ova vlada, onda je Boris Tadić, potpuno izvan ustavnih okvira, rekao da će on voditi računa o ministrima i činovnicima Vlade i da će on da smenjuje one koji ne budu radili u skladu sa njegovim zahtevima. Onda je otvoreno i logično pitanje sada - da li je zahtev Borisa Tadića da Bojan Krišto pljačka i krade Aerodrom, građane Srbije, zaposlene na Aerodromu. Samo kad biste znali kakve se bizarne stvari dešavaju na tom aerodromu. Pitajte ljude koji tamo rade. Niko ne sme da se približi liftu kada Bojan Krišto ulazi u zgradu i kada treba da uđe u lift. Tamo, kod sekretarice, u nekom ćošku drži dasku za peglanje, pa ona jadna mora da mu pegla košulje, a ne sme to nikom da kaže, jer naravno sledio bi joj otkaz zbog toga. Ovo i nije informacija sekretarice, nego od nekog mnogo višeg i bližeg Bojanu Krištu. Tri minuta je isteklo. Gospodine Todoroviću, u zahtevima ste izostavili hitnu reakciju javnog tužioca, koji je valjda slušao i sluša naša izlaganja.
Molim službu u Narodnoj skupštini da stenogram izlaganja narodne poslanice Vjerice Radete i stenogram izlaganja narodnog poslanika Dragana Todorovića, a u raspravi o pojedinostima, dostavi nadležnom ministarstvu i javnom tužiocu. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo potpredsedniče Narodne skupštine, javljam se po Poslovniku, član 104, u vezi sa čl. 225. i 226. Poslovnika Narodne skupštine. Tražim obaveštenje da li će, koliko sutra, budžetska inspekcija da izađe iz svojih prostorija. Ili čak i danas. Zašto je to, što reče gospodin Krasić, potrebno danas? To je potrebno danas jer je javnost uznemirena. Dame i gospodo narodni poslanici iz vladajuće koalicije, i među vama ima ljudi koji su ogorčeni na ovakvo ponašanje i ovakve postupke. Poslanici SRS neće da prikrivaju niti da saučestvuju u bilo čemu, jer bismo na taj način mogli da pomažemo da bi se produžio kriminal u toj našoj firmi, odnosno na Aerodromu "Nikola Tesla" u Beogradu. Zbog toga je nužno da se utvrdi za 2006, 2007. i 2008. godinu kolika su bila primanja direktora Aerodroma, a kolika primanja direktora Kontrole letenja. Poštovani građani Republike Srbije, poštovani narodni poslanici, ovi rukovodeći ljudi, koje je imenovao gospodin Dragan Todorović, da su putovali na Mars, ne bi imali tolike putne troškove. Na Mars da su putovali, verujte, manje bi koštalo ovu državu. Ne može jedan direktor Jata da ima platu 200 penzija penzionera koji imaju penziju između 10 i 12 hiljada dinara. Pa, ljudi, u kojoj to državi ima? Danas treba pripadnici policije da uđu u tu firmu, zajedno sa budžetskom inspekcijom. Obaveštavamo nadležnog javnog tužioca - čim dopre glas do javnog tužioca da postoje osnovi sumnje za postojanje krivičnog dela koje se goni po službenoj dužnosti, dužan je odmah da preduzme mere po Zakoniku o krivičnom postupku. Prema tome, da se tamo ne bi prikrivala dokumentacija i dokazi, spaljivali, prenosili u drugo mesto, ili bili pokradeni a sutradan se prijavi kao - nestalo je. Kao što su nama nestale ostavke narodnih poslanika. To treba sprečiti odmah. Odlaganja nema.
Molim službu Narodne skupštine da stenogram izlaganja narodnog poslanika sa zahtevom za objašnjenje uputi navedenim ministarstvima. Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović. Želi da govori o povredi Poslovnika. Dobija reč na osnovu člana 100, stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Čomić, javljam se po Poslovniku i na osnovu člana 226. tražim od vas jednu informaciju. Vi ćete, pretpostavljam, to proslediti kome treba. Tražim od vas informaciju - šta je to još potrebno da poslanici SRS ukažu ili urade u ovom parlamentu pa da dobijemo adekvatnu reakciju Vlade Republike Srbije na ove zastrašujuće podatke? Mi već mesec dana slušamo, permanentno, priču za ovom govornicom kako neko nemilosrdno pljačka i krade državu Srbiju i njene građane. Još uvek adekvatna reakcija Vlade na to nije bila, odnosno nije odrađena. I, posle ovakvih navoda i činjenica, neko sa leve strane će da izađe i sa ove govornice brani i promoviše evropske vrednosti u Srbiji. Moralne ili ne znam ni ja kakve vrednosti. To je ironija i licemerje. U kakvoj državi živimo, možda možete u državi da sakrijete od javnosti, međutim, od Evrope ne možete ništa da sakrijete. Čak su i oni prepoznali, vide i vrlo dobro znaju šta radite i čime se bavite. Da nije tako, izveštaj Evropske komisije ne bi bio onakav kakav jeste. Oni ovo sve, očigledno, znaju i pre nas, i više nego mi i, što je poražavajuće, više nego javnost Srbije. Evo, sada dolazimo do zaključka da odredbe čl. 225. i 226. Poslovnika Narodne skupštine imaju svoj puni smisao. Javnost u Srbiji bi bila uskraćena za sve ovo da ne postoje ta dva člana poslovnika o radu Narodne skupštine. Napraviću jednu paralelu s ovim. Možda ćete se zainteresovati za ovo, gospođo Čomić, i vi, pošto ste, pretpostavljam, iz Novog Sada. Pazite sada ironiju. Ovo možete i vi, gospođo ministre, da slušate. (Snežana Malović, sa mesta: Slušam sve.) I treba. U subotu, 22. novembra, a ja dolazim iz kraja koji je, između ostalog, poznat po trubačima, jedan od orkestara iz tog kraja je bio u Novom Sadu, svirali su na jednoj svadbi. Pazite sad ovo, između 14.00 i 14.10 sati, dok su mladenci bili na venčanju, policija je došla, orkestru oduzela instrumente, privela ih u policiju, privela ih kod sudije za prekršaje, kod izvesne Anite Ristić, koja je svim članovima orkestra izrekla mandatnu kaznu od 8.000 dinara zbog remećenja javnog reda i mira. E, to su evropske vrednosti koje promovišete vi sa leve strane, a s druge strane gospodin Krišto će da spava, uživa i baškari se u svojim milijardama. Zahvaljujem i izvinjavam se zbog prekoračenja.
Reč ima narodni poslanik Dobrislav Prelić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Javljam se na osnovu čl. 225. i 226. i tražim obaveštenje, od vas i od predsednika Narodne skupštine, kada ćete pokrenuti postupak povodom svih ovih činjenica koje je gospodin Dragan Todorović izneo ovde, pre svega zarad građana Srbije, da se stane na put, gospođo Čomić, pljački. Jednostavno, poslanici SRS ovako nešto ne mogu da dozvole i budite sigurni da će biti istrajni u ovome. Gospođo Čomić, više je nego očigledno da sprovodite totalnu diktaturu. Nisu u pitanju samo opomene koje ste izrekli poslanicima SRS, to je apsolutno najmanji problem. Ali, očigledno je i da je gospođa Slavica Đukić-Dejanović rekla ovde u više navrata - poslanička većina ne misli tako. Videćemo da li će poslanička većina i preko ovoga preći olako, da li će sve ovo ispitati i da li će naši građani dobiti pravu informaciju. Sada bih molio jedno obaveštenje, kada je Ministarstvo poljoprivrede u pitanju, jer SRS neće stati samo na ovom pitanju. Ako budete krenuli u rešavanje ovog problema, imamo mi jako puno argumenata kada su mnoge druge stvari, odnosno konkretno pljačke u Srbiji i pljačke naših građana u pitanju. Ići ćemo redom dok, jednostavno, ova poslanička većina, gde pre svega nije ispoštovana volja građana, dok Vlada ne podnese ostavku, jer Srbija jednostavno ovako ne može dalje. Više je nego očigledno da ste vi pokušali da razbijete SRS, jer je to poslednji branik Srbije. Mi ćemo biti istrajni. A sada imam jedno pitanje za Ministarstvo poljoprivrede, ali čekam ministra poljoprivrede ovde, da mu postavim jedno konkretno pitanje. Radi se o privatizaciji zadruga u opštini Odžaci. Zadruga u Ratkovu je kupljena za 27 miliona dinara. U tom momentu je jedan kombajn "Džon Dir" vredeo 32 miliona. Pre dva meseca je zadruga Ratkovo prodata firmi "Žitar" iz Osjeka za 13 miliona evra. Ali, to je samo jedan deo problema koji ću danas izneti ovde. U opštini Odžaci, zarad javnosti, sve privatizacije koje su urađene, ima na hiljade otpuštenih radnika, a nadam se, kada dođe ministar poljoprivrede, da ću dobiti adekvatne odgovore. Zahvaljujem .
Molim službu da stenogram narodnog poslanika Dobrislava Prelića u delu od ''...a sada imam jedno konkretno pitanje za ministra poljoprivrede...'' uputi nadležnom ministarstvu. Odgovor na prvi deo vašeg izlaganja – ni predsednik Skupštine ni predsedavajući ne pokreću nikakve postupke, niti imaju nadležnost za pokretanje postupka. Reč ima narodni poslanik Milan Škrbić, želi da govori o povredi Poslovnika.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, po čl. 225. i 226. tražim obaveštenje o sledećim stvarima koje ću da na navedem, a radi se o zloupotrebi i sprezi lokalne vlasti, pravosuđa, opštinskih sudova i prodaje, upravo ove teme koje je malopre načeo kolega Dobrislav Prelić, zemljoradničkih zadruga koje nisu u procesu privatizacije. Ovu temu sam, doduše usmeno, započeo na Odboru za privatizaciju, gde sam član, a želim da tražim obaveštenja, u konkretnom slučaju, o prodaji većeg dela kapitala i imovine zemljoradničke zadruge "Snabdevač" u Apatinu hrvatskom vlasniku koji je najveći kupac društvenog kapitala u opštini Apatin, ne preko tendera, već preko sledećih načina ili malverzacija. Zemljoradnička zadruga u Apatinu je u veoma lošem stanju, ali ima imovinu u vidu infrastrukturnih objekata u najatraktivnijem delu Apatina, u glavnoj ulici. Pošto nisu u procesu privatizacije, neko se dosetio jedne fantastične varijante, da odigraju sledeće – da po tužbi tri-četiri radnika za neizmirene obaveze po raznim doprinosima tuže svoju vlastitu firmu Opštinskom sudu, da zastupnik zemljoradničke zadruge i direktor ne dođu na parnični poziv. Poziv je uredno odlazio četiri puta zastupniku te zadruge i direktoru, koji se nisu javljali i odazivali u sud, da bi sudija u dogovoru, pošto je, moram to da kažem otvoreno, postavljen od strane SPS i koji verno sluša lokalne moćnike, odredio da se ta zadruga proda za nekih 180 hiljada evra minorne cene, kako bi se isplatile tužbe nekoliko radnika. Naravno da se pojavio kupac iz Hrvatske, koji ima registrovano preduzeće u Bačkoj Palanci i koji je najveći kupac svih objekata u opštini Apatin. Tražim obaveštenje od nadležnih organa da li je tačno ovo što sam rekao (ja tvrdim da je tačno), kako bih mogao dalje tu informaciju da koristim, a kako reče juče koleginica iz DSS (čini mi se da je Donka Banović, neko je to juče dobro rekao), znaću da iskoristim ta obaveštenja koja ću pismenim putem dobiti od nadležnih organa. Iz ovih podataka o stranim kupcima na našoj teritoriji vidljivoje da preovlađuje prisutnost kapitala iz Hrvatske. Još jedno obaveštenje tražim od nadležnih organa - da vidim da li je iko sa teritorije Republike Srbije kupio jedan kvadratni deo zemlje ili nekih infrastrukturnih objekata na teritoriji Republike Hrvatske. Tvrdim da nije niko. (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Hvala lepo za sada.
Molim da se izlaganje narodnog poslanika dostavi nadležnom Ministarstvu poljoprivrede. Reč ima narodni poslanik Veselinović, pa narodni poslanik Nikola Žutić, pa narodni poslanik Dušan Mašić.
Dame i gospodo poslanici, danas smo čuli zapanjujuće cifre, šta se radi u našoj Srbiji. Ovo što kruži, ne samo kao priča, nego i što objavljuje dnevna štampa i što je gospodin Dragan Todorović izneo, podacima, ciframa, da se u ovo vreme, kada jedan poljoprivredni penzioner prima 7.000 dinara, plate u Javnom preduzeću Aerodrom i nekim bankama kreću od 500.000 do 1.500.000 – to je stvarno zapanjujuće. Pitam, na osnovu člana 226, gospođo Čomić, da li ćete preduzeti mere i prekinuti rad ovog parlamenta da se sazovu nadležni odbori koji će ovo detaljnije da prouče i zatražiti od nadležnih organa i inspekcija da odmah reaguju. Mislim da je ovo za građane Srbije jedan težak udarac, ono što možda i ne znaju ili se pokriva, verovatno ni novinari nemaju pristup, a nadležni organi ne rade svoj posao. Jedan sam od onih koji su kažnjeni od strane ove vlasti i predsednice ovog parlamenta, pripadam toj opozicionoj ekspediciji kažnjenika i sa ovog mesta želim da obavestim javnost da se ne radi o kazni zbog toga što sam nešto učinio i napravio, nego sam kažnjen samo zbog toga što sam sa ove govornice javno iznosio svoje mišljenje i govorio sam govorom slobode koji je garantovan Ustavom i zakonom Republike Srbije. Stari otac me je zvao juče, čuo je u medijima kako sam kažnjen, pa mu nije jasno - šta si to, crni sine, učinio? – jer zna da u životu nikad nisam bio pred zakonom i pred sudom, pa sam objašnjavao rođacima i prijateljima. A evo ovi se zaklinju u demokratiju, počev od ''crveno-žute koalicije'', koji su se '90-ih godina borili jedni protiv drugih. Iza njih postoje žrtve, zagovarajući demokratiju. A ja, moja malenkost, koji sam više puta narodni poslanik, osam puta odbornik Skupštine grada Novog Pazara, sada sam predsednik Skupštine grada Novog Pazara, moram sa te skupštine doneti jedan CD i pokloniti gospođi Đukić-Dejanović i gospođi Čomić, da vide da na lokalnom nivou ima više demokratije i demokratičnosti nego u ovom parlamentu. To, nažalost, nema kome da se govori. Jednostavno, oni žele da vladaju silom, žele da vladaju represijom i njih boli i ovo danas što pričamo. A ovo danas što govore poslanici SRS treba da interesuje sve poslanike, pre svega poslanike koji čine ovu vlast. Hvala.
Nema razloga za pauzu u radu sednice Skupštine da bi se sastao nadležni odbor. Obaveštenje koje vam dajem su poslovničke odredbe o radu odbora i o toku sednice skupštine. Nadležni odbor može da se sastane na zahtev predsednika ili određenog broja poslanika članova odbora i da na svojoj sednici ima temu koju su izneli narodni poslanici SRS, a vezano za zakonitost isplate zarada u Jatu (isprav.: Aerodromu). Narodni poslanik Nikola Žutić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Poštovani poslanici, javljam se po čl. 225. i 226. Ova inertna srpska vlast pritisnuta suludom optužbom Republike Hrvatske u genocidu prisjetila se elementarne srpske nacionalne odbrane, odnosno protivtužbe protiv Republike Hrvatske. Mi iz SRS godinama smo ukazivali na neophodnost podizanja optužnice protiv Republike Hrvatske za genocid. Kad već Srbija nije na vrijeme pokrenula tužbu protiv Hrvatske zbog spoznaje istine o zločinima nad Srbima, ipak je dobro što je Hrvatska pokrenula tužbu protiv Srbije. Zato sam ja zahvalan Hrvatskoj i uzvikujem: Danke, Kroacija! Istina, zakasnelom tužbom Srbija je izgubila inicijativu, a mogla je već 1992. godine kao SRJ da tuži Hrvatsku za razbijanje SFRJ i zločine nad Srbima tokom Drugog svjetskog rata i tokom 1991. godine. Kad je već Vlada prihvatila inicijativu SRS da tuži Hrvatsku, optužnicu treba proširiti pokretanjem niza državno-pravnih pitanja, kako bi se riješio spor s Hrvatskom i krenulo u svijetlu budućnost dobrosusjedskih odnosa. Prije svega, treba insistirati na pokretanju mirovne konferencije vezane za ratove 1991-1995. godine. Građanski ratovi administrativnih jedinica bivše SFRJ, takozvanih republika, završeni su bez mirovnih ugovora, što predstavlja presedan u međunarodnom pravu. Granice su povučene voljom Angloamerikanaca i njihovih evropskih satelita. Granice su, dalje, povučene nasilno, diktatom SAD i Britanije, koja je stvorila 1939. banovinu Hrvatsku a i s Josipom Brozom kreirala granice administrativnih republika, stvarajući pri tom veliku Hrvatsku. Brozova federalizacija Jugoslavije je bila fitilj za izbijanje budućih ratnih eksplozija. Naime, Srbi su, kao najbrojniji narod, stavljeni u republičke torove izdeljeni umjetnim granicama i to je već 1945. izazvalo nezadovoljstvo brojnih srpskih intelektualaca i naroda. Stvorene su umjetne države i nacije kakve u istoriji nisu postojale, osim Slovenaca. Na kraju, pošto mi vreme ističe, postavljam pitanje ministru inostranih poslova, a i ovde prisutnom predsedniku Odbora za inostrane poslove – da li planira pokrenuti pitanje sazivanja mirovne konferencije za teritoriju bivše SFRJ, koja bi riješila sve državno-pravne sporove, a naročito pitanje nasilno uspostavljenih granica između bivših administrativnih jedinica SFRJ? Hvala.
