Dame i gospodo narodni poslanici, stvar je veoma jasna. Grubo je prekršen Poslovnik, a posledice toga su da poslanička grupa Srpske radikalne stranke do kraja sednice ostaje bez svog predsednika koji nema pravo učešća u radu sednice. Smatram da ste veoma brzo, ne razmišljajući mnogo, doneli odluku koja je presedan u istoriji parlamentarizma, odluku koja zaslužuje da sa vaše strane bude preispitana u tom smislu da se izjasnite još jednom o tome da li je odlukom o isključenju Vojislava Šešelja, na predlog jednog poslanika iz sale, prekršen Poslovnik ili ne. Gospodine predsedniče, bili ste u pravu što ste o ovom našem zahtevu izvestili Narodnu skupštinu. Nemam šta više da dodam, vi ste dobili sve u pisanom materijalu. Svi ste bili svedoci kako je Poslovnik prekršen. Da bismo sprečili da se to ubuduće dešava bilo kome, da bez opomena, bez predloga predsednika Skupštine neko bude isključen sa sednice Narodne skupštine, molim vas da samo preispitate odluku Narodne skupštine. Mi smo to već činili kod izbora sudija. Dakle, da danas, glasanjem o tome da li ste povredili Poslovnik, preispitate odluku koju ste doneli i koja nije bila u skladu sa Poslovnikom. Hvala najlepše.
Stavljam na glasanje predlog, odnosno zahtev poslaničke grupe Srpske radikalne stranke da Narodna skupština utvrdi da je kod izricanja mere udaljenja sa sednice predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, došlo do povrede Poslovnika - člana 100. stav 3. i člana 103. Poslovnika. Molim narodne poslanike da se o ovom izjasne. Za 52, protiv 108, uzdržana tri, nije glasalo 7, ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština konstatovala da nije bilo povrede Poslovnika kod donošenja mere isključenja predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke sa Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2001. godini. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PENZIJSKOM I INVALIDSKOM OSIGURANjU (u načelu). Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić, a posle njega narodni poslanik Hranisav Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste videli, DOS-ovska većina može sve. Može danas da kaže da je nedelja, da je noć. Isto tako i za zakon koji je na dnevnom redu, a to je zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju, vi kažete da je dobar, a mi kažemo da nije. Opozicioni poslanici, a pre svega poslanici Srpske radikalne stranke, iznoseći ovde argumentovano sve ono što smo uočili da ne valja, predlažu Vladi Republike Srbije i DOS-ovskoj većini da promene svoje mišljenje, da donesu dobre zakone i sa dobrim zakonima da izađu pred Skupštinu. Međutim, izgleda da vi ne želite da ide kako treba i stalno želite da bude što gore i gore. Neka bude i neka vam Bog bude na pomoći. Šta govori zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju? To nije ništa novo, to je sve staro, kao i dosadašnji predloženi zakoni, zakonski projekti DOS-ovske vlade koji su konfuzni i skrpljeni. Upravo te zakrpe govore o ekspertima koji sede u Vladi. Kada poslanici Srpske radikalne stranke argumentovanim činjenicama pritisnu predlagače i dokažu da izmene nisu dobre, onda se opravdanja traže u nekim evropskim standardima, u zakonima koji treba da nas vode u Evropu itd. Mislim da ovaj aplauz koji ste sada čuli nije omeo poslanika Srpske radikalne stranke, ali je dao podršku novoj seksualnoj aferi DOS-ovske većine. (Glas iz sale: Tebe je to odavno prošlo.) Pošto imate žensku mrežu, možete isprobati to što ste izjavili. Gospodine predsedniče Skupštine, juče vam nije radila elektronska skalamerija, a danas ne rade mozgoviDOS-ovske većine.
Gospodo, molim vas da nastavimo sa radom.
Molim vas da mi omogućite da govorim o zakonu.
Molim vas bez dobacivanja, a vi pređite na amandman, pa da nastavimo sa radom.
Ne govori se o amandmanu, nego o zakonu u načelu, a većina i ne zna o čemu se ovde radi. Obećavaju se novi zakoni. Kada se ovde vidi da nešto ne štima, da škripi u predloženim zakonskim promenama, onda se govori o tome da se pripremaju novi zakoni, evo samo što nisu stigli, već su pripremljeni, a kada će stići to dobro može da se ilustruje i narodnom - kada vuku zaraste rep. Slično je i sa ovim zakonom o penzijskom i invalidskom osiguranju, koji brani ministar gospođa Matković. Ministar Matković kaže da se o ovom zakonu nema šta reći i zaista je malo rečeno sa njene strane. Međutim, od poslanika Srpske radikalne stranke već dosta je do sada rečeno, a ja ću pokušati da kažem samo deo onoga što smatram da je najbitnije u izmeni ovog zakona. Ministar kaže da ovaj zakon proizilazi iz opredeljenja za izmene u poreskim propisima i afirmaciju bruto zarada kao jedinstvene osnovice za obračun i plaćanje poreza. Zbog toga se moraju izvršiti korekcije u vezi doprinosa i obaveza socijalnog osiguranja i na taj način obezbediti sredstva za fondove penzijskog i invalidskog osiguranja. Možemo se složiti u tome da su svi zakoni koji su pre toga doneseni bili dobri, da nisu bili takvi nameti koje privreda može da izdrži, da privreda ima takve potencijale, mogli bismo se složiti da bi ova osnovica odgovarala jednoj razvijenoj evropskoj i privredno jakoj državi. Ovde je, gotovo snishodljivo, ministar Matković, pravdajući se donošenjem zakona iz radnog zakonodavstva, opravdala izmene osnovica na koje je dužan poslodavac da uplaćuje Fondu penzijskog i invalidskog osiguranja i upravo je tu suštinska izmena, i to loša. Verovatno je izlaganje gospođe ministra bilo telegrafsko upravo zbog toga što je i sama svesna da privreda neće podneti ovaj teret koji se nameće ovim zakonom. Materijalna sigurnost za penzionere i invalide ovim zakonom se dovodi još u teži položaj. Izmene i dopune ovog zakona dovode takođe u neravnopravan položaj određene kategorije korisnika zbog neusklađenosti republičkog i saveznog zakona, pa se takođe može postaviti pitanje po kojem će zakonu ostvarivati svoja prava i obaveze radnici koji rade u saveznim organima, a budu na budžetu Republike. Ili, možda ovde spremate nešto kao sledbenici Mesićeve politike, pa ste već otpisali Jugoslaviju. Dakle,privredanamje dovedenau teškostanje,što NATO bombama, što DOS-ovim kriznim štabovima od 5. oktobra, naravno i ranijim promašajima i sankcijama. Istina je da privreda nema tako snažna pleća da podnese takve namete koji se svim ovim zakonima, pa i ovim zakonom o penzijskom i invalidskom osiguranju, nameću poslodavcima. To bi DOS-ovska vlada trebalo da zna. Ako to ne razumeju studenti i ministri, loši đaci, ministri katapultirani iz Liliputanije, onda bar se nadam da bi šarmantan ministar penzijskog i invalidskog osiguranja trebalo da prihvati sugestije opozicionih poslanika i povuče Predlog zakona iz procedure, ne samo zbog narodne izreke - s kim si onakav si, već i iz praktičnih razloga. Iz razloga štoFond penzijskog i invalidskog osiguranja sa ovako visokim osnovicama neće biti napunjen, a da privreda ne doživi potpuno uništenje. Zakonom se predviđa da je poslodavac obavezan da uplati doprinose državi, pa čak i u slučaju kada nije u mogućnosti da isplaćuje zarade radnicima. Time će se postići negativan trend proizvodnje, radnici će ostati ne samo bez plata, nego i bez posla. To će izazvati ogroman broj radnika koji će postati socijalni slučajevi. Možda će nekoliko meseci i uspevati da se fondovi dopunjuju, a kada stane proizvodnja neće biti ni fabrika, ali ni fondova, naravno ni penzije. Ovako nedomaćinsko poslovanje slično je priči o domaćinu koji je jureći miša zapalio kuću. Zato bi bilo mnogo bolje da tu osnovicu koja odgovara snazi realne mogućnosti privrede i da se obećanje DOS-a usmeri u pravcu (kako je to u predizbornoj kampanji bilo) jačanja privrede i proizvodnje i naravno tada da ispunite obećanja data penzionerima, ali iz realnih izvora, dok realne izvore ne stvorite iz onih donatorskih sredstava koje ste obećavali u predizbornoj kampanji, od onih šest milijardi dinara. Šest milijardi dolara, oprostite na lapsusu. Vidite kako mi pomažu ovi iz DOS-ovske većine, jer sigurno da očekuju pomoć i sanjaju o njoj, pa ne mogu da pogreše kao ja. Ako niste u stanju da isplaćujete penzije iz realnih izvora, a to naravno sada ne možete...
Vreme.
Samo još kratko, s obzirom da su me ometali ovi što su dobili ovacije iz ove afere. Onda morate otvoreno reći radnicima, narodu da su vas Amerikanci slagali, pa ste i vi morali slagati narod i - strpite se, čekajte. Dokle da čekamo i živimo od tih obećanja? Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju koji predlažete nije čak ni ustavan, odnosno nije usklađen sa saveznim Zakonom, a doduše, mnoge druge zakone ste tako donosili i ne samo da nisu bili ustavni, nego nisu bili ni humani. Ovim zakonom želite da pokažete, tobož, brigu prema penzionerima stvarajući fondove na papiru, a valjda ste i sami svesni da gledajući novac budžeta i privrede možete videti samo fatamorganu. Ovim zakonom hoćete da kupujete vreme, u pravu ste, kako biste dočekali obećane donacije, a do tog vremena "crkni marvo, dok trava naraste". Ovaj zakon predstavlja pakleni plan za donošenje novih zakona, koji ima za svrhu da obezvređene privredne i prirodne resurse prodate u bescenjestrateškim partnerima. Zato ste i odložili privatizaciju, dok ne pripremite teren zakona, kojim haračite i otimate srpsku imovinu i srpsku dušu čupate.
Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić, a posle njega narodni poslanik Dragan Šormaz.
Poštovani predsedniče, potpredsednici, poštovani članovi Vlade, dame i gospodo poslanici, na dnevnom redu je Predlog zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, zakona koji je najvažniji za sve građane u Srbiji, jer od ovog zakona zavisiće kakve će penzije imati sadašnji radnici i poljoprivrednici kada budu stekli uslov za odlazak u zasluženu penziju. Dopune i izmene zakona su vrlo kratke, prethodnici su izneli sve što nije dobro u predloženom zakonu, tako da ću ja pokušati da ne ponavljam prethodnike, ako je to uopšte moguće. Ovaj zakon, kao i svi prethodni, predviđa da preduzeće mora prvo uplatiti penzijsko i invalidsko osiguranje, po datoj osnovici, a za radnike ako ima i koliko ima. Zašto država nije solidarna da uđe u rizik sa radnicima, pa da ostvarenu zaradu podele, radnik za platu, i država za doprinose i u tom delu da se pronađe neki mehanizam gde bi bili zadovoljni i fondovi i država, a i radnik.Smatram da će ovakvim doprinosima neko ostati bez ičega, tj. biće nezadovoljan. U prevodu znači da radnik mora da radi da bi napunio penzijski fond i državnu kasu, nezavisno od toga šta će primiti, a primiće malu platu i čekati obećanu penziju koju mnogi ne dožive da prime. Kod ovog zakona, kao i kod ostalih, ide se obrnutim redosledom, jer kakvo je stanje u privredi, teško ćemo primeniti zakone o porezima u praksi. Prvo, dali je trebalo da učinimo sve da pomognemo da privredu stavimo na zdrave noge, da povećamo proizvodnju i izvoz i stvorimo uslove i ambijent za naplatu poreza i doprinosa, ovako kako predlažemo u zakonu? Drugo, da li definitivno nema ništa od obećane pomoći sa strane, što je obećano građanima kada su bili izbori. Treće, da li smo definitivno odustali od štete u preduzećima koju su nam nanele NATO države i koju su dužne, po svim međunarodnim pravima, da nadoknade? Četvrto, pošto ne možemo da realizujemo nijednu pomoć, da li smo se odlučili da sav teret stavimo na leđa građanima Srbije kroz uvećano plaćanje svih poreza, dažbina i doprinosa? Morali ste, kao predlagači zakona, da ga dobro sagledate sa svih strana, jer smatram da ćemo ovim zakonom najviše štete naneti radnicima, koji će zbog osnovice za obračunavanje doprinosa izgubiti posao. U zadnjih nekoliko godina formirano je oko 200 - 300 hiljada malih privatnihpreduzeća i dovoljno je da zbog ovog zakona svako od njih otpusti samo po jednog radnika, a to je cena koju moramo da platimo, i po tom osnovu dobijamo 200 hiljada nezaposlenih, 200 hiljada radnika koji bi izgubili posao zbog visoke osnovice. Dalje, niko neće dalje zapošljavati radnikepo ovim uslovima, pa ćemo dobiti veći broj nezaposlenih. Najgore će proći oni sa visokom spremom, jer poslodavac se neće odlučivati za njih, upravo zbog plaćanja poreza po ovim osnovicama koje su date u zakonu. Kod promene zakona izvrši se nekoliko izmena, a onda Vlada propiše primenu zakona, gde se mnoge stvari ne vide sada već kada se dobije rešenje. Navešću samo jedan primer, usvojili smo Zakon o porezu na dobit preduzeća. Za prošlu godinu ko je iskazao dobitak, dobio je rešenje da plati porez na dobitak i to je u redu. Preduzeća koja su iskazala dobitak, dobila su to, i ja sam dobio u svom preduzeću, i to je plaćeno. Zatim, dobijamo drugo rešenje, utvrđuje se akontacija poreza na dobit za ovu godinu, koju takođe moraš da platiš, bez obzira da li ćeš u ovoj godini poslovati sa dobitkom ili sa gubitkom. Šta to znači? To znači da mi unapred, podeljeno na 12 meseci, moramo da platimo dobit, akontaciju u ovoj godini, a da li ćemo poslovati sa dobitkom ili sa gubitkom, to uopšte nije bitno. Znači, plaćaš nešto što je nepoznato na kraju godine. Da li je baš moralo ovako? Možda zbog ovog načina neko na kraju godine iskaže gubitak, a bez ovoga bi mogao biti u dobitku. Šta toznači? Znači da na početku kada plaćaš sve poreze, platiš dobit za prošlu godinu, platiš akontaciju, dobit za ovu godinu, iako ne znaš da li ćeš da je ostvariš. Verovatno nećeš imati pare za poslovanje i sve ostalo, i na kraju verovatno možeš iskazati od pozitivnog, negativno stanje. Plašim se da mnoga preduzeća neće moći da plate sve poreze, i da ćemo u ovoj godini najviše primenjivati član koji stoji u svakom donetom zakonu: "Ako poslodavac do 30-og u mesecu ne isplati poreze i doprinose za prethodni mesec, inspektor će doneti rešenje o zabrani rada do 90 dana". Plašimo se da u ovoj godini ne bude najviše takvih rešenja, da mnoga preduzeća budu zatvorena, a mnogi radnici izgube posao. I na kraju, samo da podsetim, danas je 9. maj, Dan pobede nad fašizmom, i koristim priliku da u ime poslaničke grupe SPS-a odam poštu svim žrtvama fašističkog terora. Hvala.
Treći put?
