Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre svega, dobar dan, zahvaljujem se na ukazanom poverenju. Dozvolite mi da otvorim Petu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Prema službenoj evidenciji, prisustvuje 194 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 126 narodnih poslanika, i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je javio da će odsustvovati narodni poslanik Goran Svilanović. Saglasno članu 80. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 80. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu. Primili ste ostavke Emilije Krstić i Dragiše Đokovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Administrativnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije povodom razmatranja ovih ostavki, sa predlogom da Narodna skupština, na osnovu člana 88. stav 1. tačka 2. i stava 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje prestanak mandata ovim narodnim poslanicima danom podnošenja ostavki. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stav 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Administrativnog odbora, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje su izabrani, narodnim poslanicima Emiliji Krstić i Dragiši Đokoviću, izabranim sa izborne liste Demokratska stranka Srbije - Vojislav Koštunica, danom podnošenja ostavki. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Dostavljeni su vam zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 13, 14, 18, 19, 21, 26. i 27. oktobra i 2. novembra 2004. godine i zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 2. novembra 2004. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnike sa navedenih sednica. Prelazimo na odlučivanje o zapisnicima. Prvo, stavljam na glasanje zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 13, 14, 18, 19, 21, 26. i 27. oktobra i 2. novembra 2004. godine. Za 125, nisu glasala četiri, od 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 13, 14, 18, 19, 21, 26. i 27. oktobra i 2. novembra 2004. godine. Drugo, stavljam na glasanje zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 2. novembra 2004. godine. Za 125, nije glasalo 34, od 159 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik Treće sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, održane 2. novembra 2004. godine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlogu za stavljanje na dnevni red akta po hitnom postupku. 1. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, koji je podnela Narodnoj skupštini 5. novembra 2004. godine. Evo, potpredsednik Vlade potvrđuje da Vlada povlači predlog za hitan postupak, odnosno usvajaćemo ovu tačku dnevnog reda u redovnoj proceduri. Pošto smo se izjasnili o ovom predlogu, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 128, nije glasalo 46, od 174 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini, u celini. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2005. godinu, sa Memorandumom o budžetu, ekonomskoj i fiskalnoj politici za 2005. godinu, sa projekcijama za 2006. i 2007. godinu i predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2005. godinu: a) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, b) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednika, v) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti, g) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, d) Nacionalne službe za zapošljavanje. 2. Predlog zakona o Narodnoj skupštini Republike Srbije, koji je podnela grupa od 205 narodnih poslanika. Rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2005. GODINU (načela) U okviru ove tačke razmatra se Memorandum o budžetu i ekonomskoj i fiskalnoj politici za 2005. godinu, sa projekcijama za 2006. i 2007. godinu i predlozi odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2005. godinu navedeni u dnevnom redu. Primili ste Predlog zakona, sa Memorandumom i predlozima odluka, koje je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Leila Ruždić-Trifunović, Goran Knežević, Snežana Lakićević-Stojačić, Dušan Petrović, Milorad Krstin, Milorad Mirčić, Aleksandar Đorđević, Milovan Radovanović, Dragoljub Stamenković, Nemanja Šarović, Igor Bečić, Zlatan Jovanović, Zoran Krasić, Ljubomir Kragović, Vjerica Radeta, Nikola Todorović, Stevica Deđanski, Petar Jojić, Dragan Čolić, Srđo Komazec, Paja Momčilov, Branislav Blažić, Nenad Mitrović, Aleksandar Vučić, Božidar Koprivica, Momir Marković, Branislav Rankić, Nataša Jovanović, Ljiljana Nestorović, Meho Omerović, Čedomir Petković, Miodrag Đidić, Milena Milošević, Milovan Marković, Milan Marković, Dušan Proroković, Jovan Todorović, Miloljub Albijanić, Predrag Marković, Arsen Đurić, Vojkan Tomić, Miroslav Petković, Gordana Pop-Lazić, Živadin Lekić, Hranislav Perić, Zoran Anđelković, Toma Bušetić i Branče Stojanović. Narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović, pisanim putem, povukli su amandmane koje su podneli 15. novembra 2004. godine, kao i ispravku amandmana koju su dostavili 17. novembra 2004. godine. Narodni poslanik Goran Knežević, pisanim putem, 17. novembra 2004. godine povukao je amandmane na članove 1. i 2. Predloga zakona. Narodni poslanik Vojkan Tomić, pisanim putem, 18. novembra 2004. godine, povukao je amandmane na član 7. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Na sednici Odbora za odbranu i bezbednost, prilikom razmatranja Predloga zakona, mišljenje je izdvojio narodni poslanik Ljubomir Kragović, član Odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi 5 časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Po Poslovniku, izvolite, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da se u skladu sa članom 90. stav 3. izjasnimo o produženju vremena za raspravu. Mi nemamo važniji zakonski akt u jednoj godini od Predloga zakona o budžetu na dnevnom redu. Mislim da je to do sada bila praksa i nadam se da ćete prihvatiti, zato što ako poslanička grupa SRS, koja ima 82 poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije, što je ubedljivo najviše od svih političkih stranaka i poslaničkih grupa u ovom visokom domu, ima svega 98 minuta da govorio o budžetu, smatram da bi bilo potrebno da se to vreme poveća i da se svim poslaničkim grupama, srazmerno njihovoj snazi, omogući dvostruko veće vreme za raspravu. Uostalom, kao što je to do sada bilai demokratska praksa, gotovo u svim slučajevima u ovom sazivu našeg parlamenta.
Stavljam na glasanje predlog Aleksandra Vučića da se vreme za načelnu raspravu udvostruči na deset sati. Za 70, protiv 117, uzdržana dva, nije glasalo osam, od 197 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave, po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa Srpske radikalne stranke - 1 sat i 38 minuta, 24 sekunde, DSS - 1 sat, DS - Boris Tadić - 44 minuta i 24 sekunde, G17 plus - 37 minuta i 12 sekundi, SPO - Nova Srbija - 26 minuta i 24 sekunde, SPS - 26 minuta i 24 sekunde i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, tri poslanika SDP i tri poslanika NDS po 5 minuta na osnovu člana 89. stav 3. Poslovnika. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača, mr Mlađan Dinkić, ministar finansija, želi reč?Da, izvolite. Istovremeno, zahvaljujem se što zbog važnosti budžeta i ove tačke dnevnog reda sednici prisustvuje ne samo veliki broj poslanika, već i potpredsednik Vlade i deo Vlade.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije je usvojila 1. novembra ove godine Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu i, kao što znate, on se nalazi pred vama u redovnoj proceduri. Želeo bih da naglasim da je, osim zakona o budžetu, vama dostavljen i Memorandum o fiskalnoj i ekonomskoj politici za 2005. godinu, sa projekcijama za 2006. i 2007. godinu, tako da će ovo moje izlaganje biti ne samo obrazlaganje budžeta za 2005. godinu, već mogao bih slobodno reći i obrazlaganje novog ekonomskog programa na bazi kojih je sastavljen budžet. Kao što ste videli u predlogu budžeta, ukupni prihodi za 2005. godinu projektovani su na 396,1 milijardu dinara, ukupni rashodi na 416,6 milijardi dinara, tako da je deficit planiran na nivou od 20,5 milijardi. Deficit 2003. godine je iznosio 43 milijarde. Ovo predstavlja duplo smanjivanje deficita u odnosu na izvršenje u prethodnoj godini ili za 38% niži deficit u odnosu na rebalans budžeta iz ove godine. Kakav je to onda budžet? Dakle, duplo niži deficit od 2003. godine. Možemo reći da je ovo, s jedne strane, antiinflatorni budžet, ali je sasvim sigurno i razvojni. Zašto je razvojni budžet? Zato što se po prvi put, čini mi se, kod nas značajno smanjuje javna potrošnja na nivo od svega 45,5% društvenog bruto proizvoda. Podsetiću, devedesetih godina ona je uvek prevazilazila 50% društvenog bruto proizvoda. A šta znači za obične građane smanjivanje javne potrošnje; neki kažu - to je štednja u državi. Kakve to implikacije ima na građane, kakve implikacije ima na privredu? Ako država štedi, onda se stvara prostor za smanjivanje poreza, onda to utiče na smanjivanje troškova proizvodnje, na podsticanje privatnih investicija, na rast proizvodnje, izvoza i konačno na ostvarivanje najznačajnijih ciljeva, a to je povećanje zaposlenosti. Međutim, pre nego što obrazložim budžet za 2005. godinu u detaljima, želeo bih ukratko da kažem gde se nalazi privreda Srbije danas 2004. godine. Mi smo ove godine uspeli da ostvarimo duplo veći privredni rast od planiranog i imaćemo 8% stopu rasta društvenog bruto proizvoda. Srbija krajem 2004. godine ima društveni proizvod od 2.900 dolara po stanovniku. Mi ne možemo time da budemo zadovoljni, jer naš društveni proizvod po stanovniku je duplo niži od hrvatskog, a četiri puta niži od slovenačkog. Tačno je da smo mi još uvek ispred Bugarske i Rumunije, Bosne, Makedonije, Albanije, sa njima se nikada nismo ni poredili. Međutim, nekada, podsetio bih vas, 1990. godine Srbija i Hrvatska su bile rame uz rame, a danas Hrvatska, nažalost, ima duplo veći društveni proizvod. Nekada je Slovenija imala dva puta veći društveni proizvod od nas, danas ima četiri puta veći. Mi smo zaostajali i došlo je vreme da konačno to zaostajanje skratimo, i da se permanentnim privrednim rastom približimo makar onima sa kojima smo bili rame uz rame, a onda naravno cilj je da počnemo da sustižemo i razvijenije države. Dakle, jedan način za to bilo je ovogodišnje kresanje budžeta. Mi ćemo ove godine imati deficit koji će biti oko 2,2 - 2,3% društvenog bruto proizvoda, a sledeće godine mi obaramo deficit na samo 1,4% društvenog bruto proizvoda. Želeo bih još jednu stvar da istaknem. Ako bismo primenili međunarodne računovodstvene standarde u obračunu deficita, ostvarićemo zapravo sledeće godine čak i suficit u budžetu, jer otplata glavnice duga ne ulazi u obračun deficita. Ove godine Srbija je konačno, posle dugog niza godina, dobila i ima po prvi put u svojoj finansijskoj istoriji kreditni rejting. Mi imamo međunarodni kreditni rejting i konačno smo uvršćeni u mapu međunarodnih investitora. Naravno, naš rejting nije onakav kako bismo želeli da ga imamo. On je samo B plus. Međutim, dugo je vremena trebalo da ga dobijemo. Ovo jeste zasluga ove vlade, koja je uspela da završi pregovore sa Londonskim klubom poverilaca i na bazi toga je dobijen kreditni rejting. Koja je korist za građane od kreditnog rejtinga? Naše banke nisu bile u stanju da daju dugoročne kredite, iz prostog razloga što nisu imale dugoročne izvore. Devedesetih godina je nastao onaj problem stare devizne štednje. Ova država je počela to da vraća. Ogroman novac se isplaćuje. I ove godine je preko 300 miliona dolara plaćeno na ime stare devizne štednje. To će biti nastavljeno i kasnije. Međutim, dobijanjem kreditnog rejtinga našim bankama su se otvorila vrata banaka međunarodnog kapitala, i činjenica da su konačno počela odobravanja i dugoročnih stambenih kredita proizilazi i iz toga što smo dobili kreditni rejting, jer banke sada povlače dugoročna sredstva iz inostranstva. Srbiji svakako treba visoki privredni rast i u narednom periodu. Ne samo sledeće godine, Srbiji je potrebno da raste visokim tempom u narednih 10-20 godina. Da bismo imali privredni rast koji je realno održiv, on ne može da se bazira samo na visokim javnim investicijama. Nijedna zemlja nije uspela visokim javnim investicijama i sa visokim budžetskim deficitom da ostvari privredni rast na dugi rok. Moguće je napraviti bum u jednoj godini, ali onda nastaje problem u sledećim godinama. Potrebno je da imamo dugoročno održiv privredni rast, a to znači da se on odvija u uslovima finansijske ravnoteže. Mi danas nemamo finansijsku ravnotežu, jer imamo ogroman spoljnotrgovinski deficit. Spoljnotrgovinski deficit je rezultat nekoliko faktora, a najpre činjenice da nije brzo vršena privatizacija i restrukturiranje preduzeća. Imamo dosta preduzeća koja su nekonkurentna, ne samo zbog mera zaštite domaće privrede, već jednostavno, nemaju dovoljno kvalitetnu tehnologiju, nemaju dovoljno kvalitetne proizvode. Krajnje je vreme da mi osavremenimo naša preduzeća, da ubrzamo proces restrukturiranja i privatizacije i da na taj način dođemo do povećanja izvoza. Danas deficit u bilansu tekućeg plaćanja neko mora da zatvori. Ko danas zatvara taj deficit? Pre svega on se zatvara putem doznaka iz inostranstva. Čak pet miliona dolara godišnje na ovaj način ulazi u našu zemlju, a ostatak se zatvara zaduživanjem, i to ne samo privrede, ne samo države, već i zaduživanjem građana putem potrošačkih kredita, lizinga itd. Naravno da mi jesmo za finansiranje razvoja zaduživanjem, ali komponenta realnog rasta domaće proizvodnje, iz izvoza, mora da bude sve više prisutna. Dakle, jedini izlaz za Srbiju je veći izvoz. Međutim, kako to da ostvarimo? Najpre, moramo da pogledamo istini u oči i da onda sprovedemo mere koje su neophodne da dođemo do većeg izvoza. Nije dovoljno reći da hoćemo veći izvoz. Moramo da napravimo mere koje će do toga dovesti. Mnoga naša preduzeća nisu konkurentna, a mnoga preduzeća imaju višak zaposlenih. Mnoga preduzeća imaju nerealno visoke troškove. To se, pre svega, odnosi na javna preduzeća. Javna preduzeća su do sada svoju konkurentnost bazirala na permanentnom dizanju cena. Niko nije želeo da smanjuje troškove. Kada govorimo da su plate u javnim preduzećima rezultat rada zaposlenih u tim preduzećima, to može biti samo delimično tačno, a pre bih rekao da to nije tačno, jer javna preduzeća predstavljaju monopole koji, na bazi monopolske pozicije na tržištu i putem povećanja cena, pre svega, ostvaruju prihoda i stoga isplaćuju velike zarade. Došlo je vreme da više ne dozvolimo da se neracionalnosti u poslovanju nekih javnih preduzeća ispravljaju kroz povećanje cena. Došlo je vreme da počnu da snižavaju troškove, od troškova radne snage, ukoliko imaju viškova, do drugih troškova koji su nepotrebni. Moram da vam kažem, kada smo najavili rebalans budžeta, mnogi su rekli – kako će da se smanji 15 milijardi deficita ove godine, neće moći da funkcioniše ovo ministarstvo, neće biti za ovu grupu, neće biti za onu grupu. Šta se desilo na kraju? Veoma jednostavno je taj deficit smanjen. Pokazala se jedna istina – naši budžeti u prethodnom periodu su bili prenaduvani. Dakle, svi su tražili više nego što im treba, iz razloga što su se neracionalno ponašali. Konačno, ova vlada je tome stala na put. Moramo da smanjimo i dalje troškove i zato idemo dalje na smanjivanje troškova, jer smo sigurni da sa nižim troškovima mogu dobro budžetski korisnici da funkcionišu, ali će biti i manji troškovi za građane. Prva nagrada stići će već od 1. januara, jer ćemo mi neke poreze da snizimo. Ako smo smanjili rashode, ne trebaju nam toliki porezi. Neke od poreza ćemo zbog toga ukinuti. Zbog toga bih sada izložio pet ključnih elemenata ekonomske politike za 2005. godinu, na kojima je sazdan ovaj budžet. Najpre, Narodna banka Srbije, kao nezavisna institucija, nastaviće sa vođenjem restriktivne monetarne politike. Cilj je da se dalje ojačaju devizne rezerve zemlje. One trenutno iznose tri milijarde 850 miliona dolara. Da podsetim, u oktobru 2000. bile su svega oko 380 miliona, a danas su deset puta veće nego pre četiri godine. Naravno, jačanje deviznih rezervi znači očuvanje stabilnosti našeg dinara. Druga tačka našeg programa