Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 97 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Enis Imamović.
Uvaženi predsedavajući, kolege narodni poslanici, moje današnje pitanje zapravo je vezano za jučerašnji dan i navršavanje 22 godine od otmice, mučenja i ubistva 16 Bošnjaka iz Sjeverina, 16 civila i 16 građana Republike Srbije, otetih, mučenih i ubijenih, samo zato što su bili Bošnjaci i zato što su nosili bošnjačka imena. Danas smo započeli i tu 23. godinu nakon tog zverskog čina, a država Srbija još uvek nije rasvetlila ko je nalogodavac i ko su svi izvršioci ovog zločina. Država takođe nije obezbedila dostojanstvenu reparaciju porodicama žrtava. Ono što je porodicama ponuđeno je omalovažavanje žrtava, a to vređa ljudsko dostojanstvo i vređa čitav bošnjački narod. Potpuno rasvetljavanje svih slučajeva organizovanog državnog terora prema Bošnjacima u Sandžaku je nešto što je naša civilizacijska i ljudska obaveza, a kažnjavanje počinioca i sprečavanje ponavljanja je dug prema budućim generacijama. Zato vas danas podsećam i na poslaničko pitanje koje sam postavio 15. jula, jer sam u njemu, između ostalog, tražio da se pronađu i saopšte imena lica koja su u Valjevu uzvikivala fašističke i preteće parole – Oj, Pazaru novi Vukovaru i Oj, Sjenice, nova Srebrenice. Uputili smo konkretno pitanje Ministarstvu pravde, MUP-u i Republičkom javnom tužilaštvu. Tražili smo imena, a od 15. jula čekamo i još uvek nemamo konačan odgovor na to pitanje. Izostanak reakcije je zapravo ohrabrenje svima koji…
Molim vas...
Ja nisam u stanju, gospodine predsedavajući, ni da se skoncentrišem, a kamoli da dopre do vas ovo pitanje koje postavljam. Buka je prevelika u sali i kolege nisu u stanju da slušaju ono što Bošnjaci preživljavaju 20 godina.
Molim vas, nastavite.
Dakle, izostanak reakcije je zapravo ohrabrenje svima koji imaju takve ideje da ih nesmetano sprovedu u delo, zato što neće dobiti nikakvu kaznu za to. Kao direktan rezultat toga danas u multietničkoj Vojvodini, svetlom primeru suživota u svetu imamo napade na živote i na imovinu Albanaca. Takav fašizam upravo danas pokušavaju da uvezu u Sandžak, gde militantni četnici sa ukrajinskih ratišta najavljuju nekakav oslobodilački marš, umesto da se dovedu fabrike, da se otvore obećana radna mesta, u Sandžak se uvoze četnici, psi rata, koji otvoreno laju i reže na Sandžak i Bošnjake i to sve samo tri dana…
Molim vas.
I to samo tri dana...
Molim vas, gospodine Imamoviću...
Znam da je vama teško, ali ja samo imam pet minuta da postavim pitanje, a kolege nisu u stanju da slušaju ni pet minuta ono što Bošnjaci preživljavaju već 20 godina.
Nastavite, molim vas...
Rekao sam da se upravo danas takav fašizam uvozi u Sandžak, gde militantni četnici sa ukrainskih ratišta najavljuju nekakve ... [[isključen mikrofon]]
Ja vas molim da u ovom visokom domu ne koristite takve reči, jer ipak izazivate negodovanje većine narodnih poslanika i molim vas, nastavite ali pokušajte da privedete kraju postavljanje pitanja. Prijavite se, imate još minut.
Vi ste mi oduzeli najmanje tri minuta na prekidanja. Ovo sve se dešava samo tri dana pred izbore za nacionalne savete nacionalnih manjina, samo tri dana pre nego što Bošnjaci treba da izaberu svoje bošnjačko-nacionalno veće. Ovo je objektivna opasnost za Bošnjake u Srbiji. Mi nismo čuli nikoga iz Vlade, čak ni ministra i njegove poslanike iz Sandžaka da se usprotive i dignu svoj glas protiv ovoga. To me dovodi do pitanja koje upućujem premijeru i koordinatoru Službi bezbednosti – šta je urađeno da se spreči ostvarivanje pretnji koje su građanima Novog Pazara uputili nekakvi četnički komandanti sa ukrajinskih ratišta? Drugo pitanje tiče se rešavanja slučaja 16 ubijenih Bošnjaka u Sjeverinu kod Priboja, ko su nalogodavci i ko su počinioci tog zločina? Želim da podsetim da je upravo premijer na svojoj konferenciji za novinare 25. septembra ove godine usred kampanje za izbor nacionalnog saveta, preteći Bošnjacima u Sandžaku, podsetio ih da danas Bošnjaci žive kao manjina u tim opštinama u Sandžaku. Jedna od tih opština je Priboj. Onaj Priboj odakle je 16 otetih i ubijenih mučenih Bošnjaka. Druga od tih opština je Prijepolje, ona opština gde je 18 ubijenih i otetih Bošnjaka…
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Poštovani predsedavajući, poštovani poslanici, imam nekoliko vrlo konkretnih pitanja, upućeno je na više adresa resornih ministarstava i nadam se da ću dobiti odgovore iste takve, konkretne. Moje prvo pitanje upućujem Ministarstvu rudarstva. Naime, u proteklih nekoliko godina mogli smo čuti brojne različite insinuacije, pa čak i zamerke po pitanju rudne rente. Mnogi su govorili zapravo da je rudna renta u Srbiji mnogo niža u odnosu na druge zemlje. Moje pitanje upućeno resornom ministarstvu jeste – koliko je tačno Republika Srbija prihodovala od ove rudne rente i da li je pomenuto ministarstvo uradilo uporednu analizu rudne rente Srbije sa rudnom rentom zemljama u okruženju, odnosno na osnovu kojih parametara je zapravo rudna renta određena u propisanom iznosu? Moje sledeće pitanje upućujem Ministarstvu unutrašnjih poslova. Naime, uvaženi ministar unutrašnjih poslova, dok je obavljao funkciju predsednika Skupštine, predložio je jedan kvalitetan zakon i to je onaj koga se svi dobro sećamo, kojim se omogućilo zdravstveno osiguranje maloletnim licima i trudnicama i u onim slučajevima u kojima ranije takva osiguranja imali nisu. Međutim, moram da naglasim činjenicu da je pravo na brak u Srbiji Ustavom zajamčeno, ali se različitim omaškama u pravnom sistemu ono na puno i na različite načine ugrožava. Tako na primer, lice koje je promenilo prezime prilikom stupanja u brak, mora izraditi novu ličnu kartu, nov biometrijski pasoš. To za običnu porodicu predstavlja izdatak od oko 5.000 dinara. Ukoliko to lice ima na sebe registrovanu firmu, stvoriće se još puno dodatnih troškova, a sve povodom promene prezimena, zbog takse za izdavanje novih dokumenata, upravo u takvim slučajevima. Moje pitanje jeste - da li je MUP preduzelo bilo kakve korake radi ukidanja taksi i naknada na lične isprave i to u onim situacijama kada se one menjaju zbog činjenice promene prezimena prilikom sklapanja braka, odnosno da li će tako nešto preduzeti, budući da je te propise neophodno uskladiti sa Ustavom Republike Srbije, a čini mi se da u ovom momentu tako nešto ne postoji. Moje sledeće pitanje upućujem Ministarstvu prosvete, nauke i tehnološkog razvoja. Zakonom o predškolskom obrazovanju i vaspitanju, predviđeno je da u predškolskim ustanovama, čiji je osnivač Republika Srbija ili jedinica lokalne samouprave, roditelji dece jesu ti koji plaćaju 20% ekonomske cene za svako dete, a osnivač snosi 80% te cene. Međutim, svedoci smo da brojne lokalne samouprave u našoj zemlji obrnuto obračunavaju ovaj odnos učešća u troškovima predškolskih ustanova i roditeljima obračunavaju nekih 50%, a negde čak i 80% od ove ekonomske cene. Budući da ova oblast spada upravo u resor Ministarstva prosvete, moje pitanje ministru prosvete glasi – kada je poslednji put izvršena inspekcija kontrole načina finansiranja ovih ustanova i koje mere su preduzete kako bi se jedinice lokalne samouprave prinudile da sprovode ovaj zakon na navedeni način? Moje poslednje pitanje upućujem Ministarstvu privrede. Naime, pre izvesnog vremena, Narodna skupština usvojila je nov Zakon o privatizaciji. Između ostalog, upravo tim zakonom je i predviđeno da se za subjekte privatizacije raspiše javni poziv za prikupljanje pisama zainteresovanosti i to je za većinu subjekata privatizacije i obavljeno. Imajući u vidu stanje naše ekonomije kojom se ne možemo pohvaliti, naročito stanjem subjekata privatizacije, smatram da je potrebno da znamo koliko je realno investitora zainteresovano za privatizaciju preostalih subjekata privatizacije. U tom smislu, moje pitanje koje upućujem Ministarstvu privrede jeste, za koliki procenat subjekta privatizacije je stiglo takvih pisama, za koliko nije uopšte bilo pisama zainteresovanosti i, naravno, prema podacima iz pisama zainteresovanosti, budući da ista i po slovu zakona sadrže i indikativnu cenu, kolika je ona u skladu sa tim pismima i kolika je sadašnja procena Ministarstva privrede upravo o prihodima koja će se ostvariti privatizacijom tih preduzeća, a za koja su stigla pisma zainteresovanosti? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Nada Lazić. Izvolite, gospođo Lazić.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo kolege narodni poslanici, ja se obraćam sa pitanjem Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine, a sa druge strane i kao član Odbora za zaštitu životne sredine, a u vezi izlivanja toksične jalovine iz odlagališta prerađene rude antimona iz rudnika „Stolice“, pošto se u poslednjih nekoliko dana pojavilo nekoliko naslova u medijima, između ostalih, naslovi kao što su „Teški metali iz rudnika idu ka Savi“, „Jalovina briše živi svet“, i drugi naslovi, Naime, mulj koji u sebi sadrži toksične metale sa vodom iz ovog oštećenog rudnika je oštećenjem brane krenuo prema Drini, registrovan je kod Badovinaca, a rezultati analize vode Kostajnika, Jadra i Drine, koji su objavljeni na sajtu Agencije za životnu sredinu, pokazuju visoke koncentracije teških metala. U ovim člancima se navodi da su opštine Krupanj, na čijoj teritoriji je jalovište i Grad Loznica, zahtevali odgovor nadležnih i kažu da već pet meseci ne dobijaju nikakav odgovor. Zbog toga sam smatrala da treba da postavimo određena pitanja. Naime, Ministarstvo životne sredine je saopštilo kada su bile poplavljene, kao posledica poplava da je jalovište „Stolice“ najveći razlog kao posledica majskih poplava, jer je u oštećenom jalovištu stotine hiljada kubnih meta opasnog rudarskog otpada i procenjena šteta na ovom jalovištu je, kažu, ušla u zvanični izveštaj Vlade Srbije za donatorsku konferenciju za Srbiju i BiH, koje su, kao što znamo, pogođene poplavama. Odbor za zaštitu životne sredine je zatražio upravo informaciju o količinama i lokacijama na kojima se na teritoriji Republike Srbije nalazi opasan otpad, kao i informaciju o strategiji njegovog uklanjanja i dobili smo taj odgovor 5. septembra 2014. godine. Ovu informaciju napominjem zbog toga što se u njoj navodi da je tokom majskih poplava posebno bio ugrožen opasan otpad u preduzećima koja su u stečaju ili u restrukturiranju. Sa druge strane, u izveštaju Sektora za kontrolu i nadzor o posledicama poplavnog talasa na životnu sredinu, stoji doslovno ovako – da u poplavama nije došlo do kontakata sa vodom značajnih količina opasnih materija. Termin „značajnih količina“ stvarno ne bih znala da opišem. Upravo ovi najnoviji događaji pokazuju da su to u stvari oprečne tvrdnje, a ono što posebno mene, kao nekoga ko je iz te profesije, zanima je pitanje upravo ovog mulja koji se sada pomera i vidi se da se on bukvalno raširio na sve strane, jer taj mulj predstavlja zapis onoga šta se događalo, odnosno šta se izlilo. Taj sediment će kasnije emitovati štetne materije, štetno uticati na vodu, a prema onome na šta se žale građani tog regiona, kažu da je mrtav i biljni i životinjski svet u tom prostoru. Zbog toga mislim da je izuzetno važno i zato tražim odgovor od Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine kao i od Agencije za životu sredinu, pre svega šta je pokazalo praćenje kvaliteta mulja ili stručno kako se kaže sedimenta, dokle je stigao taj mulj iz ovog jalovišta? Zatim, drugo pitanje, ko je vlasnik rudnika i koje mere će se preduzeti da se zaustavi oticanje mulja i da li su zatražena donatorska sredstva kako se to vidi iz onih izjava koje je ministarstvo davalo? Da li su zatražena donatorska sredstva za sanaciju šteta koja je stvorio ovaj rudnik? Uzgred, da napomenem, u evidenciji lokacija na kojima su registrovane opasne materije, ova koju je dobio Odbor za zaštitu životne sredine, ovaj rudnik se ne nalazi. Zato, smatram i zatražiću, pošto je sednica Odbora za zaštitu životne sredine zakazana sutra, da se organizuje posebna sednica Odbora za životnu sredinu i da se pozovu predstavnici ministarstva i Agencije za životnu sredinu i da se detaljno predstave rezultati istraživanja o posledicama poplava, ne samo u području ovog rudnika, nego i u drugim mestima koja su bila poplavljena. Nadam se samo da će na taj sastanak doći neko kompetentan, da neće doći državna sekretarska zadužena za životnu sredinu, koja je inače defektolog po struci, ili direktor Agencije za životnu sredinu, koji ne znam šta je po struci. Jednostavno, ne dopustivo je da građani ne dobijaju informacije, ma kakve one bile. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, drage kolege narodni poslanici, ja bih imao pitanje za ministra finansija, ministra za rad, boračka i socijalna pitanja i Ministarstva zdravlja. Evo konkretno o čemu se radi. Ovih dana filijale poreske uprave u lokalnim samoupravama, gradovima i opštinama dobijaju naloge za prinudnu naplatu zaostalih dugovanja zemljoradnika iz prethodnih godina za socijalno, zdravstveno i penziono osiguranje. To ne bi bilo ništa sporno da ta dugovanja nisu iz prethodnih godina i ono što je veliki problem, jeste što poreska uprava kreće u izvršenja a da prethodno ne saslušava stranke, što dovodi ljude u veliki problem samo iz jednog prostog razloga što među tim ljudima pre svega ima staračkih domaćinstava koji žive na seoskom području. Ima i specifičnih situacija, pre svega da u jednoj porodičnoj zajednici gde nosioce gazdinstva imate ljude koji su zdravstveno oboleli i koji po šifri svoje bolesti su overavali zdravstvene knjižice, a da za taj prethodni period su se takođe dužili, odnosno vodili su se za dug za penziono ili zdravstveno osiguranje. Takođe, tu su oštećeni i oni ljudi koji su živeli u braku pa smrću supružnika primaju porodičnu penziju, a takođe se nalaze na spiskovima dužnika i zbog toga bih pre svega zamolio ministra finansija i v. d. direktora Republičke poreske uprave da nalože da ta procedura bude što transparentnija i da se svi ovi razlozi uzmu u obzir. Zašto postavljam ovo pitanje i drugim ministrima, zdravlja i socijalne politike? Zato što je ministar zdravlja obećao da će se formirati jedna radna grupa koja će do kraja godine izaći sa konkretnim rešenjem, da ljudi koji žive u registrovanim gazdinstvima i plaćaju doprinose preko svog gazdinstva, da ne budu u istoj situaciji. Podsetiću kolege poslanike i građane koji gledaju ovaj prenos da neko bez obzira ako je vlasnik pet ili 50 hektara zemlje plaća istovetnu sumu za penziono osiguranje koje je 62 hiljade dinara na godišnjem nivou, a za zdravstveno osiguranje ono iznosi 32 hiljade dinara. To ja i moje kolege, a mislim i svi ovde narodni poslanici, smatramo nepravednim i smatramo da bi trebalo da oni koji imaju više plaćaju veći iznos, a oni koji su mali i koji žive u staračkim domaćinstvima plaćaju znatno manji iznos i za zdravstveno i za penziono osiguranje. Još jedno pitanje koje se tiče Ministarstva finansija. Ove godine po prvi put će se naplaćivati porez na dohodak poljoprivrednika po novom obračunu. Do sada su to poljoprivrednici plaćali izvod iz katastarske vrednosti parcela, a ove godine su novine da će plaćati na osnovu tržišne vrednosti. Te sume koje ovih dana šalju lokalne samouprave, jer to rade lokalni poreski organi, su značajno veće i do 10 ili 15 puta u odnosu na prethodne godine, kada su te sume bile simbolične. Zamolio bih Ministarstvo finansija da zbog specifične situacije koja je bila u ovoj godini, da smo imali poplave, elementarne nepogode i sve ostalo, da pokušamo, jer već sutra imamo ovde u plenumu i raspravu o rebalansu budžeta, da se pokuša da se donese jedan zaključak da se lokalnim samoupravama da mogućnost da se ovaj porez ili umanji ili da se u značajnom delu, ako mogu tako da se izrazim, oprosti onim gazdinstvima koja su bila najviše oštećena što u majskim poplavama, što u elementarnim nepogodama, koje su se dešavale i nakon majskih poplava. Još jedno pitanje. Ministar Vulin je najavio izmene Zakona o davanju socijalne pomoći. Pošto mi ističe vreme, samo jedno malo zapažanje i molba za ministra, da se pre donošenja novog zakona bar konsultuju lokalne samouprave i da se donesu precizne socijalne karte za građane pojedinih lokalnih samouprava, jer drugačiji vidovi davanja socijalne pomoći da ta socijalna pomoć mora da se odradi mogu se odnositi samo na one koji su radno sposobni. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, imam nekoliko pitanja pre svega za vas, odnosno za rukovodstvo Skupštine. Naime, poslanici naše poslaničke grupe su 7. oktobra podneli četiri zakona u skupštinsku proceduru. Neke od tih zakona je vladajuća većina odbila da stavi na dnevni red, iako se radi o zakonima koji bi, da su usvojeni, mogli da prekinu štrajk advokata koji već više od mesec i po dana blokira pravosuđe u Srbiji. Ono što nas zanima je zašto tih zakona nema na sajtu Skupštine? Da li to znači da su naši zakoni zakoni drugog reda pa ne mogu da se nađu na sajtu Skupštine, s obzirom da se zakoni koji dolaze iz Vlade istog dana kako uđu u proceduru objave na sajtu Skupštine? Drugo pitanje se odnosi na činjenicu da se ponovo ne poštuje Poslovnik i činjenicu da poslanici na postavljena pitanja ne dobijaju odgovore od nadležnih organa kojima je pitanje postavljeno. Naime, postavio sam pre više od 15 dana pitanje šta se dešava u fabrici „Fijat automobili Srbija“ i kakva je budućnost te fabrike i šta Vlada namerava da uradi po tom pitanju? Odgovor do dana današnjeg nisam dobio. Ono što sam dobio bilo je tog dana da mi je jedan kolega poslanik, postavljajući poslaničko pitanje, pokušao da odgovori, pa je to učinio prilično nemušto, govoreći da je ovo sada kapitalizam, da mi živimo u kapitalizmu i da država Srbija ne može da se meša u rad privatne firme. Ono što on očigledno nije znao ili nije hteo da kaže to je da je fabrika „Fijat automobili Srbija“ firma u kojoj država Srbija ima 33,33% vlasništva i u tom smislu država Srbija i te kako ima pravo i treba da se zabrine šta se dešava u „Fijatu“. U rebalansu budžeta koji smo dobili juče popodne, a o kojem ćemo raspravljati sutra ujutru, može da se vidi da je najveći izvoznik za prvih osam meseci u Republici Srbiji upravo fabrika „Fijat automobili Srbija“ sa 947 miliona evra izvoza. Prvi sledeći izvoznik je, 255 miliona evra, NIS. Znači, ubedljivo najveći izvoznik. Država Srbija je u toj fabrici 5. septembra imenovala dva nova člana u Nadzornom odboru, na koje ima pravo na osnovu 33,33% vlasništva, izvesnog Danila Cicmila, 28 godina, kao predsednika Nadzornog odbora i Nedu Galić, 29 godina. Na sajtu APR možete da vidite i druge članove Nadzornog odbora. Jedan od njih je gospodin Alfredo Altavila, potpredsednik „Fijat grupe“. Zamislite gospodina Altavilu koji dolazi na sastanak koji gospodin Cicmil sa 28 godina saziva. Kakav dnevni red on predlaže i o čemu oni tamo raspravljaju, kako da se u fabrici krene sa proizvodnjom novog modela, jer je očigledno da je ovaj model koji se trenutno proizvodi završio svoj vek? Da li će nešto država Srbija po tom pitanju uraditi ili ćemo čekati da se fabrika zatvori, pa će je država Srbija preuzeti i otkupiti za dinar, evro ili već ne znam zašto? To pitanje sam postavio. Odgovor nisam dobio. Postavio sam pitanje premijeru Vlade i ministru privrede. Predsedavajući, pošto predsednica trenutno nije tu, molim vas da se potrudite da, u skladu sa Poslovnikom, dobijem odgovor na postavljeno pitanje. Poslednje pitanje koje bih danas hteo da postavim je šta će država Srbija uraditi povodom odluke Međunarodnog olimpijskog komiteta od juče da se Kosovo primi u punopravno članstvo te sportske organizacije i da li ta odluka proizilazi iz Briselskog sporazuma, potpisanog pre godinu i po dana, gde se Srbija obavezala da neće uslovljavati i sprečavati prijem Kosova u međunarodne institucije? Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Meni je dužnost da dam odgovor vezano za pitanje oko Skupštine. Ono što sam dobio od Službe, vi niste dostavili u elektronskom obliku predložene zakone, tako da nisu mogli da se nađu na sajtu Skupštine. Kada dostavite u elektronskom obliku, oni će se naći na sajtu. Što se tiče drugih vaših pitanja, mi ćemo zamoliti da što pre dobijete odgovore, pogotovo one koje niste dobili. To za godine, mislim da i u nekim drugim demokratski uređenim državama imamo i ministre tih godina, tako da ne treba nikome Ustavom da uskraćujemo pravo da može biti biran u organe državne uprave. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem se. Predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ono što zanima građane Novog Beograda, građane Grocke, građane Srbije vezano je za „Elektrodistribuciju Beograd“ koja je investitor u Bloku 32 na Novom Beogradu, koja gradi trafo stanicu napona 110 kilovolti. Takođe je Elektrodistribucija investitor u izgradnji dalekovoda u Vinči napona od 400 kilovolti. Ono što je potpuno jasno jeste da, po važećim zakonima, investitor, u ovom slučaju „Elektrodistribucija Beograd“, ima pravo da gradi ovakvu trafo stanicu ili dalekovod gde god požele, bez obaveze da rade studiju o zagađenju životne sredine. Međutim, na strani građana su u ovom slučaju, koji su izuzetno zabrinuti za svoje zdravlje, izuzetno zabrinuti za zaštitu životne sredine, sledeće činjenice: Zakon o zaštiti od neonizujućih zračenja, koji u članu 3. decidno i izričito zabranjuje svako nepotrebno izlaganje neonizujućem zračenju. Ovo izlaganje i kada je u pitanju trafo stanica na Novom Beogradu i dalekovod u Vinči je potpuno nepotrebno iz prostog razloga što drugim trasama i na drugim mestima je moguće uz minimalna sredstva izmestiti ova dva objekta i na taj način zaštiti kako životnu sredinu, tako i zdravlje ljudi. Takođe, Arhunska konvencija, koju je Srbija verifikovala u maju mesecu 2009. godine, govori o tome da postoji pravo građana na dostupnost informacija. Podsetiću da su građani i Vinče i građani Bloka 32 nebrojeno mnogo pisama poslali nadležnim ministarstvima, medijima, onima koji su nadležni, pa čak i Elektrodistribuciji kao investitoru i nikada nisu dobili ni jedan jedini odgovor. Takođe, pravo građana da učestvuju u donošenju odluka o životnoj sredini, ovom konvencijom se garantuje i na kraju, pravo na zaštitu u slučaju kada su prethodna dva prava povređena, pravo građana da zajedno sa državom ovaj problem reše kroz jedan dijalog i jednu debatu. Sva prava su ovde iz ove konvencije koju je Srbija ratifikovala prekršena. Takođe, očekivano zračenje, hteo bih nešto da kažem i na tu temu, trafostanice biće oko četiri mikrotesle. To znači da je četiri puta manje od dozvoljenog zakonskog maksimuma od 40 mikrotesla. Kada je u pitanju Vinča, zračenje može dostići čak snagu i do 100 mikrotesli, što je dva i po puta više od zakonskog maksimuma. Ono što sam želeo ovde da potenciram jeste istraživanje Svetske zdravstvene organizacije koje držim u ruci i to je nešto što Ministarstvo potpuno ignoriše. Dešava se sledeća stvar – da je po najnovijim istraživanjima Svetske zdravstvene organizacije sve preko 0,4 mikortesle veoma štetno ne samo po životnu sredinu, nego i po zdravlje dece i ljudi koji su u neposrednoj blizini ovih objekata. Ono što je jako važno, i ne mora se ovaj zakon menjati odmah, ali veoma je značajno da su određene države kao članice EU dale preporuku da svaka buduća investicija po pitanju trafostanica i dalekovoda, dale su preporuku da ne bude iznad 0,4 mikrotesli zračenja, što dramatično u suprotnom utiče na zdravlje ljudi i zaštitu životne sredine. Postavljamo pitanje - zašto ovo ne može da se izmesti na mestima na kojima bi mogla biti takođe izgrađena trafostanica i dalekovod, gde se ne bi uticalo na zaštitu životne sredine i zdravlje ljudi? Postavljamo pitanje - na osnovu kojih podataka je data tzv. procena o analizi uticaja na životnu sredinu i koji su to parametri korišćeni kada su u pitanju i zaštita životne sredine i zdravlje ljudi na osnovu kojih je ministarstvo, i u ovom slučaju je Elektrodistribucija Beograd, na osnovu kojih su odlučili da uđu u ovu vrstu investicije? Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Reč ima narodni poslanik Milovan Drecun. Izvolite.