Molim da se izlaganje uputi nadležnom ministarstvu koje je narodni poslanik citirao i molim da se u stenogramu ispravi, uz zahvalnost narodnoj poslanici Vjerici Radeti – ne radi se o Jatu, nego o Aerodromu. Omaškom sam rekla da se radi o temama isplate zarada u Javnom preduzeću ''Jat''. Reč ima narodni poslanik Dušan Marić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu čl. 100 st. 1.
Dame i gospodo, ja ću na osnovu člana 226. govoriti o jednom problemu, iz kojeg se na najbolji način vidi bahat odnos vlasti u Srbiji prema građanima i njihovim osnovnim problemima. Prije mjesec dana ja sam tražio objašnjenje od nadležnih ministarstava o problemu vodosnabdevanja u Velikoj Plani. Od tada je prošlo mjesec dana, a ja još uvijek nisam dobio nijedan odgovor, pa ću iskoristiti ovu priliku da nadležne organe i javnost u Srbiji još jednom upoznam sa ovim problemom. Već pet godina u opštini Velika Plana, u pitanju je 50.000 stanovnika, nemaju vodu za piće. Voda koja se nalazi u Gradskom vodovodu, po ocenama stručnjaka, zbog prevelike koncentracije nitrata, ne samo što nije zdrava za piće, nego nije upotrebljiva za pranje sudova i za kupanje. Sam grad Velika Plana, koji ima 20.000 stanovnika, vodom snabdeva jedna cisterna kapaciteta 5.000 litara stara 35 godina. Sami pretpostavljate da, zbog godina starosti, više nije u upotrebi nego što jeste u upotrebi. Građani Velike Plane imaju tri mogućnosti. Jedna je mogućnost da čekaju ovu fantomsku cisternu na punktovima u gradu, da li će doći ili neće doći. Zbog starosti i zbog preopterećenja, uglavnom se dogodi da treba da prođu tri-četiri dana da bi se pojavila u jednom dijelu grada. Druga mogućnost je da kupuju vodu za piće. Pod pretpostavkom da jedna prosječna porodica dnevno potroši samo dva balona, deset litara, vode za piće, za kupovinu te vode toj porodici treba 150 dinara dnevno, minimum. Na mjesečnom nivou, to je 4.500 dinara. To je neizdrživ izdatak za većinu domaćinstava u Velikoj Plani. Tamo ogromna većina ljudi ne radi, nema nikakvo zaposlenje, a oni koji rade otprilike imaju mjesečne nadoknade, plate, od 10.000 do 12.000 dinara. Oni bi za kupovinu vode trebalo da odvoje trećinu svojih mjesečnih primanja. Treća mogućnost, koju koristi najveći broj Planjana, jeste da piju otrovnu vodu. Posledice su izuzetno pogubne. Zabilježen je nagli porast bolesti organa za varenje, nervnih bolesti i, posebno, bolesti bubrega. Po tim bolestima Velika Plana se nalazi među prvim opštinama u Srbiji. Postoji samo jedno rješenje ovog problema, ja sam o tome već dva puta govorio, a to je izgradnja fabrike za prečišćavanje vode. Za izgradnju te fabrike neophodno je izdvojiti iz budžeta do pet miliona evra. Možda neki smatraju da je u pitanju velika suma, međutim, ja smatram da je zaista za zdravlje 50.000 stanovnika jedne opštine pet miliona evra sasvim mala suma. Zbog toga tražim još jednom objašnjenje od Vlade Srbije, od nadležnih ministarstvašta misle da preduzmu po pitanju rešavanja ovog urgentnog problema. Hvala vam.
Molim službu da izlaganje narodnog poslanika Dušana Marića uputi generalnom sekretaru Vlade. Reč ima i želi da govori o povredi Poslovnika narodni poslanik Vladan Jeremić i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Sekretar Narodne skupštine je sastavio listu kako ste se za sada i do sada prijavljivali da ima povrede Poslovnika. Dakle, narodni poslanik Vladan Jeremić sada ima reč, pa narodna poslanica Nataša Jovanović, narodni poslanik Zoran Krasić, narodni poslanik Tomislav Ljubenović, narodni poslanik Milorad Buha, narodni poslanik Mirko Munjić, narodna poslanica Lidija Dimitrijević, narodni poslanik Nikola Savić, narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, koristim svoje pravo da po čl. 225. i 226. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije obavestim javnost i ujedno zatražim odgovor, i ne samo odgovor, već i reakciju nadležnih organa na još jedan očit primer urbanističko-građevinske mafije u samom centru glavnog grada, Beograda. Naime, na mestu nekadašnjeg parka u zaleđu Pedagoškog muzeja, zemljište je pripremljeno za izgradnju stambeno-poslovnog objekta, koji po projektu treba da ima 7.000 kvadrata iznad zemlje i 3.000 kvadrata pod zemljom, sa turskim kupatilima, bazenima, saunama, fitnes salama, vinskim podrumima, garažama i ostalim, što je zaista za rubriku ''verovali ili ne''. Investitor bankarska grupa "Hipo Alpe Adrija Konsultants" ne žali pare da za ovu luksuznu zgradu sa svim ovim katakombama izdvoji cifru od neverovatnih 15 miliona evra. Stanovi u ovom objektu su unapred rezervisani i prodati građanima Amerike, Australije i Južnoafričke Republike, a cena kvadratnog metra kretala se i preko 4.000 evra. Da biste znali o čemu se radi, nadležne gradske vlasti su dale investitoru građevinsku dozvolu iako se planirana zgrada bukvalno naslanja na muzej i zatvara prozore zgradi na ugao ulica Cara Uroša i Cincar Janka, a stanarima u ulici Cara Uroša zaklanja i sam pogled na Kalemegdan. Inače, predmetna lokacija je pod prethodnom zaštitom u okviru prostorno-kulturno-istorijske celine ''Staro jezgro Beograda''. Akademija arhitekture Srbije je usvojila Deklaraciju za bolji i kvalitetniji život građana, u kojoj, između ostalog, stoji da su ovakvi sadašnji građevinski poduhvati evidentni primeri narušavanja ambijentalnih, kulturnih i arhitektonskih vrednosti jer su rezultat nečije neodgovornosti, nestručnosti i, očito, zloupotrebe ovlašćenja. Preko tri stotine stanara zgrada u ulicama Tadeuša Košćuška, Cincar Janka, Uzun Mirkove i Cara Uroša obratili su se, nažalost bez uspeha, svim nadležnim i nenadležnim organima kako gradske tako i republičke uprave, počev od Ministarstva za kapitalne investicije, Narodne kancelarije predsednika Republike, Republičkom zavodu za zaštitu spomenika kulture Beograd, Sekretarijatu za urbanizam i građevinske poslove, Glavnom arhitekti itd. Ministarstvo za kapitalne investicije je, na osnovu zapisnika o izvršenom inspekcijskom uvidu u izvod iz urbanističkog plana za sve parcele na predmetnoj lokaciji, naložilo Sekretarijatu za urbanizam i građevinske poslove grada Beograda da preispita izdati izvod iz urbanističkog plana i izgradnju stambeno-poslovnog objekta i o tome obavesti urbanističku inspekciju. Kako gradske službe poštuju i sprovode naloge republičkih organa, možete i sami da zaključite. Dakle, grad koji je u svojoj istoriji razaran i uništavan bezbroj puta od strane najrazličitijih neprijatelja, poslednjih nekoliko godina uništava urbanističko-građevinska mafija. Kako prevariti građane, a ispoštovati zakonsku proceduru? Recept je sledeći - ako zapazite nečije veće dvorište, manji park ili zelenu površinu, tada napravite urbanistički plan... (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) ...(Samo da završim rečenicu.), izložite ga na opštinskoj ili gradskoj tabli i sačekate da prođe zakonom predviđeno vreme za uvid javnosti. Kada sve ovo niko ne vidi, skinete akt sa javnog mesta i dobro zamešetarite. Dostavio sam vam, gospođo predsedavajuća, kompletnu dokumentaciju u kojoj sam govorio o ovom slučaju i nadam se da ćete reagovati, s obzirom da sam i zatražio ne samo odgovor, već i konkretnu reakciju nadležnih organa. Hvala vam puno.
Molim službu Narodne skupštine da nadležnom ministarstvu uputi izlaganje narodnog poslanika, a narodne poslanike molim da se pridržavaju odredbe Poslovnika Narodne skupštine koja govori da je vreme za poslanike koji žele da govore o povredi Poslovnika tri minuta. Narodna poslanica Nataša Jovanović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu čl. Poslovnika 225. i 226. imam pitanje za Vladu Republike Srbije, Ministarstvo finansija, a vezano za ovu pljačku veka Bojana Krišta i Aerodrom "Nikola Tesla" i za činjenicu da preko 80% građana Srbije, možda i 90%, nikad nogom nije kročilo na beogradski aerodrom, zato što ljudi nemaju mogućnost nigde da putuju, mnogi od njih ni da dođu autobusom u Beograd, ali moraju da znaju, i to je jedino moguće, što kaže gospodin Krasić, sa skupštinske govornice, putem Drugog programa RTS, kakva se pljačka razvija u državi i koliko iz džepova građana Srbije pojedinci pljačkaju, uzimaju za sebe. U tome, naravno, prednjače oni koji su članovi DS i G17 plus, poput Bojana Krišta. Između njega, Dinkića i Jelašića se vodi mrtva trka, ali za sada on ipak prednjači u odnosu na ovu dvojicu i moraju ljudi da znaju da je on jedan od vodećih kriminalaca. Moje konkretno pitanje je – pošto je u dokumentima Aerodroma "Nikola Tesla" u prošloj godini naznačeno da je Aerodrom "Nikola Tesla" u budžet Republike Srbije uplatio kao donaciju budžetu Republike Srbije 19.011.721,63 dinara, da li je gospođa Diana Dragutinović ustanovila u koji razdeo budžeta je otišla ova donacija, ako je uopšte uplaćena u budžet Republike Srbije? Drugo, interesuje me, s obzirom na to da mi tražimo da hitno zaseda Vlada Republike Srbije, da hitno UBPOK ide na Aerodrom "Nikola Tesla" i da se privede pravdi ovaj kriminalac Bojan Krišto... Sama gospođa Radeta, koja je iz tog kraja, čudila se da iz livanjskog kraja ima takav jedan kriminalac. Znamo da su tamo osvedočene ustaše i koljači, ali ovakav kriminalac - ne može žena danima da se načudi. Pošto imamo informaciju da se Krišto, pored ovih plata koje prima i reprezentacije, vozi u automobilu marke "audi" sa, kako bi ljubitelji automobila rekli - ''auto je u fulu'', i zaključen je ugovor sa firmom "Porše", sa zakupom od mesečno 3.471 švajcarski franak, odnosno 41.662 švajcarska franka godišnje - a, znate zbog čega? - da se ne bi ustanovilo da je Krišto i za sebe kupio takav automobil, nego ga, eto, Aerodrom "Nikola Tesla" ima u zakupu, i on se lepo vozika i od meseca do meseca ... verovatno i da taj iznos zakupnina od godine do godine raste, jer kako se menja i vrši restajling "audija", on hoće noviji model, onda to više košta i tako to ide redom. Ozbiljno shvatite sva ova naša pitanja. Prošlo je tri minuta, izvinjavam se, a taman sam htela da krenem na ove otpremnine i na pojedinačna primanja članova upravnih odbora i Aerodroma "Nikola Tesla" i drugih 28 javnih preduzeća u Srbiji, gde se vrši takva pljačka, a da podsetimo građane da oni, pored toga, imaju i posebne kartice za reprezentaciju, koje idu od 100.000 do milion dinara. Verovatno za te pare jedu pečene žirafe. Hvala vam.
Narodni poslanik Zoran Krasić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Molim službu da izlaganje narodne poslanice Nataše Jovanović uputi nadležnom ministarstvu.
Gospođo Čomić, pozvaću se na član 104, ali bih vas na vreme obavestio da nemate potrebe da se sekirate. Povreda člana 104. ne odnosi se na vas. O čemu se radi? Pošto svakim danom sve više građana Republike Srbije gleda Drugi kanal i direktan prenos sednice Narodne skupštine, jer su u prilici da saznaju šta se dešava u Srbiji, ja smatram da, ako držimo do dostojanstva Narodne skupštine, a na taj način i do dostojanstva svih građana Republike Srbije, s obzirom na očigledne stvari i činjenicu da gospodin Todorović, pa će verovatno i Batić, ako tumači da sam ga ja sad prozvao, ali i ovi drugi poslanici ovde iznose brojne podatke o tome o kakvoj se količini kriminala radi... Znači, to je sada sve u nekoj fazi sumnje, ali kad gospodin Todorović izađe pa kaže - molim vas, zvanični podatak, došao sa tog mesta itd. - jer to su podaci, pretpostavljam, Administrativnog odbora, kada se ono raščišćavalo, povodom one hajke da kao neki mnogo troše, a oni mnogo lepi i fini sede u nekoj tišini i niko ih ne vidi. I sad smo dobili jednoga grofa Monte Krišta u 'ladovini G17 plus. Uz činjenicu da u nekom procentu održavaju proevropsku vladu, na svakom koraku demonstriraju proevropske vrednosti. Bojan Krišto – to je oličenje evropskih standarda. I kad je bio u Osiguravajućem društvu, i kad je bio u onoj igraonici, i sada, kao direktor Aerodroma. Vi znate da mi nemamo sreće sa tim aerodromima. Znate onaj escajg, pa kašičica od po hiljadarku, pa fikus od nekoliko hiljada itd. Stičem utisak da je aerodrom napravljen na pogrešnom mestu, da se tu nalaze neki vodotoci, neke razvaline i oni, jednostavno, polude kad odu tamo, ne mogu da se obuzdaju kol'ko da uzmu. Verovatno im nije težak posao jer je manje-više sve organizovano za tih 20 letova na aerodromu i onda jedino što im ostaje je da prate na kompjuteru kakvo je stanje žiro-računa, pa, ako treba, da pomognu i državu. Pa, nije tako malo, tu se postavlja i pitanje gde su i takse za sletanje i za uzletanje aviona itd. Ako želimo da sačuvamo dostojanstvo građana, ako želite da budete na putu onoga što je vaš predsednik rekao, a to je - stežite kaiševe - molim vas, dajte da vidimo, mora da se razreši ovo pitanje. Onaj deo, gospodine Todoroviću, o kome ste pričali, da UBPOK nešto uradi, ja strepim, da vam kažem pošteno, jer tamo ima još Mlađinih ljudi, oni što prisluškuju razgovore, njegovih prijateljica, prijatelja... Znam ja, pošto sam se tužio s njim i morao sam da se branim. Da bih se odbranio od njega, morao sam da se dobro informišem. Vrlo lepo sam se opremio sa podacima i prostro na sto, pokazivao sam Batiću, to je negde oko 2000 strana u jednom primerku.
Govorite tri minuta i 30 sekundi.
Bežim odma'.