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je još jedan u nizu zakona koji su proistekli iz onog strašnog zakona o budžetu i ovo je jedan u nizu zakona koji neće proizvesti posledice koje su predviđene, ili ste ih možda proizveli, odnosno posledice na koje ću da ukažem, ali ih niste pomenuli u obrazloženju. Pokušali ste da u obrazloženju zakona prikrijete mnogo toga negativnog što ovaj zakon izaziva. Predlagač zakona nema mnogo veze sa realnošću i nije se potrudio da unazad nekoliko godina proveri kako je to izgledalo, kakvo je bilo stanje u privredi Srbije, na koje načine je Vlada Republike Srbije morala da se dovija da obezbedi kakve - takve uplate u fond za infalidsko i penziono osiguranje. Da se predlagač potrudio, ne bi prepisao osnovice iz Zakona o zapošljavanju, zato što je to apsolutno nemoguće poslodavcu da ispuni. Vidite, do sada su bile osnovice na neto zaradu; kada neto prevedemo u bruto, dobili bismo neke druge osnovice, ali za mene je bilo ... 470 dinara za stručnost stečenu doktoratom 2.300 novih dinara. Mi smo neprekidno bili izloženi zahtevima poslodavaca, sindikata, privrednih komora, koje su zastupale određene poslodavce, određene grupacije poslodavaca, da i takve osnovice smanjujemo. Vlada je na to imala pravo po članu 149a Zakona, do 50%. Znate, lepo je to napisati da će jedna tekstilna fabrika morati da plati za najnižu cenu rada osnovicu prema nekoliko hiljada dinara. Ali, ta tekstilna fabrika neće moći, neće imati odakle da vam plati te doprinose. Lepo je napisati u obrazloženju da na ovaj način predlagač zakona želi da sva primanja zaposlenog uđu u njegov penzijski osnov, da bi imao veću penziju, ali izbegavate da kažete da je to i do sada bila zakonska obaveza, zato što je članom 157. stav 2. bilo predviđeno da se do sanacije fonda, na sva primanja zaposlenih uplaćuju doprinosi za penzijsko i invalidsko osiguranje, pa tu ulazi ovaj čuveni topli obrok i regres i sva ostala lična primanja. Moram da vas upozorim, zato što sam bio svedok da ljudi koji vode velike fabrike, koji brinu o hiljadama ljudi, dođu i pruže nam podatke o tome da su plate u njihovim fabrikama ispod 50% prosečne zarade u Republici i da oni više ne mogu da stvore. Zemlja je tada bila pod velikom blokadom. Naša tekstilna industrija orijentisana je na "lom" poslove, na doradu, na izradu prema šablonima, čak i sa koncem koji dostavi strani partner. Kad je to stalo, a sada to još uvek stoji, onda više nisu imali šta da rade. A ko će to u Srbiji da kupi svake godine novi kaput ili novo odelo, da bi tekstilne fabrike, koje imaju kapacitete za izvoz a dosta zastarelu tehnologiju, mogle da rade tako dobro da isplaćuju zarade i da obezbeđuju ono što država od njih traži. Kamo lepe sreće da svi poslodavci mogu da isplaćuju ovakve osnovice na kakve vi predviđate i poreze, i doprinose, i doprinose za invalidsko i penzijsko osiguranje. Mi smo bili prinuđeni da to predvidimo zakonom i da to skoro za sve poslodavce obezbeđujemo, jer je privreda dolazila pred stečaj. Vi sada taj stečaj predviđate, planirate i rigorozno ćete se ponašati. Poreski organ će biti dužan da utvrdi da li je isplaćena plata i da li su uplaćeni doprinosi. Ako plata nije isplaćena, nema sankcija, nikakve kazne nema, ni zapisnik o tome nećete da pravite, ali, ako nisu uplaćeni doprinosi, počinju kazne. Znači, zaboravljate jednu mnogo veliku obavezu, da ljudi u ovoj zemlji rade i da primaju platu. Vas to, kao jednu vlast koja je dobila ove predloge zakona od EU, uopšte ne interesuje. Vas samo interesuje onaj drugi deo - nije uplatio doprinose, zatvori mu radnju do 90 dana, zatvori preduzeća do 90 dana, a onda će u tih 90 dana da se stekne, ne samo za te doprinose koje je dugovao, nego i za plate za ta tri meseca i za doprinose za ta tri meseca. Onaj ko ne radi - kako - da rasproda ili da više ne otvori, da ne skine katanac sa te fabrike? Ne znam zašto, ne znam kako, ne znam koji je motiv, izuzev da motivi nisu časni, izuzev da su motivi nečiji, tuđi, a da mi samo izvršavamo. Kako da tumačimo obrazloženje da dolazi do povećanja osnovice, pa to je valjda svima jasno, do drastičnog povećanja osnovice doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje, a onda nam predlagač zakona kaže - doći će do smanjenja postojeće stope doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje. Kada? Ono što nije predviđeno Predlogom zakona, mogu da budu samo obećanja u obrazloženju zakona, ali smanjenje stopa se vrši zakonom, a ne obećanjem. Čak se predviđa tako veliko smanjenje stopa da će biti umanjeni prihodi u fondu, pa će fond morati čak i iz budžeta da se namiruje. Ovo su priče za malu decu. Prvo nam povećate osnovice, a onda kažete - tako ćemo mnogo smanjiti stope da će biti još manje prihoda u fondu, pa ćemo mi iz budžeta. Pa zašto onda povećavate osnovice? Zašto povećavate osnovice, ako to neće doneti potrebne prihode u Fond za invalidsko, penzijsko i socijalno osiguranje? Ne znam zašto predlagač zakona čini ono što ne može da izađe na dobro? To što vi, tobože, brinete da li će on, kada krene u penziju, da ima uplaćene doprinose na sva primanja koja je imao za vreme rada, to su samo priče. Vi ne brinete o tome hoće li on idućeg meseca primiti platu, vama to nije zanimljivo. Donošenje zakona pravdate velikim, visokim ciljem da kada napuni 35 - 40 godina staža ima u tim uplaćenim doprinosima sve što je primio dok je radio, a da li će idućeg meseca da primi platu, to ovaj zakon uopšte ne reguliše. Ne kaže ovaj zakon šta će biti ako prestanu ljudi da primaju plate,šta će biti ako prestanu da uplaćuju doprinose? Zatvorićemo preduzeće do 90 dana, šta će biti 91. dana, šta će biti, gospođo, 91. dana, ako on ne bude mogao da namiri za 120 dana doprinose? Za onih 30 koje je dugovao i za ovih 90 koji su se u međuvremenu stvorili? Šta kaže zakon, hoće li se produžiti na još tri meseca, hoće li se produžiti na još 6 meseci, ide li u stečaj poslodavac? Koliko će preduzeća otići u stečaj u roku od četiri meseca, od dana kada stupi na snagu ovaj zakon, i kome je u interesu da preduzeća odu u stečaj? Zakon o privatizaciji - zašto nam ne dostavite već jednom taj Predlog zakona o privatizaciji? Već ga afirmišete u mnogim sredstvima informisanja. Već pričate o odredbama, a mi, narodni poslanici, uopšte nismo videli taj predlog zakona. Da imamo taj predlog zakona, možda bismo mogli još argumentovanije da se suprotstavimo donošenju ovih zakona. Ovako samo naslućujemo i samo govorimo o svojim slutnjama, ubeđeni smo da ovo sve radite zbog privatizacije koja se priprema na jesen, zbog privatizacije preduzeća koja su svakako sposobna za privatizaciju. Ni tu vas neće interesovati preduzeća koja niko neće. O čemu govorite u sredstvima javnog informisanja - o cementarama, o elektroprivredi. Pa lako je naći kupce, postojali su lobiji u Vladi Republike Srbije koji su za procenat dovodili razne kupce u cementare. A šta ćemo sa Fabrikom vagona u Kraljevu, sa "Magnohromom", "14. oktobrom", šta ćemo sa Fabrikom automobila u Kragujevcu? Šta ćemo sa "Sartidom", sa "Gošom", šta ćemo sa velikim gigantima (koje ni vi, ni mi nismo stvorili, stvarali su ih naši očevi) u kojima rade desetine hiljada zaposlenih. Šta ako ih niko ne bude hteo? Najlakše je da mi dobacite iz sale i da kažete - neka idu u stečaj. Mislim da to nije rešenje. Hvala vam lepo.
Izvolite. Gospodin Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, rasprava i o ovom predlogu zakona pretvorila se u svoju suprotnost. Rasprava ne bi smela da bude rasprava o Zakonu o privatizaciji. Mi možemo da razgovaramo, ja to često govorim, o pretpostavkama, o onome što će današnja vlast i poslanička većina raditi u parlamentu i možemo da govorimo o onome što ste vi, kao današnja opozicija a prethodna vlast, radili. Budite sigurni, niko iz Vlade neće kompenzirati preduzećima neuplaćeni doprinos tako što će od njih uzeti stan i reći - nema veze, zaboravili smo dug. Budite sigurni. Toliko o činjenicama. Praktična osnovica jeste naše nastojanje da radnicima obezbedimo elementarnu sigurnost. Ona je uvećana samo za ono što je promenama koje smo mi uveli u privredni ambijent zarada radnika njegova plata. Ništa više i ništa manje, jer su i regres, i topli obrok, naknada za terenski rad - njegova zarada. I, on ima pravo da raspolaže tom svom zaradom i sasvim sigurno mi nismo Vlada koja će se prema njemu ponašati onako kako su se ponašale vlade tokom poslednjih 10 godina. Nezaposlenih je 730.000, 770.000 fiktivno zaposlenih, 1.600.000 penzionera, 800.000 izbeglica, 2.100.000 formalno zaposlenih - to je situacija koju smo mi zatekli u ovom društvu i to je ono što mi danas pokušavamo da rešimo. Nema tu prostora za takvu vrstu političke kritike sa kojom se mi suočavamo u raspravi o ovom zakonu. Šta je predmet te kritike - osnovica? Osnovica je promenjena i ona nije 470 dinara, neto osnovica, već 1.700.Bila je 470 dinara 1998. godine i mi smo je promenili, zato što je ona bila ponižavajuće mala, mizerna. To je bila uvreda za radnike. To je ministarstvo koje je izašlo sa ovim predlogom zakona uradilo - sa 470 dinara podiglo je na 1.700. Tih 1.700 uvećavamo samo za taj bruto princip za 1.400 dinara, koji predstavlja zbir i regresa i toplog obroka, naknade za terenski rad. To su činjenice i ništa drugo. Nemojte da govorimo o zakonu o privatizaciji, jer kada govorimo o zakonu o privatizaciji opet možemo da govorimo samo na osnovu argumenata, a ti argumenti ne idu u prilog onima koji danas kritikuju nas kao vlast. Ne idu zbog toga što ova država nije ništa učinila po pitanju rešavanja brojnih problema koji su se pojavili kao posledica delimične transformacije vlasništva, i sasvim sigurno ne idu u prilog nama koji pokušavamo da ovako tešku situaciju rešimo bez ozbiljnih socijalnih potresa. Jer, u socijalnom nemiru niko ne može biti zadovoljan, pa ni oni koji na takvom odnosu mogu graditi svoju političku budućnost. Dakle, vratimo se na raspravu o Predlogu zakona koji je na dnevnom redu, razgovarajmo o argumentima, nemojmo da govorimo o pretpostavkama jer zakon o privatizaciji danas nije na dnevnom redu.
Da li smo se dogovorili pre 15 dana da na pominjanje bivše vlasti i sadašnje vlasti nema replike? [[U međuvremenu poslanik Tomislav Nikolić traži repliku.]] Nije bilo. Dogovorili smo se da na - bivši režim, sadašnji režim, bivša vlast, sadašnja vlast - nema replike. Evo, i drugi deo bivše vlasti se javlja [[Komentari iz sale se ne čuju]] i gde mi tu da stavimo tačku, još samo da se pojavi neko iz JUL-a i onda smo..... Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam ovaj predlog zakona pregledao sa ljudima koji su vezani striktno za ovaj zakon. Znači, sa stručnjacima koji rade u Fondu za penzijsko i invalidsko osiguranje u gradu iz koga dolazim, u Smederevu, i sa njima sam pripremio ovo što ću vam sada reći. Sadašnje stanje u Fondu za penzijsko i invalidsko osiguranje karakterišu pre svega konstantna nestašica para koja mora da se nadoknadi od strane budžeta, i odnos aktivnih osiguranika i penzionera koji je jedan prema jedan. Analizirajući predlog zakona može se doći do zaključka da je ovo jedna od prvih mera za pokušaj reforme sistema, što znači i prekidanje sa starim stanjem, odnosno dovođenje Fonda do stanja da može da funkcionišebez gubitaka, na osnovu naplate doprinosa, a istovremeno podrazumeva u daljoj fazi proces privatizacije i tržišnog prestrukturiranja privrede. Predloženim izmenama uvodi se režim veće finansijske discipline poslodavca. I po do sada važećem zakonu, kao što reče gospodin Nikolić, po penzijskom osiguranju poslodavac je bio dužan da plaća doprinose na ostala lična primanja, ali to nije ulazilo u penzijski osnov. Radniku je na tekući račun išla uplata ličnog dohotka, toplog obroka, regresa, pa je on verovao da mu je to zarada koja ulazi u penzijski osnov. Međutim, nezadovoljstvo je nastajalo na kraju radnog veka kada je očigledna nesaglasnost platne liste i obračuna penzijskog osnova. Sistem obračuna je tako mogao da posluži i za razne vrste malverzacija poslodavca. Fond za penzijsko i invalidsko osiguranje ima ovlašćenja da kontroliše i naplaćuje doprinose, ali se kontrola uglavnom odnosila na ostala lična primanja koja nisu ulazila u penzijski osnov. Izmenom tog člana 125. stav 6. dobro je regulisano da je poslodavac obavezan da plati doprinos na najnižu osnovicu. To je odredba kojom se radnici štite, jer će im, nezavisno od isplate zarade, biti uplaćen doprinos, pa tako neće imati problema kod ostvarivanja prava na penziju. Primenom ovog člana svako će imati utvrđen minimalni penzijski osnov, što ide u prilog razmišljanjima o obaveznom i dobrovoljnom penzijskom osiguranju u nekim budućim vremenima. Član 10. stav 4. predviđa mogućnost zabrane obavljanja delatnosti u trajanju od 30 do 90 dana poslodavcu koji ne postupi po nalogu nadležnog organa, u skladu sa ovim zakonom. Tačno je da će poslodavci imati problema zbog ove odredbe, ali treba znati da će problema biti samo za preduzeća koja nemaju pozitivne rezultate poslovanja, s obzirom da se mora voditi računa da nama ubuduće trebaju zdrave firme koje imaju perspektivu, a ne fiktivna preduzeća bez budućnosti. Članom 11. briše se član 149a, čime se ukidaju odredbe kojima je dosadašnja vlada određivala umanjene osnovice koje nisu davale očekivane rezultate u privredi, jer veliki broj preduzeća nije ni iskoristio mogućnost da isplati zaradu i uplati doprinose na umanjenu osnovicu zbog lošeg poslovanjatako da ni Fond ni osiguranici po tom osnovu nisu mogli da ostvare prava ni u zdravstvenom, ni u penzijskom osiguranju. Jednostavno, kao i svi ostali zakoni koje smo do sada doneli i koje ćemo doneti u budućem periodu, ovaj zakon, naravno, nije savršen, ali mi i ne živimo u nekom savršenom društvu. Znamo šta smo nasledili od prethodne vlasti i zbog toga je ovaj zakon dobar jer je jedan korak napred, korak ka promenama koje smo mi obećali biračima i zbog kojih smo pobedili na izborima i naravno da birači očekuju da ovako nešto uradimo jer su nas zbog toga i izabrali. Uostalom, ne bi sadašnja opozicija izgubila izbore da je sve bilo kako treba u prethodnom zakonuo penzijskom i invalidskom osiguranju i u svim ostalim zakonima. Nama je zbog toga jasno zašto se gospoda iz opozicije bore protiv primene tj. usvajanja ovakvog zakona, ali to je, normalno, njihova stvar. Mi ne treba mnogo da se jedimo zbog toga, nego treba jednostavno da usvojimo ovaj predlog o izmenama i dopunama ovog zakona i ja ću glasati za ovaj predlog zakona, kao i svi ostali poslanici DSS u ovoj skupštini. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milan Stanković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju je još jedan od zakona koji se usklađuje sa tzv. bruto principom. O razlozima protiv uvođenja bruto principa već je bilo dosta govora. O tome se govorilo i na prethodnim sednicama kada su usvajani neki drugi zakoni. Neću o tome, ali ću se zadržati samo na Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. U članu 2. stav 1. kaže se da osnovicu na koju se obračunava i plaća doprinos za osiguranike - zaposlene čini zarada, u skladu sa zakonom, odnosno kolektivnim ugovorom, na osnovu kojeg se utvrđuje penzijski osnov. U predloženom zakonu se određuje minimalna osnovica na koju se po stopi koju odredi fond plaćaju doprinosi. Nigde nema određeno u zakonu kolika je ta stopa. Ako se pogleda, u članu 2. zakona, koliki su iznosi određeni kao osnovica za plaćanje PIO, videće se, prema sadašnjem stanju u našoj privredi, da su osnovice neprimereno visoke. Tako na primer, za poslove za koje se zahteva stručnost koja se stiče magistraturom ili specijalizacijom na osnovu fakultetskog odnosno visokog obrazovanja, a to je 7. stepen, gde i ja spadam, osnovica za uplatu PIO iznosi 10.510 dinara. Trenutno moja primanja iznose 7.400 dinara, a kada se na to doda 14% poreza uz topli obrok i regres, to iznosi 9.836 dinara, a predlagač je odredio cifru od 10.510 dinara. Prema tome, smatramo da su osnovice neprimereno visoke i kada se tome doda da poslodavac obavezno mora da uplati fondu doprinose za plate, ako ima, to jasno govori da se zaposleni stavljaju u jedan nepovoljniji položaj nego ranije. Nepovoljniji je položaj, jer ovako visoke osnovice su veliko opterećenje samo za poslodavca koji će teško moći da uplati doprinose fondu, i ako ih uplati za zaradu zaposlenih ostaće malo ili nimalo, u ovim uslovima kada nam privreda veoma loše radi. Kada dodamo i poreze na fond zarada, gde spadaju plata, topli obrok, regres - videće sami građani koliko će im ostati u džepu. Druga ozbiljna primedba se odnosi na kaznene odredbe u članu 10. ovog zakona. Te kaznene odredbe o kojima su i prethodnici govorili su po našem mišljenju veoma rigorozne i mogu ionako posustalu privredu još više da unazade. Znači, i prethodnik, gospodin Tomislav Nikolić,govorio je šta će se desiti ako ustanova nije imala dovoljno para da plati doprinose, nije imala dovoljno para ni za plate - prestaće da radi tri meseca, a posle tri meseca, šta će se dogoditi za ta tri meseca da bi ta firma uopšte mogla da počne da radi. Sa ovakvim i ostalim zakonskim rešenjima namera Vlade je očigledna. Prvo, da natera poslodavce da otpusti višak radnika i drugo, da preduzeća koja i inače teško posluju na kraju prestanu sa radom. To što će se desiti ovakvim zakonskim rešenjem nije u interesu ni poslodavcima, a posebno ne zaposlenima. Iz tih razloga, ja ću ponoviti ono što se više puta već čulo za ovom govornicom, a to je da je prvo potrebno obnoviti privredu koju imamo, pa tek onda donositi zakone i propise koji će privredu unaprediti i omogućiti da se sa lakoćom ovakvi zakonski predlozi i ovakva zakonska rešenja primenjuju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić, a posle njega narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde smo čuli da su ove izmene i dopune Zakona o invalidskom i penzionom osiguranju u stvari sve isto, samo malo drugačije. Malo je drugačije, zato što se uvodi novi princip, znači jedinstvena osnovica na bruto lični dohodak. Tu se sada suštinski sve menja. Šta bi to trebalo da obezbedi, govorilo se već više puta ovde. Nije sporno da je to i dobra varijanta, međutim u nekom drugom vremenu i na nekom drugom mestu. Sigurno, da nije privreda ovakva kakva jeste, da nije posledica desetogodišnjih sankcija, blokada, bombardovanja, čuda, sve što se dogodilo u ovoj zemlji, da je privreda imala neku podlogu na koju bi mogla da odgovori, ovaj bi princip imao i rezultate, kada je u pitanju fond PIO. Međutim, ovo će dovesti do jednog začaranog kruga gde ćemo imati sada otpuštanje radnika, jer poslodavac neće biti u stanju, sem da plati doprinose, da plati i lični dohodak i sve ostalo što je u mogućnosti da isplati radnicima. Neminovno će dovesti do otpuštanja radnika, pada proizvodnje i stvoriće se začarni krug od kojeg niko živ u ovoj državi neće imati koristi. Kada je u pitanju količina novca u fondu koja će se prikupiti, tu imamo procenu iznosa finansijskih sredstava potrebnih za sprovođenje zakona, što je dato u ovom zakonu,gde piše - prelazak sa neto na bruto osnovicu u koju se uključuju neka druga lična primanja, predstavlja povećanje osnovice za plaćanje doprinosa za PIO. Iz istih razloga, doći će do smanjenja postojeće stope doprinosa za PIO. Procena je da će predloženim osnovicama i stopama Republički fond za PIO zaposlenih stvoriti nešto manji prihod koji će se nadoknaditi iz budžeta Republike. Znači, mi imamo sada situaciju da ćemo imati manji prihod za penziju. Možda to i neće biti manji prihod, ako se napravi jedna matematička procena. Imali smo inflaciju kako je rečeno u aprilu 9%, imali smo inflaciju od Nove godine popriličnu: povećavanje cene lekova preko 100%, mleka preko 100%, hleba preko 100%, struje 60 i nešto posto i imali smo, na drugoj strani, smanjivanje cena kugličnih ležajeva, turbina za prekookeanske brodove, kavijara i viskija, pa to sada kada se izračuna to dođe plus 10. Međutim, šta imaju penzioneri od toga? Sa ovim povećanjem cena smanjiće se broj penzionera, pa kada se uzme u obzir smanjenje broja penzionera i smanjenje priliva sredstava u penzionom fondu, to će se nekako i na neki način izravnati. Prema tome, mi imamo jednu varijantu da DOS-ova vlada sada u jednoj utakmici sa penzionerima, da li će biti manje penzionera, da li će biti manje novca u fondu za PIO, vodi jednu ozbiljnu borbu. Sada su penzioneri u ovoj situaciji u prednosti, jer sada je proleće, pa ima malo ovog zeleniša, povrća, vitamina. Tu možda manje lekova uzimaju, manje para izdvajaju za tu svrhu. Tu su oni u prilici, pa će DOS-ova vlada tu imati problema. Inače, da je zima u pitanju, onda bi jednostavno to bilo, isključi se struja, grejanje, lekovi skoče preko 100% i automatski oni smanjuju broj penzionera i na taj način imaju bolju situaciju, kada je u pitanju priliv sredstava i mogućnosti da penzioni fond obezbedi sredstva za penzije. Tu imamo, praktično, jednu vrstu populacione politike koju DOS-ova Vlada sprovodi prema penzionerima i uopšte prema stanovništvu. Ima i pozitivnih mogućnosti kada je u pitanju populaciona politika, jer DOS-ova Vlada razmišlja, pored smanjivanja broja penzionera, i o povećavanju nataliteta i to sprovodi u najvišim krugovima Vlade i to treba pozdraviti, jer ipak je nama bela kuga dosta zla nanela i to povećanje nataliteta koje je trenutno u samoj Vladi DOS-a, verovatno će dati u budućnosti vrlo pozitivne rezultate.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković, a posle njega narodni poslanik Miomir Ilić.