Moje pitanje koje će biti upućeno Vladi Republike Srbije proizilazi iz događaja koji su nastali nakon prekida fudbalske utakmice između Republike Srbije i Albanije, a koji su pretili da izazovu ozbiljnu destabilizaciju međunacionalnih odnosa u pojedinim delovima Republike Srbije, posebno na Kosovu i Metohiji. Međutim, brzom reakcijom nadležnih državnih organa, posebno MUP, situacija je stabilizovana i to na način da su otkriveni počionici. U danima posle utakmice ukupno su oštećena 23 objekta, uglavnom pekari i ugostiteljski objekti i džamije u Subotici, od toga četiri u Beogradu, 19 u Vojvodini. Obavljeni su informativni razgovori sa 92 lica. Privedeno je 11 maloletnih i šest punoletnih osoba i protiv svih su podnete prijave zbog uništenja i oštećenja objekata i promovisanja i izazivanja rasne i verske netrpeljivosti. Ovo izazivanje rasne i verske netrpeljivosti svakako jeste na šta moramo da obratim pažnju. Ovom prilikom želim da pohvalim reakciju nadležnih državnih organa, ali i da pitam – šta će se u narednom periodu učiniti na područjima koja su posebno osetljiva na rasnu i versku netrpeljivost, kao što je recimo, Raško-polimska oblast? Imali smo destabilizaciju sitacije na tom delu naše teritorije, kada su neki šetali u zelenim uniformama koje su asocirale ljude druge nacionalnosti, druge veroispovesti na nešto što je bilo fašističko zlo u Drugom svetskom ratu, na nekakvu Handžar diviziju. Sada imamo situaciju u kojoj se s druge strane najavljuje opet nekakav skup ili marš i to danas, ako se ne varam, u Novom Pazaru. Zna se ko u Republici Srbiji ima pravo da nosi uniforme i niko drugi ne sme da ih nosi. Ako hoćemo da stabilizujemo odnose, onda treba da se uvek pravovremeno reaguje. Ovo što je urađeno na otkrivanju počinioca ova 24 napada posle fudbalske utakmice, svakako jeste jedan od načina da se i preventivno pošalje poruka ekstremistima koji bi da remete međunacionalne i međuverske odnose, ali i da država pokaže da neće tolerisati one koji izazivaju te incidente. Ne mogu da razumem kada se u ovom domu samo navodi broj incidenata, a s druge strane se ne govori ništa o tome da je država preduzela sve da kazni počinioce, nijedna država na svetu na može da spreči uvek sve moguće incidente i delovanje ekstremista, ali kada se veoma brzo i pravovremeno otkriju počinioci incidenata, onda se na taj način s jedne strane sprečava izvršenje novih takvih dela, a s druge strane se pokazuje odlučnost države. Moje pitanje je šta će se u narednom periodu učiniti posebno da se spreči delovanje grupa koje nameravaju da organizovano, sa nekakvim obeležjima, u nekakvim uniformama remete međunacionalne i međuverske odnose u Srbiji? Sledeće pitanje je vezano za ono što je predsednik Vlade Republike Srbije uradio tokom boravka predsednika Ruske Federacije Putina. Naime, srpski premijer je zamolio ruskog predsednika da omogući izvoz automobila koji se proizvode u Kragujevcu na ogromno rusko tržište, čime je pokazao nameru da sačuva ono što je možda trenutno najveći gigant u srpskoj teškoj industriji, a to je proizvodnja automobila, da se ne zatvaraju radna mesta, nego da se možda otvore i nova, da država profitira od tog posla. Mene zanima dokle se odmaklo u realizaciji tog izuzetno važnog posla, ako on bude odobren od strane Ruske Federacije? Hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: dr Miljana Nikolić, Momo Čolaković i Aida Ćorović. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AGENCIJI ZA PRIVATIZACIJU Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Željka Sertića, ministra privrede, Dušana Vujovića, ministra finansija i Aleksandra Antića, ministra rudarstva i energetike, pozvao da današnjoj sednici prisustvuju i: Mirjana Filipović, državni sekretar u Ministarstvu rudarstva i energetike, Milun Trivunac, pomoćnik ministra privrede, Zlatko Milikić, pomoćnik ministra finansija, Dušan Šutanova, direktor Centra za tržište kapitala u Agenciji za privatizaciju, Branka Radović, pravni savetnik direktora Agencije za privatizaciju, Jadranka Špehar, viši rukovodilac projekta u Agenciji za privatizaciju, Jelena Arsić, rukovodilac projekta – koordinator za operativno pravne poslove u Centru za privatizaciju u Agenciji za privatizaciju, Aleksandra Dragović Delić, samostalni savetnik u Ministarstvu finansija, Tijana Cvetković Gajičić, samostalni savetnik u Sektoru za finansijski sistem Ministarstva finansija i Gordana Hajvazović, samostalni savetnik u Ministarstvu rudarstva i energetike. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Borislav Stefanović, Goran Ćirić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić, Aleksandar Martinović, Dragan Jovanović i Dubravka Filipovski, kao i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, pisanim putem, povukli su amandmane na članove 18. i 19. Predloga zakona, a narodni poslanik Aleksandar Maksimović amandman kojim se posle člana 18. dodaje naslov i član 19. Predloga zakona. Primili ste izveštaja Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predlog zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
U načelnoj raspravi smo objasnili zašto smo podneli ove amandmane. U jednoj rečenici, razlog je zbog toga što izmene Zakona o privatizaciji, ni ove izmene zakona neće doneti nikakav napredak u procesu privatizacije, što je očigledno za ova dva meseca, koliko traje usvojeni zakon. U naše ime, u ime gospodina Pavićevića i u svoje, tražim izvinjenje od ministra Sertića zato što je u diskusiji, u načelnoj raspravi, rekao da ne može da raspravlja o našim amandmanima, jer su oni pravno neispravni. To je na 35 strani stenograma. To je jedna velika uvreda, jer je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo na sednici koja je održana jutros utvrdio da su svi naši amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom države. Prema tome, pošto Sertić nije tu, očekujem da iz solidarnih razloga njenog kolega, ministar Vujović, se izvini nama dvojici, jer mi nikada nismo podneli ni jedan amandman koji je van pravnog sistema i van Ustava. Što se tiče konkretnog amandmana na član 1, bilo bi dobro da objasnite kako to da se u tekstu tog člana ne navode izmene koje se navode u pregledu odredaba koje se menjaju, odnosno dopunjuju. Naime, poslednji stav, gde piše – visinu provizije iz stava 2. tačka 2) ovog člana propisuje ministar nadležan za poslove ekonomije i regionalnog razvoja, pa se to briše i piše – privrede. Taj deo teksta, tu izmenu, nemate u amandmanu. To znači, ako bude usvojen ovaj Predlog zakona, ostaće u zakonu poslednji stav koji pominje ministra ekonomije i regionalnog razvoja, što ne postoji u sadašnjoj podeli vlasti, odnosno u Zakonu o Vladi i ministarstvima. Pozivam vas da date odgovor na ovo pitanje, kao i izvinjenje. Mogu da sačekam Sertića, ali bi bilo fer da to dobijemo od prisutnog ministra.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hvala, gospodine predsedavajući. Uprkos tome što je potpuno bespredmetno da komentarišemo ovakve predloge amandmana koji glase – briše se, o tome smo imali prilike da raspravljamo prilikom donošenja Zakona o privatizaciji, ne mogu a da se ne osvrnem na to i da ne prokomentarišem da je ovakav amandman potpuno nesuvisan. To je najblaža reč. Obrazloženje je takođe besmisleno – budući da rešenja koja su predložena Predlogom zakona o privatizaciji neće dovesti do stvaranja boljih uslova za ekonomski razvoj. Da, baš će dovesti do stvaranja boljih uslova. Kaže – neće dovesti do očuvanja socijalne stabilnosti kroz otvaranje novih ili očuvanje postojećih radnih mesta. Da, naprotiv, baš će ovaj Predlog zakona dovesti do očuvanja socijalne stabilnosti kroz otvaranje novih ili očuvanje postojećih radnih mesta. Zatim se kaže u obrazloženju – da nije stvorena stabilizacija makroekonomskog okruženja. Tu se slažem. Nije stvorena stabilizacija, ali za to nismo odgovorni mi, nego vi ili barem stranka na čijoj ste listi izabrani, gospodine Živkoviću. Iz svih ovih razloga predlažem da odbijemo ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem. (Zoran Živković, sa mesta: Replika, pomenut sam direktno.) Da li ste spomenuli ime gospodina Živkovića? (Aleksandar Marković, sa mesta: Jesam.) Izvolite, gospodine Živković.
Buka u sali teško da može da bude posledica opozicije zato što opozicije ima malo, što je definitivno, to se slažem, i premalo za Srbiju, što je jako loše, ali to nije tema. Tema je da je stvarno fascinantno da neki poslanici sa verovatno nemerljivim iskustvom poslanika, zato što ga nemaju, pa je nemerljivo, znaju bolje predloge zakona od ministara koji su ovlašćeni od strane Vlade da ih brane. To ne postoji ni u jednom parlamentu na svetu, da kada je prisutan ministar koji predlaže neki zakon, da onda skaču neki poslanici i brane zakon bolje, nego što bi to mogao da odbrani sam ministar. To je potpuno besmisleno. Ovde je izrečeno nekoliko uvreda, da je nesuvislo. Znači, svaki poslanik u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Srbije može da predloži amandman. Nije pitanje da li je amandman suvisao ili ne. On jeste u ustavno-pravnom sistemu Srbije, i to mora da se poštuje. Da li će on biti usvojen, da li će većina shvatiti poruku iz tog amandmana, to je druga stvar i zbog toga se snose posledice, ali to tolerisanje da neko sa nemerljivim iskustvom određuje u bilo čemu, osim u naprednjaštvu, radikalizmu ili radikalštini, to je potpuno besmisleno. Prema tome, javljam se zato što sam pomenut i dobio sam priliku da još jednom zamolim ministra za obrazloženje, za ono što sam pitao vezano za ovaj amandman, kao i da dobijem izvinjenje.
Reč ima ministar Dušan Vujović.
Gospodine Živkoviću, nisam razumeo zašto treba da se izvinjavam. Želim samo da pročitam član 18. predložene izmene zakona, koji glasi – u Zakonu o Agenciji za privatizaciju reči „ministar nadležan za poslove ekonomije i regionalnog razvoja“ zamenjuju se rečima „ministar nadležan za poslove privrede“, a reči „ministarstvo nadležno za poslove ekonomije i regionalnog razvoja“ zamenjuju se rečima „ministarstvo nadležno za poslove privatizacije“ zamenjuju se rečima „ministarstvo nadležno za poslove privrede u odgovarajućem padežu“. Mislim da je to odgovor na vašu primedbu i mislim da to pokriva sva mesta gde se to pojavljuje u tekstu. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Replika je u pitanju. Prethodni govornik, govornik pre ministra, je pokušao da da jednu aluziju na moje skromno, a on je rekao nemerljivo, iskustvo, verovatno aludirajući na moje godine i na to da nemam naročitog iskustva u poslaničkoj klupi. Slažem se, gospodine predsedavajući, da je moje iskustvo skromno. Ovo mi je prvi mandat, ali to moje skromno iskustvo, gospodine predsedavajući, me je naučilo da se ne mešam i ne petljam u stvari u koje se ne razumem i o kojima ništa ne znam. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Dame i gospodo, ne mislim, iako je ministar prisutan u sali, da narodni poslanici nemaju pravo da komentarišu amandmane drugih poslanika i naravno da opozicija ima pravo da predlaže i kritikuje sve zakone, predloge zakona, tako i narodni poslanici koji pripadaju vladajućoj koaliciji imaju to pravo. Ovaj predlog amandmana tiče se Predloga zakona o izmeni i dopuni Zakona o Agenciji za privatizaciju, član 1, odnosno suštinski se odnosi na član 5. Zakona o Agenciji za privatizaciju. Ako pogledate član 5, onda je sasvim jasno da je jedan od ključnih članova za funkcionisanje Agencije za privatizaciju. Njime se regulišu sredstva koja su neophodna za funkcionisanje i osnivanje agencije, odnosno sredstva koja su neophodna za njen rad. U članu se ništa značajnije ne menja. Sredstva za osnivanje agencije i dalje ostaju primarna iz budžeta Republike Srbije, a drugi izvor za osnivanje agencije jesu sredstva koja potiču iz donacija,priloga, koja potiču od domaćih i stranih, pravnih i fizičkih lica. Što se tiče sredstava koja se obezbeđuju za rad Agencije, ona se i dalje obezbeđuju iz prihoda koji potiču iz funkcionisanja agencija koje su u skladu sa zakonom, donacija, priloga i subvencija koje potiču iz domaćih i pravnih lica, fizičkih i dolazi do promene svakako, gde se kaže da sredstva od privatizacije i provizije koje se ostvaruju u postupku privatizacije jesu ključna sredstva za funkcionisanje Agencije. Promena se tiče udela koji čine imovinu institucije koji su se bavili poslovanjem fonda i ta kategorija prestaje da postoji. Provizija koja je osnovni izvor za finansiranje funkcionisanja Agencije za privatizaciju u budućem vremenskom periodu, svakako jeste suština sredstava koja su neophodna za funkcionisanje Agencije i to nije diskreciono pravo Agencije. Kao i do sada, visinu te provizije određuje nadležno ministarstvo i samo je tehnička stvar što više to neće raditi Ministarstvo za ekonomiju i regionalni razvoj, već će to činiti Ministarstvo za privredu. Ovim izmenama Predloga zakona i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju u članu 5, odnosno član 1. ovog Predloga u stvari samo se formalizuje i vrši usklađivanje sa prethodno donetim zakonima.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, povodom predloženog amandmana zavisnih, pardon, nezavisnih poslanika i svih njihovih predloženih amandmana, ja sam zaista fascinirana destruktivnim manirom predlaganja amandmana, ali dobro, imamo pravo na to. Želim da istaknem da svrha novog Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju je da kao procesni instrument omogući pravilnu primenu Zakona o privatizaciji. Upravo je Zakon o privatizaciji taj zakon koji treba da stvori bolje ekonomsko okruženje i veću socijalnu stabilnost, stabilnu makro-ekonomsku politiku i sprečavanje odliva budžetskih sredstava kroz postupke planirane privatizacije, a ovaj zakon ima samo za cilj da omogući sprovođenje Zakona o privatizaciji. Takođe, cilj je da priča o privatizaciji ne bude samo priča i mrtvo slovo na papiru kao što je to do sada bila, već da se ta priča jednom konačno završi na pravi i pravedan način. Ja očekujem da će to ova Vlada završiti, a naravno i svi naši poslanici i građani. Tako da, predlažem da se podneti amandman od nezavisnih poslanika i svi njihovi podneti amandmani odbiju. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Mrdaković Todorović. Molim vas, pravo svakog poslanika je da podnosi amandmane u obliku u kojem najbolje zna i ume, a kao što je vaše pravo svih poslanika da te amandmane prokomentarišete i da date mišljenje o predloženim amandmanima. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre gospodine Vujoviću, drago nam je da ste ponovo u ovoj Skupštini, poštovani gosti iz ministarstva, poštovani gospodine Bečiću, smatram da je malopre povređen član 107. Poslovnika Narodne skupštine, gospodine Bečiću. U članu 107. piše – govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Govornik poštuje dostojanstvo Narodne skupštine onda kada poštuje dostojanstvo drugih narodnih poslanika. Gospođa Mrdaković je malopre komentarišući amandman na član 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju saopštila, poštovani predsedavajući, da gospodin Živković i ja u ovoj Skupštini primenjujemo destruktivni pristup, odnosno da imamo destruktivni manir u okviru rasprave o predlozima zakona koji u Skupštini šalje Vlada. Poštovani gospodine Bečiću, podsećam vas da je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo na jutrošnjoj sednici saopštio da je ovaj naš amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. To znači da ne možemo da govorimo o tome da mi primenjujemo bilo kakav ili da se za nas vezuje destruktivni manir, a ako je to tačno gospodine Bečiću, onda je vaša obaveza kao predsedavajućeg da se pridržavate Poslovnika Narodne skupštine i da svaki put kada narodna poslanica ili narodni poslanik SNS, ili bilo koje druge političke stranke, ovde prekrši neki član Poslovnika Narodne Skupštine, a naročito ovaj koji se tiče dostojanstva Narodne skupštine, reagujete, upozorite poslanika ili poslanicu da to ne sme da se radi. Ako se nastavi sa takvim radnjama, da izreknete meru opomene na osnovu člana 109. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Kao što ste svedok da sam to i uradio posle izlaganja prethodnog govornika, upozorio sam da ima pravo svaki narodni poslanik da predlaže amandmane u obliku koji najbolje zna i ume, kao što ima pravo svako da komentariše u obliku kako zna i ume taj amandman. Meni je dužnost bila da na početku ove rasprave na takav način upozorim, zamolim narodne poslanike da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine, a svaki sledeći put ću po Poslovniku da reagujem. Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Da li želite da se Skupština izjasni? Ne. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani predsedavajući, pravo je svakog poslanika da predlaže zakon i amandmane. Mada se tvrdi da sam ja to nekada sporio, ja tvrdim da iz prepisa stenograma se jasno vidi da nikada nisam opoziciji osporio da predlaže amandmane. Čak, naprotiv, ja sam više puta glasao za predloge opozicije. Akademski, poslanički je čestito predlagati amandmane, posebno je poslanički čestito predložiti takvu vrstu amandmana „briše se“. Tu je i akademska čestitost nesumnjiva, ali ja sam više puta retorikom, pre svega, bio ubeđen da treba da glasam za amandmane opoziciji i to sam uradio. Možete statistički da proverite koliko puta sam glasao za amandmane prethodnih govornika, predlagača, ali tvrdim da se to desilo najmanje deset puta. Na moje iznenađenje, predlagači amandmana koji imaju puno pravo da predlože taj amandman sami nisu glasali za svoje amandmane. Sada, možda bih glasao za ovaj amandman da su me predlagači na ranijim sednicama, na ranijim glasanjima svojim glasanjem za svoj amandman, pa makar svojim prisustvom ubedili da valja glasati za takve amandmane. Kvalitet jednog amandmana ja kao poslanik mogu da cenim prisustvom ili neprisustvom prilikom glasanja za taj isti amandman. Kao svedok i gospoda narodni poslanici, mogu da potvrde da prilikom glasanja predlagači ovih amandmana obavezno neprisustvuju glasanju, pa samim tim ne glasaju za svoje amandmane, za koje nas u toku rasprave vatreno ubeđuju kako je akademski i poslanički čestito glasati baš za taj amandman. Kada me ubede i kada rešim da glasam za taj amandman i kada glasam za taj amandman, onda ustanovim da sam predlagač amandmana ne da nije glasao na toj sednici, već nije ni prisutan za vreme glasanja o njihovim amandmanima. To nam govori o kvalitetu tih amandmana i govori nam o tome da i sam predlagač veoma sumnja u kvalitet svog amandmana, čim je izbegao da svojim neprisustvom ne glasa za amandman koji je predložio. Iz tih razloga ne mogu da prihvatim da ubuduće glasam za amandmane opozicije, koja ima pravo da predlaže, iz prostog razloga što oni sami ne žele da podrže svoj amandman i time govore o kvalitetu predloga koji su podneli. Hvala.
Hvala. Da li se neko još javlja po amandmanu, da završimo raspravu o tome da li poslanici mogu ili ne mogu da podnose amandmane? (Niko.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti iz Ministarstva, mi smo podneli amandman i na član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju kojim predviđamo da se sadržina člana 2. ovog Predloga zakona briše. To suštinski znači da se ne prihvata sve ono što su predložene izmene u član 6. postojećeg Zakona o Agenciji za privatizaciju. Povodom ovog amandmana, gospodine Vujoviću, smatram da je neophodno da se vi u ime Ministra Sertića i u ime Vlade Srbije najpre izvinite gospodinu Živkoviću i meni, zato što je gospodin Sertić u načelnoj raspravi, komentarišući sadržinu naših amandmana, a u ovom slučaju amandmana na član 2. Predloga zakona, rekao da je samo jedan naš amandman ispravan, a onda je dodao - o najvećem delu amandmana koji je vaša poslanička grupa predala nismo mogli da govorimo jer su pravno neispravni. To piše u stenogramu sa te sednice. Očigledno je, gospodine Vujoviću, da to nije bilo tačno zato što je jutros Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo odlučio i izvestio nas ovde da je naš amandman na član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom naše države. Gospodine Vujoviću, molim vas da se izvinite u ime Vlade zbog ove greške koju je napravio gospodin Sertić pre dva dana i molim vas još jednu stvar, da danas u pogledu naših amandmana ne ponovite tu grešku. Jednom ste pogrešili kada ste pogrešno ocenili ustavnost našeg amandmana i molim vas da ne grešite tako što ćete ponovo odbiti jedan naš amandman. Zato vas pozivamo da razmislite još jednom i da prihvatite da se član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju briše. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, kolege poslanici, mi smo juče na odboru imali prilike da čujemo gospodina Pavićevića i njegovu teoriju da svi članovi praktično ovog zakona Predloga zakona o izmenama i dopunama treba da se brišu. U prvim sednicama kada smo dobili takve predloge jednostavno mislili smo da je to jedno političko neiskustvo. U drugom delu sednica koje su takođe imale ovakve predloge smatrali smo da je to pokušaj da se malo markentinški stranka profiliše, pa i na takav način, da se svi predlozi zakona brišu. Ali, sada već se šalje jedna politička poruka da ovaj parlament ne treba da radi i da usvaja zakone, da svi predlozi zakona treba da se brišu, da ni jedna rešenja ne treba da idu u smeru razvoja, da jednostavno Srbija treba da spava. Ako treba da spava, onda neka spava zajedno sa Novom strankom, ali ne treba da spava u delu koji se bavi ozbiljnom politikom i ekonomskim reformama Republike Srbije. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. (Narodni poslanik Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Replika na stav poslanice Tomić? O vašem amandmanu u redu, ali ne znam da li po Poslovniku možete da replicirate o vašem amandmanu a da niste ni uvređeni ni povređeni. (Narodni poslanik Vladimir Pavićević, s mesta: Jesam.) To je lični osećaj, ali nije javno izgovorena reč. Reč ima Goran Kovačević.
Amandman na član 2. tiče se člana 6. Zakona o Agenciji za privatizaciju. Bez obzira kojoj političkoj stranci pripadamo, bez obzira kakve političke stavove zastupali, ovim amandmanom menjaju se i žele da se zaustave promene u tri ključne stvari koje predlaže Vlada. One ne bi trebalo da budu dovedene u pitanje bez obzira, da kažem ponovo, i da naglasim, kojoj političkoj opciji pripadate. Šta mi predlažemo da se promeni? Tražimo da se umesto državnog kapitala govori o javnom kapitalu. Tražimo da Agencija za privatizaciju izgubi kontrolu u poslovima iniciranja postupka privatizacije, što smatram da uopšte nije sporno. Kada se govori o trećoj stvari koju tražimo tražimo da se Agencija za privatizaciju u postupku privatizacije ne bavi više nekretninama, jer složićemo se svi, nekretnine su mnogo uži pojam. Tražimo da se Agencija za privatizaciju bavi imovinom subjekta privatizacije, pa samim tim, to uključuje već i nekretnine, uključuje i ostale oblike imovine, pre svega prava. Agencija za privatizaciju nastaviće da se bavi promocijom postupka privatizacije, sprovođenjem postupka privatizacije, kao i prodajom javnog kapitala iskazanog u akcijama, pa se u članu 4. govori o svim vlasnicima tog kapitala sa nivoa Republike Srbije. Smatram da ovaj amandman ne treba da bude prihvaćen zato što možda jeste posledica političkog stava, što je u redu, ali suštinski on doprinosi boljem funkcionisanju Agencije i preciznijem definisanju osnovnih pojmova.
Zahvaljujem. Reč ima Ivana Stojiljković.
Poštovana predsednice, cenjeni ministre, dame i gospodo poslanici, SNS ne može da prihvati ovaj amandman koji je podnet na član 2. Zakona o Agenciji za privatizaciju kojim se traži njegovo brisanje uz obrazloženje koje smo već čuli, pa neću ponovo da ga čitam. Ono što se članom 2. precizno definiše su ovlašćenja i obaveze Agencije za privatizaciju, a sve sa ciljem da se postupak privatizacije pojednostavi i da se ubrza. Kao što smo već više puta čuli, da se uskladi sa samim Zakonom o privatizaciji, a Zakon o privatizaciji je nešto o čemu se raspravljalo ovde pre dva meseca. Bila je žustra polemika i većina prisutnih je glasala za ovaj zakon, tako da definitivno može da se potvrdi da je u pitanju dobar zakon. Zahvaljujem. (Narodni poslanik Vladimir Pavićević, s mesta: Mogu li?)
Moj stav je dalje, dva minuta ste imali. Obrazložili ste. Nema polemike sa poslanicima zato što misle drugačije od vas. (Narodni poslanik Vladimir Pavićević, s mesta: Poštovana predsednice, mogu li da pokušam da obrazložim zašto mislim da imam pravo?) Zahvaljujem. U sledećim amandmanima. (Narodni poslanik Vladimir Pavićević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Ako bude zloupotreba, uzimam vam dva minuta od vaših pet ukupno. Izvolite. Da li se slažete? Koji član?
Slažem se. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti, smatram da je već povređen član 104. našeg Poslovnika Narodne skupštine kada vi, poštovana predsednice Gojković, meni niste dali pravo na repliku, a u stavu 1. člana 104. fino piše – da jedan narodni poslanik može pogrešno da protumači izlaganje drugog narodnog poslanika. Ako dozvolite, samo da obrazložim kako je gospođa Tomić to uradila.
Daću vam dva minuta da odgovorite poslanici.
Znači, u pravu sam?
Neću reći da ste u pravu, ali uzmite dva minuta.
Hvala. Konačno da imamo jednu situaciju da se poštuje Poslovnik do kraja. Svaka čast.
Potrošićete vreme. Neka vrati služba vreme na nula sekundi.
Hvala vam. Bravo. Izborili smo se. Dakle, dame i gospodo narodni poslanici, samo želim da odgovorim gospođi Tomić, koja je komentarišući sadržinu našeg amandmana na član 2. saopštila dve stvari koje mislim da nisu bile dobro tumačenje onoga što je naše delanje u Narodnoj skupštini. Gospođa Tomić je ovde rekla da pripremom amandmana na predloge zakona Zoran Živković i ja zapravo tražimo da se brišu svi zakoni i svi predlozi zakona. Tako sam zapisao. Poštovana predsednice, hteo bih samo da gospođa Tomić čuje da nije tačno da smo mi predlagali da se brišu svi članovi svih predloga zakona koji su dolazili u ovu Narodnu skupštinu. Suprotno tome, poštovana gospodo, Zoran Živković i ja smo ovde čak i glasali za neke predloge zakone koje je u Skupštinu slala Vlada, a da nismo podneli nijedan amandman. Poslednji takav Predlog zakona za koji smo mi glasali i koji je postao zakon je bio Zakon o sprečavanju dopinga u sportu koji je ovde branio npr. ministar Udovičić. Prethodno smo glasali za još nekoliko predloga zakona. Molim poštovanu gospođu Tomić da kada govori i komentariše naše nastupe ovde, predloga, čak i amandmane da ipak govori precizno i tačno. Druga stvar, gospođa Tomić je, poštovana predsednice, ovde saopštila da nije u redu da narodni poslanici spavaju, nego da treba da spava Nova stranka. Suprotno tome, da poručim gospođi Tomić, gospođo Gojković, da Nova stranka je upravo pripremila program – nova mobilizacija.
Molim vas da govorite o amandmanu.
Replika je.
Replika na amandman. Nemojte o spavanju.
Povodom amandmana na član 2. samo da kažem gospođi Tomić onda da imamo sedam principa nove mobilizacije koji upravo govore suprotno – nema spavanja.