Nema povrede člana 104. od strane ijednog govornika koji je koristio svoje pravo na reč, a da je, po Poslovniku Narodne Skupštine, bilo povrede člana 104. ili bilo kojeg drugog člana, govornik ili govornica bili bi upozoreni i bila bi izreknuta mera. Narodni poslanik Tomislav Ljubenović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega reč ima narodni poslanik Milorad Buha. Narodni poslanici upozoravaju da je narodni poslanik Vladan Batić tražio repliku. Dokle god ima prijavljenih koji žele da govore o povredi Poslovnika, narodni poslanik koji traži pravo na repliku mora da sačeka. Bez obzira što narodni poslanici žele da izađu u susret jedni drugima, ja mogu da izađem u susret samo primeni Poslovnika Narodne Skupštine.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je slika i prilika današnje Srbije. Na osnovu ovoliko iznesenih podataka o kriminalnoj aferi koja se dešavala na Aerodromu "Nikola Tesla", mislim da bi svi pravosudni organi trebalo da funkcionišu i da reaguju povodom svih podataka koji su izneseni za ovom govornicom, i pravosudni organi, i Vlada i, sasvim normalno, predsednik Skupštine, jer gde bismo mi više mogli da iznesemo ovoliko kriminalnih podataka da bi pravna država počela da funkcioniše i da se, na kraju krajeva, počnu da se zastupaju interesi građana. Mislim da je ovo, na kraju krajeva, stvarno jedan apsurd, gde će građani Srbije konačno da se uvere na koji i kakav način upravo funkcioniše ''žuto preduzeće''. Pored toga, izneću i jedan podatak odakle ja dolazim, upravo po ovoj osnovi, koliko je korupcija i kriminal zastupljen kada je u pitanju leskovačka industrija, konkretno u ovom slučaju ''Zdravlje'', biser leskovačke industrije i gigant koji je trebalo da služi i za razvoj Jablaničkog okruga. Prodat je za 3,5 miliona evra, a vrednost tog preduzeća je 107 miliona evra. Na tenderu je učestvovao samo jedan ponuđač. Molim ministra pravde da ispita celokupni slučaj oko privatizacije ''Zdravlja'', na koji način i kako je privatizovan za ovakvu minimalnu, mizernu sumu novca. Da iznesem i ovaj podatak. Na kraju krajeva, ima i sam kupac da jedno vrhunsko preduzeće sa vrhunskom tehnologijom osavremeni, da unapredi i da broj uposlenika u tom preduzeću bude daleko veći. Preduzeće je prilikom privatizacije imalo 2.075 radnika, danas ima negde oko 856 radnika, a već pre tri-četiri dana dobili smo informaciju da treba da se otpusti još 194 radnika. Po kojoj osnovi i kako? Činjenica je da je privatizacija koja je primenjena u Leskovcu, u leskovačkom kraju, katastrofalna, da nema nijednog preduzeća koje je privatizovano koje funkcioniše. Pored ovog preduzeća ''Zdravlje'', možete slobodno da ispitate i kada je u pitanju "Moravka", kada je u pitanju "Tokos", kada je u pitanju "Rul" i sva ostala preduzeća gde je prisutna ova situacija kada je u pitanju kriminal i kada je u pitanju korupcija.
Narodni poslaniče, niste naveli koji član Poslovnika je povređen, niti ste u obraćanju ministarki pravde pogodili adresu, jer ministarka pravde ne istražuje privatizaciju. Molim narodne poslanike, ako već prećutno imamo dogovor da koristimo čl. 225. i 226. upotrebom i zloupotrebom, da toliko poštujemo i dogovor i sve nas da onda, po pravilima Poslovnika, iskoristimo svoja tri minuta, da me ne dovodite u situaciju da kršite Poslovnik i da mi ne ostavljate prostora ni za šta drugo osim za izricanje mere opomene. Narodni poslanik Milorad Buha želi da govori o povredi Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po čl. 225. i 226. Poslovnika Narodne skupštine. Tražim obaveštenje od Ministarstva finansija, MUP i od Javnog tužilaštva u vezi s preduzetim radnjama koje su ovi organi učinili u smislu otkrivanja kriminala i nezakonitog trošenja državnih sredstava. Radi se o očitom kriminalu. SRS već godinu dana ukazuje na enormno visoke isplate naknade predsednicima i članovima upravnih odbora, direktorima javnih preduzeća, rukovodnom osoblju u javnim i ostalim preduzećima i tražim informaciju o tome šta su preduzeli nadležni državni organi. U ovom slučaju govorimo o Aerodromu "Nikola Tesla" u Beogradu. Međutim, imamo i druga javna preduzeća. Ista ili slična situacija je i u ostalim javnim preduzećima. Ova država je od tih javnih preduzeća napravila monopoliste, postavila je svoje ljude u ta javna preduzeća i ne može i ne sme ništa da im učini u smislu kontrole i utvrđivanja stvarnog činjeničnog stanja. Državni organi ne smeju otići u javna preduzeća, jer da smeju otići, oni bi preduzeli ono što po zakonu moraju da preduzmu, što su morali a što nisu napravili. Već godinu i po dana govorimo o enormnim isplaćenim primanjima, naknadama, zaradama u tim javnim preduzećima i niko od državnih organa nije preduzeo niti jednu aktivnost. Posle bujice naših saopštenja ovde o visini, Vlada je pre mesec dana donela odluku o limitiranju naknade za predsednike i članove upravnih i nadzornih odbora. Onog trenutka kada je trebalo to učiniti i sa visinama zarada, a posebno rukovodnog osoblja u javnim preduzećima, tu se stalo. Zašto? Drže vas u džepu vaši stranački partijski kadrovi koje ste postavili tamo. Ne smete otići tamo. Državna sredstva su u pitanju i državni organi moraju raditi ono zbog čega su i postavljeni. Zato insistiram i tražim da inspekcijski organi Ministarstva finansija i MUP izađu u svako javno preduzeće, utvrde stanje i konstatuju sve nezakonitosti, sav kriminal koji se dešava u tim preduzećima. Hvala vam.
Molim službu da izlaganje narodnog poslanika uputi nadležnim a citiranim ministarstvima. Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić.
Član 226. Dame i gospodo, gde god se Vlada Srbije pojavi, ili neko blizak Vladi Srbije, a pogotovo gde god se pojave ovi iz G17 plus, eto malverzacija, eto mogućnosti za kriminal. Ova pitanja, koja ću uputiti, odnose se na društveno preduzeće "Cer" Čačak i na oko dve hiljade zaposlenih, bivših i sadašnjih, ovog preduzeća. Da podsetim, to je društveno preduzeće koje je svojevremeno proizvodilo procesnu opremu za industriju i poljoprivredu. Sećamo se svi sušara za poljoprivrednu proizvodnju koje je proizvodilo ovo preduzeće, koje je poznato i u staroj Jugoslaviji. Vlada za ovo preduzeće donosi dva programa, jedan je socijalno-ekonomski program, a drugi je program sanacije. Radi kontrole, Vlada uvodi privremene mere u ovo preduzeće i postavlja novi organ upravljanja. Znači, direktno se umešala Vlada Srbije, uvela privremene mere i postavila svoj organ upravljanja radi sanacije ovog preduzeća. Da podsetim samo da je dug firme pre uvođenja privremenih mera bio 12.420.000 dinara, dakle negde oko 430 tadašnjih nemačkih maraka. I šta se desilo posle uvođenja privremenih mera od strane Vlade? Ukratko ću reći, pa ću posle postaviti pitanje za Vladu. Od tada se namerno blokira žiro-račun preduzeća. Sav platni promet se prenosi na fantomsku firmu "Cer komerc". Za samo godinu dana ta fantomska firma "Cer komerc" uplaćuje blizu 100 miliona dinara na svoj novi žiro račun. Današnji dug tog "Cera" je veći za 40 puta. Dakle, otkad je Vlada uvela privremene mere, za 40 puta je dug veći od onog duga koji je preduzeće imalo pre uvođenja privremenih mera. Pitanje za Generalni sekretarijat Vlade je – da li Vlada Srbije ima uvid kako su utrošena sredstva za sanaciju od 114 miliona dinara, koja je Vlada prenela? Dalje, da Vlada da precizan odgovor – kakvo je finansijsko stanje fabrike bilo pre uvođenja privremenih mera, a kakvo je danas, 20. novembra? Na koji žiro-račun je Vlada uplaćivala sredstva za sanaciju preduzeća, da li na račun matične firme ili na račun te fantomske firme "Cer komerc"? Da li poslovanje preko ovog "Cer komerca" za Vladu predstavlja prevaru poverilaca i da li je to krivično delo? Sledeće pitanje je – da li je tačno da u 2008. godini nije realizovan nijedan ugovor u ovom preduzeću, a da to potiče zbog zabrane Agencije za privatizaciju? Na kraju pitanje – šta je urađeno sa 17 miliona dinara koje je opredeljeno za program livnice ove fabrike i na koji račun su uplaćena ova sredstva? Hvala.
Molim Službu Narodne skupštine da stenogram izlaganja narodnog poslanika uputi citiranim organima i organizacijama. Reč ima narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle nje, narodni poslanik Nikola Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku Narodne skupštine Republike Srbije, po čl. 225. i 226. Koristim svoje pravo narodnog poslanika da zatražim obaveštenje radi vršenja poslaničke funkcije. Potrebno mi je obaveštenje od nadležnih ministarstava – da li će javni tužilac reagovati u ovoj situaciji, vezanoj za nesavesno trošenje sredstava na Aerodromu "Nikola Tesla"? Ovakvo trošenje novca nije samo nesavesno, već su to kriminalne radnje. Čuli smo danas i prethodnih dana od narodnih poslanika SRS o kojim je iznosima reč i u koje je svrhe novac trošen. Nijedan rukovodilac ne sme biti zaštićen, ma kojoj političkoj grupaciji pripadao. Novac poreskih obveznika ne sme se trošiti na način na koji je trošen u ovom slučaju. To je novac koji državi plaćaju oni od kojih većina nije u prilici da kupi osnovne životne namirnice, onih koji svakodnevno ostaju bez posla i prepušteni su sami sebi. Zato poslanici SRS smatraju da javni tužilac, MUP, budžetska inspekcija i svi ostali nadležni organi moraju početi da rade svoj posao, počevši od danas, na Aerodromu u Beogradu. Mi smo ovde, u ovo najviše zakonodavno telo izabrani da učestvujemo u donošenju zakona, ali i da zaštitimo interese građana, onih koji redovno izmiruju svoje obaveze u vidu poreza prema državi. Ne plaćaju građani porez da bi se taj njihov novac od poreza trošio na način na koji se troši na Aerodromu u Beogradu. Hvala.
Molim službu Narodne skupštine da izlaganje narodne poslanice uputi Republičkom javnom tužilaštvu. Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. Posle njega, narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku, na osnovu čl. 225. i 226. Zahtevam odgovor od Ministarstva finansija – šta će preduzeti po pitanju enormno visokih plata u Javnom preduzeću Aerodrom "Nikola Tesla", Beograd? Čuli smo od gospodina Todorovića da po visini plata prednjači direktor ovog preduzeća Bojan Krišto, a čuli smo od kolege Zorana Krasića da je po svojim primanjima već zaslužio i dobio titulu grofa - grof Monte Krišto. Mada, ja smatram da on zaslužuje titulu i veću od grofa. Smatram da zaslužuje titulu kralja, i to kralja kerozina, jer znate da avioni koriste kerozin pri letenju. Plate rukovodećih kadrova u ovom javnom preduzeću u odnosu na plate običnih ljudi ravne su nadmorskoj visini na kojoj lete njihovi avioni, a to je negde između devet i deset hiljada metara. Ovim visokoletačima čini mi se da je ponestalo kiseonika na ovim velikim visinama. Izgubili su kompas i zato su propisali sebi ovako visoke plate. Ljudi moji, njihove plate su veće od istinskih visokoletača, koje poznaje ceo svet, a to su svetski rekorderi u skoku s motkom, Sergej Bubka i Jelena Išinbajeva, koji su ko zna koliko puta obarali svetske rekorde. Tražim od Vlade Srbije da pod hitno smeni direktora Javnog preduzeća Aerodrom "Nikola Tesla" Bojana Krišta, da pošalje finansijsku inspekciju da ispita poslovanje tog javnog preduzeća i da pošalje Upravu za borbu protiv organizovanog kriminala da ispita o čemu se radi. Hvala.
Molim službu da izlaganje narodnog poslanika sa zahtevom za obaveštenje uputi Ministarstvu finansija. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš. Pošto narodni poslanici intervenišu sumnjajući u redosled javljanja, pročitala sam već jedanput kakav je redosled poslanika koji se prijavljuju jer žele da govore o povredi Poslovnika. To su narodni poslanici Petar Jojić, Slobodan Maraš, Marina Raguš, Sulejman Spaho, Milorad Krstin, Radiša Ilić, Marko Milenković, Vladan Batić, Zoran Krasić, Dragan Stevanović, Sreto Perić, Ljubiša Petković, Vitomir Plužarević, Milan Nikolić, Dragan Todorović, Vjerica Radeta i Ljubomir Kragović. Da li želite još jedanput da pročitam spisak po redosledu kako ste se prijavljivali? Narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite, imate reč.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Shodno čl. 104, a u vezi sa čl. 225. i 226, tražim obaveštenje. Posle svega što se čulo juče i danas za ovom govornicom u ovom visokom domu, o čemu su obavešteni svi naši građani, tražim obaveštenje – da li će ministar nadležan za Aerodrom Beograd doći pred narodne poslanike i podneti izveštaj da li je njegovo ministarstvo preduzelo bilo kakve mere po važećim zakonskim propisima ili nije? Moj je predlog da zatražimo obaveštenje od nadležnog resornog ministra – hoće li da dođe u Narodnu skupštinu i podnese izveštaj danas, ali bez odlaganja? Nađite ga, makar poternicu za njim raspisali, jer je ovo pitanje izuzetno značajno. Verujem da ni vi, gospodo iz vladajuće koalicije, niste saglasni da jedan direktor Aerodroma u Beogradu ima 15 ili 20 plata narodnih poslanika ili 400 penzija naših penzionera. Dame i gospodo, poštovana gospođo potpredsedniče, tražim obaveštenje od predsednika Republike i predsednika Vlade – da li će Srbija svojom protivtužbom protiv Republike Hrvatske obuhvatiti i genocid iz Drugog svetog rata, u kome je stradalo oko 700.000 Srba, i da li će obuhvatiti protivtužbom i zločine počinjene na području Medačkog Džepa, Gospića, Pakračke Poljane, u logoru "Lora" u Splitu? Molim vas da nam se taj odgovor da, s obzirom na značaj koji ova protivtužba treba da ima, a ona će biti izuzetno pojačana sa ovim dokazima i bitnim činjenicama za vođenje ovog postupka pred Međunarodnim sudom. Hvala vam.