jeste odgovorna fiskalna politika, koja će se i dalje zasnivati na principu tvrdog budžetskog ograničenja i dovesti do planiranog smanjenja javne potrošnje i poreskog opterećenja privrede. Međutim, ova dva segmenta ekonomske politike smo počeli da sprovodimo već u julu ove godine i prvi rezultati se već vide, jer trezor budžeta nikada nije bio likvidniji nego sada, u ovom mesecu. Mi sa lakoćom izmirujemo naše preuzete obaveze. Konačno je uveden red, pa se naknade za nezaposlene svakog 16. u mesecu prebacuju isplatiocima. Uveli smo redovnu isplatu gotovo svih izdvajanja iz budžeta. Naravno, čak će deficit ove godine biti niži u odnosu na rebalans, jer prihodi se ostvaruju bolje nego što smo očekivali, a neki rashodi su još dodatno smanjeni. Međutim, bazirao bih se na preostala tri elementa ekonomske politike koji nisu do sada sprovođeni, moram reći, niti od naše vlade do sada, niti od prethodnih vlada. Najpre, to je politika plata. Mi ne možemo da izdržimo, kao zemlja, dugoročni privredni razvoj ukoliko plate dugoročno rastu brže od produktivnosti rada. Znam da su plate niske u Srbiji i znam da niko nije zadovoljan standardom. Međutim, u mnogim sektorima, pre svega javnim, plate rastu brže od produktivnosti rada. Troši se nešto što se nije proizvelo. Nažalost, za našu privredu, najveći deo tog viška odlazi na kupovinu uvoznih dobara, ne na kupovinu domaćih dobara, zbog sporog procesa restrukturiranja i privatizacije i nedovoljno širokog kvaliteta domaćih dobara. Dakle, mi moramo, sa jedne strane, da strogo kontrolišemo kretanje mase plata u narednom periodu i da stimulišemo one grupe kojima je podrška najpotrebnija. U ovoj godini je to bilo zdravstvo, a u sledećoj godini će to biti prosveta, dakle obrazovanje, ustanove kulture i ustanove socijalne zaštite. Što se tiče politike plata, krajnje je vreme da se prekine sa demagogijom i uravnilovkom. To znači da ne može istu platu da ima onaj ko obavlja najsloženije i najodgovornije poslove i onaj ko ima najniži stepen kvalifikacije. To znači da moramo svuda, u državnoj upravi, u javnim službama, u javnim preduzećima, u Skupštini, da povećamo raspone u platama između nekvalifikovanog rada i najkvalifikovanijeg. Međutim, to mora da bude simultano praćeno sa racionalizacijom. Mogu vam reći primer iz Vlade Republike Srbije. Ako uzmemo osnovnu zaposlenost u Vladi, u poslednje četiri godine ona je povećana za 3.300. Dakle, Vlada je primila 3.300 novih ljudi. To se desilo uglavnom zaključno sa februarom 2004. godine. Ove godine se zaposlilo možda stotinak novih ljudi. Umnožavanje administracije, kako koja vlada dođe, dovodi nove ljude, a ostali ostaju da rade, jednostavno, to ne može više da se podnese. Mi moramo da krenemo u odlučnu reformu državne uprave, da se tačno, prema objektivnim kriterijumima, lociraju ljudi koji daju značajne doprinose, da se oni daleko bolje nagrade, ali zato da se uvede i fleksibilnost i da se smanji broj onih koji ništa ne rade, koji jedva čekaju kraj radnog vremena, a i dok traje radno vreme, piju kafu ili ne dolaze na posao. Dakle, mi predviđamo oštru reformu i počećemo sami od sebe, počećemo od Vlade. Do marta meseca nadamo se da će ova skupština usvojiti set zakona o reformi državne uprave, o platama u javnim službama i u državnoj upravi, i na bazi toga krenuće jedan ozbiljan proces racionalizacije državne uprave, jer ne može biti efikasna niti jedna vlada, niti ova sadašnja, niti bilo koja buduća, ako činovnici nisu motivisani da rade. A oni su motivisani na dva načina. Jedan je element samo plata. Međutim, drugi segment motivacije je da nema one nepravde, a nepravda je ako neko radi do kasno u noć i dobije istu platu kao neko što ne dolazi na posao. Za razliku od privrede, gde postoji Zakon o radu koji omogućava fleksibilnost u kretanju radne snage, u državnoj upravi činovnici su zaštićeni kao beli medvedi. Niko ne može da izgubi posao i kada dobije otkaz, ako je loše radio, sudovi ga vraćaju, i mi jednostavno moramo da promeni tu osnovu i da krenemo sa ozbiljnim smanjivanjem državne administracije iz razloga što je to jedini način da ona bude efikasnija. Što se tiče javnih preduzeća, mi hoćemo i moramo da kontrolišemo kretanje mase zarada u javnim preduzećima, iz prostog razloga što se javna preduzeća ne ponašaju racionalno. Imaju puno neracionalnih troškova, uključujući i primanje ljudi koji nemaju neku svrhu u obavljanju poslovnih zadataka. Ukupna masa u javnim preduzećima u ovom trenutku iznosi 32 milijarde dinara u Srbiji, dok je masa plata u državnoj upravi Srbije 70 milijardi. Dakle, javna preduzeća imaju jednu ozbiljnu masu plata sa mnogo manje zaposlenih ljudi i želimo da oni koji rade u javnim preduzećima imaju i veće plate, ali da se zaista radi sa racionalnim brojem zaposlenih. Zbog toga će krenuti proces restrukturiranja javnih preduzeća, najpre, odvajanjem osnovnih od sporednih delatnosti. Kreće se prvo sa EPS-om od marta meseca sledeće godine, a do marta će biti gotov plan za restrukturiranje železnice. Uradila je to Evropska banka za obnovu i razvoj, uz pomoć jedne poznate svetske konsultantske kuće "Busalen", a na bazi tog programa želimo da povećamo efikasnost i na železnici i u EPS-u. Moraćemo da krenemo u restrukturiranje drugih javnih preduzeća, kao što su NIS, kao što je Telekom Srbije, jer svako može da smanji jedan deo troškova i da ne traže samo povećanje cena. Kada god je problem, oni dolaze pred Vladu i kažu, mora cena struje da se poveća 15%. Ne može više to da se dopusti. Najpre da se racionalizuju troškovi, pa tek onda da vidimo da li je neophodno bilo kakvo povećanje cena. Što se tiče poslednje tačke ovog programa, on podrazumeva ubrzanje u restrukturiranju privrede i ubrzanje privatizacije radi povećavanja izvoza i smanjivanja spoljnotrgovinskog deficita. Ako budemo objektivni, videćemo da se dosadašnji tok privatizacije uglavnom odnosio na preduzeća za koja je lako naći strateške partnere. Preostalo je šezdesetak društvenih velikih preduzeća koja se nalaze u procesu restrukturiranja već nekoliko godina. Moram da kažem da je uz pomoć tranzicionog fonda iz prethodne godine značajan broj ljudi napustio ta preduzeća, dobio otpremnine i našao neki drugi posao ili se nalazi na birou. Mi moramo da ubrzamo proces restrukturiranja i privatizacije društvenih preduzeća, jer ne može država, odnosno ne mogu građani večito da izdržavaju preduzeća. Potrebno je da oni pronađu svoje mesto na tržištu, kroz pronalaženje adekvatnih strateških partnera. Dakle, kao što je Vlada učinila to ove godine sa Livnicom "Kikinda", kao što će narednih meseci učiniti sa "Hipolom" i sa "Severom" iz Subotice, planiramo sledeće godine otvaranje tendera za 30 do 40 preduzeća u društvenom vlasništvu. Sve ovo treba da se uradi u cilju onoga što nam je zaista neophodno, a to je povećanje zaposlenosti i, naravno, povećanje standarda. Nije moguće na kratak rok značajno povećati standard stanovništva i svako ko daje drugačija obećanja, jednostavno, ne govori istinu. Međutim, ako se svih ovih pet tačaka simultano sprovedu, mi smo sigurni da će Srbija imati permanentni rast zaposlenosti i permanentan rast standarda. Videćete, sledeće godine samo sa ukidanjem poreza na zarade za novozaposlene i sa promenom propisa koji regulišu tržište rada smanjiće se za nekoliko stotina hiljadabroj onih koji su na birou. A zašto? Danas ima fiktivno na birou jedan broj zaposlenih, od ukupnog broja koji se nalaze evidentirani kod Nacionalne službe za nezaposlene, od 950.000 čini mi se, dobar deo je njih tamo, a ne traži posao. Dobar deo je tamo njih da bi ostvario pravo na osiguranje, na zdravstveno i drugo, a to treba da se uredi kao što su druge zemlje uredile i mi ćemo promeniti odgovarajuće zakone da demotivišemo prijavljivanje na biro za nezaposlene. Jednostavno, biro za nezaposlene treba da pomaže samo one koji su stvarno ugroženi. Oni koji su zdravi i pravi moraju da imaju druge stimulacije da nađu posao i mi smo odredili novu kreditnu liniju za finansiranje novog zapošljavanja kroz mikrokredite. Takođe, odlučili smo da od 1. januara ukinemo porez na zarade od 14% za sve novozaposlene radnike u sektorima koji ostvaruju novu vrednost, kako bismo motivisali da oni ljudi koji se formalno nalaze na birou, a u suštini rade na crno, da se na ovaj ekonomski način prevedu u taj legalni sektor. Nakon donošenja ove dve mere, videćete na kraju sledeće godine koliki će zapravo biti broj ljudi koji su na birou rada, daleko manji nego ove godine. U Hrvatskoj, nakon promena odgovarajućih zakona, 200.000 ljudi se odjednom ispisalo sa biroa, jer nisu tražili posao, oni su fiktivno bili tamo prijavljeni. Mi moramo zaista sledeće godine da podvučemo crte u mnogim segmentima i da konačno vidimo gde smo. Imali smo nekada visok stepen sive ekonomije, dakle, sa smanjivanjem poreza, ali i sa ukidanjem poreza na promet i uvođenjem PDV-a mi ćemo značajno suzbiti sivu ekonomiju i sledeće godine mi ćemo tačno znati kome je potrebna pomoć, a kome nije. Dakle, ne da se dešava da Komisija za sprečavanje pranja novca otkrije jednu od najvećih fantomskih firmi u Srbiji koja je ogromna, ona je milione proneverila, a da članovi te porodice primaju dečije dodatke. Primaju pomoć za ugrožene, a milione dolara su preturili preko fantomske firme. Mi imamo zemlju apsurda. Naravno da ćemo zahtevati i od naše administracije da bude efikasnija i da zaista znamo kome ta pomoć treba, a kome ne treba, a da bismo to učinili mora da se raščisti administracija. Mora, jednostavno, oni koji dobro rade da budu daleko bolje plaćeni, da se prime novi ljudi, a oni koji ne rade ili koji prikrivaju takve lažne socijalne slučajeve moraju da izgube posao. To je taj program i garantujem vam da jednostavno bilo koja vlada koja je odgovorna prema građanima Srbije da se nalazi na našem mestu, da želi dobro Srbiji, morala bi ovakav jedan program da sprovede. Što se tiče makroekonomskih pretpostavki, mislim na budžet, mi smo planirali budžet na sledećim pretpostavkama. Najpre, procenili smo da će rast društveno bruto proizvoda u sledećoj godini biti 4,5%, dok će inflacija iznositi 9,1%. Vidite i sami da smo pošli od nižeg rasta društvenog proizvoda nego što će biti ostvaren u ovoj godini. Dva su razloga za to. Prvo, princip opreznosti, a drugi, zato što će startna osnova zbog većeg društvenog proizvoda u ovoj godini biti viša, zato što je teže zadržati tako visoku stopu rasta. Međutim, ako Srbija bude beležila svake godine između četiri i pet posto rast društvenog proizvoda, mi nećemo imati probleme, niti sa urednim servisiranjem obaveza postojećih, niti sa preuzimanjem nekih novih obaveza. Što se tiče izvora za finansiranje deficita, tri su ključna izvora. Najpre, tu su prihodi od privatizacije. Mi smo planirali da deficit od 20,5 milijardi pokrijemo sa 8 milijardi prihoda od privatizacije, s tim što moram da kažem da su očekivanja i domaćih i inostranih eksperata da bi Srbija morala sledeće godine da ostvari barem pet puta veći prihod od privatizacije nego ove godine, uključujući i prihode od privatizacije banaka, ne samo preduzeća. Ukoliko se to ostvari, a mi očekujemo da će prihodi od privatizacije u sledećoj godini iznositi 25 milijardi, dakle daleko više nego što je potrebno za pokriće deficita, onda će dodatnih 7 milijardi biti u četvrtom kvartalu prebačeno PIO fondu, kako bi isplatio jedan deo starog duga prema penzionerima, a to je polovina penzije koja bi se isplatila u četvrtom kvartalu sledeće godine. Dakle, ovim budžetom je faktički predviđena isplata 12 i po penzija. S druge strane, 5,7 milijardi deficita očekujemo da ćemo pokriti na osnovu stranih kredita i donacija, dok će neto domaće finansiranje iznositi 6,8 milijardi dinara, a to su prihodi iz privatizacije koje ćemo preneti u 2005. godinu, a tu su i prihodi od izdavanja hartija od vrednosti države. Sada bih želeo da nešto pažnje posvetimo prihodnoj strani budžeta. Što se tiče prihoda, može vam se učiniti da su prihodi 20 posto veći u odnosu na one koji su ostvareni u 2004. godini. Međutim, želim, dame i gospodo narodni poslanici, da vam skrenem pažnju da su baze neuporedive, jer se ukida sledeće godine porez na promet, a uvodi porez na dodatu vrednost i zbog toga je struktura prihoda promenjena. Reći ću vam na koji način. Najpre, kada govorimo o porezu na plate – u sledećoj godini planiramo da se učešće lokalnih samouprava u porezu na plate podigne sa sadašnjih 30 na 40 procenata. To znači da će manje ostati budžetu Srbije, a daleko više lokalnim samoupravama. Moram da kažem da je ovo jedan od najizdašnijih prihoda lokalnih samouprava i bez obzira što sam početkom ove godine kritikovan da će lokalne samouprave sa ukidanjem poreza na fond zarada gubiti i da će imati manje prihoda nego što su imale ranije, lokalne samouprave ne da su imale samo manje nego su imale daleko više prihoda ove godine od onoga što su oni koji su kritikovali govorili, i čak u odnosu na ono što smo mi planirali. Dakle, plan prihoda lokalne samouprave za ovu godinu bio je 75,8 milijardi dinara, a ostvariće 81,4 milijarde dinara. Sa podizanjem učešća u porezu na plate na 40 posto značajno će se popraviti i prihodi lokalnih samouprava. Međutim, ukidanjem poreza na promet gubi se jedan deo poreza na promet, koji je takođe bio izvor finansiranja lokalnih samouprava. Zbog toga smo u budžetu na rashodnoj strani opredelili jedan iznos transfernih sredstava od 13,8 milijardi dinara, koji će se rasporediti opštinama po osnovu posebnog zakona o raspodeli javnih sredstava gradovima i opštinama. Moj plan je da sledeće nedelje, sa Stalnom konferencijom gradova, kao i predstavnicima lokalnih samouprava, obavim konsultacije, da konačni nacrt tog teksta u sledeći četvrtak usvojimo na Vladi i da ga uputimo na razmatranje po hitnom postupku u Skupštinu u prvoj nedelji decembra, zajedno sa paketom poreskih zakona, koji vam je već dostavljen na razmatranje. Što se tiče planiranih prihoda od poreza na dodatu vrednost, oni su planirani u iznosu od 179 milijardi dinara i to će biti najizdašniji prihod budžeta, čak 45,3 posto ukupnih prihoda će dolaziti od poreza na dodatu vrednost. Ali, moram da napomenem da je ukupan prihod Srbije od poreza na promet ove godine iznosio 157 milijardi. Dakle, prihod Republike Srbije, budžeta Srbije, plus prihodi lokalnih samouprava. Ako uporedimo ove dve cifre, vidi se da smo projektovali veoma konzervativno rast prihoda od poreza na dodatu vrednost, u iznosu od samo 14 procenata. Drugim rečima, pretpostavljamo da će nakon ukidanja poreza na promet daleko veći obuhvat sive ekonomije da se dogodi i da će porez na dodatu vrednost biti naplaćen od više obveznika, dakle, da će biti daleko veći, ali smo ga zbog principa opreznosti planirali na nivou od 14 posto, 9,1 za efekat inflacije i između četiri i pet posto za efekat rasta društvenog bruto proizvoda. To znači da, ako obuhvatimo makar i jedan procenat sive ekonomije, on će biti za jedan posto veći. Ako obuhvatimo 20 posto sive ekonomije, 20 posto će biti veći. Ubeđen sam da ćemo sledeće godine imati daleko veće prihode po ovom osnovu i da ćemo moći da govorimo sredinom godine o raspodeli viškova prihoda po ovom osnovu, pa ćemo zajedno da donesemo odluku – možemo dalje da idemo na smanjivanje poreza ili na povećanje nekih rashoda. Mislim da će najbolje biti da se odlučimo za kombinovani pristup i da dodatno snizimo neke poreze, ali možda neke rashode iza polovine godine da povećamo. Što se tiče smanjivanja poreza, o njima se do sada samo govorilo. Oni će se dogoditi od 1. januara. Ukida se porez na finansijske transakcije. Moram da zahvalim i Narodnoj skupštini koja je prihvatila predlog Vlade da se taj porez ukine – 7 milijardi dinara će izgubiti republički budžet, ali će dobiti građani Srbije i privreda, jer sve je to do sada prevaljivano na njihova leđa. Kada danas odete u banku, u poštu, naplate vam proviziju, kako kaže banka, ali to je porez na finansijske transakcije. Njega više nema od 1. januara i 7 milijardi dinara će biti rasterećeni građani i privreda. Drugo, ukidamo oporezivanje bankarskih usluga, jer ukidanjem poreza na promet više nema oporezivanja naknada koje banke naplaćuju od klijenata. Efekat je oko 4 milijarde dinara. Za taj iznos moraju da idu dole kamatne stope. Za taj iznos kamatne stope moraju da idu dva do tri procentna poena naniže, iz prostog razloga što banke sada taj iznos kalkulišu u svoje marže, u kamate. Siguran sam da će Narodna banka napraviti sistem da, ukoliko postoji kartelsko ponašanje banaka i ukoliko one ne snize nakon 1. januara kamatne stope, da oštro kažnjava one banke koje se dogovaraju i drže monopolske kamate na tržištu. Međutim, čini mi se da je snižavanje kamata već počelo ovih dana. Vidite da su konačno počeli da se odobravaju, zahvaljujući osnivanju Nacionalne korporacije za osiguranje stabilnih kredita, dugoročni stambeni krediti, sa kamatom koja je ispod 9 posto godišnje, a do pre mesec dana bila je 11 do 12 procenata. Moramo da idemo sa ekonomskim merama da podstaknemo banke i da dodatno snižavaju kamate. Međutim, nisu samo banke te koje hoćemo da podstičemo. Smanjićemo porez na prihod od samostalnih delatnosti na samo 10 posto, a sada iznosi 14 posto, kako bi male radnje, male trgovine, paušalci mogli da konkurišu velikim preduzećima i ponuđačima. Takođe, biće ukinute akcize na dizel gorivo za traktore, građevinske mašine i brodove, tako da onima koji se bave poljoprivredom – ukoliko se registruju, a ko god se registruje nikakve dodatne poreze neće plaćati jer će već prve nedelje decembra biti izmenjen Zakon o porezu na dohodak – sav novac koji kao registrovani poljoprivredni proizvođači dobijaju na svoj račun neće ulaziti u osnovicu poreza na dohodak građana, dakle, neće biti predmet nikakvog oporezivanja, a sa druge strane seljaci neće plaćati porez na katastarski prihod niti u 2004. niti u 2005. godini. Konačno, smanjićemo porez na prenos poljoprivrednog zemljišta, kako bi se lakše vršilo ukrupnjavanje i razmena poljoprivrednog zemljišta, sa sadašnjih pet na 2,5 posto. Duplo ćemo smanjiti i porez na prenos automobila, kako ljudi ne bi vozili kola na ovlašćenja, već kako bi imali motiva da ih legalno registruju. Sledeće godine imaćemo značajne prihode od igara na sreću. Usvajanjem Zakona o igrama na sreću formirana je i Državna lutrija Srbije i Uprava za kontrolu sprovođenja ovog zakona. Ovih dana poreski inspektori kreću u ozbiljnu kontrolu priređivača igara na sreću. Mi smo za sledeću godinu planirali, osim onih prihoda koji će ući u budžet Srbije, i 660 miliona dinara za posebne budžetske fondove, i to 213 miliona za finansiranje sporta, 200 miliona za finansiranje potreba invalidskih organizacija, 147 miliona za finansiranje socijalno-humanitarnih organizacija, 25 miliona za ustanove socijalne zaštite i 75 miliona za ustanove Crvenog krsta. Ako budu veći prihodi, oni će se povećavati, jer koliko god da se povećaju prihodi od igara na sreću, sve se raspoređuje u odnosu koji je zakon propisao i ovi budžetski fondovi će onda dobiti i više. To bi bilo osnovno o prihodnoj strani budžeta. Što se tiče rashodne strane budžeta, moram da kažem da Srbiji sledeće godine dospeva 13,6 milijardi dinara više za otplatu dugova u odnosu na ovu godinu, i to najviše za otplatu domaćeg duga, dakle, za otplatu duga po osnovu stare devizne štednje. Za isplatu stare devizne štednje sledeće godine smo planirali 27,4 milijarde dinara, a za otplatu spoljnog duga 10 milijardi manje ili 18,9 milijardi. Moram da kažem da će rashodi za finansiranje javnog duga porasti sa 9 na 11% u ukupnom budžetu. Druga stavka koja će beležiti rast u narednom periodu jesu naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta. Ukupne naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta u sledećoj godini iznosiće 33 milijarde dinara. Izdvojio bih neke najvažnije kategorije: za lične invalidnine ratnih i vojnih invalida – 6 milijardi, za dopunske invalidnine tri milijarde i sto, za civilne invalidnine 583 miliona, ukupno za bolest, invalidnost, različiti dodaci – 9 milijardi i 900, dakle, skoro 10 milijardi dinara. To je rast od oko 20% u odnosu na izdvajanja u ovoj godini. Za zaštitu porodice, dece, prvo za podsticanje nataliteta, zarade porodiljama – 6 milijardi, povećanje 17% u odnosu na ovu godinu; roditeljski dodatak 3 milijarde i dvesta, povećanje 15% u odnosu na ovu godinu; za dečije dodatke 7,7 milijardi, povećanje 18% u odnosu na ovu godinu. Ukupno za obezbeđenje porodice i za dečije dodatke – 17 milijardi dinara ili prosečno 16% više nego u ovoj godini. Konačno, za socijalnu zaštitu, dodatak za negu i pomoć drugog lica, milijardu 165 miliona, to je rast od 40%; za materijalno obezbeđenje – dve milijarde i 850 miliona; za porodični smeštaj 430 miliona; za materijalne troškove ustanova za smeštaj i centar za socijalni rad – 925 miliona. Ukupno socijalna zaštita će imati šest milijardi sledeće godine ili 52% više nego u ovoj godini. Što se tiče drugih rashoda, par reči bih rekao o investicionoj strani budžeta. Najveći rast predviđa se za Direkciju za puteve. Direkcija za puteve imaće na raspolaganju sledeće godine 350 miliona evra u dinarskoj protivvrednosti; povećanje iz samog budžeta 52%, a što se tiče rashoda na osnovu sopstvenih prihoda imaće, takođe, značajna i preovlađujuća sredstva. Moram da kažem da to neće biti sva ulaganja za izgradnju putne mreže. Vi ste čuli od ministra za kapitalne investicije najavu raspisivanja koncesija za neke pravce, Vlada najozbiljnije razmišlja da učini to već početkom godine. Biće razmotrena i finansijska konstrukcija i mi možemo za tri godine zaista da uradimo u finansiranju putne infrastrukture daleko više nego što su prethodne vlade uradile za 10-tak godina. Moguće je završiti za tri godine i pravac Novi Sad-Subotica, Beograd-Požega, Niš-Dimitrovgrad, ali je potrebno da se, uz sredstva iz budžeta, krene i sa izdavanjem koncesija. Što se tiče budžeta privrede, planiran je na 7,3 milijarde dinara, pri čemu je za subvencije u privredi namenjeno 5 milijardi. Inače, opredeljenje Vlade je da se subvencije u privredi smanjuju, iz prostog razloga što je to novac građana Srbije, koji se daje za isplatu plata preduzećima koja ne mogu da posluju efikasno i profitabilno na tržištu. Ove godine te subvencije su iznosile oko 6 milijardi. Mi moramo da krenemo u smanjivanje subvencija. To je jedini motiv za društvene direktore, kojima je lepo da sede u tim preduzećima, za razliku od radnika koji nemaju posla, moramo da ih gurnemo da se ubrza proces prestrukturiranja i privatizacije. Ima još jedna stvar, ona preduzeća koja ne nađu strateške partnere, naravno da će imati subvencije i u sledećoj godini. Međutim, ona preduzeća koja se budu privatizovala, prirodno će se skinuti sa režima subvencija, pošto ćemo ubrzati proces privatizacije, predviđamo milijardu manje za subvencije u privredi. Što se tiče drugih stavki u budžetu Ministarstva privrede, to je milijardu i 700 miliona dinara, što će se plasirati preko Fonda za razvoj; 900 miliona dinara su programi lizinga opreme za preduzeća i 800 miliona, koji čine 600 miliona za mikrokredite za nezaposlene. Naš plan je da otvorimo jednu potpuno novu kreditnu liniju. Zašto bismo dopuštali da tu jednu nedvosmislenu potrebnu za finansiranjem zapošljavanja onih koji imaju ideje, a nemaju novca, rade samo banke, uz visoke kamate, kada država može to isto da podstakne, uz daleko niže kamate. Naša ideja je da počnemo da odobravamo, uz ostale, kredite za one koji su izgubili posao u procesu tranzicije na period od tri godine, sa jednom godinom počeka, uz kamatu od samo 1% godišnje. Moj predlog je svima onima u lokalnim samoupravama da, takođe, deo svojih lokalnih budžeta za sledeću godinu planiraju za te namene. Neke opštine su već donele takve odluke, čuo sam da je donelo Kraljevo, Loznica, da deo budžeta ide za programe za zapošljavanje. Mi ćemo iz budžeta imati centralni program, ali mislim da bi lokalne samouprave mogle da daju svoj doprinos, a Ministarstvo finansija je spremno da svima onima koji su zainteresovani ustupi model finansiranja, koji je već razrađen i spreman za korišćenje od 1. januara sledeće godine. Što se tiče Fonda za razvoj, moram da napomenem, iako će dokapitalizacija Fonda za razvoj u sledećoj godini iznositi samo 200 miliona dinara, on ove godine raspolaže sa sredstvima od 3,6 milijardi dinara. Ali, moram da istaknem da Ministarstvo finansija i mnogi drugi ministri u Vladi nisu zadovoljni kako se koriste sredstva Fonda za razvoj, iz prostog razloga što ovih 3,6 milijardi sredstava bi moglo daleko više da utiče na povećanje zaposlenosti i izvoza. Ali smo svedoci da neka preduzeća, bez obzira što zapošljavaju 2-3 čoveka, imaju prioritet u dodeli sredstava u odnosu na neka druga preduzeća, koja bi potencijalno zaposlila između 50 i 100 zaposlenih. Zbog toga, to sam juče čuo i na Odboru za finansije, mislim da bi bilo dobro da se razmotri detaljnije poslovanje Fonda za razvoj; menandžment tog fonda nije menjan poslednjih godina, neću da prejudiciram stanje da li treba ili ne treba da se menja, ali činjenica je da bi 3,6 milijardi dinara finansijske injekcije, pod povoljnijih uslovima, moglo daleko efikasnije da se koristi. Tu bi morali da se koriste isključivo kriterijumima ko poveća više broj zaposlenih, naravno na produktivan način, ko može da poveća izvoz, on mora da dobije prioritet, a da ne rade neki drugi principi. Što se tiče drugih stavki za podsticanje privrede, milijardu je izdvojeno za podsticanje izvoza, još milijardu za Garancijski fond za kredite za mala i srednja preduzeća, kao i za dokapitalizaciju Nacionalne korporacije za osiguranje stambenih kredita. Ako govorimo o budžetu poljoprivrede, vi znate da je prošle godine odnosno ove godine Agrarni budžet tri puta povećan u odnosu na 2003. godinu. Čini mi se da su mogućnosti za 2005. godinu ipak bile limitirane, ali ni poljoprivredu nećemo uskratiti, jer sve one programe koji su bili pozitivni u ovoj godini, mi ćemo nastaviti ili čak unaprediti, ispraviti neke greške koje smo uočili, tako da je poljoprivredni budžet na istom nivou kao što je bio u prošloj godini. Dakle, poljoprivreda, sa vodoprivredom iznosiće oko 20 milijardi dinara. Od toga su 11 milijardi subvencije u poljoprivredi, ostale su na istom nivou kao u prošloj godini, 3,5 milijardi je namenjeno za kredite, pri čemu će sada naglasak biti na dugoročnim kreditima u odnosu na kratkoročne, jer kratkoročni su veoma efikasno isplaćeni još do kraja jula meseca ove godine, čak 28.000 poljoprivrednika je dobilo kratkoročne kredite, milijardu 700 miliona dinara. Međutim, što se tiče dugoročnih kredita, iako su i Ministarstvo poljoprivrede i Garancijski fond odradili svoj deo posla, još uvek na računu Fonda za razvoj leži više stotina miliona dinara isplaćenih iz Trezora, a ne prebačenih poljoprivrednicima, jer banke, ispostavilo se, zaista koče tu isplatu tražeći, bez obzira što uredba to od njih ne zahteva, papirologiju koju bi trebalo da obezbede ne pre isplate kredita, već nakon isplate tih kredita. I naravno da ćemo mi morati, nažalost Srbija je još uvek zemlja gde mora da se "gura", gde ne može samo propis da dovede do željenog cilja, gde čovek mora stalno da se raspituje šta se događa, naravno da ćemo učiniti sve da se do kraja isplati ono što je obećano za dugoročne kredite u ovoj godini, a onda sledeće godine, zbog ovakve neažurnosti, rekao bih i bahatog ponašanja nekih banaka, razmišljamo da možda neke banke isključimo iz tog procesa i da direktnije te kredite usmeravamo, sa što manje administracije. Mislim da će nam poljoprivrednici na neki način tu oprostiti, zbog toga što taj mehanizam nikada nije postojao. Ko radi taj mora i da greši. Mi smo priznali grešku. Greška je - komplikovana procedura. Mi ćemo je izmeniti i Ministarstvo poljoprivrede, i Vlada Srbije, i ja kao ministar finansija, garantujemo da će to biti već do kraja ove godine, da će biti daleko brži proces, a u sledećoj pogotovo. Što se tiče drugih stavki u poljoprivredi, ukratko ću reći šta će biti najveći prioritet. Subvencije za mleko su nešto više od tri milijarde dinara u budžetu za narednu godinu, subvencije za industrijsko bilje 2,2 milijarde, premiraće se proizvodnja suncokreta, soje, uljane tikve i duvana. Ako ste primetili, nema premiranja proizvodnje šećerne repe, jer smatramo da je Vlada dosta učinila time što je omogućila vraćanje preferencijala na izvoz šećera u zemlje Evropske unije. Jedan veliki devizni priliv će sada doći u zemlju, ali to su sve privatne šećerane, one moraju iz tog priliva da plate seljacima subvencije, jer jednostavno mi smo im omogućili da ostvare veliki profit i sada je na njima da jedan deo toga daju seljacima, jer bez njih oni nemaju profita. Što se tiče drugih subvencija, predvideli smo 500 miliona za subvencije za proizvodnju povrća. To je novina u našem budžetu. Mnogi se žale - zašto se neko povrće uvozi van sezone. Zašto se zelena salata uvozi u januaru, februaru ili martu. Zato što naši seljaci ne proizvode salatu u tom periodu. Mi hoćemo da podstaknemo da naši seljaci grade staklenike i da mogu da proizvode i mali paradajz, a ne samo onaj veliki, da mogu da proizvode salatu ne samo u aprilu, maju i junu, već da mogu i u januaru, i onda je normalno da niko neće da je uvozi ako mi to možemo da proizvedemo. Zato će Ministarstvo poljoprivrede dati subvencije za pomoć posedima registrovanih poljoprivrednih domaćinstava. Još jednom da ponovim - svi oni koji se registruju dobijaće sve više i više pogodnosti, a oni koji ne budu bili registrovani neće dobiti ništa. To je nešto što je čvrst stav Vlade i jednostavno mora da se prekine sa praksom da se samo traži od države, a da se ništa ili malo državi daje. Oni koji daju više moraju da dobiju više. Oni koji samo kukaju, a malo daju, ne mogu više da dobijaju privilegije. Dakle, moramo i taj sektor da do kraja dovedemo u red. Kada je reč o regresiranju, predviđeno je milijardu i 200 miliona dinara za regresiranje đubriva. Takođe, 850 miliona, znatno više nego ove godine, kod mera za podsticanje izvoza poljoprivrednih proizvoda. Premije za pšenicu su predviđene u iznosu od milijardu dinara. Ove godine država je isplatila tri milijarde dinara na ime premije za pšenicu; milijardu i 200 ili milijardu i 300 pre nego što je uopšte završena žetva. To su robne rezerve isplatile unapred, a milijardu i 700 miliona dinara je isplaćeno na ime premija za rod ove godine. To je onaj jedan dinar koji je Vlada obećala. Mi na tome nećemo stati. Sledeće nedelje, pošto Pokrajina Vojvodina nije donela odgovarajući program da isplati pola dinara seljacima, Vlada Republike Srbije doneće odluku da i pola dinara premije isplati do kraja ove godine za sve one koji su predali pšenicu. Sledeće nedelje Vlada će doneti takvu odluku, a već one tamo nedelje, prve nedelje decembra, krenuće isplata. Sada se znaju spiskovi. Ali, molim poljoprivrednike da se registruju jer će brže dobiti novac. Ko se registruje dobija novac na račun, ne plaća poreze, a za one koji se ne registruje, novac ide mlinu. Da li će mlin prebaciti seljaku ili ne ta sredstva, Vlada to ne može da garantuje. Mi jednostavno ne možemo da snosimo odgovornost da li se neki mlinovi ponašaju u skladu sa obavezama prema seljacima ili ne. Ali, garantujemo da svi oni koji imaju otvorene račune dobiće odmah i brzo novac na svoje račune, a nikakav porez na to neće plaćati. Mere za unapređenje produktivnosti - milijarda 430 miliona za sledeću godinu. To su pre svega mere za unapređenje stočarstva, to je regres za priplodnu stoku, regres za podizanje novih zasada, za sadni materijal i dodatno mere za poboljšanje kvaliteta mleka, tu je predviđeno 800 miliona. Četvrta mera je - unapređenje sela, ukupna vrednost je blizu milijardu, odnosno 911 miliona dinara i konačno, to su posebne akcije u poljoprivredi od 350 miliona. To će biti utrošeno na troškove analiza uzetih uzoraka, kao podrška naučnim i stručnim aktivnostima, radu komisija i stručnih saveta, i za razne stručne poljoprivredne službe i za rad registra poljoprivrednih domaćinstava. Ministarstvo poljoprivrede je donelo strategiju razvoja agrara ne samo u narednoj godini, već i u jednom dužem roku. Ministarstvo energetike donosi strategiju razvoja energetike naredne nedelje. Doneta je strategija reforme državne uprave. Danas ste čuli program ekonomske politike Vlade i moram da priznam, kao bilo koja druga vlada, prvih nekoliko meseci mi