Prošlo vam je vreme, zahvaljujem. Ima puno amandmana, isti su predlagači, isti je tekst, biće prilike. Zahvaljujem na razumevanju. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 2. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, uvaženi ministri, kolege poslanici, radi istine i samo istine, Predlog o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, svih 17 članova od strane gospodina Zorana Živkovića i Vladimira Pavićevića je po principu – briše se, ali ovaj amandman je amandman Odbora koji se odnosi na član 2. Predloga zakona kojim se menja član 6. posle stava 2. i dodaje se novi stav koji glasi – u postupku prodaje akcija, odnosno udela koji su preneti Agenciji posle raskida ugovora o prodaji kapitala zaključenog između Agencije i kupca, primenjuju se odredbe o otpisu duga, propisano zakonom kojim se uređuje privatizacija. Dosadašnji stav 3. i 4. postaju stav 4. i 5. U obrazloženju ovog amandmana Odbora bliže se uređuje mogućnost u stvari da Vlada kada donosi određene odluke državnih poverilaca u postupku prodaje akcija praktično uslovno otpiše dug sa stanjem 31. decembar 2012. godine. To je do sada uglavnom radilo ministarstvo na osnovu postojećeg zakona, a s obzirom da sada Agenciji dajemo određena veća ovlašćenja, onda moramo uskladiti sa novim Zakonom o privatizaciji i dati mogućnost Agenciji praktično da da Vladi da se uslovno otpiše dug zbog toga da bi investitori imali poverenje u radu sa Agencijom, da završe veći deo posla, da ne bi preopterećivali rad ministarstva u procesu privatizacije. Zahvaljujem se.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću, poštovani gosti iz Ministarstva, mi smo predložili da se povodom rasprave u pojedinostima o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju briše član 3. Članom 3. je inače predviđeno da se menja član 8. postojećeg Zakona o Agenciji za privatizaciju i naše je mišljenje da ključni razlog koji je Ministarstvo i ministar Sertić poslao ovde u Narodnu Skupštinu kao dovoljno obrazloženje da se prihvati ovaj član nije dobro, jer naveden je sledeći razlog – neophodno je uskladiti odredbe Zakona o Agenciji za privatizaciju sa odredbama novog Zakona o privatizaciji. Gospodine Vujoviću, vi ste bili u ovoj Skupštini kada smo ceo dan i skoro celu noć raspravljali ovde tačku po tačku, član po član o Predlogu zakona o privatizaciji tada, sada Zakona o privatizaciji. Mi smo tada smatrali da taj zakon potpuno novi nije neophodan. Razumeo sam da ste u jednom delu, a ja mislim dobro, i vi prihvatili našu argumentaciju. Ako je to tačno, onda se mi bunimo zbog toga što hoćemo sada da usklađujemo drugi zakon sa zakonom koji smo procenili da nije bio potreban. Druga stvar gospodine Vujoviću, zaista je neophodno da se u ime Vlade izvinite zbog toga što je gospodin Sertić u načelnoj raspravi ovde za ovaj amandman na član 3. Predloga zakona nama rekao da nije pravno ispravan. To je strašna uvreda za nas bila. Onda sam ja posebno jutros išao na Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo da diskutujem tamo ako se pomisli da je pravno neispravan. Na sreću, Odbor je zaključio da je pravno zaključne naš amandman.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hvala gospođo predsednice. Naravno da predlažem da se odbije ovaj amandman, amandman na član 3, sa istim obrazloženjem kao i za svih 17 amandmana. Siguran sam, gospođo predsednice, da ste i vi kao i svi narodni poslanici prosto začuđeni ovim i ovakvim obrazloženjem. Posebno me čudi onaj deo obrazloženja koji kaže da se ne vodi odgovorna ekonomska politika. Gospođo predsednici, ako ova politika koja sprovodi Vlada Republike Srbije nije odgovorna ekonomska politika, onda ja ne znam šta je odgovorna ekonomska politika. Ako ovi reformski predlozi zakona koje Vlada nama predlaže, a mi prihvatamo, odnosno usvajamo, između ostalog, ovaj Predlog zakona o Agenciji za privatizaciju i baš ovaj član 3, na koji je podnet ovakav, opet ću reći, besmislen amandman. Znam da će sada uvaženi govornik koji sedi preko puta mene da kaže da je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo razmotrio amandman i da smatra da je u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, ali to ne znači da ovaj amandman nije štetan i nije besmislen. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, kada je Vlada Republike Srbije predložila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, u članu 3. rekla je da se član 8. Zakona o Agenciji za privatizaciju briše. Ovim amandmanom imamo ideju da se taj član 3. kojim je Vlada predložila da se član 8. briše, briše. Praktično, želimo ovim amandmanom da zadržimo član 8. u Zakonu o Agenciji za privatizaciju. U članu 8. reguliše se pre svega iniciranje postupka privatizacije i to je već regulisano članom 6, koji će biti promenjen, ako se usvoji. Tamo se kaže – ako postoji inicijativa za pokretanje postupka privatizacije, tu inicijativu za preduzeće sa društvenim kapitalom pokreće Ministarstvo privrede, odnosno ako se radi o javnom kapitalu, to čini Vlada Republike Srbije. U drugom stavu govori se o postupku restrukturiranja. Mislim da nikoga nema u ovoj sali i u državi Srbiji koji smatra da preduzeća koja nisu privatizovana treba i dalje da zadrže status, pojedina od njih, u kojem se nalaze. Cena tih preduzeća je suviše velika za budžet Republike Srbije, pa bi zadržavanjem i prihvatanjem ovog amandmana dali Agenciji za pravo da može da predlaže i inicira nove postupke, ne samo privatizacije, nego i restrukturiranja, što bi imalo katastrofalne posledice za budžet Republike Srbije. Ostale stvari Agencija će nastaviti da radi, a one su već definisane, ako se prihvati ovaj Predlog zakona o Agenciji za privatizaciju, u članu 6. Tako da, suština ovih promena koje predlaže Vlada je u promeni i postupku privatizacije koja mora da bude brža. Slažem se sa gospodinom Pavićevićem, na toj sednici koja je trajala duboko u noć, čini mi se da su sve poslaničke grupe postigle konsenzus da proces privatizacije mora da bude što brži, efikasniji, sa nesporno zadržanom socijalnom komponentom.
Hvala. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. Još jedan amandman koji je fenomenalno važan, suština amandmana je u tome da se iz Agencije poslovi koji se tiču određivanja metoda privatizacije u subjektu privatizacije, da se ta odluka oduzima Agenciji i da se daje Ministarstvu. To je suština člana 9, da se podiže nivo odlučivanja oko, kao što je u članu 8. bilo oko početka procesa privatizacije, tako u članu 9. oko modela i metoda. Pitanje je zašto, zašto je to bolje? Agencija za privatizaciju je, naravno, telo Vlade, ali sa jedne strane to je jedno stručno telo Vlade, koje bi sa jednog stručnog ekonomskog i privrednog aspekta trebalo da ocenjuje i o inicijaciji i o modelu i o metodi i o praćenju i o kontroli i o svemu onome. Ovde se to diže na nivo ministarstva, odnosno ministra, koji može, kao što vidimo pre svega u aktuelnoj Vladi, da bude ne samo za taj resor, nego i za mnoge druge resore potpuni laik. Čovek koji nema nikakve veze sa tim, koji može da ima političku moć i mandat svog političkog lidera, što je isto uobičajena praksa da ministri ne moraju da budu stručnjaci za oblast koju vode, ali je zato važno da postoje državna tela koja su u ekspertskom nivou u odnosu na temu kojom se bave. Zato smo predložili da se član 9. ne briše, jer se time samo iz jednog stručnog aspekta odlučivanje o važnim stvarima za privatizaciju podiže na par ekselans politički nivo. To je pogubno, to je loše i to je dovelo i po starom zakonu, jer su se prethodne vlasti tako ponašale iako to nije bilo zakonito. Zbog toga je došlo i do problema u privatizaciji i do kriminalnih privatizacija i do toga da privatizacija stane, upravo zato što su se time bavili političari a ne agencija kao stručno telo. Što se tiče vremena, kada sam ja vodio Vladu Srbije, to je bilo zlatno doba, Periklovo doba privatizacije u Srbiji. Prema tome, svaka primedba na tu temu je potpuno besmislena, makar dolazila i od nekoga ko je nemerljivo obavešten. Hvala.
Poslaniče, oduzimam vam od vremena koje imate, dvadeset pet sekundi duže. Reč ima Sonja Vlahović, po amandmanu prva.
Hvala. Poštovana predsednice, u članu 4. Predloga zakona menja se član 9. Zakona o Agenciji za privatizaciju, kojim se detaljno uređuju poslovi sprovođenja privatizacije. Prethodno bih pročitala deo obrazloženja koji su podnele kolege Pavićević i Živković. To je deo rečenice u obrazloženju u kome se kaže – smatramo da je nepotrebno i potencijalno štetno proširenje nadležnosti agencije, a ovim zakonom o privatizaciji propisano je da Agencija nema više diskreciono pravo da određuje model i metod privatizacije, već je samo predlagač, a odluku o tome donosi nadležno ministarstvo. Znači, po ovom Agencija predlaže ministru metod i model privatizacije, javni poziv za prikupljanje pisama o zainteresovanosti potencijalnih kupaca i predlog za pokretanje postupaka stečaja. Naravno da u danu za glasanje neću podržati ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Reč ima, po amandmanu, Goran Kovačević.
Mislim da u poslednjoj rečenici predlagača jeste suština zašto poslanička grupa SNS smatra da ne treba da bude prihvaćen. On kaže da postoje nebrojani problemi u procesu privatizacije koji datiraju od 1990. do danas, gde ne postoji u javnosti Srbije stvar koja se doživljava kao koruptivnija od procesa privatizacije. To je suština. Vlada predlažući ove promene, za koje vi smatrate da nisu adekvatne, u članu 9. u stvari kaže da želi da taj proces privatizacije, za koji se svi slažemo da je nesporno loš, izmesti, odnosno delimično izmesti iz Agencije za privatizaciju. Agencija za privatizaciju i dalje ima diskreciono pravo da predlaže. Suštinski, moglo bi se reći da čak ona i bira metod i model, ali imate mehanizam kontroli koji se nalazi u Ministarstvu i koji kaže da to što Agencija predlaže može da bude prihvaćeno, odnosno ne mora. Mislim da je ovo samo još jedan mehanizam kontrole. Na toj sednici, ako se sećate, kada smo diskutovali o Zakonu o privatizaciji, oko ovog smo nekako polemisali i čini mi se da smo se složili da je suština i ovog člana i Zakona o privatizaciji u široko definisanim metodama i modelima procesa privatizacije. Konstatovali smo da su ti modeli i metodi toliko široki, upravo zato što je situacija u srpskim preduzećima koja treba da budu privatizovana toliko teška i toliko specifična da za svako od tih pojedinačnih preduzeća morate, a da bi sačuvali ono malo kapitala koje je ostalo, ako nije negativan, da bi sačuvali ono malo radnih mesta što je ostalo, da ne budu izgubljena bespovratno, odnosno da ne bi ugrozili egzistenciju desetina porodica, definisati najširi mogući model za privatizaciju i metod privatizacije. Ako je to tada učinjeno Zakonom o privatizaciji, onda je sasvim normalno da Agencija za privatizaciju bira jedan od uslova i modela i metoda koji će najviše odgovarati tom konkretnom preduzeću, a nema nikakve dileme i bilo kakve sumnje da će Ministarstvo privrede imati potpunu saglasnost sa dobrim namerama koje potiču u izboru metoda i modela iz Agencije za privatizaciju.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine ministre, poštovane koleginice i kolege, u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, u članu 4. kojim se menja član 9. u tački 1) posle reči: „metod privatizacije“ zapeta i reči: „kao i mere za pripremu i rasterećenje obaveza subjekta privatizacija“ brišu se. Posle tačke 1) dodaje se nova tačka 2) koja glasi: „predlaže mere neophodne za uspešno sprovođenje postupka privatizacije nad subjektom privatizacije“. Odmah ću dati obrazloženje za ovaj predlog. Dakle, termin „rasterećenje obaveza“, to je formulacija koja je nejasna i formalno-pravno netačna imajući u vidu da se radi o zakonskom tekstu. Ova formulacija je, to smo čuli i na Odboru za privredu, dosta nesrećno preuzeta iz Zakona o privatizaciji, a i tada smo ukazivali na potrebu za preciznije definisanje ove potrebe. Ovaj amandman predlaže i da dosadašnja tačka 2) postaje tačka 3), a dosadašnja tačka 3) koja postaje tačka 4) menja se i glasi: „prikuplja i obrađuje podatke o potencijalnim kupcima kapitala i imovine subjekta privatizacije koji su iskazali zainteresovanost za učešće u postupku privatizacije“. Predložena formulacija tačke 3) koja postaje tačka 4) je neophodna jer je preciznija, posebno imajući u vidu situacije raskinutih privatizacija i dilemu da li ona lica koja su već učestvovala u privatizacijama i sa kojima su ugovori raskinuti usled neizvršavanja ugovornih obaveza, investicije, kupoprodajna cena, socijalni programi, otuđenje imovine i slično, što je Zakonom o privatizaciji i predviđeno, ne mogu učestvovali ponovo. Mislim da ovaj predlog može da doprinese mnogo efikasnijem i odgovornijem radu Agencije za privatizaciju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, juče na Odboru smo razgovarali o ovom amandmanu i na Odboru je bio prisutan ministar Sertić. Ono što je bilo interesantno, to je da je otprilike trebalo neko delimično rešenje ovog amandmana i ministar je bio spreman da prihvati, a to je da se u ovom članu 4. stav 9. alineja 3. dopuni samo deo koji se odnosi na – prikuplja i obrađuje podatke o broju potencijalnih kupaca, subjekta privatizacije. To je ministar sa njegovim saradnicima bio spreman da prihvati i molio je da takvo rešenje, odnosno amandman sa ispravkom bude predložen, na šta bi danas u plenumu i ministar Vujović takvo rešenje prihvatio. Ostalo sve, jednostavno u razgovoru sa saradnicima nisu bili spremni da prihvate, te molim kolegu Ćirića, ukoliko misli da može da bude u ovom obliku prihvaćen amandman sa ispravkom, da ga tako i predloži, pa bi ministar Vujović u ime ministra Sertića to prihvatio. Zahvaljujem se.
Hvala. Možete po amandmanu, replike nema. Iznela je svoj stav, pa možete po amandmanu da govorite i vreme grupe da trošite.
Upravo sam to i hteo. Hteo sam da kažem da je veoma važno prihvatiti i prvi stav, ali verovatno je obrazloženje da je potrebno uskladiti to sa terminologijom Zakona o privatizaciji. Bilo bi važno da se razmisli i o ovome, prihvati i u suštini radi na izmeni Zakona o privatizaciji i ovog zakona koji smo usvojili i koji će biti usvojen o Agenciji za privatizaciju. Dakle, ja prihvatam ovaj predlog. Poslaničkom klubu DS je izuzetno važno da na ovaj način popravljamo ovaj zakon, a posebno iz ovog ugla i poštovanja Zakona o privatizaciji, u ovim slučajevima kada subjekti koji su koristili ovu mogućnost privatizacije nisu ispoštovali taj zakon. Mislim da je vrlo važno usvojiti upravo ovu tačku 4, ako smo se dobro razumeli. Dakle, prihvatamo ovakav predlog.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Sa ovom dopunom, mi smo saglasni, da se prihvati ova izmena u delu koji se ovde trenutno navodi pod brojem 4, ali će biti numeracija adekvatno prilagođena. Hvala.
Zbog zapisnika, molim vas, ministre, vi prihvatate amandman?
Prihvatamo amandman, s tim da se numeracija prilagodi. Još jednom ću ponoviti. Prihvata se ovo što se trenutno navodi pod tačkom 4, s tim da se numeracija prilagodi i da bude tačka 3.
Zahvaljujem. Ušlo je u zapisnik. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu i regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. Još jedan dokaz da je ovo čista kozmetika i da je ovo pravljenje galame bez nekog velikog osnova i usaglašavanje sa jednim lošim zakonom, a samim tim je i ovo usaglašavanje loše. Dokaz tome se tiče izmene člana 10. U članu 10. tačka 3. kaže – daje priliv sredstava po osnovu izvršene prodaje, u skladu sa ugovorom o prodaji. Ovde, u Predlogu je to član 4, koji istovetno glasi – daje priliv sredstava po osnovu izvršene prodaje, u skladu sa ugovorom o prodaji. Znači, menjamo tačku 3. za tačku 4. Drugi stav glasi, u drugom delu rečenice, poslednji stav postojećeg člana 10. – obavlja i druge poslove u skladu sa zakonom i statutom. Sada dobijamo revolucionarno rešenje, da to postaje tačka 7. umesto stav 2. i glasi – obavlja i druge poslove u skladu sa zakonom i statutom. Da podsetim, menja se tekst koji glasi – obavlja i druge poslove u skladu sa zakonom i statutom, a dodaje se novi tekst koji glasi – obavlja i druge poslove u skladu sa zakonom i statutom. Obrazloženje za odbijanje ovog amandmana kaže da se ne prihvata amandman jer ne postoje dovoljno obrazloženi razlozi, itd. Hajde da mi neko od ovde prisutnih objasni, ako može ministar, mogu saradnici da mu šapnu ili poslanici vladajuće koalicije, šta to znači i koja je to pravna formulacija? Kako se to definiše da su neki razlozi dovoljno obrazloženi ili nisu dovoljno obrazloženi? Gde je ta granica – 2%, 3%, 10%, 20%, do pola? To je potpuno besmisleno. U seriji obrazloženja o svrsishodnosti i celishodnosti, sada smo dobili da nekome nije dovoljno obrazloženo. Pitanje je ko može da shvati dovoljno? Hvala.
Po amandmanu, reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem. Gospođo predsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ne prihvatam dobijena obrazloženja ni u današnjim javnim obrazloženjima, ni u obrazloženjima koje smo dobili napismeno pred početak sednice, kao dovoljno dobra da bismo uvažili predlog da se amandmani prihvate. Pri tom, govorim o amandmanu kojim se trenutno bavimo, ali i o čitavom setu amandmana koji su pripremljeni i obrazloženi na identičan način, iz jednostavnog razloga što, ujedno i odgovaram na pitanje šta je to dovoljno obrazloženje – dovoljno bi bilo bilo šta sem nule. Dakle, obrazloženje koje smo dobili opet je, a o tome smo već razgovarali na prethodnim sednicama, vrlo opšteg karaktera, vrlo suštinsko, a ne bavi se konkretnim članovima, ne bavi se konkretnom materijom koja je u zakonu zapisana. Uopšte, generalno, generičko, do te mere da komentariše neki drugi zakon obrazlažući zašto neki član ovog zakona ne treba da ostane u obliku kako je to formirao predlagač. Opšte generalno i generičko u toj meri da tvrdi da se određena politika sprovodi ili ne sprovodi, pa zbog toga materija zapisana u konkretnom članu zakona ne treba da bude prihvaćena. Opšte i generičko u toj meri da se ne vodi računa ni o tome da li je usaglašena izjavna rečenica koja se prosto prepisuje iz jednog u drugo obrazloženje amandmana sa onim što se u konkretnim članovima ovog predloženog zakona i nalazi. Izvanredan primer predstavlja upravo primer koji je iznela koleginica Vlahović – da mi u pismenom obrazloženju čujemo jedno, a onda u usmenom obrazloženju nešto potpuno drugo. Nažalost, to je pokazatelj ozbiljnosti kojom se pristupa ovom poslu, a u određenoj meri i pokazatelj zainteresovanosti predlagača amandmana za ono što je tema konkretnih članova u konkretnom zakonu. Moram da konstatujem da ovakav nivo pristupa zaista ne pruža drugu mogućnost do da ipak pažnju fokusiramo na one predloge i ona ponuđena rešenja kojima se nudi nešto konkretno kao posledica, nešto konkretno kao novo rešenje, nešto konkretno kao nova materija ili novi kvalitet, a ne, nažalost, kao što smo bili u prilici da zaključimo i u prethodnim situacijama ove vrste sa kojima smo se susretali u ovom domu, puku priliku da se privuče pažnja i da se zasluži malo medijskog prostora. Hvala vam najlepše.
Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu i regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću, poštovani gosti, prihvatio sam, tako sam i razumeo da gospodin Vujović ne želi da se izvini zbog toga što je njegov kolega izrekao jednu neistinitu stvar, da su naši amandmani pravno neispravni. U redu, nećete da se izvinite. To ne razumem, ali to je vaše pravo. Nećemo više da vas pozivamo da se izvinite zbog toga. Što se tiče člana 6. koji sada obrazlažem, on predviđa da se briše promena člana 11a. postojećeg Zakona o Agenciji za privatizaciju. Mi smo ponudili, ja mislim, vrlo dobro obrazloženje zašto je neophodno da se briše ovaj član 6. kojim se menja član 11a. Jedan deo našeg obrazloženja ticao se naše ocene da se vodi neodgovorna ekonomska politika. Evo, gospodin Marković je na primer rekao da nije saglasan sa sadržinom tog dela obrazloženja, a ja u okviru člana 6, evo da pokažem kako je to tačno da se vodi neodgovorna ekonomska politika i da zbog toga treba da se briše ovaj član. Pazite, ako ćemo mi u petak ovde da raspravljamo o rebalansu budžeta, da li je to jedan znak, na primer, evo sada, da se vodila jedna neodgovorna ekonomska politika? Ili, poštovana gospodo, sve povodom našeg amandmana na član 6, ako mi ovde povećavamo poreze i uprkos tome prihodi su manji u budžetu Republike Srbije, da li je to znak da se vodi neodgovorna ekonomska politika, gospodo? Ili koje je stigao da pročita ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2014. godinu, sve povodom ovog amandmana, video je da se rebalansom predviđa minus u budžetu. Pa, da, šta je to poštovana gospodo, nego neodgovorna ekonomska politika? Hvala vam.
Reč ima Aleksandar Marković, po amandmanu.
Hvala, gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije ovaj amandman na član 6. Predloga zakona. Opet imamo istu situaciju da je isti tekst da se član briše, opet isto obrazloženje. Ne mogu a da se ne osvrnem na deo koji kaže da nije ostvarena stabilizacija makroekonomskog okruženja. Da, nije ostvarena stabilizacija makroekonomskog okruženja ali ta konstatacija bi bila primerena kada bi dolazila od bilo koga drugog, a ne od poslanika koji je izabran na listi jedne stranke, stranke bivšeg režima, koja je upravo najodgovornija za to što nije ostvarena stabilizacija makroekonomskog okruženja. Stranke koja je dovela do stotine hiljada ljudi koji su ostali bez posla. Stranke koja je uništila stotine i stotine preduzeća, a mi upravo ovim predlogom zakona pokušavamo da popravimo bar ono što može da se popravi. Pokušavamo da uspostavimo i da ostvarimo tu punu stabilizaciju makroekonomskog okruženja i uspećemo u tome. Ne brinite ništa, uspećemo u tome. Hvala vam.
Reč ima ministar Vujović. Izvolite ministre.
Kod prvog odgovora sam rekao da se izvinjavam i da ne znam tačno zašto, zato što nisam imao tekst izjave ministra Sertića. Želim sada da pojasnim. Izvinjavam se ako je došlo do nesporazuma. Komentar ministra Sertića ne treba shvatiti ni u kom smislu kao nešto protivno onome što je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo rekao u svom izveštaju. Prema tome, molim vas primite izvinjenje za taj nesporazum. Konstatujem da su sve predložene izmene članova, da se ne javljam više za reč, čl. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16. i 17. u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Prema tome, izvinite. Znači, komentar se ne odnosi na ustavnu ispravnost ovih predloga. Hvala lepo. Što se tiče komentara na Predlog rebalansa budžeta, imaćemo priliku u petak i nadam se posle toga u nedelju, ponedeljak da razgovaramo. Ja ću imati spremne odgovore, pa ćemo o tome moći da razgovaramo argumentovano. Hvala lepo.
Po amandmanu, reč ima Goran Kovačević.
Kada je Vlada Republike Srbije predlagala Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, ona je u stvari u članu 11a, na koji se odnosi ovaj amandman, htela da uradi nekoliko stvari. Htela je da državnu imovinu, koja je ranije bila predmet privatizacije, prebaci u javni kapital koji je iskazan udelima i akcijama, sad zavisi, svih, u principu, vlasnika tog kapitala i tu se ništa ne menja. Znači, tehnička stvar. Umesto državne imovine, govori se sada o javnoj imovini. Ono što je bitno, sredstva koja se ostvaruju u procesu privatizacije, više neće ići direktno u budžet Republike Srbije, već će ići korisnicima, vlasnicima kapitala. To je bitna promena koja, svakako, ukazuje na drugačiji način razmišljanja u funkcionisanju Agencije za privatizaciju i drugačiji način funkcionisanja ministarstva, jer će sada, konkretno, prihod koji ostaje u procesu privatizacije ići korisniku, a ne budžetu Republike Srbije. Realni troškovi ostaju Agenciji za privatizaciju, koji su posledica procesa privatizacije, a koje Agencija ima. Oni su ovde taksativno navedeni. Da vas podsetim da visinu tih prihoda, odnosno provizija, reguliše ministarstvo, pa Agencija samim tim ne može sama odrediti tu visinu. Ono što mislim da je strašno pozitivno, što Vlada čini kada kaže da Agencija naplaćuje dividendu po osnovu akcija kojima raspolaže. Više se uskraćuje pravo Agenciji da ostvaruje dividendu koja verovatno nije bila velika, bila je mala, ali s obzirom da smo u članu 5. imali sredstva koja funkcionišu, koji znače zakonsku regulativu, u pribavljanju sredstava za funkcionisanje Agencije za privatizaciju, sasvim je jasno da prikupljanje sredstava po osnovu dividende koja sigurno nije bila velika, nije bila značajna, treba da bude sklonjena iz člana 11a. Zakona o privatizaciji.
Po amandmanu Goran Mladenović.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvažena predsednice, ministre, izmene i dopune Zakona o Agenciji za privatizaciju proizvod je potreba za prilagođavanjem zakonodavstva faktičkom stanju na terenu. Određeni instituti se zamenjuju drugim nazivima i radi se o tehničkim izmenama koje treba da podigne efikasnost u radu same Agencije za privatizaciju, a krajnjoj liniji da se obezbedi transparentnost postupka privatizacije, sve sa ciljem da se taj postupak i posao obavi, transformacija društvenog kapitala, zaključno sa 31. decembrom 2015. godine. S obzirom da sam predsednik opštine u ostavci, koji je podneo ostavku, s obzirom da sam stupio na dužnost pre dve nedelje narodnog poslanika, želeo bih ukratko ministru i narodnim poslanicima da predočim određena iskustva, s obzirom da sam se bavio pitanjem stečaja, stečajnih preduzeća, stečajnih upravnika, odnosa sa stečajnim sudijama i u krajnjoj instanci gde je Agencija za privatizaciju imenovala stečajne upravnike, gde smo postigli određene rezultate i da ukažem na određene poteškoće, s obzirom da većina mojih kolega narodnih poslanika u potpunosti se slažem da određene izmene u pojedinim članovima, gde se određeni članovi brišu, proizveli bi samo konfuziju i dodatne komplikacije u primeni Zakona o Agenciji za privatizaciju. Kroz prizmu lokalne samouprave, opštine Vladičin Han, možemo napraviti skrining našeg društva i privrede, države Srbije u celini, s obzirom da se radi o lokalnoj samoupravi koja je osamdesetih i devedesetih godina bila simbol privrednog razvoja i privrednog prosperiteta u bivšoj Jugoslaviji. Danas je situacija obrnuta i privreda je ove lokalne samouprave, kao i privreda države Srbije na kolenima, iz razloga što nosioci privrednog razvoja danas su u stečajnim postupcima, gde se spore zbog pravno-imovinskih sporova. Ja ću samo pobrojati preduzeća, tipa AD „FOPA“, koja je nekada upošljavala 1.100 radnika, a danas u toj fabrici nema ni jednog upošljenog radnika, a radi se o fabrici koja je od sirovine proizvodila gotov proizvod fluting i švenc, karton i papir. AD „Sloga“, koja je zapošljavala 850 radnika, a radi se o fabrici nameštaja koja je takođe imala zaokružen proces proizvodnje od drveta do finalnog proizvoda, odnosno nameštaja. „HANPLAST“, koji je zapošljavao oko 200 radnika, Fabrika cerade i ceradnog platna. AD „Južna Morava“ oko 200 radnika, Fabrika užadi za dalekovode, danas nema ni jednog upošljenog radnika. Mehanizacija koja je imala svoju građevinsku operativu izvodila je glavne projekte na poslovima u bivšoj Jugoslaviji i zemljama Bliskog Istoka, danas nema ni jednog upošljenog radnika, a imali su oko 300 radnika svojevremeno. „Betonjerka“, proizvodi od betona i betonske galanterije, oko 150 radnika, a danas nije upošljen ni jedan radnik. „Balkan brik“ fabrika cigli i proizvoda za građevinsku industriju oko 250 radnika, a danas u toj fabrici zbog stečaja ne radi ni jedan radnik. „Delišes“ brend hana, „Hani“ sokovi, mlekara, koncentrat, jedino radi „Nektar“ koji je u Koncentratu uposlio oko 100 radnika i uspeli smo sa bugarskim investitorom da pokrenemo Mlekaru za poslednje dve godine, koja upošljava 40 radnika, koja može da uposli još 40, u slučaju da obezbedimo izvoz na evropsko tržište. Napornim radom od svih pobrojanih preduzeća…
Da li mogu da vas zamolim da govorite samo o amandmanu, kolege mi sugerišu, da se vratite na amandman?