Narodni poslaniče, što se tiče prvog dela zahteva za obaveštenjem, da bi ministar bio na sednici gde je u toku tačka dnevnog reda kojoj nije neposredni predlagač, Vlada mora da obavesti Narodnu skupštinu da je zadužila tog i tog ministra ili tu i tu ministarsku da tu bude, ali odbor koji je nadležan može da bude sazvan danas i ministar mora da bude prisutan odboru. Za drugi deo pitanja molim da se uputi citiranom organu i organizaciji koje je narodni poslanik u izlaganju naveo. Narodni poslanik Slobodan Maraš želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega narodna poslanica Marina Raguš.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, javio sam se po tri člana, po čl. 225. i 226. jer bih želeo da postavim neka pitanja, ali isto tako i po čl. 104. jer smatram da je narušeno dostojanstvo Skupštine. Sada ću vam reći zbog čega. Dostojanstvo Skupštine može da se naruši rečima, činjenjem ili nečinjenjem. Mislim da je dostojanstvo Skupštine narušeno nečinjenjem. Juče je gospodin Todorović pokrenuo jednu temu, izneo je podatke koji suzaista frapirali sve nas koji smo sedeli u Skupštini. Tada sam vas zamolio, odnosno tada predsedavajuću, predsednicu Skupštine gospođu Dejanović, da se na neki način reaguje, kao i gospođuNadu Kolundžiju. Ili gospodin Todorović govori neistinu ili je u pravu. Ukoliko je u pravu, mora da se pokrene nešto. Znači, moramoda iniciramoodavde, kao što je malopre učinjeno, da nešto uradi UBPOK, da nešto uradi budžetska inspekcija i tako dalje. Danas smo imali priliku da čujemo od gospodina Todorovića da ima dokumente, te dokumente je pokazao, dokumente koji govore o neverovatnim zloupotrebama i, slobodno možemo reći, o kriminalu. Opet dolazi tišina i nečinjenje od strane vladajuće koalicije. Znam da je to osetljiva tema, ali šta možemo da uradimo? Ne samo da izađu UBPOK i budžetska inspekcija, mi moramo da tražimo, svi poslanici odavde - ljudi, moramo dobiti izveštaje o završnim računima svakog javnog preduzeća. To je ključ najveće korupcije u ovoj zemlji. Da oni zavode pod nekim brojem čoveka koji prima platu od 1.600.000 dinara i da to bude tajna? Pa, za koga je tajna i šta oni rade na tom aerodromu kada imaju toliku platu? To je potpuno neverovatno. Znam da ste u kontaktu sa građanima i da svi dobijate informacije da su građani uplašeni, razočarani, da ne znaju šta ih čeka sledeće godine. Onda, kada čuju ovakve podatke, očekuju reakciju. Reakcija nije da vi pustite, gospođo predsedavajuća, da poslanici govore tri i pominuta, i četiri minuta, i da mislite da će neko na taj način da se samouništi. Pa, neće. Mi potpuno podržavamo inicijativu gospodina Todorovića, koji je rekao da očekujemo da Vlada reaguje. Ali, ne na taj način što će samo smeniti gospodina Krišta, nego što će se utvrditi odgovornost ko mu je dozvolio da godinu dana slušamo ove podatke. Mnogi poslanici iz različitih partija su iznosili ove podatke. Ni jedna jedina reč se nije čula osim toga da će se tražiti njegova smena i da vrati pare. Kako da vrati pare? To što smo čuli malopre, donacije, hajde samo mi kažite kako može on da vrati te pare na račun i da to bude u skladu sa zakonom. Ne može nikako. Može da izvrši pozajmicu, pa mu je Aerodrom opet dužan. Molim vas, gospođo Kolundžija, kao osobu koja, po mom mišljenju, ovde može najviše da utiče, da se izvrši neka reakcija, da čujemo od Vlade. Znači, ovo ljudi gledaju i moramo dobiti reakciju Vlade šta će učiniti po ovom pitanju? Ne samo da se smeni gospodin Krišto i da se te pare vrate u budžet Srbije (al' ne znam na koji način), nego da se završni računi svih javnih preduzeća stave na uvid. Moramo da vidimo na koji način se pljačkaju građani ove države u situaciji u kojoj svako od nas, svako od onih napolju... (Predsedavajuća: Tri minuta i trideset sekundi.) ...izvinjavam se, još samo jednu rečenicu, znači, svako od građana oseća veliki strah od vremena koje dolazi, koje je pred nama, zbog finansijske krize. Molim vas da izađete ovde da nam nešto kažete, iz prostog razloga da bismo mogli dalje da radimopo amandmanima, da bismo mogli dalje da radimo po svim zakonima koji dolaze. Hvala.
Nema povrede člana 104. pošto Narodna Skupština obavlja sve poslove iz svoje nadležnosti i narodni poslanici opozicije koriste svoja prava propisana Poslovnikom, i to je ono što može da radi Narodna skupština tokom sednice. Na vašu inicijativu narodna poslanica Nada Kolundžija je tražila reč, ali ne mogu da joj dam reč pošto ima prethodno prijavljenih poslanika koji žele da govore o povredi Poslovnika. Dakle, reč ima narodna poslanica Marina Raguš. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo, javljam se na osnovu članova Poslovnika 225. i 226. Iskreno, sada bih baš volela da čujem gospođu Nadu Kolundžiju jer pretpostavljam da ona zaista ovde ima najkvalifikovanije informacije u smislu šta to vladajuća koalicija čini u suzbijanju organizovanog kriminala, jer mi ovde sve vreme zapravo pričamo isključivo o organizovanom kriminalu. Ono što je nedopustivo, jeste i sledeće, da zapravo poslanici opozicije pokreću pitanja zakonitosti poslovanja javnih preduzeća. Svi smo svedoci predizbornih kampanja, pogotovo sada ogromne vladajuće većine, koja je govorila da će se zalagati za iskorenjivanje kriminala i obračun sa organizovanim kriminalom. U ovom smislu, to znači da taj kriminal i kriminalne aktivnosti dosežu do najviših vrhova države, što će reći da, samim tim, i najviši funkcioneri partija koje čine koalicionu većinu treba krivično da odgovaraju. Ono što bi trebalo sada da narod Srbije zna, jeste sledeće. U državi Srbiji ne da imamo opredmećeno i dokazano bahato ponašanje vladajuće većine i vlasti, mi zapravo u državi Srbiji više nemamo ni samilosti, apsolutno ni solidarnosti, niti osećaja za pravdu, niti osećaja za ono što bi trebalo da bude osnov funkcionisanja političkog sistema, funkcionisanje pravne države. U državi Srbiji nema čoveka koji ne zna kakve su plate u javnim preduzećima. U državi Srbiji, takođe, nema osobe koja ne zna koliko košta funkcija u javnim preduzećima, koliko se na crno daju novci da bi se dobila funkcija u javnim preduzećima. U državi Srbiji, takođe, ne postoji osoba koja ne zna kako se organizuju poslovi preko javnih preduzeća, kako se dolazi do određenih procenata, a bogami i kako se finansiraju političke partije. Dakle, to je opštepoznata činjenica. SRS ovoga momenta traži utvrđivanje direktne krivične odgovornosti svih onih u nadležnim institucijama koji imaju određena saznanja, a pri tom ne čine ništa ili su pod uticajem političke mafije. Takođe, SRS sada trenutno traži, odmah, završni račun svih javnih preduzeća, a mi znamo da BIA raspolaže podacima o poslovanju i zakonitosti poslovanja Javnog preduzeća Aerodrom "Nikola Tesla". Tražimo, istoga momenta, naravno, angažman tužioca, smenu gospodina Krišta, ali, pre toga, pokretanje postupka o utvrđivanju zakonitosti poslovanja Javnog preduzeća Aerodrom "Nikola Tesla". Izvinjavam se zbog ovih 25 sekundi i hvala vam na razumevanju.
Obaveštavam narodne poslanike da su se predsednici poslaničkih grupa dogovorili o prijavljivanju za reč narodnih poslanika koji žele da govore o povredi Poslovnika, da postoji prećutan dogovor da predsednici poslaničkih grupa imaju prednost u odnosu na ostale narodne poslanike. Dakle, umesto narodnog poslanika Sulejmana Spaha, koji bi sada bio na redu, reč će imati narodni poslanici Dragan Todorović, Velimir Ilić i Nada Kolundžija, predsednici poslaničkih grupa, i Vladan Batić. Reč ima narodni poslanik Vladan Batić, pa redom - narodni poslanici predsednici poslaničkih grupa Dragan Todorović, Velimir Ilić i Nada Kolundžija.
Dame i gospodo, Bojan Krišto je paradigma onoga što danas ne treba da se događa u Srbiji. Nikoga ovde privatno ne interesuje Bojan Krišto. Ali, ako su svima puna usta priče o pravnoj državi, o vladavini prava, o borbi protiv korupcije, kriminala, nepotizma, hipokrizije, onda nije normalno da nam se ovako nešto događa. Danas je tačno mesec dana kako sam tražio od Vlade, a ne od Mlađana Dinkića, da se smeni Bojan Krišto. Pre tačno mesec dana, nađite stenografske beleške. Kamo sreće da je to urađeno. A možda je i bolje što nije, jer mislim da sada sledi i nešto više od samo smene. Takođe, predlažem za buduća vremena da sva javna preduzeća na kraju svake godine podnose izveštaje Vladi ali i parlamentu, jer o narodnim parama treba da razmišljaju izabrani predstavnici naroda Srbije, a to su narodni poslanici, i da uvedemo mogućnost da direktori javnih preduzeća jednom godišnje sede ovde i brane te svoje izveštaje, pa da vidimo da li bi krali. Još nešto. Predlažem da se u ovu akciju uključe ne samo budžetska inspekcija, i ne samo UBPOK, nego i Državna revizorska institucija. Takođe predlažem da ne bude obuhvaćeno delovanje i rad Bojana Krišta samo na Aerodromu Beograd, nego i u Lutriji Srbije, jer on se navadio, očigledno. Dakle, po treći put pominjem sa ove govornice, da vidimo – šta je firma "Aleks kompani", čiji je vlasnik venčani kum Bojana Krišta, radila za Lutriju Srbije za 250.000 evra? Da li je bilo tendera, ko je platio tih 250.000 evra za potrebe Lutrije? Da vidimo da li je ta firma izvodila radove u vrednosti od milion evra za adaptaciju hotela "Jugoslavija", za "Grand kazino", kome je licencu, odnosno njegovom vlasniku Martinu Šlafu, dao upravo Bojan Krišto. Da vidimo da li i kako ta firma izvodi većinu građevinskih radova na Aerodromu Beograd. Pozdravljam izjavu predsednika Srbije Borisa Tadića, ali ispada da je Krišto jači od predsednika Srbije. Pazite nemoral i hipokriziju, kaže Dinkić - "neću da ga smenim, on je dobar menadžer". Ispada da je Aerodrom Beograd privatno preduzeće Mlađana Dinkića, u kome Bojan Krišto može da radi šta god hoće. (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Završavam, izvinite. Pa, dva novinara u aferi "Votergejt" smenila su Ričarda Niksona, predsednika Amerike. Nema ovde poslanika G17 plus. Zašto to tolerišu? Ili su saučesnici? Kao priča o Alibabi i 40 hajduka. Onda se javi Krišto i kaže da će zadržati 10%, a 90% će da vrati u humanitarne svrhe. (Predsedavajuća: Četiri minuta.) To je vrhunac bezobrazluka, Krišto-humanitarac. Dokle je to išlo? Evo vam odluka predsednika Upravnog odbora. Za onaj auto koji je iznajmio tri i po hiljade evra mesečno je renta, pa mu se dopalo, pa je taj auto koristio i u privatne svrhe. Evo, odobrava mu predsednik Upravnog odbora. Ovo je odluka. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, nemojte uopšte da sumnjate da ne postoje podaci i za rane radove Bojana Krišta. Sve se zna, od prvog momenta kada je Bojan Krišto krenuo da svoje neslućene mogućnosti i sposobnosti razvija do granica koje je najbolje pokazao na Aerodromu "Nikola Tesla". Evo, ja ću vam samo pokazati neke stvari, kaže - Bojan Krišto, u to vreme generalni direktor "Državne lutrije Srbije", od 23.9.2004. godine radio je u "Dunav osiguranju", kao savetnik, po ugovoru o delu. Šta mislite, ko ga je zaposlio? Olivera Labus. Bio je predsednik Upravnog odbora "Galenike". Pazite, pojedinačni dolazak na Upravni odbor naplaćivao je 100.000 dinara. Isterali su ga iz "Galenike" jer je napravio račun za telefon od oko pola miliona dinara za jedan mesec, a prilikom odlaska odneo je, u bežanju, i laptop koji je zadužio na revers. Stvarno ne mogu da shvatim da su ovi podaci nekome smešni. Stvarno to ne mogu da razumem. Da li vi vidite o kakvom čoveku se radi, o kakvoj stranci se radi, ljudi moji? Ono što je interesantno, 23.9.2004. godine u "Državnu lutriju Srbije" Bojan Krišto je doneo radnu knjižicu bez ijednog jedinog dana radnog staža. Vidite, ljudi, šta nam se dešava i ko nam uništava ovu državu. Mi ne možemo da se zaustavimo na ovome. Nećemo da stanemo dok se ovaj slučaj ne reši. Ako su mogli radnici Aerodroma "Nikola Tesla", po cenu svoje egzistencije, da donesu ove podatke, nemamo pravo da ih ostavimo na cedilu. Moramo da se izborimo, mora da bude smenjen, mora budžetska inspekcija, mora UBPOK da uđe. Nećemo nikakve priče. Hoćemo da država radi svoj posao. Imam informaciju da će 16 radnika Aerodroma sutra krenuti u štrajk. Da li ih hoćete ovde ispred Skupštine? Rešite ovaj problem. Ujedno pozivam sve radnike u javnim preduzećima. Nema druge mogućnosti da se izborimo sa ovom pošasti, donesite podatke, blokiraćemo Skupštinu dok se stvari ne isteraju na čistinu.
Reč ima narodni poslanik Velimir Ilić, predsednik poslaničke grupe Nova Srbija.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je drago da je danas krenula jedna aktivnost, da se jedno veliko zlo iz jednog javnog preduzeća skloni. Mi danima slušamo ovde o čemu se radi i očekujemo da nadležni preduzmu mere, inače ćemo ih smatrati saučesnicima u ovom poslu. Želeo bih da pomenem jednu stvar. Kada bi se raspitalo šta je sve Bojan Krišto uradio u Lutriji, tek bi bilo problema. Molim vas da se potpredsednik Vlade i ministar ekonomije Mlađan Dinkić oglasi povodom ovoga i da preuzme deo odgovornosti. To je njegov kadar. Prethodni kadar na Aerodromu, Nedeljković, smenjen je, ali prebačen u Skijališta, gde je ista situacija kao ova o kojoj pričamo, i gora. U Skijalištima je haos. Tu treba ući i videti šta se sve događalo. Želim još jednu stvar. Više puta sam, kao ministar, tražio od Vlade, ali Vlada je bila ucenjena sa ministrom Dinkićem i nije smela da reaguje. Rukovodstvo Aerodroma je prodalo četiri hektara aerodromske zemlje Kontroli leta za četiri miliona evra i za to su kupili svi po stan i svi po džipa. Postoje papiri. Molim radnike Aerodroma da donesu dokumentaciju. Aerodromske takse mesecima nisu knjižene. Pravnici su dolazili kod mene, molili i preklinjali, stavljalo se sve u kasicu. Sve smo činili, ali kad pomenete Aerodrom, bilo je: ne može niko. Upravni odbor nije smeo da da nikakve informacije. Tamo je bila jedna klasična diktatura. Kaličanin, koji je isto sklonjen na neko drugo radno mesto, i svi ostali koji su tamo bili... Zato vas molim da počnemo da raščišćavamo i nikoga da ne štitimo. Nijednog direktora ne sme niko zaštititi dok se ovo stanje ne raščisti. Odgovorni su i upravni odbori i predsednici upravnih odbora. Jednom sam na Vladi diskutovao i doneo papire da su dva tadašnja direktora, direktor Aerodroma i direktor Kontrole leta, koji je imao platu 13.000 evra, imali platu kao cela Vlada Republike Srbije. To je sto posto tačno i može da se proveri. Ali, UBPOK je bio potpuno pod kontrolom Dinkića i nije tamo dolazio. Spasić nije smeo tamo da ode jer su bili kumovi i partijski drugovi. Prema tome, to nas je i dovelo ovde. Nemojmo mi da se pokrivamo ekonomskom krizom. Raščistimo mi situaciju u svom dvorištu i smanjićemo ekonomsku krizu. Nemojte da pričamo - svetska kriza. Ovakve stvari čine krize. (Predsedavajuća: Tri minuta, 30 sekundi.) Da ne pričam o ugovoru koji je rukovodstvo Aerodroma htelo da sklopi sa američkom, tobože, kompanijom, a iza te kompanije, kada su došli da potpišu ugovor, znate ko se nalazio? - Goran Novaković, bivši ministar energetike. Pitam Polta, tadašnjeg ambasadora: Gospodine Polt, da li vi ovog kriminalca hoćete da dovedete ovde? Kaže: On je naša kompanija. Pa, nije vaša, on je Goran Novaković. Ja sam, kao ministar, odbio da potpišem taj ugovor o Kargo centru na Aerodromu. Zašto? Zato što su u ugovoru bili sve falš podaci. (Predsedavajuća: Četiri minuta.) Zamolio sam Polta da više ne interveniše za lopovluke. On je, naravno, reagovao. A znate li ko ga je štitio? Gospodin Labus, koji ga je poslao kod mene, kaže: imamo nalog potpredsednika da to morate da potpišete. Ne! Molim vas da se ovo istera do kraja. Poslanici NS u potpunosti podržavaju ovo. Bojan Krišto, da se vidi šta je bilo u Lutriji, da se vidi ko je dobio jednu od nagrada, čiji je to blizak rođak bio, jednog od ministara. Ima mnogo stvari o kojima ćemo raspravljati.
Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija, predsednica poslaničke grupe ZES.