Dame i gospodo, predizborna ili izborna koalicija DOS je u onom periodu kada smo se nadmetali da dobijemo poverenje birača, obećavala da ima spremljenih 200 ili 300 novih zakona koji predstavljaju nova sistemska rešenja, gde će se iz korena menjati sistem i naplate poreza, i privređivanja, i politički sistem itd. Sada dobijamo neke zakone koji su navodno privremeni, koji predstavljaju neki prelazni period, pa će se to kasnije opet rešavati. Dakle prvo, nije tačno da ste imali spremljene zakone, imali ste samo želju da biračima pokažete, kako biste zaslužili njihovo poverenje. Sa svakim novim zakonom kažete - biće vam bolje, samo ne kažete kada će nam biti bolje, jer verovatno želite da to bude iznenađenje. Ali, preživeli smo nekako ovo naše gore. Ovo vaše bolje, ako ovako nastavite, teško ćemo preživeti. Već je rečeno da svi ovi zakoni proističu iz Zakona o budžetu i sada je potrebno ona planirana sredstva prikupiti. Pri tome se ne biraju sredstva i pri tome se ne vodi računa da li će oni koji treba da daju ta sredstva moći da izdrže ovo što im sada namećete. Visoke osnovice na koje se obračunava i plaća doprinos za osiguranike, odnosno zaposlene, nosi specijalnu oznaku AKM - ako može. Ali, pitanje je da li će i koliko će obveznika moći da plati doprinose na ovako visoko postavljene osnovice? Država se stavila iznad zaposlenog. Ona mora da namiri svoje potrebe, svoje prihode, a plata zaposlenom ne mora biti isplaćena. Dolazimo do toga da će nam možda bivi veće penzije, ali treba preživeti do penzije, treba za to vreme primati platu. Ako poslodavac ne bude bio u mogućnosti da isplaćuje i platu i doprinose, moraće da isplaćuje doprinose, a plata može i da sačeka. Mi smo i prethodnom izvestiocu, odnosno, predstavniku Vlade, ministru za rad i zapošljavanje, pokušali da skrenemo pažnju na neke nerealnosti u Predlogu zakona, ali njemu nije vredelo govoriti jer ga to zaista nije interesovalo. Doduše, njega nema u sali, ali tu je jedan njegov bliski rođak, kao narodni poslanik sedi ovde među nama. U DOS-u je nekako sve povezano, muž i žena, ljubavnik, prijatelj, itd., pa će mu taj njegov rođak to sigurno preneti. Ovima koji dobacuju kažem da Miroslav Ilić mnogo bolje peva od svog zeta, pa pusti tasta da to uradi. Vi steukinuli čak i onu mogućnost koja je bila predviđena ranijim članom 149a, da se poslodavcu može za 50% umanjiti plaćanje doprinosa, ukoliko to bude opravdano i ukoliko pod određenim uslovima Vlada nađe za shodno da mu to umanji. Bar ste to mogli u ovom prelaznom periodu da zadržite. Čudno je ovo u članu 10. da se stalno preti zabranom obavljanja delatnosti, da li 30 ili 90 dana. Teško će neko podneti da 90 dana ne radi, a da za to vreme mora da isplaćuje sve obaveze prema državi, poreze i doprinose. Kao što je već rečeno, ovo je uveliko priprema za donošenje zakona o privatizaciji. Meni je žao što moram to da kažem, iako se šef poslaničke grupe DOS-a ljuti zbog toga, ali mi to nismo dobili. Trebalo bi da dobijemo Predlog zakona o privatizaciji, kako bismo o tome objektivnije govorili. Šef poslaničke grupe DOS-a kaže da Vlada neće kompenzirati dugove preduzećima tako što će od njih dobijati stanove, neko iz Vlade, verovatno. Traži da mu verujemo na reč. Oni su govorili da će biti časni, da će biti moralni, da će biti nešto kao nadljudi, verovatno, da će voditi računa o svom ponašanju, da ničim neće ukaljati obraz ni DOS-a, ni Vlade, a evo šta doživljavamo da nam se ministri, funkcioneri, maltene goli jure po kancelarijama. Znači, ne možemo verovati, jer ste prekršli to prvo obećanje. Ministre, mi ne možemo od vas tražiti da povučete ovaj zakon, s obzirom da su prethodni zakoni doneseni i da se radi samo o usaglašavanju osnovice. Bilo bi poželjno da Vlada još jednom razmotri ceo ovaj paket zakona i da, pre nego što budu objavljeni u "Službenom glasniku" i pre nego što predsednik Republike potpiše ove zakone, učinite još jedan napor, razmislite malo o tome. Možda je ovo prilika za neko buduće vreme, da donosimo i ovakve zakone sa ovakvim osnovicama i ovako rigidne, ali u ovom trenutku sigurno nije. Bar nekoliko preduzeća u Nišu, velikih preduzeća, neće moći da ispune zahteve iz ovih zakona, ne samo ovog zakona koji danas osporavamo, nego i prethodnih zakona. Uzmite kao primer "Niteks", tu je bio i ministar za privatizaciju, obilazio je to preduzeće, kao i ministar za rad. To je preduzeće koje ima šansu da opstane, ali će ovim biti teško pogođeno i mnogo toga će se pokvariti u odnosu na ranije, a ranije nije bilo sjajno. Ukoliko i ovaj zakon danas dobije zeleno svetlo i ukoliko narodni poslanici u ovoj skupštini, znači, parlamentarna većina, usvoji ovaj zakon, još jednom ćete pružiti dokaze za našu tvrdnju da je DOS najgori.
Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić, a posle njega Slobodan Pavlović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, u jučerašnjem uvodnom izlaganju gospođa ministar je rekla kroz tri minuta, koliko je govorila, da je zakonsko rešenje koje je vrlo bitno kako za one ljude koji su sada u penziji, tako i za nas koji se pripremamo za penziju, perspektiva i da u tim trenucima ne može više ništa drugo da kaže nego da je to usaglašavanje sa postojećim zakonskim propisima i prilagođavanje prelaska svih propisa koji su u prethodnim danima doneti ovde u parlamentu, sa neto na bruto zaradu. Da nije to baš tako prosto, ja ću u svom izlaganju da vam kažem nekoliko pokazatelja. Pre svega, drastično povećanje osnovice za doprinose za PIO, a bez tačnog saznanjana koji način će stope doprinosa biti umanjene, za privredu Srbije koja je u proteklih godina imala dosta problema, i to evidentno. Da li je to samo kriva ona većina koja je vladala u ovoj našoj republici, to sigurno da jeste, ali treba da znamo da su i otežavajući faktori bili ti koji su nagoveštavali da će privreda tako u tim teškim uslovima da radi. Tako je rekao predsednik poslaničke grupe DOS-a da 730.000 radnika ne radi, da 770.000 radnika radi, juče je rekao privremeno, a sad fiktivno. Taj podatak je tačan i ja kao privrednik mogu to da potvrdim. Ali, sigurno da su tih 700 i nešto više hiljada radnika, koji privremeno i fiktivno radi, radili u tim uslovima onako kako su uslovi omogućavali, odnosno onemogućavali. Naša privreda je svoju stabilnost i svoj opstanak ovde i sve društvene nadgradnje, školstvo i zdravstvo, onako kako je bilo, sigurno dobro uradila i doprinela onoliko koliko je mogla, za taj trenutak koji je bio. Sigurno nije bio lak i nije bio sigurno u perspektivi. Da je to tako, da su i postojeći zakonski propisi koji su govorili o vlasničkoj transformaciji već uradili nešto da su brojna mala i srednja preduzeća bili nosioci ovakvih privrednih tokova, Vlada koja je svojim programom dala koncepciju privrednog razvoja u malim i srednjim preduzećima, to potvrđuje, jer je to u prethodnim zakonskim rešenjima doneto. Ali, obećanja koja je Vlada dala 25. januara, kada je premijer ovde, zajedno sa ministrima, dao jednu perspektivu - porast industrijske proizvodnje od 5%, inflacija od 30%, donatorstvo poznatih i čuvenih NATO agresora na našu zemlju - sada, posle 100 dana rada Vlade, možemo da konstatujemo da to nije istina, a premijer Đinđić rekao je u svojoj završnoj rečenici da je ovo Vlada brzine i ekspeditivnosti, da je ovo Vlada koja neće da laže i neće da krade. Mogu da kažem posle 100 dana, kao privrednik i kao učesnik u ovoj raspravi, da je teška reč laž, ali da je ovo neistina. Neistina proističe iz činjenica, pre svega: inflacija za prva četiri meseca ove godine prešla je preko 15%, porast cena raznih proizvoda i životnih namirnica govori da će u narednom periodu ta inflacija da bude drastično veća, od porasta industrijske proizvodnje od 5% nema ništa, ovi privredni subjekti koji rade ovako kako rade ne rade uopšte, ništa se ne radi niti u infrastrukturi, niti u nekoj proizvodnji, nego samo ono koliko može da se preživi i koliko može da ono što je određeno do 5. oktobra da se od tog 5. oktobra nešto naplati. Prema tome, ne mogu da kažem da ta mala i srednja preduzeća nisu bili nosioci takvog privrednog razvoja, već, nasuprot, mogu da tvrdim da su oni uredno plaćali i izmirivali doprinose za penziono, invalidsko i zdravstveno osiguranje, a da nisu možda plaćali doprinose neki drugi subjekti, kao što su javna preduzeća. Navodim primer elektroprivrede, ŽTP i ostali, koji sada ne plaćaju te doprinose, jer iz podataka koje imam - za mesec april elektroprivreda nije platila penziono, invalidsko, zdravstveno i socijalno osiguranje. Želeo da taj podatak znam, pa onda da razgovaramo. Nije stabilnost i nestabilnost u malim i srednjim preduzećima ta perspektiva, nego je naš zadatak ovde da stabilizujemo javni interes, da uvedemo u kolotečinu privredne tokove od opšteg interesa, a perspektiva nije u gašenju malih i srednjih preduzeća. Ovim zakonskim rešenjem, odnosno članom 125. govori se ono što želi Vlada, a za šta se i ja zalažem, da pre svega ova finansijska disciplina bude poštovana, jer kada bi svi poštovali tu finansijsku disciplinu, onda nijedan zakon ne bi bio nerealan. Svaki zakon je dobar čim bude donet, a donet je na način kako se i sada donosi, uz konstataciju da ipak amandmane koje ovde opozicija predlaže treba malo da poslušate, da oslušnete i da vidite da oni nisu zlonamerni, nego da su dobronamerni. Ako i ovako primenimo ovaj član da u roku od 30 dana, ukoliko se ne plati doprinos za penziono, invalidsko, zdravstveno i socijalno, da će se pristupiti drastičnim kažnjavanjima poslodavca i kažnjavanju onih privrednih subjekata koji sada rade onako kako rade. Navršava se 61 godina od proglašenja fašističke agresije na Evropu, a 9. maja pobedili smo Nemačku, zajednički, a nismo dobili od tog donatora ni jedan jedini dinar, ni jedan jedini cent, ni jednu marku. Da smo dobili te marke, mi bismo obnovili tu privredu. Da li bi bila privatna ili društvena, sigurno bi nam dobro doprinela, ali u ovom trenutku to nemamo i nemojmo da se sa time zanosimo. Mislim da mi treba našu perspektivu da tražimo u nekim drugim stvarima, pre svega u našim resursima i u našim subjektima, u našim građanima i našim radnicima. Ukoliko ugasimo i ovaj subjekt koji postoji, a sigurno u ovim zakonskim rešenjima koja su bila pre, a i sada ovim predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o invalidskom i penzionom osiguranju, ne samo da ne štitimo radnika, nego poslodavca onemogućavamo da primeni ono što je primenljivo u ovom trenutku. Ovo su rigorozne mere, sa rigoroznim rokovima, koje očigledno neće biti realne. Možete vi da donesete šta god hoćete, ali ja kao privrednik i kao poslodavac mogu slobodno da kažem da će ovo teško biti sprovodljivo, iako mi je želja da ja to sprovedem, jer bi bio i dobar direktor, bio bih dobar radnik, dobar građanin i dobar poslanik. Prema tome, smatram da vi treba da imate malo razuma, da uzmete da se nalazimo u tom trenutku u kakvom se nalazimo, da naša privreda ne može da se obnovi za dva ili tri dana donošenjem jednog zakonskog rešenja. Prema tome, gospođo ministre, smatram da ovaj predlog treba da bude povučen, da ovaj zakon treba da se prilagodi stvarnosti i da vi, kao predlagač tog zakona, izađete i predlog povučete, makar u rokovima koje ste dali. Rokovi primene od 1. juna, to je nemoguće. Pre svega, drugim zakonskim aktima koje smo doneli, odnosno zakonima, rekli smo da moramo da uradimo kolektivne ugovore, opšti kolektivni ugovor, pojedinačni kolektivni ugovor, granski kolektivni ugovor. To sve treba biti primenljivo da bi privredna preduzeća mogla to da donesu i primene, a zakonska rešenja - drastične kazne po poslodavca i po privredne subjekte, zabrana rada privrednih subjekata - to je stvarno nemoguće, nerealno i nije u redu. Povucite ga, makar u rokovima koje ste dali. Nijedan zakon niste doneli, nego ste samo doneli predloge zakona o izmenama i dopunama zakona koji treba da se primene i prema tome, vi kritikujete neka rešenja, a najbolje bi bilo da ste zakone donosili kompletno. Ovako ste prihvatili naš zakon koji postoji, samo ste ga korigovali u onom delu koji govori o oporezivanju i punjenju budžeta, a koji u svakom slučaju ima debalans od 22 milijarde dinara. Pošto se na današnji dan, 9. maja ove godine, navršava ne samoto, nego se navršava i neka godišnjica u Požarevcu,ministru koji je pozvan da dođe u Požarevac i, kako sredstva informisanja kažu, da sa sveštenicima okadi taj grad koji treba da bude otvoren, slobodno mogu da kažem, kao Požarevljanin, da je to revolucionarni grad i taj koji ga kadi najbolje bi bilo da dođe ovde da okadi ovu vladu i da okadi vaše zakone i vaše predloge.
Reč ima Čedomir Jovanović. Samo da obavestim poslanike koji ovde dolaze po ove kartice - moći će da ih podignu kod Službe za pultom u holu. Molim da ubuduće kartice, onako kako je i predviđeno Poslovnikom, nose sa sobom. Ovde ih ima oko 25.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo se pretvara u raspravu o pojedinim članovima. Ako ste vi, kao predstavnici opozicije, spremni na tako nešto, onda smo mi dužni da povremeno odgovorimo na vaše kritike, koje su i ovog puta neargumentovane i možda je poenta bila u pominjanju Požarevca i izvesne godišnjice. U svakom slučaju, ono što se desilo u tom gradu pre godinu dana i što je prethodilo tom događaju, nešto je čega kao građani ove Srbije moramo da se stidimo i da nam se nikada više ti događaji neće ponove. Što se tiče ovih sankcija preduzećima koja ne uplaćuju doprinose, nije tačno da se te sankcije primenjuju brutalno i bez prethodnog upozorenja. Veoma je jasno precizirano u ovom predlogu zakona da će nadležni poreski organ najkasnije u roku od osam dana od dobijanja obaveštenja utvrditi obaveze poslodavca da u određenom roku uplati doprinos, u skladu sa članom 125. ovog zakona. Nije precizirano u kom roku poslodavac mora da izmiri te obaveze, zbog toga što postoje različite okolnosti pod kojima poslodavac sebe dovodi u takav status. Naravno da je definisana novčana kazna za one za koje se utvrdi da raspolažu sredstvima, a nešto tako ne rade, i tek pošto ne izmire tu novčanu kaznu primenjuje se ova sankcija o kojoj mi danas govorimo. To mora biti tako, da se u ovoj zemlji ne bi doveka ponavljale slike sa kojima se mi danas suočavamo, slike koje govore o državi koja je dužna 460 miliona maraka penzionerima. Odakle taj dug? Ko ga je proizveo? I da li je tako moralo da bude? Nije moralo da bude, postojala su sredstva i moglo se pametnije sa tim sredstvima raspolagati, ali tako nešto se nije radilo. Zašto se tako nešto nije radilo? Mislim da ste dužni vi da odgovorite na to pitanje, a ne mi. Što se tiče međunarodne pomoći i odnosa sveta prema nama, to se često ovde pominje, ja bih vas samo upoznao sa nekoliko činjenica, sa jednom informacijom - da je naša zemlja primljena u Svetsku banku i da je taj prijem ispraćen davanjem kredita od milijardu i 700 miliona dolara sa grejs periodom od 10 godina i godišnjom kamatnom stopom od 1%. Mislim da je to nešto što ide u prilog svima, pre svega građanima. Što se tiče donacija koje smo do sada iskoristili, obeležavamo 100 dana Vlade. To nije tajna i podsetiću vas da smo u poljoprivredi dobili sredstva u visini od 11 miliona maraka, u elektroprivredi sredstva od 45 miliona maraka, u zdravstvu sredstva od 25 miliona maraka, u socijalne namene potrošili smo 46 miliona maraka. U ovom trenutku počinjemo da koristimo međunarodnu pomoć u iznosu od 330 miliona maraka i ona će biti potrošena na sledeći način: tako što će poljoprivredi biti dodeljeno pet miliona maraka, elektroprivredi će biti dodeljeno 185 miliona maraka, u zaštitu životne sredine biće potrošeno 45 miliona maraka, za zdravstvo će biti potrošeno 11 miliona maraka, za socijalne namene će biti potrošeno pet miliona maraka i za sve ostale namene izdvojili smo 85 miliona maraka. To su činjenice o kojima mi danas govorimo i mislim da nismo srećni u društvu kada u toj meri zavisimo od sveta. Odnosi koji su u ovom trenutku uspostavljeni, idu u prilog građanima Srbije, bez obzira na političku orijentaciju, partijsku pripadnost, programe koje oni slede; nije korektno prema njima zaobilaziti ovakve činjenice i mislim da smo, u svakom slučaju, dužni da im položimo ovaj račun.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, povreda Poslovnika.