Pokušaću, s obzirom da se sve ovo odnosi na Agenciju za privatizaciju, želeo bih krajnju poruku da pošaljem, da napornim radom lokalna samouprava koja je ovako devastirana, uspeli smo da pripremimo tri preduzeća za prodaju „Hanplast“, „Južnu Moravu“, što se može naći u ponudi Ministarstva privrede i „Slogu“, za koju treba memorandum sa „Džinsijem“ i sa ministarstvom da potpišemo u Vladi 29. oktobra. Ovom prilikom želim da se zahvalim premijeru Vlade Republike Srbije koji je snažno podržavao ovaj projekat i da izrazim nadu da ćemo imati dovoljno strpljenja, energije, dovoljno živaca da ovaj posao privedemo kraju u kome treba da uposlimo mnogo radnika.
Hvala. Ja vas ponovo molim da se vratite na amandman.
Naravno. Ključni problem i posao koji je nadležan za Agenciju, a koristio bih vreme poslaničke grupe…
Znam ja da vi koristite sve vreme samo vreme poslaničke grupe i to je jasno.
Moja poruka bi bila …
Ali ne može da se širi tema, jer sada imamo raspravu o amandmanima, insistiram na tome.
U redu. Ključni problem u privatizaciji jeste rešavanje pravno-imovinskih odnosa i vlasničkih struktura u samim preduzećima, da bi samo preduzeće moglo da se ponudi u prodaji. Imali smo slučajeva gde je određena fabrika koja je, recimo, mehanizacija direktno, pod nadležnost Agencije za privatizaciju, nalazi se na zemljištu gde su vlasnici trojakog nivoa. Jedan deo je vlasništvo opštine, a druga polovina je vlasništvo države, a jedan deo je vlasništvo Ministarstva prosvete, a bez raščišćavanja odnosa u vlasničkoj strukturi, to preduzeće ne može da se ponudi u prodaji, imajući u vidu da i sami objekti i hale koji su na njoj podignuti nemaju idejni projekat, nemaju saglasnost na idejni projekat, nemaju saglasnost na glavni projekat, nemaju građevinsku dozvolu i u krajnjoj instanci, nemaju upotrebnu dozvolu i kao takvi ne mogu biti ponuđeni u prodaju od strane Agencije za privatizaciju. Agencija za privatizaciju smatram da ne može ovaj posao da obavi sama. Posao je prevelik i zadatak pred njom, bez saradnje lokalne samouprave, bez saradnje AP, bez saradnje resornih ministarstava da se preduzeća u prvom redu pripreme za prodaju, u drugom redu da se traže potencijalni investitori za pokretanje procesa rada i proizvodnje u ovim pogonima i preduzećima i naravno u trećoj liniji su subvencije od strane države koja treba da …
Zahvaljujem poslaniče, bila sam dovoljno tolerantna i čuli smo problematiku. Dr Aleksandra Tomić, po amandmanu.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, u obrazloženju predlagača ovog amandmana koji kaže da treba da se briše praktično ceo posao koji se odnosi na deo Agencije definisanjem vlasništva, kaže se da je neodgovorna ekonomska politika jedan u stvari od razloga zbog čega se i podnose ovakvi amandmani. Moram da podsetim da smo imali Zakon o radu, Zakon o privatizaciji, Zakon o stečaju, ne tako davno, gde smo praktično na putu da rešimo najveći problem našeg budžeta rasterećenjem, odnosno davanjem 750 miliona evra svake godine. Ono što je važno reći da taj član 6, koji praktično je definisao da od prodaje akcija Agencija prodaje javni kapital koji je iskazan u akcijama ili udelima i ono što se odnosi i na Fond za razvoj i ono što se odnosi i na invalidsko osiguranje i ta svojina koja treba da se transformiše mora u jednom trenutku jednostavno da se definiše i da se skine sa finansiranja budžeta, odnosno svih građana Srbije. Jedini način da se skine je suštinskom prodajom kapitala. Najveći problem je što je kapital uopšte svih preduzeća u restrukturiranju i preduzeća koja su pod udarom ovog zakona, to su društvena preduzeća mnoga koja uopšte nisu ni bila u procesu privatizacije, da jednostavno imaju negativan kapital. Mnogo je teško danas prodati preduzeća koja imaju ogromna dugovanja, koja imaju zaposlene sa ogromnim neizmirenim obavezama i zbog toga je ovo jedini način da se ustroji rad Agencije po kojem će ona decidno raditi po određenim modelima, metodama i merama, koje će Ministarstvo definisati, a Agencija to sprovoditi. Do sada to nije bio slučaj. U svim zakonskim rešenjima Agencija je bila dosta samostalna i ponašala se na neki način kao malo javno preduzeće, kao neka agencija koja u stvari raspolaže državnom imovinom i ima prava da pregovara sa tim kako hoće. Do 2012. godine mi smo imali različite slučajeve da čujemo, a najčešće je to bio izvor koruptivnih aktivnosti, što se i dokazalo. Borbom protiv korupcije, koja je 2012. godine praktično započeta, očito se pokazalo da ona nezainteresovanost investitora i svi oni krediti koji su podignuti do tada, a ima 232 kreditne linije po zvaničnom izveštaju Narodne banke Jugoslavije, pokazuju da je zaista odgovorna politika i Srpske napredne stranke i premijera Vučića od 2012. godine, kao prvog potpredsednika, a danas kao premijera, svega pet meseci na putu da sprovede ekonomske reforme u punom kapacitetu koje će sve naterati da razmislimo o tome da moramo da radimo po principu kako zakon kaže i zapoveda,da ne može niko biti van zakona, da niko ne može da se ponaša krajnje neodgovorno. Kada pričamo o kapitalu preduzeća i kada pričamo uopšte o tom negativnom i o troškovima i dugovanjima, onda budemo potpuno otvoreni da kažemo koji je to rezultat proteklih 14 godina, 12 godina, da uradimo presek pa da kažemo koliko praktično ekonomski pokazatelji idu u pravcu ka tome da je potrebno ekonomske reforme izvršiti, a samim tim koliko smo na putu da ćemo narednih tri godine pomoći sebi da se potpuno razvijemo u jednom modernom društvu koje ide ka EU. Reći ću vam da 2,5% ekonomski rasta je zabeležen 2012, odnosno 2013. godine, što jednostavno je mnogo više nego ono što je ranijih godina sakrivano negde kroz određene bankovne garancije, kroz određene kredite, kada praktično država nije ni znala sa kojim kapitalom raspolaže i koliko para daje iz budžeta za firme u restrukturiranju i firme koje su u stečaju, a koje su još uvek društvenog karaktera. Znači, ovim članom jednostavno se definiše potpuno posao u detalje Agencije za privatizaciju, kako da reši i u pravnom i u ekonomskom smislu svoju imovinu u cilju završetka posla privatizacije, a to je ono što smo se kao Srbija obavezali i svim dokumentima koje smo potpisali i deklaracijama zajedno sa EU, da ćemo završiti ovaj postupak privatizacije i to nam je jednostavno zadatak i put od koga mi ne možemo da odustanemo. Tako da svaki predlozi u cilju brisanja ovakvih aktivnosti govore o tome da nas sprečavaju u ovom poslu. Prema tome treba ignorisati takve inicijative, jer one ne doprinose praktično stvaranju boljeg društva. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima Zoran Živković.
Prvo hvala ministru na razumevanju, izvinjenju i potpuno je satisfakcija učinjena i naravno nije to bila vaša krivica nego krivica vašeg kolege. Ovim amandmanom se član 11b menja, na jedan revolucionaran način koji će sigurno doneti velike koristi Srbiji i privatizaciji i verovatno i šire regionalno i vaseljevski, jer se tu u novom tekstu potpuno prepisuju stav 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7. i 8, gde se u članu 2. vide neke male izmene, odnosno dodate tačke 7. i 8, a sve ostale su potpuno prepisane. Da ne čitam ponovo sve, ali recimo jedan mali primer je da je stav 7. postojećeg teksta, odredbe ovog člana se primenjuju na udele, sad postao stav 6, odredbe ovog člana se shodno primenjuju na udele. Potpuno isto prepisano. Ovo je još jedan dokaz jedne bespredmetnosti rada ove Vlade na privatizaciji, Zakonu o privatizaciji, ovom zakonu koji danas imamo na dnevnom redu. Pažljivo sam slušao izlaganje kolege iz Vladičinog Hana, Gorana Mladenovića, ako se ne varam, potpuno se slažem sa ocenom devastacije privrede, koga naravno sada nema ponovo u sali, to je potpuno prirodno, ne moraju poslanici ceo dan da sede ovde. Potpuno se slažem sa ocenom devastacije privrede Vladičinog Hana i okoline, samo sa jednim - ali, ali to se desilo, pre svega, u periodu devedesetih godina kada su minorno, ali ipak aktivnu ulogu u radu tadašnje vlasti imali sadašnji predsednik Vlade Republike Srbije Aleksandar Vučić, predsednik Srbije Tomislav Nikolić i guvernerka Narodne banke Jorgovanka Tabaković. Njih pitajte, šta se to desilo u devedesetima.
Hvala. Dve minute i tri sekunde. Zahvaljujem. (Aleksandar Martinović, s mesta: Replika.) Daću po amandmanu, jer nije spomenuta Srpska napredna stranka, nego pojedinačno ličnosti. Po amandmanu možete da govorite. Trošite vreme poslaničke grupe, koliko god imate. Reč ima dr Aleksandar Martinović. Izvolite. (Dragan Šutanovac, s mesta: Srpska radikalna stranka.) Ne, znam tačno šta sam ja rekla. Poslaniče, izvinite vratićemo vam vreme. Možemo da dozvolimo.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, lično smatram da imam pravo na repliku zato što je u negativnom kontekstu pomenut predsednik Vlade, koji je kao što znate i ova Srbija istovremeno i predsednik Srpske napredne st ranke, ali nije bitno…
Dobro, onda dva minuta replike. Ispravljam se.
Hvala vam u svakom slučaju.
Moram sada da vas zamolim da se opredelite. Da li želite repliku koju ste prvo tražili, ili po amandmanu, čisto da bih vodila sednicu?
Govoriću po replici.
Značite dva minuta.
Govoriću po replici. Hvala vam gospođo predsednice. Gospodin Zoran Živković u svojoj neodoljivoj potrebi da baci što više kamenja na aktuelnu Vladu, a istovremeno u želji da prikaže sebe kao bogom dan od spasioca Srbije, kao najgenijalnijeg srpskog državnika koga je ova zemlja imala. Upravo sada je izneo jednu neverovatno neistinu. Dakle, ako sam ga dobro razumeo za devastaciju juga Srbije odgovoran je Aleksandar Vučić, zato što je od 1998. do 2000. godine bio ministar informisanja u Vladi Republike Srbije, između ostalog i u periodu kada je Republika Srbija bila izložena agresiji i bombardovanju od strane NATO pakta. Ne razumem zašto je odgovoran Tomislav Nikolić, a Jorgovanka Tabaković je valjda odgovorna zato što je bila ministar za ekonomsku transformaciju i to je jedna matrica koju bivši režim godinama koristi. Dakle, za sve ono što nije bilo dobro, a mnogo toga, nažalost, nije bilo dobro tokom devedesetih godina, niko u ovoj zemlji nije odgovoran, nego su odgovorni Vučić, Nikolić, Jorgovanka Tabaković i ne znam ni ja ko, a pri tome Zoran Živković zaboravlja da su u Saveznoj Vladi svojevremeno, i to na početku devedesetih godina sedeli kadrovi Demokratske stranke. Da nisu oni možda za nešto odgovorni početkom devedesetih godina, kada je u Srbiji bila hiperinflacija, kada više niste mogli da dopišete nule na novčanicama itd. Vi ste, gospodine Živkoviću, izgleda zaboravili to vreme početka devedesetih godina, kada su kadrovi Demokratske stranke sedele u Saveznoj Vladi.
Zahvaljujem. Izazvali ste sada repliku. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala na replici. Da počnemo obrnuto. Tačno je da je Miodrag Perišić bio sekretar za informisanje u Vladi Ante Markovića ili Milana Panića, više se ne sećam, ali definitivno ni u jednom, ni u drugom slučaju hiperinflacija nije bila u tom trenutku aktivna, niti je Srbija učestvovala u ratovima koje nije vodila, a uredno ih gubila na najgori mogući način. Vrlo precizno sam rekao, zaboravljajući da je Aleksandar Vučić i predsednik Srpske napredne stranke, da su kadrovi Vučić, Nikolić i Tabakovićka igrali minornu, ali aktivnu ulogu u toj Vladi. Prema tome, nisam ih optužio za to. Srpska privreda u celini, pa i primer iz Vladičinog Hana, su se desili u situaciji kada je ta nenormalna vlast, nenarodna, izdajnička, kako god hoćete, dovela Srbiju do toga da od jedne zemlje koja je bila primer za pola Evrope kao deo Jugoslavije, postane loš primer za ceo svet - vodila ratove koje je gubila, vodila suludu politiku koja nas je dovela do ovoga gde smo sada. U to vreme je propao najveći deo ekonomije i privrede u ovoj državi zato što se iz vremena devedesetih, znači, SSSR, zaostala Kina, Nesvrstani, SFRJ… Za 10 godina svet se promenio, a naša privreda je otišla korak nazad umesto 100 koraka napred, kao ostali deo privrede sveta. To možete da pitate ministra, on to zna mnogo bolje nego ja da vam objasnim. Prema tome, nema razloga da se vi javljate i da branite one koje sam pomenuo. Oni su svesni svog udela u toj propasti.
Zahvaljujem, poslaniče. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, replika. Ja bih vas molila da se vratimo o zakonima.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, ja sam znao da je gospodin Zoran Živković politički genije, ali da je baš toliki, evo, sad sam imao prilike da se uverim. Gospodine Živkoviću, vi ste…
Ne smete se obraćati direktno poslaniku, to znate.
Gospođo predsednice, gospodin Zoran Živković je poprilično stariji od mene i čudi me da je pobrkao lončiće, godine, datume, vlade, ko je vršio kakvu funkciju itd. Prvo, kad je neko član Savezne Vlade nema funkciju sekretara, nego je ministar u toj Vladi i to savezni ministar. Drugo, Perišić, ali ne samo Perišić, bilo je tu još kadrova Demokratske stranke Radulović, Đukić, ima ih još, dakle, to je bilo početkom devedesetih godina, 1992, 1993. godina, To je bilo vreme hiperinflacije u Srbiji. Hiperinflacije nije bilo ni 1998, ni 1999. ni 2000. godine. Bilo je drugih problema - političkih, ekonomskih, problema na Kosovu u Metohiji, NATO intervencija. Vilo je svega i svačega, ali hiperinflacije nije bilo. Šule, kupićemo televizor. Polako, da ja završim.
Molim vas, poslaniče, moraću da reagujem..
Početkom devedesetih godina Demokratska stranka je imala ne minornu, nego značajnu ulogu u devastaciji Srbije, u vreme kada je započeo potpuni kolaps srpske privrede i sa tim kolapsom nikakve veze nemaju ni Aleksandar Vučić, ni Tomislav Nikolić, ni Jorgovanka Tabaković, ma koliko da ih Zoran Živković mrzi, ne podnosi, ma koliko da im želi zlo ili bilo šta slično.
Hvala, poslaniče. To je Vlada Milana Panića. Sećam se toliko. Čisto zbog javnosti, jer više ne može da prati ko šta govori. Ja ću izbrisati listu, pa se javite ponovo svi ko želi reč. Ne možete svi repliku. Narodni poslanik Vladimir Đukanović nema pravo na repliku. Narodni poslanik Goran Mladenović nema pravo na repliku. Narodni poslanik Dragan Šutanovac ima pravo na repliku, jer je prethodni govornik govorio o Demokratskoj stranci. Izvolite.
Nije problem što je prethodni govornik govorio o Demokratskoj stranci, problem je što je prethodni govornik govorio neistine. Dakle, Demokratska stranka jeste imala u Saveznoj Vladi gospodina Perišića kao ministra za informisanje, to je Vlada Milana Panića, poslednja Vlada koja je pokušala da spasi Srbiju od onih katastrofa koje su nastale baš u toj 1999, 1998. i 1997. godini, zbog koje se, vidim, predstavnici Srpske radikalne stranke ponose. S druge strane, rečeno je da su Radulović i Đukić bili u Vladi. Oni nisu bili u Vladi kao Demokratska stranka. Nikada Demokratska stranka nije bila u Vladi sa Miloševićem. Činjenica je da je to vreme bilo kada je Demokratska stranka bila proganjana i bila upravo najžešća opozicija takvoj vlasti, kao što je činjenica da je inflacija stala zahvaljujući gospodinu Avramoviću, ali to opet nema veze sa Srpskom radikalnom strankom. Nasleđa o kojima je govorio kolega Živković su upravo takva jer u Vladi Mirka Marjanovića polovina ministara je bila iz Srpske radikalne stranke i, nažalost, ministarstvo koje se ticalo privrede je vodila današnja guvernerka. Devastacija srpske privrede je nastala upravo u tom vremenu. Siguran sam da ministar Vujović zna i ako bi želeo da se umeša u ovaj dijalog, mogao bi da javnosti pojasni kao vanstranačka ličnost koliko je devastacija devedesetih godina, kada je, između ostalog, i Srpska radikalna stranka bila perjanica te Vlade, dovelo do toga da privreda i danas bude u problemu u kojem se nalazi, u situaciji u kojoj vi objašnjavate da moramo da podnesemo žrtve i penzionere i pripadnici Vojske, policije i oni koji su oslobađali Srbiju 20. oktobra 1944. godine. Oni moraju da podnesu žrtve, a da nam kažete zbog čega podnosimo žrtve ukoliko smo devedesetih godina imali adekvatnu privredu i adekvatno vođenje zemlje od strane Srpske radikalne stranke? Ovde nema predstavnika Srpske radikalne stranke…
O vanparlamentarnim strankama nećemo voditi raspravu. Na dnevnom redu je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju. (Aleksandar Martinović, s mesta: Replika.) Razmišljam šta da radim, da li da nastavimo ovu interesantnu raspravu.
Ako ima predstavnika Srpske radikalne stranke, neka se jave za repliku, a ako nema, nisam spomenuo ni jednom rečju…
Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović. Izvolite.
Na osnovu čega?
Razmislite o pauzi.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se zarad istorijske istine. Pošto ne smem da se obraćam gospodinu Šutanovcu, obraćam se vama, gospođo predsednice. Dakle, 1994. godine, koliko me pamćenje služi, potpisan je politički sporazum između dr Zorana Đinđića, dr Vojislava Šešelja i dr Vojislava Koštunice. Na naslovnoj strani tadašnjeg, ako se ne varam, nedeljnog lista „Pogledi“ fotografije Đinđića, Šešelja i Koštunice i dole piše „Ujedinila se opozicija“. Moguće je da se Demokratska stranka, koja je imala mnogo agregatnih stanja, nastala je kao građanska partija, pa su malo bili nacionalisti, a sada čujemo da su navodno socijaldemokrate i da se zalažu za prava radničke klase i da ustaju kada se svira Internacionala i tako dalje, da su oni tu 1994. godinu zaboravili, ali to što su oni zaboravili ne znači da se to nije desilo. Sada to prebacivanje Vučiću, Nikoliću, Jorgovanki Tabaković, meni, sa aluzijama da sam ja ovde predstavnik SRS, to ovako deluje simpatično, ali nije dobro za samu DS. Još jednu stvar moram da istaknem koju je gospodin Šutanovac, čini mi se, zaboravio. U svojoj istoriji i to, ako se ne varam, 1992. godine, već sam i ja čovek u godinama, pa sam malo počeo da zaboravljam te godine, ali čini mi se da je bila 1992. godina.
Vreme. Zahvaljujem.
Evo, završavam.
Ne može. Dve minute i 10 sekundi je. Dozvolite predsedniku da vodi sednicu. Zahvaljujem. Određujem pauzu od pet minuta u skladu sa članom 112, pošto ne mogu da vas ubedim da ne pričamo o istorijatu naših država od SFRJ do današnjeg dana. Nastavljamo sa radom po amandmanima. Zaboravite vaše namere da pričamo o istoriji. [[Posle pauze.]] Dogovorili smo se o daljem radu, ali i da imamo redovnu pauzu. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću, poštovane gošće iz ministarstva, saglasan sam da je veoma važno da sada ozbiljno razgovaramo o sadržini svih 17 naših amandmana na ovaj Predlog zakona. Saglasan sam ovde i sa gospodinom Orlićem iz SNS koji je, kako sam ja razumeo, saopštio da su naša obrazloženja za sve amandmane, pa i na ovaj na član 8, suštinska. Dakle, mi imamo suštinska obrazloženja i hteo bih vašu pažnju da usmerim upravo ka njima. Dakle, osnovni razlog za usvajanje ovog Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju tiče se usklađivanja sa sadržinom novog Zakona o privatizaciji, a osnovni razlozi za usvajanje novog Zakona o privatizaciji, kada smo o njima raspravljali ovde, bili su da imamo odgovornu ekonomsku politiku i da imamo makroekonomsku stabilnost. Upravo smo utvrdili tokom ove rasprave ovde, podsećajući da ćemo u petak morati da raspravljamo o rebalansu budžeta, da imamo neodgovornu ekonomsku politiku. To za mene znači sledeće – da nije bio valjan razlog za usvajanje Zakona o privatizaciji. Ako to nije bio valjan razlog, onda mi ne treba da usaglašavamo ovaj Predlog zakona sa jednim zakonom koji nije trebalo ni da se usvoji. Poštovana gospodo, mislim da je logika veoma jasna. Tu sam razumeo gospodina Orlića, ali ne gospodu Markovića, Mladenovića i Kovačevića, koji očigledne, jasne, precizne ocene oko toga kakva se ekonomska politika vodi ne uvažavaju i suprotno onome što je nekakva, ja mislim zdrava logika, ipak neće da prihvate ni naš amandman na član 8.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po amandmanu.
Uvažena predsedavajuća, malopre smo imali jedan eklatantan primer da neko podnese amandman, a onda uopšte ne obrazlaže amandman. Priča o svemu i svačemu, ali ga najmanje interesuje amandman. Inače, zarad javnosti, predložili su brisanje amandmana kojim se na neki način omogućuju i običnom čoveku koji je možda bio radnik u nekoj firmi da proda akcije i van tržišta hartija od vrednosti. Mislim da mu je to čak i povoljnije. Ali, nekome se izgleda to ne sviđa. Neko bi voleo do besvesti da imamo preduzeće u restrukturiranju ili već da imamo nemogućnost da se privatizuje neko propalo preduzeće, jer bi njima to i odgovaralo, s obzirom da su tu zapošljavali partijske kadrove i tako isisavali novac od građana Srbije. Prosto sam samo želeo na to da ukažem. Amandman je potpuno van svake logike, ali neka građani znaju šta se ovde predlaže. Očigledno je nekome od prekoputa mnogo važnije da razgovara o tome ko je okretao vola na Palama 1993. godine.
Po amandmanu, molim vas. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, po amandmanu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Neophodno je da intervenišem.) Zašto? Ovo oko volova se nije odnosilo na vas. (Vladimir Pavićević, s mesta: Moram da objasnim.) Ne možete da objasnite. Dala sam reč poslaniku. (Vladimir Pavićević, s mesta: Onda po Poslovniku.) Može, ali ustao je poslanik. Vi ste malo zakasnili. (Vladimir Pavićević, s mesta: Nisam. Pitajte zamenika sekretara, on je video.) Nije gledao u vašem pravcu. Reč je dobio narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hoćete li da mi vratite ovo vreme?
Vreme ne može ovako da se vrati, ali mi ćemo da računamo 30 sekundi više.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije ovaj amandman na predloženi Zakon o Agenciji za privatizaciju. Opet imamo istu situaciju – član 8. briše se. Opet isto obrazloženje, opet da ovo neće dovesti do stvaranja boljih uslova za ekonomski razvoj, da neće dovesti do očuvanja socijalne stabilnosti kroz otvaranja novih ili očuvanja postojećih radnih mesta itd. Gospođo predsedavajuća, upravo ovim zakonom, kao iZakonom o privatizaciji, upravo time se stvaraju uslovi za očuvanje i unapređenje ekonomskog razvoja i očuvanje socijalne stabilnosti. Ovim zakonom ćemo stvoriti šansu i bolje uslove za otvaranje novih radnih mesta i očuvanje postojećih radnih mesta. To je upravo ono što se naziva odgovorna ekonomska politika, a ono što vi osporavate, a za šta mi dobijamo priznanja od svih relevantnih institucija, od svih relevantnih faktora i od međunarodnih organizacija i institucija, ali ono što je najvažnije, od građana Srbije. Zato predlažem da odbijemo ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Saglasno članu 27. i 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Skupština što pre donese zakone i druga akta iz dnevnog reda ove sednice. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Ponovo imamo jedan član koji će po navodima predlagača uvesti makroekonomsku stabilnost, otkloniti sve nedostatke procesa privatizacije, okončati proces privatizacije do kraja sledeće godine i praktično stvoriti jedan raj na zemlji u Srbiji. Revolucionarna, suštinska stvar u tom amandmanu je da se u članu koji je 11g stav 1. tačka 2) reči „odnosno udeli“ brišu se. Nisu samo amandmani sa – briše se, nego evo i kada Vlada predlaže, i ona nešto briše. Potpuno besmislena izmena, koja nikako ne doprinosi nikakvom jačanju monetarne, ekonomske, bilo koje stabilnosti, jačanju privrede, zainteresovanosti stranih investitora, bilo čega što bi imalo bilo kakve veze sa procesom privatizacije koji je, slažem se, počeo odavno. Trebalo je da, po prvobitnom zakonu, bude završena do kraja 2004. godine i nažalost traje i dan danas, i to nije krivica aktuelne vlasti. To je krivica prethodne vlasti. To treba reći, ruku na srce, ali je problem što aktuelna vlast ne čini ništa da tu agoniju ne okonča na jedan primeren način, koji je primeren u 21. veku i stanju naše privrede. Pet stotina i nešto preduzeća, pitali smo prošli put i ministra i predsednika Vlade, ako nekad sme da dođe u parlament, i bilo koga drugog da nam kaže koji procenat od tih 500 i nešto preduzeća realno može da bude privatizovan, a koji će biti žrtva stečaja? Naravno, najveći deo će biti žrtva stečaja i ovo je samo odlaganje agonije i trošenje ogromnih para iz budžeta kojim se povećava budžetska rupa za ovu godinu kroz rebalans ,koji će biti na dnevnom redu sutra.