Uvaženo predsedništvo, poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa ZES pokretanje ovakvih pitanja smatra jednim od važnijih uloga parlamenta. Smatram da je kontrolna uloga parlamenta ono što je važno ne samo razvijati, nego podržati svaki put kada se parlament postavi kao institucija koja treba da kontroliše, pre svega, budžetsku potrošnju i one koji su budžetski korisnici. U tom smislu, mi podržavamo svaku inicijativu koja pokreće pitanja vezana za način trošenja budžetskih sredstava, kao i za eventualne zloupotrebe. Mi podržavamo i podržaćemo da sve nadležne institucije, u skladu sa svojim zakonskim ovlašćenjima (jedino što mislim da parlament nije taj koji treba da utvrđuje činjenice itd.) preduzmu sve neophodne korake, utvrde punu istinu o tome i na osnovu utvrđenih činjenica preduzmu korake koje im zakon nalaže. Imate našu punu podršku. Ako smatrate da treba organizovati hitnu sednicu nadležnog odbora, na koju bismo pozvali ministra, i za to smo spremni. Poruka Vladi je poslata. Budite sigurni da nasleđene stvari vezane za javni sektor, koje očigledno nose u sebi bezbroj problema sa kojima, kako bivši ministar reče, nisu smeli da se uzmu u koštac, da će ova Vlada da se uhvati u koštac sa tim pojavama i da će ih razrešavati u skladu sa zakonom. Dakle, još jednom vas uveravam, imate punu podršku poslaničke većine, imate punu podršku poslaničke grupe ZES za svako pitanje koje se tiče potrošnje društvenih sredstava i za svako pitanje koje treba da otkloni mogućnosti zloupotreba ili čak, ukoliko se utvrde zloupotrebe, da se istraje do kraja. Mi nismo za medijske spektakularne akcije. Mi smo za to da se korupcija iskoreni u ovom društvu i zato ćete uvek imati našu podršku. Istovremeno vas molim da nastavimo da radimo o zakonima. Ono što sada imamo na dnevnom redu, jeste jedan od načina da se uspešnije borimo sa ovim pojavama. Dakle, da na pravi način uredimo pravosuđe kako bismo mogli i kroz normalan sistem, pravosudno uređen sistem, da se borimo protiv ovih pojava. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, predsednik poslaničke grupe SRS. Želi da govori o povredi Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je ovo jedini način da se ovom zlu i ovoj pošasti stane na put, da svi odgovaraju - ko je na bilo koji način zloupotrebio svoj položaj. Mi niti imamo razloga, niti ćemo bilo koga da štitimo. Ali, da se razumemo, ovo jeste uloga parlamenta i mi na tome insistiramo. Vi možete sada, pauza se i ovako približava, da odredite pauzu od sat vremena. Nije bilo retko ili, bar, obavešteni smo i o sednicama Vlade telefonskim putem o mnogo, mnogo važnijim odlukama koje su donosili, da vas ne podsećam. Prema tome, neka predsedavajući ili predsednik skupštine obavesti predsednika Vlade Mirka Cvetkovića, neka se telefonskim putem održi ta sednica sa jednom jedinom tačkom dnevnog reda, a to su zahtevi poslanika Skupštine Srbije koje su podržale sve poslaničke grupe, neka nam gospodin Cvetković kaže šta je Vlada odlučila po tom pitanju i mi ćemo nastaviti sa radom kao što smo to radili dok nismo izneli ove podatke.
Reč ima narodni poslanik Vladan Batić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Predsednici poslaničkih grupa napravili su dogovor da dobijaju reč bez obzira na prijavljene, narodni poslanik Vladan Batić je uključen u taj dogovor. Izvolite.
Samo na nešto da vas podsetim, dame i gospodo. U vreme vlade pokojnog premijera Zorana Đinđića ovakve stvari se nisu mogle događati. Zbog mnogo sitnijih stvari je smenjen jedan, danas nažalost pokojni, potpredsednik Vlade. Kada je postojala sumnja, Zoran Đinđić je zahtevao od malopre pomenutog Gorana Novakovića da napusti mesto ministra energetike, Momčilo Perišić takođe. Tada se ovakve stvari nisu mogle događati. Kasnije je Dragan Veselinov, pod pritiskom javnosti i članova Vlade, u vreme vlade Zorana Živkovića takođe podneo ostavku. Šta sam hteo da kažem? Posle je usledila potpuno drugačija praksa, da se na stub srama stavljaju politički neistomišljenici, politički protivnici, da se pred kamerama, sa lisicama na rukama, hapse ljudi ili zato što su politički neistomišljenici ili zato što se mislilo da se na taj način mogu steći nekakvi jeftini politički poeni. Podsetiću vas, uhapšen je Milan Obradović, današnji direktor Direkcije za izvršenje zavodskih sankcija. Oslobođen je. Ko će njemu i njegovoj porodici da nadoknadi onu patnju i duševne bolove? Rade Terzić je uhapšen, kao član ''zemunskog klana'', pred kamerama, sa lisicama. Na kraju se to svelo na nešto mizerno. Dragan Džajić je uhapšen. U svemu tome ja ne amnestiram nikoga, ali je on uhapšen na ružan, sraman način, pred decom, pred familijom, sa lisicama na rukama. Je li neko mislio da će na taj način steći neke političke poene? Lično sam to doživeo. I šta je bilo na kraju? Ništa. A ovde danima treba da dokazujemo da je danas dan, da je sad dan a ne noć, da je crno crno a ne belo, i da onda čujemo od Dinkića da neće da ga smeni, jer je Aerodrom Dinkićevo privatno preduzeće. Neka sve ove inspekcije i policija ispitaju i priču oko "Kargo centra" i koliko je miliona zloupotrebljeno oko "Kargo centra". Kaže - dobar je menadžer. Pa, možda za sebe, i za svoju partiju, ili za neke ljude u toj partiji, koji su se očito navadili da tako funkcionišu. Danas nema nijednog poslanika G17. Zašto ne izađu? Zašto dele ono što radi Bojan Krišto? Na taj način prećutno podržavaju njegove zloupotrebe. Zaista se pridružujem ovome što je rekla šefica poslaničke grupe vladajuće koalicije... (Predsedavajući: Tri minuta i 30 sekundi.) ... i očekujem, što je rekao gospodin Dragan Todorović, da nas Vlada danas izvesti o onome što sam i ja lično tražio pre mesec dana - da je najuren Bojan Krišto.
Reč ima narodni poslanik Velimir Ilić, predsednik poslaničke grupe Nova Srbija. Obaveštavam Skupštinu i članove Odbora za saobraćaj i veze da će sednica ovog skupštinskog radnog tela biti održana danas u 14 sati, u sali na trećem spratu.
Evo, ja ću biti veoma kratak. Podstakla me je diskusija gospodina Batića o tome šta je bilo. Šta je bilo, znamo. Da se ne vraćamo na to šta je bilo. Sećam se ''Sablje'', kad je pohapšena Srbija. To se više nije znalo šta je bilo, ko je koga hapsio i gde ga je hapsio. Kako su nam kuće pretresali, kao zadnjim ološima - ako neko prijavi da je Legija tobože viđen u nekom okruženju itd. Da ne načinjeno tu temu, da ne bežimo od glavne teme Glavna tema je Krišto, Aerodrom, i to mora da se reši u toku dana - telefonska sednica Vlade. Ovo ne može da se toleriše. Znači, ne bih da mi ovde sada razglabamo o tome šta je bilo, bilo je puno štošta, ali da više ovako nešto ne bude i da ne dođu ljudi na takvu poziciju ovakvog tipa i morala. Ja čitam - vratiće. Pa, ne može. I onaj koji obije banku, kad ga uhvate, i on hoće da vrati, ali ne može da vrati više, mora da ide u zatvor. Znači, ne može da se vrati ništa, sve je to džaba. Mi hoćemo danas da razrešimo ovo pitanje i da ovo bude upozorenje svim direktorima. I druga stvar, veoma važna. Preduzećem upravljaju upravni odbori. Molim upravne odbore i predsednike upravnih odbora da preduzmu određene odgovornosti i da znaju da i oni moraju da odgovaraju za ovakve stvari. Ponavljam, ja sam želeo dobro ovoj vladi. Prvo, kada je bila izabrana, ja sam prišao sadašnjem ministru policije i zamolio ga - ministre, skloni iz UBPOK-a Spasića, molim te. Kaže - zašto? Videćeš zašto. Ako njega ne skloniš, džaba si ministar. I drago mi je kada sam pročitao da je sklonjen.
Ima reč narodni poslanik Sulejman Spaho. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na čl. 225. i 226. Posle svega ovoga što su izneli poslanici SRS i naš šef gospodin Todorović, a radi se o kriminalu, velikom kriminalu u javnim preduzećima Republike Srbije, morate se, gospodo, i vi iz pozicije, zapitati o čemu se ovde radi. Evo, već jedan period sam ovde poslanik, poznajem većinu poslanika pozicije, u njihovim redovima ima i čestitih i poštenih. Zato apelujem na njih da utiču na svoje predstavnike u Vladi i na one u resornom ministarstvu koji su za to zaduženi da provere sve ovo što se dešavalo u Javnom preduzeću Aerodrom "Nikola Tesla". Znam da ćete najverovatnije posle govora vašeg šefa poslaničkog kluba, gospođe Nade, uticati na nadležne da se što pre reše ovi problemi, a posebno ovaj kriminal. Normalno je da će čuti to i oni koji su nadležni, tj. Vlada i ministarstvo, i da će odmah, već danas, da pošalju inspekcije, da provere navode SRS-a i svih poslanika koji su ih iznosili, oko ove pljačke u javnim preduzećima Srbije. Građani znaju šta hoće, veći broj, iako su malo uplašeni. Koliko imaju poverenja u Vladu i u vas, evo danas u novinama piše da je već milion evra povučeno iz banaka. Toliko je veliko poverenje u Vladu i ministarstvo koje vodi taj resor. Normalno, pridružujem se i mom uvaženom kolegi Krasiću - da građani uključe Drugi program. Jedino tako mogu da vide i čuju šta se dešava na prostorima Srbije, o svemu, a posebno o kriminalu, o kojem ćemo pričati duže vremena ako vi nešto ne uradite danas ili sutra, odmah, po ovom pitanju.
Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega, narodni poslanik Radiša Ilić.
Čl. 225. i 226. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, evo, dva dana, intenzivna dva dana, šef poslaničkog kluba SRS Dragan Todorović iznosi afere, kriminal, korupciju i enormne plate u Aerodromu "Nikola Tesla" od strane generalnog direktora Bojana Krišta, pa onda nabraja još neke, poput direktora marketinga Komercijalne banke Violete Jovanović, ako sam dobro upamtio. Pošto je ona, kao direktor marketinga, kako vi rekoste, završila poljoprivredni fakultet, uzeo sam sebi za pravo (da, to je sestra Vitoševića) da pokušam da pojasnim koliko za tu platu, ili prosek njihovih plata, jedan seljak, paor ili zemljoradnik za jedan mesec treba da proizvede kukuruza. Verovali ili ne, to je 125 tona, ili četiri šlepera dužine otprilike kao odavde, od ove govornice, do onih loža novinara. Uzeo sam samo jedan prosek plata, od 800 i nešto hiljada do 1.400.000 ili 1.600.000, pa da napravim neki parametar, da baš ne uzmem 200 tona, a da ne kažem da je to negde preko šest šlepera. Vidite koliko jedan zemljoradnik, koji u proleće poseje kukuruz, početkom aprila, prodaje ga tek tamo možda maja, juna i jula, a to je preko godinu dana od momenta kada to zrno uđe u zemlju, a Bojan Krišto, Violeta Jovanović i drugi ljudi koji su uz njega u Aerodromu "Nikola Tesla" to ostvare za jedan mesec. Ja sam još 2004, 2005. i 2006. godine pričao opet o jednom članu G17, tada ministru poljoprivrede, Ivani Dulić-Marković, koja je nepovratne i dugoročne kredite delila svojim miljenicima, posebno mislim na članove G17. Pokazalo se da nećemo odustati od ove namere, koju je rekao Dragan Todorović, dok neko ne bude, a taj neko je Bojan Krišto, snosio sve zakonske posledice za ovako nenormalne i abnormalne plate koje je ostvario sam sebi i svojim najbližim saradnicima. Hvala.