Pošto ne znam koja je tačka dnevnog reda, bio sam odsutan, možda smo prešli na neku drugu tačku dnevnog reda. Mene samo jedna stvar interesuje, koliko je potrebno pomoći da dođe u Republiku Srbiju da građani žive onako dobro kako su živeli pre 5. oktobra? Koja je to cifra koja je potrebna da se obezbedi milostinja?
Gospodine Nikoliću, koji član Poslovnika smatrate da je povređen?
Što ne pitaste prethodnika po kom članu on govori?
Vi ste tražili reč po Poslovniku i dužni ste da kažete koji je to član povređen.
Što ne pitaste vi, draga moja gospođo, prethodnika po kom članu je on govorio. Kako to samo opoziciju pitate po kom članu govori?
Prethodni govornik se nije javio po Poslovniku, vi se javljate.
Koliko to treba novaca, pomoći, milostinje, koliko srpskih duša da prodamo, koliko gradova i opština da izgubimo, da bar narod živi onako kako je živeo dok vi niste došli na vlast.
Ovo je bila još jedna zloupotreba, u stvari, javljanje po Poslovniku. Reč ima narodni poslanik Slobodan Pavlović, a sledeći prijavljeni za diskusiju je gospodin Veroljub Arsić.
Poštovana gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvažene koleginice i kolege, gospođo ministar, mi danas vodimo načelnu raspravu o zakonu koji je dostavila Vlada Republike Srbije Narodnoj skupštini, a zakon je o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, i u proceduri je usvajanja. Dakle, ja ću na upozorenje gospodina Čede Jovanovića, da treba da govorim o zakonu, zaista govoriti o zakonu i zaista govoriti u načelu. U pojedinostima i o pojedinostima, razgovaraćemo kada budemo tretirali, razmatrali amandmane koje su podneli poslanici iz SPS-a i drugi poslanici u ovoj skupštini. Naravno, gospodin Čeda Jovanović kao predsednik poslaničke grupe parlamentarne većine, ima pravo i obavezu da brani i podržava predloge koje je učinila Vlada Republike Srbije, zbog toga što je ta vlada, u stvari, Vlada vladajućeg DOS-a. Tu nema ničeg spornog, ali bih isto tako molio da ne bude sporno, i to po peti put, to isto činim kada god izađem za ovu govornicu, prinuđen sam, da se nama osporava pravo, da mi možemo da govorimo ozakonskim projektima, da kritikujemo ono što je za kritiku. Da predlažemo ono što bi moglo da doprinese poboljšanju teksta i da to ne proglašavate pričomradi priče, nego upravo da smo i mi u službi onoga zbog čega ovde sedimo kao narodni poslanici, u službi naroda i onih koji su glasali za naš program i za našu partiju. Pošto je gospodin Čeda dao određene informacije vezane za to šta je sve urađeno u okviru 100 dana Vlade Republike Srbije, pominjao je cifre, nisam mogao, naravno, da upamtim koliko smo dobili od donatorstva, pa samo želim da podsetim da sam to tražio za ovom govornicom u ime poslaničke grupe SPS-a u vreme kada je naš premijer Đinđić iznosio program rada svoje Vlade, predlagao sastav ministarstava i govorio ono šta je njihov program. Podsećam, pokazao je knjigu koju je potpisao i dr Labus i dr Dinkić i velika svita sadašnjih funkcionera DOS-a, doneću je za narednu sednicu, a ona se zove "Završni račun NATO agresije", koju su oni potpisali i proglasili da je 36 milijardi dolara samo direktne štete, a ukupne oko 100 milijardi. Da bismo znali o čemu se radi, predložio sam tada, a i sada molim gospodina Jovanovića i Vladu Republike Srbije, da Narodnoj skupštini dostavi pismeno informaciju, to nije nikakva tajna, o tome šta smo mi zaista, ovo o čemu sam malopre govorio, dobili od donatora, šta smo dobili od tih konferencija, šta smo dobili od pomoći,u bilo kom vidu i da vidimo kolike su to pare, da to stavimo u kontekst priče o NATO šteti, pa da vidimo šta smo dobili, a šta smo izgubili.Ono što je posebno važno, da vidimo na šta su utrošena ta sredstva. Mislim da to ovaj parlament zaslužuje i da na taj način ne bi imalo razloga da se međusobno ne razumemo ili nepotrebno optužujemo.Nadam se da Skupština ima pravo da takvu informaciju traži. Što se tiče načelne rasprave,vezane za konkretan tekst zakona, razlozi za njegovo donošenje su dati, a on ima svega 14 članova. Obrazloženje i razlozi za njegovo donošenje su dati na skoro četiri strane. Između ostalog, samo ću da podsetim na tri koje su važne. Tema je načelna rasprava o zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju, i tema je razlog za njegovo donošenje, koje je Vlada predložila. Sistemske promeneu poreskim zakonima su razlog promene u finansiranju obaveznog socijalnog osiguranja, pa i finansiranju penzijskog i invalidskog osiguranja. Drugo, pretpostavka za ove izmene i dopune su, pre svega, izmene u radnom zakonodavstvu, koje idu paralelno sa izmenama propisa u oblasti finansiranja obaveznog socijalnog osiguranja. Pored toga, utvrđivanjem jedinstvene osnovice, tj. bruto zarade, želi se postići pojednostavljenje sistema obračuna i uplata poreza i doprinosa, čime se želi prevazići dosadašnji komplikovani sistem. U sistemu finansiranja penzijskog i invalidskog osiguranja i dalje se zadržava princip isplaćenih zarada, kao i najniža osnovica za plaćanje doprinosa, po stepenu stručnosti. Na četvrtoj strani je napisano da prelazak sa neto na bruto osnovicu, u koju se uključuju i neka druga lična primanja, predstavlja povećanje osnovice za plaćanje doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje. Iz tih razloga, kaže se, futuristički ili hipotetično, doći će do smanjivanja postojeće stope doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje. Procenaje da će predloženim osnovicama i stopama Republički fond za PIO zaposlenih ostvarivati nešto manji prihod, koji će se nadoknaditi iz budžeta Republike, o čemu su već neki poslanici govorili. Gospođa ministar je u dva - tri navrata prilikom izlaska za ovu govornicu, u polemici sa poslanicima i njihovim izlaganjima, upravo ponavljala i tvrdila da ovo nije reformski zakon, da nije sistemski zakon, da on ništa ne donosi radikalno, novo, da on, u stvari, samo vrši izmenu i dopunu postojećeg zakona koji je donet u drugo vreme. Drugo, da su svi argumenti vezani za Predlog zakona koje je Vlada napisala u dokumentu, koje ste vi izložili za ovom govornicom, da je tu sve rečeno, da tu nema šta novo da se oduzme, i da se doda, osim da se usvoji zakon u tekstu koji je predložen E, sada, da li je to baš tako i zašto mislim da to nije tako, ne ulazeći u pojedinosti i amandmane, ukazaću na tri stvari. Prvo, osnovna stvar i ona se ne može zaobići, jer član 2. zakona, on je i načelna rasprava, on je i pojedinačna rasprava. Tu se utvrđuju osnovice na koje se obračunavaju i plaćaju doprinosi za osiguranike, koji podrazumevaju prelazak sa neto na bruto zarade, kako je to u obrazloženju dato. Dve su stvari ovde nesporne, nesporno je i sa mog stanovišta da u penzijski osnov treba da uđu, i ulaze i druga lična primanja topli obrok, regres, terenski dodatak, ukoliko se za njih plaća doprinos. Drugo što je nesporno, osnovica je povećananominalno od 2 do 6 puta, po onome kako smo izračunali. Nemate razloga da se ljutite što mi govorimo da je nominalno osnovica povećana, što je tačno. U vezi sa ovim mogu se postaviti tri stvari, u načelnom smislu. Prvo, kako se upravo došlo do ovih iznosa, obzirom da niko ne zna baš tačno i niko nije posebno izračunao stepen doprinosa pojedinca u ovoj stvari, obzirom na to da stope doprinosa tek treba da budu ustanovljene i da o njima još ne znamo ništa, one su date u nadležnost nekom drugom. Drugo, svakako će biti sporno, bili mi to spremni da priznamo ili ne, kako platiti takve doprinose na ovakvu osnovicu i takva primanja, u ovakvoj ekonomskoj situaciji, u ovakvoj privrednoj neaktivnosti, bez obzira koliko vi sada kao Vlada ili poslanici DOS-a mogli da upućujete kritiku onima koji su vršili ranije vlast, da su svojim činjenjem ili nečinjenjem doveli u takvu situaciju kakva jeste. I o tome može da se govori, ali, mi sada govorimo o konkretnom zakonu i tekstu koji treba da bude u stvari primenjen i sproveden na ovo ekonomsko stanje, odnosno na ovaj ambijent. Ovo govorim zbog toga što se neće moći realizovati ovo što se predlaže, ukoliko se bitno ne izmene uslovi privređivanja i privreda pokrene. Treće, i ovde je, kao i u prethodnom zakonu, utvrđena obaveza poslodavaca, a o tome su već neki poslanici govorili, i to se isto tako ne može zaobići. Bez obzira da li su kaznene mere koje se predlažu primerene, ili nisu, očigledno je da je i u ovom delu zakon režimski. Znači, nije reformski, nego režimski. U kom smislu - u smislu da poslodavac ima obavezu da obračuna doprinose na osnovu osnovice koju ste vi rekli i stope koje će biti utvrđene, i dužan je da to plati, bez obzira da li ima sredstva da plati radnicima. I prošli put sam govorioprethodnom zakonu, i sad imamo amandman na ovaj zakon; treba da razmisle gospođa ministar i Vlada kao predlagač, da se ne insistira na ovome da li je to rigorozno ili nije, ali za poslodavca jeste sasvim sigurno teška muka i problem. Mi smo to predložili i u prošlom zakonu, a i sada predlažemo: u situaciji kada poslodavac nema dovoljno uslova i sredstava da isplati doprinose i zarade itd. da se doprinosi obračunavaju na iznos od 1.800 dinara, a da ono ostalo bude isplaćeno delimično radnicima, uz obavezu poslodavca da, kada bude stvorio potrebne materijalne uslove, izvrši i doplatu doprinosa do obračuna koji je imao po ovom zakonu da je bio u normalnoj materijalnoj situaciji. Član 4. - pravo i obaveze ministrima da izvrše sporazum. I prošli put sam pitao, u prethodnom zakonu, i sada pitam - ne vidim nikakvu garanciju, ne vidim nikakve kaznene odredbe ministrima i vama, i za socijalno osiguranje, i za zdravstvo itd., koji ste u članu 4. ovde definisani, kada ćete to vi da se sporazumete, o čemu ćete da se sporazumete, na koji ćete način da se sporazumete, kako će biti to primenjeno što se budete sporazumeli i šta ako se uopšte ne sporazumete, u smislu primene zakona? U tom slučaju zakon neće moći biti primenjen u terminu koji ste vi predložili, a ja mislim da je realnije, i to vam predlažem (ako ne možete da povučete zakon, to ja razumem), da odložite njegovu primenu do kraja godine i da on stupi na snagu od 1. januara 2002. godine. I da kažem još jednu stvar - sada se penzije našim biračima i građanima usklađuju sa porastom zarada, je li tačno? Vi sada najavljujete da će, kada se bude primenjivao ovaj zakon, usaglašavanje biti na rast neto zarada, što će biti potpuno nepovoljnije za penzionere, i sadašnje, i nas buduće. Izvinjavam se kolegama i vama što sam prekoračio vreme.
Reč ima gospodin Rajko Baralić, po Poslovniku.
Poštovana gospođo predsedavajuća, narodni poslanici, povređene su odredbe člana 93. Molim da se ustanovi kvorum prebrojavanjem, ili na bilo koji drugi način.
Na predlog narodnog poslanika gospodina Baralića, molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Molim Službu Narodne skupštine da izvrši prebrojavanje prisutnih narodnih poslanika, da bismo znali da li imamo kvorum, pošto je očigledno da pojedini poslanici ne poštuju Poslovnik i ne ubacuju identifikacione kartice, a pri tom sede u sali (Poslanici Srpske radikalne stranke napuštaju salu.)
Po podacima Službe, u sali je prisutno 128 narodnih poslanika. Konstatujem da imamo kvorum. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić (Nije u sali.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, na dnevnom redu je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijsko-invalidskom osiguranju. Razlog mog javljanja za reč je što se opet oni koji su sve upropastili što se moglo upropastiti u ovoj zemlji, pa i malo više, javljaju za reč i kritikuju zakone ove vlade. Nova vlada treba da napuni fondove koje je ispraznila stara vlada, koja je vladala 12 - 13 godina, u sastavu koji se blago menjao. Ostavili su nam prazne kase i puno problema, a sad su vrli kritičari nove vlade. Potrošili su penzijske fondove, a potom su počeli da troše i penzionere. Penzioneri su neretko umirali od gladi,bolest da ne pominjem, dakle, penzionera je bilo sve manje i manje. Krali su im penzije, ukrali su im dostojanstvenu starost, nema šta nisu mogli da pokradu za ono malo penzija što su isplaćivali pošto su ispraznili penzijske i invalidske fondove, dosetili su se da štampaju novac, pa penzije penzionera njih nisu koštale ništa. Kada im je trebao novac za penzije oni ga doštampaju, pa posle bez ikakvog pokrića, bez ikakve robe, tim lažnim novcem isplate penzije. Tako su penzije padale sa 500 na 350, pa na 300, pa na 250, pa na 100, pa na 50, pa do kraja nisu ni isplaćivane. Sada, nova vlada mora da napuni penzijske fondove i u tom smislu je ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Razlog mog javljanja je da upozorim Vladu da će ona snositi odgovornost za sve zakone koje je donela. Narod je krajnji sudija i ukoliko Vlada ne da rezultate, narod će reći svoje i mi nećemo vlast braniti po svaku cenu. Vlast se menja, vlast je data od naroda, a ne od Boga i kada narodu dođe da pomisli da treba ovu vlast smeniti - narod će to i učiniti. Takođe, Vladu želim da upozorim da treba da razmisli i donese nov zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju zemljoradnika. Svi stari ljudi imaju pravo na dostojanstvenu starost, pa tako i seljaci. Seljaci ne znaju šta je godišnji odmor, šta je letovanje, a šta zimovanje. Većina ne zna šta su penzije. Bivša vlast im je obezbedila penzije koje su kasnile po dve godine, dakle nisu ih dobijali, kao što nisu građani dobijali dečije dodatke, odnosno dobijali su papire. Seljaci nisu dobili ni papire. Dobili su bedne penzije od 190 dinara za pola meseca, dakle, 380 dinara maksimalno za mesec dana, a te su penzije kasnile dve godine. Sada je to kašnjenje malo smanjeno. Dakle, Vlada mora da razmisli o novom zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju zemoljoradnika, jer i zemljoradnici imaju pravo na dostojanstvenu starost, tim pre ako se ima u vidu da su u poslednjih 12 godinana svojim grbavim i ostarelim, seljačkim leđima podneli glavni teret ove, da se tako izrazim, zločinačke vlasti, koju smo mi smenili i koja danas kritikuje sve, i što valja, a možda to i nije u suštini najbolje rešenje, ali je od njihovog rešenja daleko bolje. Mogu da kažem da vrli kritičari nemaju ni stida ni srama. Oni su bili najhrabrija vlast na svetu, ne zato što se ničeg nisu bojali, već zato što se ničeg nisu stideli. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovolika želja da se popuni budžet od strane ove vlasti je prisutna u svim zakonima koji se donose i razmatraju ovih dana. Od predlagača zakona, pa i pojedinih poslanika vladajuće većine u ovoj skupštini, čuo sam velike neistine. Ovim zakonima se stalno igramo sa dve stvari, bar kada su u pitanju zakoni o platama. Igramo se sa bruto platama, neto platama, iznosima, sve smo to mi, kako vladajuća većina to kaže, prepakovali, ali u suštini to je isto. Međutim, moram da kažem da to nema veze sa istinom. Prvo ste za preko sto posto uvećali osnovice na koje se plaća doprinos. Obećali ste da ćete da smanjite stope po kojima se plaćaju doprinosi. Da vam na obećanje verujem malo teže, a čak i ta smanjenja koja obećavate se kreću negde oko 30%. Znači, 70% doprinosi postaju veći. Neko još reče da preduzeća koja ne mogu da isplate svoje plate i doprinose radnicima treba da budu zatvorena. Pa, da je neka druga zemlja u pitanju i neka druga privreda, to bi moglo možda i da prođe, međutim, kod nas ne može, jer je to preko 70% preduzeća. Znači, preko 70% radnika će biti na ovaj ili onaj način otpušteno ili će ostati bez posla. Malo je čudno za pripadnike vladajuće koalicije, jer stalno kritikuju prethodne zakone i prethodnu vlast, kako je ona kriva za sve ovo i ovim poreskim propisima hoće navodno da otklone te nedostatke. Međutim, moram da vam kažem da do sada nije donet ni jedan jedini zakonski propis od strane vladajuće koalicije, koji bi poboljšao jugoslovensku i srpsku privredu u uslovima u kojima ona radi. Uslovi su ostali isti kakvi su nasleđeni, a doprinosi koji treba da slede državi i budžetu su još veći. Šta će gospodin koji će da glasa za ovaj zakon, reče da je iz Demokratske stranke Srbije iz Smedereva, jer po njegovim rečima u smederevskoj opštini na jednog zaposlenog dolazi jedan penzioner. Kada bude počela primena ovog zakona biće, verovatno, mnogo više penzionera nego zaposlenih. Ko će onda da popunjava penzionerske fondove? Ko će da isplaćuje plate radnicima koji su ostali bez radnog mesta? I, još nešto moram da vam kažem. To se pogotovo odnosi na gospodina šefa poslaničke grupe DOS-a - da je ranije obračun plata bio štetan po radnika - to bi možda moglo i da prođe kada bi gospodin znao način na koji se obračunavaju osnovice za penzijsko i invalidsko osiguranje i osnovice koje će da ulaze u penziju radniku. Za penzijsku osnovicu se uzima 10 najplodnijih godina rada, što znači da ljudi koji sada treba da idu u penziju, da su zasnovali radni odnos 1970. godine verovatno će imati veću penziju nego platu u privredi. Znači, gospodo iz DOS-a, imate 10 godina - kada ovi koji su radni odnos zasnovali 1980. godine,budu kretali u penzije, da njima omogućite pravilan obračun. Imate 10 godina, vremenski period od 10 godina,da stvorite privredi uslove da ovakavzakon stupi na snagu. Ne verujem da je potrebno manje, ali ako je potrebno, nije mi jasno zašto ovako rigorozan zakon, koji će verovatno veliku štetu da nanese srpskoj i jugoslovenskoj privredi, danas donosimo i danas glasamo. Ne možete da me ubedite da to nema nikakve veze sa zakonom o privatizaciji. A, kako ste počeli, taj zakon nećete ni morati da donesete, jer će srpske firme da budu privatizovane na jedan drugi način. To se već javlja u mojoj opštini, Požarevac, gde se razna društvena preduzeća stavljaju u stečaj i likvidaciju, obrazuje se stečajna masa koja je daleko manja od realne vrednosti samog preduzeća, gde se zakazuje jedna licitacija, pa druga licitacija, pa treća. Svaka sledeća licitacija povlači 30% od vrednosti preduzeća, a četvrta podrazumeva samo jednog jedinog učesnika u licitaciji koji da koliko da. Trenutno je u Požarevcu najprisutniji vlasnik "Krmivo produkta", inače kum Zorana Đinđića, koji se služi ovakvom taktikom. Verujem da se i sa zakonom o privatizaciji odugovlači dok on ne ostvari svoje ekonomske i privredne ciljeve po celoj Srbiji.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, Služba Narodne skupštine dužna je da tačno prebroji narodne poslanike ako utvrđuje kvorum prebrojavanjem. Bilo je 117 narodnih poslanika, a prijavljeno je 128. Molim da se sada ustanovi kvorum prozivkom.