nismo imali usvojene strategije, i sve kritike koje su se čule na račun Vlade, da Vlada nema strategiju, bile su opravdane. Međutim, ovo je danas Vlada koja ima viziju, koja ima strategiju, ne samo razvoja u sledećoj već i u naredne tri godine, što ste videli u Memorandumu o ekonomskoj politici za ovu i naredne dve godine. Želeo bih nešto da kažem i o rashodima za kulturu, odnosno o ulaganjima za kulturu, jer ulaganja u kulturu se ne mogu nazvati rashodima. Planirano je povećanje tog razdela za 400 miliona dinara, bez subvencija RTS-u. Dakle, ukupan budžet će biti 3,1 milijardu. On uključuje oko 700 miliona dinara za različite programe i projekte u kulturi, 95 miliona za obnovu manastira Hilandar i 80 miliona dinara za održavanje dvorskog kompleksa "Dedinje". Što se tiče drugih važnih institucija, istakao bih posebno budžet SANU, koji je veći sledeće godine od ove i iznosiće 144 miliona dinara. Naravno, želeo bih da se zahvalim poslanicima koji su, kada smo usvajali budžet za 2004. godinu, tražili da se osnuje jedna posebna budžetska stavka za finansiranje Saveta nacionalnih zajednica. Kao što znate, mi smo to uradili iz tekuće budžetske rezerve. Međutim, u budžetu za 2005. godinu predviđen je poseban razdeo za finansiranje Saveta za nacionalne manjine u iznosu od 45 miliona dinara. Mislim da su značajno povećana ulaganja za jug Srbije i teritoriju Kosova i Metohije. Prošle godine na razdelu Koordinacionog centra bilo je milijardu 650 miliona, a ove godine 600 miliona više, dve milijarde 250. Međutim, ukupni izdaci za investicije za jug Srbije i teritoriju Kosova i Metohije biće daleko veći i iznosiće negde oko 3,8 milijardi dinara. Struktura je sledeća - ministarstva će resorno investirati u oblasti koje su u njihovoj nadležnosti. Tako će Ministarstvo rada, zapošljavanja i socijalne politike ovim budžetom izdvojiti 130 miliona za Kosovo i Metohiju; prosveta i sport 18 miliona; kapitalne investicije oko 300 miliona; ministarstvo rudarstva pet miliona. Na razdelu Koordinacionog centra predviđeno je dve milijarde i 250 miliona, pri čemu takođe imamo sredstva namenjena za programe sufinansiranje razvoja na jugu Srbije sa međunarodnim organizacijama UNDP i CHF, u iznosu od 104 miliona, pri čemu je to samo učešće koje je 20% ukupnih troškova, tako da će po osnovu tih projekata oko 500 miliona dinara biti uloženo za jug Srbije. Vlada je, inače, danas donela odluku da iz rebalansa budžeta odvoji odgovarajuća sredstva za program UNDP, a sledeće nedelje će biti doneta ista odluka za programe CHF za jug Srbije. Takođe, osim ovih prihoda, biće izdata jedna dodatna poštanska markica za Kosovo, koja će se cele godine prodavati i od koje očekujemo prihode od oko 300 miliona dinara. Naravno, postoje dodatna transferna sredstva iz budžeta koja su predviđena za Koordinaciono telo u iznosu od 350 miliona, tako da je ovo 3.350.000.000, plus efekat ulaganja međunarodnih institucija od oko 500 miliona, a to je oko 3.800.000.000 za Kosovo i Metohiju, znatno više nego u ovoj godini. Što se tiče javnog duga, budžetom je predviđeno izdavanje garancija i kontragarancija do iznosa od 93.000.000.000 dinara. To je daleko manje u odnosu na ovu godinu, kada je budžetom bilo planirano 257 milijardi dinara za izdavanje garancija i kontragarancija. Moram da kažem da je, bez obzira na plan, izdato samo 10%, dakle, 22 milijarde dinara, tako da smo mi odlučili da u sledećoj godini idemo sa nižim maksimalnim plafonom za izdavanje garancija i kontragarancija, s tim što će u praksi taj iznos biti i manji od ovih 93 milijardi, ali smo mi dali sve potencijalne projekte koji su u ovom trenutku u opticaju, pa će se onda konkretno odlučivati o tome i ratifikovati u ovoj skupštini, koji će biti odobreni. Inače, želeo bih da kažem da se Srbija značajno razdužila u poslednje četiri godine. Naime, naš ukupni javni dug je manji, 4.500.000.000 evra u odnosu na decembar 2000. godine. U decembru 2000. godine ukupni javni dug je iznosio 14,2 milijardi evra, a na dan 31. oktobra ove godine on iznosi 9,7 milijardi evra. Od ukupnog duga koji je unutrašnji i spoljnji, unutrašnji dug čini 42%. Najveće su obaveze prema staroj deviznoj štednji, a spoljnji čini 58% duga. Naš ukupni javni dug je sada svega 56% društvenog bruto proizvoda. Bio je 170% pre tri godine. Sledeće godine mi ćemo završiti program sa MMF-om, trogodišnji program, kojim ćemo obezbediti dodatni otpis od 700 miliona dolara i obaranje nivoa javnog duga na ispod 50% u društvenom bruto proizvodu, što je nivo koji je niži od nekih zemalja u tranziciji, a čak i od nekih zemalja članica EU. Ne treba da se zavaravamo. I sa tako nižim obimom javnog duga mi moramo da ostvarimo rast društvenog bruto proizvoda 4 do 5% godišnje, da bismo mogli bez problema to da servisiramo. Da zaključim, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedan oštar program. Međutim, ovo je jedan realan program i očekujem da svi oni koji žele da vide napredak Srbije, ne samo u 2005. godini, već u narednih 10, 20 godina, podrže ovaj budžet. Naravno da će ovaj budžet obezbediti redovno izmirivanje i penzija i svih drugih davanja iz budžeta. Ovaj budžet će povećati standard u obrazovanju, kulturi, u ustanovama socijalne zaštite, jer 30% će biti veće plate učitelja i profesora fakulteta sledeće godine u odnosu na ovu godinu. Međutim, za ovaj budžet je potrebna i odgovarajuća hrabrost politička, jer ovo do sada niko nije sproveo. Ovo što mi predlažemo nije približno sprovela prethodna Vlada, a da ne govorimo o prethodnom periodu kada smo bili pod sankcijama, kada nije ni moglo da se o ovako nečemu govori. Međutim, mi smo ubeđeni da ovakav budžet jednostavno nema alternative. Siguran sam da i Ministarstvo finansija i cela Vlada Srbije imaju i energije i znanja i hrabrosti da ovaj program sprovedu, i siguran sam da ćemo u tome uspeti, i želim u interesu svih građana koji su nas birali da podržite ovaj budžet, jer ovo nije politički budžet, ovo je budžet koji će doneti dobro i nama i budućim generacijama. Hvala vam.
Posle pauze. Dame i gospodo poslanici, određujem pauzu do 15,20 časova. Imaćete prvi reč posle pauze.
Dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan. Nastavljamo popodnevnu sednicu. Molim vas da na početku utvrdimo kvorum. Utvrđeno je da imamo kvorum. Pre nego što pitam da li izvestioci nadležnih odbora žele reč, samo da vam pročitam potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini Republike Srbije, za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručeni su vam izveštaji Republičke izborne komisije o izboru narodnih poslanika radi popune upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Radoslavu Zdravkoviću i Petru Madžareviću, izabranim sa izborne liste Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Radoslavu Zdravkoviću i Petru Madžareviću. Čestitam narodnim poslanicima na izboru i molim ih, ako su tu, da uđu u salu. Da li Radojko Obradović, zamenik predsednika Odbora za finansije, želi reč? (Ne.) Da li Miloš Aligrudić, ispred Zakonodavnog odbora, predsednik, želi reč? (Ne.) Da li narodni poslanik koji je izdvojio mišljenje želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Prvi se za reč javio narodni poslanik Aleksandar Vučić. Gospodine Vučiću, izvolite. Ne znam da li je pročitano obaveštenje u prvom delu zasedanja, pošto nisam sve vreme bio prisutan. Ovlašćeni predstavnik za ovu tačku je, ispred poslaničke grupe DS – Boris Tadić, narodni poslanik Dušan Petrović, a ispred poslaničke grupe DSS, ovlašćeni predstavnik je Radojko Obradović.
Dame i gospodo narodni poslanici, molio bih da ne počinjemo raspravu dok ne dođe ministar finansija. Mislim da će se složiti i poslanici većine i predsednik Narodne skupštine.
Gospodine Vučiću, izvinite, usvaja se, pošto je danas prisutno nekoliko ministara ovde. Molim stručnu službu da pod hitno obavesti ministre da siđu, pre svega ministra finansija. Nema potrebe da dajemo pauzu, jer će to trajati brzo. Zahvaljujem se svima na strpljenju. Po Poslovniku? Gospodine Vučiću, sačekaćete, svejedno što ste dobili reč, pošto je po Poslovniku. Izvolite, ovlašćeni predstavnik po ovoj tački ispred DS-a - Boris Tadić, narodni poslanik Dušan Petrović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, reklamiram povredu člana 69. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Administrativni odbor, što je kasnije ovde konstatovano na sednici Skupštine, utvrdio je da je gospodin Dragiša Đoković, navodno podneo ostavku i konstatovao prestanak njegovog mandata. Kako je povređen član 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika, ta ostavka ne postoji. U skladu sa članom 225. Poslovnika, ta ostavka nije podneta predsedniku Skupštine, o čemu će se predsednik sigurno izjasniti kada za to dođe vreme, niti je podeljena poslanicima, niti je, u skladu sa članom 220. Poslovnika, o toj ostavci poslanik ...
Gospodine Petroviću, izvinite, molim vas, samo trenutak, izvinite što vas prekidam. Molim vas, govorimo o narodnom poslaniku, to je tema povodom povrede Poslovnika. Dakle, najvažnija funkcija u zemlji, nema razloga da galamimo. Saslušajmo govornika strpljivo. Izvolite, gospodine Petroviću, izvinite molim vas. Navedeni su članovi.
Hvala, gospodine predsedniče. Kako su na ovaj način Ustav, Zakon o izboru narodnih poslanika, odluka Ustavnog suda, Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije na najgrublji način povređeni, kako je otet poslanički mandat gospodinu Đokoviću, poslanička grupa DS će naravno podneti ustavnu žalbu Ustavnom sudu, sa zahtevom za izricanje privremene mere, da bi se ova otimačina stavila van snage. Poslanici DS-a će napustiti ovu sednicu zbog toga što su elementarna prava poslanika narušena. Dame i gospodo poslanici iz parlamentarne većine, ovo je znak vašeg kraja, a ako niste znali, mi vas sada o tome obaveštavamo i nikakva otimačina, niti krađa mandata neće spasiti Vladu, koja je završila svoj kratki mandat štetnim vladanjem Srbijom. Hvala vam najlepše.
Hvala vama. Dozvolićete, izvinite, pre replike, gospodine Petroviću, kao što znate, predsednik Skupštine je dužan da vam da pojašnjenje kada se traži povreda Poslovnika. Reklamirali ste povredu člana 69. stav 2, da bi poslanicima bilo jasno, stav 2. je jedan od stavova koji u članu 69. govori o Administrativnom odboru i, između ostalog, stav 2. kaže – "donosi pojedinačne akte (dakle, Administrativni odbor) o statusnim pitanjima narodnih poslanika i funkcionera koje bira ili imenuje Narodna skupština, ako zakonom nije drugačije određeno". Na prepodnevnoj sednici sam pročitao jedan akt Administrativnog odbora i da građanima bude jasno, u Administrativnom odboru, kao i u svim odborima Skupštine Srbije, sede predstavnici svih poslaničkih grupa. Sada moram da vam dam još jedno pojašnjenje. Pošto sam o prestanku mandata gospodina Đokovića, prema kome imam istu obavezu, kao i prema svim poslanicima koji su učestvovali u radu ovog saziva, pošto sam se po prestanku mandata, video sa njim u holu, pola sata po prestanku njegovog mandata, on mi je usmeno takođe rekao da naime, postoji neki problem, te sam ga uputio. Dakle, molim vas, uputio sam ga, a prvo mi nije bilo jasno, pošto je on jutros podigao dnevnicu, zašto nije bio u Skupštini da kaže, molim vas, bez ičeg ružnog, dakle, poslanici moraju da se prijave. Ujutru je došao čovek na posao, nemojte tako, i pitao sam zašto se nije pojavio, jer odluka Administrativnog odbora koji nešto konstatuje, ne ulazim u to kako, može da se ospori za ovom govornicom, te u tom slučaju nema konstatovanja i bilo mi je žao što mi je on rekao da on nije bio tada u Skupštini, dakle, nije bio u mogućnosti. A stranka u koju je prešao to takođe nije uradila, te sam ga uputio da, ako postoji nešto što je falsifikat, da traži krivičnu prijavu. Ali, on mi je rekao da ne postoji nikakav falsifikat tom prilikom, ali se u svakom slučaju, nadam, pošto u ovom sazivu nije bilo ni sumnji, a kamoli krađe nečega i zahvaljujem se svim poslanicima što su to omogućili, svakako, ako postoji nešto stvarno sporno, jer to ne zavisi od predsednika Skupštine, ovo je posao Administrativnog odbora, RIK-a, predsednik ili predsedavajući samo saopštava akte koji se donose po članu 69. stav 2. i takođe biva obavešten o svim potezima poslanika koji mu se obrate, od ostavke pa nadalje. Dakle, svakako, ovo mora da bude rešeno zakonski, ukoliko ima spora, ali to nije u nadležnosti ni predsednika Skupštine, ni poslanika. Hvala vam mnogo. Da li ste zadovoljni pojašnjenjem? Ne, izvolite. Biće replika, gospodine Prorokoviću, nije to sporno. Prvo reakcija, jer dogovorili smo se na prošloj sednici da poslanik ne kaže sa klupe da li je zadovoljan, nego da da reakciju.
Gospodine predsedniče, sve to što kažete bi moglo da se drži u logičkom kontekstu da nema člana 225. Poslovnika. Član 225. Poslovnika jasno kaže da se ostavka podnosi u pismenoj formi od strane poslanika predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije. Vi ste predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, a ja vas pitam da li je vama Dragiša Đoković podneo tu ostavku ili ne i da li je osoba koju je Dragiša Đoković ovlastio da to učini podnela vama pismenu ostavku ili ne?
Naravno da ste potpuno u pravu, član 225. upravo to kaže. Dakle, kao i svi akti, preko pisarnice se upućuju predsedniku Skupštine. Ne mogu ovog časa da vam odgovorim jer stvarno ne znam. Kao što znate, iz pisarnice to ide nadležnim odborima i kabinetu. Mogu da vas obavestim po završetku dana, kada proverim da li je u kabinet stigla ostavka. Svakako ću vas obavestiti. Čujem usmene potvrde, ali ovde je reč upravo o pismenoj potvrdi. Prema tome, nezavisno od ovih usmenih potvrda, ako je stigla, kabinet je svakako u tom automatizmu, jer svakako da predsednik sve akte ne čita. Da, to je već i podeljeno poslanicima, ali svakako da nije bilo potrebe da to lično uradim. Zahvaljujem. Ovim drugim objašnjenjem ste zadovoljni? Hvala vam. Replika, gospodin Proroković.
Gospodine Petroviću, danas ste mogli da reagujete tri puta. Tri pravne mogućnosti danas niste iscrpli kao poslanički klub, odnosno poslanik Dragiša Đoković lično. Prvi put ste mogli da reagujete na sednici Administrativnog odbora, niste to učinili. Drugi put ste mogli da reagujete ovde u Skupštini Srbije, kada je predsednik Skupštine konstatovao da je jedan od poslanika lično podneo ostavku, što je poslanicima podeljeno u 12,30 časova, sa njegovim potpisom. Treći put ste mogli da reagujete na sednici Republičke izborne komisije. Niste to uradili nijedanput. Zašto? Zato što niste u pravu. Zato što su svi pravni uslovi na strani Demokratske stranke Srbije, odnosno Administrativnog odbora, koji je jednoglasno doneo ovu odluku, a Administrativni odbor se nije vodio samo zakonom i pravnim normama, nego se vodio i dogovorom predstavnika svih poslaničkih klubova u ovoj skupštini, koji je usledio neposredno po konstituisanju Skupštine, a sa čim se saglasio i predstavnik i predsednik Demokratske stranke Boris Tadić. Taj dogovor je glasio da jedna stranka od druge stranke neće uzimati mandate, da se u Skupštini ne bi pravilo ono što se pravilo u prethodnom periodu i što neki pokušavaju da nastave danas. Zašto vi gazite reč Borisa Tadića, predsednika vaše stranke, predsednika Republike, vaš je problem. Druga stvar zbog koje je jednoglasno Administrativni odbor doneo ovu odluku je da se ne dešava više trgovina u svim institucijama sistema, da ne bude lopovluka i krađe u najvišem domu u ovoj državi, u Narodnoj skupštini Republike Srbije, jer Narodna skupština Republike Srbije određuje kako će sve funkcionisati u ovoj državi. Ako je ovde lopovluk prioritet, ako se ovde krade, onda to može da postane norma i u svim drugim institucijama na svim ostalim nivoima, što mislim da niko, sem jedne poslaničke grupe, u ovom domu ne želi. Ovakvim reakcijama Demokratska stranka, nažalost, zatvara vrata za saradnju svim ostalim poslaničkim klubovima. Meni je i te kako žao što ćemo imati jednu veliku stranku sa velikim uticajem u javnom mnjenju mimo ostalih parlamentarnih stranaka, ali to je put koji ste vi izabrali. Nastavite tim putem, nastavite putem koji zagovara Čedomir Jovanović, pašće vam rejting, ali to je vaš problem, a nije naš.
Sada imaju reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa. Reč ima gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Narodne skupštine Republike Srbije, poslanička grupa Srpske radikalne stranke, kao najveća poslanička grupa i najveća politička stranka u parlamentu i u našoj zemlji, neće glasati za Predlog zakona o budžetu, zato što mi smatramo da ovaj predlog ima mnogo nedostataka, zato što mislimo da nije razvojni ni socijalni i da bi mnogo toga trebalo u ovom predlogu zakona da se izmeni. Naravno, poslanici Srpske radikalne stranke su marljivo, kao i uvek, podneli veliki broj amandmana na Predlog zakona o budžetu i očekujemo da dobar deo tih amandmana bude usvojen. Naime, u analizi privrednog stanja u našoj zemlji, koju je izneo ministar finansija Mlađan Dinkić, mogli bismo da kažemo - odlično što imamo rast bruto društvenog proizvoda, odlično što se hvalimo povećanjem proizvodnje, ali za sve to najmanje je odgovorna, ponajmanje zaslužna izvršna vlast ili Vlada Republike Srbije, zato što taj deo proizvodnje, posebno vezan za poljoprivrednu proizvodnju, nema veze sa uslovima ili sa onim što je činila ili radila Vlada Republike Srbije, već što su vredni domaćini, seljaci, poljoprivredni proizvođači činili i za sebe i za svoju zemlju. Ono što nas, pre svega, brine, tehnički posmatrano, jeste činjenica da se ne zna koliki je budžet. Da li je on 416,5 milijardi ili 473,5 milijarde? Naime, ako dobro pogledate ovaj tabelarni pregled našeg budžeta, videćete da, sa izdacima iz dodatnih prihoda organa, a to mora da bude uračunato u budžet, naš budžet jeste 473,5 milijarde. Ne može da se kaže da ne možemo da računamo da u budžet ulazi ono što su prihodi organa, posebno zato što to mora da bude uračunato. Potvrdu mojih reči i pogrešnog obračuna samog budžeta možete naći u članu 11, stav 3. Predloga zakona o budžetu, gde se govori o izvršenju budžeta, gde se kaže: "Ako korisnici budžetskih sredstava ne ostvare dodatne prihode utvrđene u članu 7. ovog zakona, aproprijacija utvrđenih prihoda neće se izvršavati na teret sredstava budžeta". Dakle, sam budžet je o tim finansijskim sredstvima i te kako vodio računa. Sa druge strane, ono što je zanimljivo i što pri ovom tabelarnom pregledu upada u oči jeste tzv. otplata kredita. Naime, gotovo 5%, ili čak i više od 5%, ako se uzme u obzir ovaj deo budžeta koji nam je predstavio gospodin Dinkić, jeste otplata kredita. Sada kaže, mi imamo neuporedivo manju zaduženost nego ranije. Imali smo 14, a danas imamo 10 milijardi, odnosno 9,7 milijardi. Jeste, ali to je zato što su otpali oni dugovi koji su apsolutno nenaplativi i za koje niko nikada od njih nije ni očekivao da će dobiti jedan jedini evro, a ne ozbiljniju sumu novca ili bilo šta slično, a da ne pričam o tome kako su pojedina lica ili privatnici u našoj zemlji učestvovali i uticali na smanjenje procenta u Londonskom klubu, otpisa duga itd. Velikiproblem u samom pokrivanju budžetskog deficita jeste činjenica da glavna stvar neće biti privatizacioni prihodi, zato što ih mi u ovoj godini nismo imali u onoj meri u kojoj je to bilo potrebno, već će glavni deo biti u svakom slučaju - nova zaduživanja. Postavlja se pitanje da li će u ukupnom delu budžeta za otplatu kamata sledeći put, a mislimo da će već biti rebalansa, ali za budžet 2006. godine, da li ćemo tada ponovo imati povećanje procenta sa otplatom od kamata ili ne? Imaćemo ga zato što niko o tome ne vodi računa, već samo gleda kako i na koji način u jednom trenutku da se pokrije deficit, a da se ništa suštinski ne promeni i ne uradi. Javni investicioni radovi su u 2005. godini su bili ono što je neophodno, što bi donelo ne samo trenutni već i dugoročni bum za našu ekonomiju, za našu privredu. Što se tiče državnih organa i onoga što je izdvojeno, siguran sam da je Vlada tu imala mnogo problema. Vi nikada nećete sastaviti idealan budžet i ne mislim da zbog toga kritikujem posebno svakog ministra, ali ono što ću da primetim, to je da postoje neke stvari za koje nikakvog opravdanja nema. Imamo ogroman broj agencija, komisija i kancelarija koje troše novac, a ne zna se ni kako ni zašto. Čak 738 miliona se izdvaja za agencije, razne kancelarije i komisije, koje gotovo ničemu ne služe, ili bar ne bi trebalo da služe, jer su paralelni organi. Ako imamo Ministarstvo za zaštitu životne sredine, imamo nekakve komisije, kancelarije, pa šta će nam povrh toga i agencije, koje troše desetine miliona. Izdvojio sam jednu specifičnu, da prikažem građanima kako i na koji način se troši njihov novac. Komisija za lustraciju, da li postoji ta komisija, šta ona radi? Da li i ona dalje progoni veštice, one koji se ne slažu sa njima? Ko su ti ljudi, kada je nikada nismo uspostavili? Zašto oni troše pare, po kom osnovu? (Glas iz sale: To rade po zakonu.) Kada kažete da je po zakonu, pročitaću vam, po zakonu se kaže – milion dinara ide na nagrade, bonuse i ostale posebne rashode. Izvinite, ko to u Komisiji za lustraciju dobija nagradu, bonus i poseban rashod. Zašta to dobija? Dvesta hiljada su troškovi putovanja i ostali troškovi. Ko to putuje i gde to putuje? Dvesta hiljada su usluge po ugovoru. Mislim da ovo nije video gospodin ministar, pretpostavljam. Ne vidim nikakvu logiku, smešno je svima. Takvih imamo desetina agencije, kancelarija i komisija, nečega što niko živ ne može da razume. Mi moramo, pre svega, bez obzira na rokove vraćanja, bez obzira na grejs period, bez obzira na povoljne kamate koje nam se nude, da pokušamo da izbegnemo pokrivanje deficita daljim zaduživanjem. To je naš ključni i strateški problem koji moramo da rešimo, o kojem, kao država, moramo da se izjasnimo. S druge strane, moramo da izbegnemo da se za specijalizovane usluge odobravaju dodatna sredstva iz budžeta, već da se finansiraju iz sredstava organa, jer nam na to odlazi 6,8 milijardi. Hvalio se jutros ministar, kaže – imamo dvorsko uređenje, valjda uređenje Dvora – 80 i nešto miliona, a narod nema hleba da jede. Ljudi jedva krpe kraj sa krajem. Ljudi čekaju da se pokrene negde proizvodnja, privreda, da se krene u velike javne investicione radove. A mi ćemo da podmazujemo dvorsku gospodu i kažemo kako treba još bolje da žive, loše im je, teško je, muče se. Šta ćemo sa sredstvima namenjenim Koordinacionom centru gospodina Čovića? Javni VC, njegova izgradnja košta 365 hiljada dinara, to je poljski drveni VC. Da li to može neko da mi objasni? To smo imali u izveštaju o radu Koordinacionog centra. Ima li opravdanja za to? Dajte, sam ću da nađem još jednog, da sklepamo to za 15 minuta, a ne da neko uzme 365 hiljada za tako nešto. Posebnu pažnju smo obratili na to koliko pojedini državni organi uzimaju za sebe. Zanimljivo je da gospodin Tadić, odnosno predsednik Republike, izvinjavam se, tako je predviđena pozicija, nije imenovano, 184 miliona, od toga, zanimljivo u onom delu koji se odnosi samo na njega, ne na stručne službe, ne na ono što postoji u Predsedništvu, to se odnosi samo na njega, on ima pravo na 23 miliona i 200.000 – usluge po ugovoru. Vuk Drašković, odnosno, izvinjavam se, Ministarstvo spoljnih poslova Srbije i Crne Gore, po ovom budžetu, 57 miliona usluge po ugovoru. Šta rade ti ljudi? Za šta je to potrebno? Kome je to potrebno? To je novac građana Srbije. To su pare građana Srbije, ali za šta, da bi oni vršili medijsku promociju kako jedni drugima pomažu i da bi ovaj napadao vojsku. Mi smo podneli amandmane da te pare iz usluga po ugovoru idu za našu vojsku, umesto za Draškovića da idu za naše vojnike. Ovde ima ponižavanja ove zemlje u okviru istih razdela. Naime, predviđene su donacije za Kabinet predsednika Republike, verovali ili ne, ako preračunate, od 30 i 40.000 evra. O čemu je ovde reč? I to iz inostranstva, što je zakonom zabranjeno. Da li je to da nam neko za 30.000 određuje kakvu ćemo politiku da vodimo, kako ćemo Srbe sa Kosova i Metohije da pozivamo da izađu na izbore kada oni to neće, pa će posle toga Haradinaj da nam bude izabran za premijera Kosova, tobožnjeg, zato što su neki mnogo iskoristili svoj uticaj itd. Molim vas, da pogledate neke od najnelogičnijih stvari, na koje sam vam danas ukazao i, završavajući prvi deo svog izlaganja, pošto mi ostaje još 10 minuta, želim povodom ovih krađa da kažem da jeste nemoralno da se na generalnom tj. globalnom planu, jer tu niko nije glasao za bilo koga od nas pojedinačno, političkim strankama otimaju mandati. Mi smo to, s moralnog i pravnog aspekta čak ako hoćete, i osudili. Moram da kažem da sam mnogo srećan i ponosan što sam zamenik šefa poslaničke grupe kojoj niko nije uspeo da ukrade ni u prošlom, a ni u ovom mandatu, nijednog poslanika, a još ponosniji sam i srećniji što mi nismo, nećemo i nikada nećemo hteti da ukrademo bilo čiji mandat, pa makar zbog toga ne uspeli dasrušimo nečiji zakon ili nešto uradili, krađom i lopovlukom se nikadaslužiti nećemo.Hvala lepo.
Zahvaljujem se gospodinu Vučiću. Da li se još neko od predsednika poslaničkih klubova i ovlašćenih predstavnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić.
Gospodine predsedavajući, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici. Osnovni cilj G17 plus je stvaranje ekonomski jake i demokratski stabilne Srbije, koja će postati lider na Balkanu, spremna da prihvati evropske standarde i sposobna da očuva i zaštiti sve najbolje iz sopstvene tradicije i kulture. Diskutujući o budžetu, biću slobodan da vas podsetim koje su osnovne tačke na koje se oslanja ekonomska politika Vlade i kroz njih izrazim predlog budžeta za 2005. godinu. Prvo, Vlada je utemeljila budžet sa projekcijom inflacije od 9% na godišnjem nivou. Moram vas podsetiti da građani čvrst dinar vezuju za tadašnjeg guvernera, a današnjeg ministra finansija gospodina Dinkića, koji je tu vrstu stabilnosti utemeljio kao guverner Narodne banke Jugoslavije i Narodne banke Srbije. U očima naših građana čvrst dinar je odraz i pretpostavka bilo koje vrste stabilnosti u zemlji. Jasno je da dinar danas možete držati u džepu ili na tekućem računu, bez ikakvih bojazni da će isto toliko vredeti i sutra. Kada sa ovim povežemo porast deviznih rezervi, povratak poverenja u banke, mere oslobađanja poreza za finansijske transakcije, onda je jasna strategija i poruka – smanjiti kamate. Drugo, podsetiću vas da je za otpis spoljnih dugova, pre svega, zaslužan tadašnji potpredsednik savezne vlade, a sadašnji potpredsednik Republičke vlade, gospodin Labus, za otpisivanje od Pariskog i Londonskog kluba. Dakle, kada pogledate u masi duga, ako se masa duga smanji, jasno je da je država rasterećena. Važno je reći da je naša država dugove uredno plaćala, a ne pravi nove. Obnovljeno je članstvo u najvažnijim međunarodnim institucijama, navešću samo neke - MMF i Svetska banka. Podsetiću vas, kada je bio na dnevnom redu rebalans budžeta, gde se smanjivao deficit, neki su ovde bili protiv, a MMF je reagovao pozitivno posle tri dana. Podsetiću vas, takođe, da je deficit i za narednu 2005. godinu daleko manji i da iznosi 20 milijardi dinara. Treće, osvrnuću se na plate, socijalna davanja i penzije. Svi koji primaju platu kao budžetski korisnici imaće platu uvećanu za iznos inflacije u narednoj godini. I ne samo to, ove godine prednost su imali zdravstveni radnici. Dogodine prednost će imati prosveta, a potičem iz prosvete i moram da istaknem - povećanje iznosa zarada za 2005. godinu je 30%, a to je 120.000 ljudi koji imaju svoje porodice i koji uče našu decu u školama. Jasno je, dakle, da i narednih godina neka od stavki će imati prioritet. Ne može se plata povećavati svima odjednom, ali je važno priznati da se planski o tome vodi računa. Takođe, želim da kažem jasnu i nedvosmislenu poruku penzionerima - imaće realno uvećane penzije, koje će redovno primati. Socijalna davanja su povećana za devet milijardi i tu treba istaći porodilje, materinske dodatke, socijalnu zaštitu, obezbeđenje porodice itd. Četvrto, koje možemo nazvati štednja i kontrolisano korišćenje sredstava, ali kada kažemo štednja naši građani pomisle na one TV predstave i onaj glas koga nismo sa radošću gledali, na štednju iz nekih prethodnih perioda. Ovde se radi o sledećem - štednja je pre svega usmerena na državnu administraciju i restrukturiranje javnih preduzeća. Državna uprava i administracija mora biti manja a efikasnija, na usluzi svakom građaninu. Takođe, kontrola raspodele budžetskih sredstava je jako važna i takve poteze G17 plus pozdravlja. Javna preduzeća, došao je red i na njih da krenu u restrukturiranje, i nije dobro da nemamo kontrolu korišćenja sredstava u javnim preduzećima i nije dobro da neki koji prave gubitke traže od države i narodnih para da te iste gubitke pokrivaju. Jasno je da moraju biti efikasnija, moraju biti racionalnija, moraju biti ono što suštinski jesu - na usluzi svim građanima Srbije. Dakle, kada sam rekao ovo oko štednje, pre svega ne odnosi se na građanina i on može spokojno da spava. Peto, u oblasti poljoprivrede, vi znate da je ove godine počela registracija poljoprivrednih proizvođača i bilo je tu i tamo nekih glasnogovornika koji su rekli - aha, ta registracija služi da država naplati porez itd. Naprotiv, svi su videli i svi sada znaju da ta registracija služi da bude na korist poljoprivrednim proizvođačima. Krenuli su kratkoročni i dugoročni poljoprivredni krediti. Od ove godine u budžetu je više pažnje posvećeno dugoročnim kreditima, kojih je ove godine bilo manje. Za to su izdvojena znatna sredstva. Takođe, ukida se porez na dizel gorivo, tako da će poljoprivredni proizvođači moći za 17,00 dinara jeftinije litar goriva da kupuju za svoje potrebe. Moram da istaknem da su značajna sredstva izdvojena za puteve. Znate i sami kakva nam je putna infrastruktura u Srbiji. A, verujem da nemali broj vas kada ode u svoje krajeve ima isti zahtev od građana - molim vas da to parče puta asfaltiramo, ili - učinite nešto da se taj deo puta popravi. Poreske olakšice za narednu godinu značajno će rasteretiti privredu, a čuli smo i oslobađanja poreza na plate za novozaposlene, čime se pospešuje zapošljavanje ljudi. Prelazak na PDV umesto poreza na promet u budžetu nije predviđeno kao značajan rast, iz razloga što je bitno da projekcija bude dobra, pa ako sredstva budu veća onda je na dobrobit i države i njenih građana, jer znamo i sami da u okruženju zemlje koje su primenjivale PDV imaju značajan procenat dobitka novih sredstava. Što se tiče Kosova i Metohije...
Gospodine Albijaniću, da li koristite i drugo vreme?
Evo, uskoro završavam izlaganje. Što se tiče Kosova i Metohije, moram vam reći da su i tu izdvojena značajna sredstva, ali je potrebno da svi obratimo pažnju u svim segmentima života na ljude koji žive na Kosovu i Metohiji, da ne pričamo o bezbednosti i ostalim stvarima. Moramo im obezbediti iole normalne uslove života u određenim pitanjima. Što se tiče Kosova, mi smo ovde izgradili jedinstvo, ali gradeći jedinstvo po osnovnim državnim pitanjima i razvijajući međudržavnu saradnju u okruženju stvaramo neophodne uslove za pogled u budućnost. Pa, molim vas, kao što drvo ima svoje čvrste korene i jako stablo, potrebno je da se svi objedinimo u najvažnijim državnim pitanjima oko tog stabla, a naravno da je potrebno i da krešemo trule i suve grane da bi krošnja bila čista i zdrava. Ali, kažem vam - potrebno je dodatno jačanje institucija, da zakone donosimo ovde u Skupštini, da razvijamo tolerantno demokratsko društvo i da time mi zapravo postanemo deo Evrope, a naši koreni već odavno jesu u Evropi. G17 plus podržava zakon o budžetu. Pozivam sve narodne poslanike da ga podrže. Podrška budžetu je zapravo podrška našim građanima. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Ivica Dačić, šef poslaničkog kluba SPS.
Hvala, gospodine Anđelkoviću. Drago mi je da socijalista vodi ovu skupštinu i nadam se da će u sledećem mandatu to biti i na višoj funkciji od ove na kojoj se trenutno nalazi. Dame i gospodo poslanici, SPS podržava manjinsku Vladu koja je formirana početkom ove godine i mi ne želimo ni da raspravu o ovom važnom pitanju pretvorimo u licitiranje i raspravu o tome da li je naš odnos prema ovom predlogu zakona odnos prema daljem opstanku ili opstanku naše podrške ovoj manjinskoj Vladi ili ne. Što se nas tiče, mi smatramo da postoji jedan broj primedaba koje je moguće dati na tekst Predloga zakona o budžetu Republike Srbije, ali će SPS, imajući u vidu tu našu stratešku odluku, glasati za ponuđeni Predlog zakona o budžetu. Na početku bih zamerio ministru Dinkiću i Ministarstvu finansija, nisam primetio u delu budžeta koji se tiče predsednika Republike deo koji se tiče fonda sredstava potrebnih za kupovinu poslanika. Da li to znači da će predsednik Republike i njegova stranka morati za to da koriste vanbudžetska sredstva ili sredstva rezerve? Ne mogu da verujem da je poslanik koji je prešao iz DSS-a u DS to učinio zbog toga što mu se sviđa politički program DS-a ili što ta stranka ima slavnu političku prošlost, ili što ta stranka ima neku evropsku viziju, ili što ta stranka nema nikakve veze sa kriminalom i mafijom, ili mu se možda u programu ove stranke sviđaju levičarske ideje Demokratske stranke i Socijalistička internacionala. Zato mislim da ste se ogrešili o predsednika Republike, zato što on u maniru njegovih prethodnika iz DS-a želi da nastavi da kupuje narodne poslanike. Mislim da je tome došao kraj. Neko je ovde spomenuo, gospodin Proroković je to spomenuo, sastanak koji je ovde bio, ja sam učesnik toga sastanka, on je održan početkom februara ove godine, zakazao je tadašnji predsednik Skupštine, gospodin Maršićanin, na sastanku su bili osim sadašnjeg predsednika parlamenta, Predraga Markovića, bili su svi šefovi parlamentarnih grupa. Tada je Boris Tadić bio šef svoje poslaničke grupe, bio je on, bio je Tomislav Nikolić, bili su i predstavnici SPO-a, bio je gospodin Stevanović, ja sam bio u ime SPS i u ime G17 mislim da je bio gospodin Paunović, tada je govoreno da političke stranke u Srbiji, u parlamentu Srbije, imaju jedan džentlmenski i fer dogovor, da nema otimanja poslaničkih mandata i da se poštuje izborna volja građana. Toliko o tome. Oni ne mogu da se otmu ideji da poslanički mandati mogu da se kradu. Usladilo im se zato što se tako održavala Vlada Zorana Đinđića i Zorana Živkovića. Koliko je Bane Ivković verovao u program DS-a i ideale za koje se tada borio možete sada da vidite kada je ušao u stranku Bogoljuba Karića. Možda je u suštini to sve isto i možda je to to. Zato, gospodine Dinkiću, molim vas da obratite pažnju ako je dat neki amandman da se predsedniku Republike Srbije omoguće dovoljna sredstva za kupovinu mandata. Oni su sada doživeli jedan minus. Džabe su kupili poslanički mandat. Gospodin Đoković će možda morati da vrati ono što je dobio, ali u svakom slučaju to je jedan dovoljan nauk i dovoljna pouka za sve nas. Ovde ću da pročitam samo deo iz stenograma sa naše sednice parlamenta koja je održana 27. oktobra ove godine, u kome predsednik Gradskog odbora DS-a u Beogradu, gospodin Alimpić, doslovce kaže - povodom situacije u Zemunu, kada su Demokratska stranka i Bogoljub Karić hteli da otmu dva svoja mandata svojim odbornicima zato što su glasali za predlog SRS-a i SPS-a o izboru čelnih ljudi u Zemunu - u redu je da ti ljudi sada promene svoje političko mišljenje i da postanu članovi SRS-a, ali nije dobro da ponesu i mandat koji su dobili kao kandidati druge stranke. Moralno je i normalno da oni vrate mandat, jer građani nisu glasali za Radikalnu stranku. Moralno je i normalno da gospodin Đoković vrati mandat, jer je dobio mandat na ime Vojislava Koštunice i na ime stranke DSS-a. I pošto je on moralan i normalan čovek, on je vratio svoj mandat. Dozvolite da kažem, nadam se da će predsedavajući imati određenu dozu tolerancije, jer sam ovaj uvod napravio da bih objasnio političku klimu u Srbiji, ali kretaću se u vremenu koje je dozvoljeno za šefa poslaničkog kluba. Vi znate da je SPS insistirala na početku mandata ove vlade na nekoliko principa i mislim da je veoma bitno da ova vlada učini dovoljno koraka ka onome što se zove zaštita domaće proizvodnje. Definisali smo da postoji veliki spoljnotrgovinski deficit. Mislimo da Vlada još nije dovoljno uradila na zaštiti domaće proizvodnje. Ta zaštita može da bude i carinskim merama, a može da bude i vancarinskim merama. Takođe, smatramo da je potrebno izvršiti reviziju Zakona o privatizaciji, odnosno promenu Zakona o privatizaciji, koliko smo mi obavešteni većina političkih stranaka se o tome slaže. Dalje, smatramo da privatizacija treba da bude nastavljena, ali na principu pravednosti, da se onemogući pljačka i da se izvrši revizija onih privatizacionih procesa koji su pretvoreni u golu pljačku. Neophodno je da se zaštiti javni interes, da se na kraju svi ne zapitamo kada se završi privatizacija da li će naša nacionalna bogatstva, banke, svi ostali resursi završiti u rukama stranaca. Molim ministra Dinkića da nas izvesti, ili bolje rečeno ministar Bubalo je za to zadužen, ko je u stvari kupio srpska preduzeća i srpsku privredu, ko stoji iza različitih imena koja se pojavljuju kao kupci određenih preduzeća? Nadam se da ćemo sledeće godine izbeći poskupljenja zbog uvođenja poreza na dodatu vrednost. Nadamo se da će se nastaviti trend rasta društvenog bruto proizvoda i pokretanja privrede i da neće biti inflacije iznad predviđenog iznosa u sledećoj godini. Mora da dođe do smanjenja spoljnotrgovinskog deficita koji je izuzetno veliki, koji je najveći u istoriji naše države. Takođe, dobro je da su ukinuti određeni porezi. Sa tom politikom treba da bude nastavljeno i dalje. Mi smatramo da je dobra tendencija da se smanjuje budžetski deficit, dobro je da je on ove godine manji za 37% nego prošle godine, ali cilj mora da nam bude realno finansiranje budžeta, odnosno da nema uopšte deficita. Dalje, povećanje plata. Želim da kažem u ime SPS, mi više nećemo glasati ni za jedan predlog zakona u kojem se predviđa da bilo koji izabrani funkcioneri, koje bira ili imenuje Narodna skupština Republike Srbije, imaju dva, tri, četiri, pet ili deset puta veće plate nego narodni poslanici, ili što je prosečni lični dohodak ili plate u Republici Srbiji. Krajnje je neprihvatljivo. Vi ste govorili o demagogiji i o tome da treba da se napusti sistem uravnilovke. Nećemo valjda svuda napustiti taj sistem uravnilovke, osim u ovom slučaju gde se jedino zna ko koliko ovde ima platu. Zašto je to tako i zašto su neki protiv toga? Zato što ne žive od plate. Onaj ko je protiv toga znači da želi da živi na sivoj ekonomiji, korupciji i podmićivanju i zato ne treba da se zna kolika mu je plata. Mi od vas tražimo izveštaj ko ima koliku platu, kolike su plate u javnim preduzećima, na osnovu čega su ti ljudi koje smo mi ovde izabrali toliko značajniji od nas koje je narod birao. Takođe, tražimo i da Skupština kontroliše stanje u javnim preduzećima i da se ovde izaberu i direktori javnih preduzeća, odnosno u NIS-u, koga treba da izabere Narodna skupština Republike Srbije. Takođe, javni dug. Preti nam velika opasnost, kao što znamo, da jednog dana shvatimo da smo zemlja koja može da bude u bankrotu, da nam je spoljni i unutrašnji dug toliko veliki da nećemo moći iz toga da izađemo. Zato treba biti veoma oprezan u daljem zaduživanju naše države. Treba voditi računa o tome da li imamo dovoljan bruto društveni proizvod da bismo mogli redovno da servisiramo dugove. Mi očekujemo novi zakon o radu, novi zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju i, naravno, očekujemo da organizacije obaveznog socijalnog osiguranja normalno funkcionišu i da imaju što više sopstvenih prihoda, da budu redovne penzije, da se reši problem poljoprivrednih penzija, jer je nedopustivo da te penzije, koje su veoma male, kasne 20 i po meseci. Zatim, očekujemo normalno finansiranje opština i gradova, jer promenom zakona i ukidanjem određene vrste poreza može doći do jednog vakuuma u finansiranju opština i gradova. Državna zajednica Srbija i Crna Gora; takođe očekujemo stabilno finansiranje, ali uz opštu orijentaciju na to da nema potrebe da mi radimo protiv državne zajednice Srbija i Crna Gora. Zato su mi neshvatljivi neki koji se zalažu da tek tako lako rešimo pitanje hoće li Crna Gora sa Srbijom da živi u jednoj državi ili ne. Nije to Hrvatska, nije to BiH, to je Crna Gora, u kojoj su najmanje jedna trećina građana Srbi. Niko nema pravo da se sa time igra. Zato ovom pitanju moramo pristupati na veoma ozbiljan i delikatan način. Očekujemo da se redovno isplaćuju naknade za slučaj nezaposlenosti, naknade za lica sa Kosova i Metohije, kojih ima 28 hiljada, koje inače kasne šest meseci. Takođe, protiv smo uništavanja Vojske Srbije i Crne Gore. Mislim da napadi na Vojsku ne idu na dobro. Očekujemo da se prava iz socijalnog osiguranja redovno ostvaruju, boračko-invalidska zaštita, dečija zaštita, socijalna zaštita, socijalni program, izbeglice, stipendije, predškolsko obrazovanje itd. Takođe, očekujemo i da zaživi nacionalna korporacija za stambeno kreditiranje. Očekujemo da Vlada Srbije, konačno, da na usvajanje završne račune budžeta za 2001, 2002. i 2003. godinu. Gospodine Dinkiću, nema potrebe da štitite one koji su bili pre vas, jer oni vas kritikuju da vi ne znate da vodite ekonomiju, da ne znate da vodite finansije u Vladi Srbije. Batić je podneo sada krivičnu prijavu protiv Vojislava Koštunice. Protiv koga ste vi podneli krivične prijave u odnosu na prethodnu Vladu? Napadali ste ih za kriminal. Ako ste ih napadali, ili ste prazno pričali ili vi ne radite ništa na tome i štitite ih. Mi tražimo da se u ovoj skupštini raspravi završni račun budžeta za 2001, 2002. i 2003. godinu. Što se tiče zapošljavanja, više puta smo pričali o zapošljavanju. Godine 2000. stanje zaposlenosti u Vladi Republike Srbije je bilo 8.716. Dana 21. decembra 2003. godine, znači za tri godine vlasti DOS-a, sa 8.000 zaposlenost je porasla samo u Vladi Republike Srbije na 11.500. Otpuštani su ljudi po političkoj podobnosti, primani novi i govori se o racionalizaciji. Narodna kancelarija predsednika Republike Srbije mislim da stoji u vašem predlogu budžeta. Gde je to telo predviđeno? U ovoj skupštini postoji Odbor za predstavke i žalbe, koji radi. Koliko on ima zaposlenih? Ovde stoji da ima 30 ljudi koji su zaposleni u Narodnoj kancelariji. Da vas podsetim, to je više nego u Tužilaštvu za ratne zločine, za šta se toliko zalaže Boris Tadić. To je isto kao Kancelarija za pridruživanje Evropskoj uniji. To je više nego u Republičkom sekretarijatu za zakonodavstvo, a malo manje nego u Komesarijatu za izbeglice. Ako će Boris Tadić da vodi svoju stranačku kampanju, neka je vodi, ali ne od para građana Srbije. Na samom kraju, želim još jednom da kažem da smo mi doneli odluku i glasaćemo za ovaj predlog budžeta. Šta nas je još više učvrstilo u ovoj odluci? Mi smo za sve ono protiv čega je DS, jer znamo da je to u interesu Srbije.
Dozvolite mi da dam jedno obaveštenje. Gospodine Dačiću, vi ste potpuno u pravu. Prema zakonu koji je donet u prethodnom sazivu, nisu predati završni računi. Moram da vam kažem da je iz Kabineta predsednika Skupštine traženo da se uputi zahtev, pošto je zakon u tom smislu nejasan. Ministarstvo finansija nije želelo da radi a da nema završne račune, te onog časa kada je to konstatovano, gospođica Džinić i gospodin Dinkić su potpisali zahtev da se pokrene procedura, a nju ne pokreće Skupština, o predlaganju nezavisnog revizora. Očekujem da će, na osnovu toga, stići ovoj skupštini podaci o kandidatima za nezavisnog revizora i onda će poslanici ove skupštine, koji predstavljaju sve građane Srbije, glasati koji će to revizor biti. Nužno je da se ti završni računi usvoje. Oni će biti na zakonit način i usvojeni. Gospodine Vučiću, izvolite repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, koristim vreme za repliku da bih bolje objasnio ono što se događalo i u ovom parlamentu i u nekim parlamentima lokalnih samouprava. Naime, ne može da bude isti princip, jer u lokalnoj samoupravi ljudi ipak, bez obzira na to što idemo na proporcionalne izbore, poznaju ljude za koje glasaju. To ste mogli da vidite i na ovim izborima. Dakle, ljudi su ipak glasali za ličnosti. Kada glasate na nivou cele Srbije i kažete da znate ko je izvesni Đoković ili neki drugi, onda ću vam reći da je to nemoguće i da to nije istina. Ti ljudi, koji su hteli da podrže kandidata srpskih radikala u Zemunu – Tatalović, Delić i Prostran, časni su i pošteni ljudi. Oni su samo hteli da prate sve ono što je gospodin Karić u svojoj kampanji govorio. On je govorio da će da se bori protiv korupcije, protiv kriminala, za ekonomski napredak lokalne samouprave. To je ono pri čemu su ti ljudi ostali. Upravo zato su hteli da glasaju za kandidata srpskih radikala, a posebno protiv korupcije, koju je do tada, rekao bih, u najvećoj meri upražnjavao ili činio lokalni režim DS. Ti ljudi nisu ništa uradili suprotno ni zakonu, ni moralnim normama. Ovde je suprotno moralu, kada vi imate stranačku ideju i ideologiju i onda promenite stranku, a malo ko ili niko nije glasao za vas, već je glasao globalno za političku stranku, za političku partiju kojoj pripada. Kada sam o ovome govorio, podsetiću vas na jedan slučaj, da bi oni koji su danas trgovali, kupovali ili nisu kupovali, nije ni važno, makar su prihvatali te mandate. Svojevremeno je u Saveznoj skupštini Momir Vojvodić, kao poslanik Narodne stranke, želeo da pređe u SRS, ali pod uslovom da ostane poslanik u Saveznoj skupštini, jer je Narodna stranka promenila ideologiju i sada je potrebno da on dođe kao istaknuti Srbin, pisac, književnik, čovek koji se zalaže za zajedničku državu Srbije i Crne Gore i da postane srpski radikal. Šešelj mu je rekao – odlično, bilo bi mi zadovoljstvo, bila bi mi čast da pređeš kod nas, ali za to ti moraš da vratiš mandat, da ne budeš poslanik godinu, godinu i po ili dve, a posle toga ćeš u narednom mandatu biti poslanik. Tako to rade časni ljudi, tako to rade odgovorne političke stranke, one političke stranke koje znaju da cene glas naroda, glas građana Srbije. Na kraju da kažem da znam i razumem gnev mnogih poslanik i zbog svega što je napisano i svega što je rečeno, i zbog toga što mnogi koji manje zavređuju imaju mnogo više od onih koji kritikuju an blok narodne poslanike, a imaju po deset puta veću platu, poput nekih glavnih urednika novina itd. Moram da kažem da mi u SRS, sem onih uslova koji su malopre pomenuti, imamo još jedan uslov za povećanje plata poslanika, a to je da povećamo plate radnicima, povećamo primanja seljacima i penzije penzionerima. Hvala vam najlepše.
Po Poslovniku samo Administrativni odbor odlučuje o povećanju plata. Da li još neko od predstavnika želi reč? (Da.)
Gospodine predsedniče, prihvatam izvinjenje. Gospodo narodni poslanici, članovi Vlade, zakon o budžetu je sigurno najvažniji zakon koji Vlada predlaže svake godine i koji Skupština u raspravi usvaja. Danas u sali nemamo jednu poslaničku grupu koja pokušava da poslanike dobije mimo izbora, a to je pokušavala i u prethodnom sazivu Skupštine i očigledno da su navikli da takve stvari rade. Ovaj saziv Skupštine je po mnogo čemu drugačiji od svih prethodnih. Ovaj saziv Skupštine, očigledno uz opštu saglasnost, jer odluka na Administrativnom odboru je doneta jednoglasno, više krađu ne dozvoljava i to je opšti dogovor svih poslaničkih grupa koje su danas u sali. Jedna poslanička grupa, koja danas nije u sali, ljuti se. Očigledno, kada nema drugih argumenata, pokušavaju da ljutnjom nadomeste ono što nisu činjenice. U raspravi nije pomenuto, a istakao bih kao prvu stvar da je danas 18. novembar. Dugo pratim rad Skupštine, prvi put sam sada poslanik, ali se nikada ranije nije desilo da se budžet ranije pojavi u skupštinskoj sali. Po Zakonu o budžetskom sistemu rok je 1. novembar, ova vlada je predala 2. novembra, 2. novembra je stigao na raspravu, i danas je ovde pred nama budžet Republike Srbije. To se nikada ranije nije dešavalo. Mi smo na Odboru za finansije, pre nekoliko dana, raspravljali o izveštaju Komisije za hartije od vrednosti za ovu godinu, koju je prošla vlada i prošla skupštinska većina, koja je imala mogućnost da bira te ljude, predložila tek polovinom ove godine. Kao što je jedan od prethodnika rekao, još uvek nismo raspravljali o završnom računu za 2001, 2002. i 2003. godinu. To su činjenice, a ljutnja je za ljutnju. Neka se ljute oni koji pokušavaju da kradu mandate. Kada su oni bili vlast, nisu bili u stanju da ništa urade u rokovima koji su predviđeni zakonom i ne bih tako lako prešao preko činjenice da će budžet najverovatnije biti usvojen 20 i nekog novembra, što će dati mogućnost ... Molio bih predsednika da mi omogući da završim diskusiju.
Upravo to radim, molim vas, malo tiše.
Prvi put će svi ostali budžetski korisnici, prvi put će lokalna samouprava imati dovoljno vremena da do kraja godine, kada je krajnji rok za usvajanje budžeta, izvrši pravilno planiranje i predvidi sve ono što je neophodno u 2005. godini. Jednu stvar ističu ljudi iz Svetske banke i MMF-a u svim razgovorima sa nama, to je pravilan izbor prioriteta. Ova vlada je pokazala i ove godine da je vrlo važan izbor prioriteta. Ne možete se boriti sa svim problemima u isto vreme. Ne možete rešavati sve probleme u isto vreme. Ove godine su prioriteti restrukturiranje javnih preduzeća, reforma državne uprave, školstvo i zdravstvo. To je pravilan način na koji se problemi rešavaju. Poslanički klub DSS-a veoma je zadovoljan izgledom budžeta. Ovaj budžet je neuporedivo bolji od budžeta za 2003. godinu, neuporedivo bolji od onog predloženog budžeta za 2004. godinu i ovo je prirodan nastavak rebalansa budžeta, koji smo ovde imali pre nešto manje od mesec dana. Samo ovakvo planiranje i Memorandum koji predviđa sve što će biti u 2006. i 2007. godini omogućavaju nam da planiramo nekoliko godina unapred i ekonomsku politiku i sve ono što će se u sektorskim politikama dešavati. Ove godine je predviđen rast bruto društvenog proizvoda od 4,5%. To je znatno manje nego što je bilo ove godine, ali treba voditi računa da je sada osnovica neuporedivo veća. Stigli smo do društvenog proizvoda od oko 2.900 dolara po glavi stanovnika i bitno je da se obezbedi održivi rast. Svako nerealno planiranje bi nam se vratilo već za nekoliko meseci, bili bismo svesni da to ne može tako lako da se sprovede. Ova vlada predviđa, i svi oni koji su pažljivo pogledali Memorandum o ekonomskoj politici vide, ove godine 4,5% rast, sledeće godine 5%, a 2007. godine 5,5% rast bruto društvenog proizvoda, održiv rast, i rast svake godine omogućava da nastavimo sa popravljanjem Srbije i sa podizanjem standarda svih naših građana. Bitno je istaći da je i ove godine predviđen budžetski deficit od 1,4%. Međunarodne finansijske organizacije tolerišu deficit od 3%, a to se dozvoljava i za sve zemlje Evropske unije. Ovako značajno manji deficit – pri tom, naravno, upozorili smo Vladu da treba biti veoma oprezan sa budžetskim deficit kada on raste, ali i kada se smanjuje, i da treba voditi računa o drugim segmentima ekonomske politike, a ne samo o jednom – ali ovako manji, značajno manji budžetski deficit nego prethodnih godina omogućava nam da se konačno počne sa realnim rasterećenjem privrede i da se omoguće razni instrumenti kojima će se pomoći da se mnogi pozitivni tokovi u privredi nastave. Bitno je uočiti da se ove godine predviđaju znatno manja sredstva, tri puta manja, za garancije i kontragarancije, nego prethodnih godina. Ukazivali smo više puta, i prilikom donošenja prethodnog budžeta, i upravo smo dobili na Odboru za finansije informaciju od ministra finansija da se ona naša inicijativa, pokrenuta ovde u Skupštini, ostvaruje, jer biće predviđeno jedno telo koje će pri svakom novom zaduživanju utvrđivati ekonomske kriterijume tog zaduživanja, utvrđivati realan rast bruto društvenog bogatstva od svakog novog zaduživanja, a u prethodnom periodu, niko o tome nije vodio računa. Prethodna vlada, Vlada DS-a, predvidela je za prošlu godinu 257 milijardi garancija i kontragarancija, a da niko nije vodio računa o bilo kakvim realnim efektima koje će takvo zaduživanje imati. Ako se zaduživanjem ne podiže nivo društvenog bogatstva, onda takvo zaduživanje nema nikakvog smisla, onda je to samo preživljavanje od danas do sutra. Apsolutno smo saglasni sa prioritetima koje je Vlada predstavila Narodnoj skupštini, restrukturiranje javnih preduzeća, pravljenje javnih preduzeća značajno efikasnijim i, naravno, reforma državne uprave. Državna uprava, zakon je upravo stigao u skupštinsku proceduru, mora da bude značajnije efikasnija, mora da bude racionalnija i mora da bude primerena državi kakva je Srbija danas, primerena svim onim troškovima koje je država Srbija i privreda Srbije u stanju da odvoji. Istakli smo da od 1. januara stupa novi poreski oblik na snagu. Na Odboru za finansije poslanici DSS-a insistirali su da svi poslanici budu upoznati i da javnost bude upoznata sa svim merama koje Ministarstvo preduzima, da bi se taj novi poreski oblik približio svim ljudima u privredi i da bi omogućio da se primeni na najadekvatniji način. Možemo da pohvalimo Ministarstvo finansija i Vladu Republike Srbije, koji su danas svim poslanicima, a i javnosti, predstavili jedan vodič za primenu PDV-a, koji će sigurno omogućiti da se u ovom periodu od mesec i po dana, koliko je ostalo do početka primene jednog novog poreskog oblika koji nas približava mnogim razvijenim zemljama, ljudi što pre upoznaju sa svim elementima koji su bitni za njegovu primenu. Naravno da ovaj budžet nije idealan, ali očigledno da politika Vlade pokazuje da se i u oblasti javnih finansija mnogo toga menja, i budžet je mnogo bolji nego prethodni, što nas sigurno uverava da će već sledeći budžet biti značajno bolji od ovoga. Problema je naravno mnogo i u oblasti privatizacije i u svim onim oblastima društvenog života, o kojima smo i ovde razgovarali. Ali, ovaj budžet daje uverenje da ova vlada svakim danom čini Srbiju sve boljom i boljom, i da će i naredni budžet biti značajno bolji od ovoga, a da ćemo o svim uspesima ove vlade razgovarati u ovoj skupštinskoj sali.
Hvala, gospodine Obradoviću. Da li još neko od ovlašćenih predstavnika ili predsednika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa, prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele sve poslaničke grupe. Dajem reč narodnom poslaniku Ljiljani Nestorović, a neka se pripremi narodni poslanik Goran Knežević, a ako ne bude bilo Gorana Kneževića, sledeći poslanik će biti Suzana Grubješić.
Uvaženi predsedniče Skupštine, dame i gospodo iz Vlade Srbije, kolege narodni poslanici, poslanici Socijaldemokratske partije, koja je u ovom parlamentu zastupljena sa tri poslanika, imaju dve ozbiljne primedbe na predloženi zakon o budžetu. Neću govoriti šta su prednosti budžeta, svakako ih ima i one preovlađuju, jer nemam dovoljno vremena, nisam u poslaničkoj grupi i zato ću biti vrlo koncizna. Prva primedba odnosi se na nešto što smo gromoglasno najavljivali u javnosti u aprilu, kada je ova skupština donela Zakon o sprečavanju sukoba interesa. Tim zakonom, kao što znate, predviđeno je da postoji odbor koji će voditi računa o tome da ne bude sukoba interesa. On je zadužen da vodi računa o tom aspektu, kako u gradovima i opštinama, tako na nivou čitave Republike, a da ne kažem da mora da servisira i sve one rođake, tačno stoji do kog kolena, koji takođe ne mogu da krše taj zakon, na način na koji je to propisano. Moram sa žaljenjem da konstatujem da ovaj predlog zakona o budžetu ni na jedan način nije predvideo sredstva za funkcionisanje tog vrlo važnog odbora, jer smo mi kao Skupština, odnosno vladajuća većina u Skupštini, ali i kao Vlada, vrlo gromoglasno najavili taj zakon, hvaleći se njime i on je dobio široku podršku javnosti. Sada kada ga treba primeniti u praksi, ne postoji ni jedan jedini dinar za njegovo funkcionisanje. Plašim se ako tako ostane, odnosno ako amandman SDP, koji smo podneli, a koji popravlja tu situaciju, ne bude usvojen, da će i taj odbor i taj zakon ostati mrtvo slovo na papiru, kao i neki drugi odbori. Takođe, podsećam da je Odbor za lustraciju, koji faktički ne funkcioniše, dobio sredstva budžetom, a Odbor za sprečavanje sukoba interesa nema ni dinara. Gospodin ministar finansija pokušao je da mi objasni na Odboru za finansije da postoje neka sredstva u razdelu koji se odnosi na Skupštinu. Međutim, podsećam da taj odbor ne sme da ima nikakve veze sa Skupštinom, da je to republički odbor, da treba da bude nezavisan odbor, jer vodi računa i pre svega je upućen da se spreči konflikt interesa pre svega kod narodnih poslanika, a onda i kod naših drugih imenovanih, biranih i sličnih funkcionera. Zbog toga, da bismo bili dosledni i da ne bismo bili demagozi i pričali o važnim zakonima u teoriji a ne sprovodili ih u praksi, molim da se amandman SDP, kada dođe na red, prihvati i time očigledan previd, mislim da je to u pitanju, ispravi. Druga primedba nas iz SDP odnosi se na sredstva koja je ovaj budžet opredelio ukupno za Kosovo i Metohiju i jug Srbije. Moram da kažem da je ministar nekoliko puta i na Odboru za finansije, a i za ovom govornicom, kazao kako ovaj budžet jeste veći nego bilo koji drugi za Kosovo i Metohiju i izveo je cifru koja, moram da priznam, meni nije jasna, jer računicom nisam uspela do nje da dođem, da je oko 3.800.000.000 dinara predviđeno za taj deo Srbije. Međutim, kada pogledamo po stavkama, da je za rad Koordinacionog centra predviđeno budžetom 2.250.000.000 dinara, uključujući i plate za lokalnu administraciju, uključujući socijalna davanja, pa imamo 453 miliona, koliko ide preko svih ministarstava Vlade Republike Srbije, 350 daje Savet ministara odnosno državna zajednica Srbija i Crna Gora i na još 300 miliona se računa preko doplatnih markica, to je ukupno 3.350.000.000 za Kosovo i Metohiju i jug Srbije. Takođe, moram odmah da kažem, kada tako posmatrate, to jeste povećanje, ali u suštini, reč je o optičkoj varci. Evo zbog čega. Za plate je predviđeno, što je planirano da plaća Koordinacioni centar na Kosovu i Metohiji, 1.200.000.000 dinara. Moram da kažem da je to dovoljno za 10 mesečnih isplata, s obzirom da je mesečni fond za plate do sada bio 120.000.000. Ukoliko uzmete u obzir da nedostaje još pet plata, odnosno u zakašnjenju je lokalnoj administraciji, da bi sustigli zdravstvo i školstvo, tu sumu za plate značajno uvećava, i ne samo da nije dovoljno ovih 1.200.000.000, već za 840.000.000 treba uvećati to da bi sve te plate i socijalna davanja bila realno pokrivena, odnosno da Koordinacioni centar sutra ne bi bio telo koje neće imati dovoljno sredstava da na osnovu realnih potraživanja ljudi, koji na to imaju pravo, to i isplati. Takođe, moram da kažem da je u tom razdelu od 2.250.000.000 predviđeno da određena sredstva, tačno stoji u članu 20. ovog zakona, idu za socijalna davanja, program razvoja, program za kulturnu baštinu i ostale projekte. Kada se vidi koliko je potrebno realno za plate i socijalna davanja, apsolutno ne ostaje ni jedan jedini dinar za te projekte, iako to stoji u članu 20. ovog budžeta. Što se tiče ministarstava, htela bih da napravim jedno prilično upadljivo poređenje. Naime, preko svih ministarstava Republike Srbije predviđeno je da za Kosovo i Metohiju i jug Srbije ide 453 miliona ukupno. Dakle, poređenja radi - za potrebe BIA, samo kod ekonomske klasifikacije 511 pod- građevina i objekti, planirano je za potrebe BIA 400.000.000, preko svih ministarstava 50.000.000 više za Kosovo i Metohiju i jug Srbije nego za BIA-u. Tu ima nekoliko primera vrlo značajnih. Recimo, kada je reč o Ministarstvu energetike i rudarstva, predviđeno je 4.988.000.000. To je dovoljno samo da se završi zgrada koja je sa Elektrokosmetom, koji je sastavni deo Elektroprivrede Srbije, pravljena, znači zgrada Elektrodistribucije, jer je stara ostala neupotrebljiva za srpsko stanovništvo, jer se nalazi u južnom delu Mitrovice. Dakle, ova predviđena sredstva pokrivaju samo dug. Međutim, prema podacima Koordinacionog centra, apsolutno je neophodno uraditi još dve trafostanice u centralnom delu Kosova i Metohije i Kosovskom Pomoravlju, kako bi uopšte i ta izgrađena zgrada imala smisla, odnosno kako bi struja mogla da stigne do sela i enklava, a u drugoj fazi Republika da naplaćuje tu struju od naših žitelja na Kosovu i Metohiji. Svaka od tih stanica košta po 30 miliona dinara, što znači da je predviđeno oko 5 miliona, a treba 65 miliona. Još jedan drastičan primer - u okviru Ministarstva za kapitalne investicije predviđeno je ukupno800 miliona dinara za celu Srbiju, dakle, od toga 22 miliona za Kosovo i Metohiju, za programe interno raseljenih lica. Moram da vam kažem da je tih 22 miliona dovoljno samo da se otplati dug koji mi kao Republika imamo prema građevinskoj organizaciji nemačke Vlade THV, jer je to aranžman da oni urade temelje, a da država Srbija plati Ivanjici montažne kuće koje će staviti na te temelje za potrebe vraćanja interno raseljenih lica na Kosovu i Metohiji. Postoji više od 2.000 porodica koje su ovog trenutka spremne da se vrate na Kosovo i Metohiju ukoliko im se obezbedi krov nad glavom. Ako ne verujete, možete da odete u okolinu Beograda, Avalu, Mirijevo, Leštane, pa da pitate ljude koji tu žive u groznim uslovima, da li bi ostali tu ili bi se vratili na Kosovo i Metohiju. Mi stalno, kao država, i ova vlada, potenciramo Kosovo i Metohiju i povratak izbeglica kao prioritet broj jedan. Međutim, u praksi nema ni jednog jedinog dinara za tu vrstu projekta, za šta je inače trebalo, ako pomnožimo tih 2000 porodica puta milion i 600.000, koliko je potrebno za jednu kuću, to je oko tri milijarde i 200.000 miliona dinara. Mi, naravno, ne kažemo da ovaj budžet može da omogući sve, razumemo intenciju restriktivnosti, ali treba dati pozitivan signal da je država i u praksi spremna to da uradi. Nisam htela da se javim sa replikom, ostala sam dužna gospodinu Vučiću, mislim da je u redu da objasnim, pošto je pomenuo 300 i nešto hiljada za neki javni VC, što apsolutno ne stoji kao informacija. On je i ranije tu vrstu primedbe stavljao, tako da imam pripremljen odgovor za to. Dakle, reč je o izgradnji školskog dvorišta, igrališta, izgradnji kanalizacione mreže za osnovnu školu kod Štrpca, sa 500 učenika i 12 odeljenja. Nije u pitanju 300 i nešto hiljada, koliko je naveo gospodin Vučić, nego je u pitanju dva miliona i 90.000 dinara, znači mnogo više, a svaki dinar može da se pravda prostim uvidom u računice Koordinacionog centra. Mislim da ne treba tako lako optuživati neke ljude, koji su ipak na jednom teškom prostoru, na svaki način, uradili veoma mnogo.
Hvala vam, gospođo Nestorović. Uporedićete podatke kasnije. Reč ima narodni poslanik Suzana Grubješić. Neka se pripremi narodni poslanik Igor Mirović. Izvinjavam se poslaniku Suzani Grubješić, pre toga je tražio reč ministar.
Samo kratko u vezi ove dve primedbe poslanice Nestorović. Što se tiče bilo koje institucije koja se formira, tek nakon formiranja te institucije odobrava se finansiranje iz tekuće budžetske rezerve. Naravno da je važno obezbediti sredstva za Odbor za sprečavanje konflikta interesa i svakako, čim taj odbor bude i formalno konstituisan, da će Vlada, koja je inače predložila ovaj zakon, odobriti sredstva iz tekuće budžetske rezerve za finansiranje rada Odbora. Ne radi se o velikim sredstvima. Imamo je i u tekućoj rezervi za ovu i narednu godinu. Što se tiče Kosova i Metohije, želeo bih da kažem sledeće: tačno je da je u budžetu namenjeno na raznim stavkama tri milijarde 353 miliona dinara za Kosovo i Metohiju, a prošle godine je bilo milijardu i 650. Nije sve namenjeno da se troši preko Koordinacionog centra, ali to ne znači da se neće uložiti na jug Srbije i Kosovo i Metohiju, ako se investira preko drugih ministarstava u Vladi. Sredstva od doplatne poštanske markice, u iznosu od 300 miliona dinara, naravno da će se usmeriti preko ministarstva, koje će odlučiti kada Vlada odluči koji su to prioriteti. Ako se odluči da je obnova kulturne baštine, onda će to da realizuje Ministarstvo kulture. Ako se odluči da je u pitanju neki put, onda će kapitalne investicije. Ne moraju sva sredstva da idu preko Koordinacionog centra. Naprotiv, mislim da je bolje i efikasnije da idu preko odgovarajućih nadležnih resornih ministarstava. Takođe, ovde postoji – iz sredstava koja su namenjena za programe međunarodnih organizacija opštine daju 20%, 104 miliona, ali međunarodne organizacije dodatnih 400 miliona, tako da je ukupna cifra 3,8, ovo o čemu gospođa Nestorović nije videla kako smo izračunali. Konačno, želeo bih da kažem da to nisu sva ulaganja ove države za jug Srbije, a posebno za Kosovo i Metohiju, jer elektroprivreda Srbije godišnje plaća 2,2 milijarde dinara za radnike koji faktički ne rade, ali to je neka vrsta solidarnosti i oni samo ponekada učestvuju u radu remonta. Isto to radi i poreska uprava, Pošta, Telekom i druga javna preduzeća, iz solidarnosti. Vi znate da su na Kosovu i Metohiji plate dva puta veće nego u Srbiji. Znate da čak svi ljudi, koji su prijavljeni, primaju te plate, ne rade na poslovima za koje su prijavljeni, ali iz solidarnosti, znajući da je važno za Srbiju današi ljudi žive na Kosovu i Metohiju, ta plaćanja se vrše. U međuvremenu je osnovana jedna radna grupa koja bi trebalo da utvrdi da li ljudi koji su prijavljeni za te plate uopšte žive na toj teritoriji, jer smatramo da trebadati duple plate onima koji žive, jer to nisu isti uslovi kao u Beogradu, Nišu i drugim gradovima. Ali, za one koji ne žive, moraju da se ukinu ta davanja, onima koji su formalno prijavljeni, a žive u Beogradu, rade u Subotici, sigurno da ta sredstva nisu potrebna. Svakako da će Vlada nastaviti da brine o Kosovu i Metohiji, kako politički, tako i finansijski.