Zahvaljujem, imaćete prilike. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Evo, znate kako, uvažena predsedavajuća, ja bih vas zaista zamolio, obrazlažući sada ovaj amandman, prethodnik se apsolutno nije dotakao amandmana. Jeste, tačno je, briše se jedna reč udela, ali on je naredno vreme apsolutno iskoristio da nam govori o svojoj političkoj platformi koju je inače mogao da sprovodi svih onih godina dok je bio premijer. Zamolio bih vas da ubuduće opomenete takvog poslanika. Slažem se, mogao je da obrazloži zašto je, recimo, možda potrebno ili nepotrebno brisati ovu reč, ali iskoristiti čitavo to vreme i da se obrazlaže njegova neke politička vizija, a inače imamo nedavno podatke iznete da…
Poslaniče, vi isto sada ne govorite o amandmanu.
…da, ali prosto sada moram nešto…
Vidite kako me dovodite u neprijatnu situaciju. Ja bih onda morala da vas prekidam.
…slažem se, inače, apsolutno podržavam Vladu i apsolutno ima smisla da se obriše ova reč. Apsolutno podržavam Vladu i ovaj amandman svakako treba odbiti. Hvala vam.
Hvala vam puno. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku, ništa nije rečeno. Izneo je stav svoj, svoje poslaničke grupe. Odlično je razumeo. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Vaš sistem uopšte ništa ne funkcioniše.
Ne znam poštovana predsednice, ja sam taman pomislio da je mikrofon proradio, da sistem više ne blokira, kad, evo, izgleda ponovo. Dakle, dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, poštovani ministre Vujoviću, poštovani gosti i gošće iz ministarstva, ja smatram da ne treba da brzamo nigde u našoj raspravi po amandmanima o ovom predlogu zakona. Na primer, ja ću apsolutno da se usmerim ka sadržini našeg amandmana na član 10. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju. Mi naravno u ovom slučaju predlažemo da se član 10. briše, a članom 10. je predviđeno da se postojeći član 11d menja, a on se tiče pokretanja stečajnog postupka subjekata privatizacije u određenim okolnostima. Šta je važno u pogledu naše argumentacije za ovaj amandman? Prvo, mi smo, i gospodin Vujović se sigurno seća toga, glasali za Predlog zakona o stečaju, čak rekli ovde da je to bio dobar predlog zakona, ali onda se vraćamo na naše obrazloženje i obrazloženje Vlade zašto je odbila amandman. Vlada kaže – ovaj amandman nije dovoljno dobro obrazložen, a onda se jave izvesni narodni poslanici, koji očigledno ili nisu pročitali obrazloženje, ili nisu čitali ovaj predlog zakona, jer u obrazloženju mi fino saopštavamo da oni razlozi zbog kojih je Vlada htela da se usvoji Zakon o privatizaciji, a za koji zakon je sada vezan ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, da ti razlozi ne vrede, jer imamo uslove koji su suprotni onome što je Vlada napisala. Vlada je napisala – odgovorna ekonomska politika, a naša rasprava u petak o rebalansu je jasno svedočanstvo da nema odgovorne ekonomske politike, niti makro-ekonomske stabilnosti, gospodo. Molim vas da uvažite ovaj amandman. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, Poslovnik.
Zahvaljujem se, gospođo predsednice. Povređen je član 106. – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Gospodin Pavićević je danas u nekoliko navrata pominjao da Vlada RS vodi, kako je on rekao, neodgovornu ekonomsku politiku, a dokaz tome je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu. O tome ćemo govoriti sutra. Rebalans nije tema današnje sednice. Molim vas da upozorite gospodina Pavićevića da govori o tački dnevnog reda. Razumem da on ima potrebu da napada Vladu RS, i to je politički legitimno, ali to ne treba da radi na ovaj način, da krši Poslovnik. Dakle, tema rebalansa je tema sutrašnje sednice, nove sednice Narodne skupštine RS. Sutra će ovde biti, pretpostavljam, između ostalih, predsednik Vlade RS gospodin Aleksandar Vučić, pa će gospodinu Pavićeviću, a i drugim poslanicima bivšeg režima, vrlo detaljno da objasni zašto je Vlada RS morala da pribegne merama ovako stroge fiskalne konsolidacije. Zato što su bivši režimi Srbiju potpuno ekonomski upropastili i da nije bilo ovih mera, Srbije, kao države, u ekonomskom smislu, više ne bi bilo, ali o tome ćemo više pričati sutra, pa vas molim da gospodina Pavićevića uputite, kako je nekada govorila gospođa Gordana Čomić, na čitanje člana 106. Poslovnika.
Zahvaljujem. Smatram da nisam povredila Poslovnik zato što bih morala da reagujem u 200 slučajeva, jer svi iskačete iz teme, manje ili više, ne mogu striktno da tražim da se izgovaraju rečenice. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.) Sada ću napraviti pauzu. Ne može tako. Zloupotrebljavate svi instituciju povrede Poslovnika. Znate da povreda Poslovnika sledi odmah po učinjenom, a ne dok odgovara predsednik. Prema tome, niste upravu. Poslanici nemaju povredu Poslovnika, na žalost. Što se tiče vođenja sednice Gordane Čomić, nisam bila poslanik, pa ne mogu da se poredim. Izvinjavam se, u tom smislu. (Dragan Šutanovac, s mesta: Stavili ste nas sve u isti koš.) Nemam koševe. (Vladimir Pavićević, s mesta: Tražim pravo na reč.) Povreda Poslovnika, s tim što vas molim da budete precizni.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću, poštovani gosti, smatram da je malopre povređen član 107. Poslovnika Narodne skupštine. U stavu 1. toga člana piše – govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Evo, precizno da vam kažem kako u slučaju govora gospodina Martinovića nije poštovano dostojanstvo Narodne skupštine, a vi niste intervenisali. Pre gospodina Martinovića sam obrazlagao jedan naš amandman na jedan član Predloga zakona o Agenciji za privatizaciju. Pokušao sam, poštovana predsednice Narodne skupštine, uvažavajući ono što jeobrazloženje našeg amandmana za ovaj predlog zakona i za ovaj član, vežem Zakon o privatizaciji zato što je ministar, odnosno ministarstvo povezalo usvajanje ovog predloga zakona sa Zakonom o privatizaciji. Samo sam govorio o onome što su bili razlozi zbog kojih smatramo da je neophodno da se usvoji ovaj i svih preostalih 16 amandmana. Poštovana predsednice, u svoja dva minuta sam apsolutno govorio o našem amandmanu. Gospodin Martinović je vama sugerisao da je trebalo da me upozorite, jer ne govorim o amandmanu, a vaša je dužnost bila da upozorite gospodina Martinovića da u svojim nastupima mora da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine, da sluša šta drugi narodni poslanici govore kako mu se ne bi dešavala ovakva vrsta pogrešaka, da apsolutno pogrešno interpretira nešto što sam ja uradio. Molim vas da me ne svrstavate u grupu poslanika koji zloupotrebljavaju Poslovnik. Držao sam se tačke dnevnog reda i govorio o našem amandmanu. Hvala.
Hvala. Određujem pauzu od sat vremena za ručak. Pauzu su tražili ministar i predstavnici Vlade zato što su tu zbog odbrane zakona. Pauza je redovna u skladu sa članom 87. stav 1. Građani Srbije žele da čuju šta je danas na dnevnom redu, a ne da slušaju povrede Poslovnika koje su potpuno zloupotrebljene. To neka uđe u zapisnik. Nastavljamo sa radom tačno u sekundu po amandmanima, a ne o povredama Poslovnika. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasnaović Korać, Branka Karavidić i dr Ninoslav Stojadinović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i prof. Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Naravno, to je jedan od onih amandmana o kojima smo već govorili. Menja se član 11đ, gde se praktično menja red reči u postojećem tekstu sa nekim blagim izmenama. Više neću da upozoravam na to da je to ona velika priča o reformskim zakonima koji će učiniti čudo u srpskoj ekonomiji i privatizaciji. Argument da je to usaglašavanje sa promenjenim Zakonom o privatizaciji može da bude argument predlagača, ali ne i nama, zato što smo mi Zakon o privatizaciji ocenili negativno, te zato dosledno tome, prema ovom zakonu imamo isti stav, odnosno tražimo njegovo ne sprovođenje, osim člana 18. do koga ćemo doći, na koji nismo podneli amandman zato što on jedini ima smisla i on se bavi tom pravno-tehničko-leksičkom izmenom, a to je da se naziv Ministarstvo ekonomije i privrede menja u aktuelni naziv Ministarstva. Još jednom bih voleo da, recimo, zahtevam da mi se objasni obrazloženje šta znači, ali ne od poslanika, nego od strane ministra, da ne postoje dovoljno obrazloženi razlozi? To je obrazloženje odbijanja amandmana. Kaže – amandman se ne prihvata jer ne postoje dovoljno obrazloženi razlozi. Koja je to mera dovoljnosti gde se iz nedovoljnog prelazi u dovoljno i koja je metodologija ocenjivanja kada su razlozi dovoljni, a kada su nedovoljni, kao što se ovde tvrdi. Hvala.
Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i prof. Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik prof. Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću, poštovani gosti iz Ministarstva, podneli smo amandman i na član 12. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju. Predložili smo da se ovaj tekst u Predlogu za član u12. koji glasi – u članu 11e, reč „nepokretnosti“ zamenjuje se „imovine“, a reč „nepokretnu“ briše se. Mi smatramo da treba da se briše taj član i da ostane sadržina ovog člana onakva kakva je predviđena postojećim Zakonom o Agenciji za privatizaciju. Naravno, takođe sam čitao i obrazloženje Vlade zašto nije moguće da se prihvati naš amandman. Ovde je saopšteno u obrazloženju Vlade da nismo naveli dovoljno dobro obrazloženje. Zaista mi je takođe veoma važno da čujem šta to znači da obrazloženje nije dovoljno dobro. Plus ovde je rečeno, tokom ove rasprave, pa razumem i u odnosu na ovaj amandman na ovaj član Predloga zakona da naš amandmanski pristup u odnosu na ovaj predlog zakona nije dobar, nego treba da primenjujemo neki drugi. Mi smo, poštovana gospodo, poštovani ministre, u nekim situacijama primenjivali neki drugi pristup. Na primer, predlagali smo mi ovde i da se usvoji potpuno novi zakon npr. o izmenama Zakona o visokom obrazovanju, kojim predviđamo uvođenje principa akademske čestitosti. Ni to ovde nije prihvaćeno. Dakle, koji god pristup ovde da primeniš, amandmanski, u slučaju ovog predloga zakona npr. člana 12, pošalješ novi predlog zakona o izmenama i dopunama nekog zakona, ne može ni to. To zapravo znači da ovde ne postoji želja da u jednom dijalogu dođemo do najboljih rešenja u zakonima u našoj državi. Nadam se da će to da se promeni. Hvala vam.
Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i prof. Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Suština ovog amandmana, odnosno Predloga izmene zakona je da se u članu 12. stav 3. reči „četiri godine“ menjaju rečima „pet godina“. Mislimo da ta numerička izmena neće doneti nikakav novi zamah, zamajac, energiju u procesu privatizacije. Opet nema dovoljno obrazloženja zašto je promena od četiri na pet godina toliko bitna i toliko važna u ovom procesu. Postoje primeri gde se, kada se odredi mandat funkcionera neke ustanove koji je duži od mandata Vlade, da se to objašnjava time da se time daje neka sigurnost da to nije mandat koji prati samo političku volju jedne vlade, nego se produžava i dalje, van mandata jedne vlade. Praktično, to je opet jedna licemerna mera zato što svaka nova vlada naravno da može da prekine mandat bilo kog organa koji bira vlada i da ga sa pet svede na pola godine, godinu dana ili koliko je već potrebno. Tako da, bilo bi lepo da čujem obrazloženje za ovu izmenu. Ako ono bude adekvatno, ubedljivo, spremni smo da povučemo ovaj amandman, ali bojim se da nećemo dobiti argumente dovoljno obrazložene da prihvatimo ovaj predlog izmene zakona .
Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću, poštovane gošće i gosti iz Ministarstva, mi smo podneli amandman i na član 14. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju. Ovim članom 14. menja se član 13. postojećeg Zakona o Agenciji za privatizaciju i to stav 2. tačka 7. Potom se posle tačke 8. dodaje nova tačka, a potom se menja i stav 3. i onda glasi na odgovarajući način kako ministar Sertić i ljudi koji su njegovi saradnici smatraju da je potrebno. Mi smo predložili da se briše ovaj član 14. i budući da je Vlada nama saopštila da ne postoje dovoljno obrazloženi razlozi, ja onda moram ovde da pokušam još jednom, da pokažem kako su naši razlozi, ja mislim dobro obrazloženi i jasni. Dva argumenta smo mi ključna ponudili za prihvatanje ovog amandmana. Jedan argument tiče se onog osnovnog razloga za koji je Zakon o Agenciji za privatizaciju vezan za Zakon o privatizaciji, a kojim se tvrdilo da se u Srbiji vodi odgovorna ekonomska politika. Mi smatramo da to ne postoji. Imamo neodgovornu ekonomsku politiku. Drugi argument koji mi ovde nudimo vraća nas ponovo na usklađivanje odredaba ovog Predloga zakona sa već postojećim Zakonom o privatizaciji,gde se reklo da ovde imamo obezbeđenu makro-ekonomsku stabilnost. Mi samo navodimo i sutrašnju raspravu, odnosno najavu sutrašnje rasprave kao primer za to da nemamo makro-ekonomsku stabilnost. Ministar je odlučio da nastavi da se brani ćutanjem, vidim sada da su odlučili da ćute i poslanici napredne stranke.
Molim vas poslaniče, nemojte analizirati ljude oko sebe.
U redu, ćutanje razumem kao odobravanje. Hvala vam.
Hvala. Na član 15. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. Evo, odgovora mom kolegi Pavićeviću. To ćutanje krivca je vrlo jasno kada se pogleda suština člana 15. koji jeste i suština ovih izmena Zakona o Agenciji za privatizaciju. Ovim izmenama se uvode dva nova člana kojima se gle čuda, daje nadležnost direktoru Agencije da citiram – obrazuje jednu ili više komisija, znači, još nema ni opredeljenja koliko komisija, jednu ili više. A to su komisije za obavljanje poslova davanja saglasnosti u skladu sa zakonom kojim se uređuje privatizacija, zakonom koji uređuje pravni položaj privrednih društava, zakonom koji uređuje stečaj i zadruge. To znači da direktor Agencije formira komisiju po svom nahođenju uz neke uslove koji su vrlo ostvarivi, tako da ne predstavljaju nikakav ekzempar mudrosti i profesionalnosti. Znači, pravi svoju komisiju koja apsolutno upravlja svim živim što je u procesu privatizacije važno za jedan subjekat. Preko toga ministar nadležan za poslove privatizacije kroz Ministarstvo privrede u članu 15b. obrazuje Komisiju za kontrolu izvršenja obaveza kupca. Time ministar i direktor Agencije za privatizaciju postaju osnovni generatori korupcije. Sve ono što su bile primedbe na sprovođenje postojećeg Zakona o privatizaciji, mešanje politike, mešanje direktora Agencije, ministra u procese privatizacije kroz ova dva člana se legalizuje. Ovo je legalizacija korupcije koja je obesmislila Zakon o privatizaciji koje generički bio dobar, ali ovakvim sprovođenjem koje sada postaje sastavni deo zakona je doveo do toga da privatizacija bude bruka ove države.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, o amandmanu.
Dame i gospodo, narodni poslanici, ne mogu da glasam za ovaj amandman iz prostog razloga što sam čuo obrazloženje zbog čega je u predlogu amandmana navedeno da se član 15. briše. U prvom stavu stoji – za obavljanje poslova, davanje saglasnosti u skladu sa zakonom kojim se uređuje privatizacija, zakon koji uređuje pravni položaj privrednih društava, zakon koji uređuje stečaj i zadruge, direktor agencije obrazuje jednu ili više komisija. Komisija iz stava 1. ovog člana ima pet članova od kojih je jedan predsednik Komisije, u skladu sa zakonom. Član 15. je vrlo jasan. Ukoliko ga izbrišemo ne znam šta ćemo onda dobiti. Mislim da su amandmani isprazni i otprilike neko ne želi da ima tu komisiju. Čak su govorili o članu 15b. kojim se obrazujei komisija za kontrolu izvršenja obaveza kupca. Izgleda da su stare navike čudo, neko drugi izgleda da treba da se brani, nećutanjem. Mi ćemo morati da se branimo vrlo argumentovano, s obzirom da u ranijim privatizacijama u kojima je učestvovao i predlagač amandmana je bilo vrlo čudnih privatizacija, gde obaveze kupca nisu ispunjene, gde su izvršene prave kriminalne grabizacije, na štetu zaposlenih, na štetu građana Srbije, gde je ogromni kapital prešao iz ruku radnika, iz ruku društva, iz ruku građana prešao u korist nekoliko tajkuna, nekoliko prijatelja, vladajućih partija od kojih su neki bili čak i direktori određenih stranaka, pa su kupovali za cela tri evra. Pri tome su imali obavezu da regulišu dugove, te dugove nisu regulisani, nego su im upravni odbori raznoraznih javnih preduzeća pod kontrolom partije, čiji je čovek bio direktor te stranke, opraštali više milionske, više desetina milionske u evrima dugove, kojima su preduzeća bila opterećena i koja su prodata za tri evra. Dakle, navika predlagača amandmana od 2000. do 2003. godine, visokog funkcionera i premijera je bila da se bez ikakve komisije, bez ikakve kontrole vrši privatizacija preduzeća, gde se ogromni društveni kapital prelio iz više hiljada preduzeća za simboličnih reći ću, dva zapeta nešto milijardi evra. Pri tome je bilo neposrednih prodaja, prodaja mimo Zakona o privatizaciji za cele tri milijarde. Dakle, predlagač koji je u to vreme vršio vlast, koji je na takav način privatizovao razne firme, već sam govorio o čudnoj privatizaciji zgrade Ušća na Novom Beogradu, koja je bila veoma kriminalna i koja je prodata firmi koja nije učestvovala na konkursu u prodaji pomenute zgrade, dakle, neko ko je dopustio i pored upozorenja Saveznog javnog pravobranilaštva da kao predstavnik i to za unutrašnje poslove Savezne vlade, dopusti takvu vrstu privatizacije, sada amandmanom sa rečima – briše se, želi da ospori pravo direktora Agencije da izabere komisiju koja će se staratio davanju saglasnosti, a kasnije čak predlaže da se član 15b. briše i da nema nikakve apsolutne kontrole po pitanju ispunjenja obaveza kupca određenog privrednog subjekta. To je za mene neprihvatljivo, kao što je neprihvatljivo reći da ministar treba da se brani ćutanjem. Mislim da prvo mora da nastane krivično delo, a da je ono nastalo za vreme bivše vlasti, pa se onda ono goni, onda se neko brani ćutanjem, pa onda neko treba da dokazuje na kakav način je izvršena privatizacija „Sartida“, zgrade Ušća, „Beopetrola“ itd. Taj neko treba da se brani. Po meni neće moći da se odbrani ćutanjem. To što se nije desilo, nije naša krivica. To je pre svega krivica pravosuđa,tužilaštva koje nažalost nije nezavisno. Jeste nezavisno u sadašnjoj vlasti, ali jeste nezavisno u bivšoj. Hvala.
Hvala. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić i dr Ninoslav Stojadinović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, po amandmanu.
Na ovaj amandman smo imali nekoliko intervencija kao poslanička grupa i krenuću od prvog. Naša ideja je bila da pojasnimo nekoliko stavova u ovom članu, pa smo tako stavili u nastavku stava 1. koji kaže da komisija ima pet članova od kojih je jedan i predsednik, stavili smo – i koga imenuje direktor Agencije, da ne bi bilo nejasno ko imenuje predsednika. Ovako stoji da postoji pet članova od kojih je jedan predsednik, nigde ne stoji kako se on određuje, da li oni sami između sebe ili ih direktor Agencije koji imenuje određuje, mi smo stavili ovo kao jedno pojašnjenje. Zatim smo u uslovima koje treba da ispunjavaju budući članovi komisije dodali još nekoliko stvari, da pored onog što je predloženo u tački 1. da član mora da ima visoko obrazovanje, predvideli smo - i najmanje sedam godina radnog iskustva u struci. Zatim, u tački 2. kaže - da je stručnjak u nekoj od privrednih oblasti, a mi smo dodali – oblasti privatizacije, oblasti pravnog položaja i poslovanja privrednih lica, oblasti stečaja, oblasti pravnog položaja i poslovanja zadruga i dodali smo tačku 5. da član komisije nije vlasnik akcija udela ili imovine strateškog investitora. Pošto tačka 4. govori o tome da budući član komisije ne sme da bude akcionar, vlasnik, udeo ili kupac subjekta privatizacije, smatrali smo da ne sme da bude ni strateškog investitora, ni da ima nikakve veze sa strateškim investitorim. Potpuno je neverovatno obrazloženje za odbijanje ovog amandmana. Znači, naveli smo nekoliko promena a Vlada je odgovorila – amandman se ne prihvata jer nije predviđen „kriterijum stručnosti“,koji se zahteva od člana komisije, što bi potencijalno moglo dovesti do proizvoljnog tumačenja navedenog uslovom. Znači, kriterijum stručnosti postoji u Predlogu zakona Vlade.Tačka 2. kaže – da je stručnjak u nekoj od privrednih oblasti. Samo smo želeli da suzimo i da preciziramo da ta stručnost treba da bude u oblasti privatizacije, pravnog položaja poslovanja privrednih društava, stečaja, položaj poslovanja zadruge. Znači naš amandman upravo preciznije definiše termin stručnosti, a Vlada kaže nije predviđen termin stručnosti. Ovo je sramota sa ovakvim obrazloženjem da se odbijaju amandmani. Molim vas ministre da pre nego što dođete ovde i pre nego što se ovakvi amandmani sa ovakvim obrazloženjem usvoje na Vladi, da ih neko pročita, jer ne znam kako vi možete da branite sada ovo obrazloženje. Hvala.
Po amandmanu Vladimir Đukanović.
Hvala vam uvaženA paredsedavajuća. Ovaj amandman, uz svo poštovanje da je neko imao dobru nameru, ali ne može da se prihvati. Posebno baš zbog tog sužavanja - da li je neko stručan u nekoj oblasti pa se kaže – navodi oblast privatizacije. Sada može da se javi hipotetički neko iz ovih konsultantskih kuća koje su tako pelješile državu time što su neki od njih bili zapravo u Agenciji za privatizaciju, a s druge strane su bili konsultanti. Sada on kaže – jeste, ja sam dugo godina radio na tome, ja sam veliki stručnjak,, a suštinski je svojim savetima upropastio držav, a tu su naravno, poznate ove konsultantske kuće, od „Ces mekuna“ pa nadalje, a vama su veoma dobro poznate. Tako da ovako nešto zaista ne bismo mogli da prihvatimo, jer baš tim sužavanjem se čak i vrši na neki način određena diskriminacija prema određenim ljudima koji su možda tek sada i stasali, pokazali su se u nekim privrednim granama veoma dobro, a sada vi njih sužavate da je to baš oblast privatizacije. Tu može da se javi veliki problem. Videli smo kako su ti naši veliki stručnjaci za privatizaciju upropastili državu i sasvim tim ovako nešto je potpuno neprihvatljivo. Hvala.
Po amandmanu, Ljubica Mrdaković Todorović.
Hvala predsednice Skupštine. Takođe sam i ja saglasna sa prethodnim govornikom da ovaj amandman treba odbiti. Naime, predlog da se za člana komisije bira lice koje je stručnjak u oblasti privatizacije pravnog položaja i poslovanja privrednog društva ili oblasti stečaja, smatram nepotrebnim jer se time postavlja limit pri odabiru kadrova koji kvalitetne i obrazovne kadrove može uskratiti da budu članovi komisije i zato predlažem da se ovaj amandman odbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smata da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom RS. Reč ima Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, drage kolege narodni poslanici, sa koleginicom Dubravkom Filipovski sam podneo dva amandmana. Ono što mi je drago, a vidim da su i druge kolege poslanici uočili da je ovaj član jedan od najbitnijih u ovim izmenama Zakona o Agenciji za privatizaciju. Ono što je takođe važno je da je jedan amandman prihvatila Vlada RS, a tiče se onoga što je važno, a to je da članovi komisije koje imenuje Agencija za privatizaciju, tiče se prodajte privrednih društava, moraju biti u stalnom radnom odnosu Agencije. Zašto je ovo važno i zašto mi je drago da je ministar Sertić prepoznao da je ovo vrlo bitno? Zbog loših iskustava koje smo imali u prošlosti, a ta iskustva se odnose da su tajkuni koji su kupovali firme postavljali svoje ljude u Agenciju za privatizaciju, stavljali ih na ugovor na delu i onda samo da budu u komisiji koja prodaje tu firmu i kada kupe tu firmu ti isti ljudi pređu iz Agencije i danas su zaposleni upravo u tim firmama koje su se prodavale. Zbog toga mi je drago da bar na ovaj način uozbiljimo da ti ljudi koji se nalaze u komisijama moraju biti u stalnom radnom odnosu. Drugi moj amandman, koji sam podneo, tiče se, i moram da kažem da sam na Odboru za privredu povukao, ali mislim da bi trebalo zbog narodnih poslanika da se čuje o njemu, o čemu se tu konkretno radi. U amandmanu sam predvideo da članove koje bira Agencija za privatizaciju, da oni nisu bili ni u upravnim ni u nadzornim odborima kako firmi koje su poslale pisma za preuzimanje privrednih subjekata, tako da nisu bili ni u upravljačkim organima firmi koje se prodaju,odnosno tih privrednih subjekata, a njih je tačno 502, koliko je preostalo, da se ovaj proces završi. Ovo smatram sasvim normalnim i smatram da bi na ovaj način sam postupak do završetka privatizacije bio jasan, javan, transparentan. Međutim, moram da kažem da pre svega na molbu ministra Sertića da jejedan veliki broj kvalitetnih kadrova koji se nalaze, po njegovim rečima i najkvalitetniji u Agenciji za privatizaciju, neki od njih su iz tih firmi, i prihvatanjem ovog mog amandmana bi došlo do toga da bi se njima suzio manevarski prostor da te ljude imenuju ove komisije. To obrazloženje sam prihvatio i zbog toga moram da naglasim da sam juče na odboru ovaj amandman povukao. Hvala puno.