Da li znate šta predviđa Poslovnik? Znate? I šta predlažete? (Glasovi iz sale: Da on broji.) Nije rekao, da li ste rekli prozivkom? Onda prozivkom. Izvolite. Nisam čuo, zato ga pitam da ponovi, ako jeste, idemo po Poslovniku prozivkom. Po Poslovniku ćemo kada on završi.
Aleksić Bojana - prisutna, Andrić Vladimir - prisutan, Andrić Ivan - prisutan, Andrić Dr Milena - nije prisutna, Anđelković Dušica - prisutna, Anđelković Zoran - prisutan.
Nemojte da mi se mrštite tamo, nego čitajte Poslovnik i obratite pažnju na član 95. Nemojte da mi dobacujete i da prekidate sekretara dok radi ono što ste tražili da radi, a to je da prozivkom utvrdi da li je dovoljan broj poslanika u sali. Molim vas, tražili ste da se utvrdi kvorum prebrojavanjem. Istaknuta je sumnja ko je tražio, a to je onaj ko po Poslovniku ima pravo. Gospodine, uzmite Poslovnik u ruke, nabubajte ga malo, pa onda da dovedemo ovu skupštinu u red.
Antonijević dr Vuko - prisutan, Arnerić Neda - nije prisutna, Arsić Veroljub - nije prisutan, Arsić Joca - prisutan, Adžić Slobodan - prisutan, Babić Dragoš - prisutan, Bajić Rade - nije prisutan, Bajčetić prof. Predrag - prisutan, Baralić Rajko - prisutan, Beretić Anita - prisutna, Bešević Branko - prisutan, Biači Anton - prisutan, Binić Dragiša - nije prisutan, Blažić dr Branislav - nije prisutan, Bogdanović mr Nenad - prisutan, Bošković Zoran - prisutan, Budimović Vlastimir - prisutan, Budišin Dušan - nije prisutan, Bušetić Toma - nije prisutan, Vatović Aleksandar - prisutan, Veljković Miroljub - nije prisutan, Veselinović Radoslav - prisutan, Vesić Goran - nije prisutan, Vlahović Teodora - prisutna, Vojinović Dragoljub - prisutan, Vujić Božidar - nije prisutan, Vukšić Dragan - prisutan,Vučić Aleksandar - nije prisutan, Vučurović Božidar - nije prisutan, Garčević Vladimir - nije prisutan, Gligorić Branko - prisutan, Golubović Dušan - prisutan, Golubović Filip - prisutan, Grbić Ljubodrag - prisutan, Grubački Branislav - prisutan, Gudurić Stevan - nije prisutan, Dacin mr Živodarka - nije prisutna, Deretić dr Jovan - nije prisutan, Dobrosavljević Vladimir - prisutan, Došen Vojislav - prisutan, Dragišić Stevo - nije prisutan, Drakulović Borivoje - nije prisutan, Đoković Dragiša - nije prisutan, Đoković dr Ljubiša - nije prisutan, Đurašković Novica - prisutan, Đurić Bratislav - prisutan, Đurišić Marko - prisutan, Ernjaković dr Milan - prisutan, Živanović mr Srboljub - nije prisutan, Živojinović Velimir - Bata - prisutan, Zečević Bogoljub - prisutan, Ivković prof. dr Branislav - nije prisutan, Ilić Dušan - prisutan, Ilić Miomir - nije prisutan, Išpanovič Ištvan - prisutan, Jagodić dr Mihajlo - prisutan, Jakšić dr Marko - nije prisutan, Janačković Bratoljub - prisutan, Janković Veselin - prisutan, Janković Vojislav - prisutan, Janković Milan - Žire - nije prisutan, Janjić Dragan - prisutan, Janjić Slobodan - nije prisutan, Jovanović Gvozden - prisutan, Jovanović Dragan - nije prisutan, Jovanović Zlatan - nije prisutan, Jovanović Milija - prisutan, Jovanović Nataša - nije prisutna, Jovanović Čedomir - prisutan, Jović Nebojša - nije prisutan, Jovičić Vladan - prisutan, Jojić Petar - nije prisutan, Joković Radič - prisutan, Joksimović Aleksandra - nije prisutna, Jočić Dragan - prisutan, Juhas Atila - prisutan, Karaičić Boris - prisutan, Kasa Jožef - nije prisutan, Katić Borivoje - prisutan, Kermeci Karolj - prisutan, Kesejić Stevan - nije prisutan, Kesić Ljubiša - prisutan, Kirćanski Olgica - prisutna, Kitanović Tomislav - prisutan, Kovačević Branislav - prisutan, Kovačević Dragan - prisutan, Kovačević Stanko - nije prisutan, Kolundžija Nada - nije prisutna, Kostreš Bojan - prisutan, Kragović Ljubomir - nije prisutan, Krstić Aleksandar - prisutan, Krstić Emilija - nije prisutna, Kurjački Arsen - prisutan, Lazarević Radivoje - nije prisutan, Lazić Dragan - prisutan, Lazić Đura - nije prisutan, Leković Nebojša - nije prisutan, Lilić prof. dr Stevan - nije prisutan, Lukić Miloš - prisutan, Lučić dr Miloš - prisutan, Mamula Đorđe - prisutan, Maravić Ljubiša - prisutan, Marinković Dragiša - nije prisutan, Marinković Milka - prisutna, Marjanski Lazar - nije prisutan, Markićević Miroslav - prisutan, Marković mr Vera - prisutna, Marković Dragan - Palma - prisutan, Marković Milan - prisutan, Marković Mihajlo - nije prisutan, Martić Miroslav - prisutan, Maršićanin Dragan - prisutan, Matić Slavoljub - nije prisutan, Madžarević Petar - prisutan, Melank Šandor - prisutan, Mijailović dr Predrag - Lune - prisutan, Mijajlović Slađan - prisutan, Mijatović prof. dr Borivoje - nije prisutan, Milenković Jelena - prisutna, Milentijević Dragan - prisutan, Milojević Nataša - prisutna, Milosavljević Milan - prisutan, Milošević Milena - prisutna, Milošević Radimilo - prisutan, Mirković Ljubomir - nije prisutan, Mirčić Milorad - nije prisutan, Mitrović Siniša - prisutan, Mitrović Sreten - prisutan, Mićić Nataša - prisutan, Mićović Zoran - prisutan, Mihajlov Dejan - prisutan, Mihajlov mr Sredoje - prisutan, Mišić Petar - nije prisutan, Mišović Radmilo - prisutan, Mojović Gorica - prisutan, Muković Mujo - prisutan, Mucić Ljubomir - nije prisutan, Naumov Radomir - prisutan, Nežić Višnja - nije prisutna, Nešović Miloš - nije prisutan, Nikolić D. Zoran - nije prisutan, Nikolić M. Zoran - prisutan, Nikolić Tomislav - prisutan, Ničić Boško - nije prisutan, Novaković Borislav - nije prisutan, Novaković Zoran - prisutan, Obradović Vojislav - prisutan, Obradović mr Žarko - nije prisutan, Omerović Meho - nije prisutan, Pavićević Vasilije - prisutan, Pavlović Branko - nije prisutan, Pavlović Dragan - prisutan, Pavlović Slobodan - nije prisutan, Pajtić mr Bojan - prisutan, Pal Karolj - nije prisutan, Pal dr Šandor - nije prisutan, Panajotović Tomislav - prisutan, Pantelić Dragan - nije prisutan, Patić Predrag - nije prisutan, Pelević prof. Borislav - prisutan, Perić Hranislav - nije prisutan, Petković dr Dušan - prisutan, Petković Milisav - prisutan, Petrić mr Radojko - nije prisutan, Petrović Marko - prisutan, Petrović mr Mirko - prisutan, Petrović Petar - prisutan, Petrović Srđan - nije prisutan, Plužarević Vitomir - nije prisutan, Pomoriški mr Branislav - nije prisutan, Pop - Lazić Gordana - nije prisutna, Popadić dr Sava - nije prisutan, Popović mr Aleksandar - prisutan, Popović Dragiša - prisutan, Popović Srđa - prisutan, Predojev Živica - nije prisutan, Prodanović Milutin - prisutan, Proroković Dušan - nije prisutan, Radivojčević Miloš - prisutan, Radovanović dr Zoran - nije prisutan, Radovančev mr Živanko - nije prisutan, Radoičić Momir - prisutan, Radosavljević Aleksandar - prisutan, Radulović Milan - nije prisutan, Radulović Sima - prisutan, Radulović Slobodan - nije prisutan, Rafailović Dragan - prisutan, Ristić Boško - prisutan, Rističević Marijan - prisutan, Rosić prof. dr Mirko - prisutan, Ruždić - Trifunović Leila - prisutna, Ružić Branko - nije prisutan, Savatijević Radosav - nije prisutan, Svirčević Ratimir - nije prisutan, Sekulović mr Vlatko - nije prisutan, Selaković Živko - prisutan, Selimović Alen - prisutan, Sikimić Srđan - nije prisutan, Simić Radoje - prisutan, Simonović prof. dr Velimir - prisutan, Slavković Ljubivoje - prisutan, Soldatović Igor - prisutan, Stamenković Dragoljub - nije prisutan, Stamenković prof. dr Jakov - nije prisutan, Stamenković Marina - prisutna, Stamenković prof. dr Miodrag - prisutan, Stanimirović prof. dr Bora - nije prisutan, Stanimirović Milan - prisutan, Stanković dr Milan - nije prisutan, Stanulov Milorad - prisutan, Stefanović Aleksandar - nije prisutan, Stojanović prof. dr Predrag - prisutan, Stojanović Svetlana - prisutna, Tadić Miomir - prisutan, Todorović Dragan - nije prisutan, Todorović Jovan - prisutan, Tomašević Vukosav - prisutan, Tomić Vojkan - prisutan, Tomić Dragan - nije prisutan, Tomić Željko - nije prisutan, Tomović mr Slobodan - nije prisutan, Torde dr Laslo - prisutan, Trajković Branimir - prisutan, Trajković Momčilo - nije prisutan, Trnavčević Zaharije - prisutan, Tubić Dušan - prisutan, Ćirić Goran - prisutan, Ćirković Zoran - prisutan, Ćulibrk Marko - nije prisutan, Hiber prof. dr Dragor - prisutan, Hristodulo Miroslav - prisutan, Hurić Zeldžo - prisutan, Cvetanović dr Goran - nije prisutan, Cvetković Dušan - nije prisutan, Čanović dr Predrag - prisutan, Čizmaš Jon - prisutan, Čolić Dragan - nije prisutan, Čomić Gordana - prisutna, Čukvas Đorđe - prisutan, Šabić Rodoljub - nije prisutan, Šešelj dr Vojislav - nije prisutan, Šormaz Dragan - prisutan, Šutanovac Dragan - prisutan, 148 narodnih poslanika je prisutno.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, kolege gospodo poslanici, kao prvo želim da se izvinim zbog povrede Poslovnika u članu 95, za koju mi je predsedavajući izrekao opravdanu kritiku. To nije bilo namerno, ni zlonamerno, već je posledica neuspele i neopravdane komunikacije, od mene kao poslanika, sa mesta i predsedavajućeg, kako je uostalom i proistekao predlog poslanika za ovim gubljenjem vremena od skoro 40 minuta. Reklamiram povredu Poslovnika u članu 80. poslednji stav, odnosno treći i šesti stav. Treći stav - "Kvorum se utvrđuje primenom elektronskog sistema za glasanje na taj način što je svaki poslanik dužan da se identifikuje prilikom ulaska u salu, ubacivanjem kartice u poslaničku jedinicu. " Mislim da ne treba objašnjavati da smo svedoci, da ne kažem taoci, tog vremena koje je potrošeno ovde, pri čestim zloupotrebama ovog stava od strane mnogih poslanika koji neprestano insistiraju na utvrđivanju kvoruma. Šesti stav istog člana, člana 80. - "Ako narodni poslanik izrazi sumnju u postojanje kvoruma utvrđenog prebrojavanjem narodnih poslanika, može da zatraži da se kvorum utvrdi prozivanjem narodnih poslanika, o čemu Narodna skupština odlučuje bez pretresa." O ovom slučaju Narodna skupština nije pitana i mi smo potrošili dovoljno vremena, pa mi dozvolite još samo, da i sama ne prekršim Poslovnik što se vremena tiče, da reklamiram i povredu člana 101. koji predviđa situacije za izricanje opomena. Naravno, u svim alinejama od 1. do 7, nebrojeno puta je Poslovnik prekršen, nebrojene uvrede, i sve ono što je propisano ovim poslovnikom, izricane su sa ove govornice i ne samo sa ove govornice. Želim samo da se pozovem na poslednju alineju koja kaže da se "opomena izriče narodnom poslaniku, ako drugim postupcima narušava red na sednici, ili postupa protivno odredbama ovog poslovnika". Ako se normalni uslovi smatrajuredom u Narodnoj skupštini, smatram da je u neuporedivo većem broju slučajeva mnogim narodnim poslanicima ovde mogla biti izrečena opomena.
Prvo da vidimo sa ovim prigovorom na kršenje Poslovnika iz člana 80, poslednji stav. Tu ste potpuno u pravu. Narodna skupština o ovome nije odlučivala, ali je istaknut prigovor da nema kvoruma i vrlo je teško primeniti ovu nepreciznu odredbu Poslovnika. Smatrao sam da je vrlo važno, a vi ste inače u pravu, trebalo je Narodna skupština da se izjasni. Mislim da je ovo vreme koje smo potrošili, ne našom voljom, vrlo dragoceno, da ćemo jednom zauvek otkloniti sumnju i prigovore (a takve prigovore smo imali i ranije i na današnjoj sednici) da Narodna skupština radi bez kvoruma. Utvrdili smo ne kvorum, već poveliki kvorum i prekidamo sednicu kada konstatujem da kvoruma nema. Time je, u osnovi, otklonjena sumnja bačena na službu da je nesavesno prebrojavala prisutne u sali. Gospodin Jovanović, pa gospodin Nikolić. Svejedno, nije bitno, jedan po jedan. (Tomislav Nikolić, sa mesta:Ja sam prvi tražio reč, mnogo je važno.)
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Nikoliću, niste u sali, u skladu sa članom 204. kojim se definiše obaveza narodnog poslanika da učestvuje u radu Narodne skupštine, tražim od poslanika da se izjasne o predlogu koji se ticao člana 101. i stava u kome se izriče opomena onim poslanicima koji krše red na sednici. Ja ću i sekretaru Skupštine predati spisak narodnih poslanika koji su verifikovali svoje prisustvo na današnjoj sednici, spisak narodnih poslanika koji su time stekli pravona sticanjeposlaničke dnevnice. Zatražiću od sekretara da napravi analizu između onih poslanika koji su verifikovali svoje prisustvo na sednici i onih poslanika koji su učestvovali u radu sednice, da onim poslanicima koji nisu bili tu izreknemo meru opomene i da tako nešto ponovo uradimo, ukoliko se ova situacija ponovi, [[aplauz]] čime će poslanici izgubiti pravo reči po aktuelnoj tački dnevnog reda. Mislim da je, i ovaj postojeći poslovnik nama dopušta da rešimo situaciju, sa kojom se nebrojeno putasrećemo i zbog koje smo izgubili 40 minuta, a koja je dragocena, kako zbog dileme koja je otklonjena, tako i zbog konsekvenci koje će poslanici koji su se tako ponašali snositi. (Čedomir Jovanović predaje spisak Georgiju Mariću, sekretaru.)
Gospodine Nikoliću, izvolite. Molim vas, imali smo dva dana normalnu sednicu, šta vas je uhvatilo, ljudi?
Za ovu govornicu može svako da izađe i predloži, ali to bar nekog smisla treba da ima. To znači, kada god neki poslanik krene iz sale, izriče mu se opomena jer je izašao iz sale. Otkud vama pravo da tražite da u momentu utvrđivanja kvoruma poslanici budu u sali. Na šta to liči? Kada god gospodin Jovanović pođe iz sale, mi treba da mu izreknemo opomenu - gde ćeš, sada ćemo da utvrđujemo kvorum. Vi ste taoci toga što vaša većina ne poštuje sednice Narodne skupštine. U svakom momentu ... ovo već prelazi meru. Ja razumem da vas iritiram, meni je to posao. Probajate malo da obuzdate svoje živce. U svakom momentu kada piše 126, niko ne traži kvorum. Kada vas nema u sali, tada tražimo kvorum. Gospodine predsedniče, vi jeste načinili povredu Poslovnika, ali ne treba zbog toga da nas optužuju poslanici DOS-a. Svesno ste to načinili da bi se obezbedio kvorum. Znao sam za ovu povredu Poslovnika, video sam užurbanost gospodina Jovanovića, koji je trčao da svima dokaže povredu Poslovnika, zato štoSkupština nije odlučivala hoće li biti glasanja prozivkom. Međutim, da je Skupština tog časa odlučivala hoće li biti glasanja prozivkom, vi tog časa niste imali kvorum. Da li ja tebe nešto pitam? Nema smisla zaista. Možete vi da blejite koliko hoćete, ali ja se nalazimza govornicom. Dobro - ne blejite, mučete. Ja se nalazim za govornicom zato što sam dobio reč. Vi koristite neartikulisane krike da me sprečite da govorim. Dakle, dok je trajalo utvrđivanje kvoruma, kvorum se skupio. Poslanici su ulazili i pitali koje je prezime na dnevnom redu - aha, dobro je, imaće i za mene mesta. Dalje, naknadno ste zaokružili neke poslanike, koji su posle prozivke ušli u salu. Prisustvo u sali se utvrđuje onog momenta kada se imei prezime poslanika pročita. Ja imam informacije, ljudi su gledali televizijski prenos, kažu da je gospodin sekretar, koji uteče, i moje ime zaokružio kao da sam prisutan. U momentu kada je pročitano moje ime i prezime, bio sam izvan sale. Naravno da ću posle toga da uđem, ali ja nisam onaj koji će da čini kvorum. Da raščistimo sa tim kvorumom, ne može većina da kažnjava manjinu, zato što nema kvoruma. Obezbedite 126 poslanika u sali, cela opozicija će biti tu. Nama odgovara da sednica teče, a ne da ne teče. Vi se pitajte zašto vama odgovara da sednica ne teče.