Reč ima narodni poslanik Suzana Grubješić. Izvinjavam se, moraćemo prvo repliku.
Moram da se javim po članu 97. stav 1. jer sam pogrešno protumačena. Nisam uopšte insistirala, to želim posebno da naglasim, jer je predsednik Socijaldemokratske partije i šef Koordinacionog centra, ne želim da ovde ispadne da je intencija da on lično dobija novac. Znači, uopšte nije intencija daKoordinacioni centar ili telo dobiju novac. Novac može Vlada, na to ima pravo, preusmeriti preko ministarstava, bitno je da stigne do krajnjeg korisnika. Uopšte nije bitno da ide telu i centru, čak štaviše – telo i centar ne treba da isplaćuju ni penzije, ni socijalna davanja. Ukoliko ne može da se isplaćuje iz poreza na dobit, kao kod svih lokalnih samouprava, treba da rade resorna ministarstva. To je broj jedan. Broj dva, moram da kažem još jednom, suma koja je preko ministarstava određena za Kosovo i Metohiju je premala, ona je manja od 500 miliona. Još jednom pominjem, za građevine i objekte BIA-e planirano je 400 miliona. Ni jedan dinar nije predviđen za sanaciju posledica zemljotresa, što je započet projekat, uloženo je 200 miliona, treba 700 da se još da za Kosovsko Pomoravlje. U istom razdelu, gde bi to trebalo da stoji i kod kapitalnih investicija, stoji za isti projekat u Kolubarskom regionu gde je bio zemljotres 1998. godine, odvojeno je 500 miliona. Zašto pravite razliku između dva dela Srbije i Crne Gore odnosno Srbije? Zašto mogu da se odvoje pare za jedan deo koji se nalazi u centralnoj Srbiji, a ne mogu tamo gde je pogođeno, na jugu Srbije, odnosno na Kosovu i Metohiji. To je loša poruka i za naše građane i za one koji žele da Kosovo i Metohija budu sastavni deo Srbije. Znači,tražim ne za Koordinacioni centar i telo, nego za građane Kosova i Metohije, od kojih očekujemo, ako su iseljeni, da se vrate, a ako su tamo, da ostanu. Znači, i u praksi, a ne samo u nacionalnoj demagogiji treba primeniti ono što ste proklamovali kao nacionalni prioritet broj jedan.
Razumeli smo gospođu Nestorović. Samo da vas podsetim član na koji ste se pozvali uopšte se ne odnosi na ovu situaciju. On izričito kaže da, ukoliko se narodni poslanik u svom izlaganju uvredljivo izrazi ili pogrešno protumači drugog narodnog poslanika, taj ima pravo na repliku, o čemu odluku donosi predsednik Skupštine. To je stav 3. Konačno, reč ima narodni poslanik Suzana Grubješić.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, poštovani predsedniče, ministre, danas smo počeli načelnu raspravu o Predlogu zakona o budžetu za 2005. godinu, a kada bi u jednoj rečenici trebalo da kažem o kakvom se budžetu radi, onda bih rekla da je to jedan realan i restriktivan budžet koji nema alternativu, jer da ima više para u državnoj kasi i budžet bi bio izdašniji. Vlada Srbije 1. novembra ove godine jednoglasno je usvojila Predlog zakona o budžetu za 2005. godinu, kao i Memorandum o budžetu, ekonomskoj i fiskalnoj politici za iduću godinu, sa projekcijama za 2006. i 2007. godinu. Time je određen pravac ka kome bi Srbija trebalo da se kreće na ekonomskom planu u naredne tri godine i mi, kao poslanici Narodne skupštine Republike Srbije, trebalo bi da ovom raspravom potvrdimo taj pravac kretanja. Reći ću ukratko koje su bile osnovne karakteristike 2004. godine u ekonomskoj oblasti. To je, pre svega, visoka stopa rasta industrijske proizvodnje, oko 6%, zatim poljoprivrede 12%, rast društvenog bruto proizvoda 8%, rast inflacije nešto iznad planiranog, znači oko 12% do kraja godine, restriktivna fiskalna i monetarna politika i usporavanje procesa privatizacije. Ekonomska politika za 2005. godinu se bazira na pet tačaka. To su nastavak jedne ovakve restriktivne monetarne politike, čvrsto budžetsko ograničenje u fiskalnoj politici, politika plata, restrukturiranje privrede i ubrzana privatizacija. Osnovni element makroekonomske politike je održavanje privredne stabilnosti i realno održivog dugoročnog privrednog rasta. Cilj je da inflacija bude jednocifrena, a takvu stopu inflacije podržavaće sve politike, pre svega fiskalna. Cilj je i smanjenje spoljnotrgovinskog deficita sa sadašnjih 13% na 12% u narednoj godini. Nastavak restriktivne monetarne politike i čvrsto budžetsko ograničenje znači i smanjenje budžetskog deficita na 1,4% i potrošnje na 45,5% društvenog bruto proizvoda. Samo da podsetim da je rebalansom budžeta, koji smo ovde usvojili u oktobru, budžetski deficit smanjen na ispod 2,5% društvenog bruto proizvoda, a da se u budžetu za 2005. godinu on dodatno smanjuje na 1,4%. Ako se, poštujući međunarodne standarde, otplata glavnice domaćim kreditorima, a to je pre svega stara devizna štednja, i vraćanje zajma za preporod Srbije ne bi računali kao budžetski deficit, onda je u javnim finansijama za 2005. godinu čak predviđen i suficit od 1,9 milijardi dinara. Ovo predloženo rešenje ostavlja otvorenu mogućnost da trogodišnji aranžman sa MMF-om bude uspešno priveden kraju, sa bar dve dobre posledice. Prvo, biće otpisano dodatnih 15% duga prema Pariskom klubu poverilaca, i drugo, ovo stezanje kaiša u javnoj potrošnji trebalo bi da ojača konkurentnost domaće privrede i podrži njen antiinflatorni rast. Plate u javnom sektoru su značajno rasle u toku 2001, 2002, 2003. a nešto sporije tokom 2004, ali to povećanje nije bilo bazirano na osnovu povećanja produktivnosti. U periodu od 2000, bolje rečeno 2001. do 2004. realne zarade su porasle za 114%, dok je produktivnost porasla za samo 16,5%. Recimo, u ovoj godini plate su porasle za 8%, a produktivnost za 6,6%. Bez obzira što je prosečna neto zarada niska, a u septembru je iznosila 14.444 dinara, ovaj proboj u sektoru zarada značajno utiče na povećanje spoljnotrgovinskog deficita. Rast plata se uglavnom prelivao u kupovinu uvoznih roba, što je vršilo pritisak i na rast cena. Država niti može, niti treba da se bavi platama u privatnom sektoru, ali može da utiče na zarade koje se isplaćuju iz budžeta, kao i na politiku plata u javnim preduzećima u kojima država postavlja menadžment. Znači, ukoliko to hoće, država može da kontroliše plate za preko polovinu zaposlenih u Srbiji. Prosek mase plata prema projekciji budžeta neće moći da poraste za više od 7%, što naravno ne znači da pojedinačne plate neće moći da rastu. Što se tiče restrukturiranja javnih preduzeća, stvoreni su uslovi da se odvoje sporedne od osnovnih delatnosti i da se od prodaje dela njihove imovine obezbede otpremnine za one radnike koji žele da dobrovoljno odu i pronađu drugi posao. Ambicija je da se konačno na dnevni red stave javna preduzeća, ali i preostale 63 od ukupno 67 velikih društvenih firmi, koje bi prethodno trebalo da se organizaciono i finansijski konsoliduju, što podrazumeva rešavanje dužničko-poverilačkih odnosa u onom magičnom trouglu preduzeća-banke-država. Velika dugovanja jesu glavna kočnica i prepreka za brzu privatizaciju tih preduzeća. U prvoj fazi tranzicije su privatizovane uglavnom dobrostojeće firme, dok su one koje su u problemima ostale i njih je mnogo teže privatizovati. Tranzicioni fond će u te svrhe naredne godine, prema projekcijama budžeta, biti dva puta veći nego ovogodišnji i iznosiće pet milijardi dinara. Služiće za isplatu radnicima koji kao tehnološki višak budu napustili svoja preduzeća. Uprkos potpunom zamiranju procesa privatizacije u prvom polugodištu 2004. godine, priliv stranih direktnih investicija je ipak ohrabrujući. Do kraja godine se može očekivati priliv od oko 700 miliona dolara, i to bez nekih velikih prodaja preduzeća, što je u skladu sa planom za ovu godinu. Međutim, za narednu godinu se očekuje znatno veći privatizacioni prihod od oko 25 milijardi dinara, te bi deo viška privatizacionih prihoda u iznosu od oko sedam milijardi dinara trebalo da bude prebačen na račun Fonda PIO, kako bi se penzionerima isplatila polovina onog tzv. velikog duga. U državnu kasu će se tokom iduće godine sliti 396,1 milijarda dinara a potrošiće se 416,6 milijardi dinara. Dakle, budžetski deficit je 20,5 milijardi dinara, za trećinu manji od ovogodišnjeg. On će se pokriti sa osam milijardi dinara od privatizacionih prihoda, pet milijardi dinara od kredita i donacija od međunarodnih finansijskih organizacija i institucija, a za ostatak od 6,8 milijardi dinara država će se zadužiti na domaćem finansijskom tržištu. Na rashodnoj strani budžeta pokazuje se da je glavna rastuća stavka servisiranje javnog duga. Ukupan trošak za ove namene iznosiće 46,3 milijarde dinara. Biće veći za 13,6 milijardi dinara nego ove godine. Zašto je to tako? Pa, po Zakonu o izmirivanju stare devizne štednje od 2005. godine prestaje linearna isplata štedišama i ubuduće će oni koji imaju veće uloge dobijati značajno više. Prema projekcijama budžeta značajno su povećane nadoknade za socijalnu zaštitu, za oko 9,5 milijardi dinara, i socijalna davanja su obezbeđena, dobiće ih svi oni kojima su potrebna. Oko sedam milijardi biće upotrebljeno za rešavanje problema nezaposlenosti, do koje će doći usled procesa restrukturiranja privrede. Subvencije privredi su još uvek znatne, ali će ipak biti manje za 1,5 milijardi dinara, što je jasan znak da Vlada neće podržavati opstanak preduzeća koja koriste novac poreskih obveznika za pokrivanje svojih gubitaka. Agrarni budžet ostaje isti kao ove godine, dakle 20 milijardi dinara, kao i subvencije za poljoprivredu, koje iznose 11 milijardi dinara. Na prihodnoj strani budžeta došlo je do preusmeravanja sa oporezivanja plata na oporezivanje potrošnje, pre svega putem poreza na dodatu vrednost i akciza. Ove godine su inače budžetski prihodi za oko 20% veći nego prošle godine i taj trend će se nastaviti i u narednom periodu. Iz svega navedenog se može zaključiti da je budžet za 2005. godinu restriktivan, ali da politika štednje nema alternativu ako se želi održiv ekonomski razvoj. Moramo da se suočimo sa činjenicom da je Srbija siromašna zemlja, da zbog toga moramo mnogo više da radimo i da možemo da podelimo samo ono što zaradimo. Mi iz G17 plus smo oduvek bili spremni da građanima Srbije kažemo istinu, bez obzira na to da li je ta istina bolna ili nije. Srpskoj privredi su potrebne ozbiljne, sveobuhvatne ekonomske reforme. One su do sada rađene samo u pojedinim delovima, a nikad u celini. One se mogu odlagati, mogu se davati neka lažna obećanja zarad sticanja političkih poena, ali one su nužne i neizostavne. Ukoliko ne uspe da ih obavi ova vlada za vreme trajanja svog mandata, isti problemi će dočekati i neku narednu vladu. Zbog toga mislimo da što pre treba krenuti sa sveobuhvatnim ekonomskim reformama.U suprotnom, postaće nam nedostižne i zemlje iz najbližeg okruženja, koje krupnim koracima grabe ka Evropskoj uniji, ali u kojima su njihove političke, ekonomske, društvene, kulturne i ostale elite postigle konsenzus oko pravca u kome zemlja treba da ide. Nažalost, mi u Srbiji to još uvek nismo doživeli. Hvala.
Hvala vama. Gospodine Vučiću, neću vam dati repliku, jer je to bila replika na repliku, ali možete povodom Poslovnika. Samo trenutak, molim vas, samo me saslušajte. Gospođa Nestorović se pozvala da govori repliku vama, a mogu zbog pogrešnog tumačenja da vam dam reč po Poslovniku [[Glasovi - replika je bila ministru.]] Je l' tako? Tako je. Izvinite, u oba slučaja dajem vam repliku, ali vas molim da vodimo računa o vremenu. Svakako, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedan od razloga zbog čega SRS neće glasati kao sve ostale poslaničke grupe složno u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Mi ćemo biti jedini protiv budžeta, a ja sam sada doneo specifikovane podatke koje ću vam pročitati. Izvinjavam se svim narodnim poslanicima, zaista sam danas pogrešio. Nije 345.000 dinara poljski WC, već je septička jama 340.000 dinara u Novom Brdu, a 555.000 je septička jama u Gnjilanu. Toliko da imate u vidu. Stvarno se izvinjavam što sam pogrešio. Nadam se da će narodni poslanici da prihvate, ali oprostite, mislio sam da je septička jama mnogo jeftinija, ne trebaju daske za septičku jamu. Još nešto. Zašto nećemo da glasamo? Zato što je taj Koordinacioni centar potrošio ogroman novac građana Srbije, a da ništa dobro za naš narod na Kosovu i Metohiji nije uradio. Kaže ovako - u periodu od 2. avgusta 2001. do 29. februara 2004. godine potrošeno je samo na hotelski smeštaj i ugostiteljske usluge za članove Koalicije "Povratak" 1.159.000 dinara. Izgleda, gladni bili članovi Koalicije "Povratak". Narod gladan, go i bos, a oni se goste. Kaže - troškovi benzina za Koordinacioni centar i Koordinaciono telo, članove Koalicije "Povratak" i advokate 2.236.702 dinara. Troškovi nabavke i održavanje opreme, servisiranje vozila, održavanje objekta i opreme, kancelarijski materijal i telefonske usluge – 3.664.617 dinara. Dame i gospodo narodni poslanici, to je razlog zašto poslanici SRS, između svih ostalih stvari, ne mogu da podrže budžet. Još nešto, neko je ovde govorio – možemo li da govorimo o tome a da ne govorimo lično ostrašćeno ili politički ostrašćeno koliki je budžet predsednika Republike i koliko je budžet Skupštine. Evo vam primer. Narodna skupština Republike Srbije je ovde u martu 2004. godine usvojila budžet za Narodnu skupštinu od 1.500.000.000 dinara, to je za 2004. Danas nam je sveukupni budžet sa stručnim službama 754 miliona. Lepo, uštedela Narodna skupština. Predsednik Republike – imali smo budžet 33 miliona za 2004. godinu, danas imamo 184 miliona. Narodna skupština pad od 50%, odlično, ušteda za građane Srbije, ne moraju da daju toliki novac, a za predsednika Republike 600% povećanje. Ko je to zaslužio? Čime? Zbog toga da bi se primali dresovi Real Madrida, a da narod živi sve teže, da nema novih radnih mesta, da nema većih plata, penzija, narod hoće promene.
Da ne bude zabune, podaci koji su čitani o troškovima nisu podaci iz budžeta, već iz izveštaja. Pošto je vreme isteklo, iako sam vas opomenuo, gospodine Vučiću, još pre tri minuta, na osnovu člana 81. stav 4, zbog toga što je izuzetno važno pitanje na dnevnom redu – budžet Srbije, nastavak sednice je sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuju 152 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno dapostoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Slobodan Mihajlović, Aleksandar Radosavljević, Vladan Vučićević i Goran Svilanović; (pre podne) Slavoljub Matić. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2005. GODINU (nastavak u načelu) U okviru ove tačke razmatramo Memorandum o budžetu i ekonomskoj i fiskalnoj politici za 2005. godinu, sa projekcijama za 2006. i 2007. godinu, i predloge odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove fondova i službi za 2005. godinu navedene u dnevnom redu. Obaveštavam vas da imamo izvinjenje ministra, svakog časa će se priključiti, došao je, ali obavlja neke konsultacija u Skupštini. Pre nego što dam reč narodnom poslaniku, po Poslovniku reč ima gospodin Đoković.