Po amandmanu Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem. Uvaženi gosti i ministre, predloženim amandmanom ukazuje se na navodu manjkavost u proceduri, a ja upravo ukazujem da se ovim zakonom ove manjkavosti i otklanjaju. Dosadašnjim rešenjima bivšeg režima nastali su mnogi problemi u privatizaciji, pa jedan od njih, koji moram danas da pomenem, je preduzeće „24. septembar“ iz Užica, subjekat privatizacije u restrukturiranju. Zato želim ministre da vam kažem da za ovo preduzeće zaista postoji šansa da se problem koji dugo postoji uspešno reši. Postoji informacija o zainteresovanosti pojedinih investitora, potencijalnih kupaca za privatizaciju u restrukturiranju i ono što želim da znate jeste da ovo preduzeće ima zaista velike potencijale za sve one koji žele da afirmišu proizvodnju elektroenergetskih objekata i postrojenja. Još jedna stvar koja je jako bitna, da je to jedino preduzeće u Srbiji koje ima mogućnosti za izgradnju zaštitnih ograda putne mreže. Još jedna jako bitna informacija, da su upravo zaposleni u tom preduzeću konstruisali mašine da mogu da proizvode te zaštitne ograde. Iz tog razloga smatram da ovom preduzeću treba dati šansu i da će se podjednako sa drugim preduzećima u restrukturiranju naći, da tako uslovno kažem, u procesu privatizacije. Zahvaljujem.
Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Biljana Hasanović Korać. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovana predsednice. Gospodine ministre, i ovaj amandman je odbijen sa potpuno neverovatnim obrazloženjem. Da bi bilo jasno, mi smo ovim amandmanom predvideli da se Komisija za kontrolu izvršenja obaveze kupca odnosno strateškog investitora iz zaključenih ugovora u postupku privatizacije, da se ta Komisija u skladu sa članom 15a. imenuje na predlog direktora Agencije, pošto je u Predlogu zakona predviđeno da to radi ministar za poslove privrede. Vlada odbija ovaj naš amandman sa sledećim obrazloženjem: „Amandman se ne prihvata s obzirom da se radi o Komisiji koja zahteva učešće predstavnika različitih ministarstava – što mi uopšte nismo dovodili u pitanje ovim amandmanom – a zbog kompleksnosti pitanja koja su predmet odlučivanja i potrebe za stručnim izjašnjavanjem od strane navedenih lica u čijoj su nadležnosti pitanja koja su od značaja za odlučivanje o daljim postupanjima u vezi sa izvršenjem ugovora“. Nešto ne valja sa ovom rečenicom, fali poenta. Zašto je naš predlog odbijen? Šta u našem predlogu nije dobro? Naš predlog je u skladu, čini nam se, sa članom 5. ovog zakona, koji definiše obaveze Agencije. Između ostalog, član 5, kaže – menja se član 10, koji glasi: „Ispunjenje obaveza, to su poslovi kontrole postupka privatizacije, Agencija proverava ispunjenje obaveze kupca iz ugovora o prodaji kapitala ili imovine, ispunjenje obaveze strateškog investitora iz ugovora o strateškom partnerstvu, usklađenost programa“ itd. Znači, upravo je Agencija nadležna za posao kontrole i mi smatramo da je direktor Agencije taj koji treba da imenuje Komisiju. Odjednom se ovde pojavljuje ministar. Nema obrazloženja o odbijanju, zašto je to baš ministar a ne direktor Agencije, nego ova nesuvisla rečenica koju ne možete da uhvatite ni za glavu ni za rep. Molio bih nekakav odgovor koji će da obrazloži ovo obrazloženje, jer je ono potpuno neshvatljivo. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Na osnovu konsultacija sa kolegama koji su sudelovali u pisanju ovog odgovora, namera člana 15b. je da se na nivou višem od Agencije imenuje ta komisija, pošto ona treba da kontroliše. Zato je to u nadležnosti ministra. Znači, to je nivo nadzora ovde, da se kontroliše izvršenja obaveze kupca. Zbog toga je to dato u nadležnost na višem nivou, ministru nadležnom za poslove privrede. To je obrazloženje i samo je to trebalo da stoji u obrazloženju. Izvinjavam se, ovo je neka greška koja je nastala u tekstu obrazloženja. Znači, jedino obrazloženje je da je ovde namerno stavljeno to u nadležnost ministra, da bi se na višem nivou i objektivnije određivala komisija za kontrolu. Dok ste govorili, nismo uspeli dovoljno brzo da reagujemo. Nemamo nikakav problem sa suštinom vašeg predloga za član 15a. koji ste malo pre pročitali. Imali bismo potrebu da sa vama diskutujemo oko onog što je napisano oko stručnosti, jer je problem kako da se to primeni u praksi. Prema tome, ako biste bili spremni da u konsultaciji sa članovima redigujete tekst oko stručnosti, da se precizira kako se to određuje, spremni smo da prihvatimo vaš amandman na član 15a. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković.
Poštovana predsednice, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, odmah u startu mogu da kažem da se ovaj amandman ne može prihvatiti, iz prostog razloga što smo prethodnim Zakonom o Agenciji za privatizaciju toliku štetu naneli ovoj državi da nemamo više šta ni da prodamo a ni da napravimo restituciju. O čemu se radi? Sva vlast je bila u Agenciji za privatizaciju. Navešću neke primere koji su friški. Bio sam u Agenciji za privatizaciju i nagovestio da postoji mogućnost proverenih i ne baš tako sigurnih, ali sigurno da postoje neke pronevere u jednom preduzeću u Novom Sadu, gde zastupnik kapitala nije pokušao ni na jedan način da zaštiti firmu koja se zove „Bačka put“. Dakle, ta firma u poslednjih dve-tri godine, po nekim analizama i papirima je negde sklonila oko dva miliona evra. Sredstva su nestala. Gde su nestala, da li u rukama pojedinih ljudi iz te firme ili ne znam na koji drugi način, nestala su. Otišao sam u Agenciju za privatizaciju i razgovarao sa njima i tražio da zastupnik kapitala tog preduzeća koji neće da se angažuje niti da prosledi neku krivičnu prijavu, a Agencija za privatizaciju je praktično zastupnik kapitala svih ostalih firmi a ne zastupa te firme. S obzirom da su slali kontroli, nisu ništa našli i tako je to sad ostalo. Sad će doći vreme da se proda firma, a niko neće tražiti gde se nalaze dva miliona evra. Zamislite koliko takvih firmi ima koje su raskinule ugovore sa kupcima tih firmi i postaju državna preduzeća, šta se sve i koliko moglo izgubiti sredstava odnosno dinara. Ne može se prihvatiti ovaj amandman, iz prostog razloga zato što menja kompletnu koncepciju izmene i dopune Zakona o privatizaciji. Cilj ove Vlade je da Agenciju za privatizaciju promeni na takav način da se ovim izmenama Zakona o Agenciji za privatizaciju stvaraju uslovi za regulisanje i izmenama ovlašćenja Agencije za privatizaciju, ne bi li se oslobodila Agencija za privatizaciju da ne bude stečajni upravnik u tim preduzećima, već da zastupa poverioce u procesu privatizacije. U stečajnom postupku, sad se radi o onim sredstvima o kojima govorim da zamislite koliko ima, 500 i nešto preduzeća koja su za prodaju i koja su u restituciji oko 153 preduzeća. Mi danas ne bismo imali nijedan dinar u budžetu i bili bismo u minusu, da smo radili kako treba. Tu okrivljujem i Agenciju za privatizaciju, a i Vladu i onog ministra koji su zastupali sve radnje u Agenciji za privatizaciju. Dakle, u stečajnom postupku, Agencija za privatizaciju dobila je ulog u stečajnom postupku i postupku privatizacije, tako da bi se ovim postupkom završilo 153 preduzeća u restrukturiranju i da se privatizuju 419 preduzeća u toku 2014. godine. Time bi se oslobodio budžet 750 miliona dolara. Zamislite sad, a to se sa ovim predviđa, ako se sve ovo ispuni, da ćemo u 2015. godini ostaviti 750 miliona u budžetu. To je koncept i cilj ove izmene i dopune Zakona o privatizaciji. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, po amandmanu.
Da, po amandmanu. Obrazloženje za odbijanje amandmana koje je dao ministar sad zvuči…
Samo momenat. Molim predstavnike Vlade ili da sednu, ili, jer je malo neuobičajena situacija.
U redu je. Ovo je prihvatljivo. Možemo da se slažemo ili ne, ali je suvislo i pokazuje da se radi o dve različite koncepcije. Što se tiče sugestije za ovaj prethodni amandman, na prethodni član, Vlada je predvidela stručnost kao kriterijum, mi smo je samo malo definisali, tako da mi nemamo problem sa tim, ali bojim se da sad poslovnički, s obzirom da nije prihvaćen naš amandman, ne znam kako možemo dalje da intervenišemo. Hvala.
Ministre, da li želite da se izjasnite, pošto vidim članove vašeg tima kod poslanika?
Hvala lepo. Znači, moj predlog je bio - obrazloženje se prihvata za član 15b. Hvala. Kod predloga za član 15a. prvi predlog iz stava 1. je potpuno prihvatljiv, koga imenuje direktor Agencije, potpuno prihvatljiv amandman. Kod tačke 2. upravo amandmanom pažnja je skrenuta na to da se ova formulacija – da je stručnjak u nekoj od privrednih oblasti, dodatkom oblasti privatizacije i oblasti pravnog položaja i poslovanja privrednih društava, oblasti stečaja, oblasti pravnog položaja i poslovanja zadruga, time je skrenuta pažnja u stvari na nedostatak u prvobitnoj formulaciji. Zamolio bih ako možete da zajednički dođete do formulacije da podnesete poseban amandman, onda je on prihvatljiv savršeno.
Ne možemo da pređemo na sledeći amandman dok god ne raščistimo da li prihvatate ili ne. Mi ne možemo sada da dalje radimo.
Pa, ne znam. Malopre smo imali takvu situaciju.
Ali ste prihvatili.
Prihvatio sam, ali ovde nismo odreagovali, pošto smo se konsultovali.
Da li prihvatate amandman? Samo morate u mikrofon reći.
Prihvatam amandman uz dopunu da se precizira tačka 2.
Ne može tako. Možete da prihvatite ovaj amandman koji je podnet, ili ne.
Prihvatam amandman koji je podnet.
Prihvata amandman ministar. Hvala. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i Branka Karavidić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Naš amandman, naše poslaničke grupe, na ovaj drugi deo člana 15b. je bio prvo da se definiše ko imenuje predsednika komisije? S obzirom, da smo mi smatrali da celu komisiju treba da imenuje direktor Agencije, mi smo predvideli da i predsednika komisije imenuje direktor agencije, a onda smo u nastavku, u stavu 4, da kažem definisali da, kako je ovde stajalo, da su tri predstavnika iz ministarstava, pa su nabrojana tri ministarstva. Mi smo samo predvideli po jednog predstavnika svakog ministarstva koja su ovde pobrojana. Da ne bude tri iz tri ministarstva, pa da onda sva tri budu iz finansija, a da nema nikog iz privrede, odnosno iz ministarstva za poslove rada, zapošljavanja i socijalnih pitanja. Razumem, s obzirom da ministar nije prihvatio naš prethodni predlog da direktor Agencije imenuje ovu komisiju, onda ovo obrazloženje kud i kamo ima smisla, kojim je odbijen ovaj amandman, jer on na kraju kaže – nije jasno zašto bi direktor Agencije predlagao komisiju, to je bilo vezano za prethodni amandman. Mi i dalje mislimo da je bolje da ovu komisiju imenuje direktor, a da ostane ovako kako je predloženo zakonom, da od pet članova dva su iz reda zaposlenih iz Agencije, a tri predstavnika ministarstva. Sad mi je makar jasno zašto se amandman ne prihvata. Hvala vam.
Po amandmanu, Ljubica Mrdaković Todorović.
Hvala predsednice. Gospodine ministre, nesporna je kontrolna funkcija Agencije za privatizaciju, ali ona je na to obavezna po sili zakona, odnosno po opisu posla kojim se bavi. Znači, svako kada nešto radi, mora da zna šta radi i da vodi računa o tome da se poštuje zakon. Ovaj član zakona ima za cilj da uspostavi, kako sam razumela, dodatnu kontrolu rada Agencije u oblasti izvršenja obaveza kupca i strateškog partnera, ali, od strane ministra, odnosno lica koje on odredi ili imenuje. Ukoliko bi Agencija obavljala poverene poslove i njen direktor obrazovao komisiju kao kontrolno telo. Nisam baš sigurna da bi tu bilo prave kontrole. Zato smatram da takvu komisiju treba da formira ministar kako bi se sačuvala i očuvala njena nezavisnost u radu u odnosu na čelnike agencije i ostvarila prava svrha nadzora i kontrola rada agencije. Zato smatram da predloženi amandman treba odbiti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po amandmanu. Izvolite.
Moram da priznam, sad sam malo i u dilemi, jer ako je duh tih izmena i dopuna ovog zakona upravo to da se baš ne dozvoli agenciji do sada da imenuje direktora, da bude potpuni gospodar privatizacije, nego smo to sada dali ministru, ne može se ovako nešto prihvatati i tražiti da to sada radi direktor agencije. S tim u vezi, zaista, nisam neko ko je spreman da ovako nešto prihvati, tim pre, evo navešću vam primer, a stalno ga navodim. Imamo situaciju konsultantske kuće koje su savetovale Agenciju za privatizaciju, a ujedno su imale svoje ljude koji su tamo radili. Sada zamislite da njima omogućite da neko od njih bude tako direktno agencija i on gospodari čitavom privatizacijom. Zato sam protiv ovako nečega i dobro je što je Vlada odbila ovaj amandman. Apsolutno sam za to da jedino može ministar da obrazuje komisiju. Tako da bih vas zaista zamolio da o ovome povedemo računa i apsolutno podržavam, gospodin Tošković, je to jako lepo obrazložio, da se ovakva amandman odbije. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Malo pre rekoh da imam primedbi na Agenciju za privatizaciju od njenog postanka do današnjeg dana, s obzirom da su ministri bili oni koji su bili i s obzirom da nam je privreda takva kakva jeste. Dakle, od 2005. godine privatizovano je negde oko 1400 preduzeća, 346 su raskinuti ugovori. Iz prostog razloga što Agencija za privatizaciju niti je imala stručne ljude, niti je razmišljala o prodaji preduzeća kome ih prodaju, da li su solventni ti kupci ili nisu, nego su išli prema rodbinskoj vezi, davali preduzeća, uništavali preduzeća i sada se traži da se ponovi to. Imam utisak da se to traži od ljudi koji imaju tamo neke svoje ljude koji još rade u toj Agenciji za privatizaciju. Po meni bi trebalo, da se ja pitam, Agenciju za privatizaciju iz korena promeniti, da li se to može uraditi sa nekim novim ljudima, jer tu ipak treba, kao što je neko rekao, iskustvo dobro i veliko, jer nam ta agencija na čelu sa ministrom prethodnim koji je bio je ogromnu štetu nanelo ovoj državi od 1400 i nešto preduzeća da mi od njih dajemo subvenciju oko 750 miliona dolara svake godine. To su ogromna sredstva. Zamislite, to je i intencija Vlade i njenog predsednika Aleksandra Vučića, da se nešto uradi, da se u ekonomiji nešto promeni, a promeniće se sa ljudima koji su na svojim mestima i koji znaju svoj posao. Ovako da se direktor agencije koji će da vedri i da oblači, kako će se prodavati i koju će komisiju da formira, šta će da bude sa tom komisijom, to je nelogično i zato se ovaj amandman ne može prihvatiti.
Poštovani poslanici, primili ste ostavku narodnog poslanika Dragana Đilasa na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ove ostavke koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština u smislu člana 88. stav 3. i 4. istog zakona konstatuje prestanak mandata narodnom poslaniku. U skladu sa tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stav 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika Narodna skupština na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koju je izabran narodni poslanik Dragan Đilas, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonom o izboru narodnih poslanika izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Nastavljamo raspravu po amandmanu. Reč ima, narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, prosto sam morao da se javim i da podržim ovo što su rekli gospodin Vučeta kolega i gospodin Đukanović. Zašto je ovo važno? Mi smo juče oko ovoga raspravljali na Odboru za privredu. Vladu je tamo zastupao ministar Sertić. Uvaženi kolega koji je podneo amandman nije ni došao da te amandmane brani na Odboru. Ja sam kao pozicioni poslanik upitao oko svega ovoga što je gospodin Vučeta kolega primetio. Mi menjamo zakon da bismo u jednom delu razvlastili Agenciju za privatizaciju, jer da je bilo dobro mi uopšte u ove izmene Zakona ne bismo ni ulazili i sada gospodine ministre vi prihvatate amandmane, a juče gospodin Sertić na Odboru za privredu taj isti amandman ne prihvata na moje pitanje. Sada mi hoćemo vas da podržimo u ideji da, pre svega, Ministarstvo ima kontrolnu funkciju i da ministar privrede bude taj koji će davati konačnu reč oko svega što se tiče kontrolnog mehanizma, a mi sada, ako ćemo se vraćati ponovo u priču da Agencija i direktor Agencije, imaju veću ulogu od samog Ministarstva, onda se mi nešto u ovoj priči ne razumemo. Zato vas molim gospodine Vujoviću da prosto, ili je ovde trebao danas da sedi ministar Sertić, ili se mi ovde nešto ne razumemo. Uvaženi kolega koji nažalost sada nije u sali, ja sam juče na Odboru za privredu upravo diskutovao ili debatovao oko njegovog amandmana. On nije došao ni da ga brani. Ministar Sertić je rekao da takav amandman nije prihvatljiv i sada mi ovde dolazimo u priču da se to prihvata. Sada nama nije jasno da li se to prihvata, ili se ne prihvata. Molim vas da se ova situacija razjasni.
Ministar Vujović.
Mislim da se nismo razumeli ovde. Ja sam za 15b, rekao da je neprihvatljivo i da ministar ostaje nadležan. Prema tome, 15b je bio predlog da se stavi „direktor agencije“, to nije prihvaćeno. Ja sam rekao da se to odnosi na 15a, gde je reč samo o tome o stručnosti komisije, gde se dodaje peti član, gde se znači u 15a, u prvom delu dodaje se stav – „i koga imenuje direktor Agencije“, a kasnije se dodaje kod kriterijuma u tački 1. dodaje se „sedam godina radnog iskustva u struci“, to je ona prva komisija pod 15a, a ne 15b. U tački 2. dodaje se posle teksta „da je stručnjak u nekoj privrednoj oblasti“, dodaje se „oblasti privatizacije i oblasti pravnog položaja i poslovanja privrednih društava, oblasti stečaja, oblasti pravnog položaja i poslovanja zadruga“ i dodaje se tačka 5. – „da nije vlasnik akcija, udela ili imovine strateškog investitora“. Prema tome, samo u tom delu sam se složio, zato što postoji racionalna osnova, od 15b se nismo složili i taj amandman nije prihvaćen. Izvinjavam se zbog nesporazuma.
Ušlo je sve u zapisnik, ministar je tačno rekao koji amandman je prihvaćen, a koji je neprihvatljiv, tako da je sve jasno i ja vam zahvaljujem. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Dubravka Filipovski. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti i gošće iz Ministarstva, evo prilike da Vlada prihvati još jedan amandman u okviru naše današnje rasprave. Nas dvojica, Zoran Živković i ja smo predložili amandman na član 16. Predloga zakona o Agenciji za privatizaciju. U članu 16. piše prema predlogu Vlade sledeće – u članu 17a stav 1. posle reči „Fonda“ briše se zapeta i reči „u skladu sa propisima kojima se uređuje ta evidencija“. Mi smatramo da stav 1. treba da ostane upravo ovakav kakav jeste, da se briše predlog u članu 16. koji je poslala Vlada. Naša argumentacija je, poštovana gospodo i gospodine Vujoviću, pre svega, sledeća, smatrali smo da je bilo neophodno i da je bilo dovoljno vremena od momenta kada je Zakon o privatizaciji stupio na snagu da se sagledaju neki efekti tog zakona, da se razmisli o tome da li je zaista novi zakon o privatizaciji uz argumentaciju, koja je postojala kada smo raspravljali o tome kao Predlogu zakona, bila dobra? Druga stvar o kojoj ja mislim da je trebalo da se razmisli tokom dva meseca i nešto dana jeste da li su ipak neka rešenja u tom zakonu bila loša kao što smo mi i navodili u našoj raspravi ovde kada smo zajedno diskutovali u Predlogu zakona o privatizaciji. Umesto da se ovo vreme koje je proteklo iskoristi za jednu vrstu i preispitivanja, da li je sve urađeno kako treba, ja zaključujem i na osnovu stava Vlade i na osnovu obrazloženja, da nije urađeno to, nego sada hoćemo prilagođavanje jednom nepotrebnom zakonu. Nadam se da ćete usvojiti naš amandman.
Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. Evo da vam pročitam tekst izmene koju je predložila Vlada. Član 17b briše se. Toliko o tome šta je besmisleno, naravno da je moguća ovakva intervencija na zakon i reč „briše se“ je uobičajena forma u intervenciji, bila u predlaganju zakona, bilo u amandmanu na neki zakon. Međutim, šta je suština, šta se briše? Briše se tekst – Agencija je dužna da u sredstvima javnog informisanja i na sajtu Agencije dva puta godišnje, zaključno sa 30. junom, odnosno 31. decembrom tekuće godine za tu godinu i tu informiše građane o vrednosti imovine Fonda, strukture imovine Fonda i ostalim podacima od značaja za formiranje cene akcija. Šta je poenta? Zašto Vlada ovim predlogom i izmenama, brisanjem ovog člana koji je jedan zračak javnosti u radu, zašto se briše i to malo svetla koje se baca na ovaj vrlo tamni deo društvenog života Srbije? Ne postoji nikakav razlog da se od javnosti krije bilo šta što Vlada radi ili neka agencija čiji je osnivač Vlada, naprotiv to je ustavna i zakonska obaveza svake Vlade, pa i Vlade Aleksandra Vučića, bez obzira na zatamnjivanje medija, na načine o kojima neću danas da govorim i to već Srbija zna i nema potrebe da o tome govorim, to je već dominantna tema i utisak meseca i godine, a ne samo nedelje. Pitanje je zašto se briše ovaj član zakona? On se briše kao deo ideje da se proces privatizacije, proces rada Agencije za privatizaciju, potpuno zatamni, što je učinjeno i ovim čudnim komisijama, koje bira direktor Agencije za privatizaciju.
Prošlo je vreme. Vladimir Pavićević, po amandmanu, trošite vreme..
Tako je. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću, poštovane gošće i gosti iz Ministarstva, hteo bih da pokušam još jednom da ubedim, ako ne ministra Vujovića, a onda narodne poslanike, pre svega iz Napredne stranke, npr. jer bilo je ovde nekih glasova na osnovu kojih je, čini mi se, moglo da se zaključi, da je moguće da danas mi ovde kao deo zakonodavnog tela, nastupimo zajednički prema Vladi, da se u nekom trenutku suprotstavimo nečemu što je nečiji predlog ili stav Vlade. Ja mislim da je prilika za to upravo naš amandman na član 17. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju. Dakle, nudim tri argumenta, poštovana gospodo, da ovde prihvatimo ovaj amandman. Argument broj jedan – ministarstvo je u obrazlaganju neophodnosti da se usvoji ovaj predlog zakona navelo da sadržinu Zakona o Agenciji za privatizaciju treba da uskladimo sa novousvojenim Zakonom o privatizaciji, a on je usvojen početkom avgusta tekuće, dakle, 2014. godine. Naše mišljenje je bilo, ja mislim da se vremenom to i potvrdilo, da je taj Zakon o privatizaciji potpuno nov bio nepotreban, već da je bilo dovoljno da se naprave izvesne izmene postojećeg Zakona o privatizaciji i da se dogovorimo oko toga, da se u ovoj Skupštini usvoji Predlog zakona u izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, a ne potpuno novi, plus mi smo u diskusiji ovde i sigurno se gospodin Vujović i seća, saopštili da samom Zakonu o privatizaciji, sada postoje neka rešenja za koja smatramo da su veoma loša. Budući da je to bilo tako, onda ja smatram da ovo vezivanje Zakona o Agenciji za privatizaciju sa Zakonom o privatizaciji daje za pravo nama da strašno sumnjamo u valjanost ovih rešenja o kojima danas ovde raspravljamo. Drugi argument, gospodine Vujoviću i poštovani narodni poslanici, pre svega povodom amandmana na član 17, ako se sećate kada smo čitali razloge za usvajanje Zakona o privatizaciji, a danas ovaj zakon vezujemo i u članu 17. za taj zakon, onda je tamo stajalo da Vlada primenjuje jednu odgovornu ekonomsku politiku, da je obezbeđena makroekonomska stabilnost i da su to sve neki uslovi da se usvoji novi Zakon o privatizaciji sa kojim sada treba da bude usklađen i Zakon o Agenciji za privatizaciju. Mislim da ovde nema ni jedne osobe koja nije sigurna u to da se vodi neodgovorna ekonomska politika i zahvalan sam gospodinu Vujoviću što i sam kaže da je sutra, sutrašnja sednica prilika, ja mislim, da se potvrdi to u našoj raspravi o rebalansu budžeta. Druga stvar, makroekonomska nestabilnost je ovde prisutna i ja verujem, pamtim ovu raspravu danas ovde, a sutra kada se budemo sreli da govorimo o rebalansu budžeta samo da se podsetimo toga, to je drugi argument zbog kojeg ja smatram da ovaj predlog zakona ne treba prihvatiti ili makar da se usvoji naš amandman na član 17. Predloga zakona o Agenciji za privatizaciju. Poštovana gospodo imam treći argument na osnovu kojeg smatram da zaslužujemo podršku da se usvoji ovaj amandman. Treći argument tiče se jednog uslova delovanja Agencije za privatizaciju i nastavka privatizacije u Srbiji, a ta stvar, taj neophodni element je pravna sigurnost, poštovana gospodo. Ne samo da imamo neodgovornu ekonomsku politiku, da imamo makroekonomsku nestabilnost, nego mi sada živimo u uslovima pravne nesigurnosti. Kako drugačije gospodine Vujoviću da tumačim izjavu ministra pravde koji treba valjda najviše da vodi računa o pravnoj sigurnosti, kada je rekao da je nekim ljudima iz Agencije za borbu protiv korupcije, da su im ruke duboko u medu i da čeka to da nam kaže do onoga momenta kada se pomene njegovo ime. Ako su nekome ruke duboko u medu, to znači da je u pitanju neki strašni kriminal, a ministar pravde ne reaguje na taj kriminal, odnosno reaguje tek kad se negde pojavi njegovo ime. Poštovani gospodine Vujoviću, ja ovaj premer vezujem za jednu strašnu pravnu nesigurnost u kojoj živimo i zahtevam da još jednom razmislite i da se prihvati naš amandman na član 17.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja se bojim da nezavisni poslanici nisu do kraja pročitali član 17. Predloga zakona. Dakle, ova odredba se briše zato što informacije o hartijama o vrednosti su se odnosile samo na hartije od vrednosti koje idu na tržište. S obzirom da je ta obaveza novim Predlogom zakona prestala da važi, iz tog razloga građani ne mogu da budu informisani o hartijama od vrednosti koje ne idu na tržište. Obaveza je bila samo da se informacije pružaju koliko sam ja razumeo, a ministar neka me ispravi ukoliko nisam u pravu, ta obaveza se odnosila samo na akcije koje idu na tržište, a novim Predlogom zakona te akcije ne idu na tržište i ne možemo obaveštavati građane o onome što se ne dešava. Možemo da ih obaveštavamo samo o onome što se dešava, što je bila zakonska obaveza pre usvajanja, odnosno pre ovog predlaganja zakona, pošto predlog definiše da te hartije ne idu više na tržište hartija od vrednosti, s time obaveza postaje bezpredmetna i stoga je i ministarstvo predložilo da se ta obaveza izbriše, jer bi bila rogobatna ukoliko bi bila ostala ugrađena u zakon. Ono što mene čudi što o informisanju pričaju ljudi koji su za vreme kada su rasprodavali imovinu, recimo, „Sartida“, kad su započeli rasprodaju imovine i objavili tender za recimo, „DIN“ i „DIV“ koji su u vreme kada su to činili zabranili nekoliko novina. Zabranili su opozicionu štampu, da ne bi slučajno pisala o privatizaciji „Sartida“. Dakle, sada neko traži da bude informisan o nečemu što se ne dešava novim Predlogom zakona, a u vreme dok je vladao nije mu bilo sporno da zabrani novine, da se građani ne bi slučajno informisali, opozicione novine, i to čim je došao na vlast, dakle, čim je preuzeo Vladu Republike Srbije, da se slučajno građani ne bi kroz opozicione novine informisali o privatizaciji „Sartida“ koje je izvršeno mimo svih zakonskih pravila u to vreme. Započeta je privatizacija imovine „DIN“ fabrike duvana u Nišu, započeta je privatizacija fabrike „DIV“ industrije duvana u Vranju. Interesantno je da je sve urađeno posle posete tadašnjeg premijera Americi. Interesantno da su sva tri preduzeća, čija je privatizacija obavljena za vreme vanrednog stanja ili je započeta za vreme vanrednog stanja, da je ta privatizacija izvršena u korist američkih firmi. U to vreme su zabranjene najmanje nekoliko novina, opozicionih novina, a čak koliko se sećam, zabranjeno je rasturanje Podgoričkog „Danas“, dakle jedne strane štampe, jednog stranog lista…
Molim po amandmanu.