Narodni poslanik Radiša Ilić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1, a posle njega narodni poslanik Marko Milenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da se dogodila velika prevara građana Srbije, rekao bih prevara veka, od strane Mlađana Dinkića, za šta imam pismeni dokaz, tražim obaveštenje od Vlade Republike Srbije da li će preduzeti konkretne mere protiv ministra Dinkića zbog prevare, zbog brukanja i srozavanja ugleda same vlade i zbog krivičnog dela prevare. O čemu se radi? Nije u pitanju prevara jednog građanina, pet ili deset građana Srbije, u pitanju je 5.100.000 građana Srbije koji su dobili ovakvo pismo, predizborno, sa datumom 21.4.2008. godine, sa memorandumom Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja, potpisom Mlađana Dinkića i pečatom Vlade Republike Srbije. Na jednoj strani, članovi stranke Mlađana Dinkića uhlebili su se dobro, primaju plate od preko 1.000.000 dinara, a na drugoj strani su prevareni građani Srbije ovakvim pismom obaveštavani da će dobiti akcije u vrednosti od 1.000 evra. Nažalost, od toga nema ništa. Trenutno je izvesno da će dobiti nekih 20 evra, ali i to je pod znakom pitanja. U ovom pismu se Dinkić, između ostalog, poziva i na JP Aerodrom "Nikola Tesla", o kome smo mnogo toga čuli u diskusijama poslanika SRS. Samo im nije napisao kako se troše pare na Aerodromu. Ljudi u Srbiji, njih pet miliona, još uvek se nada da će dobiti tih 1.000 evra. Ali, građani Srbije, znajte, od tih para nema ništa. Mlađan Dinkić vas je svesno prevario. Poslao vam je ovo pismo 21. aprila, pred parlamentarne i lokalne izbore, kako bi vas prevario da podržite listu Borisa Tadića, gde se i on nalazio. Sada vi tražite lepo od ministra Dinkića akcije, tražite da i vi imate astronomske, milionske plate, kao i njegovi prijatelji iz G17 plus. U pismu se pravi paralela između 1.000 evra vrednosti akcija i puta u EU. Citiram: "Prema našim procenama, paket vaših akcija će imati tržišnu vrednost od najmanje 1.000 evra u slučaju da Srbija ubrza svoj put ka EU". S obzirom da Srbija ne ide ka EU brzinom od 1.000 evra na sat, već brzinom od 20 evra na sat, već je svima jasno da je ova priča šarena laža Mlađana Dinkića, zbog koje bi trebalo da odgovara. Dakle, tražim obaveštenje od Vlade Republike Srbije da li su preduzete neke mere protiv ministra Mlađana Dinkića zbog obmane građana Republike Srbije koju je učinio koristeći funkciju ministra u Vladi, memorandum i pečat Vlade Republike Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Milenković, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1, a posle njega narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu članova Poslovnika broj 225. i 226. Srbija je postala država u kojoj se svakodnevno nagomilavaju problemi u svim sferama društva, država u kojoj vladaju različite vrste mafija, i danas smo, evo, zvanično došli do podataka o postojanju aerodromske mafije. Na Aerodromu se posle Marije Rašete-Vukosavljević proslavio i Bojan Krišto, kadar Mlađana Dinkića, odnosno G17 plus. Tražim obaveštenje i objašnjenje od predsednika Vlade gospodina Cvetkovića i članova Vlade Republike Srbije da li opravdavaju ovu nemilosrdnu pljačku građana Srbije na Aerodromu od strane pojedinaca. Dok građani žive u siromaštvu, plata se na Aerodromu obračunava u evrima, kao da smo već u EU. Možda Bojan Krišto i jeste, leti avionima u EU, ali zbog toga Vlada Republike Srbije svakoga dana na puževima iznova kreće u EU. Međutim, pljačka Bojana Krišta se ne zaustavlja samo na platama, njegovoj i njegovih prijatelja iz G17 plus, već se nastavlja i kroz njegova putovanja (putovanje za Madrid 270.000 dinara, putovanje za London 130.000 dinara), kroz njegovo potpisivanje ugovora za restrukturiranje Aerodroma, a svi znamo da je restrukturiranje Aerodroma završeno još 2005. godine. Dolazimo do logičnog pitanja koje se ovde nameće - nema li Bojan Krišto moćnu zaštitu, ne samo od Mlađana Dinkića, već i od Borisa Tadića? Tražim obaveštenje hoće li Vlada da zaustavi ovakvu pljačku, hoće li se poslati budžetska inspekcija, hoće li se poslati UBPOK? Da li će se hitno zakazati sednica Vlade na kojoj će se smeniti Bojan Krišto i da li će reagovati nadležni državni tužioci? Vi, kao vladajuća većina, hitno morate pokazati istinsku brigu za građane i za državu, zalaganje za demokratske principe, da bi narod osetio bar minimum poštovanja principa pravde i pravičnosti, bar minimum socijalne pravde, bar minimum borbe protiv kriminala i korupcije. Dok cene robe široke potrošnje divljaju, inflacija raste, životni troškovi idu u nebesa, radnici širom Srbije se otpuštaju s posla bez objašnjenja, a neki tamo Bojan Krišto nemilosrdno pljačka sve nas i ovo je izvanredna prilika da vidimo da li Bojan Krišto ima podršku istinskog vladara Srbije Borisa Tadića ili ne. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Trenutno nije u sali. Onda reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u skladu sa čl. 226. Poslovnika Narodne skupštine i hteo bih da postavim pitanje Ministarstvu energetike u Vladi Republike Srbije. Pitanje bih ovako definisao – šta je resorno ministarstvo, odnosno Vlada Republike Srbije, konkretno preduzela na stvaranju administrativnih preduslova za realizaciju projekata u proizvodnji električne energije iz obnovljivih izvora energije, odnosno alternativnih izvora energije? Ovo je nešto što naizgled možda ne može da se dovede u kontekst ove priče, ali svakako da može. Evropska komisija se, baveći se Srbijom i u ovom kontekstu, odnosno u oblasti energetike, izjasnila vrlo rezervisano i kada je energetika u pitanju, jer je definisano da je najmanje napretka zabeleženo u oblasti energetske efikasnosti i obnovljivih izvora energije. S obzirom da su naredna godina i godine koje dolaze godine u kojima će Srbija svakako biti, kada je električna energija u pitanju, u deficitu, nameće nam se pitanje i obaveza da alternativu obezbedimo. Bićemo prinuđeni ili na uvoz, što je svakako loše, zbog sveukupnih ekonomskih prilika, ili ćemo morati da obezbeđujemo domaće proizvodne kapacitete. S obzirom da Srbija ima velike komparativne prednosti i resurse u oblasti alternativnih izvora energije, odnosno obnovljivih izvora energije, postavlja se pitanje zašto lokalne zajednice ili zainteresovani investitori u Srbiji nailaze na administrativne prepreke od strane Vlade, odnosno svi oni koji u tome vide svoju razvojnu šansu, zbog nesposobnosti Vlade i administrativnih loših preduslova, ovakve projekte ne mogu da sprovode i definišu u svojim zajednicama. Zato me interesuje – šta će Vlada preduzeti da se ove administrativne prepreke otklone kako bi se ravnomerni regionalni razvoj, u smislu o kom sam govorio, omogućio i obezbedio, šta je do sada uradila i koliko je sredstava potrebno za realizaciju ovoga? Dao bih jedan predlog Ministarstvu energetike. Ukoliko ne budu u stanju da iz budžeta za narednu godinu odvoje sredstva za ovo, predložio bih da angažuju javnog tužioca, Upravu za borbu protiv organizovanog kriminala, svakako sve nadležne državne organe, da odu na Aerodrom do Bojana Krišta i da primene zakon koji smo skoro usvojili, a to je oduzimanje imovine proistekle iz krivičnog dela. Verujem da će tamo biti više nego dovoljno sredstava za realizaciju ovih projekata. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Sreto Perić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1, a posle njega narodni poslanik Ljubiša Petković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Dragan Todorović je izneo precizne činjenice i podatke i rekao o kom čoveku se radi, o kom privrednom subjektu se radi, ali je dugo vremena leva strana ostajala potpuno nezainteresovana. Moram da preciziram da se radi o Aerodromu "Nikola Tesla" u Srbiji. Građani Srbije su to razumeli, ali izgleda da vi niste. Međutim, Nada Kolundžija, kao šef poslaničke grupe, iznela je činjenice i rekla da je to prihvatljivo i za vas i mi to cenimo. Ali, gospođo Kolundžija, mi znamo za jadac. Nama sednica Odbora koja je zakazana ne daje dovoljno garancije da će problemi biti rešeni i vi ste za ove činjenice znali ranije. Mi se ni ne trudimo, niti pokušavamo da razrešimo činjenice na ovom mestu, ali želimo da ukažemo da postoje veliki problemi i da se oni moraju rešavati. Ovde postoji nekoliko interesantnih pitanja, a prvo je da li se ovde radi o udruženom zločinačkom poduhvatu. Ne znam da li je Bojan Krišto tolika veličina da bi sam smeo i mogao sve ovo da uradi. Ako je sam to uradio, strašno je veliki čovek. Ako neko pomaže u ovome, onda je to udruženi zločinački poduhvat i tim pre moramo da reagujemo. Gospođa ministar je izašla, mene zanima i želim da budem obavešten - da li je naš pravosudni sistem u stanju da reši ovaj problem? Očigledno da je prikrivanje krivičnog dela takođe predviđeno kao krivično delo, a činjenica da do izlaska za govornicu Nade Kolundžije, kao šefa poslaničke grupe, niko nije ovo primećivao, ukazuje da smo bili spremni i da prećutimo. Ovakav zločin prema građanima Srbije ne sme niko da prećutkuje, pogotovo što smo mi predstavnici građana. Nezavisno na kojoj političkoj listi smo bili kao kandidati za narodne poslanike, ali mi ovde moramo da štitimo interese građana Srbije. Bojan Krišto i stranka G17 plus pokušavaju da ojade građane Srbije. Ne da pokušavaju, oni su to već uradili. Ovo je samo jedan od primera i potpuno smo sigurni da ovo nije jedino javno preduzeće u kojem su se ovako enormni iznosi uzimali na ime plata, reprezentacije, putnih troškova i svaki drugi mogući način. Tražimo i bićemo zadovoljni tek kada, zbog građana Srbije a i zbog svog ličnog razloga, budžetska inspekcija, UBPOK, javni tužilac uđu pod hitno u preduzeće Aerodrom "Nikola Tesla" i zahtevamo da Vlada Republike Srbije zakaže vanrednu sednicu na kojoj će Bojan Krišto biti razrešen sa mesta direktora Aerodroma.
Narodni poslanik Ljubiša Petković nije tu, a po dogovoru unutar poslaničke grupe, narodni poslanik Vitomir Plužarević i narodni poslanik Jadranko Vuković zamenili su redosled, tako da reč ima narodni poslanik Jadranko Vuković. (Dragan Šormaz, sa mesta: Čovek se prijavio sat vremena posle mene.) Narodni poslanik Dragan Šormaz dobacuje - čovek se prijavio sat vremena posle mene. Rekla sam, najavljujući kome dajem reč, da su se unutar poslaničke grupe, a želeći reč po povredi Poslovnika, dva narodna poslanika dogovorila o zameni redosleda.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam imao nameru da se javljam ovim povodom, ali sam morao pošto je stvar urgentna. Upravo me je zvao jedan naš službenik iz opštine Zemun. Javio sam se po čl. 225. i 226. i tražim obaveštenje od nadležnih organa. Čovek se zove Bibić Branko. Upravo je dobio nove pretnje od onog Vučićevog kriminalca Vujisić Dejana-Vuje, sa mobilnog telefona tog kriminalca 065-3425611, zbog mog jučerašnjeg izlaganja (juče je taj slušao ovo), pošto je on prethodno njegovu ćerku zvao i njoj pretio. Pošto sam izišao za govornicu (to nisam imao nameru da kažem), obaveštavam ministra Dačića i policiju da taj Vujisić ima u interventnoj brigadi jednog prijatelja, Branislava Baneta Jankovića. Taj Branislav je radio u interventnoj, pokrivao je Zemun, sada je instruktor u interventnoj brigadi. Pošto je Jadranko Vuković počeo da priča, da iznosi ponešto, nisam ništa rekao, tek ću iznositi, počeli su i mog sina da maltretiraju. Interventna 6052, 14.11.2008. godine u 21.00 čas pozdravljaju tatu, rasturaju kola drugi put istog dana, iste večeri u Tošinom bunaru; 21.11.2008. godine u 15.30 časova usred bela dana dete ide u radnju da kupi namirnice, oni upadaju za njim kao da je kriminalac. Osim prekršaja, ništa nema moj sin. Ne plašim se, ne plaši se ni on. Ovo ću ja regulisati sa Vučićem na svoj način. Vučić je jedan jadnik. Koriste ovog čoveka, Branislava Jankovića, koji je instruktor, i te dve interventne brigade maltretiraju nas i koriste ih u obračunu sa našim aktivistima na terenu. Ovo je jako ozbiljna stvar. Ne tražim nikakvu zaštitu od policije, samo želim da zna za ovaj događaj i ovaj najsvežiji. Bibiću sam sada rekao da ide u SUP Zemun da prijavi slučaj. Tako da znate, Aleksandar Vučić je najprljaviji političar na političkoj sceni Srbije i kriminalac broj jedan iz političkog miljea. To ću dokazati ako mi se pruži šansa.
Reč ima narodni poslanik Milan M. Nikolić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1, a posle njega narodna poslanica Vjerica Radeta.
Poštovani narodni poslanici, iz napred iznetog, što smo čuli ovih dana, šta se radi u jednom od javnih preduzeća, konkretno u Aerodromu Beograd, postavljam pitanje nadležnim državnim organima šta nam je sa državnom revizorskom kućom, šta nam je sa budžetskom inspekcijom, jer iz svega ovoga se vidi da te službe imaju i morale bi da imaju posla. Ovih dana smo čuli žalbu šefa državne revizorske kuće da nemaju uslova da rade, odnosno da mu se ne da da radi. Znači, neko svesno ne dozvoljava da se stane na put ovakvim malverzacijama. Ja ću da vas podsetim da je obaveza za privredne subjekte da svoje završne račune moraju preko nezavisne revizorske kuće da prekontrolišu i dostave Ministarstvu finansija. Sve te aktivnosti koštaju. Za mala ili srednja preduzeća to košta, na nivou godine, negde od pola miliona do milion dinara, i to košta radnike i poslodavce. Da je potrebna budžetska kontrola, ja ću vam navesti jedan primer. Mali je budžetski korisnik, lokalna samouprava Bajina Bašta, ali na osnovu zapisnika i naloga budžetskog inspektora samo ću vam navesti nekoliko stavki koje su tu registrovane. Pod jedan, da se od sindikalnih organizacija budžetskih korisnika na račun budžeta izvrši povraćaj nezakonito prenetih sredstava u iznosu od 5.590.000. Da se na račun budžeta opštine Bajina Bašta izvrši povraćaj nezakonito utrošenih sredstava za isplatu plata u iznosu od 4.863.000. Da se sa sopstvenog računa Dečijeg vrtića i jaslica "Neven" Bajina Bašta izvrši povraćaj na račun budžeta opštine Bajina Bašta 2.442.000. Da se sa računa Javnog preduzeća Kulturno-informativni centar Bajina Bašta izvrši povraćaj na račun budžeta opštine Bajina Bašta 100.000 dinara. Da se sa sopstvenog računa Zdravstvenog centra Užice, Dom zdravlja Bajina Bašta na račun budžeta opštine Bajina Bašta izvrši povraćaj prenetih sredstava za plaćanje radova i nabavku računara u iznosu od 1.778.000. Zatim, da se u narednom periodu dosledno primenjuju odredbe Zakona o javnim nabavkama. To je samo nekoliko primera koji nam mogu dati za pravo da budžetske kontrole i revizije moraju postojati i da će se svuda gde se troše budžetska sredstva naići na ovakve i slične primere.
Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100, a posle nje narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 226. Danas smo celo pre podne govorili o kriminalu Bojana Krišta, a ja ću sada da upoznam i vas i javnost Srbije sa jednim delom intervjua gde Bojan Krišto govori o sebi. Kaže, Bojan Krišto, i on tako misli, da je najmlađi, a ako ne najmlađi, onda je sigurno među pet najmlađih direktora državnih preduzeća u Beogradu. Rođen je u maju 1976. godine. Najvažnije godine, kako kaže, do petnaeste godine, proveo je na Lionu, a sa nepunih 29 ostvario je zaista impresivnu biografiju. ''Od šesnaeste do dvadeset druge godine živeo sam u Velikoj Britaniji, gde sam završio srednju školu i studije ekonomije. Vrlo rano sam počeo da radim. Imao sam tu sreću da mi je otac imao privatnu firmu, pa sam svako leto radio u njoj i polako ulazio u poslovne vode. Video sam kako se radi napolju, a kako ovde, a i u Beogradu sam učio neke škole. Prošao sam kroz Školu ekonomske politike 1997. i 1998. godine, koju je organizovala nevladina organizacija G17 plus. S druge strane, imam iskustvo na različitim poslovima. Radio sam u trgovini, u banci, u kabinetu potpredsednika savezne vlade dok je bila SRJ, kao konsultant Svetske banke, pa u kabinetu potpredsednika ove republičke vlade, u "Dunav osiguranju". U decembru 2003. godine počeo sam da analiziram šta treba promeniti u našem sistemu da bi bio efikasniji. Radio sam na Zakonu o osiguranju, Zakonu o stečaju, na projektu vraćanja preferencija EU za šećer, na stvaranju Fonda za izvoz zajedno sa Svetskom bankom, koji se sada aktivira, a onda sam došao i do sektora igara na sreću, koji je zakonski kod nas potpuno neuređen. Kada je prošlog marta formirana Vlada, odmah sam insistirao da se pri Ministarstvu finansija osnuje radna grupa za izradu zakona o igrama na sreću, u koju je, pored mene, ušlo još nekoliko kompetentnih vladinih stručnjaka i informatičara. Obišli smo zemlje slične nama, ali i Sloveniju, Austriju i Englesku, i našli neko srednje rešenje''. Očigledno je da je Bojan Krišto obilazio beli svet o državnom trošku i našao je rešenje, ali za sebe. Dragan Todorović je ovde čitao plate zaposlenih. Čovek koji je imenom i prezimenom naveden na tom spisku ima platu 14.152 dinara. Drugi čovek, koji umesto imena ima šifru, prvi deo plate mu je 880.226 dinara, znači 62 plate ovog čoveka kojem je navedeno ime i prezime. Dakle, srpski radikali insistiraju da Vlada Republike Srbije preduzme odgovarajuće mere, da se na Aerodrom pošalje SBPOK, da se pošalje finansijska inspekcija. Tražimo od javnog tužioca da reaguje i da Vlada najhitnije, u toku današnjeg dana, Bojana Krišta razreši i da ga preda u ruke onima koji su dalje nadležni za njega.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100, a posle njega narodni poslanik Dejan Mirović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 100. Poslovnika i pozivam se na čl. 225. i 226. U poslednjih mesec i više dana, a pogotovo u poslednja dva dana, od šefa poslaničkog kluba, gospodina Dragana Todorovića, čuli smo toliko podataka da je prosto neverovatno da ova država ćuti, da nemo posmatra šta se dešava u neposrednom okruženju, a Aerodrom Beograd je na 15 minuta autom od ove skupštine i od Vlade Republike Srbije. Naime, upoznati smo sa ciframa koje su frapantne, sa velikim zloupotrebama novčanih sredstava, sa velikim zloupotrebama kako ličnih primanja, tako i troškova reprezentacije i troškova putovanja, pa postavljam pitanje – šta rade ostale službe? Šta radi Služba platnog prometa kada on prijavi taj lični dohodak od 1.600.000 dinara? Kako se njemu obračunava porez na taj dohodak? Kolika je stavka poreza koja ide državi na lični dohodak od 1.600.000 dinara, ili na lični dohodak od 1.100.000, ili na lični dohodak od 800.000 dinara? Da li postoji zakon o platama u državnim službama? Kako je moguće da se prekrši taj zakon? Ovde nije kriv samo Bojan Krišto. On ne može biti samo smenjen i da vrati novac, kako kažu njegovi mentori. Ovde, ovoj skupštini treba da podnese ostavku nadležni ministar i onaj ministar koji je predložio da Bojan Krišto bude direktor Aerodroma "Nikola Tesla". S pravom svi poslanicizahtevaju da se prekine bilo kakva diskusija dok se ovaj problem ne reši. Ovo je skandal zbog kojeg u onim zemljama koje su civilizovane i koje poštuju demokratiju dolazi do pada minimum resornog ministarstva, ako ne i same Vlade. Mi se ovde bavimo i ubeđujemo da li je Bojan Krišto miljenik Borisa Tadića, Mlađana Dinkića, a u stvari bi trebalo da Bojan Krišto i Mlađan Dinkić idu zajedno u paketu, jer je ovo neodrživa situacija s obzirom na prilike koje vladaju u Srbiji, da postoje ovakvi ljudi, a on nije usamljen slučaj, i da ne funkcioniše nijedna državna služba. Ne funkcioniše državna revizorska kuća, budžetska inspekcija, finansijska policija, ne funkcioniše Uprava prihoda. Nemaju oni prava, niti smeju da odu tamo. Zašto ne smeju? Zato što nemaju nalog od Mlađana Dinkića, nemaju nalog od Borisa Tadića. Da imaju takav nalog, oni bi ovo sprečili još pre mnogo, mnogo meseci, ako ne i pre više godina, i ne bi dozvolili da se ovakve stvari rade gde građani Srbije danas jedva preživljavaju i jedva sastavljaju kraj sa krajem. Mi imamo moćnike iz G17 i iz DS koji nemilosrdno zloupotrebljavaju svoje funkcije i troše sredstva budžetskih korisnika. Stoga zahtevam da javni tužilac i sve državne institucije najzad preuzmu ovaj slučaj i utvrde stvarno činjenično stanje, a s obzirom na ovoliki broj podataka, činjenice su tu, samo je potrebno sprovesti zakon koji postoji u državi Srbiji, a to je da nadležni ministar podnese ostavku, a da Bojan Krišto bude smešten u pritvorskoj jedinici i da se ovde utvrdi sva njegova odgovornost. Hvala.
Određujem pauzu i rad nastavljamo, u popodnevnom delu, u 15.05 časova. [[Posle pauze – 15.05]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad u popodnevnom delu sednice raspravom u pojedinostima o amandmanu na član 44, koji su, sa ispravkom, zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović i Miroslav Petković. Za reč u raspravi o amandmanu javio se narodni poslanik Miroslav Petković. Narodni poslanik Dejan Mirović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo, javljam se na osnovu članova 225. i 226. Tražim od nadležnih organa obaveštenje povodom pretnji koje su upućene porodici narodnog poslanika Jadranka Vukovića. Da li su službena lica učestvovala u tome, da li su zloupotrebljeni pripadnici MUP-a, konkretno interventna jedinica? Takođe, da li su oni koji su razbili opoziciju na republičkom nivou, i to pokušavaju i na lokalnom nivou u Zemunu, umešani u to? Konkretno mislim na faktičkog lidera ove grupacije koja nije učestvovala na izborima, a ne na formalnog lidera koji sedi ovde u poslednjim redovima i za koga lično ne verujem da je učestvovao u tim pritiscima na porodicu Vuković. Mi ne tražimo zaštitu policije, ne kukamo kao neki. Ne izmišljamo atentate zarad podizanja svog rejtinga. Ne plašimo se i spremni smo da i fizički stanemo iza svakog svog člana. Nas zajedno ne drži novac, već nešto mnogo čvršće, prijateljstvo i ljubav prema zemlji.
Molim službu da stenogram izlaganja narodnog poslanika uputi Ministarstvu unutrašnjih poslova. Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković, po amandmanu. Narodni poslaniče Miroslave Petkoviću, narodni poslanici smatraju da je potrebno da prepodnevna želja narodnih poslanika da govore o povredi Poslovnika bude nastavljena i u popodnevnom delu. Narodni poslanik Dragan Šormaz želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Izvolite.
Izgleda kao pokušaj da se zaboravi, ali ja nemam informaciju da je Krišto smenjen. Čuli smo mnogo toga u prepodnevnoj raspravi o tome kako je direktor jednog javnog preduzeća otprilike 10 obećanih paketa besplatnih akcija u ovoj kampanji koja je završena 11. maja strpao kroz jednu platu u džep. Mi se, naravno, pridružujemo ovom zahtevu koji je izneo gospodin Todorović i tražimo da se i ta situacija reši, ali to nije sve. Što je rekla gospođa Nada Kolundžija danas za govornicom, sve je to lepo i divno, to ograđivanje, ali, znate, vi ste zajedno sa Mlađanom Dinkićem bili na listi. Ta lista se zvala Za evropsku Srbiju, jeste. Oni su odvojili poslanički klub, a vi ste se izjasnili kao predsednik poslaničkog kluba Za evropsku Srbiju, pa ste rekli stav vezan za to. Ali, znate šta, da li je to sve? Na primer, da li je tačno, evo sada postavljam to pitanje direktno predsedniku Vlade Republike Srbije, da li je tačno da postoji problem na relaciji...? Molim vas, znali ste mene da opomenete. Juče su me pitali zašto sam kažnjen. Kažnjen sam zato što sam sa mesta rekao da sam uputio pitanje predsedniku Vlade. Vi ste me opomenuli da sam dobacio sa mesta i kaznili ste me sa 3.000 dinara. Gospodin Đoković, bivši član DSS i bivši narodni poslanik iz redova DSS, dva puta mi dobacuje i vi ga ne upozoravate. Da li su to dvostruki aršini? Hoće li i on biti kažnjen? Hoće li i njemu B92 postaviti pitanje o 3.000 dinara? Izgleda, teško. Zamolio bih vas da konkretno, ne smeta mi slika Zorana Đinđića na laptopu, nego konkretno da upozorite Đokovića da ne dobacuje. Nećete da ga upozorite? Dobro. Znači, to su dvostruki aršini. Nema problema. Dva, dvadeset tri, javiću se ja ponovo. Ali, da li je tačno da ministar Mrkonjić ima problem jer Mlađan Dinkić hoće da od Javnog preduzeća ''Putevi Srbije'' odvoji posebno preduzeće koje treba da gradi Koridor 10? Znači, umesto da privatizujemo javna preduzeća, mi ćemo, izgleda,da stvaramo nova. Dinkić je stvorio novo javno preduzeće - "Skijališta Srbije", sad treba da stvori novo javno preduzeće za pravljenje autoputa, da se poništi koncesija i da se danas, kada je novac najskuplji, kada banke propadaju svuda u svetu, da zadužuje Srbiju sa najskupljim mogućim kreditima za izgradnju Koridora 10 preko posebnog preduzeća koje bi, naravno, bilo u njegovoj nadležnosti i pod njegovim ministarstvom. Da li je i to istina? Pre nekoliko dana je držao predavanje grčkim bankarima u Srbiji i rekao im ... (Predsedavajuća: Govorite tri minuta i 30 sekundi.) Da mi nije dobacivao poslanik DS, sigurno bi bilo manje. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, član na koji ste se pozvali...) Zahvaljujem, javljam se ponovo po Poslovniku.
Narodni poslaniče, niste rekli koji je član Poslovnika povređen. Uvidom u stenogram videćete da ste se pozvali na član 223. Poslovnika Narodne skupštine, koji glasi: "Predsednik Narodne skupštine može da odobri narodnom poslaniku odsustvo sa sednice, o čemu obaveštava Narodnu skupštinu". Uvidom u stenogram, videćete da imam pravo. Vaš pokušaj da sa mnom uspostavite dijalog u toku vremena koje ste dobili na osnovu člana 100. i zato što ste želeli da govorite o povredi Poslovnika je, po Poslovniku, meni zabranjeno da radim. Ja mogu da prekidam narodnog poslanika članovima od 101, 102, 103. do 106, mogu da upozorim narodnog poslanika, da ga podsetim na odredbe Poslovnika, ali govornik ne može da zahteva dijalog sa predsedavajućim. Svaki narodni poslanik koji dobacuje biće upozoren, pa opomenut i, ako ja budem videla narodnog poslanika Đokovića da vam dobacuje, budite sigurni da će dobiti upozorenje, pa opomenu, kao i svaki drugi narodni poslanik, a vi ste sada zloupotrebili Poslovnik Narodne skupštine citirajući član koji nije mogao da bude povređen, jer niste tražili ni od predsednika ni od mene ... Narodni poslanik dobacuje da nije istina. Uvidom u stenogram, rekli ste član 223. (Dragan Šormaz, sa mesta: Rekao sam vreme – 2,23 - dva minuta i 23 sekunde. Ne znate ni da slušate ni da vidite.) Znači, niste uopšte rekli koji je član. Kažete da se 2,23 odnosilo na vreme. To ste rekli za vreme svog izlaganja, što znači da ste zloupotrebili Poslovnik jer uopšte niste naveli nijedan član Poslovnika na koji se pozivate zahtevom da dobijete reč preko reda i govoreći o povredi Poslovnika Narodne skupštine, što možete videti uvidom u stenogram vašeg izlaganja i mog objašnjenja o tome da nema povrede Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Nije prisutan. Reč ima narodna poslanica Marina Raguš, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo, javljam se na osnovu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. U suštini, celokupna opozicija bi mogla zaista samo po tom članu da se javlja svakodnevno, zato što se svakodnevno krši dostojanstvo svih poslanika opozicije, koji već mesecima traže zapravo nadzor nad radom svih ministarstava Vlade Republike Srbije. Zašto? Zato što u Srbiji ima 733.000 nezaposlenih lica. Preko pola miliona ljudi živi ispod donje granice siromaštva. Takođe, u državi Srbiji postoji jedan Bojan Krišto, koji deli bonuse od po dve i po hiljade evra. Mi zaista smatramo da se ovde svakodnevno, ali flagrantno, ne samo krši stepen inteligencije, već i onaj zapravo svakodnevni pokušaj preživljavanja u državi Srbiji. Pretpostavljam da gospodin kamerman koji ovde prati zasedanja ovog parlamenta nema platu veću od 15.000 dinara mesečno. Novinari koji pokušavaju da skrenu pažnju na rad javnih preduzeća, dakle na organizovani kriminal u državi Srbiji, takođe nemaju plate više od 20.000 mesečno, a svakodnevno rizikuju, od batina do metaka, pišući o ovakvim, potpuno nedopustivim stvarima. Ono što je takođe nedopustivo jeste da mi, kao poslanici, kao lica izabrana da ovde uvedemo red u državu (kojeg, očigledno, nema), da poboljšamo životni standard građana koji su nam dali poverenje, ne dobijamo odgovore na pitanja koja svakodnevno postavljamo. Jedini način da se u državi Srbiji skrene pažnja na ono što jeste atmosfera, a jeste atmosfera kriminala, jer kriminalci ne odgovaraju nego avanzuju, jeste ili ulica, ili jednostavno blokada rada parlamenta. Mi smo u prepodnevnom delu izneli konkretne podatke o zloupotrebi u poslovanju jednog od javnih preduzeća. Izneli smo šta se dešava sa parama koje svaki građanin u državi Srbiji kroz poreze svakodnevno izdvaja. Taj isti građanin koji kalkuliše kako će opremiti decu za zimu, koje zimske jakne ili čizme će moći da mu kupi, jer je u perspektivi da ostane bez posla, izdržava reprezentacije kriminalaca, a Vlada i vladajuća većina skreću pogled u levu stranu. Dakle, situacija u državi Srbiji je takva da bi trebalo da mi ovde prestanemo da vodimo računa o tome, i samo o tome, terajući mak na konac, po kom članu Poslovnika se koji poslanik opozicije ovde javlja skrećući pažnju na životne probleme, nego da počnemo da razmišljamo o svakodnevnom životu građana koji početkom 2009. godine neće imati perspektivu u državi Srbiji jer, jednostavno, neće imati načina da prehrani svoju porodicu. Izvinite zbog prekoračenja od 24 sekunde, ali ću se naravno i nadalje javljati dok ne isteramo Bojana Krišta i njemu slične iz ovih mišijih rupa.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš. Nije u sali. Reč ima narodni poslanik Milorad Buha. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po čl. 225. i 226. i postavljam pitanje Ministarstvu finansija i Ministarstvu unutrašnjih poslova – šta su učinili u pogledu provere finansijskog poslovanja JP Aerodrom "Nikola Tesla" Beograd? Ovde imam finansijski izveštaj za 2006. i 2007. godinu, pa ću probati u ova tri minuta da prepričam šta sam utvrdio i šta sam našao u izveštaju. Naime, jedna od rečenica u pisanom tekstu kaže sledeće - Upravni odbor Društva je dana 17. decembra 2007. godine doneo odluku broj 18310/2, kojom je usvojio program rešavanja viška zaposlenih. Na osnovu Odluke, Društvo je u januaru 2008. godine otpustilo 141 zaposlenog, dok su otpremnine u ukupnom iznosu od 135.635.000 isplaćene 27. decembra 2007. godine. Ovo sam pročitao zbog toga što to ima uporište u odluci takođe Upravnog odbora i direktora preduzeća da sklopi ugovor o poslovno-tehničkoj saradnji i kaže u tekstu, na strani 15 - preduzeće je dana 30. septembra 2005. godine zaključilo ugovor o poslovno-tehničkoj saradnji, broj 917/05 sa preduzećem OZB "Komerc" DOO o angažovanju radne snage za obavljanje poslova prihvata i opreme aviona, fizičkog obezbeđenja, usluge obrade podataka i slično. Tokom 2007. godine broj radnika angažovanih od strane OZB "Komerc"DOO je bio oko 520 radnika. Kada govorimo o odgovornosti direktora, onda tu moramo uključiti i Upravni odbor, jer u svim ovim kriminalnim radnjama učestvuje i Upravni odbor i predsednik i članovi Upravnog odbora. S jedne strane, Upravni odbor donosi odluku o spiskovima viška radnika, a sa druge strane sklapamo nezakonit ugovor o poslovno-tehničkoj saradnji. Zašto je nezakonit? Zbog toga što se ne može u pravnom sistemu Srbije, gde je još važeći Zakon o javnim nabavkama, sklopiti ugovor o poslovno-tehničkoj saradnji, zaposliti neko i isplatiti određene iznose. Samo ću vam reći da je na temelju tog ugovora o poslovno-tehničkoj saradnji za 2006. godinu isplaćeno 12 miliona evra, za 2007. godinu pet miliona evra na konto usluga jednog privatnog preduzeća. Sa druge strane smo otpustili 141 radnika. Vreme je prošlo. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić, želi da govori o povredi Poslovnika. Nije u sali. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 225. želim da obavestim narodne poslanike da je poslanička grupa Srpske napredne stranke "Napred, Srbijo" dobila pismo od predsednika Vlade Republike Srbije, koje moram da vam pročitam da biste shvatili šta Vlada radi, a potom bih uputio savete predsedniku Vlade u želji da mu pomognem da shvati šta treba da radi. ''Vlada Republike Srbije sa posebnom pažnjom prati i analizira mogući uticaj globalne finansijske krize na ekonomiju Srbije. S tim u vezi, dogovoren je okvir budućeg aranžmana sa MMF i preduzete su druge aktivnosti u cilju utvrđivanja mera koje država namerava da preduzme kako bi ublažila posledice svetske ekonomske krize na Srbiju. U procesu donošenja adekvatnih odluka koje bi bile usmerene na stabilizovanje uslova privređivanja i donošenje mera za unapređenje poslovnog ambijenta koje je Vlada spremna da preduzme, predviđeno je održavanje niza sastanaka sa predstavnicima političkih stranaka. Polazeći od navedenog, pozivamo Vas na sastanak sa predsednikom Vlade čiji je cilj razmena stavova i sagledavanje konkretnih mera koje je potrebno preduzeti u narednom periodu''. Zaista nema smisla da se Vlada obraća predsednicima poslaničkih grupa, da sa nama razgovara o merama koje treba preduzeti u vreme kada je mere već odavno trebalo da budu preduzete. Zato pitam predsednika Vlade, ako želi bilo kakav sastanak sa bilo kojim poslanikom, da li je spreman da odgovori na pitanje – zašto guverner Narodne banke svakog dana loži u peći 50 miliona evra (nekad 40, nekad 60), braneći nekakav kurs, a da ne znamo od koga (da li od bankara koje želi da spasi)? Da li zna da su svi krediti koje su građani uzimali već poskupeli za 12-15%? Da li je predsednik Vlade spreman da predloži odmah mere zatvaranja granica za uvoz robe iz inostranstva, posebno za ove džidžedžadže, na koje odlaze milioni evra, teško stečenih? Da li je predsednik Vlade razgovarao sa bilo kojim preduzetnikom, privatnikom, vlasnikom firme koja zapošljava troje ljudi ili 30 hiljada ljudi? Da li im je omogućio, tim evrima koje baca svakog dana, da stabilizuju svoju proizvodnju, da pomognu svojim radnicima? Da li postoji ikakav plan, državni plan, za spasavanje privrede Srbije, za spasavanje stanovništva Srbije? Naravno, treba da uhapsite ovog Krištofa, treba da pohapsite pola ove bande koja pljačka Srbiju, ali to je mera koju treba doneti za pola sata i gotovo. (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Ovde se, gospođo predsedniče Narodne skupštine, radi zaista o mnogo ozbiljnijim stvarima, o mnogo ozbiljnijim temama. Slomiće se i ove olovke. Imaće poslanici para da kupe nove olovke, deca neće imati para. A vama, gospodo što se više ne bavite politikom, da kažem... (Predsedavajuća: Četiri minuta.) ...Izvinjavam se, završavam. Meni možete da kažete šta god hoćete, ja neću da vam odgovaram, nemam kome, ali nemojte da optužujete Aleksandra Vučića da je kriminalac, da je narkodiler, da je ovakav ili onakav, zato što ovde ne može da vam odgovori. Hrabrost je za javni i medijski nastup. Dakle, svakoga od vas ko ima dokaza da je Aleksandar Vučić kriminalac pozivam da te dokaze iznese, da mu više ne bruka porodicu, i širu i užu. (Predsedavajuća: Četiri minuta i 30 sekundi.) A svakog od vas ko ima pameti pozivam da počnete da se bavite politikom, da spasavate još ono malo ugleda što je ostalo u SRS. Opomenuo sam vas pre mesec i po dana i niste me slušali, danas vasponovo molim. Ima ih sedam-osam koji vas vode u propast. Svi ostali idete u propast baš kao da ne vidite šta vam se dešava. (Predsedavajuća: Pet minuta.) Ja sam deo toga, stvarali smo to 18 godina, nemojte to da bacite pod noge za samo nekoliko meseci. Ne slušajte ove koji se na silu smeju, srce im je ovolicko od straha. (Za vreme govora narodnog poslanika Tomislava Nikolića poslanici SRS lupaju o klupe.)
Molim narodne poslanike da ne dobacuju: "Vreme". Uvidom u stenogram možete videti da je stav o korišćenju vremena potpuno jednak za bilo kog govornika i, kako nismo dobacivali kada govori predsednik naše poslaničke grupe, koja god da je, onda vas molim da to ne radimo ni kada govori predsednik ili predsednica neke druge poslaničke grupe. Narodni poslanici dobacuju: "Ko je?". Upravo je svoje izlaganje završio narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe Napred Srbijo, uz velike teškoće jer ja nisam uspela da ispunim obaveze iz člana 27. Poslovnika Narodne skupštine, da obezbedim red i da se staram o redu za vreme sednice dok bilo koji govornik govori i nisam uspela da primenim član 104, koji govori da ne sme biti ometanja govornika za govornicom, a poslanici sa moje desne strane, u redovima od dva do osam, proizvode prilično jak zvuk udaranjem raznih predmeta o inventar Narodne skupštine. Narodni poslanik Miloš Aligrudić, predsednik poslaničke grupe DSS.
U tom svojstvu se javljam, kao predsednik poslaničke grupe DSS, koristeći pravo po čl. 100, 101, 104, 225. i 226. Dakle, pretpostavljam da predsednik Vlade Republike Srbije ima običaj neki put da komunicira pisanim putem sa pojedinim šefovima pojedinih grupa u parlamentu, odgovarajući na neka pitanja koja su postavljena. Ovde izražavam čuđenje kako je moguće da se predsednik Vlade Republike Srbije nije pisanim putem obratio svim šefovima poslaničkih grupa da odgovori na sva ona pitanja koja su se ovih mesec i po dana ovde postavljala. Prema tome, ta pitanja moraju ponovo da se postave, jer su postavljena u skladu sa članom 226. Poslovnika, preko predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, što je takođe regularan oblik postavljanja pitanja koja su od značaja za rad narodnih poslanika i na koja se mora dobiti odgovor. Neverovatno je da prolazi mesec dana od dana kada je poslanička grupa DSS podnela predlog Narodne skupštine Republike Srbije za obrazovanje državne komisije za praćenje ekonomske krize i da se sada evo ovde navodi da se u nekom pismu, koje mi naravno nismo videli, koje je neko u ovom parlamentu dobio u ime svoje grupe, razmatra ta mogućnost. Znate, ta mogućnost nema šta da se razmatra. Predlog postoji pred Narodnom skupštinom Republike Srbije već mesec dana i vladajuća koalicija i Vlada Republike Srbije se oglušava o taj predlog, kao da je to nešto nenormalno, kao da je to nešto što valjda treba da bude protiv interesa građana ove države, umesto u interesu građana ove države. Kako je moguće da mi za ova dva meseca, postavljajući pitanja koja su vezana za ekonomsku krizu, sudbinu privrede u državi, ne dobijemo ni jedan jedini odgovor od Vlade Republike Srbije, od premijera koji voli da ide, da se slika iza skuta predsednika države koji izigrava portparola Vlade, a ovaj stavi kačket na glavu i slika se iza njega - kako je moguće da mi od tog čoveka ne dobijemo ni jedan jedini odgovor? Kako je moguće da nam ne odgovori na pitanja koja smo preko ministara prisutnih ovde postavili tom istom premijeru, da poslanička grupa DSS podnese valjan predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita, gde smo predložili da se osigurana suma poveća sa 3.000 evra na 20.000 evra, da bi 15 dana posle toga Vlade Republike Srbije usvojila svoj predlog sa iznosom od 50.000 evra, a nakon toga odbila predlog DSS sa obrazloženjem da je Vlada dala bolji predlog jer povećava sumu na 50.000 evra? To je nešto što vređa inteligenciju ljudi koje je narod birao da zastupaju građane u ovoj skupštini. To je nešto što vređa zdravu pamet. Ne mogu da verujem da posle ovoliko vremena treba da saznam u ovoj narodnoj skupštini da postoji prepiska između predsednika Vlade i pojedinih predsednika poslaničkih grupa, bez obzira šta je tu prepisku iniciralo, neko pitanje koje je postavljeno pisanim putem, potpuno je svejedno, kada su pitanja koja se postavljaju i način na koji se ta pitanja postavljaju potpuno jednaki pred zakonom. Gde je odgovor na ova naša pitanja? Gde je odgovor na brojna druga pitanja koja smo postavili kada je reč o nesposobnosti Vlade da upravlja bilo kakvim procesom koji se tiče ekonomije, privredne stabilnosti, makroekonomske stabilnosti u društvu? (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Hvala vam, uvažavam vaše upozorenje i ovim završavam.
Narodni poslanici su do ponedeljka, prvog radnog dana ove nedelje, upotrebljavajući čl. 225. i 226. kao deo Poslovnika Narodne skupštine o pravima i dužnostima narodnih poslanika, zatražili ukupno 195 objašnjenja. Do ponedeljka je u Skupštinu stiglo 83 objašnjenja od nadležnih organa i organizacija kojima su, po članovima 225. i 226,narodni poslanici uputili pitanja. Dakle, od 195 stiglo je 83. U ovom trenutku ja ne znam da vam kažem kojih 195 i kojih 83. Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Vi niste ni tražili povredu Poslovnika, ja sam vam kazala ... sedite, poslaniče, na svoje mesto, objasniću vam. Hvala vam. Dakle, vi ste iskazali u svom izlaganju o povredi Poslovnika sumnju o načinu na koji komunicira Skupština sa organima i organizacijama kojima narodni poslanici, a po čl. 225. i 226, upućuju zahteve za objašnjenja. Rekla sam vam samo broj, ne sporeći da ste u pravu sa svojim protestom što na vaš zahtev za objašnjenje još nije stigao pisani odgovor. Dakle, kažem vam ponovo, ukupno je bilo upućeno 195 zahteva, 83 je pristiglo i slažem se sa vama da je trebalo da pristigne 195 (samo zarad javnosti). Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, po dogovoru šefova poslaničkih grupa ima prednost i dobija reč. Vi odmah posle nje, po istom tom dogovoru, dakle, između predsednika poslaničkih grupa i Vladana Batića. Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Poštovane kolege narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, javila sam se za reč koristeći svoje pravo iz Poslovnika, na osnovu člana 104, jer mislim da je grubo narušeno dostojanstvo Narodne skupštine time što ste dali reč gospodinu koji se predstavlja kao šef neke poslaničke grupe i koji se usudio da komentariše šta predsednik Vlade šefovima poslaničkih grupa piše i traži. Neću u ovom momentu da ulazim u to da li je predsednik Vlade gospodin Cvetković tako nešto trebalo da uradi ili nije i da li je to u redu ili nije, ali on očigledno nije mislio na gospodina Nikolića kada je takvo pismo uputio šefovima poslaničkih grupa, jer on nigde na svetu, ni u jednom parlamentu, ne bi mogao da bude pod ovim uslovima poslanik. Da je izašao na izbore sa svojom političkom partijom ili kada bude izašao na te izbore, a on kaže da će biti uskoro (neka budu kada budu, biće kada se steknu uslovi za to) i kada osvoji mandate i poverenje građana, onda može da se legitimiše kao šef neke poslaničke grupe. Gospodin Nikolić, pošto nema svoje mišljenje ni o čemu, pa evo već dva dana nakon njegove jasne izjave da se nudi tom istom premijeru za ulazak u Vladu ili podršku te vlade bez G17 plus, što je nešto potpuno očekivano imajući u vidu sve okolnosti pod kojima je ova politička partija nastala, njegov ideolog Aleksandar Vučić dva dana pokušava u svim medijima da ga opere, zaštiti i nekako ublaži tu njegovu samoubilačku izjavu, jer bi onda čitavoj javnosti bilo jasno kakva je uloga ove političke partije koja je stvorena u stranim ambasadama. Ono što naročito želim da istaknem jeste da je taj čovek, koji se ovde predstavlja kao poslanik, učinio nešto što niko, mislim, iole moralan ne može da prihvati kao dopustivo, pogotovo kada se odnosi na čoveka koji se u Haškom tribunalu već šest godina bori ne samo za svoja prava, nego za odbranu srpskih nacionalnih interesa. Znamo da mu se sudi zbog navodnog govora mržnje, a on u jučerašnjim novinama daje izjavu da je ''Vojislav Šešelj spreman čak'', tako je baš rekao, "i da organizuje da me neko ubije". Mislim da to samo po sebi dovoljno govori. Mogao je, izazivajući ga na sukob ideologije, ukoliko ta politička partija uopšte ima neku ideologiju, da je častan čovek, da sačeka da se taj čovek vrati iz Haškog tribunala pa da mu kaže: "ne mogu više da podržim ideologiju SRS, sada mi više nisi ti učitelj", kao što je to do sada govorio, "sada mi je Manter učitelj", pa neka ide svojim putem. Ovako, u pokušaju da rasturi SRS, nanosi ogromnu štetu i zaista radi o glavi jednom nedužnom čoveku, a o tome kakvu štetu čini srpskoj političkoj sceni i Srbiji uopšte u trenutku kada se rešava pitanje Kosova i Metohije, kada se aktuelizuje pitanje Vojvodine, o tome će istoričari i oni koji se bave naukom dati mnogo bolje objašnjenje nego što bismo mi to danas u ovom trenutku mogli da damo.
Narodni poslanik Miloš Aligrudić, predsednik poslaničke grupe, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100.
Sada sam se pozvao na član 27, premda, prema Poslovniku, kako čitam odredbe, imam pravo da reagujem i da vam kažem da nisam zadovoljan objašnjenjem koje ste mi dali i to ću učiniti vrlo kratko. Dakle, bilo bi jako dobro, mislim da bi bilo sjajno kada bismo na postavljenih sto devedeset i nešto pitanja zaista i dobili odgovore na osamdeset i nešto, kao što kažete da je toliko pristiglo. Znači, valja da to vidimo. Eto, toliko. Čisto da vas upoznam s tom činjenicom i s tom okolnošću. Možda to niste znali. To mi videli nismo.
Saglasna sam s vašom primedbom da je na svih 195 zahteva za objašnjenje trebalo biti poslato 195 odgovora, a nije. Preuzimam tu obavezu, kao predsedavajuća, u ime predsednice Narodne skupštine, da zajedno sa sekretarom Narodne skupštine pregledam ko to nije dostavio obaveštenje i da, po članu 27, oni koji to nisu uradili, dostave poslanicima obaveštenja koja su oni tražili na osnovu čl. 225. i 226. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe "Napred, Srbijo". Objašnjenje narodnoj poslanici Gordani Pop-Lazić – za vreme sednice reč se daje isključivo narodnim poslanicima, članovima Vlade i licima koja predsednica Narodne skupštine pozove na sednicu Narodne skupštine.
Pošto je ovde izgovorena jedna neistina, moram da reagujem. Dobio sam pismo na kome piše: "Republika Srbija, Vlada Republike Srbije, Kabinet predsednika Vlade, datum 25. novembar 2008. godine, Srpska napredna stranka, gospodin Tomislav Nikolić, predsednik. Poštovani gospodine Nikoliću..." Dakle, onaj za koga kažete da je dovoljno moralan da ne može da me nazove predsednikom bilo kakve stranke ili poslaničke grupe, tako me je nazvao. Ali, to ne menja moj stav prema Vladi, samo me uči da treba, izgleda, u Skupštini govoriti sve, pa da onda niko ne komentariše ono što sam rekao u novinama. I sada ću da ponovim to što sam rekao u novinama, ne mora niko da me pere: Ukoliko Vlada Republike Srbije shvata ozbiljnost situacije, ukoliko želi da se odmah, što pre, čvršće vezujemo sa Ruskom Federacijom, neka nam dostavi zakone kojima se to reguliše. Za te zakone neće glasati G17 plus i još neke stranke. Mi ćemo da glasamo za te zakone uz jedan uslov, da odmah budu raspisani vanredni parlamentarni izbori. Eto, to je ta izjava, koju niko ne mora da pere i iza koje stojim i sada, i dan-danas. I to je ono što Srbija mora odmah da uradi, sviđalo se to vama ili ne. Postoje političke stranke koje su protiv saradnje sa Rusijom. Od njih očekujem da imaju argumente protiv ovoga, ali od stranaka koje žele saradnju sa Ruskom Federacijom ne očekujem argumente. Što se tiče izlazaka na izbore, izašli smo na izbore u Vrnjačkoj Banji, gde su dva najviša funkcionera SRS vodila kampanju, i na izbore u Knjaževcu, gde su druga dva najviša funkcionera SRS vodila kampanju, i vi, gospodo, niste osvojili nijedan odbornički mandat. To je vaš uticaj i to je posebno kvalitet vašeg novog tima koji vodi vašu stranku. Lupajte vi do mile volje, tako se glasovi ne obezbeđuju. Govorite uvrede koliko god hoćete, govorili ste mi da je ovaj naš razlaz motivisan željom da uvedu branioca Vojislavu Šešelju. Sada se vidi da ste lagali. Govorili ste da želim da svedočim sa skrivenim likom i glasom protiv Vojislava Šešelja. Sada se vidi da lažete. Govorite da ne želi da ubije Vojislav Šešelj mene ili nekog drugog. I tu lažete. Preko svojih batinaša priprema progon naših porodica i vi u tome učestvujete. A onaj mali ''lauferčić'' neka se dobro zamisli šta je sve radio sa decom u Srbiji, čime ih je trovao, pošto je očigledno da je sneg pao, ne da pokrije breg, nego, gospodo, da svaka zverka pokaže svoje tragove. Odricaćete se uskoro nekih koji sede ovde sa vama i lupaju o klupe. (Sve vreme govora narodnog poslanika Tomislava Nikolića poslanici SRS lupaju o klupe.)
Gospodo poslanici, bila sam angažovana oko drugih obaveza, takođe zbog funkcije na kojoj sam, ali sam, naravno, pratila atmosferu. Informacije koje ste izneli za govornicom su stigle i do javnosti i do organa koji treba da rade svoj posao. Molim vas i pozivam da idemo na onu aktivnost zbog koje smo ovde, da radimo dalje po amandmanima. To je jedino celishodno. Uverena sam da svi mislite da je potrebno da u ovom momentu svako radi svoj posao. Ubeđena sam da će svako i raditi svoj posao. Poslali ste dovoljno informacija svima koji treba eventualne navode da provere i da rade u skladu sa pravilima svoje struke. Jasno je da mi ne možemo preduzimati ni istražne radnje, niti obavljati inspekcijske poslove, mi možemo ukazati na to. Molim vas da radimo po amandmanima. Da li imamo dogovor da možemo raditi? Spisak prijavljenih po Poslovniku je preko 20. Nastavljamo rad sutra u 10.00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini. Na osnovu službene evidencije, konstatujem da sednici prisustvuju 132 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje,utvrđeno da je u sali prisutno 90 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da sednici prisustvuju gospodin Slobodan Homen, državni sekretar u Ministarstvu pravde, i gospodin Jovan Ćosić, načelnik u Ministarstvu pravde. Pozdravljam gospođu ministra i gospodina Ćosića. Pre nego što pređemo na rad, dozvolite mi da vas informišem da sam u komunikacijama koje sam imala sa Vladom, a u vezi sa našim jučerašnjim radnim danom, dobila informaciju da će inspekcijski poslovi biti pokrenuti od strane resornog ministarstva, Ministarstva finansija, a da će Vlada u pismenoj formi obavestiti Skupštinu tokom današnjeg radnog dana o svemu šta namerava da učini i šta možemo očekivati u vezi sa idejama i inicijativama koje su ovde izrečene. Izvolite, gospodine Todoroviću.