Gospodin Popović, po Poslovniku.
Član 100. je povređen. Mi smo ovde "blejali i mukali" u izlaganju prethodnog govornika. (Tomislav Nikolić, sa mesta: To je tačno.) Čujem da je on to izjavio i molim da mu se izrekne opomena. Meni je jasno da je gospodin Nikolić nervozan, jer njihova mala igra sa kvorumom nije uspela, kao što obično ne uspeva. Oni su bežali iz sale, vraćali se iz sale, verovatno su bili na blagajni da podignu dnevnicu, to ne znam i to nije tema ovog Poslovnika. Molim da se odredimo prema onome što je zahtevao narodni poslanik Čedomir Jovanović, a to je da se uporede listinzi i da se utvrdi ko se igra sa ovom skupštinom i da se prema njemu neke mere sprovedu. Znači, mora da se zna red. Ukoliko neko traži kvorum, to je u redu, ukoliko neko traži sa mesta kvorum, a mi ipak odlučimo da ga utvrđujemo prozivkom i utvrdimo prozivkom da je skoro 150 poslanika prisutno u sali, onda konsekvence gubljenja vremena treba da snose oni koji su se ovde prijavili za dnevnice, a onda pobegnu kada se utvrđuje kvorum. Hvala.
Reč ima gospodin Branislav Ivković, po Poslovniku.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, mislim da smo ušli u jednu igru koja polako postaje politička igra i koja ima pre svega za cilj da jednu ili drugu grupu poslanika proglasi krivcima za neodržavanje sednice. Ne bih želeo da se to dalje događa i zato sam se javio. Mislim dabilo kakve odluke dalje ne bi bilo dobro da se donose po Poslovniku, kako je rekao gospodin Jovanović, jer javna je tajna, i to je zaista istina, da DOS ima 176 poslanika. Neka 50 vaših poslanika ne bude, vi imate 126, imate kvorum. Činjenica je sledeća - građanima kojima se obraćate, poznate su slike televizijskih kamera, poluprazne sale kada se govori o amandmanima, poznate su slike poslanika koji čitaju novine sa zanimljivim slikama. Nemojte da se time bavimo, hajde da pređemo na dnevni red, ali moralna odgovornost za kvorum leži na DOS-u koji ima 176 poslanika, a pravo je opozicije da dokaže građanima Srbije da onaj ko ima toliku većinu ne može da skupi 126 poslanika. I nemojte da idemo u opomene i takve stvari, ovo je slučajno ispao trenutak, jer će sigurno odgovor opozicije biti - čim krenu amandmani, čim se svi poređate pored šanka - da tražimo kvorum. Nemojte to da radite.
Reč ima gospodin Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u ovom poslovniku se definišu prava i obaveze narodnih poslanika. I, kada sam ja tvrdio da se definišu i mere kojima će se sankcionisati neodgovorno ponašanje, nisam rekao da će se te mere primenjivati na poslanike opozicije, a da se neće primenjivati na poslanike pozicije. Te mere treba da se primene na sve one ljude koji su verifikovali svoje prisustvo, a koji ne učestvuju u radu Skupštine. Ne interesuje me da li su to poslanici moje poslaničke grupe, ili poslanici opozicije. Mi ćemo utvrditi onog trenutka kada sekretar o tome obavesti, ko su ti ljudi, i tim ljudima treba da se izrekne opomena, i ukoliko se tako nešto ponovi, da im se oduzme reč po pitanju tačke dnevnog reda. Ništa više.
Reč ima gospođa Gordana Čomić.
Dame i gospodo, o tome šta je kvorum ove Narodne skupštine, govori Poslovnik Narodne skupštine. Za tumačenje i primenu Poslovnika nadležan je predsednik Narodne skupštine. Mi smo ovde malopre imali dva predsednika u neuspelom pokušaju, ili u senci, iz opozicionih stranaka, jer je činjenica, u članu 80. stav 3. da se kvorum utvrđuje primenom elektronskog sistema za glasanje, na taj način što je svaki poslanik dužan da se identifikuje pri ulasku u salu ubacivanjem identifikacione kartice. Ili ćete poštovati Poslovnik, kao i svaki drugi zakon, i tako će biti reda u Srbiji, ili ćete proizvoditi političke rasprave, sami procenjujući o tome šta je kvorum. Kvorum je ono što nam naređuje Poslovnik Narodne skupštine, onako kako ga tumači predsednik Narodne skupštine, gospodin Dragan Maršićanin, a ne predsednici u senci. Hvala.
Pošto više nemamo prijavljenih u vezi Poslovnika, nemamo ni prijavljenih u vezi rasprave o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. (Poslanik Srboljub Živanović traži reč.)Izvolite.
Dame i gospodo uvaženi poslanici, uvaženi predsedniče, vrlo ozbiljna tačka o kojoj diskutujemo danas jeste tačka - penzioneri. Ali, vi vidite kako se mi svi ovde ponašamo. Neću ovde govoriti da li je opozicija, ili pozicija, ali je velika neozbiljnost sviju nas. Molim vas, stvarno vas iskreno molim, da ovde, u ovoj sali, u ovom parlamentu, o ovim problemima, o ovim zakonima, govorimo ljudski, istinito i bez dobacivanja. Svako je izašao ovde da da neki svoj određeni doprinos, onoliko koliko može i onoliko koliko je njegovo htenje. Zato i mislim, evo vidite, odmah je tema dobacivanja, znači, vama nije stalo do ovoga. Ako treba neću govoriti, ako vi hoćete da to završite, ja ću se povući sa ove govornice, ali mislim ipak da je velika sramota ne diskutovati o ovome, ako ima i malo mog udela da bih mogao da pomognem u rešavanju ovog zakona. Dame i gospodo uvaženi poslanici, uvaženi predsedniče, osnovica na koju se obračunava i plaća doprinos za osiguranike - zaposlene, čini zarada, u skladu sa zakonom odnosno kolektivnim ugovorom, na osnovu koje se utvrđuje penzijski osnov. Ovim zakonom se reguliše da lična primanja koja poslodavci zaposlenima isplaćuju svakog meseca budu uključena u bruto zarade i da čine osnovicu za plaćanje poreza i doprinosa. Dame i gospodo, ovde se pre svega misli na sledeća druga lična primanja: naknada za topli obrok, regres i terenski dodatak, dok bi druga lična primanja(dnevnica, solidarna pomoć i drugo) i dalje ostala van bruto zarade, odnosno ne bi bila uključena u jedinstvenu osnovicu za plaćanje poreza i doprinosa. Mnogo je u prethodnom periodu rečeno o dodacima koje poslodavci isplaćuju zaposlenima, i došlo se do zaključka da bi to bila katastrofa za radnike i poslodavca. Prvo, radnik dobijanjem tih sredstava od poslodavca uspeva da nekako preživi, kao i njegova porodica. Što se tiče poslodavca, on sada mora više da izdvaja u PIF, a s tim umanjuje isplatu na ruke zaposlenima i još više otežava ionako tešku situaciju zaposlenih. U sistemu finansiranja penzijskog i invalidskog osiguranja i dalje se zadržava princip isplaćenih zarada, kao i najnižih osnovica za plaćanje doprinosa po stepenima stručnosti, koje su obavezne ukoliko se zarada isplaćuje u manjem iznosu od propisanih osnovica. Ovo iz razloga što se najniža osnovica u dosadašnjoj primeni 1.1.1999. godine pokazala kao dobro rešenje, odnosno na taj način se smanjila mogućnost poslodavcima da izbegavaju uplate i doprinose na stvarno isplaćene zarade. Pored toga, najniže osnovice predstavljaju cene rada radnih mesta utvrđene granskim kolektivnim ugovorima. Novina ovih izmena i dopuna je što se njima osim dosadašnjeg limitiranja najnižih osnovica sada limitira i najviša osnovica za plaćanje doprinosa, što do sada nije bio slučaj. Mislim da ovo nije realno i ostvarivo. Zakonom o penzijskom i invalidskom osiguranju, propisano je da najviši penzijski osnov iznosi 3,8 prosečne mesečne neto zarade po zaposlenom ostvarene u Republici prethodne godine. To znači da se na ovaj način dovodi u korelaciju visina plaćanja doprinosa za obavezno penzijsko i invalidsko osiguranje sa visinom prava, jer se ovde upravo radi o ostvarivanju, odnosno ličnom ulaganju osiguranika, radi ostvarivanja prava u slučaju rizika propisanih zakonom. Predlaganjem da limit bude pet prosečnih zarada, želi se prihvatiti princip solidarnosti, što mislim da nije dobro. Ekonomska situacija u zemlji je vrlo teška, naročito posle petooktobarske revolucije, kada nijedna privredna grana ne radi ili radi saumanjenim kapacitetom. Dame i gospodo, znamo da bi redovne penzije bile isplaćene - potrebno je da privreda radi, znači firme moraju da uplaćuju u taj fond, ali ne znam šta da uplaćuju, kada ni one same nemaju za platu, a vi još hoćete i bruto zarade. Opet ističem da i o ovom zakonu nije došlo do konsultovanja sa socijalno orijentisanim interesnim organizacijama građana - sindikatima. Dame i gospodo, Vlada svojim predlogom hoće da oporezuje regres, topli obrok, terenski dodatak, dodatak za putovanja, navodno da bi se povećala osnovica za penziono i invalidsko osiguranje. Osnovica prema predloženom zakonu ne sme biti niža od: 1. I stepen ranije je bio 470 dinara sada 3.033 din. 2. II stepen - 800 dinara, sada je 4.427 " 3. III stepen - 950 dinara, sada je5.262 " 4. V stepen 6.635 " 5. VI stepen 1.300 dinara, a sada je 7. 145" 6. VII stepen 1.700 dinara, a sada je 9.409 " 7. VII 2 stepen 1.900 dinara, a sada je10.510 " 8. VIII stepen 2.300 dinara, a sada je12.724 " Pa vi sad vidite sami kolika je ta razlika. Čuli smo od ministra Đelića da smo upropastili budućnost, ja bih ga pitao šta je sa sadašnjošću. Dame i gospodo, mi sada govorimo o penzionom i invalidskom fondu, za sada i penzionerima u budućnosti, a šta je sa penzionerima u sadašnjosti? Velika poskupljenja: struja, komunalije, porezi, itd. - znači njima ne ostaje ništa za održavanje životnog standarda (hrana, odeća, ogrev, itd.). Predsednik Vlade, gospodine Jovanoviću, nemojte čitati novine. Ipak, predsednik Vlade Zoran Đinđić, u svom ekspozeu, obećao je za milion i 300 hiljada penzionera stabilizovanje penzija, redovnu isplatu i bolji život onih koji fizički i zdravstveno nisu sposobni da dopunskim poslovima mogu sebe izdržavati. Takođe, nisu sposobni u ovom vremenu da od svojih penzija kupuju lekove čija je cena visoka i koji su im u ovom životnom dobu potrebni. Seljačke penzije su toliko male da je sramota svakog penzionera - seljaka da kaže njihovu vrednost. Sada ih isplaćujete preko nemačkih donacija. I ovog puta penzioneri su prevareni kao i u prethodnom periodu: kada treba da glasaju, kada treba da se iskoristi njihov glas, onda im se povećavaju penzije, dobijaju humanitarne pakete, zdravstvene službe po mesnim zajednicama vrše kontrolu krvnog pritiska; sve im čine da dobiju njihov glas, ali posle ih zaboravljaju. Zato mnogi penzioneri žive, kao i u prethodnom periodu, iz kontejnera, i to se zove DOS-ovska demokratija. Zato mislim da Vlada treba da povuče ovaj zakon iz procedure jer je nerealan, restrikivan, neupotrebljiv i treba da ga da na ponovnu doradu i obradu. Tek kad dođe do ozdravljenja privrede, ovaj zakon može da funkcioniše. Meni je žao što mnoge diskusije o ovoj materiji daju oni koji nisu radili u toj oblasti, a mnogo o toj materiji diskutuju i o njoj govore.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, a zatim ministar Gordana Matković.
Dame i gospodo, narod koji nas sluša i gleda u ovim TV prenosima trebalo bi iz argumentacije koju razmenjujemo pri procenjivanju predloženih akata, šta god oni bili, da može da proceni namere, kvalitet predlagača i posledice koje će ti akti proizvoditi po njihov svakodnevni život. Iz ovih diskusija jedina namera koja može da se proceni, a koja se tiče zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju je da se poslanici Demokratske stranke Srbije, DOS-a u celini, uzdržavaju od diskusija, ne zbog toga što nemaju argumentaciju, nego zbog toga što znaju da u Srbiji svega ima i svega će biti, ali vremena nema i njega je malo. Iz argumentacije koju smo čuli od drugih poslanika o ovom zakonu vidi se namera i ono što je bila atmosfera našeg življenja 10 godina. To je samo priča o pravima. Dakle, pričaj o pravima, sva prava, i to su demagoška prazna prava, prava koja se kao takva razmatraju bez obzira da li se tiču penzijskog i invalidskog osiguranja, političkih prava, prava u medijima, prava o bilo kom segmentu života. Pričaj o pravima, pusti prava kao med za uši naroda, a sve ostalo zaboravi. Ako se neko buni, ućutkaj. To je bila namera koja je bila ostvarivana. Ono što treba da se čuje isto, takođe o Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju sada je nešto što bi trebalo da se čuje svaki put kada budemo predlagali bilo koji zakon, a to je da postoje prava, da postoje obaveze i da postoji i odgovornost za izvršavanje ili ne izvršavanje tih obaveza. Da to nije na papiru, da to nije samo demagogija političara koji nemaju pametnijeg posla, nego da se međusobno natpevavaju, nego da je to svakodnevni život, da je to nešto što se svakodnevno dešava u životu svakoga od nas. Uz to, "isto, takođe" imamo pojmove sa kojima ovde barataju poslanici koji izlaze da argumentuju ono što smatraju da je ogromna zamerka i rade jednu klasičnu, vrlo veštu argumentaciju, a to je - kaži informaciju do pola, ili - zameni tezu. Na primer, informacija do pola je što se svi dobro čuvaju da kažu šta je to bruto plata, šta je to neto plata i šta to, u stvari, znači za svakodnevni život svakoga od nas, šta je to značilo pre, a šta to nikako neće značiti ubuduće. Ono što je značilo pre je da govorim samo o pravima i kažem radniku - evo ti tvoja neto plata, evo ti nešto i u polutkama, u ulju i šećeru, a nemoj da me pitaš za doprinose jer to nije tvoja briga, jer je ovo burazerska ekonomija, jer sam ja pitao ministra i on mi je rekao - možeš da ne platiš doprinose, nema veze. To je nešto što se više nikada neće događati u Srbiji. Ono što su obaveze i poslodavca i radnika... [[Komentari iz sale se ne čuju.]] Vidite kako se poslanici razumeju u burazersku ekonomiju i burazersko telefoniranje, odmah ima komentara. Dakle, takva vrsta privrede nikada više neće postojati u Srbiji. Postoji grupa poslanika koja se bolje razume u privredu i oni slušaju sa tišinom. To je, na žalost, tačno. I, oni znaju o čemu se radi. Kako će izgledati i šta će to značiti u vezi sa novim odredbama po zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju? Značiće obavezu poslodavca da svoje obaveze iz ove oblasti ispuni. Jeste, značiće tu obavezu. Šta je bila argumentacija? Ako on ispuni te obaveze, ne može da isplati platu - to nije informacija, to nije argumentacija, to je širenje straha. Ovde se konstantno širi strah da projekat modernizacije Srbije neće uspeti, da projekat uvođenja reformskih zakona ne može uspeti, da se ekonomija u Srbiji ne može modernizovati i da ceo taj projekat mora svakako propasti, jer je ovo "Srbija bre". To je otprilike argumentacija koja na kraju ostaje iz svih ovih zamerki, ne samo o Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju koji se tiče budućnosti zaposlenih u Srbiji, nego i svega ostalog. Zašto modernizacija Srbije može uspeti i zašto se mora uvesti pravo, obaveza i odgovornost? Zato što obaveza onoga ko je poslodavac, kada se izriče suma doprinosa koje treba da isplati za radnike, podrazumeva i njegovu obavezu da vodi računa kako upravlja poverenim javnim dobrom, ako je direktor javnog ili komunalnog preduzeća, poverenim akcionarskim dobrom, ako je direktor AD ili poverenim društvenim dobrom, ako je direktor PDP ili DP. Jedina razlika u svemu onome što moderna Evropa zna o upravljanju je da su to standardizovali u (ISO) 9.000 i 14.000 itd. Jedino što Srbiji nedostaje je da upravlja, da svi oni kojima je nešto povereno na upravljanje, time upravljaju kao da je njihovo rođeno. Kada tako krenete da upravljate i takvih primera ima po Srbiji koliko god hoćete, onda vaša argumentacija, kada isplatiš doprinose nećeš imati za plate - pada u vodu. Znači da ostaje samo da ovakav način obaveze poslodavca ukida burazersku ekonomiju i burazersko telefoniranje. Problem - otići će firme u stečaj, biće nezposlenih. Svako neuspešan će otići u stečaj, kao što će svako neuspešan od nas izgubiti izbore, s pravom. Tako će i svako neuspešan u ekonomiji otićiu stečaj. Tu neće biti ni krađe ni korupcije, ni burazerskog telefoniranja o tome ko će biti prinudni upravnik ili predsednik stečajnog veća do beskonačnosti, kao što se to dešavalo po firmama. Proces odlaženja u stečaj je jasno definisan ovim zakonom. Ne spominje se ovde zato što unapred znamo broj neuspešnih preduzeća u Srbiji, nego zato da se proizvede strah od otpuštanja. U Srbiji nije zaposleno 730 hiljada ljudi. Sve što je moglo biti otpušteno u Srbiji za poslednjih 10 godina, otpušteno je već. Za 700 hiljada prividno zaposlenih jeste problem koji se ovde spominje, da će taj broj biti uvećavan. Teza kojoj služi zakon o PIO je teza da se širi strah od privatizacije, da se instrumentalizuje jedan zakon koji još uvek nije u skupštinskoj proceduri. Unapred se priprema teren da se na ovakvim istim raspravama gde će ljudi razmatrati naše namere, procenjivati našu odlučnost i procenjivati kakve će posledice to imati po njihov svakodnevni život, da se pripreme da privatizacija nije ništa dobro. Kada dođe na dnevni red, a doći će što pre na sednice ove skupštine, da se argumentuje već upotrebljenom zamenom teza, argumentacijom iz paketa poreskih zakona, iz paketa zakona iz socijalne zaštite, zdravstvenog ili PIO. Jedan radoznalac je ovde pitao - kada će se u Srbiji živeti kao što se živelo pre septembrskih i decembarskih izbora. Nikada više se neće tako u Srbiji živeti. Hvala vam. [[Aplauz.]]
Po Poslovniku, gospodin Nikolić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 98. stav 1. Mi imamo samo jednog ministra ovde koji treba da izvrši neku sublimaciju prethodnih rasprava, da odgovori na naše strahove, na naše bojazni i to nije posao pojedinih poslanika. Mislim da je, gospodine predsedniče, trebalo da pomenete u toku izlaganja prethodnika, da treba da govori o zakonu, a ne o tome šta su govorili poslanici opozicije i šta je tu istina, a šta nije. Kada smo već kod toga, zašto se ja bojim posledica koje će doneti vaši zakoni? Zato što uvek pred sobom imam program kojim ste dobili izbore. U njemu piše da ćete za prvih 100 dana nove vlade doneti zakon o socijalnom staranju i pomoći siromašnima, antikorupcijski zakon, zakon o vojsci i policiji, zakon o sudovima i sudijama, zakon o javnom tužilaštvu, krivični zakoni, zakon o krivičnom postupku i zakon o...
Gospodine Nikoliću, ušli ste u repliku, a javili ste se po Poslovniku.
Zakon o univerzitetu, zakon o lokalnoj samoupravi, paket izbornih zakona. Ništa od toga niste ostvarili. Počinjem da sumnjam da ste nas mnogo slagali u predizbornoj kampanji. Onaj ko jednom slaže, taj laže večito. A ko laže, taj i krade. Ko krade, ide u zatvor.
Po Poslovniku, molim vas, samo sekund da odgovorim. Imamo repliku, imamo gospodina Ivkovića, pa gospođu Matković, pa onda pauzu. Primedba je bila naravno neumesna, a niste se zbog te primedbe ni javili, nego da biste replicirali. Primedba je po mom uverenju neumesna. Nije bilo kršenja Poslovnika od strane gospođe Čomić. Ona kao i svaki narodni poslanik ima pravo da koncipira svoje izlaganje onako kako smatra. Nije izašla iz dnevnog reda, sem ukoliko svi govornici na čije se izlaganje ona osvrnula nisu izašli iz okvira dnevnog reda. Vi ste konstatovali da je ona odgovarala na primedbe opozicionih poslanika. Time je to ostalo u dnevnom redu, sem ukoliko i svi poslanici opoziconih stranaka nisu iz toga izašli. Tako da ja mislim da je sve bilo u redu. Replika, gospodin Jovanović, zatim drugo javljanje, gospodin Ivković [[Tomislav Nikolić, sa mesta: Kome replika?]] Gospodinu Nikoliću. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Kako predsedniče, kada ja tražim repliku onda postavite sve uslove, da li sam ja pomenuo Jovanovića?) Neće trajati dugo.
Gospodine predsedniče, mogu samo da objasnim. Da li mogu da se prvo pozovem na član Poslovnika .....
Neka, ajmo.
Dakle, član 96. stav 2: "Ukoliko se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno na političku stranku čiji narodni poslanici pripadaju toj poslaničkoj grupi, u ime poslaničke grupe pravo na repliku ima predsednik poslaničke grupe". Molim vas da u skladu sa ovim članom dobijem pravo na repliku. Možda za nekoga kvalifikacije laž, krađa, pljačka, prevara nisu uvrede. Dozvolite meni da u ime poslaničke grupe DOS-a, poslanika koji ovde predstavljaju građane Srbije koji su ih izabrali, iskoristim pravo iz ovog člana i kažem da ste nas uvredili i da su iznete neistine. Da vas podsetim da vi kao predstavnik SRS-a, imate najmanje moralnog prava na nešto tako.Ne želim da govorim lično ni o vama ni o bilo kom poslaniku SRS-a, govorim o ideji koju vi ovde branite. Vi ovde, gospodine Nikoliću, optužujete DOS da vara građane Srbije, da krade građane Srbije (Tomislav Nikolić s mesta: Šta sam slagao?), da pljačka srpsku privredu, da vodi izdajničku politiku. Vi mislite da ćete time uspeti da zauvek ostavite po strani štetne posledice vlasti koju ste vršili i u kojoj ste učestvovali, a koje mi danas otklanjamo. Na birou je 700 hiljada ljudi je na birou, 700 hiljada ljudi bez plate, 1.600.000 penzionera bez penzija, 800 hiljada izbeglica, privreda na kolenima. Ja vam samo kao odgovor na licemerstvo sa kojim ovde nastupate, evo, dostavljam odluku grupe "Zastava" od 19. maja prošle godine kojom se iz sredstava namenjenih za realizaciju programa obnove i razvoja grupe "Zastava" koja je bombardovana, u kojoj radi 35 hiljada zaposlenih samo u "Zastava automobilima" odobravaju sredstva na ime donatorstva SRS-u. To je istina, gospodine Nikoliću.
Vreme.
To je ono što govori o moralnim dimenzijama politike koju ste vodili. [[Aplauz.]]
Reč ima gospodin Ivković.
Poštovani gospodine predsedniče, koliko vidim mnogo kandidata za opomenu izlazi sada iz sale. Nije vama lako, gospodine predsedniče, ja vas izuzetno uvažavam, ali sami ste krivi. Pustili ste gospođi potpredsednici da održi političko predavanje, da napravi ekskurziju i do zakona o privatizaciji, da se ponaša ovde kao učiteljica, a nijedanput je niste opomenuli. Rezultat toga je da sam i ja za govornicom, ali malo da krenemo dalje. Pokušaću da vam pomognem. Imali smo jedno direktno učiteljsko predavanje po sistemu - no, no opozicija, uhvatila sam vas u lošem delovanju, a nijedan argument nismo dobili za ono što je izgovoreno za ovom govornicom. Pošto je njoj dopušteno da govori 10 minuta, da pravi ekskurzije, ja ću pokušati da vam pomognem, da pravim manje ekskruzije, ali ću pre svega govoriti činjenice. Prva činjenica: ova Vlada Republike Srbije napravila je 3,5 puta veći budžet nego prošle godine. Druga činjenica: ova Vlada Republike Srbije je pravilnim putem išla da ukine različite takse, poreze, doprinose, ali je u kumulativi dodatno opteretila manje privredu, ali mnogo više građanstvo. Ova Vlada Republike Srbije u budžetu koji je napravila, najmanje sredstava ima za podsticaj privrede. Ova Vlada Republike Srbije od septembra je preuzela privredu koja ima 26% porast proizvodnje 24. septembra, a sada ima svega 25% proizvodnih procesa koji teku. Poštovana gospođo Čomić, u decembru i januaru je 52.000 radnika izgubilo posao. Njima se samo u petak pridružilo preko 400 radnika Narodne banke Jugoslavije koji nisu položili test gospodina Dinkića, gde je glavno pitanje - šta je to klonirana ovca? I jesu ispali ovce. Poštovana gospođo Čomić, ovde je ovaj govornik pitao vašeg kolegu (gospođo Matković, izađite za govornicu i recite da ne govorim istinu) da li ste umanjili prava zaposlenih. Gledao me je i nije izašao. Naravno, u "Politici" danas piše da je izašao i da je odgovorio, jer "Politika" mora tako da piše. Prozvan je da kaže da li su umanjena prava radnika, odnosno, da kaže da ja lažem kad kažem da su umanjena prava radnika. Nije izašao za govornicu. Poštovana gospođo Čomić, mi jesmo imali Zakon o penzijsko-invalidskom osiguranju po sistemu neto ličnih dohodaka. Gospođa Matković ovde predlaže bruto lični dohodak. Logična je posledica ranijih zakona koji su doneti, da se predlaže bruto lični dohodak. Jeste dobar sistem bruto ličnih dohodaka i mi socijalisti se tome ne suprotstavljamo. Samo se suprotstavljamo datumu kada se predlaže početak obračuna po bruto ličnim dohocima, jer znamo da se i radnici sa umanjenim pravima iz novog Zakona o radnom odnosu i zapošljavanju, s jedne strane i poslodavci, sa ovim zakonom gospođe Matković i zakonima koji slede u naredne dve tačke dnevnog reda, nalaze u mnogo gorem položaju u privredi koja nema podsticaja, u privredi koja trpi strahovite posledice ne samo embarga i bombardovanja, nego sada i nepostojanja dotoka svežeg kapitala u tu privredu. Ranije vlade Republike Srbije su ogroman deo kapitala gurale u privredu i subvencionirale privredu da bi povećali proizvodnju. Mi smo imali odluku da ministar za rad može pojedinim granama, kao što je tekstilna industrija, metalski kompleks da oprosti 50% davanja za PIO, baš zato što smo razumeli socijalne tenzije. Ovaj predlog ovde ne razume socijalne tenzije. Ovim predlogom koji gospođa Matković sa pravom mora da gura zato što je uveden sistem bruto ličnih dohodaka odmah, a ne 1. jula 2002. godine, a ne 31. decembra 2002. godine, tera poslodavca da mora da isplati doprinose po najnižem obračunu (koji je sada umesto 1.600, koliko bi trebao biti, 3.000 i nešto dinara) pa makar ne isplatio lični dohodak. Kako vi mislite da onaj koji mora sve to da ispuni, a nema mehanizme i tog regresa i tog toplog obroka i terenskih dodataka u građevinarstvu, kako mislite da on pokrene privredu i zašto je toliko zaustavljamo i siromašimo? Normalno je da se onda kaže - šta je sa tim Zakonom o privatizaciji? Jer, da je ostao sistem autonomne transformacije po realnom kursu 1 marka 30 dinara, mi bismo u ovom trenutku imali najmanje na 400 ili 500 mesta u Srbiji da poslovodstva pojedinih preduzeća sa svojim radnicima, svesni da je to njihova fabrika, razgovaraju sa svojim dobavljačima repromaterijala, razgovaraju sa svojim kupcima proizvoda i na 400-500 mesta u istom trenutku u Srbiji se razgovara o ulaganju kapitala. Šta je Vlada Republike Srbije smislila? Usko grlo proizvodnje, samu sebe, najgori mogući položaj za tu Vladu Republike Srbije. Da je ostalo staro rešenje o autonomnoj transformaciji koju ste vi ukinuli, gospođo Čomić, tada bi radnici postali vlasnici fabrika u 60% kapitala i sada bi oni pregovarali sa mogućim stranim ulagačima. Vlada Republike Srbije bi imala ono što joj pripada, a to je kontrola da ne bude korupcije, malverzacija, krađe. Šta je odgovor? Odgovor je - ukinuta je autonomna transformacija, odgovor je da Vlada Republike Srbije 70% društvene i državne svojine prodaje jednokratno na tržištu. Znate šta znači kad se pojavi 5.000 tona čokolade - dete će posle druge čokolade da kaže da mu ne treba. Pašće cena, o tome se radi. Umesto da razgovaramo u ovoj skupštini o tome da dajemo podsticaj privredi, da je ne opterećujemo, da damo šansu poslodavcu da isplati taj topli obrok, ako treba i od 3.000 dinara, da uhvati zamajac proizvodnje, šest meseci ako treba, pa mu onda uvedite bruto lični dohodak, mi sada tog poslodavca teramo da uplati doprinose na uvećanu osnovicu i kažemo mu - ne moraš da isplatiš plate. Ko će da radi posle toga? To su činjenice i o činjenicama treba razgovarati. Kad smo kod činjenica, danas u "Politici" imamo reklamni materijal Vlade Republike Srbije na četiri strane. U tom reklamnom materijalu nedostaju samo tri stvari, a to je: cene, proizvodnja i standard građana. Hvala lepo.
Gospođa Čomić, replika.
Dame i gospodo, ne smatram uvredom to što je gospodin Ivković ovo doživeo kao predavanje. Kaže teorija - svako onaj ko je željan znanja, nešto što mu godi doživi kao predavanje. Prema tome, to nije uvreda. Ali, gospodin Ivković je spočitnuo što sam ja govorila skoro 10 minuta. To je moje pravo po Poslovniku. Molim vas da ne tumačimo da li svi imamo jednaka prava po Poslovniku i da ne tumačimo Poslovnik svi. U Poslovniku piše šta su nam prava, šta su nam obaveze, šta nam je odgovornost. Imamo predsednika Skupštine koji se stara o tom Poslovniku. Inače, što se tiče ukidanja autonomne transformacije, u tome smo sa zadovoljstvom učestvovali svi, da ne bi špekulantski, trećerazredni novac opljačkan od građana Srbije, na mala vrata i kroz sive kanale, ušao u legalne tokove. Taj novac će ući u Srbiju, ali oporezovan po zakonu o ekstra profitu koji će biti ovde na sednici Skupštine. Hvala vam.
Reč ima ministar Gordana Matković.
Meni se čini iz nekih razgovora, iz nekih izlaganja poslanika, da zapravo nije dovoljno jasno šta su osnovice. Zaista sam mislila da je to u toku donošenja prethodnog zakona potpuno razjašnjeno. Šta to znači da su ove obavezne osnovice, sada kada se sve to zasniva na bruto principu, ovolike, kolike su one u ovom predlogu zakona? To znači da ako neko ne isplati nekvalifikovanom radniku neto zaradu od 1.600 dinara, njega će taj radnik koštati bruto 3.000 dinara. Znači, ako neko ima visoku stručnu spremu, njega će taj radnik koštati 9.000 dinara. To je ono što ove osnovice znače. Vi ćete u praksi moći da proverite da li je to tačno. Bruto plata podrazumeva neto platu plus sva ona davanja, ne samo topli obrok i sva druga primanja, nego i sve poreze i doprinose. A, ako neko kao radnik dobije više, onda će se to više oporezovati. Znači, to je smisao, to su ove osnovice. Mi nismo smatrali, kao predlagači zakona, s obzirom da je ovo na neki način paket zakona, da je naša obaveza da detaljnije objasnimo, s obzirom da je rad već to objašnjavao. Očigledno da tu postoji nesporazum. Ovo je jako važno da se shvati, jer sam zaista ubeđena da nije u pitanju samo politička manipulacija, da je zaista u pitanju neshvatanje - i kod jednog broja poslanika sa svih strana, i sigurno i kod poslodavaca. Ovo je izuzetno važno da se razume. Znači, to zapravo ove osnovice znače, a nadam se da ćemo biti dovoljno dugo ovde i da ćemo moći u oči da se pogledamo i da kažemo sutra da li je to tako. To je jedna stvar koju sam htela da kažem. Druga stvar, molim vas, nemojte da se bavimo manipulacijama. Ovo je sada zaista manipulacija, juče je bilo jako mnogo reči o tome šta su one osnovice koje su u prethodnom zakonu bile - to su nominalni iznosi koji su vremenom uvećavani. Znači, mi ne prelazimo kada je reč o najnižoj osnovici sa 470 dinara, kao što je stajalo u prethodnom zakonu, na tri hiljade. To nije odnos neto i bruto. Ovde sam sigurna da je reč o manipulaciji, zbog toga što je to više puta juče objašnjavano. Znači, prethodni zakon koji mi sada samo dopunjujemo - osnovice su, piše zaista za prvi iznos 470 dinara, ali isto tako piše da se po zakonu one svaka tri meseca usklađuju i da ih objavljuje Fond za penziono i invalidsko osiguranje. Poslednji podatak koji je Fond objavio je da su neto zarade, kada je reč o najmanjim zaradama, odnosno najnižoj kvalifikaciji, 1.700 dinara. Znači, ono što je sada bruto 3.000, ukoliko radniku nije isplaćena odgovarajuća plata. Na kraju bih htela još jednom da pojasnim, ovde se javljaju dileme. Ovaj zakon nije reformski i nije sistemski, u smislu izmena koje se tiču penzionog i invalidskog osiguranja, ali je deo reformskog u smislu da je ono što se menjalo u poreskom sistemu povuklo i ove promene u penzionom. Još jednom da pojasnim, znači, reč je o jedinstvenom socijalnom osiguranju. Onako kako ste uredili u prethodnom, tako će morati da se uredi i u ovom i u onom zakonu, o kome će se tek govoriti narednih dana, koji se odnosi na zdravstveno osiguranje.
Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković, a posle njega narodni poslanik Jovan Todorović.
Poštovani narodni poslanici, gospođa ministar je u pravu. Ovde se radi o paketu zakona iz sfere socijalnog i radnog zakonodavstva i obrazloženja tih zakona su vrlo kratka i svi ti zakoni su izuzetno loši i po privredu i po stanovništvo. A zašto su loši - gospođa ministar verovatno nije mogla ni da predloži kvalitetne izmene i dopune, zato što smo usvojili prevashodno izuzetno loš budžet Republike Srbije za 2001. godinu i usvojili smo dva puta izuzetno loš paket poreskih zakona. Normalno, iz toga su proizašla ovakva rešenja u paketu iz radnog i socijalnog zakonodavstva. Znači, mene niste ubedili gospođo ministre, ovim što ste rekli. To bar nigde ne piše, jedino ako je to vaša dobra želja, ovo što ste rekli da je 1.500 dinara neto i još poslodavac plati 1.500 dinara i to će biti, znači, 3.000 bruto. Tako ne piše u zakonu. U zakonu pišu minimalne osnovice na koje će se primeniti porezi i doprinosi, pa ako je to minimalno za nekvalifikovanog radnika 3.000 dinara, znači platiće se doprinosi 3.000 dinara i 3.000 dinara će biti valjda neto plata. Mene bar niste ubedili. Šta je interesantno ovde, dame i gospodo narodni poslanici? Ja sam deo poslanika DOS-a poznavao i pre nego što se konstituisala ova skupština. Veliki deo poslanika DOS-a upoznao sam ovde i odgovorno tvrdim pred javnošću Srbije da ogromnoj većini njih ili je ovo prvo radno mesto ili su radili isključivo su bili budžetski korisnici - da li su to skupštine opštine, da li su to budžeti fondova ili pak republički budžet. To su ljudi, što bi rekao naš narod, koji nikada nisu dinar zaradili, odnosno napravili, ne zaradili. Znači, to su ljudi koji nemaju dana radnog staža u privredi. Možete vi nas iz privrede sada ubeđivati da i te kako vodite računa o penzionerima, da oni ne budu oštećeni itd. Zar vi stvarno mislite, da uzmemo primer jedne privatne firme, da će vlasnik te privatne firme, odnosno poslodavac, platiti sve ove poreze i doprinose, sve ovo što ste u ovom poreskom paketu i u ovom setu radnog i socijalnog zakonodavstva zamislili i da će jednostavno raditi samo da bi državi plaćali obaveze. Budite sigurni da neće. Znači, ljudi će jednostavno zatvoriti firme, pa neće raditi samo za državu. Da iskoristim priliku i da primetim da ovde stvarno ima, pored toga što ima ljudi koji nemaju dana radnog staža, da ovde u okviru poslaničke grupe DOS-a ima mnogo interesantnih likova i da pomenem samo ova dva poslanika iz Vojvodine. Imamo jednog poslanika koji je pre par dana ovde bulaznio sa ove govornice o nekakvim pećinskim Srbima.
Gospodine Veljkoviću, izričem vam opomenu zbog uvrede i zbog udaljavanja od teme dnevnog reda.
Sada smo čuli gospođu Čomić koja priča o nekakvoj "Srbiji bre". Ja sam shvatio da je ispod Save, dole na jug, to su ti pećinski Srbi, odnosno to je ta "Srbija bre", a ovo je gore, pretpostavljam, neka druga Srbija. Na kraju, vrlo kratko, da odgovorim gospodinu Čedi Jovanoviću o tih impresivnih 100 dana Vlade. Gospodin Čeda Jovanović je ovde pročitao te impresivne podatke - znate, 15 miliona za poljoprivredu itd. Nema čoveka i nema građanina ove republike koji se ne bi stvarno obradovao da ta pomoć bude stvarno značajna, da se krene sa investicionim kreditima, da privreda krene, bez obzira da li pripada, i ovo nije demagogija, poziciji ili opoziciji. Ja sam privrednik i normalno da bih voleo, jer i moja firma zbog ovih privrednih uslova izuzetno loše radi. Tu je, između ostalog, gospodin Čeda Jovanović dao jednu dezinformaciju. Tačno je da smo postali član Svetske banke, i to po tzv. ida statusu. To je zbog vas i javnosti Srbije, status najsiromašnijih zemalja, znači to je status Gane. Pomenuo je da smo dobili 1,7 milijardi dolara, što nije tačno. Toliki je dug prema Svetskoj banci ili, bolje reći, toliko treba da uplatimo za obnovu članstva. Mi smo dobili obećanje da ćemo dobiti 450 miliona u naredne tri godine, s tim što će jedna trećina odmah ići za reprogram ovog duga. Mi od svetske zajednice, od Svetske banke, pariskog, londonskog kluba itd. nemamo šta da kamčimo milostinju. Mi prosto treba da im tražimo ono što je naše, naša blokirana sredstva, kamatu na naša blokirana sredstva i ratnu štetu, a ne sada da se hvalimo ovde, držao sam te 10 godina, ne našom krivicom, van članstva Svetske banke za obnovu i razvoj i sada sam te primio, kao navodno ponovo, ali daj mi mi milijardu i 700 miliona dolara. Gde je tu moral? Na kraju, kada već spominjete moral, gospodine Jovanoviću, vaš moral će biti sada na ispitu. Juče smo čuli portparola Stejt departmenta koji je rekao da od toliko najavljivane donatorske konferencije početkom jula nema ništa. Nema ništa, dok ne počnete da isporučujete Srbe Hagu. Sada je na ispitu moral gospodina Koštunice i gospodina Đinđića.
Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, možda se ne bih ni javio za reč, ali u nekoliko prethodnih diskusija, posebno kada je govorila gospođa Čomić i moj kolega Šormaz, ako se dobro sećam prezimena, osetio sam potrebu da nekoliko rečenica kažem o ovome što nam se ovde, na neki način, kao poslanicima Socijalističke partije Srbije ili Srpske radikalne stranke potura - da sejemo strah, da izazivamo nemir među građanima i među zaposlenima i da je to što mi govorimo na neki način nesuvislo i neopravdano. Moram da vam priznam da sam se tek nakon diskusije gospođe Čomić, kao čovek koji je dugo godina u privredi, uplašio. Koji je moj osnovni strah reći ću vam odmah, zato što mislim da bi morali svi kolektivno da se uplašimo. Tako olako govoriti o kategoriji stečaja i našim privrednim preduzećima koja nisu u mogućnosti da bar u ovom momentu ispune obaveze prema Zakonu o penzionom i invalidskom osiguranju, da ispune obaveze prema budućem zakonu (koji ćemo, siguran sam, na isti način usvojiti) o zdravstvenom osiguranju i sve druge obaveze koje proističu iz poreskih zakona, da se tako olako dođe u situaciju da kažemo: pa, dobro, oni koji nisu to u stanju, oni i treba da idu u stečaj. Da li se pri tome, gospođo nemojte mi dobacivati, molim vas, da li se pri tome zaboravlja da nam je najveći deo privrede u takvim teškoćama da zaista neće moći da ispuni ove obaveze. To je jedna surova realnost od koje je i predlagač zakona pobegao. Mogu ja da se složim sa gospodinom Čedom Jovanovićem, da bi osnovica od 470 dinara, kada se revalorizuje bila 1.700 dinara, ali se pitam šta je razlika od 1.700 do 3.033 dinara kolika je najniža osnovica. I ovde pravimo, molim vas, gospodo poslanici, zabunu, ili mi koji govorimo na ovaj način ili ministar, gospođa Matković, koja nam kaže - radnik koji nije primio platu a pripada kategoriji najnižih zarada, koštaće poslodavca 3.033 dinara. Radnik koji pripada kategoriji sa najvećim zaradama, sa doktoratom nauka, koštaće poslodavca 12.450 dinara. To je molim vas, gospodo, i gore od onoga što sam ja mislio. Uzmimo ovakav primer, ako bih ja doktoru nauka u mojoj firmi isplatio platu od 12.450 dinara, isplatio njegovu neto zaradu 12.450 dinara, koliko bih morao da platim poreza i doprinosa da bih imao bruto lični dohodak. Isto kao i do sada, je li tako, 100%? Ako me ministar Đelić uveri da ćemo ubuduće imati niže obaveze, odnosno niže stope, manje poreske obaveze po osnovu poreza i doprinosa, i da će to biti 80%, da li to, gospođo, znači da ćemo ponovo morati 12.450 dinara ili ćemo na tu osnovicu za taj stepen stručne spreme obračunati te poreze i doprinose koji u tom momentu budu primenjivani, prema zakonima koje ovde donesemo. Ako se obistini obećanje ministra Đelića da će to biti 80%, onda ćemo obračunavati 80%. Sada dolazimo do jednog paradoksa: kada ne mogu da isplatim tu osnovicu od 12.450 dinara, on me toliko košta. Kada mogu da mu to isplatim, onda me košta 10.000 dinara. Gde smo mi sada tu? Tu se sada postavlja pitanje kako je moguće da se takav zakon postavi i da očekujemo da će zaista moći da se primeni. Dalje, ono što će nam se neminovno desiti, gospodo, desiće nam se da ćemo ugroziti poslodavce i radnike. Ne branim ja ovde ni poslodavce niti radnike, nego jednostavno, ne mogu da shvatim da se insistira na zakonu za koji unapred znamo da ga najveći deo privrede neće moći da ispoštuje, niti da podnese kao opterećenje. Ko od toga ima koristi? Zvuči lepo, ali nema nigde. Kao ona priča o pljeskavici sa 10 ćevapa i sa svim prilozima, i sa jogurtom, košta 20 dinara i kada pitaš gde to ima - nema nigde, ali lepo zvuči. To bi se moglo nazvati nekakvim praznim obećanjima ili demagogijom od strane predlagača ovog zakona, koji neće da uđe u surovu realnost i da shvati da se privreda nalazi u takvom stanju da joj moramo dati vremena da predahne, pa da onda postepeno povećavamo obaveze kod tih preduzeća koja do sada nisu uopšte obračunavala ni poreze, niti doprinose, nego su na bilo koji drugi način isplaćivala nekakva primanja i zarade radnicima. Dalje, mora se u odgovoru na pitanje nas poslanika i ljudi iz privrede, definitivno reći, da li je razlika, Čedo Jovanoviću, između 1.700 dinara do 3.033 dinara, topli obrok, prevoz, regres, ili su razlika porezi i doprinosi. (Gordana Matković i Čedomir Jovanović, sa mesta, u isti glas: I jedno i drugo.) Razlika su porezi i doprinosi. Nisu, o tome se i radi. Zato vam uporno ovde, sa ove govornice, svaki dan govorimo da jesu višestruko uvećane osnovice za obračun poreza i doprinosa. Vi uporno odbijate da čujete tu istinu, idući sa ovim obrazloženjima o kojima Čeda Jovanović govori i to dosta logično zvuči kada on to kaže. Što znači, gospodo poslanici, kada jedanput napravimo grešku, mi je zato što imamo ovakvu većinu, kada govorimo o DOS-u, u parlamentu, dosledno sledimo idući u niz grešaka. Greška je što smo utvrdili topli obrok kao zaradu, greška je što smo terenski dodatak utvrdili kao zaradu. Greška je što smo regres utvrdili kao zaradu, itd. Sada kada smo sve to stavili u osnovicu, onda kažemo - niste, gospodo poslanici, u pravu kada kažete da su višestruko uvećane osnovice, jer bi inače bile i prema prethodnim rešenjima i zakonima uvećane. Molim vas, moramo udahnuti svežu krv u privredu. Zašto sam ja sada uplašen posle svih ovih izlaganja? Da li je ovde sada strategija, molim vas, da sa ovakvim zakonima stvorimo takve obaveze našim privrednim preduzećima prema državi, koje neće moći da izmire. Proći će svi rokovi. Onda ćemo sasvim sigurno imati nekakva rešenja koja će ići u sledećem pravcu. Podržaćemo ili ćemo preuzeti deo vlasništva u tim preduzećima, za visinu obaveze koju ta preduzeća nisu izmirila prema državi. Šta ćemo onda uraditi sa tom svojom državnom imovinom? Prodaćemo je prema tenderima, koje ćemo graditi na bazi Zakona o privatizaciji. Zar nema opravdanog straha od strane poslanika koji o tome govore, a da pri tome niko ni u ovoj situaciji, niti danas govori šta ćemo sa hiljadama, sa stotinama hiljada ljudi koji su svim ovim rešenjima ugroženi, a mi im objašnjavamo da će im biti bolje. Nisam ja poslanik koji kaže - velika je plata doktoru nauka 12.450 dinara. Naprotiv, ja mislim da je mala plata. Dajte da omogućimo da zaradi tu platu u svom preduzeću. Mi donosimo takva rešenja koja kažu - ako nisi uradio to i to, postoji opasnost da ti se zabrani delatnost, od 30 do 90 dana. Ko ima od toga, gospođo ministarka, koristi? Ako nisam mogao za 30, ne mogu za 60, ne mogu za 90, ne mogu nikako, ako mi zabranite delatnost. Da li ću u to vreme zabrane obavljanja delatnosti morati da radim nekakve poslove ili aktivnosti, u cilju izmirenja obaveza prema državi koje nisam uspeo da izmirim. Da li je i to obavljanje delatnosti, ili će zabranom delatnosti biti obustavljena svaka aktivnost u preduzeću. To su otvorena pitanja, vi ste zapretili, donećete takav zakon, a ne znamo kako ćemo ga sprovoditi. Da li će to biti pravo poreskog organa ili nekog službenika, da mi zabrani delatnost i da kaže - da, zabranio sam ti delatnost, ali možeš da radiš poslove koji su u interesu države, u cilju izmirenja obaveza koje si iskazao, a nisi uspeo da platiš. I to je ono ... nije vreme, gospođo, nemojte vi da me opominjete, valjda je predsednik zadužen da me opominje za vreme. Znate, ja mogu da siđem sa ove govornice, da ne govorim, ako to vama smeta zato što se ne slažemo u jednoj stvari. Morate razumeti da smo mi opozicioni poslanici, ali da i te kako imamo odgovornost prema biračima koji su nas birali. Nemojte da nam imputirate nešto što nije tačno. Imam pravo da budem zabrinut, da za ovom govornicom govorim neke stvari koje vidim, i imam pravo da vam dajem odgovarajuće predloge, sve u cilju popravke ovog zakona. Vi nemate pravo da uvek, ali baš uvek, ostanete gluvi na sve primedbe koje dođu od strane opozicije, bez obzira da li su opravdane ili su neopravdane. Kada budete jedan naš amandman usvojili, ja se obavezujem da o sledećih pet zakona, neću ništa govoriti. Hvala lepo.
Reč ima ministar Gordana Matković. Dobro, gospodin Jovanović, pa gospođa Matković. Treće javljanje, replika, dobro.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, slažem se da mi možemo da se ne razumemo, ali zaista ne znam kako da vam objasnim više šta je bruto plata. Kako da vam objasnim šta je ovih 3.000 dinara? Ja zaista nisam prepoznao u nastupu poslanika SPS-a nameru da nas oni kritikuju neargumentovano i tako dalje, jer sam video da se mi nismo razumeli. Možda je to problem odsustvovanja u onim pripremnim fazama kada se razgovara sa ministrima o zakonima itd. Mi smo organizovalineke susrete, to je imalo delimične uspehe, ali ja ću pokušati sada još jedanput da vam objasnim. Tu platu, odnosno osnovicu o kojoj mi danas ovde govorimo, čini 3.000 dinara. Ovih 3.000 dinara, o kojima vi govorite, nisu nekih novih 3.000 dinara koje će poslodavac platiti na već 3.000 dinara, koliko radnik zarađuje. To je sve zajedno, u okviru tih 3.000 dinara je i bruto plata, i regres, i topli obrok, i doprinosi, to je sve jedno.
Ima reč ministar Gordana Matković.
Htela bih dve stvari da prokomentarišem - postoje neke zemlje koje budžetski finansiraju penzije. Znači, ne postoji fond za penziono osiguranje, nego se iz budžeta, kao što se neke druge stvari finansiraju, takođe finansiraju i penzije. To je jedan mogući model, mi taj model nemamo. Ali, ako nekome opraštate poreze i doprinose, to faktički znači jedno potpuno zamagljivanje situacije u sistemu. Znači, da li ćete pomoći neku firmu, koja iz nekih razloga nije u mogućnosti da plaća plate, ili poreze i doprinose, to je druga tema. Postoji zaista potreba da se utvrdi da sve firme imaju obavezu plaćanja poreza i doprinosa. Druga je tema - da li njima treba da se pomogne budžetski, iz nekih drugih sredstava? Ali, na ovaj način mi pokušavamo da raščistimo situaciju. Znači, svako mora da plati svoje obaveze. Ako postoji potreba za nekim davanjem od strane države, to će se odvijati kroz druge kanale i na drugi način, a ne na taj način što ćemo nekome umanjiti osnovice, ili umanjiti ono što on treba da da budžetu. Suštinski je to isto budžetsko davanje, i ono što je bilo do sada. Znači, mi sada kažemo - ne, više nije to princip da mi na osnovu nekih kriterijuma kažemo: nećete davati za poreze i doprinose. Za poreze i doprinose morate da dajete, a drugi su programi koji će utvrditi, koji će reći - sada iz budžeta, znači, postoje neka sredstva koja se daju nekim preduzećima, da bi se oporavila i da bi mogla da nastave ili da započnu ponovo sa proizvodnjom. Znači, to je jedna tema koja mislim da je isto tako jako važna. Jedan od razloga zbog kojih se odustaje od ovih 50% umanjenja itd, je što su to sve diskreciona prava. Vi znate kako su izgledali ti spiskovi, da ne ulazimo u to, preduzeća koja su na taj način oslobađana. Mi smatramo da je ovo mnogo čistiji način, da je moguće postaviti kriterijume onda kome se pomaže itd. I najzad, poslednji moj pokušaj da objasnimo šta znači 3.000 dinara - ako platite radniku neku neto platu, poreze, odnosno topli obrok itd. i onda na to platite poreze i doprinose, i to je neki bruto iznos, ispostavi se da je to veće od ovih 3.000 dinara, onda se ova osnova ne primenjuje radniku sa najnižom kvalifikacijom. Ukoliko tom radniku platite nešto izuzetno malo, onda država kaže, kao što je bilo i u prethodnom zakonu - aha, tom radniku plaćeno izuzetno malo, porezi i doprinosi koji bi se na to platili bi bili jako mali, to je sve neadekvatno, mi kalkulišemo da vas taj radnik košta bruto 3.000 dinara, da su tu uračunati porezi i doprinosi. Molim vas, ovo su ozbiljne stvari, ovo je zakon. Prema tome, može sa ovim zakonom da se ide na sud i da se utvrdi da li je tačno, ili nije tačno. Prema tome, to je tako. Znači, mi kalkulišemo. Kao što smo u prethodnom zakonskom tekstu, kada je bio princip neto plate, kalkulisali da je plata radnika sa najnižom kvalifikacijom 1.600 dinara, odnosno 1.700 po novom izveštaju Fonda,pa je poslodavac na to plaćao poreze i doprinose, bez obzira koliko je isplatio radniku, ako je to mala suma, sada mi kalkulišemo da je bruto plata za radnika sa najnižim nivoom 3.000 dinara, i na bazi toga se plaća porez i doprinos, koji zajedno treba da bude sve, bruto plata je 3.000 dinara onda.
Ima reč narodni poslanik Mucić Ljubomir. Pa, ne znam zašto je tolika polemika, kada je gospodin Ivković rekao da se zalaže za primenu bruto plata?
Gospodine predsedniče, s obzirom da se radi o vrlo bitnim pitanjima, predlažem da do početka popodnevne rasprave odredimo jednu komisiju koja će zajedno sa Vladom i Ministarstvom razjasniti ovo pitanje, jer je ovo suštinsko pitanje, koje smo mi pominjali od prvog dana i usvajanja poreskih zakona. Šta je bruto osnovica, molim vas- ovde je sporno pitanje da li je to samo osnovica za obračun, ili je to bruto lični dohodak radnika, koji treba da primi? Ima nas koji smo radili te poslove 10, 12, 15 godina - i u starom, i u novom sistemu. Molim vas, ne pravimo mi probleme što se tiče politike i političkih poena, ove probleme osetiće svi radnici i poslodavci, i oni koji budu isplaćivali lične dohotke od 1. juna neće znati na koji način to da urade. Evo iz kog razloga - bruto plata od 3.000 dinara, preračunata na neto platu, pokriće samo topli obrok i srazmerni deo regresa za godišnji odmor, bez ikakve zarade. Molim vas, u tom slučaju, radnik neće imati nikakvu platu, nikakvu zaradu. Vratićemo se na stari sistem isplate samo regresa i toplog obroka, s tim što će država doći samo do svojih obaveza, a dokle će doći?
Možete li tu raspravu da iznesete na Odboru za finansije, da zakažete Odbor, pa da se tamo dogovarate.
Ovo pitanje stvarno tehnički moramo razrešiti, zajedno sa Ministarstvom finansija, Ministarstvom za rad, boračka i socijalna pitanja, pošto i Zakon o zdravstvenom osiguranju ima isto to, vezano za tu osnovicu, i jedinstveno je vezano, znači, svi odbori moraju ovo pitanje razrešiti.
Pošto više nemamo prijavljenih govornika, zaključujem načelni pretres i stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, u načelu. Molim narodne poslanike da glasaju. Za 112 narodnih poslanika, protiv 59, uzdržanih nema, nije glasalo 9, ukupno prisutno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Dajem pauzu do 15,30 časova. [[Posle pauze - 15,40 časova.]] Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da utvrdimo da li imamo kvorum da bi smo mogli da nastavimo sa radom. Moja je jedina dilema, pošto se čekamo desetak minuta, da li da napravimo kraću pauzu ili da iz razloga koji se mogu nazreti pauza bude do sutra pre podne. Konstatujem da nemamo kvorum. Predlažem da sa radom nastavimo sutra u 10 časova. Ne možemo doneti odluku ni o prekidu ove sednice, pa nastavljamo sa radom sutra u 10 časova. Možemo da napravimo i kraću pauzu, ali mi se čekamo već 15 minuta. Nastavljamo rad sutra u 10 časova.