Po amandmanu govorim. Amandman predviđa informisanje i čovek koji hoće da bude potpuno informisan u vreme svoje vladavine, u vreme privatizacije najvećih srpskih firmi je zabranio čak i opozicione novine. Hvala.
Pošto smo završili pretres po amandmanima, zaključujem… (Zoran Živković, s mesta: Nismo, imam pravo na pet minuta.) Samo da proverim, možda ste u pravu. Imate tri minuta, potrošili ste dve minute. (Zoran Živković, s mesta: Kako sam potrošio dve minuta?) Tako što ste govorili, elektronski ovde imamo vreme, možete doći ovde da proverite pošto više ne računamo sami, možete samo sa mašinama da se raspravljate. Imate tri minute, želite li da iskoristite sada? (Zoran Živković, s mesta: Sada.) Zoran Živković, tri minute, izvolite.
Niste u pravu, ali to ću da vam objasnim drugom prilikom.
Ne, mašina nije u pravu.
Istorija privatizacije, a tiče se i ovog člana 17. je počela početkom devedesetih godina i krajem sa dva loša zakona koji su samo započeli proces privatizacije. Ozbiljna privatizacija je započela zakonom o privatizaciji 2002. godine. Prve godine je donet, počeo je da stupa na snagu 2002. godine do 2004. godine. Do početka 2004. godine se radilo po tom zakonu bez bilo kakvih primedbi, bilo koga, to je zlatno vreme, „Periklovo doba“ srpske privatizacije. Svedok tome, kao ekspert svetske banke i kao prijatelj Srbije je i ministar Vujović koji je vrlo dobro bio upoznat sa većinom toga što se desilo. Nakon toga, od 2004. godine do danas počinje revizija zakona, demonizacija procesa privatizacije, kriminalizacija i sve ono što je opisano u 24, 224, ne znam koliko već, loših privatizacija. Osnovna poenta svih, želja svih potonjih vlasti od 2004. godine do danas je bila demonizacija Zakona o privatizaciji i privatizacije, a istovremeno korist lična, koruptivna korist od istog tog zakona koji nije bitno menjan. Opšte neznanje je šireno, tako da sada vidimo i danas u ovom sastavu parlamenta poslanike koji ne znaju da je nemoguće vršiti privatizaciju zgrade „Ušće“. „Ušće“ je prodato kao nekretnina, a ne kroz proces privatizacije, pre Zakona o privatizaciji, da „Sartid“ nije prodat po Zakonu o privatizaciji, nego odlukom suda, što nema nikakve veze sa privatizacijom, da recimo „Beopetrol“ nema nikakvih primedbi na ono što se desilo 2003. godine sa tom privatizacijom, nego su problemi nastali 2005, 2006. godine, kada je promenjen zakon. Imamo sada kroz član 15a, 15b i 17b pokušaj da se ta kriminalizacija procesa privatizacije legalizuje i ova četiri člana zakona su doneta samo i isključivo zbog toga. Imamo dalje nerazumevanje onoga što se dešava. Gospoda Vučeta Tošković i Dragan Jovanović, koji me sada ne čuju, su bili protiv toga da direktor Agencije za privatizaciju …
Morate da se obraćate meni.
… bira komisiju, ali su bili protiv toga, misleći da je to amandman kolege iz opozicije. To je Predlog zakona, to je predlog koji je dao predlagač. Vi ste rekli da ste protiv toga. Posle ste se složili sa nemuštim obrazloženjem. Privatizacija je neminovnost kao posledica onoga što se desilo posle 1945. godine. To nije prirodan proces.
Zahvaljujem. Utrošili ste vreme. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Borislav Stefanović, Goran Ćirić, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine ministre, poštovane koleginice i kolege, član 17. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o pravu na besplatne akcije glasi – osnivač javnog preduzeća Elektroprivreda Srbije Beograd dužan je da obezbedi da ovo preduzeće promeni pravnu formu i svoj osnovni kapital iskaže u akcijama određene nominalne vrednosti na osnovu korigovane knjigovodstvene vrednosti kapitala do 31. decembra 2016. godine. Naš predlog amandmana je – član 17. se briše. Mislimo da je važno obrisati ovaj član iz Predloga zakona, jer je besmisleno da Republika Srbija preko zakonodavnog organa vlasti sama sebi nameće obavezu koja se podrazumeva po aktuelnim zakonima Republike Srbije. Dakle, i model procene vrednosti kapitala na bazi korigovane knjigovodstvene vrednosti ne postoji već deset godina, jer je tada izvršeno usaglašavanje sa međunarodnim knjigovodstvenim standardima. Vezano za ovaj član, postoji više pitanja. Republika Srbija ima svoje predstavnike u organima upravljanja javnih preduzeća, u institucijama Republike Srbije i u Vladi. Zakonodavna vlast je donela Zakon o javnoj svojini, Zakon o javnim preduzećima i Zakon o privrednim društvima, što predstavlja pravnu osnovu za sprovođenje prethodnih radnji uređivanja odnosa javnih preduzeća i svojinskih i obligacionih, organizacione strukture itd. Posebno sam siguran i voleo bih da čujem odgovor na to pitanje, da je model korigovane knjigovodstvene vrednosti najsrećniji, imajući u vidu da je njegova suština imovina umanjena za obaveze. Kao i u slučaju drugih javnih preduzeća, potrebno je prethodno ustanoviti da li je imovina preneta sa Republike Srbije na javna preduzeća i shodno kom metodu je procenjivana. Znamo da smo ovde donosili Zakon o produženju roka za implementaciju i realizaciju Zakona o javnoj svojini. Mislim da je vrlo važno da se istakne upravo ta potreba i obaveza svih javnih preduzeća, tako i Javnog preduzeća EPS da sprovede ovaj zakon u određenom roku, pa ga nije potrebno posebno naglašavati u ovom članu. Hvala.
Hvala. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predlogazakona u pojedinostima. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Vlada i Odbor finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Vlada i Odbor finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Zahvaljujem. Članom 6. kojim pokušavamo da izmenimo ovaj zakon suštinski se u Predlogu zakona o utvrđivanju javnog interesa, vezano za „Transbalkanski koridor – prva faza“, smatramo da ne može da se popravi ovaj član zakona, sem, nažalost, brisanjem. Da je moglo na bilo koji način da se izmeni, mi bismo zaista to drage volje pokušali. Smatramo da se članom 6. u potpunosti oduzima Ustavom zagarantovano pravo građanima na imovinu i slobodno raspolaganje tom imovinom, jer ih navedeni član predloga u potpunosti isključuje iz postupaka oko te iste imovine. „Elektromreže Srbije“ i državni organi raspolažu privatnom imovinom građana bez znanja, bez volje i bez bilo kakvog uticaja stranaka u samom postupku, tj. građana u ovom smislu. Kako drugačije protumačiti ovaj član, koji kaže da o predlozima za eksproprijaciju, u skladu sa odredbom ovog zakona, nadležni organi postupaće po pravilima skraćenog upravnog postupka, tj. dostavlja se na izjašnjenje sopstveniku nepokretnosti, koji je dužan da se izjasni u roku od pet dana od dana prijema predloga, a on donosi rešenje bez saslušanja stranaka. Dakle, oni na ovaj način apsolutno, po našem mišljenju, u svojim rukama drže i nož i pogaču i mogu sami potpuno, bez korišćenja prava građana na bilo kakav pravni lek ili postupak da određuju ko će gde, na kojoj parceli „Elektromreža Srbije“ da gradi ovaj sporni dalekovod. Hvala.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. U celom ovom Predlogu zakona najspornija je ta čudnovata uloga koju javna preduzeća „Elektromreže Srbije“ ima u celom ovom zakonu. Mrzitelji reformi bi verovatno rekli da je poprilično sumnjivo to što je direktor javnog preduzeća kum Aleksandra Vučića u svetlu sveopšte departizacije javnih preduzeća, a konkretno u ovom članu 6, a to se donosi i na član 9, ono što je osnovni problem je to što se građanima ugrožava njihovo Ustavom garantovano pravo na raspolaganje privatne imovine. Navedeni članovi predloga ih u potpunosti isključuju iz svih postupaka oko njihove imovine. EMS i državni organi, dakle, ovako kako je predloženo, moći će da raspolažu tuđom imovinom bez znanja, bez volje i bez ikakvog uticaja onih čija ta imovina jeste. Tako da, ukoliko je cilj predloga zakona da se kumu Aleksandra Vučića obezbedi da nesmetano upravlja tuđom imovinom, onda to treba jasno reći, a ako to nije cilj zakona dajte onda da vidimo kako ovo može da se promeni. Mi nismo videli drugi način osim brisanja ovog člana i još nekih isto tako veoma spornih članova, kao što je član 14. koji apsolutno suspenduje sve druge zakone ove zemlje, a sve u korist gospodina Nikole Petrovića, koji je verovatno na otvorenom konkursu primljen za direktora Javnog preduzeća „Elektromreže Srbija“, a sasvim slučajno je premijerov kum. Ako postoji volja da se dogovorimo, kao i u slučaju prethodnih zakona, gospodin Vujević ukoliko vidi neku mogućnost da mi uradimo i ispravku amandmana, mi smo spremni na to. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospođo predsednice, iako ne vidim smisao, ikakvu smisao i vezu prethodne koleginice narodne poslanice šta je govorila i zašto joj smeta direktor „Elektromreže Srbije“ gospodin Nikola Petrović, koji ostvaruje sa kompanijom, sa svojim kolegama, nemerljivo veće rezultate, nego što je to radila „Elektromreža Srbije“ u periodu vladanja Demokratske stranke, bivšeg režima, kada su javna preduzeća služila, ne da budu primer, kao što je primer „Elektromreža Srbije“, već samo način da se zaposle partijski kadrovi, a iz tih firmi isisava novac. Ne bih govorio ni o rođačkim i rodbinskim vezama, jer parlament nije mesto da se o tome govori, jer ne verujem ni da će ići u prilog sve ono što je prethodna govornica rekla i kakve je hvalospeve govorila o nekim ljudima, pa ih je nakon toga žestoko kritikovala i grdila. Ne verujem da smeta Nikola Petrović, ne verujem da smeta „Elektromreža Srbije“, već smetaju uspesi. Smeta uspeh „Elektromreže Srbije“. Smeta profit i dobit koju „Elektromreža Srbije“, Nikola Petrović i Vlada Republike Srbije ostvaruju za građane Republike Srbije. Smetaju i investicije na koje se čekalo u Beogradu po 20, 20 i nešto godina, kao što je 400 kilovatna trafo-stanica Beograd 20. Projekat je počeo 1981. godine, a do 2012. godine procenat ostvarenosti 25%, u oktobru, odnosno u 2013. godini ostvaren više od 80%. Zbog toga se napada Nikola Petrović i „Elektromreža Srbije“, zbog rezultata, zbog onoga šta je uradio. Četiristo kilovatna trafo-stanica Vranje četiri, 2011, 2012. godina početak radova, a 2013. godine isporučeno 95% ukupne opreme, 2014. godine trafo-stanica završena, otvaranje u novembru. Gde su rezultati bivše vlasti? Gde su rezultati Demokratske stranke? Zbog čega se kritikuje Nikola Petrović? Zbog čega se kritikuje? Zbog ostvarene dobiti, a napravio je razliku između 2012. i 2013. godine, dobit veća za više od 10%, sa ostvarenjem od milijardu 483. Džabe su dobacivanja – o čemu priča. Znam da DS i bivšem režimu ne odgovara kada se govori o uspesima države. Pričaćemo o uspesima, naravno i o onome što para uši nekim ljudima u ovoj sali. Ostvareni rezultati: 2012. godine 1.483.358.000, ostvarenje 2013. godine 1.626.000.000, 10% povećanja, 10% više u džepu svih građana Republike Srbije. To smeta onima koji napadaju „Elektromrežu Srbije“, Vladu RS i Nikolu Petrovića. Kažite otvoreno – smeta nam kada javna preduzeća prave dobit. Smetaju vam uspesi javnih preduzeća RS. Smeta vam to što je „Elektromreži Srbije“ i gospodinu Nikoli Petroviću krajem 2013. godine vodeća svetska kompanija za kontrolu, verifikaciju, ispitivanje i sertifikaciju SGS uručila sertifikate za integrisane menadžment sisteme prema zahtevima standarda ISO 9001, 14001, OHSAS 18001 i na taj način, iako gledate u drugu stranu i ne tiče vas se to što govorimo i ne tiču vas se uspesi javnog preduzeća EMS pozicionirano kao društvo odgovorne organizacije koje na sistematski način upravlja procesima uz primenu validnih metodologija, a u cilju poboljšanja uslova rada svojih zaposlenih, zaštite životne sredine i kontinuiranog ispunjavanja zahteva korisnika usluga i ostalih zainteresovanih strana. Mala je jedna sednica da pokaže šta je gospodin Nikola Petrović i šta je Vlada RS uradila. Pričaćemo o dalekovodu Vinča. Kolega će se javiti i objasniti šta je to urađeno na Novom Beogradu. Od kada dalekovod izaziva rak? Od kada dalekovod, koji ste vi projektovali, za koji ste vi dobili dozvole, za koji ste vi odredili trasu, za koji ste vi sačekali da se urade bespravni i nelegalni objekti ispod tog dalekovoda, a sada se, bože moj, brinete zašto se taj dalekovod radi, iako se radi sa visinom stubova većom da bi bezbednost građana u tim nelegalnim objektima bila obezbeđena. Zašto ne kažete – mi smo odgovorni, mi smo tu postavili, mi smo trasirali taj put? Šta očekujete da se sve to baci i da se projekat i vreme gubi na drugoj strani? Mislite da su građani zaboravili? Mislite da su ljudi u Srbiji zaboravili šta ste radili i kako ste radili? Podsećaćemo vas, ma koliko okretali glavu na drugu stranu. Podsećaćemo vas na sve loše šta ste ovom društvu, ovim javnim preduzećima i građanima Srbije uradili.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Ja se javljam pošto sam lično spomenuta, a ne u ime poslaničke grupe.
Nema problema. Replika ili koristite vreme?
Replika. Ne smetaju investicije, gospodine Babiću. Smeta to što investicija nema. Smeta to što imate najmanje investicija od 2000-te godine, pa još kao veliku investiciju prikazujete posao u kom Srbija učestvuje sa 600 miliona evra, a arapski partner učestvuje sa 44 miliona pozajmljenih evra. Smeta to što se hotel na Kopaoniku kupi za milijardu i po dolara, pa se proda za 600. Ne smeta ni gospodin Nikola Petrović, smeta to što u jeku priče o departizaciji javnih preduzeća postavljate Vučićevog kuma za direktora javnog preduzeća. Ne smetaju nikom ni uspesi, veliki uspesi ni tih javnih preduzeća, ni Vlade Republike Srbije, smeta to što su ti uspesi toliki da ćemo sutra u Skupštini Srbije usvojiti budžet kojim se smanjuju plate i penzije ljudima, jer će Srbiju spasiti to što penzionerima uzimate 1500 dinara za lekove i što nastavnici moraju na ulicama za 3000 dinara da stoje na kiši. Istovremeno se izdvaja za političke partije više para, sve tvrdeći da je od 2011. godine, do danas prošlo pet meseci i da se za tih pet meseci zakon nije mogao izmeniti. E, to smeta. Smeta to što je nama predstavnik Ministarstva finansija na Odboru za prosvetu pre pet minuta rekao da su rashodi u budžetu veći zbog neplaniranih izbora, i da se zbog toga moraju menjati plate prosvetnim radnicima, a izbori su bili organizovani zato što je SNS srušila prethodnu Vladu da bi Aleksandar Vučić bio premijer.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, šef poslaničke grupe SNS, Zoran Babić.
Kad god ponestane argumenata ili se kreće na ličnu mržnju i na lične uvrede ili se menja tema. Odjednom smo sa EMS-a, više nemamo šta da govorimo o EMS-u, sada smo odjednom krenuli na Er Srbiju. Može. Odlično. Odlično, slični su rezultati. Ja sam se ponudio i ostalim kolegama kojima ne odgovara što vide na nebu iznad Srbije, ali i iznad mnogih drugih država znak Er Srbija. Ne odgovara im što vide 10 aviona A319, A320 koji nisu novi, ali su stari osam godina i funkcionalni su i bezbedni su, za razliku od JAT-a koji se vozio i prevozio putnike sa dva aviona stara 25 godina. Valjda je tako dobro. Valjda je dobro to što je radila DS gde je svake godine 55 miliona evra davala tom istom JAT-u. Valjda je to bolje nego što je Er Srbija napravila za devet meseci dobit od jedan milion evra.Vidite, to nas odvaja. To nas razdvaja. S druge strane, kada govorimo o Zakonu o finansiranju političkih aktivnosti, ja verujem da prethodna govornica može da kaže – nisam odgovorna, jer tada nije bila u DS, ali jeste odgovorna zato što je glasala za taj zakon koji definiše i koji mora da se poštuje sve dok se ne promeni, zakon mora da se poštuje. Ali, je vaš problem što vas je malo i što vas je sve manje i što vas i možda narednog puta neće ni biti u ovoj sali, voljom građana Republike Srbije i što je takav zakon, nema tog novca. Što se tiče javnih finansija, govorićemo sutra, govorićemo o posledicama, o posledicama jednog opasnog virusa kojim ste zarazili javne finansije u Srbiji, a ovo je način izlečenja, ovo je ona gorka pilula za koju smo dobili podršku građana Republike Srbije.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima šef poslaničke grupe DS, gospodin Borislav Stefanović.
Jako mi je žao što je ovo iskorišćeno da se ponovo pobegne od činjenice i od istine. Žao mi je što niste u pravu, gospodine Babiću.
Molim vas da se ne obraćate direktno.
Pogledao sam u gornji deo sale.
Gospodine Stefanoviću, vrlo ste duhoviti, ali obraćajte se meni kao predsedavajućem.
Dakle, prvo to koliko nas ima odlučiće građani Srbije. Nas je možda sve manje, ali vas je sve više u svakom smislu, gospodine Babiću. Druga stvar, moram da kažem da „Elektromreže Srbije“ su monopolisti. Kao takav prihoduju kroz uvoz, mahom, električne energije. Ako se vi time hvalite, to je veliki problem za ovu zemlju. To je rezultat vaše Vlade što se hvalite uvozom električne energije, koja inače treba da poskupi, pa to građanima još uvek ne smete da saopštite, iako ste obećali da će da pojeftini 20%, čini mi se. Gospođa Mihajlović je govorila u kampanji. Od toga nema ništa, poskupela je 11% a poskupeće još, nažalost. Dakle to je što se toga tiče. Što se tiče dalekovoda u Vinči, kada je već spomenut, on je trebao biti izgrađen po urbanističkom planu iz osamdeset i neke godine. Taj plan je menjan tri puta, ili dva puta nakon toga, da bi se pomerio od škole i obdaništa. Bučna gospodo, stručnjaci za virusologiju, razumite da vaša virusologija kojom se bavite u diskreditaciji građana Srbije ne može da sakrije činjenicu da radite bez zakonskog osnova. Da ljude hoćete da izložite štetnom zračenju, kako studije pokazuju.
Vreme.
I ono što je najgore, da se radi radi korišćenja alternativnih izvora energije sa kojima gospodin Petrović ima neke veze. To je ono što vas muči.
Zahvaljujem. Reč ima ministar u Vladi Aleksandar Antić. Izvolite.
I meni je žao kao i prethodnim govornicima što se ova tačka dnevnog reda koristi za dnevno politička prepucavanja, tim pre što se nalazimo u raspravi o amandmanima o jednom zakonskom projektu koji je zaista od strateškog značaja za Republiku Srbiju, za sve njene građane, pre svega za generacije koje dolaze. Očekivao sam da će kao takvo, jedno zakonsko rešenje naići na širu podršku i opozicionih političkih stranaka, tim pre, što, ponoviću, u svojoj suštini, u svojoj postavci ovaj zakonski projekat je identičan zakonu kojim je definisana pravna procedura vezano za eksproprijaciju kada je bio u pitanju „Južni tok“. Kada sam pogledao i napravio analizu kako su političke stranke glasale 2013. godine za taj zakon, ustanovio sam da su upravo sve stranke koje su danas u parlamentu glasale za taj zakonski projekat. Potpuno sam začuđen da je 2013. godine projekat koji Republika Srbija radi zajedno sa ruskim partnerima bio dobar, a 2014. godine projekat koji Republika Srbija radi u celosti sama izaziva ovakve polemike. Ne mogu da prihvatim da je razlog za to činjenica da taj projekat radi JP EMS iz razloga što po zakonima koje je ovaj parlament doneo, „Elektromreže Srbije“ su licencirane za sve aktivnosti u našem energetskom sistemu, vezane za prenos na visokom naponu. Kao takve imaju ekskluzivno pravo da rade ovaj projekat. Ove ostale lične stvari, zaista mislim da su ispod nivoa dostojanstva Skupštine da se o njima polemiše. Ono što moram da naznačim, reagujući na ovo o čemu je šef poslaničke grupe DS govorio, to naprosto nije tačno. „Elektromreža Srbije“ ne ostvaruje svoje prihode na osnovu uvoza struja, gospodine Stefanoviću. „Elektromreža Srbija“ ostvaruje prihode na osnovu mrežarine koja je vezana za sve tranzite električnom energijom na visokom naponu, na 400 kilovata visokom naponu i kao takva najmanje je vezana za uvoz-izvoz struje. Šta više, kada Srbija uvozi ili izvozi struku EMS oslobađajući kapacitete za tranzit struje je na direktnom gubitku. Znam da to nije vaša struka, kao što nije ni moja, ali mogli ste da se informišete i nije dobro kada jedan političar visokog formata, kao što vi pokazujete da imate ambicije, govori toliko neinformisano o važnoj tački dnevnog reda koja je pred nama. Na samom kraju, pošto pretpostavljam da ću još imati potrebe da polemišem, Vlada Republike Srbije na osnovu mišljenja Ministarstva rudarstva i energetike nije prihvatila amandmane koji polaze od činjenice da je ovaj zakon neustavan i da su neustavna rešenja o eksproprijaciji. Polazeći od toga da ovaj zakon upravo omogućava ona dva elementa koja naš Ustav nalaže, proglašenje javnog interesa što ovim zakonom činimo i pravičnu naknadu koja ovim zakonom i obezbeđena. Ovo zakonsko rešenje ubrzava procedure zato što ovaj zakon neophodno realizovati u najkraćem vremenu. Ponavljam, Srbija mora da bude centar novog „Transbalkanskog koridora“ zato što je to u interesu nas, pre svega naše dece, jer treba da zauzmemo tu lidersko mesto i tu čvornu tačku u Elektroenergetskom sistemu jugoistočne Evrope. Iz tog razloga idemo na mere koje ubrzavaju ovaj projekat, a sve one mehanizme koji su zaštitni za naše građane koji su definisani Ustavom, Zakonom o eksproprijaciji i ostalim zakonskim rešenjima, ovaj zakon nederogira i ne ulazi u prava naših građana i ja ponavljam, pre svega, to odgovorno tvrdim građanima Srbije. Kada je u pitanju dejstvo i elementi vezani za zaštitu životne sredine, ja moram da posetim da prenos na visokom naponu se odvija u svim zemljama modernog sveta u čitavoj zapadnoj Evropi da za to postoje određena pravila i u planskoj dokumentaciji koja je deo ovog projekta, naravno, postoji ti elementi koji su vezani na uticaj na životnu sredinu. S druge strane, u najvećem delu trase ovog novog „Transbalkanskog koridora“ od 400 kilovata mi već imamo postojeću mrežu koja je na 220. U najvećoj meri samo to podižemo na 400 kilovata sa novim stubovima izdizanjem od nivoa zemlje i ovo samo može biti u najvećem broju slučajeva bolje za kvalitet zdravlja naših sugrađana nego što je postojeća mreža. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Replika.
Još jednom ću gospodine predsedavajući i gospodine ministre, i hvala vam na tim sugestijama, ali ne govorim napamet nego na osnovu validnih dokaza i dokumentacije koju sam pribavio. Prvo, potpuno je netačno da dalekovod prelazi preko bilo kakvih osnovnih škola i obdaništa, pošto se ti objekti nalaze izvan planiranog koridora dalekovoda. Do preko dela nelegalno sagrađenih objekata dalekovod prelazi zbog čega su u projektu preduzete odgovarajuće mere povećane visine stubova i provodnika i osigurana je potpuna bezbednost okruženja adekvatnim tehničkim rešenjima. To je ono što je najbitnije. Ono što je takođe veoma bitno, gospodine ministre i što pretpostavljam da znate, je da se predmet dalekovod radi na osnovu dokumentacije, a ta dokumentacija je sledeća – Akt o urbanističkim uslovima u skladu sa kojim je izgrađena kompletna tehnička dokumentacija 2008. godine, izdat, Generalnog plana Grada Beograda do 2021. godine, „Službeni glasnik“ iz 2003. i 2005. godine, ko je vodio Beograd tih godina, koji precizno ne definiše objekat već daje generalne postavke u prostoru, Detaljnog urbanističkog plana za izgradnju nadzemnih vodova „Beograd 8 do granice Dupa park- šuma Zvezdara“, Odluke o određivanju urbanističkih planova koji u celini ili u delovima nisu u suprotnosti sa Zakonom o planiranju i izgradnji 2003. godine. Ovom odlukom je obuhvaćen i DUP za predmetni dalekovod već iz davnih 1987. godine. Zatim, Izveštaj Republičke revizione komisije od 3. novembra 2008. godine, koje tada bio na vlasti u Beogradu i u Srbiji, rešenje kojim je utvrđen javni interes od 11.6.2009. godine, koje tada bio na vlasti u Beogradu i u Srbiji, ko je pravio ovu dokumentaciju, rešenje kojim je data saglasnost Ministarstva životne sredine i prostornog planiranja na Studio o proceni uticaja na životnu sredinu projekta dalekovoda od 31.12.2010. godine i verujem da kolege ovakvu kritiku upućuju Oliveru Duliću pošto je on potpisao ovo rešenje i ovu saglasnost, rešenje o odobrenju za izgradnju predmetnog dalekovoda…
Vreme.
… od 27.7.2009. godine, Energetska dozvola iz 2011. godine, ko je bio na vlasti u Beogradu i Srbiji 2011. godine. Jedino je potvrda prijema radova iz 2014. godine zato što želimo da pojačamo energetski sistem onim što nam je nametnuto i trasom i koridorom i svim tehničkim rešenjima.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, da se vratimo na temu. Tema je amandman DS. Ono što je važno radi razumevanja jeste da se ne radi samo o imovini ljudi koja je ovom prilikom ugrožena. Ovde se između ostalog radi i o onim činjenicama koje njih zabrinjavaju, a tiču se njihovog zdravlja, zdravlja njihove dece i tiču se svega onoga što su moji prethodnici govorili. Dakle, na strani građana u ovom slučaju, a to i ministar dobro zna, jeste Zakon o zaštiti od nejonizujućih zračenja koji u članu 3. izričito zabranjuje… Gospodine predsedavajući, da li mogu da dobijem? Zahvaljujem. Razumem da ovo ne zanima poslanički klub SNS, ali bi bilo dobro da se čujemo. U članu 3. Zakona o zaštiti od nejonizujućih zračenja izričito se zabranjuje svako nepotrebno izlaganje nejonizujućem zračenju. U ovom slučaju to jeste nepotrebno zato što i trafostanica i dalekovod mogu da se izgrade i podvlačim, mi nismo protiv izgradnje trafostanice i dalekovoda. Oni jesu potrebni samo ne na lokacijama i iznad najveće škole u Srbiji i na Balkanu, osnovne škole „Nikola Tesla“ sa 2.500 đaka, najvećeg vrtića u Beogradu sa preko 900 dece, a doći će u međuvremenu i do proširenja kapaciteta, nego na drugim lokacijama, a ne u sred Bloka 32 pored stambenih zgrada zato što mislimo da je Svetska zdravstvena organizacija dovoljno relevantna institucija da kaže da je i ovo zračenje više nego štetno u odnosu na standarde u EU. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala predsedavajući. Dame i gospodo, uvaženi poslanici, meni se čini kao da se prethodni govornik juče doselio u Srbiju. Čak mi izgleda kao da se ponaša kao čovek koji je zapalio nešto i napravio veliki požar ili kao čovek koji pripada stranci koja je to uradila, zatim sedi na zgarištu i kritikuje vatrogasce što nisu na vreme došli i ugasili požar. To je DS. To je gospodin Balša Božović. Naime, trafostanica je postavljena decenijama unazad. Dali su dozvole oni koji su vladali i pre njih, a zatim i DS, ali hajde na stranu što je taj dalekovod tu na tom mestu. Međutim, ko je dozvolio gospodine Božoviću da se grade ti objekti…
Molim vas, gospodine Jovičiću, ne možete da se obraćate direktno.
Gospodine predsedavajući, vas pitam – ko je to dozvolio? Ko je dozvolio da se bespravno podižu i objekti, a ko je dozvolio možda čak i pravni i legalno da se podižu objekti jer je neko uzeo pare za tako nešto. Što se tiče trafostanice na Novom Beogradu, pa i to je neko dozvolio. Imate šansu da sada vaš predsednik opštine, ako je još uvek vaš, to promeni na neki način ili da barem da inicijativu, ali ne vidimo njegovu inicijativu. Zatim, šef poslaničke grupe, uvaženi predsedavajući, DS je rekao što se tiče „Elektromreže Srbije“ kao jednog preduzeća i čoveka koji čestito i pošteno vodi to preduzeće i ostvaruje dobit da je to monopol, da je to monopolno preduzeće koje samim tim ostvaruje prihod. Gospodine predsedavajući, monopol drži i gradska čistoća i Vodovod i Kanalizacija i Parking servis u Gradu Beogradu, ali do 2013. godine ta preduzeća su bila u milionskim gubicima zato što je neko izvlačio novac za kampanje pojedinih stranaka, u ovom slučaju DS, zato što je neko imao podizvođače koji su uzimali novac od građana RS i građana Beograda i to je politika DS. Zato, čak i ako je monopol u pitanju EMS-a, to preduzeće radi za dobrobit građana, to preduzeće će dati Vladi Republike Srbije kao korišćenje novac koji će biti upumpan u privredu, a vi, da ste ostali da vodite Beograd ili javna preduzeća u Srbiji, sedeli bismo svi zajedno na tom zgarištu i čekali vatrogasce. Gospodine Božoviću, uvaženi predsedavajući, vatrogasci su stigli, gase požare koje ste vi napravili i nemojte se plašiti za budućnost Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Jovičiću. Zamolio bih sve narodne poslanike i podsetio ih da smo trenutno na članu 6, amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Molim vas da se svi vratite amandmanu, ovo je važna tema za građane Srbije, ali da se vratite i da govorimo o temi, jer ćemo biti prinuđeni da damo pauzu. Zahvaljujem. Repliku ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Gospodine predsedavajuoći, ne znam čemu ovolika nervoza kolege Jovičića…
Molio bih vas da se ne obraćate poslaniku, da ne koristite njegovo ime i da mu ne dajete mogućnost za repliku. To je vaš manir, ali bih vas zamolio da to ne radite.
Ne, pitao sam vas samo čemu nervoza. (Dragan Šutanovac, s mesta: A kad je on pominjao njega?)
Gospodine Šutanovac, ne treba gospodinu Božoviću advokat.
Da li možete da mi vratite vreme, molim vas, imam trideset sekundi? Nadam se da ćete mi uračunati ovih trideset sedam sekundi.
Prijavite se ponovo da vam računam ponovo vreme. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem. Ono što je takođe tema, a to u ovom slučaju kolega Jovičić nije imao prilike da zna, jeste Arhuska konvencija koju je Srbija ratifikovala u maju 2009. godine i siguran sam da je gospodin ministar upoznat sa tim, zato što je u tom periodu bio u vlasti sa DS. Godine 2009. Arhuska konvencija je ustanovila tri pravila koje je Republika Srbija dužna da poštuje. Prvo pravilo je pravilo građana na dostupnost informacija. Građani su stotinama i stotinama pisama pokušavali da dođu do informacije kako, kada i zašto neće niko da razgovara sa njima, neće niko da uvaži njihove zahteve, a nijedan odgovor nisu dobili. Svim nadležnim institucijama, svima onima koji su danas, uključujući i investitora Elektrodistribuciju Beograd. Drugo pravilo, to je pravo građana da učestvuju u donošenju odluka o životnoj sredini. Dakle, Vlada Republike Srbije im nije dozvolila da to svoje pravo ostvare. Na kraju, pravo na pravnu zaštitu u slučaju da su prethodna dva prava prekršena. U ovom slučaju Republika Srbija je sva tri prava oduzela građanima. Jako je važno da se ovoj temi posvetimo, ne zato što je neko protiv dalekovoda ili trafostanice, ponavljam, nego zato što su ljudi zabrinuti za zdravlje svoje dece, jer Svetska zdravstvena organizacija je rekla da sve preko 0,4 Mikro-Tesla je opasno po život i zdravlje ljudi u neposrednoj njihovoj blizini. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Na član 9. amandman su zajedno podneli… (Aleksandar Jovičić, sa mesta: Replika.) Gospodine Jovičiću, tražite repliku? (Da) Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Meni je zaista drago i čast mi je da poznajem u ovim klupama čoveka koji Arhusku konvenciju izuzetno dobro poznaje i proučio je. Mislim da nije ni čuo za nju dok je nije video na ovom papiru koji je pročitao. Ali, pored te konvencije, ja samo tražim jedan jednostavan odgovor, a to je – zašto ste dali mogućnost da bilo ko izgradi bilo šta na teritoriji onoga što vi danas kritikujete i mislite da tu ne treba da bude? Pa, nismo mi napravili ni tu trafostanicu, ni taj dalekovod, nego neko možda i pre vas, ali ste vi imali deset do petnaest godina da to izmenite. Međutim, ja opet ponavljam, onaj požar koji ste izazvali sve je izgoreo, a danas sedite na istom i kritikujete vatrogasce što nisu došli da ugase. Zašto ne kritikujete npr. 500 propalih privatizacija i ne budete samokritični prema sebi? Zašto ne kritikujete 400.000 ljudi bez posla? Zašto ne kritikujete sve one dane i godine kada ste nam zavlačili ruku u džep? Zašto to ne kritikujete, gospodine Božoviću? Izvinjavam se, predsedavajući. Evo, čućemo od gospodina Stefanovića, pošto diže ruku. Dajte da čujemo zašto to ne kritikujete. Hvala.
Zahvaljujem. Za reč se javio narodni poslanik Borislav Stefanović.
Hvala, gospodine predsedavajući. Bilo je nekoliko puta spomenuto moje ime i stranka u negativnom kontekstu, pa ću iskoristiti ovo kao repliku.
Izvolite, imate repliku.
Prvo da se obratim vatrogascima koji gase benzinom požare u Srbiji. Kako ste mogli da gradite i razmišljate o gradnji, gospodine Antiću, a da vam je istekla energetska dozvola koju ste čak na svom sajtu okačili kao isteklu? Kako je moguće da se ovde pred vama optužuje Grad Beograd gde ste vi bili zamenik gradonačelnika, a da vi ćutite, dok je vaša stranka vodila energetiku u toj vladi? Kako vam ne smeta to? Kako je moguće da prenebregavate potpuno Zakon o jonizujućem zračenju koji se na ovaj način flagrantno krši i lomi? Ako se Elektromreža Srbije ne bavi transferom električne energije preko dalekovoda i ako to nije deo i transfera i uvoza, kako onda zarađuju svoje prihode? Da li se struja u kofama prenosi, ministre, ili preko žica? Ako se prenosi preko žica, onda je nadležan gospodin Petrović i odatle crpi svoj novac. Taj novac je uvećan zato što ste sami rekli da su nam kopovi poplavljeni i sami ste rekli da je opala proizvodnja, to ste i vi rekli i ja vam verujem, i zato je povećan uvoz, ali to nije nešto čime treba da se hvalite, gospodo. Ja sam vas zamolio, ministre, da mi odgovorite, da ne slušamo ovde svakakve stvari koje nemaju veze sa ovim amandmanom – da li je tačno da gospodin Nikola Petrović, direktor Elektromreža Srbije ima bilo kakve veze sa proizvodnjom alternativnih izvora energije u Srbiji? Da li on lično ima veze, jer ovaj zakon spominje alternativne izvore energije… [[Isključen mikrofon]]
Gospodine Stefanoviću, ja vas molim, ako ste upravo izgovorili rečenicu da se govori o temi i da se ne govore stvari koje nemaju veze sa temom, vi posle toga, posle jednog sekunda govorite nešto što nema veze s ovom temom. Molim vas da završite u skladu… Ako sam zamolio sve poslanike da se vrate na temu, na amandman koji su podneli zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić, da se jednostavno govori o tom amandmanu. Vi ne govorite o vašem amandmanu i šta drugo da očekujemo? Izvolite, gospodine Stefanoviću.
Hvala, samo mi vratite vreme.
Imate još 15 sekundi.
Dakle, neko nije pročitao Predlog zakona. U njemu se jasno govori o transferu električne energije koji je u vezi sa alternativnim izvorima energije. Ja pitam ono što piše i nema razloga da se bilo ko ovde oseća ugroženo zbog toga. Ovo je u interesu građana Srbije, a ne priča o vatrogascima. Kada je promenjen… [[Isključen mikrofon]]
Zahvaljujem, isteklo je dva minuta. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, ovde je bilo reči o tome ko je kome kum, ko je šta uradio, ko pljačka Srbiju, za šta su građani Srbije zabrinuti itd. Ono što Srpsku naprednu stranku zanima i ono što zanima, ja mislim, dominantnu većinu građana Srbije jeste ko je kome bio kum npr. u ovom poslu. Ugovor o pružanju konsultantskih usluga u postupku aukcijske privatizacije, Grupa 27, pa pod 1) „AD Mlekara“ Pančevo, 2) „DP Mlekara Mladost“ Kragujevac, 3) „AD Mlekara Šabac“, 4) „DP Mlekara Leskovac“, 5) „Niška mlekara“ Niš, 6) „DP Mlekara Pirot“, između Agencije za privatizaciju, Republika Srbija Terazije 23… (Balša Božović, s mesta: Ne razumem kakve ovo veze ima sa temom.)
Gospodine Božoviću i gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete s mesta govorniku. Izvinjavam se, samo gospodine Božoviću. Gospodine Božoviću, nemojte da dobacujete govorniku. Izvinjavam se, gospodine Šutanovac, ako sam pomislio da i vi, pošto obično to uvek radite, sada sam mislio da ste u duetu. Izvolite, gospodine Martinoviću.
Zahvaljujem se, gospodine Bečiću. Dakle, ugovor je zaključen između Agencije za privatizaciju Republike Srbije, Terazije 23, 6. sprat, 11000 Beograd i, zamislite, konsultantske kuće „CES Mekon“, dana 11. septembra 2003. godine. Da ne bi bilo nikakve zabune, mene zanima koja konvencija štiti građane Srbije od ovakve pljačke kakva je sadržana u ovom ugovoru? Kaže – za Agenciju za privatizaciju Mirko Cvetković, direktor. Jel to beše kadar DS ili SNS? Za „CES Mekon“ – Radmilo Lukić, direktor. Pazite sad. Ne bih čitao ceo ugovor, prepun je kriminalnih dela. Kaže ovako – naknada pet evra u dinarskoj protivvrednosti po srednjem kursu Narodne banke Jugoslavije na dan isplate u skladu sa klauzulom 8,3 na žiro račun konsultanta taj i taj. Procenat od prodaje iznosi 2% od ukupne sume vrednosti transakcije, u daljem tekstu – transakciona vrednost. Dalje se kaže – transakciona vrednost je utvrđena kao ukupan iznos od 100% od prodajne cene, plus 50% od vrednosti investicija u preduzeće, koje su garantovane od strane kupca za period od tri godine, itd, itd, 11. septembar 2003. godine. Ko beše na vlasti u Republici Srbiji? Idemo dalje. Ali, ovaj ugovor je smešno kriminalan u odnosu na sledeće. Koja konvencija štiti građane Republike Srbije od ovakvih stvari? Kaže – Ugovor o pružanju konsultantskih usluga izrade i implementacije strategije privatizacije za javno preduzeće „JAT Ervajz“, zaključen između Republike Srbije, Vlade i konzorcijuma na čijem se čelu nalazila firma „Rotšild“, u Beogradu, dana 26. septembra 2007. godine. Jel to ona Vlada u kojoj, čini mi se, gospodin Šutanovac beše ministar odbrane? Pogledajte dalje…
Gospodine Martinoviću, molim vas da ne spominjete drugog narodnog poslanika i da se vratite na temu.
Vraćam se na temu. Koja konvencija štiti građane Republike Srbije od ovakvih stvari koje su sadržane u ovom ugovoru? Ovde se kaže – struktura naknade, nabrojano 38 imena konsultanata. Kaže – naknada po radnom danu za ovog prvog, neću da spominjem imena, 2.424 evra, provedeno vreme, broj radnih dana – 33, 80 hiljada evra. Ovaj drugi – naknada po radnom danu – 1.957 evra, radnih dana 46 – 90 hiljada evra. Ovaj treći – 1.917 evra, radnih dana 12, 23 hiljade evra. Četvrti – 1.818 evra, radnih dana 11, 20 hiljada evra. Peti – 1.750 evra, radnih dana 20, 35 hiljada evra. Šesti – 1.667 evra, broj radnih dana 12, 20 hiljada evra. Znači, za 12 radnih dana dobijete 20 hiljada evra.
Gospodine Martinoviću, da li je to za postavljanje dalekovoda ili samo za konsultante? Nastavite, molim vas. Samo bih vas molio da to povežete sa amandmanom.
Vama ću da kažem, pošto ne smem po Poslovniku lično da se obraćam poslanicima bivšeg režima koji u histeriji aplaudiraju. A sada ću da vam kažem zašto čitam ove cifre. Da nije bilo ovakve pljačke, znate li koliko bi dalekovoda, koliko bi novih hidroelektrana, koliko bi novih škola, koliko bi novih obdaništa, koliko bi novih puteva, železničkih pruga, mostova, bilo podignuto u Republici Srbiji od 2007. do 2014. godine da se ljudi koji su vodili Srbiju na ovakav način do 2012. godine nisu usudili da na ovako bezočan način pljačkaju građane Srbije? Danas kažu – a zašto Vlada Republike Srbije koju vodi Aleksandar Vučić smanjuje plate i penzije? Zato, gospodo, što ste ovom spisku na kome se nalazi 38 ljudi za nekih cirka navodno dva meseca rada isplatili milion 125 hiljada evra. Ja vas pitam – koliko je kapitalnih infrastrukturnih objekata moglo da bude podignuto da kriminalci koji su vodili Srbiju do 2012. godine nisu radili ovakve stvari?
Ministre, da li ste uopšte po ovom amandmanu govorili? On proziva, reda radi. Zablokirali ste sistem. Ima više od šest ljudi iz DS, u stvari, izvinjavam se, nema vas toliko u sali. Vrlo sam ozbiljna. Blokirali ste sistem jer ste se svi javili, plus par govornika iz SNS. Moramo da obrišemo listu. Neka se sada prijavi jedan. Ja kažem jedan, prijavi se sedam. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Onda prvo povreda Poslovnika.
Molim vas predsedavajuća, vi ste menjali mesto kada je prethodni govornik rekao da su ovu zemlju vodili kriminalci do 2012. godine. To je uvreda, povreda člana 107. dostojanstvo parlamenta. Molim vas da se takvim rečima ovde ne govori, jer mi ne možemo da oćutimo to. Počećemo da odgovaramo na isti način ako vi ne sankcionišete poslanike koji ovako krše Poslovnik. Ko je kriminalca koji je vodio Srbiju do 2012. godine? Na kom sudu je dokazano da je bilo ko kriminalac koji je vodio Srbiju do 2012. godine. Molim vas, da se mi ne javljamo više po Poslovniku i reklamiramo ovakve povrede Poslovnika, i da vi odreagujete na ovakve uvrede koje se iznose konstantno od jednog istog poslanika.
Zahvaljujem. Nisam bila prisutna, i to znate. Izvinjavam se svima… (Marko Đurišić, s mesta: Bili ste prisutni. Neko ovde mora da vodi sednicu.) Sačekaću da poslanik ako treba i malo opsuje i da se strasti smire. Dakle, ono što sam želela da izgovorim pristojnosti radi, poštovani kolega ja vam se izvinjavam, vama lično ako ste se osetili i prozvanim i povređenim. Ne mogu drugačije da reagujem, jer u tom trenutku nisam bila u sali. Dakle, primite moje lično izvinjenje ako su takve reči izgovorene na vaš račun, izvinite. Znam da je teško ljudima da kažu izvinite. Znam da to neki ne bi izgovorili. Eto, ja ću da izgovorim lično ovom poslaniku pošto ne mogu šire da to radim, jer drugi nisu tražili ovu povredu Poslovnika. Pratila sam iako sam morala nešto da radim, jer znate da predsednik parlamenta ima još neke obaveze uz vođenje sednice da bi ovo uopšte funkcionisalo. Sada ću iskoristi svoje pravo da zatvorim krug replika, a to imam po Poslovniku [[Dragan Šutanovac, s mesta: Nije bilo nijedne replike.]] Apsolutno, niste me dobro čuli. Radi toka sednice, da zatvorim krug replika, jer od kako sam izašla pa do ovog trenutka samo se govorilo o međusobnim optužbama, a ne o amandmanima. Dužna sam po Poslovniku da se držim dnevnog reda ove sednice i imam pravo po Poslovniku da vodim parlament i sednicu i da zatvorim krug replika kada to izađe iz nekih okvira parlamentarne diplomatije, ako mislite da ste diplomatski uopšte jedni drugima izražavali mišljenje. Izbrisaću listu i idemo dalje. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima Borislav Stefanović, podnosilac amandmana. Izvolite.
Poštovana gospođo predsednice, u članu 9. se nalaze stvari koje po nama ozbiljno ugrožavaju Ustavom zagarantovana prava i slobode građana i za to imamo dokaz i odluku Ustavnog suda u analognom slučaju koji kaže da - predloženim rešenjima onemogućeni su građani vlasnici nepokretnosti da zaštite svoja prava u predloženom postupku eksproprijacije, odnosno ne obezbeđuje se jednaka zaštita stranaka u postupku, saglasno članu 35. stav 1. Ustava Srbije. Ista stvar se radi i u članu 9. ovog zakona i zato smatramo da bi ovaj član, nažalost, bez ikakve mogućnosti popravke trebalo da se izbriše. Pošto je vaš potpredsednik omogućio poslaniku da šest i po minuta priča o kadrovima URS-a ovde, da nam čita optužnice…
Molim vas o amandmanu.
Sad ću ja to isto da odgovorim.
Nećete, sigurno. Više niko dok ja budem govorila neće to isto i nemojte pretiti – sad ću ja to isto. To deluje detinjasto.
Molim vas, ja hoću isto pravo kao poslanik Martinović.
Ne, ne možete. Ako je kolega rekao da je on…
Ali, nije opomenut. Nije ni jednom opomenut.
Dobro, ja sam se izvinila zbog toga.
Ne, ne izvinjenje, nego je poslanik nastavio šest i po minuta da čita kadrove URS-a koji su optuženi. Treba da mi dozvoli da ja sada pročitam nešto, jer je njemu dozvoljeno…
Da li ima veze sa amandmanom „briše se“, član 9 i sa članom 9?
Isto ima veze kao i Mlekara koja je spominjana.
Znači, vi ste se bunili da ono nije bilo u redu.
Pa zato smo se bunili predsednice, čovek šest i po minuta bez prekida čita. Niste bili tu, zato vam kažem.
Znači vi hoćete šest i po minuta da čitate bez prekida i da je onda to u redu? Ne, ja samo tražim minut, ništa više.
Da li mogu? Dakle, u kojim poslovima finansijske rekonstrukcije u Agenciji za privatizaciju se nalazio čovek koji je prvo podneo ostavku u Agenciji za privatizaciju, a onda sa istom agencijom sklopio ugovor o konsaltingu i po tom ugovoru stekao milione?
Zahvaljujem se svim poslanicima na današnjoj raspravi. Imamo, ovako, pošto ne mogu da uvedem red uopšte danas…
Ne uvodi se red kada vi vodite. Morate ranije uvesti red.
Možete sesti ili stajati, potpuno mi je svejedno. Izvinjavam se i ministru. Dakle, u skladu sa članom 112. drugi put danas ga koristim, da – ako predsednik Narodne skupštine redovnim merama ne može da održi red na sednici, odrediće pauzu dok se ne uspostavi red. Važi za sve poslanike. To je pravo poslanika. Ko god nije zadovoljan sa vođenjem sednice, ja se potpuno slažem da možda ja nisam u pravu, ali o tome u krajnjem slučaju, sude građani Srbije, a ne mi pojedinačno jedni drugima. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Predlagač se ne javlja za reč, nisu tu. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li predlagač želi reč? (Ne) Borislav Stefanović i Goran Ćirić ne žele reč. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem ministre, mi ćemo sada preći na glasanje. Vi ste vaš posao završili i hvala vam. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 23. oktobar 2014. godine, sa početkom u 16,50 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Sačekajte samo da dobijemo sinopsis za glasanje. Da li možemo da pređemo na glasanje? U redu. Pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvinjavam se, molim vas da utvrdimo kvorum, zbunili su me poslanici koji su izašli. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 149 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 154, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala tri od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku na član 2. i narodnog poslanika Dubravke Filipovski na član 15. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici Narodne skupštine. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasao jedan od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - dva, uzdržanih - nema, nije glasao 161 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić i dr Ninoslav Stojadinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić i dr Ninoslav Stojadinović. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici Narodne skupštine. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo dva od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i Biljana Hasanović Korać. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i Branka Karavidić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv - dva, uzdržanih - nema, nije glasalo dva od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privatizaciju. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PRAVU NA BESPLATNE AKCIJE I NOVČANU NAKNADU KOJU GRAĐANI OSTVARUJU U POSTUPKU PRIVATIZACIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koju građani ostvaruju u postupku privatizacije, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo dva od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutna 165 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo se izjasnili o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koju građani ostvaruju u postupku privatizacije, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv - dva, uzdržanih - nema, nije glasalo tri od ukupno prisutna 166 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koju građani ostvaruju u postupku privatizacije. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o investicionim fondovima u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – jedan od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o investicionim fondovima, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – jedan od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o investicionim fondovima. Pošto je Narodna skupština obavila Predlog zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za prenos električne energije 400 kilovati naponskog nivoa „Transbalkasnki koridor – prva faza“, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – dva od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo – 161 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 164 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 163 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za prenos električne energije 400 kilovati naponskog nivoa „Transbalkasnki koridor – prva faza“, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – dva, uzdržanih – nema, nema poslanika koji nisu glasali, od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za prenos električne energije 400 kilovati naponskog nivoa „Transbalkasnki koridor – prva faza“. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu za imenovanje zamenika generalnog sekretara Narodne skupštine Republike Srbije, a pre prelaska na glasanje podsećam vas da, prema članu 37. stav 2. Poslovnika, za zamenika generalnog sekretara imenovan je kandidat za koga je glasala većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za zamenika generalnog sekretara Narodne skupštine imenuje Branko Marinković. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – četiri od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika za zamenika generalnog sekretara imenovala Branka Marinkovića. Dozvolite da u vaše i u svoje ime čestitam Branku Marinkoviću na imenovanju za zamenika generalnog sekretara Narodne skupštine i poželim uspeh u obavljanju ove funkcije. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Nacionalnog mehanizma za prevenciju torture za 2013. godinu, koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 20. oktobra 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo – tri od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zaključka. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Nacionalnog mehanizma za prevenciju torture za 2013. godinu, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu 20. oktobra 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – jedan od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zaključka. Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Nacionalnog mehanizma za prevenciju torture za 2013. godinu, koji je podneo Odbor za prava deteta 20. oktobra 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – jedan od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zaključka. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 22. oktobra 2014. godine, u 12 časova i 40 minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 22. oktobra 2014. godine, u 12 časova i 45 minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - dva, uzdržanih - nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 22. oktobra 2014. godine, u 12 časova i 52 minuta, ukazao je na povredu člana 112. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv - pet, uzdržanih - nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Četvrtu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini.