Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 96 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u saliprisutno 85 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici u današnjem danu imaju pravo na traženje obaveštenja i objašnjenja. Da li se neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Gospodine predsedniče, u danima kada se cela Srbija bavi sahranom Jovanke Broz, iz Grčke nam sa srpskog vojničkog groblja stižu vapaji poslednjeg čuvara srpskog velikog svetilišta, gde su preneti posmrtni ostaci 8.000 srpskih vojnika koji su svojim junaštvom nadvisili sebe i zadužili pokolenja i sve nas narodne predstavnike. Poslednji iz loze Mihajlovića, posle Save, Đure, Đorđe Mihajlović koji je kustos, čuvar, čovek koji je ceo svoj život posvetio održavanju srpskog vojničkog groblja, koji je rođen na groblju, koji više od 50 godina svakodnevno uređuje groblje, prima turiste, zna svaku humku, zna svaku porodicu u Srbiji, zna sudbinu svakog vojnika čiji su posmrtni ostaci tu, da tog velikana, Đorđe Mihajlovića, koji je zaslužio da dobije od države Srbije najveće odlikovanje za sve što je zadužio i nas narodne predstavnike i našu naciju, da njega jednostavno u tom poslu više nema ko da nasledi. Đorđe Mihajlović često kaže da više turista iz Srbije poseti u jednom danu srpsko vojničko groblje nego groblja saveznika za nekoliko godina njihovih sunarodnika, a mislim na francusko, italijansko i rusko groblje. Đorđe Mihajlović i njegov otac su tokom Drugog svetskog rata od Nemaca sakrili i zakopali knjige i relikvije i ništa nije opljačkano, a da ne pričam o tome sa koliko strpljenja, ljubavi i posvećenosti dočekuju svakog ko dođe u Grčku da se pokloni tim srpskim velikanima. Još nešto, dok je država bila ozbiljnija i odgovornija prema ovim pitanjima napravljeni su mauzolej, kapela i kosturnica i to je sve finansirala Kraljevina. Početak izgradnje srpskog vojničkog groblja i pratećih objekata je počeo 1933. godine, a završen je 1936. godine i osvećenje je bilo na dan primirja u Prvom svetskom ratu, što pokazuje i tadašnju posvećenost Kraljevine krajnjem očuvanju mira. Materijal za izgradnju groblja i pratećih objekata je sav iz Srbije, kamen iz Ljiga, cement iz Beočina, a Grčka je u znak poštovanja prema tim velikanima Srbiji poklonila besplatno zemljište i oslobodila svih carina i poreza na materijal koji je uvezen. Ako je Grčka toliko uradila za Srbiju i na delima pokazala veliko poštovanje prema srpskim vojnicima koji tu počivaju, mislimo da država Srbija mora da uradi nešto da pripremi naslednike i da finansira njihov boravak i njihov rad, da ono što su radili Đuro Mihajlović, Savo Mihajlović i što radi Đorđe Mihajlović, koji je napunio punih 85 godina, neko nastavi. Zbog toga moje pitanje ministru Rasimu Ljajiću, ministru za rad, boračka i socijalna pitanja, pošto vidim da se aktivno bavi sahranom supruge austrougarskog kaplara, a mi o pokojnicima nećemo da kažemo ništa loše, glasi – da li će ministarstvo preduzeti nešto po ovom koraku, jer vreme curi? Đorđe Mihajlović svakog dana šalje apele domovini da se plaši da li će sledeći dan dočekati živ, da li će imati ko da ga nasledi i da li će sve ovo o čemu pričam pasti u zaborava. Iako smo u potpunosti okrenuti, odnosno u pretežnom delu budućnosti Srbije, mislim da ne smemo da zaboravimo te srpske vitezove i Đorđa Mihajlovića koji je ceo svoj život proveo i posvetio održavanju srpskog vojničkog groblja srpskih velikana. Hvala.
Sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Konstantin Arsenović.
Gospodine predsedniče, moje pitanje je upućeno vama. Juče smo raspravljali o neophodnosti izbora još jednog potpredsednika Skupštine. Ako je bitno moje mišljenje, hoću da kažem da je vaš zahtev po mom mišljenju veoma opravdan. No, to nije bio razlog što se javljam i tražim objašnjenje, nego je razlog zapravo to što je danas u „Politici“ objavljeno da je jedan od razloga što se traži izbor još jednog potpredsednika Narodne skupštine to što ja zbog svojih godina ne mogu da obavljam uspešno određene funkcije ili ne u obimu u kojem bi zahtevala Skupština. Ne znam ko je takvu informaciju dao, ali ja ne bih želeo da se sa mojim godinama manipuliše. Iako nisam konsultovao svoju poslaničku grupu, želim ovde javno da kažem da ako je to jedan od razloga, molim vas da konsultujete koalicione partnere, moju poslaničku grupu i ja sam spreman da podnesem ostavku na tu funkciju, a sve u cilju poboljšanja rada Skupštine i smanjenja troškova. Ne bih želeo da budem jedan od razloga zbog čega se bira novi potpredsednik Skupštine, iako, podvlačim, smatram da ima opravdanja za taj predlog koji ste podneli, ali svakako lično mislim da nisu razlog moje godine i nemogućnost rada. Vi ste prisutni ovde i svi znate da ja među prvima dolazim na posao i među zadnjim odlazim. Prema tome, ne vidim razloga da neko zloupotrebljava jedan ipak neprimeren razlog. Zbog toga bih voleo lično da čujem vas, da jednostavno tu dilemu raščistimo. Hvala vam.
Poštovani potpredsedniče, dragi Kosta, vi znate šta ja mislim o tome. Apsolutno stojim iza onoga što sam rekao i više puta, da sam potpuno ponosan na sve potpredsednike Skupštine, da svi rade svoj posao na najbolji mogući način. Ne samo da to nije smetnja, već je nekada vaše životno iskustvo i velika prednost i može da nam pomogne u boljem upravljanju Skupštinom. Što se mene tiče, to apsolutno ne stoji. Žao mi je što je bilo ko mogao da pomisli tako nešto, a dobio je u novinama. Vi ste uvek dobrodošli i drago mi je da ste deo našeg tima. Narodni poslanik Snežana Stojanović Plavšić ima reč.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Moje pitanje odnosi se na pokušaj da Narodna skupština u većem kapacitetu vrši svoju nadzornu ulogu i ono je vezano za punu primenu Zakona o socijalnoj zaštiti, koji je u ovoj Skupštini donesen još 2012. godine. Naime, pitanje se odnosi na činjenicu da Uredba o namenskim transferima od onda do danas nije donesena, iako je prošlo dve i po godine. Zašto je to važno? Reformski proces u socijalnoj zaštiti započeo je odmah nakon 2000. godine i on je podrazumevao, između ostalog, punu dostupnost usluga socijalne zaštite i svih mera iz oblasti socijalne zaštite svim građanima širom Republike Srbije. Osim toga, jedan važan reformski proces u socijalnoj zaštiti, proces decentralizacije socijalne zaštite, takođe je definisan Zakonom o socijalnoj zaštiti. Na kraju, ono što je novina u okviru procesa reforme jesu i usluge socijalne zaštite na lokalu. Zašto je to važno? Pre svega zbog toga da bi svaka usluga bila dostupna svakom građaninu, ali, naravno i zbog toga što su potrebe građanina mnogo vidljivije na lokalu nego sa centralnog nivoa. Dokumenti koji su usledili, poput Strategije socijalne zaštite koja je donesena 2005. godine i Zakona o socijalnoj zaštiti 2011. godine, utvrdili su mehanizme za sprovođenje ove politike. Međutim, u Zakonu o socijalnoj zaštiti, u članu 207. definisana je potreba za namenskim transferima. Oni su definisani kao mehanizam i bilo je potrebno da budu potpuno uređeni standardi i procedure po kojima će namenski transferi biti prenošeni lokalnim upravama. U prelaznim odredbama predviđeno je da Uredba o namenskim transferima bude donesena u periodu od šest meseci. Prošlo je dve i po godine a mi još uvek nemamo pred sobom tu uredbu. Zašto je to važno? Tokom čitavog ovog procesa u 134 opštine razvijeno je 440 usluga koje su mogle koristiti građani Srbije. Ovaj proces nije bio lak. Bilo je potrebno da opštine definišu svoje prioritete, da donesu opštinske odluke o ustanovljavanju pojedinih usluga, da se razvijaju kapaciteti i opština i pružaoca usluga na lokalu i, na kraju krajeva, da se izdvoji iz lokalnih budžeta opština izvesna sredstva za ove usluge. Nakon što je sve to urađeno, naravno da je potrebno da država pomogne opstanku ovih usluga. Ali, to se, nažalost, ne dešava. Zašto? Zato što opštine koje su bogatije naravno da imaju veću mogućnost za finansiranje ovih usluga. Ali, namenski transferi upravo služe za 40-ak najnerazvijenijih opština koje nemaju ni finansijske, ni druge kapacitete da trajno finansiraju ove usluge. Zbog toga je država predvidela mehanizam namenskih transfera, kako bi se ove usluge održale. Napominjem da su to usluge koje ulaze u proces akreditacije, a njihovi pružaoci u proces licenciranja. Znači, potpuno su uspostavljeni standardi i procedure kako bi se novac za socijalnu zaštitu zaista trošio na one kojima je najpotrebniji i na pružaoce usluga koji najkvalitetnije mogu da izađu u susret potrebama građana Srbije. Međutim, sada su te usluge ugrožene. Zašto? Zato što najnerazvijenije opštine nemaju para za finansiranje ovih usluga, te će tako 7.000 najugroženijih građana u stanju socijalne potrebe u najnerazvijenijim opštinama biti u nemogućnosti da dalje zadovoljavaju svoje potrebe. Zbog toga je potrebno urediti standarde i procedure i doneti uredbu o namenskim transferima. Šta se sada dešava? Zašto se uredba ne donosi? To je osnovno pitanje. Nemoguće je da za dve i po godine Vlada nije uspela, odnosno nadležno ministarstvo nije uspelo da donese ovu uredbu. Ja imam proverene informacije da je tekst uredbe bio završen još u prethodnoj Vladi. U čemu je onda problem? Ostaje sumnja da možda postoji potreba da ne postoji sistem u ovoj oblasti, kako bi se novac za socijalnu zaštitu mogao zloupotrebljavati u političke svrhe. Usluge su ugrožene, između ostalog, i zbog političke nestabilnosti na lokalu u kojoj svaka nova vlast pravi neke nove organizacije i finansira neke nove usluge. Dakle, ne postoje standardi i procedure, postoji prostor za korupciju, pre svega za političku korupciju i zbog toga je neophodno ovu uredbu doneti. (Predsednik: Vreme.) Zbog toga pitam ministra – kada će uredba konačno biti donesena? Hvala.
Narodni poslanik Kenan Hajdarević ima reč. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, prošla su dva meseca od rekonstrukcije Vlade Srbije i mogu slobodno da kažem da su se potvrdili stavovi LDP kada smo rekli da rekonstrukcija Vlade Srbije predstavlja samo jedan bajpas do izbora koje bi trebalo da očekujemo u februaru i martu, a da ta rekonstrukcija Vlade neće doneti nikakav kvalitativan pomak u radu Vlade i, što je najvažnije, u životima običnih građana. U ova dva meseca od rekonstrukcije Vlade nastavlja se ista tendencija koje smo bili svedoci i prethodnih 15 meseci, a ona se sastoji u tome da glavne političke poruke, mere, saznajemo mi kao narodni poslanici iz medija. Tako za mere štednje saznamo na otvorenoj sednici Vlade, a o tome ne razgovaramo ovde u Skupštini Srbije. Čujemo od ministra privrede neke mere koje on predlaže – ni o tome ne razgovaramo ni u Skupštini Srbije, niti u resornom odboru, ni u plenumu. Poslednja dva dana svedoci smo jedne rasprave između ministarke energetike, s jedne strane, i ministra privrede, i predstavnika „Srbijagasa“ sa druge strane o teškoj situaciji u kojoj se nalazi „Srbijagas“. Podsetiću i vas i javnost da je LDP već godinama unazad govorila i govori da ne mogu javna preduzeća, a tu mislimo i na „Srbijagas“, da budu socijalne ustanove i partijski plen koji trebaju da sačuvaju socijalni mir i da će kad-tad to dovesti do urušavanja sistema. Ono što nismo čuli u ova dva dana, ni od ministarke energetike, ni od ministra privrede, jesu neke konkretne mere koje trebaju da dovedu do rekonstrukcije tog tzv. giganta „Srbijagas“. Pitanje ministarki energetike i premijeru- zašto Vlada Srbije kao jednu od mera u procesu stabilizacije „Srbijagasa“ ne ukine posrednika pri uvozu gasa tj. ne ukine posrednika „Jurosgas“? Zašto Srbija, odnosno Vlada Srbije ne pokrene inicijativu za povećanje rudne rente koja je iznosi 3% za NIS, a 7% procenata za ostale i na taj način donekle obezbedi neka sredstava koja će omogućiti bolje poslovanje, između ostalog „Srbijagasa“. Da li to Vlada Srbije se boji pretnje koji je predsednik Nikolić pre nekoliko dana u jednom TV intervjuu rekao kako mora se nastaviti poštovanje energetskog sporazuma sa Rusima. Umesto svega ovoga mi smo juče čuli od ministra privreda da jedna od načina kako „Srbijagas“ da izađe iz krize jeste konverzija duga u vlasništvu. S druge strane, premijer Dačić kaže kako „Srbijagas“ ima dug i prema Rusima. Sad konkretno pitanje premijeru – da li to znači uvođenje Rusa u vlasništvo „Srbijagasa“ na mala vrata? Da li se iza cele te priče stoji to da jedan deo vlasništva „Srbijagasa“ postane vlasništvo Ruske države? Druga tema koja nas zaokuplja ovih dana jesu tzv. lične karte javnih preduzeća i preduzeća u restrukturiranju na kojima insistira ministar Radulović. Jedna njegova izjava kaže da on insistira na odgovornosti svih posebno državnih službenika. Liberalno demokratska partija insistira i na odgovornosti Vlade Srbije i ministara. Šta je Vlada Republike Srbije učinila na poštovanju Zakona o javnim preduzećima? Šest meseci LDP postavlja pitanje ovde u Skupštini Srbije i ne dobijamo nikakav odgovor ni od prethodnog ministra privrede ni od sadašnjeg ministra privrede. Zašto se nisu raspisali konkursi za sve direktore javnih preduzeća? Zašto Vlada Srbije ne poštuje odredbe Zakona o javnim preduzećima koji obavezuje ukidanje upravnih odbora i imenovanje novih nadzornih odbora. Da to nije samo hir LDP već da to košta građane Srbije pokazuje jedna prosta brojka. Nepoštovanje te odredbe Zakona o javnim preduzećima košta građane Srbije 200 miliona dinara na godišnjem nivou. (Predsednik: Vreme.) Kada Vlada Srbije počne da poštuje zakone onda može očekivati od svih ostalih da poštuju ono što ona govori. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedniče, uvažene koleginice i kolege, postavio bih pitanje ministarki zdravlja i nastavljaću da postavljam iz nedelje u nedelju pitanje ministarstvu zdravlja u nadi da ćemo dobiti neke odgovore najzad na bolna pitanja u našem zdravstvu. Dakle, moje pitanje se odnosi na sledeću stvar. Kako Ministarstvo zdravlja planira da se izbori sa nedostatkom stručnog medicinskog kadra u ovim i u budućim godinama u našem zdravstvenom sistemu? Kako Ministarstvo zdravlja planira i koje mere planira da preduzme da reši jedan od najozbiljnijih problema u našem zdravstvu. Inače sam u prethodnom periodu postavljao niz pitanja, ali zaista nisam dobio konkretne odgovore, niti sam od Ministarstva dobio predloge kako da rešimo te probleme, kao što su lečenje dece koja nemaju overene zdravstvene knjižice, šta raditi sa zaposlenima npr. u „FAP“ iz Priboja koji nisu overili knjižice, kako se leće njihovi članovi porodice, kako se leče njihova deca, njihove trudnice, porodilje. Kakav je status stomatološke službe u Srbiji, kakav je status stručnog medicinskog kadra? U Srbiji inače ima 30.500 licenciranih lekara i oko 1600 nelicenciranih lekara. Mi imamo zastareli plan mreže zdravstvenih ustanova koji uopšte ne odgovara demokratskoj strukturi stanovništva, ne odgovara rasporedu i ne odgovara potrebama građana. On se nije menjao decenijama. Ja ne vidim da je Ministarstvo spremilo predlog za sledeću godinu. Takođe, mi imamo problem nedostatka specijalista u našem zdravstvenom sistemu, tu govorim o anesteziolozima, radiolozima, patolozima, kardiohiruzima. Na primer u Šapcu nedostaje pored toga i ortopeda, hirurga, urologa, i kako ministarstvo zdravlja planira da se izbori sa ovim problemom? Sledećih 10 godina Srbija će ostati bez gotovo 50% lekara specijalista. Mogu da vam pobrojim po godinama kako će to da izgleda. U ovom trenutku u Srbiji ima 2700 lekara specijalista koji su stariji od 65 godina. Ima 3000 lekara koji su starosti od 60 do 65 godina. Četiri hiljade lekara specijalista starosti od 55 do 60 godina, i 4800 lekara od 50 do 55 godina. To je 14000 lekara koji će u sledećih 10 do 12 godina napustiti zdravstveni sistem zbog starosti. Kako će država Srbija da reaguje na ovaj problem? Rekao bih par reči o tome koliko košta jedna specijalizacija u Srbiji. Kada saberete naknade zarade za lekare koji su na specijalizaciji troškove odvojenog života, putne troškove, troškove po semestru, troškove ispita, dolazimo do cene od gotovo 50.000 evra za jednu specijalizaciju. Kada to pomnožimo sa 14.000 neophodnih lekara u budućem periodu mi dolazimo do jednog ozbiljnog problema od 700 miliona evra. Dakle, problem od 700 miliona evra na koji odgovor treba da da ova država, a u pitanju je zdravstveno stanje nacije. Zato smatram ovo jednim od najozbiljnijih problema sa kojim treba da se uhvatimo u koštac u budućem periodu. Pored toga, ne znam kako ćemo mi da platimo ove specijalizacije ako te specijalizacije plaćaju u ovom trenutku zdravstvene ustanove. Dakle, jedna zdravstvena ustanova treba da uputi lekara na specijalizaciju. Za sve to vreme mora da organizuje rad u njegovom odsustvu, i da istovremeno plaća specijalizaciju i organizuje rad tako da neko pokrije izostanak jednog takvog lekara. Ministarstvo i Republički fond to ne dozvoljavaju. Stavite se u situaciju jednog prosečnog pacijenta u Srbiji koji dođe kod izabranog lekara a neko mu saopšti da je njegov izabrani lekar na godišnjem odmoru, ili da je na stručnom usavršavanju, ili da je na bolovanju, i ne postoji niko ko će tog lekara zameniti. Kako će se naši građani lečiti? Šta im mi to pružamo? Govorim o ozbiljnim problemima, i ja zaista ne vidim da Ministarstvo zdravlja čini bilo šta da ovaj problem reši. Zato apelujem da u najkraćem mogućem roku dobijemo konkretne odgovore i konkretne predloge šta Ministarstvo zdravlja planira da preduzme po tom pitanju? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, pre nego što postavim par pitanja, moraću da barem delimično pročitam ono što je osnov za postavljanje pitanja, da bi se bolje razumelo zašto to čitam. Dakle, dobili smo mi neki, poslanici pismo od strane građanina sa teritorije KiM, koji između ostalog u svom pismu kaže sledeće: „molimo vas da Srbiji kažete kako nas maltretiraju čelnici na lokalnom nivou, koji su postavljeni kao privremeni organi, kao i direktori škola, terajući nas silom da idemo na mitinge, da podržavamo listu „Srpska“ i da glasamo za njih. Inače, slede nam otkazi na svojim radnim mestima“. Između ostalog još se kaže „teraju nas da glasamo za „Srpsku“ listu javno i svaki miting moramo posetiti kada dolazi neki zvaničnik iz Beograda, inače se prave spiskovi prisutnih po mitinzima i ko ne dođe, snosiće posledice. Molimo vas da ovo kažete Srbiji i svim medijima, kako bi nas oslobodili torture i ovom napaćenom narodu, dosta je muka.“ Inače, ovim pritiscima su izloženi radnici u prosveti i zdravstvu. Ovo se pismo inače odnosi za teritoriju opština Gnjilane i Vitina. U prilogu pisma, dobili smo i dokaze koji govore o tim pritiscima, koji god uzmem, potpuno je svejedno. Evo recimo, obaveštenje direktora Bojana Maksimovića, doneto je na osnovu zaključka sa zajedničke sednice direktora osnovnih i srednjih škola i predškolskih ustanova Gnjilane, Kosovske Vitine, Kosovske Kamenice i Novog Brda, a koje glasi ovako, a to ću vam posle i dati da možete da vidite: „sve zaposlene radnike osnovne škole „Miladin Popović“ u Pasjanu, obaveštava da je subota 19. oktobar 2013. godine, radni dan. Svi zaposleni su obavezni da prisustvuju dočeku predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Ivice Dačića, koji će biti održan dana 19. oktobra 2013. godine, u toliko i toliko sati, u Gračanici, sa početkom u 14,00 časova. Za sve radnike škole, obezbeđen je prevoz autobusom.“ Dalje, zatim imamo obaveštenje direktorima predškolskih ustanova na teritoriji opštine Vitina, učinjeno od strane privremenog organa, a potpisan od strane Srđana Nikolića, člana privremenog organa, pa sve sa plavim pečatomi njegovim potpisom, gde stoji: „obaveštavamo vas da u subotu 12. oktobra 2013. godine, u Klokotu dolaze ministri Vlade Republike Srbije, Aleksandar Vulin i Dragan Glamočić. Skup će se održati u 13,00 časova u školskom dvorištu u Klokotu, a vaš dolazak, dakle, direktora i dolazak svih zaposlenih je obavezan. U obavezi ste da obavestite sve zaposlene.“ Dalje idu pisma kojim oni obaveštavaju zaposlene i slično. Ljudi moji, možemo imati različita stanovišta o neophodnosti izlaska ili neizlaska na te izbore. Mi smatramo da izlazak na te izbore, da je to izlazak iz Srbije, jer je to naopako. Ti izbori su raspisani od strane kosovskih vlasti, a ja ne znam šta mi i državni organi Republike Srbije njima u tom trenutku izigravamo i kakve veze ima Briselski sporazum i kako smo se tako mogli uopšte šta sporazumeti i to je posebno pitanje. Ljudi, nemojte ovo da radite, ovo je vraćanje u 1947. ili 1949. godinu. Ovo ni SPS u najcrnjim danima iz devedesetih godina nije radio ovako otvoreno. Oni su barem telefonom to radili zvali, uticali, išli po hodnicima i pretili. Niko nije ostavljao ovakvog pisanog traga, ljudi moji. Znate ko ostavlja pisanog traga u krivičnim delima? To je radio neko 1939. do 1945. godine. Oni se nisu stideli da ostave u centralnoj Evropi, jedna država koja zagorčala život ljudima u tih šest godina. Znači, oni su se trudili da ne ostave pisanog traga, a vi to isto radite. Možda i dobro što ste ostavili pisani trag da se zna za istoriju šta činite. Moje pitanje je vrlo prosto, kakva je zvanična reakcija Vlade Republike koja postavlja privremene organe na ovo što sam ovde pročitao, ja ću vam dati ove dokaze, to je veoma važno? Drugo, mi očekujemo hitne odgovore na određena pitanja. Imate pitanje u utorak koje je postavljeno od strane Slobodana Samardžića. Šta je sa 12.000 ljudi koji bi navodno imali pravo da glasaju na Kosovu, žive na teritoriji Srbije? Gde glasaju? Na kojim izbornim mestima u Srbiji biračkim mestima? Ko to organizuje i po kom se zakonu Srbiji, da li će glasati glasačkim listićima u kovertama ili će umesto njih da glasa Veljko Odalović kao opunomoćenik države Kosova? Dakle, to je ono što nas pitaju. Drugo, i na samom kraju kakva je reakcija države povodom Erdoganove izjave da je Kosovo Turska?
Narodni poslanik Stefana Miladinović.
Hvala. Poštovani predsedniče, kolege narodni poslanici, koristimpravo da postavim pitanje, tačnije zatražim obaveštenje od ministra prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, prof. dr Tomislava Jovanovića. Naime, prema dostupnim podacima širom Srbije, u seoskim sredinama postoji velikibroj školskih objekata koji zbog odumiranja sela i smanjenog privrednog priraštaja godinama, neki čak i decenijama, nisu u funkciji, odnosno ne koriste svojoj osnovnoj nameni. Republika Srbija, odnosno Ministarstvo prosvete je u ove objekte decenijama ulagalo velika sredstva sa ciljem da i najzabačenija sela dobiju školu, odnosno da svakom detetu bude obezbeđeno Ustavom garantovano pravo na školovanje. Ipak, zbog neprekidnog pražnjenja sela pogotovo u brdsko-planinskim predelima, mnogi školski objekti ostali su prazni i zbog višegodišnjeg ne korišćenja veliki broj je prilično ruiniran. Međutim, ima i objekata koji su u dosta dobrom stanju i mogu se uz relativno skromna ulaganja koristiti. Imajući u vidu da ovi zatvoreni školski objekti još uvek predstavljaju stalni trošak za državu, želim da pitam ministra prosvete sledeće, da li se raspolaže tačnim podacima koliko je ukupno ovakvih škola u Republici Srbiji? Koje troškove ministarstvo ili lokalne samouprave imaju za njih? Treće, da li ministarstvo planira da ovakve školske objekte, koji ne služe osnovnoj nameni, ustupi na korišćenje drugim zainteresovanim korisnicima i da li takve ideje uopšte postoje? Smatram da bi uz vrlo mala finansijska ulaganja zainteresovanih organizacija napušteni seoski objekti mogli biti od koristi za sprovođenje različitih programa, kako za učenike i mlade mesne zajednice opštine, tako i za druge pojedince, institucije koje bi održavale neke od ovih objekata, organizovale ili finansirale različite programe kao što su naučno istraživački kampovi, ekološki volonterski kampovi, umetničke radionice i kolonije, programi međunarodne razmene mladih ili različiti programi proizvodnje. Na ovaj način bi se ostvarila obostrana korist. S jedne strane, ovi objekti bi našli drugu korisnu namenu, a sa druge strane, ministarstvo i lokalne zajednice ne bi imale značajnije troškove za održavanje ovih objekata koji se inače ne koriste. Činjenica je da u ovom trenutku ne bi mogao koristiti veliku broj seoskih objekata, ali verujem da bi jednim dobrim programom revitalizacije ovih objekata i davanje neke nove funkcije, doprinelo ne samo štednji budžetskih sredstava već i oživljavanju nekih sela koja nemaju školske dece, ali čiji stanovnici imaju želju da ostanu i rade na selu. Ustupanjem na korišćenje ovih objekata, svakako bi se iskoristio ogroman potencijal koji u ovim objektima postoji. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, molim za tišinu i pet minu ta vaše pažnje, jer se obraćam u ime onih koji pažnju i zaslužuju. Obraćam se u ime hlebotvoraca, seljaka, onih kojima su plugovi izorali dlanove, a brige čela. Obraćam se kao diplomirani inženjer poljoprivrede za stočarstvo i na jednom prostom primeru pokazaću vam koliki su pogubni efekti GMO hrane po srpsku poljoprivredu i našu prerađivačku industriju. Pre par godina, srpsko tržište preplavio je falsifikat sira iz jedne susedne države koji se na pijacama prodavao kao feta sa imenom te države. Reč je o proizvodu koji se ne dobija od mleka. U tehnološkom procesu za dobijanje tog proizvoda koristi se palmino ulje, sojino mleko, emulgator. Najveći procenat tog proizvoda napravljen je od vode i vrlo malo ima mleka u prahu. Reč je, evo, o ovoj feti. To je feta sir, pod znakom navoda „sir“, jer je dobijen od proizvoda biljnog porekla nepoznatih sirovina. U poslednje vreme, te sirovine se nesmetano uvoze u Srbiju, a ovakav sir, pod znakom navoda „sir“ preplavio je zelene pijace u Srbiji gde se nekontrolisano prodaje bez ikakve naznake, bez ikakvog natpisa da je reč o proizvodu biljnog porekla. U Srbiji se proizvodi izuzetno kvalitetan feta sir. Proizvode ga srpske mlekare, to je ovaj ovde sir, ni malo se ovako na prvi pogled ne razlikuje od falsifikata sira, ali šta hoću da vam kažem? Ja sam diplomirani inženjer poljoprivrede za stočarstvo. Za proizvodnju feta sira, ovog pravog feta sira, potrebno je pet i po do šest litara mleka. Molim da moje izlaganje niko ne shvati kao širenje panike, kao degradaciju proizvođača i jednog i drugog proizvoda, ali se naši potrošači dovode u zabludu jer im se ovaj sir prodaje kao sir, a istovremeno, nigde ne piše da je reč o proizvodu biljnog porekla. U Srbiji se dnevno preradi između 200 hiljada do 600 hiljada litara mleka za proizvodnju feta sira. Imamo ozbiljne, ugledne proizvođače koji su se mukom izborili da dobiju tarifni broj za izvoz svog sira na tržište Rusije. Jedna krava u proseku tokom laktacije daje 10 litara mleka dnevno, znači, ako se ne otkupi danas 400 hiljada litara mleka, 40 hiljada krava, muznih krava, će biti poslato na klanje, 40 hiljada krava da bi se pretvorilo u krave muzare treba 40 hiljada hektara zemlje obraditi. To je 40 hiljada radnih mesta u Srbiji ovoga trenutka, koji su ugroženi zbog GMO hrane. Četrdeset hiljada hektara zemlje zahteva 80 litara goriva po jednom hektaru da bi se, podvlačim, to zemljište obradilo, da bi se taj proizvod doneo na tržište. Mi imamo činjenicu da se naši proizvođači dovode u zabludu. Mi nemamo adekvatan zakon koji bi ovo regulisao, niti imamo mogućnost da proizvođači u Srbiji znaju da na pijacama pretežno kupuju feta sir biljnog porekla. Šta ja želim da vam kažem? Taj sir se prodaje po ceni od 180 dinara. Ne ulazim u to, pošto se proizvodi u malim zanatskim radnjama, a najčešće proizvodnja i promet tog sira se obavlja kroz tzv. sivo ili čak i crno tržište, bez plaćanja bilo kakvih dažbina Republici Srbiji. Ne ulazim u to kakav je kvalitet tih sirovina biljnog porekla. Možda je reč o GMO sirovinama, možda ne. U susednoj državi je neosporno utvrđeno da je reč o GMO sirovinama, palminom ulju i pre svega sojino mleko od GMO soje. Apelujem na sve vas, pošto je profesor Stojković, zajedno sa još nekim poslanicima, uradio Predlog zakona o GMO, da svi zajedno potpišete taj zakon, da ga svi zajedno kao poslanici predamo u skupštinsku proceduru, dao njemu raspravljamo, da svi zajedno… (Predsednik: Vreme.) Izvinjavam se, završavam, uradimo zakon o zaštiti potrošača koji će sprečiti ovakvu zloupotrebu i zahtevam i podvlačim, zahtevam prijem kog ministra poljoprivrede, svog kolege Glamočića, sa kojim sam zajedno studirao na Poljoprivrednom fakultetu, u narednih sedam dana, kako bih ga zajedno sa proizvođačem feta sira, upoznao sa ogromnim problemom koji ovoga trenutka postoji zbog ovoga o čemu sam pričao. Vodite računa. Jedno je Feta sir životinjskog porekla, a drugo je sir, pod znakom navoda, biljnog porekla. Nema velike razlike, sem u ceni i šteti i pogubnosti ovoga trenutka po naše stočarstvo. Hvala.
Moram da vas zamolim, uopšte ne ulazeći u opravdanost vaše diskusije, da u buduće ne unosite hranu na sednicu Narodne skupštine, bilo biljnog, bilo životinjskog porekla. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Hvala predsedniče. U vreme kada ministar privrede najavljuje otpuštanje 20.000 ljudi u firmama koje su u restrukturiranju, gotovo umiranje, recimo, Priboja zbog FAP-a, u vreme kada pričamo o Zakonu o legalizaciji i sunovratu građevinske industrije, u vreme kada se sve čini da ne dođe do rebalansa rebalansa budžeta, što će biti prvi put u istoriji da imamo rebalans rebalansa, a on preti zbog, u ovom trenutku, manjka odnosno prebačenog deficita za 20 milijardi dinara u odnosu na planirano, zbog pada prihoda, dešavaju se stvari da taj ministar privrede najavljuje set zakona koji će da poboljša klimu za investiranje, najavljujući i novi zakon o stečaju i zakon o planiranju i izgradnji, koji će prvo proći Vladu, pa tek onda doći na javnu raspravu, što je takođe, čini mi se izuzetak. Bilo je mnogo puta da nije bilo javne rasprave, ali da ide na javnu raspravu posle Vlade, to se ne sećam da je bilo. U sve to vreme u kojem živimo, pod pretnjom bankrotom, u kome se podiže PDV za hranu i osnovne životne namirnice, postoje ipak neki ljudi koji žele da rade, da ulažu, koji su uložili pare, ali postojeći Zakon o planiranju i izgradnji je svakako prepreka. Šta se dešava? I takav kakav je, ako se dobro pročita, omogućava nekim ljudima da nešto rade, ali Ministarstvo građevine i ministar Velja Ilić tim ljudima koji žele da rade ne omogućava da rade. Konkretno, u Beogradu, svakako, a ne znam kako je u drugim gradovima i opštinama, imamo problem sa izdavanjem lokacijskih dozvola u specifičnim slučajevima, i to je predmet mog pitanja gospodinu Iliću, ministru građevinarstva i urbanizma. Ako je neko kupio zemlju, postao vlasnik, uložio nekoliko miliona evra i traži lokacijsku dozvolu, odvija se u sledećem slučaju, u slučaju zabeležbe da postoji sudski spor. Znam najmanje dva konkretna slučaja u Beogradu, gde su ljudi uložili po nekoliko miliona evra u zemlju, pre nekoliko godina, plaćaju kredite itd, traže lokacijske dozvole i odbijaju ih zbog postojanja parničnog spora, odnosno zabeležbe u katastru da postoji spor. U jednom slučaju je vrlo jasno da su u pitanju stari vlasnici koji polažu pravo na tu zemlju, ali ta zemlja je u principu prošla nekoliko vlasnika i sada je legalno kupljena i novi vlasnik je upisan u katastar. Za dobijanje lokacijske dozvole potrebna su tri dokumenta: kopija plana parcele, izvod iz katastra podzemnih instalacija i svakako dokaz o pravu svojine. Kada imate dokaz o pravu svojine, a neko vas je tužio, a upis tužbe u katastar dokaz je podnošenje tužbe. Kako niko u ovoj zemlji ne može nikog da spreči da tuži, kako u ovoj zemlji sudski procesi traju neuobičajeno dugo po nekoliko godina, pitam ministra Ilića – da li je upis, odnosno zabeležba da postoji tužba razlog za neizdavanje lokacijske dozvole, jer u Beogradu tako to tumače, iako u zakonu, kada se pažljivo pročita, to ne bi moglo da se zaključi? Dakle, ministar Ilić, treba da odgovori da li je to u skladu sa zakonom ili ne, jer kada postoji spor, onda se traži mišljenje drugostepenog organa, a to je Ministarstvo građevine. Pošto se traži, a ministar ne odgovara, pitam ga – zašto ne odgovara, jer ne zna ni on da li je to u skladu sa zakonom ili ne? Kako objašnjava da se u Beogradu zabeležba o poštovanju sudskog spora razlog za neizdavanje, a u nekim drugim opštinama to nije prepreka. Tako, na kraju krajeva, i zakon kaže.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Linta.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, postavio bih dva pitanja ministru pravde i državne uprave, vezano za hapšenja izbeglih i prognanih Srba, sa jedne strane, i srpskih povratnika u Hrvatskoj, sa druge strane. Od strane nadležnih hrvatskih institucija često čujemo da se Republika Hrvatska zalaže za najbolje odnose sa Republikom Srbijom, za odnose međusobnog poštovanja, uvažavanja, za odnose poverenja i, u krajnjoj liniji, iskrenog pomirenja. Međutim, u praksi ponašanje Republike Hrvatske je suprotno. Nažalost, Republika Hrvatska i dalje u jednom svom delu vodi politiku zastrašivanja izbeglih i prognanih Srba i srpskih povratnika, stvara osećaj nesigurnosti i sprečava proterane Srbe da ostvaruju svoja osnovna ljudska prava. Navešću četiri slučaja koja govore tome u prilog. Maja 2011. godine uhapšen je 83-godišnji magistar istorijskih nauka gospodin Mile Dakić kada se vraćao sa naučnog skupa iz Banja Luke na Rači, prebačen je u Sarajevo. Na osnovu hrvatske Interpolove poternice prebačen je u Zagreb. Vodi se obnova postupka već dve godine. Saslušano je 28 svedoka. Niko od tih 28 svedoka nije teretio gospodina Dakića da je učestvovao u ubistvu hrvatskih policajaca 1991. godine na Kordunu. Prekjuče je završeno, po treći put, saslušanje 28 svedoka putem video linka i apsolutno niko gospodina Dakića ne sumnjiči da je u tome učestvovao, ni kao izvršilac, ni kao nalogodavac. Apelujem na Ministarstvo pravde i državne uprave da zatraži hitno objašnjenje hrvatskog Ministarstva pravosuđa, vezano za slučaj gospodina Dakića i da zatraži da se gospodin Dakić što pre pusti na slobodu, jer ovo zaista, što je rekao gospodin Pusić, istaknuti borac za ljudska prava u Hrvatskoj, predstavlja sramotu za hrvatsko pravosuđe. Imamo drugi slučaj, 10. jula uhapšeno je 12 Srba u selu Trpinja, koji tamo žive, pod optužbom da su činili ratne zločine u Vukovaru. Devet njih je zadržano u pritvoru. Pritvor je određen na tri meseca. Sada je u oktobru taj pritvor produžen za još tri meseca. Sve činjenice pokazuju da hrvatska strana nema dokaze da je ovih devet Srba činilo zločine, ali se prosto na silu nastoji iskonstruisati optužnica, jer je još uvek nema, znači ide četvrti mesec od privođenja, da su činili zločine, iako to nije tačno. Treći slučaj tiče se hapšenja srpskog povratnika Marka Carevića, sedam dana prije posete hrvatskog predsednika Josipovića Srbiji, 9. oktobra. Marko Carević se vratio u Hrvatsku 2005. godine. Znači, živi osam godina u Hrvatskoj, član je Hrvatske narodne stranke, u dva navrata bio je predsednik mesne zajednice Sjeniča Gornja Utinja kod Karlovca, aktivno se zalagao za povratak Srba iz Srbije i Republike Srpske, radio je na obnovi infrastrukture, vodovoda, električnih instalacija, puteva, zalagao se za najbolje odnose Srba i Hrvata. Sada zamislite, osam godina aktivni javni radnik u lokalnoj zajednici, Marko Carević je u jednoj spektakularnoj akciji 9. oktobra uhapšen kao da se radi o najvećem zločincu sa ovih prostora. To hapšenje izazvalo je veliku nesigurnost kod njegovih sumještana, a istovremeno je u tom Gornjem Sjeničaku je avgusta 1995. godine, posle „Oluje“, pobijeno šest srpskih staraca. Nažalost, još uvek niko nije optužen ni osumnjičen ko je izvršio ubistva tih šest srpskih staraca, a hapsi se jedan Marko Carević, čovek koji osam godina aktivno radi u svojoj lokalnoj sredini. Konačno, imamo poslednji slučaj hapšenja Slobodana Doklića, bivšeg oficira JNA, koji je uhapšen 18. oktobra, dan posle posete hrvatskog predsednika Srbiji, koji je optužen da je činio ratne zločine, iako je 1991. godine bio uhapšen, prebijen, sad je teški RVI. Krenuo je u posetu svojem ocu i majci u Korenicu. Nakon povratka iz te posete sa svojom porodicom, uhapšen je na granici sa Mađarskom, čovek koji živi već godinama u Australiji, ima srpsko državljanstvo. Da li je to doprinos u uspostavljanju odnosa između Srbije i Hrvatske, odnosa koji su najbolji? (Predsedavajuća: Vreme.) Molim vas, samo da postavim kratko dva pitanja ministru pravde i državne uprave, gospodinu Selakoviću, da zatraži da Hrvatska prestane sa manipulacijom spiskova osumnjičenih, optuženih i osuđenih Srba sa jedne strane, a s druge strane, da zatraži da se povedu ozbiljni razgovori i da se postigne sporazum da se suđenja za ratne zločine i druga teška krivična dela organizuju prema mestu prebivališta, odnosno da Hrvatska dostavi sve one predmete za koje smatra da su Srbi činili zločine, da se suđenje nalazi u Srbiji. Onaj ko je kriv, taj treba da bude osuđen, ko nije kriv, treba da ima punu slobodu kretanja. Hrvatska mora da prestane sa manipulacijom, sa hapšenjima Srba, sa ciljem da odustanu od povratka ili da se bore za svoja ljudska prava. Hvala.
Hvala vam. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Borislav Pelević, Jadranka Joksimović, Meho Omerović, Dragan Šutanovac, Igor Bečić, Miroljub Stojčić, Nenad Konstantinović, Ivan Andrić, Ivana Travar Miljević, Vesna Marjanović i Mladen Grujić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je predsednik Narodne skupštine, pored predstavnika predlagača mr Velimira Ilića, ministra građevinarstva i urbanizma, pozvao da sednici prisustvuje i Aleksandar Damjanović, pomoćnik ministra za građevinarstvo i urbanizam. Sačekaćemo par minuta da se ministar pridruži narodnim poslanicima. Nastavljamo rad pretresom u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O LEGALIZACIJI OBJEKATA Nastavljamo raspravom o amandmanu na član 5. koji su predložili predstavnici DS. Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Ovo je replika na izlaganje gospodina Velimira Ilića, koje je usledilo povodom ovog amandmana na samom kraju rasprave. Naime, ministar Ilić meni nije odgovorio na pitanje vezano za amandman koji sam podneo zajedno sa narodnim poslanicima iz DS. Iskoristio je kao vešt političar poslednjih 10 minuta skupštinskog prenosa da bi držao politički govor. S druge strane, tokom jučerašnje rasprave javljali su nam se ljudi i danas pre sednice vrlo nezadovoljni paušalnim ocenama i, rekao bih, ugrožavanjem pravne sigurnosti koju je ministar Ilić juče uveo u raspravu, prvo, izjavom kako on nije srušio ni jedan objekat. Posle je rekao da on nije ni zadužen za rušenje objekata. To znači da se stvara jedna pravna nesigurnost da kakav god mi zakon doneli, da će moći da se nastavi nelegalna gradnja i da to neće biti sprečeno od nadležnih organa. Nismo mi tražili od gospodina Ilića da radi mimo zakona. Ne očekujemo mi da on dođe na vrata jednog domaćina i da kaže – dobar dan, ja sam gospodin Ilić, da vas taj domaćin ponudi rakijom, a da vi kažete: „izvinite, ne bih pio rakiju, bojim se da će vam stati u grlu, jer sam došao da vam rušim kuću“. Ne očekuje se to od vas, gospodine Iliću. Od vas se očekuje da primenjujete zakon. Vi ste nadležni sada godinu i po dana i pre toga u prethodnim mandatima za poštovanje Ustava i zakona. Vrlo je nezgodno kada već kroz raspravu o ovom zakonu najavljujete da ćete već i u narednom zakonu predvideti mogućnost nelegalne gradnje. (Predsedavajuća: Vreme.) Ja vas konkretnopitam – da li ste spremni da prihvatite amandman kojim se omogućava i legalizacija infrastrukture koja je sagrađena paralelno sa nelegalnim objektima?
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Saša Dujović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Sanja Čeković, Miodrag Đidić, Milovana Marković i Nebojša Zelenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić, Jovana Joksimović i Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstva smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić.
Hvala. Poštovani ministre, poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, DSS podnela je amandman na član 7. gde smo mi predložili da iza poslednje reči, iza reči da će se jednim rešenjem izdati ova građevinska i upotrebna dozvola, ali da se plaćanje komunalnog opremanja, da tako kažemo, naknade za uređenje građevinskog zemljišta vrši pre izdavanja rešenja o građevinskoj i upotrebnoj dozvoli. Zašto to pričamo? O tome smo nešto juče polemisali. Zašto to govorim? Zato što postoji opasnost, između ostalog, ovde se govori o zgradama koje se sastoje iz više posebnih delova, dakle, više apartmana ili više stambenih jedinica, to može biti i poslovni prostor i da vlasnici ne žele da plate naknadu. Dešavalo se već, govorim iz prakse, da su vlasnici tih bespravno izgrađenih objekata, apartmanskih zgrada sa 20, 30 i više tih apartmana prosto nestali kada su to izgradili, obećali tim vlasnicima koji su od njih kupili apartmane da će to sve dovesti do upotrebne dozvole, da će izvaditi upotrebnu dozvolu za zgradu. Međutim, oni se izgube, nestanu i ti apartmani nemaju upotrebnu dozvolu. Tada lokalna samouprava duži te vlasnike. Ovim rešenjem, ako ovako budemo ostavili ovaj član 7, bez prihvaćene naše izmene, znači da će oni moći da dobiju upotrebnu dozvolu, a da ne plate komunalno opremanje i onda će da prodaju apartman jednom čoveku, drugom, trećem, četvrtom, petom. Naravno, lokalna samouprava duži onog prvog vlasnika, a ovaj peti već raspolaže tim objektom, odnosno sa tim apartmanom. S jedne strane, ne možemo da ga srušimo. Ako budemo odredili rušenje, to ne može. Bilo gde da je u apartmanskoj zgradi, ne možemo da srušimo. Isto tako, da uzme lokalna samouprava tu jednu jedinicu, šta će sa njom? Ni lokalna samouprava ne može s njom da raspolaže. Mislim da bi to mogao da bude veliki problem. Sve ovo što govorim ide na osnovu toga što se DSS zalaže za jednostavan način legalizacije i preciziranje članova zakona, ovog Zakona o legalizaciji, koji svakako generalno nije dobar. Ima određene restrikcije i mnogi objekti neće moći biti legalizovani, ali bar u ovim slučajevima da napravimo neku odrednicu. Biće zaista različitog tumačenja, a zaista smatram da ovi poslovni objekti, jer su apartmanske zgrade poslovni objekti, mora da se izvrši plaćanje komunalnog opremanja pre izdavanja rešenja o građevinskoj i upotrebnoj dozvoli. Danas trenutno se, na primer, za ove apartmanske zgrade izdaje jedinstveno rešenje o građevinskoj dozvoli, a zatim pojedinačno rešenje o upotrebnoj za svaku stambenu jedinicu posebno kada se plati komunalno opremanje, što mislim da je dobra stvar i da sa ovakvom praksom treba da nastavimo, a ne ovako, da jednim rešenjem izdamo i građevinsku i upotrebnu dozvolu bez plaćanja komunalnog opremanja, tako da može da se desi da mi, odnosno ljudi koji rade u lokalnim samoupravama, u opštinskim upravama odeljenjima za urbanizam zaista imaju veliki problem sa tim neplaćanjem komunalne infrastrukture. Morate priznati, dovesti vodu, kanalizaciju ili, na primer, put i urediti prostor za apartmansku zgradu preko 20 objekata je svakako velika investicija, tako da mislim da još jednom razmislite i da ovo ništa ne čini. Prosto, samo precizira odredbu. Dakle, ništa ne može da poremeti sam zakon, nego samo precizira ovaj član 7. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, Demokratska stranka Srbije je na ovaj predlog zakona predložila negde oko 20 amandmana, a nijedan nije prihvaćen. Kada je reč o ovom amandmanu na član 7. mi smo hteli da preciziramo određene stvari, jer smatramo da je ovaj zakon izuzetno konfuzan i ne daje odgovore na određena pitanja građana. Dakle, moja koleginica Bojana je itekako kvalitetno obrazložila zbog čega smo mi predložili ovaj amandman, kako bi precizirali određene stvari vezano za uslove i način i postupka legalizacije objekta. Dakle, mi smo u raspravi u načelu takođe rekli da ovaj zakon je faktički velika matura za ovu vladu, a i za vas, gospodine ministre, jer građani Srbije očekuju, pre svega, da se sazna koliko košta ova legalizacija, koji su rokovi vezani za legalizaciju, kolika je naknada za uređenje građevinskog zemljišta, koliko će lokalne samouprave propisati taksu za naknadu građevinskog zemljišta. Dakle, ovaj zakon ne daje odgovore na ova pitanja. Druga stvar, imamo i 1.300.000 objekata koja su nelegalizovani. Imamo 720.000 zahteva za legalizaciju tih objekata. Imamo onaj Dulićev zakon koji je proglašen protivustavnim. Takođe, imamo i zakon koji smo doneli u martu i taj zakon itekako zbunjuje građane Srbije, jer se tamo govorilo da ćemo za 100 evra legalizovati određene objekte. Gospodine ministre, takođe sam hteo da vam postavim jedno pitanje koje dolazi sa terena. Vezano je za Udruženje građana Koridora 10 Grdelica. Dakle, oni su se obraćali mnogim ustanovama, pojedincima i državnim organima. Niko im nije dao odgovor iz jednog prostog razloga – zato što nisu ni sami državni organi znali kako da postupe. Kroz ovu moju diskusiju ću da objasnim zbog čega nisu znali i koliko je njima naneta šteta. Dakle, njihov problem je nastao još 2010. godine, kada je katastar počeo da cepa njihova imanja, njihove parcele, bez njihovog saznanja, bez njihovog odobrenja, a na zahtev Ministarstva za finansije i uz pomoć asistencije policije ušli su u njihov posed mašine. Izvođač je ušao u njihove posede i počeo da radi tu trasu Koridora 10. Dakle, s obzirom da korisnik eksproprijacije, ovog puta država, treba da oformi komisiju za rešavanje žalbe, oni to nisu oformili i nisu rešavali žalbe po pitanju ovih građana. Oni su to tužili Osnovnom sudu u Leskovcu. Osnovni sud je doneo jednu pravičnu odluku u korist tih 60 građana iz Grdelice. Međutim, Javno preduzeće „Putevi Srbije“ je uputilo žalbu Višem sudu takođe u Leskovcu …
Gospodine Pejčiću, molim vas da se držimo dnevnog reda, da ne širimo temu.
Držim se teme, vezano je za legalizaciju. Viši sudija je vratio to Osnovnom sudu na ponovno presuđivanje. Preduzeće „Putevi Srbije“ su na jedan volšeban način iskoristili da izvrše pritisak na predsednika suda i zahtevali da on izvrši pritisak na sudiju Marinu Smiljković, koja je donela ovu odluku. Gospodine ministre, vas bih zamolio da primite te građane, pošto su zaista u velikom problemu. Jednostavno znaju da kroz …
Gospodine Pejčiću, zaista, dužnost mi je da vas obavestim da treba da govorimo o amandmanu koji ste predložili. Poslanička pitanja su bila.
Dozvolite mi da završim.
Znam da biste voleli da završite, ali vas molim da govorite o amandmanu.
Zahvaljujem se.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospođo potpredsednice. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, hajde da pojednostavimo stvari i da objasnimo šta smo mi sa ovim amandmanom želeli. Zamislite da postoji jedan investitor koji je izgradio jedan objekat sa nekoliko stanova. Taj investitor je prodao, recimo, većinu stanova kupcima koji su u celosti isplatili kupoprodajne cene. Dakle, izvršili su sve svoje obaveze prema investitoru, prodavcu. Šta se dešava u međuvremenu? Napomenula bih da je investitor dobio odobrenje za gradnju, počeo je sukcesivno da plaća naknadu za korišćenje građevinskog zemljišta. Dakle, određeni deo procedure je ispoštovao. Sada taj investitor jednostavno finansijski propadne, otvori se stečajni postupak. Šta se tada dešava? Kupci stanova, koji su isplatili svoje stanove, ne mogu da legalizuju te svoje stanove zato što nije u celosti ispoštovana ta procedura koja je zakonom predviđena da bi se objekti, odnosno stanovi legalizovali i kao takvi upisali u javne knjige. Stečajni postupci jako dugo traju u Srbiji. Ukoliko sumnjate u to, gospodine ministre, predložila bih vam da se konsultujete i sa aktuelnim ministrom privrede koji je i te kako učestvovao u stečajnim postupcima kao stečajni upravnik. Šta više, važi za nekrunisanog kralja stečajeva u Beogradu. Dakle, ovo je jedna priča koja je toliko aktuelna što se tiče problema kupaca stanova po svim gradovima Srbije od investitora koji na kraju postaju nesolventni i ne mogu do kraja da završe tu dokumentaciju koja je potrebna da se stanovi legalizuju. Verujte mi, u Beogradu ima jako veliki broj nezadovoljnih kupaca ovakvih stanova koji zaista ništa nisu loše uradili i nisu pogrešno uradili, a trpe posledice, a nema ko da ih zaštiti. Lokalne samouprave koje faktički imaju benefit od plaćanja tih naknada za korišćenje građevinskog zemljišta nešto se nisu posebno angažovale oko toga da učestvuju u stečajevima i da potražuju te naknade iz imovine koja predstavlja stečajnu masu. Ovim amandmanom mi bismo u stvari postigli dve konkretne pozitivne stvari. Kao prvo, lokalne samouprave bi stekle jedno prioritetno pravo, jedno pravo izdvojenog namirenja svojih potraživanja po osnovu te naknade za korišćenje građevinskog zemljišta, a pri tome kupci stanova bi imali benefit u tom smislu što bi mogli da realizuju uknjižbu tog svog čistog prava u javnim knjigama. Dakle, zaista ne vidim razloga da ne učinite nešto što će, s jedne strane, da napuni budžete lokalnih samouprava, a to vam je jedan od ciljeva Predloga zakona. S druge strane, zaista ćete pomoći građanima koji su toliko puta već trpeli loše posledice loših odluka, loših zakona, lošeg rada državnih institucija i organa. Vi ste odbili ovaj amandman rekavši da smatrate da je neprecizan i da smatrate da će uneti samo dodatnu konfuziju u primeni ovog člana 7. zakona. Mi milimo da ceo ovaj zakon u stvari ima taj elemenat i tu vrednost dodatne konfuzije koja će da se stvori u javnosti - da li će zakon da se primenjuje ili neće, da li će objekti da se ruše ili ne i šta je u stvari konkretan razlog za predlaganje ovog zakona, jer mi smo ovde i od vas čuli da ni vi sami niste sigurni šta ćete u stvari raditi sa zakonom kada bude stupio na snagu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Olgica Batić, Suzana Grubješić, zajedno Dušan Petrović, Sanja Čeković, Miodrag Đidić, Milovan Marković i Nebojša Zelenović, i zajedno Aleksandar Senić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić, Jovana Joksimović i Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Dejan Radenković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Hvala. Poštovana potpredsednice, gospodine ministre, narodni poslanici, član 8. Predloga zakona za nas i LDP je jedan od važnijih članova ovog Predloga zakona. Zbog javnosti, ovaj član govori o davanju upotrebne dozvole za one objekte koji su izgrađeni na osnovu građevinske dozvole, odnosno odobrenja za izgradnju do 11. septembra 2009. godine. Naime, ovaj član predviđa da se formira komisija od organa koji daje građevinsku dozvolu koji treba da uradi izveštaj da li objekat ispunjava sve potrebne uslove i da taj izveštaj dostavi tom organu. Sa druge strane, ovaj član predviđa da ta ista komisija uradi i nalaz koji treba da dostavi građevinskoj inspekciji u roku od 30 dana, ako taj objekat ne ispunjava uslove za dobijanje upotrebne dozvole. U ovom članu mi iz LDP vidimo nekoliko nedostataka, mogu slobodno reći i protivrečnosti. Prvi nedostatak je ko sačinjava komisiju koju formira organ za izdavanje građevinske dozvole? U kom roku ova komisija treba da dostavi izveštaj, ako je već definisano da nalaz dostavlja u roku od 30 dana? Da li su izveštaj i nalaz dva različita akta? Da li je nalaz deo izveštaja? Takođe se onda nameće pitanje sadržaja nalaza i izveštaja. Ono što je najvažnije ovim članom se izbegava dvostepenost odlučivanja. Naime, čitajući ovaj član dolazimo do zaključka da komisija koju je formirao organ za izdavanje građevinske dozvole faktički pomoću nalaza daje naredbu građevinskoj inspekciji za zabranu korišćenja tog objekta. Kako može jedna komisija da na sebe preuzme odgovornost i nadležnost organa koji je formirao? Organ koji formira ovu komisiju treba da da upotrebnu dozvolu. Zar nije logično da komisija dostavi bilo izveštaj, bilo nalaz tom organu, da taj organ konstatuje da li su ispunjeni uslovi, ako su ispunjeni da se da upotrebna dozvola, a ako nisu ispunjeni uslovi da se da neki rok, ako je moguće da se isprave nedostaci koji postoje pa tek posle isteka tog roka da se uputi neki nalaz građevinskoj inspekciji koji treba da spreči korišćenje tog objekta. Ako nemamo dvostepenost u odlučivanju onda imamo mogućnost stvaranja prostora za korupciju. Takođe, ovde je važno pitanje, pomenuo sam roka do kada ova komisija treba da dostavi izveštaj, jer ovde nije tačno definisano. Zbog toga je LDP dala amandman koji pokušava sve ove nedostatke o kojima smo govorili da ispravi. U odgovoru Vlade koji smo dobili kaže se da se amandman ne prihvata s obzirom da će ovo pitanje bliže biti uređeno podzakonskim aktima. Nažalost ovaj odgovor ne odgovara onome što imamo u Predlogu zakona. Članom 19. je definisano da ministar nadležan za poslove građevinarstva bliže propisuje uslove na osnovu kojih se utvrđuje objekt iz člana 3. ovog zakona itd. Uopšte se ne predviđa da ministar nadležan za građevinarstvo treba bliže da propiše sve ono o čemu smo govorili, a što govori član 8. Zbog toga mislimo da je neophodno da se usvoji naš amandman kako bi se jasno i precizno definisali poslovi komisije, rokovi, podzakonskih akti i ono što je najvažnije, da se uvede mogućnost žalbe koja ovim članom nije predviđena. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela narodna poslanica Katarina Rakić. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica. Katarina Rakić.
Hvala. Pre svega želim da se zahvalim i Vladi i nadležnom odboru što su prihvatili sve moje amandmane. Ukupno sam predala četiri amandmana na ovaj Predlog zakona i smatram da nijedan od njih neće sistemski promeniti ništa, nego samo preciznije odrediti neke od članova. Što se konkretno tiče ovog amandmana koji sam podnela na član 8. on se odnosi na preciznije određivanje roka u kome se ova komisija formira. S obzirom na to da izdavanje građevinske dozvole podrazumeva i izdavanje upotrebne dozvole za objekta, što znači da su građani već predali zahtev za ovo, te će rad ove komisije zahtevati od prvog trenutka primene ovog zakona. Tako da sam predložila da se ova komisija formira najkasnije 30 dana od stupanja ovog zakona na snagu. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Suzana Grubješić podnela je amandman kojim se posle člana 8. dodaje novi član 8a. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Olgica Batić, zajedno Dušan Petrović, Sanja Čeković, Miodrag Đidiđ, Milovan Marković i Nebojša Zelenović i zajedno Aleksandar Senić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić, Jovana Joksimović i Branka Karavidić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Zahvaljujem. Amandman na član 9. je vezan za amandman koji smo podneli na član 8. gospodine ministre. Vi članom 8. Predloga zakona uvodite da organ nadležan za izdavanje građevinske dozvole formira komisiju koja daje nalaze i izveštaje. Ne dajete nikakvu mogućnost da građanin čiji je objekat izgrađen sa građevinskom dozvolom, a nema upotrebnu otkloni nedostatke ukoliko ih ima. Šta to u praksi znači gospodine ministre? Na primer, neko je izgradio objekat sa građevinskom dozvolom. Izašla je komisija i utvrdila da taj objekat ne ispunjava uslove npr. zbog loše elektro instalacije. Složićete se da taj građanin, taj investitor to može da promeni. Mi smo zato amandmanom na član 8. praktično predvideli da ministarstvo napravi podzakonski akt kojim će definisati pre svega stručnu spremu tih članova komisije. O tome je pričao Kenan Hajdarević. Zatim, rokove za podnošenje izveštaja. Ne može da ne postoji rok, ne može ministre ta komisija da nikad ne preda izveštaj. Pravo žalbe tog investitora na rešenje o odbacivanju za izdavanje upotrebne dozvole. Amandmanom na član 9. predlažemo da građevinski inspektor svoj posao radi tek kada nadležni organ odbaci predlog za izdavanje upotrebne dozvole, a ne na osnovu nekog nalaza i mišljenja komisije. Razlog zbog kojih je Vlada odbila amandman LDP uopšte ne stoji gospodine ministre, te vas zaista pozivam da danas u toku dana pogledate amandmane na član 8. i 9. i eventualno da ih prihvatite.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li ne ko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Da li ne ko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Radmila Gerov ima reč.
Ovaj amandman na član 10. vezan je za amandman koji smo podneli na član 2, gde smo preciznije, bar tako mi smatramo, u odnosu na Vladu definisali šta je pojam legalizacije. U tom smislu zbog amandmana koji smo podneli na član 2. morao je da usledi i ovaj amandman na član 10.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li ne ko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li ne ko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Da li ne ko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Da li ne ko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Hvala gospođo potpredsednice. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovde se radi o tome šta je sve potrebno da se dostavi kada se predaje zahtev za legalizaciju od dokumentacije. Po zakonskom predlogu navodite da je potrebno da se dostavi dokaz o pravu korišćenja, svojine, to vam je jedan od uslova, odnosno zakupa na građevinskom zemljištu, to je drugo, i onda kažete – odnosno dokaza o pravu svojine na objektu, što znači da ili ćete imati dokaz o pravu korišćenja svojine ili zakupa ili ćete imati dokaz o pravu svojine na objektu. Po našem mišljenju potrebno je kumulativno da se pruže dokazi na sve ove činjenice. Morate pružiti dokaz da ste vlasnik, zakupac, odnosno korisnik zemljišta. Morate pružiti dokaz da ste vlasnik objekta i nije tačno, kako ste u obrazloženju o odbijanju ovog amandmana naveli, da ne može da se pruži dokaz o pravu vlasništva zato što pravo vlasništva na objektu se stiče po vama dobijanjem građevinske odnosno upotrebne dozvole. Nije tačno. To je pravni nonsens što ste ovde napisali u mišljenju Vlade u vezi ovog amandmana. Dakle, pravo vlasništva se stiče izgradnjom objekta. To je taj osnov. Izgradnja. Morate da pružite dokaz da ste gradili objekat. Imaćete takve situacije da će vam se javljati građani koji imaju dokaz da imaju pravo korišćenja, zakupa ili svojine na određenoj parceli a neće pružiti dokaz o pravu vlasništva, odnosno dokaz o tome da su gradili na tom zemljištu. Vi ćete to prihvatiti, a možda je to neko drugi izgradio na tuđem zemljištu, uradili su neki pravni posao trange-frange, što se inače redovno radi u Srbiji. Unosite konfuzije svakom odredbom ovog zakona. Ovaj zakon ima dijabolični kvalitet. Ovaj zakon će samo da unazadi uopšte bilo kakvu vrstu privrednih aktivnosti, gde je u stvari uključeno i pravo svojine na nekretninama. Ponovo vas pozivam i molim da povučete ovaj zakon iz procedure.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić, Jovana Joksimović i Branka Karavidić. Da li ne ko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, predmetni amandman predviđa širi pravni osnov koji može biti tretiran u postupku legalizacije. Voleo bih da nam ministar odgovori na pitanje – kako će oni koji su od 1968. godine do 2003. godine, kada nije bilo dozvoljeno prometovanje zemljišta i kada su sklapani razni ugovori o kupoprodaji koji nisu mogli da rezultiraju knjiženjem u katastru nepokretnosti, kako će ti objekti moći da budu legalizovani. Podsećam da je vrlo često razlog nelegalne izgradnje objekata taj da zemljište u tom periodu od 35 godina nije bilo u prometu. Ovaj zakon ne omogućava ljudima koji su kupili zemljište, ali u tom periodu nisu mogli da se uknjiže kao vlasnici na zemljištu, koji su izgradili svoje objekte, da imaju pravni osnov za legalizaciju tih objekata. Molim vas gospodine ministre da još jednom razmotrite ovaj amandman i eventualno ga sada prihvatite jer ovim amandmanom dozvoljavamo širi pravni osnov za legalizaciju objekata. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Saša Dujović. Da li ne ko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik, Dragan Andrić. Da li ne ko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li ne ko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podnela na ovaj član, a kojim sam predložila njegovo brisanje kao i sve ostale članove jer smatram da zakon treba da se povuče iz procedure, a mislim da se na žalost ni prihvaćenim amandmanima on ne može primeniti u praksi kako se to želelo postići ili kakva je bila namera predlagača, obrazloženje je jako interesantno i glasi da se ne prihvata brisanje ovog člana – podnosioci zahteva bi ostali bez mogućnosti da projekat izvedenog objekta bude izgrađen prema propisanoj sadržini. Jako mi je zanimljivo što ovlašćeni predlagač zna tačno broj amandmana koje sam podnela i o svemu juče što je izložio mogli smo da vidimo način na koji je pristupio. Nije uopšte čitao obrazloženja amandmana i to je više nego evidentno, jer ovo što sam predložila, ovaj amandman na član 13. proizilazi iz potrebe da se kada se pristupa rešavanju jednog ovakvog problema uradi jedna sveobuhvatna uporedno-pravna analiza pa da se pogleda kako je ova materija regulisana, što sam bezbroj puta rekla, u Crnoj Gori, BiH, u Republici Srpskoj i u Hrvatskoj. Na ovom mestu ću spomenuti kako je to lepo urađeno u Republici Hrvatskoj koja je postala i članica EU. Hrvatski Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama, za razliku od ovog našeg predloga o legalizaciji objekata gde nije navedeno čak u nazivu kojih objekata, priznaje hrvatski zakon da se radi o nezakonito izgrađenim objektima i u skladu sa tim traži mnogo ozbiljnije dokaze i mnogo konkretnije činjenice kako o kvalitetu tako i o stepenu izgrađenosti objekata. Ovaj amandman je nadovezan na amandman koji sam podnela na prethodni član, a to je član 12. Taj zakon u Hrvatskoj, u njegovoj izgradi se jako temeljno pristupilo i to je trajalo jako dugo. Učestvovali su svi relevantni učesnici, za razliku od onoga da u našoj javnoj raspravi nije bilo profesora pravnih fakulteta. Pa kada ovlašćeni predlagač ovde vređa nekog da nečija baba ili malo dete mogu da podnesu ovakve amandmane treba da uzmu u obzir činjenicu da ovo nije moja pamet i ne pripisujem je sebi, bavim se nekim drugim delom prava i to mi je prioritet, već su ovakva obrazloženja davali i pomagali mi i neki načelnici urbanizma i svi oni kojima je ministar nadležan, da su mi u ovome pomagali neki profesori pravnih fakulteta, sticajem okolnosti koji su i doktori pravnih nauka. Zakon o nastupanju, koji sam već pomenula, Republike Hrvatske koji je izuzetno uredio ovu materiju, a to sa nezakonito izgrađenim zgradama propisuje umesto projekta izvedenog objekta za potrebe legalizacije objekata i naknadno pribavljanje građevinske dozvole, za koju smo malo pre rekli da faktički ne postoji, podzakonskog akta, a šta mislim o tim podzakonskim aktima i večitom potrebom da kada se nešto ne zna urediti nekim predlogom zakona onda se to sve prepušta bezbrojnim podzakonskim aktima za koje ne postoji nikakav rok donošenja. Jasno se navodi potreba dokumentacije, i to u hrvatskom zakonu, koja se može identifikovati i onda se navodi taksativno šta sve mora da se ispunjava u jednom takvom pogledu. Ja sada ne razumem čemu potreba da se konstantno beži od činjenice da su neke zemlje u našem okruženju neku materiju već izuzetno dobro uredile i zašto onda kada se u nedostatku načina, mogućnosti, znanja, čega god hoćete, da se pristupi izradi jednog ozbiljnog predloga zakona koji će za sve biti prihvatljiv, jednostavno se ne poslužimo nekim gotovim rešenjima koje, recimo, ima zemlja koja je danas članica EU? Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Jeremić, Slobodan Veličković i Ljubica Milošević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Ljubica Milošević. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, naša poslanička grupaPUPS podnela je amandman na član 13. koji je istovetan sa amandmanom koleginice Suzane, ali je ipak prihvaćen amandman koleginice Suzane, iako je naš amandman malo detaljniji. Nama se ovo dešavalo više puta, da se prihvati amandman nekog drugog poslanika, a naš ostane neprihvaćen, što je šteta naše poslaničke grupe. Mi smo i ovoga puta podneli više amandmana na ovaj zakon, ne zato što smatramo da zakon nije dobar, nego zato što želimo da poboljšamo tekst zakona. Pročitaću vam samo tekst Predloga zakona: „Projekat izvedenog objekta se izgrađuje za potrebe legalizacije objekta i naknadnog pribavljanja građevinske dozvole. Projekat izvedenog projekta za potrebe legalizacije sadrži naročito: 1. Projektni zadatak potpisan od strane podnosioca zahteva“. Mi smo tražili da se ova tačka briše, iz razloga što se radi o izgrađenim objektima i smatramo da nema potrebe da se podnosi projektni zadatak za već izgrađeni objekat. Mi smo podneli amandman na čl. 15. i 16. koji proizilaze iz člana 13, i čl. 15. i 16. su usvojeni, a za član 13. nama nije prihvaćen amandman. Zamolila bih ministra da još jednom razmotri ovaj naš amandman i da bude prihvaćen, pošto su izvedeni iz člana 13. čl. 15. i 16. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Spasojević. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Milica Vojić Marković. Narodna poslanica Bojana Božanić ima reč. Izvolite.
Hvala. Na član 13. podneli smo amandman da se u stavu 2. tačka 6) briše, koja kaže da je potrebno da u projektu izvedenog objekta bude potpis odgovornog projektanta. Naime, naravno da se podrazumeva da će svaki projekat biti overen i potpisan od strane odgovornog projektanta i prosto sam mislila da uopšte nije potrebno da se neke ovakve stvari stavljaju i verujem da ministar koji je bio u situaciji da ima u rukama mnoge projekte, ne znam da li je video neki važeći, prihvaćeni projekat, a da nije overen i potpisan od strane odgovornog projektanta? Mislim da nije potrebno takve stvari eksplicitno ovde navoditi, jer se to u svakom slučaju podrazumeva. Naravno da treba precizirati, ali svakako ne na ovaj način. To je zdrava logika. Sigurno je da ne možemo prihvatati one projekte koji nisu potpisani i overeni. Zaista smatram da je ovo apsolutno nepotrebno. Ono što je potrebno, i time treba da se mi ovde pozabavimo, a to je da se jasno i eksplicitno kaže da li je ovaj zakon, procedura i proces legalizacije, podržan od strane ministarstva? Pitam – da li oni podržavaju i iniciraju građane da legalizuju? U izjavama koje smo imali prilike da pročitamo ili čujemo, mogli smo da vidimo da piše - Građani ne moraju da legalizuju svoje objekte, ali moraju da ih upišu u katastar. Ili, takođe - Troškovi upisa neće prelaziti stotinak evra, dok će legalizacija biti mnogo skuplja i obavezna samo za objekte namenjene prodaji. Vi iz ministarstva u stvari pozivate da se objekti ne legalizuju. Ja to zaista ne razumem. Umesto da pozivamo građane da legalizuju, što ovaj zakon govori, mi ih sa druge strane pozivamo da to ne čine. To mi nije jasno. Takođe - nelegalni objekti ne mogu da se priključe na elektromrežu, na vodovod, na kanalizaciju. To je do sada moglo da se učini samo privremeno, dok ne legalizuju. Vi pozivate da se ti objekti ne legalizuju, da se ne priključe na infrastrukturu i samim tim da ne plaćaju te svoje obaveze, niti plaćaju struju, ni vodu, ni komunalije. Mislim da je tu problem i tu se opet umanjuju sredstva lokalnim samoupravama. To je ono što mi eksplicitno treba da navedemo, a ne to da li će projekat biti overen. Recite samo – da li ste nekad imali projekat koji ste prihvatili a nije bio overen od strane ovlašćenog projektanta? Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? Radmila Gerov, izvolite.
Gospodine ministre, Vlada je odbila ovaj amandman sa obrazloženjem da je član 13. Predloga zakona dovoljno jasan. To, gospodine ministre, nije tako. U članu 13. stav 1. ovog predloga ste napisali da projekat izvedenog objekta se izrađuje za potrebe legalizacije objekta i naknadnog pribavljanja građevinske dozvole. Ako je legalizacija po članu 4. izdavanje i građevinske i upotrebne dozvole, to je legalizacija, mi smatramo da taj deo treba da se briše – legalizacija objekta, nego da je potreban projekat samo za naknadno pribavljanje građevinske dozvole. Zašto bi investitor koji je gradio sa građevinskom dozvolom radio projekat izvedenog objekta prilikom dobijanja upotrebne dozvole? Ukoliko se ne obriše ova reč, legalizacija objekta, onda i svi oni koji su gradili sa građevinskom dozvolom ili odobrenjem za izgradnju, a nemaju upotrebnu dozvolu, moraju da rade projekat izvedenog objekta. To je zaista besmislica. Mislim da niste pažljivo sagledali taj naš amandman. Kontaktirali smo radnike koji rade na izdavanju građevinskih dozvola i ovog puta im se zahvaljujem što su nam pomogli da napišemo neke amandmane. Ljudi koji rade na tim poslovima, u organima lokalne samouprave, ukoliko ovo ostane ovako, tumačiće da je i za upotrebnu dozvolu potrebno raditi projekat izvedenog objekta, a za tim zaista nema potrebe ukoliko je neko radio sa građevinskom dozvolom ili odobrenjem za izgradnju. Šta će njemu projekat izvedenog objekta? U tom smislu smatramo da treba da prihvatite ovaj naš amandman.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Grubješić. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 13. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 13. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Neđo Jovanović. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 14. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Da li neko želi reč?(Ne) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov, izvolite.
Amandmani koje smo podneli na članove od 14. do 18. takođe se odnose na ono što sam malopre rekla, gospodine Iliću, jer se u svim članovima od 14. do 18 koristi termin „legalizacija“, što znači da će se to primenjivati i na naknadno izdavanje građevinske, ali i upotrebne dozvole. Mi ovim zakonom, makar ste tako kao predlagač rekli, da je legalizacija naknadno pribavljanje građevinske i upotrebne dozvole, ali se to odnosi i na one investitore koji žele samo da dobiju upotrebnu dozvolu, a to nisu dobili do dana stupanja na snagu ovog zakona. Koja je logika da svi ti investitori rade projekat izvedenog objekta? Zaista nema, ukoliko nisu odstupili od građevinske dozvole. Šta smo mi predložili amandmanom? Da umesto reči „legalizacija“ bude jasno rečeno da je to za potrebe naknadnog dobijanja građevinske dozvole. U čemu je sad tu sada problem? To je zaista amandman koji ima svrhe. To će vam radnici koji rade u odeljenjima tumačiti ovako kako vam kažem. Ako ste radili sa dozvolom, a predali ste zahtev za upotrebnu, tražiće vam ponovo projekat. Zašto te ljude da uvodimo u tolike troškove, samo zato što Vlada nije htela da prihvati ovakve amandmane? Drugo, gospodine ministre, vi veoma dobro zante da u pojedinim lokalnim samouprava rade stručni ljudi, a negde malo manje stručni u tim oblastima, tako da će onda ovakva konfuzija koja postoji, ukoliko se ovi amandmani ne prihvate, biti na štetu tih ljudi koji su predali zahtev, a treba im samo upotrebna dozvola.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Zahvaljujem. Takođe, ovim amandmanom predložila sam brisanje člana 15, kao što sam u svim amandmanima predložila brisanje svih ovih članova zakona i već sam rekla šta o ovom predlogu zakona mislim u raspravi u načelu. Ovde najpre treba da se ima u vidu da član 13. u svom stavu 2. predviđa šta sve treba da sadrži projekat izvedenog objekta za potrebe legalizacije, tako da ja to neću čitati, ali osvrnuću se na član 15. koji kaže da projekat izvedenog objekta za potrebe legalizacije porodičnog stambenog objekta do 300 metara kvadratnih bruto razvijene građevinske površine naročito sadrži projektni zadatak potpisan od strane podnosioca zahteva, osnove i karakteristike preseke objekta, tehnički izveštaj, potpis i overu odgovornog projektanta i saglasnost podnosioca zahteva za projekat izvedenog objekta. To nije ništa sporno, ali ono što je sporno jeste to da se opet nije čitalo obrazloženje amandmana koje sam dala, jer da ste čitali videli biste da se ja uopšte ne protivim svemu ovome. Ovde u obrazloženju navodite da se amandman ne prihvata s obzirom da je članom 15. Predloga zakona definisano šta naročito sadrži projekat izvedenog objekta za ove porodične stambene zgrade, čime nije isključena sadržina projekta iz člana 13. Ovim amandmanom to nisam ni tražila i ne znam zašto dajete ovakvo obrazloženje za ne prihvatanje amandmana, jer ste trebali prvo da pročitate obrazloženje uz amandman i onda bi vam neke stvari bile jasnije. Koliko se dalo upravo primetiti, budući da je ovaj član 15. upravo povezan sa članom 13, o tome sam već rekla i navela sam šta sve to treba da sadrži, što iz člana 13. koji reguliše sadržinu projekta izvedenog objekta, zapravo postoji samo jedna vrsta objekta izvedenog objekta i to za potrebe legalizacije objekata i naknadnog pribavljanja građevinske dozvole. Sada mi zaista nije jasno zašto se daje ovakvo obrazloženje kojim se ovaj amandman ne prihvata. Znam zašto se daje. Zato što se nije čitalo detaljno obrazloženje uz amandman, pa se nije moglo ni razumeti šta sam time htela postići. Takođe, kada sam podnosila taj amandman, u obrazloženju istog nisam rekla da ovi elementi navedeni članom 15. ne treba da postoje, nego sam tražila da se oni prošire i onda sam napomenuli i takođe vrlo jasno i decidno obrazložila. Zar ne bi bilo celishodnije da projekat navedenog objekta sadrži sve ono što sam i napisala u obrazloženju, a što ovde neću iznositi jer primećujem da obrazloženja amandmana nisu ni čitana? Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Suzana Spasojević i zajedno Slobodan Jeremić, Slobodan Veličković i Ljubica Milošević. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodna poslanica Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Ovaj naš amandman sam već objasnila, ali sada moram da postavim jedno pitanje gospodinu Iliću. Pošto ćete ovde ne prihvatanjem amandmana i za upotrebnu dozvolu tražiti ovakav projekat, mislim da je cilj ove Vlade i osnovni zakon koji je ova Vlada u stvari želela da donese, to je Zakon o upisu prava svojine. Moram da iskoristim ovu priliku, gospodine Iliću, da vas pitam nešto. Vi ste govorili da je veliki broj zahteva, u stvari predmeta za koje su ljudi podneli zahtev za legalizaciju od strane opštinskih uprava prosleđen Republičkom geodetskom zavodu za upis prava svojine. Opštinska uprava u Negotinu i gradska vlast u Negotinu, koju sačinjavaju SPS, URS i DS, to nije uradila. Manje od polovine predmeta koji čekaju na legalizaciju dostavljeno je katastru nepokretnosti. Znam da ćete vi sada možda kao obrazloženje reći da vi ništa ne možete takvoj lokalnoj samoupravi, koja će nakon toga, naravno, trebati da sprovodi i ovaj zakon, pa ni to neće umeti da uradi, ali smatram da možete i smatram da treba da kaznite takve lokalne samouprave. Zar nije moguće ukinuti takvim lokalnim samoupravama transfer dok ne ispune ono što trebaju po nekom zakonu, ili treba pustiti pojedina opštinska bahata rukovodstva da ne primenjuju državne zakone i da za to ne snose nikakve posledice? Znam da upisom prava svojine ova Vlada želi da ostvari sredstva za budžet Republike Srbije. O tome smo juče govorili, da je to 150 miliona evra. Ukoliko su ovoj Vladi neophodni novci, onda neka pritisne takve bahate lokalne samouprave, bez obzira što se na njihovim čelima nalaze možda visoki funkcioneri pojedinih političkih stranaka.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. U članu 15. mi smo hteli da preciziramo, opet kažem u duhu kao što sam i ranije govorila, članove ovog zakona o legalizaciji radi pomoći urbanističkim službama u lokalnim samoupravama, jer će one, kao što su kolege rekle,u stvari sprovoditi ovaj zakon, tako da je vrlo važno da vrlo precizno bude definisano šta to oni traže i šta će biti potrebno npr. u okviru projekta izvedenog objekta, te smo tako predložili da se za tačku 2. doda: „osnove objekta, osnove svih spratova i druge preseke objekta“. Dakle, mislim da je neophodno da definišemo da tu moraju biti u okviru samog projekta i osnove svih spratova kako bi mogli kvalitetno da odredimo kakav je to objekat i koliko će morati oni infrastrukture da povuku, na primer. Dakle, sve je za potrebe urbanističkih službu. Tako da, neke stvari se moraju jasno definisati. Mislim da nismo baš najbolje mogli da vidimo u okviru ovog zakona, neke stvari ste precizirali, što nije bilo potrebno, a sada neke za koje je potrebno to niste učinili. Mi smo ovde kao poslanici, predstavnici naroda, koji imaju komunikaciju sa ljudima na terenu, da vam ukažemo na određene propuste i da poboljšamo ovaj zakon. To treba da bude jasno. Ono što nije jasno, jeste zašto ovaj zakon donosimo pro forme, ako ga već ministarstvo ne podržava, a podržava pre svega upis prava svojine? Tako je moguće upisati pravo svojine na koridoru nekog infrastrukturnog projekta, poput gasovoda, auto-puta itd, što je i sam ministar rekao, da će ti ljudi kada upišu pravo svojine moći da naplate odštetu ukoliko taj objekat bude odatle uklonjen. Ali, na primer, na tom koridoru oni ne mogu da legalizuju taj objekat, tako da mi tu zaista ništa nije jasno, kao ni to da li će građani, koji su došli do kraja procedure i treba da potpišu ugovor, sada morati ponovo nakon pet meseci pravnog vakuma u važenju odredaba Zakona o legalizacije, odnosno Zakona o planiranju i izgradnji koji se odnosi na legalizaciju, da dostavljaju svu ovu naknadnu dokumentaciju, da imaju mnogo veće troškove, ili će to završiti po prethodno važećem zakonu? Na to mi juče niste odgovorili, a to je vrlo važno da građani znaju, jer ih ima zaista dosta koji stoje i čekaju da se ovaj zakon usvoji. Da li će oni morati da krenu u proceduru ispočetka?
Hvala. Da li još neko želi reč povodom ovog amandmana? (Ne) Primili ste ostavku narodnog poslanika Neđe Jovanovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2) Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. st. 3. i 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. U skladu sa tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stavovi 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koji je izabran, narodnom poslaniku Neđi Jovanoviću danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Gospodine Veselinoviću, javljate se povodom ovog amandmana? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Mislim da bi bilo red da ministar odgovori na pitanje koleginice šta će se desiti sa zahtevima koji su podneti po starom zakonu. Istina u članu 38. prelazne i završne odredbe kaže – postupci za legalizaciju započeti od dana stupanja na snagu ovog zakona po zahtevima koji su podneti 11. marta 2010. godine, koji nisu okončani do danas stupanja na snagu ovog zakona okončaće se po odredbama ovog zakona. To je tačno u formalnom smislu, međutim, nije jasno kako će se to realizovati. Ako je trenutno dokumentacija po tim predmetima u katastrima radi upisa nepokretnosti po Zakonu o upisu nepokretnosti nelegalno sagrađenih objekata? Ako se ta dokumentacija nalazi tamo, a vlasnici tih objekata insistiraju da se započeta legalizacija okonča, a država je njihov zahtev prosledila na drugo mesto iako oni to nisu tražili. Kada će biti nastavljena ta legalizacija? Koji su rokovi da se ta dokumentacija vrati nadležnim organima za legalizaciju? Da li će prioritet imati primena Zakona o legalizaciji ili upisa nelegalno sagrađenih objekata u katastar nepokretnosti? Kako će taj pravni vakum koji ovaj zakon ne rešava biti završen, ne nekim pod zakonskim aktima, mi očekujemo da to bude rešeno kroz ovaj zakon. Dakle, te odredbe nema. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić.
Samo bih da se nadovežem na priču koji je moj kolega rekao. Prvo, mislim da nije govorio o amandmanu, da je pre svega prekršio član 106. jer je govorio o nečem drugom. Drugo, mislim da ovde dovodi u zabludu javnost koja je već dovoljno zbunjena i više ne zna po kom zakonu se u stvari objekti legalizuju. Kolega, vi kao pravnik prosto bih trebali da znate da prema Zakonu o upisu prava svojine na objektima ne legalizuju objekti, nego su se legalizovali prema Zakonu o planiranju i izgradnji koji je Ustavni sud oborio. Tako da ne znam zašto dovodite u zabludu ljude koji već i onako ne znaju šta da rade sa svojim zahtevima i kako da legalizuju svoje objekte. Naravno, da će legalizovati po ovom zakonu koji ćemo doneti ovih dana, a ne po zakonu koji je Ustavni sud oborio. Hvala.
Janko Veselinović, replika.
Draga koleginice, vas je u zabludu doveo ministar Ilić, on je govorio o besplatnoj legalizaciji kroz Zakon o upisu objekata nelegalno sagrađenih objekata u katastar nepokretnosti. On je uneo zabunu među građane. Po svemu sudeći da ste i vi sa vašim oskudnim znanjem dodatno zbunjeni sa tim. (Predsedavajuća: Molim vas, gospodine Veselinoviću nemojte vređati.) Molim vas, nijednog momenta nisam rekao da će Zakonom o upisu nelegalno sagrađenih objekata u katastar biti legalizovani objekti nego sam pitao šta će biti sa dokumentacijom koja se sada nalazi tamo iako građani nisu tražili upis tih objekata u katastar već legalizaciju objekata kada su podnosili zahtev za legalizaciju. Šta će se sa tom dokumentacijom desiti? Koleginica je sa pravom pitala da li će oni opet morati da podnose zahtev? Prema ovom zakonu, priznajem, u prelaznim odredbama rekao sam šta se dešava, da se nastavlja postupak, ali sa čime se nastavlja postupak kada njihove dokumentacije nema tamo nego je ona u katastru iako oni to nisu tražili. To nam pitanje postavljaju ovih dana advokati koji rade za neuke stranke i stranke koje su podnele zahtev za legalizaciju. Gde je njihova dokumentacija sada i kada će biti nastavljen postupak legalizacije jer žele, recimo, da svoju nepokretnost otuđe, da je poklone ili založe. Zašto vi dovodite građane u zabludu, a vas niko ništa nije pitao, mi smo pitali ministra, nemojte vi u ime ministra odgovarati.
Gospođa Rakić je dobila reč da govori o amandmanu. Dakle, nije odgovarala na vaše pitanje. Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne želim da jedna priča koja se ovde ponavlja o nekim zabludama. Svako ko želi da se nešto informiše može da dobije pravo informaciju gde god hoće i urbanizmu, i u ministarstvu, i u katastru i na svim tim mestima. Ovde nema zablude. Zabludu prave pojedinci koji ne čitaju ono što je napisano. Nije tačno da je urbanizam dao dokumentaciju katastru i da nema dokumenta. To nije tačno. Ako ste čitali Pravilnik kako će se sprovesti, a za sve ovo postoje i prateći dokumenti i prateća akta, urbanizam je dao kopije svih zahteva u katastru, a original je ostao u urbanizmu. Znači, novi zakon stupa na snagu i nastava se jedna proces koji je bio u toku. U katastru se nalaze kopije i zato je to išlo sporo, bilo je mnogo predmeta i urbanizam je morao da iskopira i da dostavi katastru kopije, kopije svih dokumenata. Molim vas, nemojte više priču katastar, legalizacija, upis u katastar nepokretnosti. Možda se desi lapsus da neko pomene, čak ljudi koji rade u katastru oni zovu upis u katastar nepokretnosti katastarska legalizacija. Neki koji tamo rade, neki pravnici oni tako to nazivaju. Molio sam ih da to ne koriste jer to stvara zabludu. Legalizacija je jedno, a upis u katastar nepokretnosti je drugo. Ne bih želeo da sad gubimo vreme da to objašnjavam. Želeo bih samo još jednu stvar da kažem, nemojmo mešati građevinsku dozvolu i upotrebnu dozvolu. Mnoge stvari su definisane i to treba pročitati i proučiti. Upotrebna dozvola se dobija od komisije koja se formira od stručnih ljudi i sve upotrebne dozvole se dobijaju na isti način. Ali, postoje objekti, značajni, koji zahtevaju posebne mere, objekti za javna okupljanja građana gde moraju da se ispoštuju određeni propisi koji treba da se odrade da bi se dobila upotrebna dozvola. Navodim primer jedne sportske hale, gde sada i objekti tog tipa koji nemaju upotrebnu dozvolu moraju da reše to pitanje jer će biti zatvoreni. Dešavaju se tragedije protiv požarna zaštita, izlazi za evakuaciju brzu itd. Veliki super marketi, stadioni, objekti od posebnog značaja, termoelektrane, hidrocentrale koje se sada rade po Srbiji itd. To su specijalni objekti koji moraju za upotrebnu dozvolu da dobiju, zatim, mostovi, probna opterećenja itd. Znači, to su stručni timovi koji se formiraju od ministarstva i koji imaju nadležnost da sa određenim stručnim ljudima izvrše pregled i daju upotrebnu dozvolu. Svako lice koje da upotrebnu dozvolu i stavi svoj potpis je odgovorno za objekat za koji je dalo upotrebnu dozvolu. To je proces koji dosta i traje. Ne možete vi sada za jednu termoelektranu dati upotrebnu dozvolu tako. Evo, sad se radi Kosotolac. Treba sutra da date upotrebnu dozvolu. Upotrebnu dozvolu za fabriku sumporne kiseline na primer koja se radi, upotrebna dozvola za objekte koji su specifični mora da se raditi posebno i ne može se dati na osnovu građevinske dozvole jer je proces izvedenog stanja na terenu veoma bitan i to komisija traže. Vi možete imati sve isprojektovano, ali kada dođete tamo, morate imati posebne mere koje se moraju otpoštovati i mora se napraviti projekat izvedenog stanja, jer se u toku izgradnje projekta, uz konsultacije sa investitorom, nadzornim organom i izvođačem, pravile su se neke promene u saglasnosti sa projektantima itd, da nikada nije postupak na velikim objektima projektovanog, izvedenog stanja identičan. Mi projektujemo autoput, radimo, ali usput se desi nekih ustupaka gde mora da dođe do izmene projekta, na primer sada bušimo tunel i dok ne zabušimo u planinu ne znamo šta ćemo sve propratiti kroz tu bušotinu koja se pravi, i ako se jave unutra klizišta, podzemne vode, niz problema, to se mora rešavati naknadno i zato je potrebno uraditi projekat izvedenog stanja za pojedine objekte, da bi se dobila upotrebna dozvola, ako ona odstupa po zahtevu nadzornog organa koji je to upisao u knjigu od projektne dokumentacije i ako je naknadno urađena nova projekta dokumentacija. Prema tome, ja vas molim, pažljivo vas slušam i zahvaljujem se svima vama na saradnji, ali ima tu puno stručnih ljudi koji rade na ovome i ovo su vrlo složeni problemi, kada mi dajemo projekat objekta čija je vrednost, na primer trenutno se radi o 300 miliona evra, gde ima hiljade i hiljade, znate kolika je projektna dokumentacija za jedan takav objekat, pun je kamion projektne dokumentacije. To rade stručni ljudi, pretežno fakulteti, elektrotehnički svoj deo građevinsko-arhitektonski, instituti, institut za puteve, svi imaju svoj deo koji obavljaju, stručno potpišu i naravno za upotrebnu dozvolu mora to sve da se usaglasi, završi i odradi. Zahvaljujem vam se na saradnji, na diskusiji itd, ali nemojte oko nekih stvari, gde ne poznajete, ja poznajem tu neke ljude koje izuzetno cenim i poštujem kao narodne poslanike, ali ne može profesor književnosti ili engleskog jezika da nam objašnjava kako se dobija upotrebna dozvola ljudima koji to rade godinama i koji su za to verzirani i koji imaju određene zakone inije nama sve jedno gospodo. Ja kao ministar moram na svaki taj projekat da stavim svoj potpis na kraju, i na upotrebnu dozvolu svoj potpis i doživotno odgovaram za sve ono što sam potpisao. Nemojte mi sada objašnjavati šta treba ja da uradim da bi zadovoljio nekog Peru, Žiku ili Miku tamo, da bi Mika bio zadovoljan, kaže – bravo majstore, super si itd. Od danas imate na sajtu Zakon o planiranju i izgradnji, možete ga pratiti, čitati, usaglašen potpuno. Predviđa sve ove stvari i velika je odgovornost. Mi smo ubacili još jednu stvar koja je vrlo važna. Ja se s vama potpuno slažem u mnogim diskusijama. Za mnoge stvari su odgovorni nadzorni organi, tu se ubacuje i odgovornost ljudi koji, do sada ni jedan nadzorni organ ni za šta nije odgovarao, a oni su ti koji parafiraju u toku izgradnje, potpisuju itd. Moraju i oni da odgovaraju nešto. Ne može nadzorni organ da da falš dokumentaciju i svi tamo odgovorni, a on ništa. On je zakonski stručno lice koje stručno daje, i njegovo rešenje ne može da pobije niko sem suda, sudskog veštaka. Prema tome, ovo je specifičan deo i zato smo u tom zakonu i izdvojili ove male objekte, privatne objekte, od ovih velikih gde su specifični uslovi za dozvole. Nije isto dati dozvolu za privatnu kuću od 200 kvadrata, gde može i za jednu fabriku od 300 miliona evra. To je potpuno drugačija stvar i potpuno vas razumem u tome. Što se tiče ovoga da treba komisija da utvrdi stanje na objektu, o tome sam govorio više puta u parlamentu i to je činjenica. Da bi vi utvrdili izvedeno stanje na jednom objektu koji treba da se legalizuje i koji je divlje napravljen pre 30 godina, na privatnoj kući, koja je najniži rang tog objekta koji se radi, košta, da bi utvrdili izvedeno stanje, pravo stanje da imate pravu dokumentaciju, košta jedno 20, 30.000 evra. Znači, mora da uradite ispitivanje objekta kompletno, a zamislite koliko bi koštala jedna fabrika ili jedan deo autoputa. Gospodin je nedavno govorio o autoputu pre neki minut, ali to je nesreća naša, neko je počeo da ga pravi bez dozvole. Kako je moguće da je dobio dozvolu ako nije rešio imovinsko-pravni odnos i platio seljake koji izlaze i blokiraju put. Znači nije uplaćeno i to ne može više da se radi. Ja ne dozvoljavam tu gradnju. Nadam se da ćete me podržati, a to je neko nekad počeo i sada neko nastavlja i tera do kraja. Sada pitam, žao mi je što nije nikad u sali bivši ministar finansija, kako je dobio kredit za taj autoput ako nije imao građevinsku dozvolu i projektnu dokumentaciju? Kako je odredio cenu koliko to košta, kako je raspinjao tender i kako su ti radovi krenuli, po kojoj osnovi? Zato se dešavalo da takav objekat krene se, pa bude 100 miliona evra, a na kraju bude 400. Uvede se izvođač sa 100 miliona a na kraju se izgura cifra, što se događalo, da ne ponavljam te primere. Mi smo svi ovde sa jednim zadatkom, da gradnja bude povećana, da bude sve pravo stanje, da nema ništa montirano, potureno, nedefinisano i nemojte se ljutiti što neke stvari, a meni je žao što smo neke amandmane odbili, ali su potpuno skoro identični, ima tu poslaničkih grupa koje su dale, a vaš amandman je potpuno identičan, skoro za nijansu je različit od gospođe SPS, koji je prihvaćen, malo i od PUPS-a, i sada su pravnici vagali i rekli, ovaj je za nijansu malo bolje definisao, zbog jedne reči možda, i prihvatili ga. Nemojte se sada ljutiti, kažem da ste svi bili tu i imate po 5 poslaničkih grupa, koje su dale dobar amandman, koji je prihvaćen jedan, jer ne možete svih pet. Nemojte se ljutiti zbog toga, ali su svi tu negde. I vaš amandman je bio sličan, jedna mala nijansa, ali ja nisam pravnik,pa su pravnici rekli, ovaj je najpreciznije definisao i onda su ga prihvatili kao takvog. Hvala vam i ja smatram da je vaša diskusija dobra, i u pravom smeru i hvala vam na jednoj ovako kreativnoj diskusiji, jer odavno niste imali bolju diskusiju, nego danas. Sve što ste rekli, stoji. Kažem, nijanse tih amandmana, evo nadam se na sledećem zakonu koji će sve ovo izdefinisati, kao jedan veliki krovni zakon za sve ovo, će biti sve jasno i razjašnjeno, i ja vas zato pozivam, pogledajte, na sajtu se nalazi, pa ćemo veoma brzo razgovarati o tome.
Replika, Janko Veselinović.
Hvala ministre. Malo se ljutim na vas što ste na neki način uvredili profesore književnosti i mislim da vaše diskusije imaju ponekada više epskog nego pravničkog, tako da mislim da mogli biti vrlo kompetentni, da tretiraju te vaše diskusije. Vraćam se na suštinu, kažete, na bazi kopija dokumentacije, objekti će biti upisani u katastar nepokretnosti. (Ministar Velimir Ilić, sa mesta: Overene!) E, to niste rekli, rekli ste kopije, a sada kažete overene, fotokopije dakle. Upravo sam hteo da kažem da nijedan dokument ne može da se upiše u listu nepokretnosti ako se ne radi o overenoj fotokopiji. Ja jedino pozivam, evo sada, sa ovog mesta, sve one čija je originalna dokumentacija umesto overenih fotokopija predata katastru, da se jave lično ministru Iliću i njegovom ministarstvu i da se žale na postupanje nadležnih u državnim telima, odnosno lokalnim samoupravama, kako njihove legalizacije ne bi bile obustavljene. Molim vas, kao ministra i vaše ministarstvo, da ispravite tu nepravilnost koja postoji na terenu. Da li je to procena 10%, 20% ili 30% onih koji ne sprovode Pravilnik o upisu nepokretnosti, proverite to. Do sada je bila veoma, veoma različita praksa i ljudi su znali da njihova legalizacija ne teče i obzirom da je zakon proglašen neustavnim, ali oni bi trebali da znaju da li danom kada ovaj zakon bude usvojen će njihova legalizacija biti nastavljena u skladu sa članom 38. prelaznih i završnih odredbi… (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Veselinoviću, uveliko je isteklo.) … da li će njihova legalizacija biti nastavljena i da tu imaju pravnu sigurnost.
Hvala. Gospođo Božanić, vi ste želeli repliku isto na ministrovo izlaganje? (Da) Izvolite.
Hvala. Pošto vidim da je ministar malo oguglao i informisao se, to je svakako lepo. Ja, npr. ministre, pojma nemam šta ste vi završili, čega ste inženjer, niti to mene interesuje. Vi ste ovde ministar određene oblasti. Ja se vama obraćam – da li ste vi lično pisali zakon ili niste, vi ste ovde i mi kao narodni poslanici se vama obraćamo i to zaista nije bitno. Vi ste danas ovde predstavnik tog ministarstva i pisanja ovog zakona. Ako se vi nešto ljutite, vi nam recite, pa da ćutimo, da ne govorimo. Ako ćete vi sada nama, Vlada ako će nama da odlučuje ko je šta završio i na osnovu toga ko će šta i kada da govori, još nam samo to fali ovde. Ali, to izgleda u narednom periodu očekujemo. Ja se za sve ove svoje diskusije vrlo ozbiljno spremam, vrlo odgovorno radim i ono što sam htela da vam kažem, da vas pitam, taj odgovor od vas nisam čula – da li se Vlada,odnosno vaše ministarstvo zalaže za legalizaciju, ili se ne zalaže? Da li podržavate, inicirate i tražite od građana – hajde, legalizujte se, ili to ne činite? Ja to nisam videla iz vaših izjava u štampi, jedino iz ovog zakona. Zakon je papir, a vaše reči su živa reč. Ono što sam je pokušala da kažem mojom prethodnom diskusijom to je da ako je po prethodnom zakonu građanima bilo potrebno da dostave tehnički izveštaj o stanju objekta sa geodetskim snimkom koji sadrži snimak objekta, koji je predat legalizaciji, bruto razvijenu građevinsku površinu, spratnost itd, fotografiju objekta, dokaz o pravu svojine, to su neke stvari koje su mnogo manje koštale u odnosu na ono koliko će ga sad koštati da prikupi dokumentaciju. Postavljam pitanje – da li će ova ista dokumentacija važiti za te građane, ili će sada građani morati da rade projekat izvedenog objekta itd, iako su prikupili svu dokumentaciju, stoje na ugovaranju i čekaju da se legalizuju? Znači, da li će sada morati da plate 10 puta više, jer po metru kvadratnom ima tu mnogo više troškova da se napravi projekat izvedenog objekta? To treba da znamo. To ne treba toliko ja da znam, tako je. Ja se bavim možda nekim drugim stvarima. To moraju da znaju ljudi koji su zaposleni u urbanističkim službama, jer ćemo doći u situaciju da će sutra oni to tumačiti sasvim drugačije. Znači, jasno i precizno treba da im se kaže, da ne dođemo u situaciju da ne možemo da istumačimo nešto. Ja sam narodni poslanik, vi ste ministar. Ja vas pitam u ime svojih građana da li je to tako, ili nije tako?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Ja bih hteo još jednom da razjasnimo razliku između Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine nad objektima izgrađenim bez građevinske dozvole i Zakona o legalizaciji. Upravo je ova konfuzija, koja postoji u javnosti, izazvana time što je ministar toliko puta rekao da se prethodno navedeni zakon zove zakon o katastarskoj legalizaciji, da on verovatno polaže i autorsko pravo na takav naziv zakona. Gospodine ministre, pre šest meseci ste vi promovisali zakon o katastarskoj legalizaciji, koji se uopšte tako ne zove i koji uopšte to i ne predstavlja, pričali da će biti moguć upis objekata za 100 evra i promovisali da je taj zakon bitniji od zakona o kome danas pričamo. Dakle, bilo je bitno – upišite vi vaše objekte, a kada bude došao zakon o legalizaciji, onda ako ste već upisali, niko neće moći da vam ruši, itd. Ja samo želim da pročitam član 13. stav 3. zakona o katastarskoj legalizaciji… (Predsedavajuća: Gospodine Seniću, zaista ne mogu sada da vam dozvolim da čitate taj član, s obzirom da govorimo o amandmanu na član 15. Zakona.) Apsolutno se tiče. Tiče se zbog toga što je prosleđena dokumentacija koja se odnosi na ovaj član zakona. Nikakav problem. Dakle, organ uprave nadležan za legalizaciju bespravno izgrađenih objekata dužan je da u roku od 90 dana, od dana stupanja na snagu ovog zakona, dostavi organu nadležnom za upis prava svojine podnete zahteve za objekte na koje se odnosi ovaj zakon, sa dokumentacijom koja je propisana ovim zakonom. Dakle, po članu 13. stav 3. nisu predviđene nikakve kopije, nikakve overene kopije. Vaš pravilnik nije u skladu sa zakonom koji je izglasala Narodna skupština. Ja znam da ćete vi naći novo opravdanje i da ćete reći da je pravilnik takav da može da se sprovodi, da se opet kopije proslede katastru, itd, ali vas obaveštavam da je u bar trećini lokalnih samouprava prosleđen originalni zahtev i originalna dokumentacija. Ako zaista želite da se bavite oblašću kojim ste zaduženi u Vladi republike Srbije, predlažem vam i da ispitate koje su to opštine i da im ukažete na to da su ipak pogrešile što su poštovale zakon, a nisu poštovale vaš pravilnik koji ste vi napisali. Hvala.
Hvala. Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani ministre, poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici i poslanice, pored procedure koja je važna, a tiče se poštovanja zakona i kada govorimo o dokumentaciji i o tome da li je kopija dokumentacije prosleđena državnom katastru ili originalna dokumentacija, mislim da je važno da se kaže i to, gospodine Iliću, vi morate da ispratite kao nadležni ministar da ovih dana, odnosno ovih meseci, građani dobijaju oni koji su ušli u postupak legalizacije i čekaju od nadležnih organa odgovore, da li je moguće da izvrše legalizaciju. U međuvremenu smo došli do pravnog vakuuma i nikada taj odgovor nisu dobili, ovih meseci oni dobijaju, odnosno od usvajanja Zakona o upisu objekata u katastar nepokretnosti, dobijaju rešenja da u roku od 15 dana izvrše taj upis i uplate novac koji je potreban da bi se upis izvršio. U slučaju da to ne učine u roku od 15 dana, oni to više neće moći da urade i taj zahtev njihov će biti odbijen nakon toga. Šta se dešava ako građanin želi da izvrši potpunu legalizaciju u skladu sa ovim predlogom zakona? Kako je on siguran, odnosno, kako mi osiguravamo njegovom pravo da to izvrši, šta ako bude odbijen? Da li će onda moći da izvrši upis svog objekta po Zakonu o upisu u katastar nepokretnosti? Mislim da treba kada donosimo zakone, naročito kada ih sprovodimo, da vodimo računa o tome da ne povredimo pravi ni jednog građanina, naročito da vodimo računa o tome da im bespotrebno ne uzimamo novac. Mislim da su građani prilično zbunjeni, da je potpuni haos nastao upravo zbog toga što ste Zakon o upisu objekata u katastar nepokretnosti nelegalnih objekata donosili onako kako ste donosili, da ste davali objašnjenja onakva kakva ste davali i pre svega zato što tajming nikako nije bio adekvatan i nije trebalo da se uđe u pravni vakuum i da kasnimo sa ovim današnjim predlogom, trebalo je barem da budu istovremeni. Mislim da treba da vodite računa kao nadležni ministar o tome ubuduće i nadam se da se ovako nešto više neće dešavati kada su u pitanju predlozi koji stižu od ovog ministarstva. Hvala.
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Ima reč narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, apsolutno nemam nikakav problem sa tim kada ovlašćeni predlagač odbije amandmane koje sam podnela. Na kraju krajeva, Vlada je smatrala da treba da odbije, to je dobro: Ne valja ni kada ste konstruktivni, pa nešto menjate, kada brišete, definitivno nije u redu. Moram da kažem da smo upravo u raspravi o prethodnom amandmanu postigli jedan opšti konsenzus. Naime, i opozicioni i pozicioni poslanici složili su se sa time da tolika zabuna već postoji kod građana, da oni više ne znaju ni šta da rade ni kome da se obrate. Što se tiče amandmana koji sam podnela na ovaj navedeni član, zaista bi volela da mi ministar kaže, pošto je pomenuo da su obrazloženje pisali pravnici. Pročitaću to obrazloženje. Kaže – amandman se ne prihvata, s obzirom da je članom 14. Predloga zakona propisana posebna vrsta projekata izvedenog objekta za potrebe legalizacije, imajući pri tome u vidu namenu objekata, njegovu složenost i sl. Na sličan način utvrđene su vrste glavnih projekata u važećem Zakonu o planiranju i izgradnji. Na ovom mestu, gospodine ministre, moram da vas pitam – zašto vi uopšte pristupate i zašto uopšte se radi na izradi novog zakona o planiranju i izgradnji, ako se ne samo u ovom amandmanu, nego i nekim drugim, pozivate na važeći Zakon o planiranju i izgradnji? Da li je vama taj važeći Zakon o planiranju i izgradnji odjednom dobar, pa ovde vršite klasične zamene teza i odgovarate u odbijanju amandmana onako kako vam u tom momentu to odgovara, budući da svi ovde znamo da ste jedan od najvećih zagovornika, što se tiče potrebe donošenja novog predloga zakona o planiranju i izgradnji, i da ste bili jedan od najvećih glasnogovornika kada ste komentarisali sve one negativne strane važećeg Zakona o planiranju i izgradnji? Kada se daju ovakva obrazloženja, meni kao pravniku od strane pravnika, pošto ste vi rekli da su obrazloženja pisali pravnici, ovakva obrazloženja ne mogu, niti želim da shvatam, jer prvo morate da zauzmete jednu stranu pa da vidite koji vi to zakon uopšte podržavate, jel važeći Zakon ili nov zakon, kojim ćete važeći Zakon potpuno promeniti, jel vam odgovara postojeći Zakon o planiranju i izgradnji ili se na njega pozivate samo kada vašem Ministarstvu to odgovara. Zašto ste onda uopšte pristupili izradi novog? Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Suzana Spasojević i zajedno Slobodan Jeremić, Slobodan Veličković, Ljubica Milošević. Vlada, odnosno predstavnik predlagača, i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Naš amandman na član 16, u stvari je isti kao amandman na član 13. Dakle, smatramo da treba izbrisati tačku 6) koja kaže: „da je za projekat izvedenog objekta potrebno imati potpis i overu odgovornog projektanta“, i to samo iz razloga što treba stvari da pojednostavimo i neke stvari koje su logične da imamo u vidu. Sa ministrom o mnogim stvarima mogu da se složim, o mnogim stvarima o kojima je on govorio, poput onih stvari da Vlada menja zakone, ali da činovnici ostaju i oni imaju svoju proceduru koja ne može da se promeni. Zajedno lokalna vlast, inspekcije, sudstvo, tužilaštvo i policija samo može zajednički nešto uraditi. Da neće činovnik da se promeni, neće geometar, da neće administracija da se promeni i da ne možete šalterskog radnika da promenite. Ko bude imao snage to da učini, on će svakako imati uspeha. Dakle, ko bude mogao da kaže tom šalterskom službeniku da ide kući, da dovede nekog sposobnijeg, mislim da smo mi to upravo i uspeli u opštini Čajetina da uradimo i da promenimo na neki način čitavu proceduru. Ako pričamo o građevinskoj dozvoli, tu se dozvola može dobiti bukvalno za dva sata, ako se sva dokumentacija dostavi, što smatram da je stvarno dobro, a da imamo problem, imaćemo svakako u Zakonu o planiranju i izgradnji, ali eto, kažete da je on danas na sajtu, a znam sigurno da 30. septembra kada ste pozvali predstavnike opštinskih uprava, dakle načelnike uprave i načelnike Odeljenja za urbanizam, da raspravljaju o tom nacrtu zakona, oni pred sobom nisu imali Nacrt zakona, niti su mogli da ga skinu ni sa jednog sajta. Ali dobro, bar je danas tu, pa ćemo imati prilike da ga vidimo. U svakom slučaju morate da shvatite da Demokratska stranka Srbije, još jednom ponavljam, traži samo da se procedura pojednostavi, a ono što je logično prosto da ne komplikujemo i da ne pravimo neku jednostavnu stvar komplikovanom i da ne pričamo da odgovorni projektant mora da potpiše projekat, što je pobogu sasvim jedna normalna stvar.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Složiću se, gospodine ministre, sa vama da su ovoj zemlji potrebni stručni ljudi, da ne može bilo ko da radi projekte, da to treba da rade građevinci i arhitekte. Slažem se sa vama da oni ljudi koji vrše nadzor takođe trebaju da budu stručni ljudi i za to vršenje nadzora odgovaraju svojom licencom i da stručni ljudi treba da rade na mestima za izdavanje građevinske i upotrebne dozvole. Ali, šta se dešava, ministre, naravno to nije vaša odgovornost, u onim lokalnim samoupravama gde vladaju lokalni šerifi i lokalne kabadahije? Za njih stručnost ne postoji. Tako, na primer, u Zaječaru, zaista se izvinjavam što to moram sada da kažem, ali mislim da ćete sada i vi da se čudite, gde je na vlasti Srpska napredna stranka i SPS, lokalni predsednik Skupštine i vaš kolega u Vladi, pomoćnik ministra saobraćaja Saša Mirković, saziva sednicu za sednicom po hitnom postupku u toku noći, sa po četiristo strana materijala i na takvim sednicama on donosi odluke o ukidanju određenih institucija, kao što su Centar za kulturu, turističke organizacije i npr. sportski centar. Vi znate, gospodine ministre, pričali ste, da postoje određene hale, gde treba pažljivo izdavati upotrebne dozvole, jer za to je potrebno voditi računa o bezbednosti građana, pa takav je slučaj u Zaječaru. Kada vi ukinete određenu instituciju, odredite likvidacionog upravnika i otpustite radnike, a pritom formirate neke nove institucije, ko će da podnese zahtev sada za upotrebnu dozvolu? Kako se to jednom lokalnom kabadahiji Srpske napredne stranke dozvoljava i ko to dozvoljava da u ovo vreme krize neko na tako bahat način, ne samo što otpušta ljude s posla, znači to nema veze da im izmire plate, nema veze ni sa čime, za imovinu se uopšte ne interesuju. Onda stambenom preduzeću u tom gradu dodaju delatnosti gajenja cveća, gajenja biljaka, gajenje puževa, a onda ćemo pričati ko će primenjivati ovakav zakon. Hvala.
Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Suzana Grubješić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Saša Dujović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Što se tiče obrazloženja na ovaj amandman koji se, naravno, ne prihvata i već sam rekla, nemam apsolutno nikakav problem sa tim, kaže se – ne prihvata se amandman, s obzirom da ovaj projekat pored obavezne sadržine propisane zakonom sadrže i druge podatke, što je uslovljeno vrstom objekta koji je predmet legalizacije. Pazite, za divno čudo, mogu da se složim sa ovakvim jednim obrazloženjem. Nego mi samo nije jasno koji su to drugi podaci i nije mi jasno koji su to podaci koji su karakteristični za tu vrstu objekta, jer ja ne znam šta znači ta sintagma, ta generalna klauzula - drugi podaci, kada taksativno navodite samo dve stvari, a to je izvod iz katastra podzemnih instalacija i snimak trase postojećeg voda, i onda završavate rečenicu i dr. Volela bih da mi objasnite što je to, uvek potreba da se stavi ta skraćenica drugo, da mi neko konačno objasni, evo ja kao pravnik ostaću u svom pravnom neznanju, šta to u to nekom predlogu zakona znači: „i drugo“? Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Hvala vam. Član 17. govori o legalizaciji objekta komunalne infrastrukture, gde je potrebno, između ostalog, i izvod iz katastra podzemnih instalacija, snimak trase postojećeg voda itd. Kada imate komunalnu infrastrukturu i potrebno je da uradite legalizaciju, treba da imate na čelu tih institucija i javnih preduzeća sposobne direktori koji će se prijaviti, uraditi i tražiti projekte po ovom zakonu kakvi su potrebni. Ali, u situaciji kakvu imate u Srbiji, npr. kakva je u Negotinu, gde komunalno preduzeće ima ukupni godišnji prihod manji nego što su dugovi komunalnog preduzeća, tom direktoru sigurno ne pada na pamet da se on bavi ovim. Takva je ista situacija i u gradu Zaječaru, gde su stambenom preduzeću pridodate sve delatnosti komunalnog preduzeća. Danas radnici JP „Kraljevica“ štrajkuju. Naravno, o tome nećete čuti na televiziji, jer tamo vlada potpuni medijski mrak. Oni štrajkuju zato što je njihovu delatnost, zahvaljujući apsolutno besmislenim odlukama lokalne skupštine preuzelo stambeno preduzeće. U tom gradu sada, zahvaljujući gluposti lokalne vlasti, imate dva preduzeća koja vrše istu delatnost. Tamo postoji oprema, postoje objekti komunalne infrastrukture koje neko treba da legalizuje, ali da li će se direktori tih preduzeća baviti onim čime treba ili će se baviti time šta će i kako će od ponedeljka sa svojim radnicima?
Hvala. Na član 18. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
U članu 18. se govori o legalizaciji objekata niskogradnje. Tu, između ostalog, spadaju i putevi. Vi ste, ministre, izrazili svoje čuđenje kako je moguće, npr, da autoput počne da se gradi bez građevinske dozvole. Kako je moguće da Vlada, pa onda Skupština odobre kredite bez ikakvog projekta? Govorili ste o tome kako je onda moguće da je neko rekao – kolika je cena toga? Tu se sa vama potpuno slažem. Zato LDP nikada nije glasala za takve predloge zakona koji su dolazili u parlament, a govorili su o zaduživanju, a nismo znali zašto se zadužujemo, kada, koliko i za koje to projekte, baš zbog toga što nije postojala projektna dokumentacija. Osim što se to tako dešava sa JP „Putevi Srbije“, osim što se to tako dešava u republici, tako se dešava i u lokalnim samoupravama. Mnogo lokalne samouprave grade lokalne puteve bez ikakvog papira, bez ikakve dokumentacije. Mislim da ste toga potpuno svesni. Pred svake izbore se asfaltiraju neki putevi u svim opštinama. U opštini Negotin se tako asfaltirao put prema Miloševu pred izbore 2010. godine. Pred ove izbore u Zaječaru su asfaltirani neki putevi tada, a neki se asfaltiraju danas. Zamislite šta se tamo još radi. Tamo, npr. donesete odluku na Skupštini koja kaže ovako, a mislim da ćete se, ministre, složiti da sam u pravu, da onoliko koliko se kupe građani, dva ili tri puta više će dati opština, niti za koji put, niti koliko je to para. Ja zaista kakvo je to sakupljanje novca u kešu. Za nešto se valjda unese samodoprinos. Slažem se sa vama, ovoj zemlji su potrebi odgovorni i stručni ljudi, ali ovoj zemlji su potrebne i promene da lokalne kabadahije više ne budu na vlasti. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić, po Poslovniku.
Član 106. Mislim da ste morali da reagujete na izlaganje prethodne koleginice. Vratiću se na par prethodnih članova. Do amandmana na član 14. njima je smetao zakon, pa su govorili da se povuče iz procedure. Od člana 14. kao zamerka bili su direktori lokalnih preduzeća, a evo, kod člana 18. smeta cela Vlada. Samo vas molim da pažljivije slušate o čemu gospođa priča i da se vratimo na temu, a to su amandmani na ovaj zakon. Hvala.
Stvarno nisam razumeo da je bilo tako intonirano. Smatram da nije povređen Poslovnik. Da li želite da se u danu za glasanje o tome izjasnimo? (Katarina Rakić, s mesta: Ne.) Hvala. Amandman kojim se predlaže da se posle člana 18. doda novi član 18a, zajedno su podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Aleksandar Senić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić, Jovana Joksimović i Branka Karavidić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Hvala. Ovo je jedan u nizu od amandmana koji su Vlada i odbor prihvatili. Mi se uopšte, ministre, ne ljutimo zbog toga što neki drugi nisu prihvaćeni jer su bili veoma slični nekim amandmanima koje su podnosili ostale poslaničke grupe. Ovaj amandman je specifičan zato što uvodi nov član zakona. Dakle, pored člana 18, imaćemo i član 18a, jer je bilo neophodno da se reguliše da jedinice lokalne samouprave mogu u ime i za račun zainteresovanih građana koji žele da se njihovi objekti legalizuju, da lokalne samouprave sprovedu postupak legalizacije, naravno, uz ovlašćenje tih građana. Prihvatanje ovog amandmana je, da kažem, prihvatanje dobre prakse, jer je i prethodnim zakonom bilo predviđeno da lokalne samouprave mogu, uz ovlašćenje građana, sprovoditi postupak legalizacije, tj. pribavljati geodetske snimke, projektnu dokumentaciju u ime građana i na taj način se drastično ubrzava sam proces i postupak legalizacije. Želim samo da pohvalim ljude koji su činili vaš tim za pisanje ovog zakona, jer su shvatili da je neophodno da se nastavi sa dobrom praksom i da lokalne samouprave, naravno, preduzimljive lokalne samouprave i mogu i treba da ubrzavaju proces i postupak legalizacije. Hvala.
Hvala. Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Biću što kraća. Navedeno je da se amandman ne prihvata jer bi zapravo brisanjem navedenog člana bila onemogućena dosledna primena zakona. To smo već videli. Znači, metoda kopi-pejst radila je do kraja, a podzakonski akti iz člana 19. Predloga zakona doneće se u najkraćem roku, s obzirom da je njegova priprema u završnoj fazi. Ovde se ostavlja prostor za gomilu nekih podzakonskih akata. To je ona nemogućnost i neznanje, kada nešto ne znate da uredite predlogom zakona i onda sve prepuštate nekim podzakonskim aktima za koje nikada niko ne zna kada će biti doneti. Sem toga, u zemljama koje su naprednije od nas, u zemljama koje su razvijenije od nas, u zemljama koje mnogo bolje uređuju ovu materiju nego što je uređujemo mi, u zemljama članicama EU, kada se pristupa izradi predloga zakona, istovremeno se pristupa izradi predloga podzakonskih akata, a ne čeka se da zakon bude usvojen, pa posle tri godine da se počne sa izradom podzakonskih akata. Dakle, to je nešto što se radi uporedo i to je nešto što rade pravnici i to, onako kako gospodin Ilić voli da kaže, vrsni pravnici. Hvala.
Hvala. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Zahvaljujem. Članom 19. predviđeno je da ministar nadležan za poslove građevinarstva donese podzakonski akt. Mi s tim nemamo nikakav problem. Imamo problem samo u tome što ne postoji rok za donošenje jednog ovakvog podzakonskog akta. Amandmanom LDP predviđeno je da je ministar dužan da takav podzakonski akt donese u roku od 30 dana. Mi smatramo da je to dovoljno vreme da takav akt bude donet. U obrazloženju Vlade zbog čega je odbijen ovaj naš amandman stoji da se amandman ne prihvata obzirom da je nacrt podzakonskog akta u završnoj fazi izrade, ali da se ne može finalno obraditi sve dok predlog zakona ne usvoji Narodna skupština, a odmah po stupanju na pravnu snagu zakona biće objavljeni podzakonski akti. Znate kako, ne vidim šta je loše u tome što smo mi dali amandman da taj akt bude donet u roku od 30 dana? Ovako, ministre, bez roka, mi poslanici treba da verujem na reč Vladi da ćete vi to uraditi odmah po stupanju na snagu ovog zakona. Da je zaista namera da to uradite odmah, ne vidim šta bi bilo sporno da stoji da ćete to uraditi u roku od 30 dana.
Hvala. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Aleksandar Senić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić i Jovana Joksimović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. U članu 19. predložili smo da se ovaj podzakonski akt donese u određenom roku i taj rok mi smo stavili najkasnije sedam dana od dana stupanja na snagu zakona. Zašto? Zato što smo se vodili time da nakon četiri meseca čekanja da ovaj zakon dođe na dnevni red ove Skupštine i evo sada, nakon pet meseci, nemamo zakon da ga nismo završili. Smatrala sam da ministarstvo ima već pripremljenu svu dokumentaciju, da ima i te podzakonske akte i da je to prosto normalno, da su oni za ova četiri meseca to dobro napisali i utvrdili i da tačno znaju kako će da idu ove procedure, tako da je najnormalnije bilo da predložimo da u roku od sedam dana od dana stupanja na snagu ovog zakona ovaj podzakonski akt bude obelodanjen i bude dostavljen lokalnim samoupravama, odeljenjima za urbanizam. Na resornom odboru ministar je rekao, naravno, kao što sam i očekivala, da oni to sve već imaju spremno, da će to biti već prvog dana po stupanju na snagu ovog zakona, da će ovaj podzakonski akt biti objavljen, što je odlično, ali je prihvatio amandman koji kaže da će to biti u roku od 30 dana, što je takođe jako dobro, ali ako će biti dan posle, ne znam zbog čega niste prihvatili ovaj amandman od sedam dana? Zato što ga je podnela poslanička grupa DSS, gde se nalazi jedan profesor književnosti tu ili je to neki drugi razlog? U svakom slučaju, mislim da je svrsishodnije da to bude u roku od sedam dana i mislim da mi zaista pomažemo da ovaj zakon, koji, kao što ste rekli, je nužno zlo, bude što bolji i da ga mi primenjujemo u punom kapacitetu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Želim da dam podršku ovom amandmanu jer je prosto nedopustivo da ministarstvo, koje od 6. decembra prošle godine zna da su određene odredbe Zakona o planiranju i izgradnji stavljene van snage tj. da će biti 6. juna ove godine stavljene van snage, već nije spremilo podzakonski akt. Ukoliko jeste spremilo, zašto je potrebno 30 dana za donošenje tog podzakonskog akta? Zašto nije prihvaćen amandman kojim se precizira da je rok od sedam dana za podnošenje tog podzakonskog akta? Plašim se da je ovo još jedan dokaz da se ovim zakonom i ne planira da se vrši legalizacija, već je ta tzv. katastarska legalizacija ono što je tendencija rada ovog ministarstva i da ovaj zakon i neće naići na punu primenu, već će se apostrofirati mogućnost upisa prava svojine nad objektima izgrađenim bez građevinske dozvole u katastar, bez izrade projektne dokumentacije, jer je ona, bože moj, skupa. Vraćam se i na prethodni amandman koji nije usvojen i koji će otežavati upis, tj. legalizaciju objekata koji su izgrađeni na zemljištu koje je pribavljeno od 1968. do 2003. godine. Po nekim procenama, tu je reč od oko 150.000 objekata. Odnosi se uglavnom na one ljude koji su izbegli, prognani sa teritorije bivše SFRJ. Ukoliko ste želeli da mislite na njih i o njima, gospodine ministre, trebali ste da usvojite amandman kojim je bilo predviđeno da i oni mogu da legalizuju svoj objekat koji je izgrađen na zemljištu koje su pribavili u trenutku kada zakonski nije bilo moguće prometovati zemljište. Hvala.
Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Travar-Miljević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavi deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. U okviru ovog člana zakona vezuje se Zakon o legalizaciji sa Zakonom o posebnim uslovima za upis svojine nad bespravno izgrađenim objektima. Kao dokaz o rešenim imovinsko-pravnim odnosima se upravo navode dokazi o upisanom pravu svojine nad tim objektima, što zaista mislim da u najmanju ruku nije u redu. Mi ne možemo da dopustimo da na osnovu, na primer, člana 4. Zakona o posebnim uslovima za upis svojine, gde po nekoliko dokaza koji su vrlo diskutabilni, o tome smo ranije govorili, neko može da upiše pravo svojine na objektu, a onda samim tim kasnije da dobije pravo svojine na zemlji gde je on tu zemlju prisvojio potpuno bespravno ako je gradio na tuđoj zemlji. Mi sada taj jedan nezakonit način, moram tako da kažem, otimanja tuđe zemlje ćemo da prihvatimo kao dokaz o rešenim imovinsko-pravnim odnosima u postupku legalizacije. Zaista mislim da je ovo mešanje baba i žaba i da mi ovde dovodimo u vezu dva zakona koja apsolutno ne mogu da stoje. Kako mogu da zamislim da neko ko je izgradio bespravno na tuđem zemljištu upiše pravo svojine nad tim objektom i on može da izvrši legalizaciju jer mu je to dokaz u imovinsko-pravnim odnosima, ali ne može da izvrši legalizaciju neki tamo seljak, na primer, sa Zlatibora koji je dogradio možda kotlarnicu ili nešto, nekoliko kvadrata više, a to nije definisano planskim dokumentom, dakle, nije mu dozvoljeno? Znači, on na osnovu člana 3. ovog predloga zakona to neće moći da legalizuje. Ali, mogu da legalizuju oni koji su gradili na tuđoj zemlji bespravno. Mislim da je ovo zaista vanserijski i da je presedan. A sve i da to prihvatimo, moram da vam kažem, ne znam da li ste se malo zabrojali, ali kada pročitate Zakon o bespravnom upisu odnosno posebnim uslovima za upis svojine nad objektima, taj neki građanin koji je nesavesni investitor gradio bespravno, on ima rok od dve godine da reši imovinsko-pravni odnos. Ako ne reši te imovinsko-pravne odnose, on po tržišnoj ceni isplaćuje tom od koga je oteo zemlju, a to može da traje dve i po do tri godine, a ovamo imamo u Predlogu zakona imamo rok od godinu dana, ili šest meseci, kako je usvojen amandman, da se dostave dokazi i da se dopuni dokumentacija. Prema tome, smatram da ovo ne može da stoji i da ovaj stav 2. iz člana 20. apsolutno mora da se briše. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Nadovezaću se na ovo što je koleginica Bojana govorila. Mi smo pričali i vodili jednu plodnu raspravu kada se govorilo o Zakonu o upisu posebnih prava svojine na objektima koji su izgrađeni bez građevinskih dozvola kojim je u članu 4. definisano da vlasnik objekta može da upiše pravo svojine ukoliko nabavi dva od pet rešenja, od pet uslova koji su predviđeni članom 4. Jedno je poresko rešenje o objektu, dakle, plaćenim porezima, drugo mogu da budu računi za komunalije, voda, smeće, grejanje, računi za struju ili gas, potvrda inspekcije kada izađe na objekat i obaveštenje o mogućnosti legalizacije. Dakle, dva od ovih pet uslova je potrebno da vlasnik objekta priloži, da bi upisao pravo svojine. Vi imate na hiljade slučajeva u Srbiji gde su ljudi priključeni na vodu, iznose smeće i dobijaju račune. Drugo su računi za struju, gde takođe dobijaju račune za struju. Sa ta dva računa, za struju i za vodu, vi upisujete pravo svojine nad svojim objektom, a to vam je pravni osnov da legalizujete objekat iako vam je izgrađen na tuđem zemljištu. Recimo, evo jedne hipotetičke situacije. Ja sam komšija sa ministrom Ilićem. Izgradio sam svoju kuću dve trećine na njegovoj zemlji. Imam račune za struju i vodu, upisao sam pravo svojine i na taj način imam dokaz da sam rešio pravno-imovinske odnose i podneo sam dokaz da legalizujem svoj objekat, iako je izgrađen na vašoj zemlji. Da li je to logično? Ja mislim da nije. Valjda su potrebne neke prethodne radnje da se završe? Nemoguće je rešiti imovinsko-pravne odnose ako je objekat izgrađen na tuđoj zemlji. To je prvo. Drugo, i ako ste mu dali mogućnost da on otkupi tu zemlju na kojoj je izgrađeno, valjda prvo treba da reši kompletnu situaciju da je platio, da se taj složio ko je vlasnik itd, da je upisao u zemljišne knjige, pa tek onda da ide u legalizaciju. Mislim da ovakvim prihvatanjem rešenja iz zakona možemo da napravimo opšti haos. Znate koliko je ljudi gradilo na tuđoj zemlji, na javnom zemljištu? Ako je još imao račune za struju i vodu, on je upisao pravo svojine i rešio probleme zemljišta ispod svog objekta odnosno za redovnu upotrebu objekta. Bojim se da ovakvo rešenje ne napravi mnogo veće posledice nego što ih imamo danas.
Narodni poslanik Olgica Batić ima reč. Izvolite.
Javila sam se iz razloga što ću podržati i glasati u Danu za glasanje za ovakav amandman poslanika koji su pre mene sve već dobro obrazložili i naravno da ću i ja potvrditi da će pravne posledice u slučaju neprihvatanja ovakvog amandmana biti izuzetno pogubne, a sve iz jednog prostog razloga. Naime, nigde u svetu, apsolutno, ni u jednoj jedinoj zemlji na kugli zemaljskoj, propisima koji se odnose na gradnju objekata ni pod kojim uslovima i ni na koji način ne mogu se rešavati stvarna pitanja, bilo na zgradama, bilo na zemljištu na kojem se ta zgrada nalazi, a čini mi se da se upravo ovakvim članom to nešto radi. Hvala.
Hvala. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Uz sve zamerke koje smo imali upravo prilike da čujemo od prethodnih poslanika, mi u LDP smatramo da dokaz o rešenim imovinsko-pravnim odnosima ne može da bude ovo što je u Predlogu zakona, a to je overena kopija rešenja o upisu prava svojine. Mi smo amandmanom predložili da dokaz o rešenim imovinsko-pravnim odnosima bude overena kopija pravosnažnog rešenja nadležnog organa o upisu prava svojine. Zbog čega smo ovo uradili? Baš zbog toga što na rešenje o upisu prava svojine postoji mogućnost žalbe. Dokle god to ne postane pravosnažno, mi smatramo da tako nešto ne može biti dokaz o rešenim imovinsko-pravnim odnosima. Vi ste to, ministre, ovde u obrazloženju Vlade to bukvalno i rekli, jer kao razlog zbog čega ste odbili ovaj amandman, vi kažete da se amandman ne prihvata iz razloga što je odredbama Zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole propisano da se na rešenje o upisu prava svojine na bespravno izgrađenom objektu može izjaviti žalba ministarstvu nadležnom za poslove građevinarstva, pa se samim tim podrazumeva da se dostavlja u smislu člana 20. stav 2. Predloga zakona pravosnažno rešenje o upisu prava svojine. Znate šta, ja stvarno mislim da nešto ne može da se podrazumeva i ne vidim gde je problem da prihvatite amandman kojim se jasno definiše to da rešenje mora da bude pravosnažno? Zašto bi se nešto podrazumevalo, kad već i sami kao Vlada kažete da je na rešenje o upisu prava svojine moguća žalba, a vi u Predlogu zakona tražite samo to rešenje bez toga da to rešenje bude pravosnažno. Mi smatramo da smo svojim amandmanom doprineli boljem tekstu zakona, a to što ga Vlada nije prihvatila ostavlja mogućnost zloupotreba, da neko sa rešenjem koje nije pravosnažno dalje postupa u predmetima po legalizaciji.
Hvala vam. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić, Jovana Joksimović i Branka Karavidić. Predstavnik predlagača i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Odbijanje ovog amandmana je još jedan dokaz favorizacije Zakona o katastarskoj legalizaciji u odnosu na Zakon o legalizaciji objekata. Dolazimo u situaciju da ćemo po Zakonu o posebnim uslovima upisa prava svojine nad objektima izrađenim bez građevinske dozvole, moći da upišemo objekte u katastar, a da onda po Zakonu o legalizaciji objekata te iste objekte ne legalizujemo. Ponovo ukazujem, kao i u raspravi u načelu na loš član 3. stav 2. tačku 5. gde se zahteva naročito određena udaljenost od susednih objekata, gde neće biti moguće da se verovatno preko 70% postojećih objekata legalizuje, gde smo uložili amandman ali on nije prihvaćen. Posle toga piše da je moguće ako da sused pisanu saglasnost da se objekat ipak upiše, ali jednostavno dolazimo u koliziju da će određeni objekti biti upisani po Zakonu o katastarskoj legalizaciji, a neće biti moguće pravno legalizovati te objekte po ovom zakonu o kome danas raspravljamo. Hvala. PREDSEDAVAJUĆI: Hvala. Na član 20. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Spasojević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.)
Hvala vam gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, nije poenta u tome da se amandmani usvajaju. Poenta je u tome da se postojeći Predlog zakona popravi. Očigledno da ne postoji volja da se popravi ovaj Predlog zakona i iz tog razloga mi u potpunosti razumemo zašto ste odbili između ostalog i ovaj amandman poslanika LDP. Neverovatno je kako ste napravili konfuziju samo u jednom stavu ovog člana 21. Dakle, u stavu 3. vi ste dve nedoumice proizveli. Prvo, nije uopšte jasno ko je u obavezi u određenom roku da postupi, da li organ ili podnosilac zahteva, a pod 2. zaista taj rok koji ste ovde označili je besmislen. To je jedan rok koji predstavlja veliki problem ukoliko zaista ostane u tekstu zakona. Evo kako glasi taj stav 3. – ako uz zahtev nisu podneti svi dokazi propisani ovim zakonom nadležni organ je dužan da zatraži da se dokumentacija dopuni u roku koji ne može biti duži od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Dakle, ko je dužan da postupi u roku? To je jedno pitanje. Drugo, šta to znači u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona? To je prosto nemoguće primenjivati u praksi. Mi poslanici LDP smo predložili da se konkretizuje rok od godinu dana na koji će se, pretpostavljamo da je to bila intencija, obavezati podnosilac zahteva da svoju dokumentaciju uredi i dopuni. Zar nije to mnogo jednostavnije i mnogo racionalnije? Gospodine ministre, zaista ste vi ovde davali neke odgovore poslanicima kada su se pozivali na neka neracionalna rešenja iz Predloga zakona. Između ostalog, vi ste i naveli da postoje neke investicije i postoji neki autoput, neki deo autoputa za koji nije ni tražena građevinska dozvola, niti je data građevinska dozvola. Naveli ste bivšeg ministra finansija da je on bio u stvari autor te investicije. Sada vas pitam, gospodine ministre, vi ste godinu dana sedeli sa tim ministrom u istoj Vladi, zašto onda niste pitali ministra finansija kako on u stvari misli da realizuje tu investiciju oko gradnje nekog dela autoputa? Dakle, postoji li koordinacija u Vladi ili ne postoji? To je osnovno pitanje. Što se ovog zakona tiče, kako sve više odmiče ova rasprava sve više postaje jasno da prosto ovaj zakon nikada neće zaživeti. Zato se postavlja pitanje ozbiljnosti predlagača zakona, a nažalost, posledice ovakvog zakona trpeće građani i to nije prvi put, počevši od onog vašeg zakona, recimo, o upisu nelegalnog građenih objekata u katastar. To je takođe jedan pravni nonses, ali očigledno ostajete u kontinuitetu.
Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Zahvaljujem predsedavajući. Složiću se sa onim što je povodom podnetog amandmana moja koleginica Judita Popović već obrazložila. Sasvim sam sigurna da ovim članom najrealnija je potreba da se izbriše. Iz kojih razloga? Upravo zbog toga kako je koleginica Popović objasnila ovaj njegov stav 3. je nešto što je prilično epohalno, gotovo kontraverzno koji će izazvati takve probleme u praksi da mislim da predlagač toga nije ni svestan, jer navodno, napomenuću, ako se tim istim članom, podnetim amandmanom od strane poslanika LDP da ako uz zahtev nisu podneti svi dokazipropisani obimom zakona, nadležni organ je dužan da zatraži da se dokumentacija dopuni u roku koji ne može biti duži od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Da li to znači da budući da ste dali ovakvu odredbu zakona da će postupak tzv. legalizacije, uvek ću je tako zvati jer se u zemljama EU koristi neki drugi termin, se iz ovakvog jednog predlogazakona završiti od 14 meseci od dana usvajanja zakona? To je nešto što se indirektno krije iza ovoga. Hvala.
Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Sanja Čeković, Miodrag Đidić, Milovan Marković i Nebojša Zelenović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoltan Pek, Balint Pastor, Laslo Varga i Arpad Fremond. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek.
Gospodine podpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na član 21. pošto smo mislili da nije precizno određeno ko i šta treba da radi, a naročito se odnosi na organ koji traži dopunu dokumentacije. Mi smo podneli amandman nakon toga što nadležni organ pregleda dokumentaciju i ustanovi da nije potpuna da se da pismeno obaveštenje građaninu, koji je podneo svoja dokumenta, da nisu potpuna u roku od pet dana. Možda je ovo premalo dana ali pošto sam u praksi bio predsednik opštine i znam kako radi opštinska uprava i lokalna samouprava na terenu, ovih pet dana znači da će biti 30 dana. Ono što je prihvaćeno 30 dana to će biti nažalost nekoliko meseci, kao što je do sada u praksi to bilo i što smo rekli da urbanisti, oni koji treba da daju određeni dokument u roku od 15 dana kasne više od mesec dana ili nekoliko meseci. Zato smo precizno odredili da u doba računara, u sadašnje vreme gde je otkucavanje jednog pismenog obaveštenja traži minut, dva, a neka bude i 10 minuta radnika koji radi u lokalnoj samoupravi, za pet dana komotno može da napiše pismeno obaveštenje i da da na poštu da bi građanin dobio i da bi imao vremena da dopuni svoju dokumentaciju. Mislim da sa ovim što nije prihvaćen naš amandman odugovlačićemo vreme samog obaveštenja, jer je prihvaćeno u roku od 30 dana da se da obaveštenje, a mi mislimo da nažalost ovo neće biti mesec dana nego nekoliko meseci i onda ceo proces će se ponovo odvući. Hvala.
Na član 21. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milica Radović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član je najbolji primer koliko je ovaj predlog zakona nejasan i vidimo iz prethodnih diskusija da on izaziva poprilične polemike. Vrlo lako se vidi da član 21. i član 22. ovako kako su napisani u tekstu zakona se nalaze u koliziji. Naime, u članu 21. se kaže da će nadležni organ za legalizaciju zatražiti od podnosioca zahteva da dopuni svoju dokumentaciju u roku koji ne može da bude duži od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Postavlja se jedno krajnje logično pitanje – šta će da se dešava u situaciji kada podnosilac zahteva dobije obaveštenje o tome da dokumentaciju mora da dopuni u roku od samo 15 dana pre isteka roka? Da budem još preciznija, odnosno plastičnije da objasnim. Ako ovaj zakon usvojimo 31. oktobra, on stupa na snagu 1. novembra, jer stupa na snagu prvog narednog dana usvajanja. Ostavljamo rok do 1. novembra 2014. godine za lice koje je podnosilac zahteva, a nije mu dokumentacija kompletna, da je dopuni. Znamo u kakvoj se situaciji nalaze naša odeljenja za urbanizam i izvesna situacija će biti da će ona kasno reagovati i da će možda 15. oktobra 2014. godine lice koje je podnosilac zahteva obavestiti o tome da treba da dopuni svoju dokumentaciju. Podnosilac zahteva će biti u nemogućnosti da podnese svu dokumentaciju i rešenjem će biti odbačen njegov zahtev mimo njegove greške. Ono što sam rekla, da su članovi 21. i 22. u koliziji, u članu 22. se kaže – ako u roku od šest meseci od dana prijema, obaveštenje iz člana 21. ovog zakona, podnosilac zahteva ne dostavi potrebnu dokumentaciju, nadležni organ će zaključkom odbaciti rešenje. Mene zanima, kao diplomiranog pravnika sa položenim pravosudnim ispitom - da li ovaj rok od šest meseci važi i za podnosioca zahteva koji je primio obaveštenje 15 dana pre isteka roka? Jer, ako važi, onda član 21. neminovno mora da se menja, a ako ne važi, onda član 22. mora da se menja. Ja prosto ukazujem na potrebu da se ovaj član promeni, odnosno da se ili amandman prihvati ili na neki drugi način da otklonite ovu nedoumicu koja će zaista u praksi izazvati poprilične probleme. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Nadovezaću se na moju koleginicu Milicu, pa ću morati da kažem da ovde postoji kolizija kolizije, ne samo kada se radi od dva člana, članu 21. i članu 22, jer zapravo, eto, ja sam podnela ove amandmane, naravno, oni nisu prihvaćeni, ali se kaže da zapravo predloženim zakonskim rešenjem je propisan posebni upravni postupak. Ovo je zapravo leks specijalis, pa on u okviru svog zakona, sem što reguliše materiju legalizacije objekta, on propisuje i poseban upravni postupak. To što on zapravo nije leks specijalis i nije poseban postupak, to nema veze. Mi imamo ovim predviđen poseban upravni postupak i imamo i u Zakonu o opštem upravnom postupku, ali koga to zanima. Možda nas kao pravnike, ostale ne verujem da zanima, jer se onda ovakve odredbe nikada ne bi našle u ovakvom predlogu zakona. Ministre Iliću, postoji u zemlji važeći Zakon o opštem upravnom postupku. U obrazloženju koji vi dajete vi uvodite nekakav posebni upravni postupak za legalizaciju objekata, čak naznačujete članove kojima to radite i mislim da je to pravni nonsens. Izbrišite ovo i nemojte da se brukate. Hvala.
Hvala. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Aleksandar Senić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić i Jovana Joksimović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Hvala gospodine predsedavajući. Prihvatanje ovog amandmana je verovatno odgovor na nedoumice svih prethodnih govornika, jer je prihvatanjem ovog amandmana usvojeno da je rok za obaveštavanje podnosioca zahteva 30 dana, pisanim putem, od dana podnošenja zahteva, kao i da je nadležni organ dužan da obavesti, opet u roku od 30 dana, podnosioca zahteva, u slučaju da je potrebna dopuna predmeta. Ali, prihvatanje i ovog amandmana DS i narednog amandmana koji je promenio član 22. ovog zakona ne rešava sve probleme. Molim vas, gospodine ministre, da se uključite, ne zbog mene, ja nemam nelegalni objekat i generalno nisam lično zainteresovan za vaš odgovor, ali želim da vas pitam u ime mnogih građana kojima jednostavno nije jasno – kada se plaća naknada za uređenje građevinskog zemljišta? Ostalo je nedefinisano, jer je uz zahtev koji je definisan članom 12, predviđeno je da se preda i dokaz o uređivanju odnosa u pogledu plaćanja naknade za uređivanje građevinskog zemljišta u trenutku podnošenje zahteva, a članom 21. stav 2. je predviđeno da se dokaz o uređivanju međusobnih odnosa sa organom, odnosno organizacijom koja uređuje građevinsko zemljište, dostavlja kada vlasnik bespravno izgrađenog objekta od nadležnog organa dobije obaveštenje o mogućnosti legalizacije. Ponovo vas pitam – kada se plaća naknada za uređenje građevinskog zemljišta, pre podnošenja zahteva, kako je predviđeno članom 21. stav 1. a u vezi člana 12. ovog zakona ili tek kada se dobije obaveštenje o mogućnosti legalizacije, u skladu sa članom 21. stav 2? Jer, jedan član je u suprotnosti sa drugim članom. Dakle, građanima nije jasno kada će trebati da plate naknadu za uređenje građevinskog zemljišta. Ostaje i nedostatak, iako ste usvojili amandman DS i propisali rok od 30 dana u kome nadležni organ mora da obavesti podnosioca zahteva o mogućnosti legalizacije ili da zatraži dopunu predmeta, nije predviđena nikakva sankcija ni kaznena odredba za nepostupanje. Dakle, moje drugo pitanje je – šta se dešava u slučaju ćutanja administracije i ukoliko administracija ne ispoštuje rok od 30 dana da da odgovor o mogućnosti legalizacije ili zahtev za dopunu predmeta? Molim vas zbog građana da odgovorite na pitanje – kada se plaća legalizacija, tj. naknada za uređenje građevinskog zemljišta i koje će biti mere ministarstva ukoliko dođe do ćutanja administracije? Hvala.
Hvala. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Grubješić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanik Suzana Grubješić podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 21. doda novi član 21a. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici. Neverovatna je lakoća sa kojom ste vi prihvatili da ono loše rešenje iz člana 21. potvrdite tako što ćete usvojiti jedan amandman koji je uskladio to rešenje iz člana 22. sa rešenjem iz člana 21. Dakle, umesto da poboljšate i onaj član 21. usvajanjem amandmana, tako što ćete ga uskladiti sa članom 22, vi ono bolje rešenje iz člana 22. ukidate i napravite opet jednu zabunu. Kao da gubite iz vida koje su posledice ovih zakonskih rešenja po građane, ukoliko zaista rešite da ih sprovodite. To je zaista veliko pitanje – zašto ste se odlučili upravo za ovu formu koja je predočena narodnim poslanicima u Skupštini? U članu 22. smo pokušali na neki način da vam ostavimo prostora za manje drakonsko rešenje i ostavili smo mogućnost onom građaninu koji je podneo zahtev, a dokumentacija mu nije celovita i kompletna, da može da povuče taj svoj zahtev kako ne bi došao u situaciju da mu porušite objekat zato što neki dokumenat fali iz te dokumentacije koja je predviđena zakonom. Dakle, ostavili smo mogućnost da onaj koji je podneo zahtev raspolaže sa tim zahtevom. Vi niste prihvatili amandman i ostajete pri tom vašem tvrdom stavu da nema tu nikakvog drugog rešenja osim rušenja, ukoliko se odbaci zahtev zato što nije bio kompletan. Mislim da je to veoma strogo, kada se uzima u obzir kako dopuštate sebi puno prostora za razne propuste i mnogo šta sebi progledate kroz prste, a građaninu ćete srušiti objekat ukoliko mu dokumentacija nije kompletna. Bilo bi dobro da ovde jasno izađete i kažete da li ste ozbiljno mislili juče kada ste govorili o tome da se objekti neće rušiti ukoliko su predviđeni uslovi koje je ovaj zakon predvideo za rušenje ili ste samo onako u nekom momentu dobrog raspoloženja to predočili javnosti. To je samo iz tog razloga da se napokon razjasni šta se želi ovim zakonom. Da li je ovaj zakon pro forme dat u skupštinsku proceduru ili se zaista želi podvući crta oko divlje gradnje? Mislim da je to jako ozbiljno pitanje i bilo bi dobro da u tom smislu i odgovor bude ozbiljan.
Hvala. Ovlašćenom predstavniku ostalo je još 15 sekundi. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Božidar Đelić, Aleksandar Senić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić i Jovana Joksimović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Još jedan u nizu amandmana DS koji su prihvaćeni. Ako me, gospodine ministre, malopre niste čuli, želim da vam ponovim pitanje. Kada se plaća naknada za uređivanje građevinskog zemljišta, pre podnošenja zahteva ili posle dostavljanja informacije, tj. obaveštenja od nadležnog organa o mogućnosti legalizacije? Vi možete da se smejete, ali nemate odgovor. Članom 21. stav 1. propisano je da se uz zahtev za legalizaciju podnosi dokaz o uređenju odnosa sa organom koji je zadužen za građevinsko zemljište. Članom 21. stav 2. predviđeno je da se taj dokaz daje tek posle dobijanja obaveštenja o mogućnosti legalizacije.Tako da, još jednom vas zbog građana pitam – kada će morati da plate naknadu za uređenje građevinskog zemljišta, da li u trenutku podnošenja legalizacije, što nije logično jer ne znaju da li će uopšte moći da budu legalizovani, a kako ste propisali u članu 3. stav 2. tačka 5) teško da će iko i moći da bude legalizovan, ili tek u trenutku kada dobiju obaveštenje o mogućnosti legalizacije i kada budu znali da će moći da upišu svoje objekte? Hvala.
Hvala. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Hvala vam. Vlada je odbila ovaj amandman LDP sa obrazloženjem da je predložena odredba člana 23. jasnija i preciznija, ali to, ministre, zaista nije tako. Član 23. predloženog zakona je prepisani član 195. iz Zakona o izgradnji objekata iz 2009. godine. Predlagač se uopšte nije potrudio da bar malo uredi taj član. U stavu 4. ovog člana navodi se da će se po pravosnažno okončanom postupku rešenje kojim se odbija zahtev za legalizaciju kada se utvrdi da ne postoji mogućnost legalizacije dostaviti nadležnoj građevinskoj inspekciji, a ta nadležna inspekcija, u smislu člana 33. stav 3, ima obavezu da donese rešenje o rušenju. Ako smo konstatovali da članom 4. zakona legalizacija podrazumeva i upotrebnu dozvolu i odobrenje za izgradnju, onda je potpuno nejasno kada će se rušiti ti objekti. Da li će se rušiti ukoliko čovek ima dozvolu, ali je dobio upotrebnu? To je suprotno članu 9. predviđenog zakona. Znači, predlagač može da koristi u ovom članu samo termin: „zahtev za naknadno izdavanje građevinske dozvole i rešenje o odbijanju zahteva za naknadno izdavanje građevinske dozvole“. Potpuno se besmisleno to odnosi i na upotrebnu dozvolu. Radi jasnoće, predlagač zakona je morao posebno da definiše odlučivanje o zahtevu za naknadno izdavanje građevinske dozvole, a posebno ste morali da definišete na koji ćete način odlučivati o zahtevu za upotrebnu dozvolu. Tada bi ovaj zakon bio jasan, a ovako će stvoriti velike nedoumice u primeni i mislim da će biti loša praksa, jer je potpuno jasno da ukoliko nadležna inspekcija ne postupa po ovom zakonu, to znači da će oni odgovarati za to, a na ovakav način će mnogi objekti u Srbiji biti srušeni.
Hvala. Reč ima gospodin Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pročitao sam ovaj amandman i, naravno, ne mogu da ga podržim. Posebno su problematične ove naknadne građevinske dozvole. Isti predlagač ovih amandmana je govorio o lokalnim kabadahijama u nekom prethodnom amandmanu. Pa, kad smo kod lokalnih kabadahija, moram da pitam ministra šta je sa tim naknadnim građevinskim dozvolama koje su izdate za objekte čija je gradnja započeta nelegalno, ali su pokriveni po onom sistemu – nije bitno ko šta gradi, već ko se koliko ugradi? Šta je sa objektima od 50.000 kvadratnih metara koji dobijaju naknadne građevinske dozvole, koji su poslovno stambeni i grade se u centru Inđije, bez plaćenih komunalija, bez građevinske dozvole, sa zapisnicima građevinske inspekcije, jedno desetak, gde su obimni radovi započeti, a da investitor nije imao nikakvu dozvolu? Onda se lokalna administracija ugradila, pa se ta naknadna dozvola koja se ovde spominje u ovom amandmanu odjednom našla. Gle čuda, za izgradnju ovoga niko nije odgovarao. Pošto investitor nije imao dovoljno prostora, znate li šta su uradili? Uzurpirali su komšijsku parcelu. Kažu – čovek stao na svoju među i znate šta su uradili? Živog su ga do pasa buldožerom zatrpali. Onda, kada su ga otkopali, on otišao u sud da traži privremenu meru. Onda je predsednik suda, sastavni deo lokalne kabadahijske družine, pošto je čovek imao mali akumulator za motor i da mu ga ne ukradu nosio ga je sa sobom, to proglasio bombom i po hitnom postupku ga poslali u Sremsku Mitrovicu i odmah presudili šest meseci, da ovaj može da nastavi gradnju. Niko ovu gradnju nije zaustavio. Otvaranje ovog centra, kroz dve-tri gocine, otvorili su predsednik pokrajinske Vlade i predsednik opštine Inđija, koji je sada tamo neki sekretar. Objekat je dobio naknadu građevinsku dozvolu, ali pre dobijanja upotrebne dozvole opština je kupila u ovom objektu prostora za pet miliona evra, a da objekat nije imao upotrebnu dozvolu, po 2.300 evra kvadrat. Onda je predsednik opštine kupio u Beču za 1.300 evra kvadrat, pa se ispostavilo da u Inđiji, u objektu koji je naknadno dobio građevinsku dozvolu, opština plaća prostor dva puta skuplje nego predsednik opštine u Beču. Šta je sa tim dozvolama? Možda je malo smešno. Samo da vas podsetim da u Crnoj Gori, ma šta mislili o toj državi nesređenoj, naša je još više bila nesređena, brat bivšeg predsednika SRJ je odgovarao zato što je u Zavali gradio, a on je kao funkcioner morao znati da se gradi i osuđen je, koliko se meni čini, na pet godina. Pitam vas – ko će za ove naknadne građevinske dozvole da odgovara? Objekti su građeni nelegalno, građevinske inspekcije su bile tu, komšija bio živ zatrpan, posle odrobijao jedno šest meseci, objekat je otvoren, kupljeno je za pet miliona evra prostora po cenama koje su duple, čak su veće nego beogradske. I gle čuda, na vrhu ovog dela stambenog, penthaus ima predsednik opštine od 250 kvadrata. Stoga vas pitam, pošto ovde pominju one naknadne građevinske dozvole – ko će jednom da odgovara, s obzirom da za sve što se tamo gradi nadležna je pokrajina? Naravno, pošto su oni to gradili, nikakva žalba ni komšije ni za nelegalnu gradnju, ništa ne može da prođe, sve se to odbija. Naknadne građevinske dozvole i te kako mogu da se pribave, bez obzira što je gradnja bila nelegalna, u toku same gradnje to se pribavilo. Ali, gle čuda, predsednik opštine se odjednom našao u penthausu od 250 kvadrata, a njegov komšija je direktor Direkcije za izgradnju. Gotovo neverovatna stvar. Zato je moje pitanje opravdano. Nije bitno koliko je šta i ko izgradio, već na koji način i koliko se ta kabadahijska administracija za te naknadne građevinske dozvole ugradila, s obzirom da u toj opštini seljaci odgovaraju za građenje kotobanje, za kopanje septičke jame, za dizanje ograde, za garaže, gde sklanjaju mehanizaciju,pišu im se pišu krivične prijave, itd, a za objekte od 50.000 kvadratnih metara niko ne odgovara. S obzirom, da je došlo do promene vlasti, narod opravdano od nas očekuje da se ovo sankcioniše i na odgovarajući način kazni. Hvala.
Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, stekla sam utisak tokom današnje rasprave da mi od šume više ne vidimo drvo. Ovde, čini mi se, da više nikome nije bitno da razjasnimo neke činjenice koje su od izuzetnog značaja za građane ove države, a to su činjenice koje se odnose na pribavljanje građevinske i upotrebne dozvole. Zaboravlja se smisao tih dozvola. Zašto se te dozvole traže, zašto su te dozvole potrebne prilikom gradnje i prilikom preuzimanja objekta za redovnu upotrebu? Zato meni ceo taj postupak donošenja ovog zakona više liči na onu narodnu „Videla žaba kako se konj potkiva, pa digla i ona nogu“. Dakle, vidi se kako se radi u svet legalizacija, pa hajde i mi da donesemo neki zakon, pa će to tako nekako da postoji, pa ćemo možda da ga primenjujemo, a možda i nećemo. Upravo tako i ovaj amandman poslanika LDP na ovaj član 24. pokušava na neki način da promeni taj stav Vlade prema ovom zakonu, malo bar da ga uozbilje. Ali, očigledno, nismo uspeli i očigledno da će zakon u ovoj formi u kojoj je već sada i da uđe među narod i, u stvari, da proizvodi sve one najgore posledice o kojima smo već danas govorili.
Poštovani narodi poslanici, pre nego što nastavimo rad dozvolite mi da u vaše i svoje ime pozdravim maturante srednje Ekonomsko-trgovinske škole sa Kosova i Metohije koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale. Molim vas, da aplauzom pozdravimo prisutne. Reč ima ministar Velimir Ilić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, veoma pažljivo sam slušao vaša izlaganja i bilo ke kritika na neke članove zakona ali kao što ste videli, vi iskritikujete, a na kraju to bude doterano nekim amandmanom. Ljudi su nadležni za to gledali, vagali i prihvatali ono što je bilo najprihvatljivije i najbolje da bi zakon bio što bolji, uspešniji. Tako da neke kritike koje su bile iznesene ne stoje, jer kasnije se to popravilo. Naravno, neko se ljuti što je jedna partija, što je drugo. Mi smo bili partijski nepristrasni u ovom smislu i prihvatali smo amandmane koji su najviše odgovarali da se nešto popravi i dovede u red. Bilo je ovde mnogih pitanja, kada važi, šta važi, kako važi. Zna se sve i propisano je kad važi, ali da biste se legalizovali morate da donesete da ste potpisali ugovor sa lokalnom vlašću, da ste to regulisali i sredili. Međutim, ministarstvo ne vodi i nema nadležnost i to se od nas tražilo da potpisujemo za određene sredine, već se to ostavlja lokalnim upravama da one same regulišu. To su gradovi i opštine tražili. Ustavni sud je rekao da je to njihova nadležnost. Znači, ne možemo mi zakonski da propišemo da bude isto u Beograd, na Dedinju i u Lebanu ili Surdulici, ili Kuršumliji. Znači, to nije isto. Lokalna uprava ima tu slobodu da to propiše, odredi, da uslove, može da sklopi, može da dofinansira, može da prihvati neke izvedene radove, a može da odbije, zavisi od njenih mogućnosti, njenog budžeta. Ako loše bude radila na prvim izborima birači će je kazniti. Ako dobro radi, neće biti kažnjen. Čuli smo i narodnog poslanika koji je postavio niz pitanja za neke objekte. Izričito sam bio protiv toga da se prenesu nadležnosti Vlade Republike Srbije bilo kome. Vlada Srbije je Vlada Republike Srbije. Ne može ministar da prenese nekome nadležnost i da se događa ovo što se sada događalo u Inđiji. Da bude opštinska vlast prvostepeni organ, pokrajinska drugostepeni i da se sve tu završi. Zašta služi Vlada? Zašta služi ministar? Zašta služi republička inspekcija? Nema nadležnost. Sad se događa da može da se radi šta se hoće i kako se hoće. Ponavljam, bilo je problema. Nemojte sad meni pričati šta se sve događalo, ja to najbolje znam. Nema jedne partije koja kod mene nije urgirala da se da, da se uradi, da se nešto dobije. Nemojte sada da počnem da vam ovde nabrajam. Nema jednog ministra koji nije nešto zvao, urgirao. Ne trpim te urgencije i nisam ih ni davao, ali ako imamo trenutno 700 gradilišta na objektima niskogradnje, pa tehnički ne možemo da propratimo da li svaki ima dokumentaciju jer fizički deset inspektora, koliko je predviđeno zakonski za Republiku Srbiju, ne mogu da budu danas na 700 mesta. Ali, je logično da niko ne počne da gradi, kao što je bilo pre tri godine auto-put bez ijednog papira, da se raskopa pola sela i on kaže – hvala lepo, videćemo kasnije šta će biti. Tako je bilo. Ja to zaustavljam koliko god mogu i gde god stignem. Ali, otpor je veliki. Prošli put sam nabrajao i mostovi i nadvožnjaci i stotine hektara zemlje u srcu Beograda u centru se uzurpiralo bez ijednog papira i radilo i gradilo. Kada sam juče gledao, juče sam o tome ovde govorio, da je na tim objektima kubik betona bio 500 evra, a u Srbiji je najskuplji beton 100 evra. Sada ja to ne mogu da verujem da je to neko potpisao, naručio i platio. Voleo bih da mi neko objasni otkud to da je 500 evra kubik betona i kako se došlo do te cene i da li će neko za to da odgovara? Zato treba ući u jedinične cene pojedinih objekata i videti kakve su te cene. Otkud cifra na kraju stotine miliona evra? Kako je moguće objekat koji je pogođen po ugovoru regularnom za 38 miliona evra da u okončanoj situaciji bude 108 miliona evra, bez ijednog aneksa? Da li neko odgovora? Da li postoji nadzorni organ, da li postoje ovi, da li postoje neki direktori, itd? Pokrenuo sam određene radnje, o tome sam govorio. Dali smo i prijave i zapisnike i sve, niko ne reaguje. Zašto? Videćemo. Prema tome, da li je moguće svi smo kritikovali ovde katastar ne valja, zakon ne valja, ništa ne valja. A da li je moguće da jedan čovek u toku jednog dana 2012. godine u Beogradu na opštini Voždovac upiše 980 objekata, ko zna sve čijih Republike Srbije, Direkcije za imovinu Republike Srbije na vlasništvo grada Beograda. Ljudi nisu ni znali da im je vlasnik grad Beograd i sada su došli, hvataju se za glavu, ne znaju šta da rade. A u Vojvodini 44.000 takvih. Ljudi, to nije jedna mala priča i zato smo dali nalog nadležnim službama da se to sve preispita. Zamislite čovek koji je živeo van zemlje došao i u dvorištu gde je živeo u Bulevaru, vidi zgradu. Ne za pet dana, za par godina. Jedan od vaših kolega profesora iz Čikaga, došao je sa suprugom i posle nekoliko godina odsustva konstatovao da je neko na licitaciji prodao njegovu zgradu, gde je on bio vlasnik, nije se pojavljivao, nije ni video, stara kuća porušena, bio veliki plac i završen posao. Prema tome, ima mnogo problema i zato vas molim da svi zajednički pomognemo te probleme i razrešimo, a ne samo da kritikujemo. Nemojte, svi su učestvovali, ovde slušam i neke partije, itd, stranke odnosno. Kada biste vi ušli u imovinu njihovih nekih tamo funkcionera, pa kada biste videli neke fabrike koje su bile giganti u ovoj državi, pa ne samo na pašnjaku, neke fabrike gigant, koje se bave proizvodnjom. Kada bi čovek sada pitao nekog – izvini, a ti si kupi fabriku koja je bila gigant u Jugoslaviji velikoj. Otkud to? Kako? A, ti si uzeo iz robnih rezervi to sve, pa si uložio sirovine koje si uzeo iz robnih rezervi, kao garant kod banke, pa podigao kredit, pa okrenuo ovo, pa uradio ono, pa napravio ovo i na kraju kupio najvećeg giganta u državi. Sada dođeš da mi pričaš ovde bajke. Prema tome, svega ima. Da se potrudimo da toga bude što manje i da više nema toga, ako je moguće. Tačno je gospođo što ste vi iznosili lokalne lidere. Lokalni lideri su u pojedinim sredinama bili čudo. Ne ovaj sad što vi pričate, vi kritikujete došlog gradonačelnika. A kada bi mi analizirali onog prethodnog, imali bi da pišemo romane, jeli tako? Ovaj je tek došao, videćemo kako će da radi. Nemoj odmah da ga kritikujemo. Ali, onaj prethodni je bio čudo. Nisam mogao tamo da funkcionišem kao ministar, jer tamo je bilo sve zatvoreno, tamo sam ja došao sa premijerom tadašnjim, da nešto raščistimo. On nam je ostavio poruku, da je mnogo zauzet i sprečen i da ne može premijera Srpske vlade, tada je bio Vojislav Koštunica i mene da primi, jer ima velike obaveze. Pazite, dolaze premijer i ministar u grad, gradonačelnik nema vremena da primi premijera, jer ima velike obaveze tog dana i odsutan je iz grada, a poseta najavljena danima. Ali, sve smo to preživeli. Ne dao Bog da se tako ponovi, da to popravimo, da ne dođe do toga. Popravlja se situacija, osećam to. Mnogo je bolje nego što je nekad bilo. Ja sam bio gradonačelnik u ono najcrnje vreme, pre rata, kad je to bilo mnogo teško i kada se svašta događalo, ali sada se popravlja. Podržimo to. Dobro, ne može ni jedan zakon da bude idealan, to je sigurno, ali nešto mora da bude bar malo bolje. Neki ustavni sud je rekao da ono ne valja i traži da se ispravi. Nisam pisao Ustav i ne kažem da je on idealan, jer Ustav koji smo doneli je bio kompromis političkih raznih opcija u Srbiji, da bi bio usvojen. Mnoge stvari su tu ubačene koje danas u jedan moderan evropski zakon ne mogu da se uklope. Ali šta ćemo? Možda ćemo nekad uspeti da ga promenimo, dovedemo u red, uskladimo, pa će to biti tako, ali da danas imamo probleme, imamo još uvek. Nedavno sam doživeo najveću nepravdu koja postoji od gospodina o kome je jedan poslanik govorio. Neko me je utrpao za neki spor u Beogradu, oslobodi vas sud. Pokrene se postupak u Novom Sadu, nemam pojam otkud tamo, kako to, ni po kakvoj osnovi, ali sud tuži neko Novosađanin koji nema pojma sa tim. Mi dođemo tamo, a to se sve završi i zamislite, neki dan slušam bruku, neki tamo ubio navode nekih jedanaest, da vam ne pričam tu priču, treba da se plati odšteta familijama, za 11 ljudi, a to je pola od onoga što sam ja dobio u Novom Sadu, što sam šutnuo fasciklu bez ikakvog fizičkog kontakta sa osobom. Takva mi je sudbina kad sam u Novom Sadu, a u Beogradu sve okej, ali tamo u Novom Sadu nije u redu. Zato se borimo da bude isto i u Novom Sadu, u Nišu, Kragujevcu, Beogradu, a ne sada, da bude i u Zaječaru, da bude red, ali ne može sve odjednom. Neću više da dužim. Mislim da ste vrlo korektno, a i mi smo bili korektni, jer sve što je bilo dobro, prihvatili smo. Bilo je još dobrih amandmana i izvinjavam se DSS, ali njihovi amandmani su bili sliči, a ja nisam kriv što su naši stručnjaci predvideli da je ovaj za nijansu bolji, pogodniji itd. I da je PUPS amandman bio nešto bolje definisao, neke stvari, itd. Shvatite, meni je drago da su dva amandmana Bojana Kostreša prihvaćena, a ja bar ne bih urgirao za to, ali stručnjaci su rekli tako. Tu nemam nekih, jer vi ste meni svi isti, i nemojte misliti da sam nečiji prihvatio, a nečiji nisam hteo. Nemam ništa protiv ako je ekipa na čelu sa prof. Veselinovićem i gospodinom Senićem napravila neko dobro rešenje, jer mi smo to prihvatili i mi ćemo ovde voditi raspravu, polemiku. Ako ste dali nešto što je dobro za ovu državu, nesporno je da to kažemo, dobro je, bolje malo od ovoga, ali ne treba sada i onaj da se ljuti, i njegov je bio dobar, ali je ovaj za nijansu bolji. Ja vas pozdravljam i vidimo se posle pauze. Ako nešto nisam odgovorio, vi me podsetite.
Napravićemo pauzu, a posle pauze je prva Judita Popović, pa Aleksandar Senić. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, ako bude bilo potrebe, imajući u vidu potrebu da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 15.05 časova. Hvala lepo. Replika je trajala tri minuta, pa ću vam tri minuta odbiti od vremena poslaničke grupe. Na član 24. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Katarina Rakić.
Sada je baš čudno, kako je moj kolega rekao, ja sa skromnim znanjem iz ove oblasti, podnesem četiri amandmana na tekst ovog predloga zakona i da mi sva četiri amandmana budu usvojena, a da je prethodni zakon pisao, pretpostavljam, trust mozgova, pa ga je Ustavni sud oborio. To nije nešto što će pomoći građanima Srbije, te neću ovu temu raspravljati na ovakav način. Što se tiče amandmana koji sam podnela na član 24, on se odnosi na deo koji kaže da je podnosiocu zahteva u roku od 60 dana potrebno da se dostavi obaveštenje da uredi međusobne odnose sa direkcijom, odnosno organom koji uređuje građevinsko zemljište. Lično smatram da je rok od 60 dana dug i da dodatno odugovlači već i onako dugotrojan i mukotrpan posao oko legalizacije, te sam ovim amandmanom, koji je usvojen, predložila da se taj rok smanji na 30 dana.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, po amandmanu.
Poštovani gospodine predsedavajući, drago mi je da vas vidim na tom mestu i ne vidim potrebu da mediji spekulišu da li treba tu da sedite ili ne. Tu treba da sedite i to mi je posebno drago. Kada vi kažete tema, rekao sam nemojte da štrajkujete glađu ako vam se priviđa restoran „Tema“ svakoga trenutka. Dakle, ne znam kakav je trust mozgova pisao zakon, ali ako hoćemo efikasnu upravu, razumem da u žaru petogodišnjice i proslave, što 30 dana, što niste ako hoćete efikasnu upravu, skratili rok na sedam dana. Možda bi to Vlada prihvatila. Znate, ako krenete u raspravu po amandmanu koji je prihvaćen sa teorijom kao u crtanom filmu, kada se sukobljavaju Duško Dugouško i onaj džin od boksera, pa mu on kaže ovde mi je dozvoljeno to, to i onda sve to uradi, e da znate da ja to neću da uradim, ja ću da radim nešto drugo. To onda degradira ovaj parlament i vas kao podnosioca amandmana. Nemojte vi mnogo da se osvrćete na nas i na naše pravničko znanje ili neznanje. Videli smo vaše pravničko znanje. Hoćete li sada da vam citiram koliko ste zakona doneli, pa ih onda u roku od 15 meseci promenili? Hvala.
Hvala na komplimentu, ali me to ipak ne obavezuje da reagujem. Reč ima narodni poslanik Katarina Rakić.
Drago mi je što kolega prati moje amandmane, ali ovaj se, kolega, ne odnosi na ćutanje uprave i ne odnosi se na nikakav rok koji ograničava upravu, nego na podnosioca zahteva. Znači, pomešali ste sa amandmanom koji sam podnela na član 36, a za koji sam čula da ste glasali, tako da mi je drago i zahvaljujem vam se.
Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Na član 24. podneli smo amandman koji se ne odnosi na istu stvar kao i prethodni, već se pre svega odnosi na administraciju, odnosno upravu, gde smo predložili da se uz sam amandman dodaju reči „da u roku od sedam dana opštinska uprava, odnosno nadležna služba u okviru opštinske uprave treba da obavesti podnosioca zahteva da u određenom roku dostavi dokaz o uređenju međusobnih odnosa sa upravom“. Mislim da bi svakako predlagač zakona trebao da razmotri ovaj amandman za koji smatram da je dobar i odnosi se upravo na onu prethodnu priču, a to je da bi opštinska uprava mogla da reaguje mnogo brže, ukoliko kažemo da je to u roku od sedam dana. Ne bi trebalo da im ostavljamo na volju kada će i koliko. Opet se pozivam na one priče koje ste vi rekli, a kojih smo svi svesni, a to je da ti činovnici u opštinama često razvlače ili odugovlače, ta birokratija je mnogo ukorenjena. Iz tog razloga ovim zakonom treba da ih nateramo da to urade u roku od sedam dana. Puno vremena smo propustili čekajući ovaj zakon. Dakle, četiri meseca pravnog vakuma. O tome sam već govorila. Već mesec dana raspravljamo o ovom zakonu, a nismo došli do usvajanja i primene zakona. Mislim da je neophodno da skratimo, kao što su neke kolege govorile, sve rokove dok se upis prava na bespravno izgrađenim objektima nesmetano odvija već duže vreme, stoji proces legalizacije i smatram da bi ipak trebalo da razmislite u toku današnjeg dana ili narednih par dana, pre glasanja, da ipak usvojite neki od amandmana, kao što smo danas i juče diskutovali, jer sam tekst zakona, sa jedne strane, je jako restriktivan, tipa onog člana koji govori šta ne može da se legalizuje, pa će ispasti da ništa neće moći da se legalizuje, a sa druge strane, jako je liberalan, ako govorimo o dokazima za rešene imovinsko pravne odnose. Molim vas da još jednom razmislite o svim ovim amandmanima o kojima smo danas govorili.
Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Suzana Grubješić podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 24. doda novi član 24a. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Olgica Batić i zajedno Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ove amandmane. Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, o članu 25. smo vam govorili. Dakle, to je odbacivanje zahteva čije odbacivanje ima za posledicu rušenje objekta. Odbacuje se zahtev ukoliko nedostaje jedan elemenat u tom zahtevu, a koji se odnosi na član 24. Dakle, posledica je katastrofalna za podnosioca zahteva. Gospodine ministre, zaista odsustvo odgovornosti prema građanima, odsustvo odgovornosti prema životu u Srbiji i nedostatak dovoljne mudrosti da se ovaj zakon zaista napiše tako da može da se primenjuje, a ne da ostavi prostora za velike arbitrarnosti, za mogućnosti ogromne korupcije, za samovolju i ostavlja mogućnost da se zakon ne primenjuje ukoliko sve postane besmisleno, a biće besmisleno ukoliko vam svaki drugi zahtev ispuni uslove da se odbaci, a samim tim da se bespravno izgrađeni objekti poruše.
Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Neđo Jovanović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvati amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Amandmanom na član 26. praktično smo tražili da se stav 2. tog člana briše, a koji glasi da se jedan primerak rešenja i dokumentacije na osnovu kojih je izdato rešenje zadržava nadležni organ. Apsolutno je nepotreban taj stav obzirom da se u stavu 3. kaže da nadležni organ vodi službenu evidenciju o izdatim rešenjima. Gospodine ministre, organi lokalne samouprave, opštinske uprave, gradske uprave primenjuju uredbu o kancelarijskom poslovanju. Po toj uredbi nemoguće je arhivirati predmet ukoliko uz to nemate svu dokumentaciju, a to bi predstavljalo i ovo rešenje o davanju građevinske dozvole ili nedavanju, odnosno odbijanju do legalizacije, tako da je taj stav potpuno nepotreban. Iz tog razloga je zaista za čuđenje to da li je moguće da se u Vladi Uredba o kancelarijskom poslovanju ne primenjuje. Mislim da nije tako i da službenici Vlade sigurno primenjuju Uredbu o kancelarijskom poslovanju. Pretpostavljam da se takva uredba primenjuje i u ovoj Narodnoj skupštini, jer bi u suprotnom svako mogao iz nekog predmeta koji je arhiviran da uzme neki ugovor, sakrije ga i skloni od javnosti ili zloupotrebi. U tom smislu, mi smatramo da je naš amandman bio svrsishodan, jer je ovaj stav potpuno nepotreban u zakonu.
Hvala. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić.
Hvala. Ovde se radi o nijansama. Ja sam dodala samo – da je dostupan za javnost. Član 26. u svom stavu 3. kaže da će nadležni organ voditi službenu evidenciju o izdatim rešenjima i da će spisak o izdatim rešenjima biti objavljen u elektronskom obliku i da je dostupan putem interneta. To što je dostupan putem interneta ne mora da znači da je dostupan i za javnost. Radi veće transparentnosti, želela sam da to tako bude, prosto da ne dođemo u situaciju da nam se kasnije za jednu vrstu takve evidencije traži šifra ili nalog. Takođe, ono što sam predložila i u načelnoj raspravi jeste da se možda nekim pravilnikom definiše, jer u samom tekstu zakona to nije, gde će se voditi ta evidencija – na sajtu ministarstva, na sajtu lokalnih samouprava. Predložila bih da se možda u nekom narednom pravilniku precizira da se vodi ta evidencija, kako na sajtu lokalnih samouprava, tako i na sajtu ministarstva, jer će svakako povećati kontrolu sprovođenja čitavog zakona. Hvala.
Hvala. Na član 27. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandman su u istovetnom tekstu podnele narodne poslanice Olgica Batić i Suzana Grubješić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Dejan Radenković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre, koleginice i kolege poslanici, iskoristiću priliku da se zahvalim našoj Vladi i vama, gospodine ministre, što ste shvatili koliko je važno da se usvoji ovaj amandman kojim predviđamo da lokalna samouprava može doneti odluku kojom se umanjuje visina naknade za uređenje građevinskog zemljišta za kategorije lica koja su u režimu socijalne zaštite, za samohrane roditelje i invalide. Nacrtom zakona o legalizaciji predviđeno je umanjenje visine naknade za uređenje građevinskog zemljišta za vlasnike bespravno izgrađenih objekata koji su objekte zidali radi obezbeđenja svojih stambenih potreba i koji nemaju u svojini neki drugi objekat. Međutim, mi smo smatrali da zakon treba da obuhvati i samohrane roditelje i invalide i građane koji su u režimu socijalne zaštite, prvenstveno zbog toga što oni ionako žive u veoma teškim uslovima, a i zbog toga da bi se napravila razlika između građana koji su objekte bespravno gradili jer je to bio jedini način da obezbede krov nad glavom i onih koji su gradili radi sticanja profita. Nadam se da će lokalne samouprave prepoznati potrebu da se u postupku legalizacije pomogne i Romima i da se na adekvatan način reši problem legalizacije romskih naselja gde god je to moguće. Naime, u Srbiji u skoro svim gradovima i opštinama izgrađena su romska naselja uglavnom na državnom i opštinskom zemljištu i, pre svega, te objekte treba evidentirati, sačiniti neku vrstu tehničkog izveštaja o broju, nameni i vrsti tih objekata, napraviti neki geodetski snimak i skicu, a zatim, uz pomoć lokalne samouprave, te objekte i legalizovati. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je moj kolega Srđan Šajn opravdano u ovom trenutku odsutan, ja želim da u njegovo ime zahvalim na prihvaćenom amandmanu, s obzirom da se omogućavaju olakšice, između ostalog, i za korisnike socijalne pomoći. On je kao predstavnik Romske partije imao potrebu da se makar na ovaj način zahvali na prihvaćenom amandmanu, jer se lokalnoj samoupravi ostavlja mogućnost da učini odgovarajuće ustupke toj kategoriji. Hvala.
Hvala. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković.
Hvala. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, zakon predviđa da lokalne samouprave konkretnije određuju cene legalizacije i da odrede ove popuste pri legalizaciji. Takođe, predviđa i mogućnost da, s obzirom na materijalne uslove u kojima živi većina građana, dozvole i mogućnost da se dozvole plaćaju na više rata, pa je do 20 ovde predviđena mogućnost. To je jedna pogodnost koja je u odnosu na građane sasvim korektno određena, jer se radi o zaista vrlo visokim ciframa. Stručnjaci kažu da, recimo, za legalizaciju jednog stana od 50 kvadrata treba otprilike da se uplati 5.600 evra. To kada podelite i neka bude 20 rata i dođe da je rata 280 evra. To je prilično u odnosu na platežnu moć većine građana. Bojim se da je to ona ograničavajuća okolnost zbog koje ovaj zakon neće zaživeti. Još skuplje će, recimo, proći do 100 kvadrata, oni koji hoće da legalizuju objekat, jer oni moraju da plate ratu otprilike čak i na 20 rata ako to plaćaju 550 evra, što je takođe mnogo. To je otprilike oko 11 hiljada evra ukupno. Na osnovu svega toga, bojim se da će praktično objekte legalizovati samo oni koji imaju novca, a to nisu oni građani koji su gradili objekte do 100 kvadrata za svoje stambene potrebe. Meni se čini da je bilo dobro razdvojiti te dve stvari, znači, razdvojiti one koji su gradili do 100 kvadrata, jer to možemo smatrati da jesu zaista njihove stambene potrebe te vrste, gradili su za sebe i za svoju porodicu i one koji su gradili na veliko, koji su gradili velike, ogromne, grandiozne objekte, jer su oni očigledno u mnogo povoljnijem položaju. Ovog trenutka oni su stavljeni u isti položaj. Ono što je u ovom amandmanu važno, a što je i u sledećem na koji smo gospođa Banović i ja podnele amandman, jeste da je dobro da se ta mogućnost da lokalnim samoupravama, ali s druge strane, postoji niz otežavajući okolnosti koje lokalne samouprave imaju, koje ću govoriti kasnije kada budem govorila o drugom amandmanu, jer one zaista neće moći da izađu svojim građanima u susret, iako im zakon daje mogućnost. Nisu svi u poziciji Beograda i nisu svi u poziciji da imaju sredstava, nego će svoje prazne budžete gledati da nadoknade na drugi način, najčešće kao što je to radila i ova i bivša Vlada, sve će prebaciti na leđa građana. O tome ću kasnije govoriti. Hvala.
Hvala. Na član 29. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić Marković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, zapravo sam već počela priču u tom pravcu. Dakle, ono što je započela prošla Vlada, nastavila je ova Vlada i ima potpuno istu politiku prema lokalnim samoupravama. Budžet im je sve prazniji, jer im ne daju dovoljno sredstava za one poslove za koje imaju nadležnosti. S druge strane, nadležnosti im nisu oduzete nego su im dodate nekim drugim zakonima i još su povećane. Lokalni prihodi su već značajno smanjeni poslednji put u ovoj godini za 15%. To je bio rezultat prethodnog smanjenja poreza na zarade. Zatim, prošle jeseni ukinut je niz taksi koje su takođe bile prihodi budžeta lokalnih samouprava, a od januara 2014. godine ukida se i naknada za korišćenje građevinskog zemljišta. To je, takođe, jedan od značajnih prihoda lokalnih samouprava. Osim toga, osim smanjenja budžeta na drugoj strani, oni imaju obaveze usled rasta prihoda od finansijske decentralizacije opštine su u prethodnom periodu dobile nove obaveze, nove nadležnosti. One sve traže da imaju dovoljno finansija da ih ispoštuju. Recimo, sad sam upravo razgovarala sa čovekom koji je iz opštine i kaže da imaju problem kako će sprovesti ono što im je nametnuto Zakonom o osnovnom obrazovanju, inkluzivno obrazovanje da plate iz svog fonda. Vi zaboravljate, gospodine ministre, da je ova vlada koja je zagovornik tog evropskog puta. Praktično 70% svih obaveza iz agende evropskog puta je prebačeno na lokalne samouprave. Sedamdeset posto obaveza one moraju da izvrše. Recimo, kvalitet vode je stvar lokalne samouprave, upravljanje otpadom. Eto, pomenula sam i inkluziju. Najveći broj lokalnih samouprava nije u poziciji velikih gradova, nije u poziciji Beograda. Pa i drugi veliki gradovi ne mogu da ispoštuju, ali, recimo, Beograd mnoge stvari može da ispoštuje kada su u pitanju trudnice, kad su u pitanju penzioneri, porodilje, deca. Bilo bi super da sve lokalne samouprave to mogu da ispoštuju, jer to bi onda bio ravnopravan odnos prema svim građanima, koji nam Ustav garantuje. Nažalost, mi koji dolazimo iz drugih sredina, koje nisu najveći grad, naši penzioneri, naše porodilje, trudnice, deca nisu u poziciji da dobiju ista prava i obaveze, a onda dolazimo do toga da se zapravo vrši diskriminacija. Dobro je što ste vi u zakonu predvideli ovu mogućnost, ali vas upozoravam da ide novi budžet. Molim vas, vodite računa o tome da ovo što je mogućnost lokalnih samouprava može lokalna samouprava da izvede ako bude dobila sredstava iz budžeta Republike. Hvala vam.
Hvala. Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Dušan Petrović, Sanja Čeković, Miodrag Đidić, Milovan Marković i Nebojša Zelenović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Kenan Hajdarević i Bojan Đurić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član 31. je u direktnoj koliziji sa članovima 21. i 22. Tamo ste uredili zaista taj besmislen rok - godinu dana kao najduži rok za dopunu dokumentacije od pravosnažnosti, odnosno objavljivanja zakona u „Službenom glasniku“. Dakle tamo je godinu dana, to je do oktobra, novembra meseca 2014. godine, a u ovom članu vi dajete šest meseci lokalnim samoupravama da donesu opšti akti kojim će urediti visini naknade korišćenja građevinskog zemljišta, odnosno određene popuste koje mogu predvideti za plaćanje te naknade određenom sloju građana. Dakle, o čemu se ovde radi? Svaki član koji smo mi nekim amandmanom hteli da promenimo, da poboljšamo, očigledno nosi u sebi neku manu, neku proizvodnu manu zbog koje je zakon prosto neprimenjiv. Dakle, šest meseci lokalnim samoupravama, dozvolićete, to je malo previše. Mi smo predložili 30 dana. To je racionalno i to će samo da poboljša, bar onako u prvom momentu efikasnost rada te lokalne samouprave kada se radi o naknadi za građevinsko zemljište.
Hvala. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković i Donka Banović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala. Ovde smo predložili da skratimo rok za koji bi trebalo lokalne samouprave da donesu ovaj akt. Kao što je koleginica govorila, mi smo to skratili na tri meseca, ali, verujte mi, lokalne samouprave koliko dugo su već čekale na donošenje ovog zakona, oni imaju već pripremljene odluke, tako da sve odgovorne opštine i svi odgovorni gradovi svakako imaju već pripremljene odluke. Spremni su bukvalno da po samom stupanju na snagu ovog zakona da koriste i te svoje odluke kako bi mogli da legalizuju sve objekte. Prosto, mislim da lokalne samouprave, kao što imaju obavezu da donesu ove odluke, tako one imaju i pravo da odrede kolike će to cene biti za naknadu za uređenje građevinskog zemljišta i na koji način će oni doći do tih cena. Prosto, treba pustiti lokalnim samoupravama da one to same učine, jer one najbolje znaju na koji način ko šta može da plati i da li treba nešto da se plati ili ne treba i da li to komunalno opremanje su oni utrošili za izgradnju te komunalne infrastrukture ili nisu. Postavila bih opet pitanje šta ćemo sa onim građanima koji su već platili po nekim određenim, drugačijim, većim cenama? Da li njih sada stavljamo u neravnopravan položaj u odnosu na ove građane koji će sada plaćati? Postoje određene lokalne samouprave, određena mesta gde se dosta gradi, gde ima puno investitora, gde ljudi smatraju da, bez obzira na cenu naknade za uređenje građevinskog zemljišta po kvadratu prostora koji se gradi, pre svega poslovnog prostora, oni imaju interes da tu grade, da ulažu, jer će sredstva da im se vrate, jer su te lokalne samouprave napravile povoljan ambijent da to tako i bude, da se ta sredstva obrnu i da oni imaju svakako profita. Ali, ono što me još zanima, pored ovih nekoliko pitanja koje sam postavila, na koje nisam dobila danas odgovor, jeste kako ćete uopšte u ovom zakonu rešiti…
Vreme, gospođo Božanić.)
Uzeli ste mi malopre 45 sekundi. Morate me sada pustiti.
Nemate, vi niste predlagač, ali ste koristili vreme poslaničke grupe.
Četrdeset pet sekundi je išlo vreme dok ste vi govorili od naše poslaničke grupe.
Niste u pravu.
Hvala.
Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Aleksandar Senić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić, Jovana Joksimović i Branka Karavidić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Travar–Miljević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Olgica Batić i zajedno Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Mi smo predložili ovim amandmanom da se član 32. briše zato što je apsolutno nepotreban ovaj član. Pre svega, ministre, u članu 32. stav 1. kaže se da rušenje objekta, koji su izgrađeni, odnosno rekonstruisani ili dograđeni bez građevinske dozvole, da ne čitam dalje, neće se izvršavati do pravosnažnog okončanog postupka legalizacije. Pre svega moram da vam kažem da pravno nije dobra formulacija. Ne može da se kaže da se rušenje objekta neće izvršavati. Valjda se neće izvršavati rešenje o rušenje. Ceo taj stav je apsolutno nepotreban zato što u Zakonuu članu 33. stav 1. jasno ste precizirali kada će se objekti rušiti. Taj stav 1. člana 32. je potpuno nepotreban. Nepotreban je, ministre, i ovaj stav 2. u kome vi kažete kada građevinski inspektori donose rešenje o rušenju. Pa, to stoji u Zakonu o planiranju i izgradnji i apsolutno to nema nikakve veze sa ovim zakonom. Da smo u pravu i da ovaj član nije potreban, pokazuje i činjenica da u kaznenim odredbama Zakona nemate predviđenu kaznu šta se dešava kada građevinski inspektori ne postupe u skladu sa članom 32.
Hvala. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Ljubica Milošević i Slobodan Jeremić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Sanja Čeković, Miodrag Đidić, Milovan Marković i Nebojša Zelenović. Predstavnik predlagača i Odbor za prostorno planiranje saobraćaja, infrastrukturu i telekomunikacije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman sa ispravkom su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Dejan Radenković. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević. Izvolite.
S obzirom na ograničavajuće domete ovog zakona, odnosno da će van sistema ostati preko milion objekata, bespravno izgrađenih objekata, podneli smo amandman kojim će se rušenje ograničiti samo na one objekte koji su izgrađeni na javnim površinama, na raskrsnicama, u zoni prirodnog dobra itd. Znači, svi objektibez obzira na rok izgradnje ostaju, odnosno odredbe zakona koje se odnose na rušenje neće se primenjivati, osim na već navedene objekte.
Hvala. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Milivojević i Ivan Jovanović. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Želim da se zahvalim skupštinskom Odboru i članovima skupštinskog Odbora, pošto je ovaj moj amandman u izmenjenoj formi prihvaćen od strane skupštinskog Odbora i dat kao amandman skupštinskog Odbora. Nadležno za ovaj zakon o kome raspravljamo. Želim javnost da upoznam o čemu se radi u tom amandmanu. Kao što vam je poznato nekoliko regiona Republike Srbije zahvatile su velike katastrofe i elementarne nepogode. Grad Kraljevo je 3. novembra 2010. godine pogodio katastrofalan zemljotres, Ušće pogodio požar, Trgovište pogodile poplave, nekoliko sela širom Republike Srbije pogodila su klizišta. Tu imamo situaciju da je neko ko je napravio kuću bez dozvole, onako kako je morao i mogao, krenuo u postupak legalizacije, a onda je podneo sve papire i neophodnu dokumentaciju u skladu sa prethodnim zakonima. Nažalost, zemljotres mu ošteti taj objekat koji je krenuo da rekonstruiše i radi. Čovek želi da mu objekat ne propada i da zaustavi dalje propadanje, taj objekat mora da pretpokrije, dozida, omalteriše, zameni stolariju, šta god treba da uradi, ali ne može da dobije građevinsku dozvolu i mora da se obrati nadležnim inspekcijskim službama. Neki ljudi nemaju novca da to urade u trenutku kada zasedaju krizni štabovi u opštinama. Zatim prođe neko vreme, posle godinu, dve, reši da to ipak privede nameni i sada ovog trenutka nailazi na nerazumevanje inspekcijskih službi, pišu mu se prijave što radi na objektu bez dozvole dalje radove, a samo u svrhu zaštite od propadanja. Sličan amandman je podneo i Odbor za prostorno planiranje u izmenjenoj formi, tako da je jednoglasno podržan od strane svih narodnih poslanika na tom odboru, pa se nadam da će taj amandman postati sastavni deo zakona i da će ova pravna praznina biti na neki način nadoknađena. U protivnom možda se desi, poznajući šta sve može kreativnost našeg naroda, da neko nekom namerno ošteti objekat koji je u postupku legalizacije i da mu ne dozvoljava da ga rekonstruiše. Zahvaljujem se svima koji su taj amandman prihvatili i ljudima iz ministarstva i ministru, ali i članovima odbora koji su za njega glasali. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo, koleginice i kolege narodni poslanici, gospodine ministre sa saradnikom, član 32. je bio sporan i kada smo govorili u načelnoj raspravi i ukazivali na određene nedorečenosti, pre svega u stavu 2. ovog člana. Dobro je što je prihvaćeno ono što je moj kolega Srđan Milivojević izuzetno dobro razumeo. Dobro je što je Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije praktično prihvatio dobru sugestiju i na neki način ublažio moguće negativne efekte sa mog člana 32. Međutim, čekao sam da li ćemo dobiti odgovor kada se razmatrao ovaj član 32. i amandmani na član 32. koji su podneli drugi narodni poslanici koji su tražili brisanje. Tu pre svega mislim na brisanje stava 2. Taj stav kaže – građevinski inspektor će doneti bez odlaganja rešenje o rušenju objekta ako rešenje o rušenju objekta nije doneto i ako utvrdi da se objekat gradi ili je njegovo građenje završeno bez građevinske dozvole posle 11. septembra 2009. godine. Šta se dešava? Pitao sam, nisam dobio odgovor. Dobio sam odgovor na Odboru da se to i onako neće sprovoditi. Šta se dešava ukoliko je neko završio 98% objekta do tog 11. septembra 2009. godine, ukoliko je do 11. marta 2010. godine podneo zahtev za legalizaciju? Onda je završio objekat i na primer učinio one radove koji se tiču sprečavanje nastanka moguće štete po susedne objekte, opšivku oluka krova, postavljanje gromobrana da voda ide, da ne podlokava susedni objekat ili bilo šta drugo. To su radovi koji su završeni nakon ovog roka, a kaže se u stavu 2. da će se doneti rešenje o rušenju objekta, čak ne deo objekta, nego objekta. Pretpostavljam da tu misle na deo objekta, ne na ceo objekat, ali šta to znači ukoliko je neko digao gromobran da zaštiti svoj objekat i objekte pored? Da li to znači da će se rušiti taj gromobran, a onda davati nalog da se diže gromobran, pošto mora da se zaštiti taj objekat, a to je na primer urađeno nakon ovog roka? Na to nismo dobili odgovor svi ti na odboru ni na plenarnoj sednici kada je bilo u načelnoj raspravi, niti sada kada razgovaramo o amandmanima. Ovo postavljam kao pitanje zato što je moguće da će se desiti potreba za tumačenjem u postupku sprovođenja, odnosno primene ovog zakona. Zbog toga ukazujem, neinsistiram, ako sada ne možete da mi date odgovor, ali razmislite u nekom narednom periodu na koji način ćemo dati uputstvo, tumačenjem ili bilo šta. Bilo bi lepo ukoliko bi zakonodavac imao tumačenje na plenarnoj sednici, a ne predstavnici izvršne vlasti da tumače propis koji ćemo mi ovde doneti. U tom smislu smatram da neke takve nedoumice treba raspetljati, razjasniti i reći šta se radi u vezi tih građevinskih radova. Ponavljam tih građevinskog radova koji su u svakom slučaju potrebni radi sprečavanja nastanka štete, jer to je nešto što je nužno, a evidentno je da je urađeno posle roka od tog septembra 2009. godine.
Hvala. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije podneo je amandman na član 32. Predstavnik predlagača na sednici Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Niste primetili, hteo sam reč pre ovoga. U tom slučaju povlačim svoj amandman da se o njemu više ne bi raspravljalo i glasalo.
Koliko znam to morate pisanim putem. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković, po Poslovniku.
Po Poslovniku, član 27. Ako imamo praksu da ukoliko ministar ovde na plenarnoj sednici prihvati određeni amandman i to se smatra praktično činom prihvatanja i bez pojedinog, da kažem, pisanog akta u smislu povlačenja, onda smatram da i reč poslanika, naročito kada se radi o raspolaganju svojim pravom, treba isto tako da važi. Znači, u tom smislu smatram da treba da zauzmemo jedinstvenu praksu.
Ne mogu dati pravno tumačenje i mislim da bi bilo dobro da se konsultujete. (Narodni poslanik Srđan Milivojević, s mesta: Podneću u pisanoj formi.) Podnesite pa da imamo legalno kako dolikuje. Hvala vam. Narodni poslanik Srđan Šajn podneo je amandman kojim predlaže da posle člana 32. doda novi član 32a. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman u istovetnom tekstu su podneli narodni poslanici Olgica Batić i Suzana Spasojević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Mi smo podneli amandman na član 33. i to na stav 1. znači ne na ceo član tog zakona, jer smatramo da ne može da bude dovoljno dobra formulacija i nije dovoljno dobra, ministre, da se kaže da pravosnažnim okončanjem postupka kojim se odbacuje ili odbija zahtev za legalizaciju, stiču se uslovi za rušenje objekta, odnosno njegovog dela. Pre svega, kada je nešto postupak, taj postupak kao konačno rešenje ima neki akt. Molim vas, ministre, samo pogledajte zakon, u stavu 2. i 3. pozivate na pravosnažni iz stava 1. a u stavu 1. se pravosnažni akt kao termin uopšte ne pominje. Znači i u stavu 2. i u stavu 3. imate poziv na pravosnažni akt iz stava 1. koji ne pominjete, koji ne postoji u tom stavu. Iz tog razloga smo mi iz LDP dali predlog da se promeni stav 1. i da glasi – da se uslovi za rušenje objekta, odnosno njegovog dela stiču pravosnažnim aktom kojim se odbacuje ili odbija zahtev za legalizaciju i onda bi na taj način uveli, praktično taj član 33. u sva tri stava imao termin pravosnažni akt. Vlada je odbacila ovaj amandman sa obrazloženjem da to radi iz istih razloga zbog kojih je odbacila i amandman Olgice Batić, a to je zaista smešno, jer amandman poslanice Batić glasi da se član 33. briše. Znači da ne postoje sva tri stava, a mi menjamo samo prvi stav i ne može da bude isti razlog zbog čega je odbačen naš amandman kao amandman Olgice Batić.
Hvala. Na član 34. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Olgica Batić i zajedno Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić.
Hvala. Mi smo podneli amandman da se ovaj član 34. briše koji govori o priključku na komunalnu infrastrukturu nelegalnih objekata, o čemu sam ranije govorila i smatramo da to nije u skladu sa krivičnim zakonodavstvom, tako da mislimo da to ne može da bude u redu, a tim više što dolazimo u situaciju da novi objekti neće biti legalizovani pa se bojimo da ovo privremeno može da ostane trajno, a takođe može da postoji mogućnost da kada se priključe objekti da se oni posle izgase sa vodovodne mreže itd. To je u praksi i na terenu vrlo teška situacija, tako da vas molimo da razmotrite i uklopite sam zakon sa krivičnim zakonodavstvom. Mislim da bi bilo jako dobro da se razmisli o još jednoj stvari, a to je kako uopšte mislite da rešite ovu koliziju u zakonu ako npr, a verovatno hoćemo, da usvojimo taj amandman kolega koji govori o novom roku za podnošenje zahteva za legalizaciju od dana stupanja na snagu ovog zakona npr. sa stavom 2. člana 32 koji kaže da će biti srušeni svi objekti čija gradnja je završena bez građevinske dozvole posle 11. septembra 2009. godine. Donećemo taj amandman, odnosno usvojićemo ga i vi ćete morati da ga inkorporirate u zakon, ali će ostati ovaj stav i verovatno još nekoliko drugih stavova. Ne znam kako ćete iz ove kolizije da izađete i na koji način. Molim vas da o ovome malo bolje razmislite i da ova pitanja koja sam i ja postavljala i druge kolege, ministar ne iskoristi onih 15 minuta današnje rasprave pa da nam odgovora, nego da nam odgovori a da mi možemo da damo neki komentar. Hvala.
Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Grubješić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč po ovom amandmanu? Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Ljubica Milošević i Slobodan Jeremić. Božanić. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Hvala gospodine predsedavajući. Sva tri prethodna amandmana se odnose na član 34. koji reguliše priključenje na infrastrukturu objekata koji su izgrađeni bez građevinske dozvole a koji su podneli zahtev za legalizaciju. Bez želje da prejudiciram zašto je ova mogućnost predviđena zakonom i sama kao predviđena je u suprotnosti sa članom 219.b Krivičnog zakonika Srbije, pitam gospodina ministra da li kada priča o nekoj investiciji od 300 miliona evra koja se desila u vreme prethodne Vlade misli na investiciju u Boru tj. na rekonstrukciju topionice i izgradnju nove fabrike sumporne kiseline? Ako gospodin ministar misli na tu investiciju, želim zbog javnosti da saopštim da je Vlada čiji je predsednik Ivica Dačić 24. januara 2013. godine donela zaključak kojim se prihvata izveštaj o dosadašnjoj realizaciji ugovora za rekonstrukciju topionice i izgradnju nove fabrike sumporne kiseline i gde se odobrava još 131.795 hiljada evra za završetak te investicije. Dakle, gospodine ministre molim vas da kada pričate o nekim investicijama koje su realizovane bez građevinske dozvole iznosite istinu. Sada vam postavljam pitanje – to je 24. januar ove godine, da li je tada, kada je Vlada čiji ste vi ministar donela zaključak kojim prihvata izveštaj o dosadašnjoj realizaciji ugovora za rekonstrukciju topionice i izgradnju nove fabrike sumporne kiseline i odobrava dodatnih skoro 132 miliona evra za završetak te investicije, postojala građevinska dozvola i da li ste tada postupali u skladu sa važećim Zakonom o planiranju i izgradnji?
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Hvala. Gospođo potpredsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, svaki član zakona je jedna životna situacija i odnosi se na realan život i ukoliko imate dovoljno mašte onda ćete shvatiti koliko je problematičan ovaj stav 1, kada vi privremeno priključenje na infrastrukturu, kao što su elektroenergetska, gasna, mreža elektronskih komunikacija ili mreža daljinskog grejanja, vodovoda i kanalizacije, vezujete za 11. mart 2010. godine kao reper podnošenja zahteva za legalizaciju. Šta će se desiti ukoliko je neko još ranije, iako nije podneo zahtev za legalizaciju, podneo zahtev za privremeno priključenje na infrastrukturu? Hoćete ga sad isključiti? Šta će se desiti ukoliko neko uopšte i nije podneo zahtev a, prosto, mora da živi, 21. vek, mora da ima električnu energiju, vodovod, kanalizaciju, gas i slično? Kako ćete to, u stvari, da sprovedete, ukoliko zaista mislite da poštujete ovaj član 34? Zaista, gospodine ministre, toliko toga smo pričali tokom ove skupštinske rasprave i skoro svi poslanici su jednoglasni u tome da zakon ima ozbiljne nedostatke, da su članovi zakona jedan sa drugim u koliziji, da neće moći da se sprovodi, a ako se bude sprovodio, proizvešće zaista enormne gubitke i veliku štetu. Dakle, kako ćete rešiti taj problem jednog dana u životu, u praksi ako se susretnete sa isključivanjem tih privremeno priključenih na infrastrukturu?
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 34. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, mr Božidar Đelić, Aleksandar Senić, Srđan Milivojević, Radoslav Milovanović, Jovana Mehandžić, Jovana Joksimović i Branka Karavidić. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, prvo bih vas pitao, pošto bih koristio deo vremena poslaničke grupe, koliko imamo vremena još? (Predsedavajuća: Imate kao predlagač dva minuta i poslanička grupa 20 minuta i 45 sekundi.) Hvala na informaciji. Ovaj amandman koji sam podneo odnosi se na objekte koji se mogu priključiti na infrastrukturu, a koji su u postupku legalizacije. Predlog zakona nema nikakvu selektivnost. Dakle, podnesete zahtev za legalizaciju i odmah vam sutra dolaze električari, iz vodovoda, ovi za plin i priključuju vam objekat. Nema veze da li se radi o objektu za stanovanje, objektu za privatnu školu, univerzitet, fabriku, bolnicu ili nešto slično, tržni centar, recimo. Smatram da je ovo krajnje sporno i sa stanovišta zakonitosti, usklađenosti sa drugim zakonima i sa stanovišta pravičnosti. Moj amandman ide ka tome da se na infrastrukturu, u slučaju podnošenja zahteva za legalizaciju, mogu priključiti objekti koji služe stanovanju, a koji su jedini objekat za te namene u vlasništvu podnosioca zahteva. Dakle, da se to radi onim ljudima za koje vi ministre, makar načelno se zalažete, izbeglice, raseljena lica itd, a ja zaista i naša poslanička grupa o njima mislimo. Dakle, da se njima priključi struja, voda i sve ono što im treba da bi civilizovano živeli, a da se ne priključuje ta infrastruktura onima koji su sagradili nelegalne objekte, ne da kažem iz obesti, nego zato što imaju puno para, zato što država ne funkcioniše i što mogu da naprave objekat gde god hoće i gde zamisle, a vi im dovodite i struju i vodu i priključujete te objekte. Naša je želja da to bude selektivno. S druge strane, ovaj amandman u drugom svom delu kaže da se na infrastrukturu mogu priključiti samo objekti koji ispunjavaju minimalne tehničke uslove za priključenje na infrastrukturu. Ne možemo pustiti električnu energiju ili gas u objekat koji možda nema ni krov. Ovde nema nikakve selektivnosti. Moraju se ispuniti neki minimalni tehnički uslovi, da neko sutra ne bi nastradao u tim objektima zato što im je priključena infrastruktura, odnosno uključeni su na komunalni sistem, a nema za to uslova. Ovde se ne kaže da moraju postojati neki minimalni uslovi. Dakle, nema nikakvog uslova. Ovo je vrlo opasno, kada igramo na ivici zakona. To je kao neki dan, onaj lokalni sveštenik kada je stavio rotaciju na svoj auto, a on je to video od vaših kolega koji, praktično, ne možete proći auto-putem, svi imaju rotaciona svetla i čovek video da je jedini on na auto-putu bez rotacionih svetala i stavio rotaciono svetlo, kao što sam se i ja skoro osećao kada sam se vraćao za Novi Sad, kada su se vaše kolege vraćale iz Vrbasa. Ovo je ista situacija. Vi ćete sada, u želji da pomognete nekim ljudima koji su radili, gradili kuće zato što su morali da pobegnu spašavajući život iz Hrvatske, BiH, sa KiM, gradili kuće, napravili te kuće, žele da ih legalizuju, treba im i struja i voda, a vi ćete sad, koristeći njih kao izgovor, dati sve to i onima koji su kuće gradili zato što imaju puno para i ko zna kako su ih stekli. Smatram da to nije ispravno i da niste imali ministre razloga da ne prihvatite ovaj amandman, jer on samo u ovaj zakon unosi elemente nekih zakona, odnosno propisa koji već postoje iz ove oblasti, samo se preciziraju stvari. Pokušaću kroz ovaj amandman da to obrazložim. Smatram da je nepravična i činjenica da je sada moguće legalizovati objekat pa ga priključiti na infrastrukturu, a da se ne obeštete oni koji su već završili postupak legalizacije pod nekim težim uslovima, da im se makar omogući da neke naredne rate ne moraju da plate, ako se ispostavi da u istoj ulici Marko Marković je platio za legalizaciju 10.000 eura ili 5.000 eura, a recimo, sad moje kolege pokušavaju da mi stave u usta imena nekih ministara, recimo Bačević, legalizovali objekat za 1.000 eura. Bilo bi normalno da lokalna samouprava kaže – dobro, vi ste bili savesni građanin, platili ste mnogo više novca, sada ćemo vam ovo što niste platili, ostalo vam je za rate, sada će vam to oprostiti. To bi bilo u skladu sa načelom pravičnosti i onda ni Ustavni sud ne bi mogao reći da niste postupali u skladu sa načelom pravičnosti, kao jednim od osnovnih načela našeg pravnog sistema. Ministre Iliću, danas ste bili vrlo raspoloženi prema opoziciji, a i mi smo danas bolje raspoloženi nego kada smo raspravljali o zakonu u načelu. Sećate se kada ste mene pozivali da se ja nasmejem. Sada se više ja smejem nego vi. A zašto? Zato što ste vi uvideli kuda ova Vlada vodi zemlju, zato što je činjenica postala opštepoznata da je u svakoj oblasti stanje toliko loše da nemate razloga da se smejete, a ja, pošto vidim da je kraj tom stanju, ja se sve više smejem. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih bio spreman da podržim ovaj amandman opozicije, da se na određeni način selektuje priključenje na mrežu prilikom legalizacije. Ali, tu imamo problem. Oni jedno pričaju a drugo rade. Pre neki dan ili juče sam navodio te primere, ili danas, pa ću to i dokumentovati, da to gotovo nije moguće. Kako je moguće 19.9.2007. godine započeti gradnju na vodozahvatu? Evo i fotografija. Na njima je predsednik opštine, vlasnik fabrike, priključeni su na mrežu, neselektivno, priključeni na mrežu. Ko je mogao da ih priključi? Imamo drugi dokument. To je sve njihova dokumentacija. Kažu ovako - zapamtili ste prvi datum, ministre, 19.09.2007. godine, bez ikakve selektivnosti priključeni na mrežu. Kažu da je rok mart. Verovali ili ne, ispoštovali su rok za gradnju, nelegalnu. Priključili su se na mrežu i sagradili 21.03.2008. godine. Vrlo brzo je sagradili, bez ikakvih papira. Priključena struja, priključili se na mrežu i sada traže neku selekciju. U drugom dokumentu od 9.12.2009. godine stoji ovako – rešenje pokrajinskog sekretarijata za zaštitu životne sredine - data saglasnost za studiju procene uticaja na životnu sredinu. Pitam vas, ministre - šta radi predsednik opštine Inđija? Godine 2007. u decembru na ovom gradilištu gradi, do marta sagradi, priključena struja, priključeno sve, a saglasnost za studiju o proceni uticaja objekata na životnu sredinu dobijaju tek 2009. godine. Jel ovo nije dokaz da su najviši pokrajinski rukovodioci, tadašnji predsednik opštine, predsednik Vlade i sadašnji predsednik Vlade, evo otvaraju to. To što je nelegalno priključeno na mrežu, na vodovod, na struju, na gasovod itd, oni to otvaraju. Znači, 2009. godine oni još nisu imali studiju, a objekat sagradili 2007. godine. Da li je to moguće i pod kojim uslovima? Kako su priključeni na struju? Zato sam voljan čak i da podržim ovaj amandman, da se uvede neka selektivnost. Ali, kako kada oni u praksi tamo gde trže vlast rade sasvim drugačije? Mogu da zidaju sve, da se priključe kako god hoćeš. Može na vodozahvatu i reciklaža olovnih akumulatora. Kako to može? Mogu da se priključe na struju, a znate čiji je plac bio? Koalicionog partnera Gorana Ješića, koji se plaća iz jedne zadruge, pa preveli na sebe na vodozahvatu. Pošto zagađivači dobro plaćaju, pa može i to. Onda izmišljaju vodozahvat iz prostornog plana, pa se priključe na svu mrežu bez ikakvih uslova, bez studije o uticaju na životnu sredinu.Kako je moguće da niko ne odgovara? Verujem da Republika nema nadležnost, da je Pokrajina to uzela za sebe, ali Vlada Republike Srbije ima nadležnost oko tužilaštva, a oni se hvale da je republički tužilac njihov, da pokrene postupak i da neko za ovo odgovara, pa onda možemo da govorimo o tome da se vrši selektivnost, jer je oni očigledno nisu vršili.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Nastaviću, jer neke diskusije jednostavno ne zavređuju da se posebno na njih osvrćemo. Reći ću samo da se Demokratska stranka zalaže za apsolutnu primenu zakona, neselektivno prema svima kada je u pitanju krivična, prekršajna i svaka druga odgovornost. Mi smo upravo zbog toga reagovali na izlaganje ministra Ilića kada je rekao, i on bi sada trebao da se oglasi povodom ovoga, da on nije srušio nijedan jedini objekat. Smatram da je na taj način poslao poruku da on neće insistirati na primeni zakona kada su u pitanju nelegalni objekti. Što se naše poslaničke grupe tiče, imate punu podršku da sve ono što je mimo zakona, da vaša inspekcija ode na teren da proveri i ako treba da ruše takve objekte, kao što su, recimo, objekti na Tatarskom brdu u Novom Sadu, „dolini lopova“ u Novom Sadu, kao što su objekti na trasi obilaznice oko Novog Sada itd, kao i neki tržni i poslovni centri mnogo većih kvadratura od danas pominjanih, a sa druge strane koji su građeni u poslednjih godinu i po dana, za vreme mandata ove vlade. U tom smislu tek traže prioritet u njihovom rešavanju. Dakle, imate punu podršku za realizaciju svih zakonom datih mogućnosti i nemojte biti ni malo selektivni po tom pitanju, bio neko predsednik opštine, bio narodni poslanik, plaćao porez, ne plaćao porez, imao privatnu firmu, nemao privatnu firmu, držao 400 ili 500 hektara u zakup, vozio „Mercedes“, vozio BMW, nije bitno, bitno je samo da primenjujete zakon. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, volim te slikovite primere iz prakse. Prosto uživam kada na petogodišnjicu prosvetljenja imamo tako jake primere iz prakse. Ništa drugo neću da odgovorim, nego da o nečijoj selektivnosti govorim isključivo na bazi primera. Vi znate, gospodine Iliću, bili smo tada u opoziciji i vi i ja, kada su krenule kolone izbeglica ka Srbiji i zbog čije i koje politike. To je bilo 1991, 1992, 1993. i 1995. godine egzodus, a da ne govorim o 1999. godini. Godine 1999, evo jednog primera, baš kako se sadašnja vlastodržačka koalicija, nad kojom kandidat za gradonačelnika Beograda iz naprednjačke koalicije roni suze, ponašala prema vodozahvatima. Vi znate gde je vodozahvat tamo negde kod Novog Pazara. Tu je krenuo neki narod sa Kosova ka Srbiji i baš tu na vodozahvatu napravljen je jedan prostor bodljikavom žicom ograđen, prostor od 200 sa 100 metara i tu su kao u kavez uterivani ljudi, Srbi koji su krenuli sa Kosova i Metohije, da slučajno ne dođu do Beograda, da ne dođu do „Enjub centra“ i do ovih koji imaju stan od po dva ara, nego su tu bili prinuđeni na vodozahvatu, u žici da provedu tri nedelje. Pazite sada paradoksa, da budu bez vode i hrane, bez da ih iko obiđe. Tu su ljudi bili smešteni, baš na vodozahvatu. Tu su imali i toalet i poljske toalete, mada to i nije ličilo na poljske toalete, šatore. Ko god je probao da izađe napolje specijalna jedinica policije ga je mlatila. Naravno, ta ruina i dan danas stoji na vodozahvatu u Novom Pazaru. Trebalo bi da stoji spomenik politike zarđale kašike koja se pretvorila u zarđalu bodljikavu žicu. Razrušili, da ne stoji taj spomenik rugla kako se ona politička stranka koja se od pre pet godina ne zove tako kako se zove, nego slavi rođendan pošto se drugačije zove, odnosila prema tim ljudima. Legitimno pravo je svakoga da promeni naziv političke stranke, političku opciju i političku ideju. To vam je kao kod nas u Čačku što kažu - kada imate kravu Šarku, pa daje pet litara mleka, pa joj promenite naziv u Belka, neće ona da daje 20 litara mleka, ona i dalje daje pet litara mleka. Mogu da vam pričam o tom odnosu prema vodozhvatima, ali vidite, juče smo takođe bili svedoci rušenja jedne divlje gradnje. Jedna politička stranka u Vranju se nalazi u prostorijama koje su nelegalno sagrađene i onda se skupilo juče pred prostorijama te stranke 500 ljudi, bušilicom su razvaljivali vrata, ali ne zato što je bespravno izgrađena, nego su se tamo brojale neke pare. Gle čuda, ta se stranka zove Srpska napredna stranka.
Gospodine Milivojeviću, zaista mi je dužnost, u skladu sa Poslovnikom, da vas upozorim da govorite o dnevnom redu.
Zahvaljujem. Ja ću ovim da završim. Dakle, razumem da vi imate dva aršina, jedan kada se obraćate građanima, jedan kada brinete o vodozahvatu u Inđiji, a drugi kada brinete o vodozahvatu u Novom Pazaru, jedan kada se među sobom delite na Tomine ili Vučićeve, ali nemojte nama da imputirate ono što je vaša politika, što je ukras vaše politike i što je plod vaše politike. To što ste zakuvali sami jedite i nemojte nama da servirate. Mi te tanjire i te zarđale kašike nikada nismo konzumirali.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, reklamiram povredu Poslovnika, član 106. Ne znam stvarno da li trebamo da vam uputimo neki mejl sa stenogramom šta je potrebno da govornika uvedete u temu. Vi ste dužni, ne posle tri i po minuta, nego posle trinaest i po sekundi kada neko izađe iz teme da ga opomenete i ako postoje neki sukobi u nečijim glavama i trebaju tamo da ostanu, a da se u Skupštini raspravlja o amandmanima na Zakon o legalizaciji. Znam, da mnogi ljudi u ovoj zemlji su i sletanje jednog velikog i lepog aviona prvog u floti „Er Srbije“ videli i predstavili kao sletanje… (Predsedavajuća: Gospodine Babiću, molim vas da poštujemo Poslovnik. Držite se povrede Poslovnika) … voleo bih da se na ovaj način ponašate prema svima, da neke zarđale kašike koje su ostavili građanima Srbije posle 12 godina vlasti, a u tim zarđalim kašikama nisu ostavili ni za jednu supenu kašiku hrane, nego su im oduzeli i posao i hranu i perspektivu, da kada pomenu tako neke stvari da ih opomenete i uvedete u dnevni red i u ono šta se i o čemu se govori. ` Želim da se izjasnite o ovoj povredi.
Hvala gospodine Babiću. Nema potrebe da uzimam stenogram, pažljivo sam slušala prethodnog govornika, ali sam slušala i govornika pre njega. Dakle, s obzirom da niste reklamirali Poslovnik kad je i govornik pre njega, a iz vaše grupe je govorio, isto nije bio baš sve vreme u temi dnevnog reda. Uzmite stenogram gospodine Babiću. (Zoran Babić, sa mesta: Želim da se glasa o povredi.) Glasaće se o povredi Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Očigledno je gospodine Radenković, odustao. Narodni poslanik Borislav Stefanović, izvolite.
Da li mogu repliku da dobijem?
Ne, bila je povreda Poslovnika, nemojte repliku, imate vremena od poslaničke grupe.
Dobro, vezano za amandman. Mi iz DS smatramo da je jako važno, bez obzira na pokušaj i zloupotrebe govornice od strane nekih prethodnika, da zajedničkim naporom i uticajem na ministra koliko je god moguće od strane svih narodnih poslanika, napravimo jasnu razliku koja je u svačijem interesu, između ljudi koji treba da koriste beneficije prilikom legalizacije i onih koji su zaista objektivno to zloupotrebili u prethodnom periodu. Da na taj način, ne samo kako je govorio moj kolega, ispunimo zakon pravičnosti, tj. pravičnost kao princip, već da u ovoj zemlji najzad pokušamo da uvedemo neki red. Dakle, da se prekine sa jednom po nama neprihvatljivom praksom da ljudi koji se drže zakona ispunjavaju svoje obaveze onda zbog toga ispaštaju. Amandman DS omogućava bar donekle ispunjavanje tog principa. Ono što je sigurno da i zakon i pravda moraju da se sprovode neselektivno. Znam da to mnogima u ovoj sali to nije jasno, ali je činjenica da takve stvari se sada u Srbiji ne rade. I vi ministre Iliću, sada imate šansu po novom jednom malom primeru, da dozvolite ljudima koji su objektivno lošeg imovinskog stanja, koji su pravili objekte iz zaista egzistencijalnog razloga, da napravite razliku između njih i ljudi koji su pravili objekte iz nekih drugih razloga. Postoje brojni razlozi. Mahom se tiču lukrativnih delatnosti i pribavljanja bespravne imovinske koristi. Taj sistem i taj manir je prisutan među građanima Srbije bez podele na stranke. Ako mi to u ovoj Skupštini ne možemo da vidimo bez da po hiljaditi put skliznemo sa novi avionom ili bez njega u provaliju besmisla koje se izručuje na srpski parlament i našu javnost od strane vladajuće stranke, onda mislim da ne zaslužujemo apsolutno, tj. vi ne zaslužujete da pogledate građanima u oči. Ako niste u stanju da napravite jasnu distinkciju i razliku između nekoga ko nema elementarne uslove za život i nekoga ko je napravio tržni centar, ma kako da se zove… (Predsedavajuća: Gospodine Stefanoviću, moram da vas zaista upozorim da treba da govorite o dnevnog reda.) Dobro, izvinjavam se, ali mislim da je apsolutno u slovu amandmana. E sad, možda je moje izlaganje malo šire, pa zbog toga. Dakle, mislim da je jako važno da svi u ovoj sali razumemo da su propusti činjeni, da ovaj amandman u jednom malom obimu dozvoljava da se neke nepravde isprave, da se uvede princip odgovornosti, da ovaj amandman dozvoljava da se najzad napravi ta linija između onih koji su kršili zakon i došli do bogatstva i sad će se jednako priključiti na vodu i struju kao i oni koji su ne samo proterani sa svojih domova, već i ljudi koji objektivno godinama nisu mogli da naprave krov nad glavom. Vi imate sada ministre tu šansu da to uradite. Srbija koja sada ovo gleda treba da očekuje od vas pozitivan odgovor i da prihvatite amandman DS. Stoti put tražimo slične stvari i uvek nas odbijate. Nadam se da vi, iako bi to bilo veliko iznenađenje, nećete biti onaj koji će odbiti ovakav vrlo konstruktivni amandman. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev i Gorica Gajić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite. Izvinite gospodine Lapčeviću, vaša poslanička grupa više nema vremena. Dakle, samo predlagači amandmana imaju po dva minuta. Da li još neko želi reč u vezi amandmana na član 34.? (Ne) Na član 35. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsednice. Vi mislite da dovedete stvari u legalne tokove, da povećate pravnu sigurnost, pravnu jednakost, da izbegnete arbitrarnost, povećate prihode u budžetima lokalnih samouprava tako što ćete da povećate kazne i to veoma represivno. Kazne za pravna lica, javna komunalna preduzeća, privredan društva do tri miliona dinara, a za odgovorna lica usvojili ste amandman kojim ste povećali na 100 do 150 hiljada kaznu, a pri tom ste povećali i zatvorsku kaznu sa 30 na 60 dana. Kakvo vi mislite sa ovakvom vrstom represije da prozvedete neki pozitivan efekat. Dakle, građanima ćete da rušite objekte, a pravna lica i odgovorna lica ćete da kaznite zaista neprimereno. Ovo neće biti pravna država u tom slučaju, ovo će biti jedna represivna nepravna država, jer sami ste rekli da ne nameravate da rušite objekte. Ako ne nameravate da rušite objekte u tom slučaju nećete ni kažnjavati ni pravna lica, ni javna komunalna preduzeća, a ni odgovorna lica. Ali, ako ne nameravate da rušite objekte onda takvu poruku i pošaljite, da ne bude posle da sva ta javna komunalna preduzeća plaćaju enormne kazne zato što su vas pogrešno razumeli, a isto tako i ona odgovorna lica koja računaju sa tim da niste bili ozbiljni kada ste naveli u ovom zakonu da ćete porušiti sve što se ne bude legalizovalo ne budu primenjivali odredbe ovog zakona, a pri tom budu kažnjeni do 150 hiljade dinara. Izvinjavam se, ali ovo je zaista u najmanju ruku problematično.
Hvala. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35. amandman sa ispravkom su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Da li neko želi reč? (Da)
Ovde smo u članu 35. predložili da se doda nov stav 3. koji kaže da će sredstva od novčanih kazni biti uplaćena u budžet lokalne samouprave na čijoj teritoriji se nelegalan objekat nalazi. Naime član 34. govori o kaznenim odredbama, da će biti kažnjeno javno komunalno preduzeće ili drugo društvo, pravno lice koje ne izvrši isključenje objekta sa mreže infrastrukture ukoliko se odbije zahtev za legalizaciju. Iako obrazloženje samog odbijanja amandmana kaže da to nije predmet ovog zakona, to je naravno u redu, ali smatram da treba da se razmotri i da će verovatno lokalne samouprave u svakom slučaju imati veći motiv da rade na pravovremenom odbijanju zahteva za legalizaciju ukoliko zaista nije moguće. Verujem da po ovom zakonu i po restriktivnim članovima ovog zakona tih će objekata biti zaista puno, naročito po usvajanju ovog zakona. Tako da mislim da bi trebalo da se iniciraju te lokalne samouprave i na ovaj način podstaknu da se ta sredstva na ovaj način, kroz ovaj zakon ili kroz neki drugi opredele upravo u budžet lokalnih samouprava. Tada će, kažem, opštine i terati ta svoja javna preduzeća da to rade, a u malim sredinama svi se poznaju i to će biti jako teško. Sami znate, i govorili ste o tome koliko je teško srušiti neki objekat. Tu treba da se napiše prvo obaveštenje, pa da oni sami uklone, pa ako neće, onda treba da se izađe na teren. Onda obično to preduzeće, naročito ako je u maloj sredini, oni neće da ruše, pa onda mora da izađe policija, pa mora prvo da se obavesti. To traje sedam dana dok se oni jave. Sama procedura da se uklone bukvalno temelji od neke zgrade ili terase mogu da traju i po dva, tri meseca. Mislim da ovo na neki način može biti motiv da lokalne samouprave prvo prihoduju, a onda i da nateraju svoja javna preduzeća da ostvaruju one aktivnosti za koje su i registrovane.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman je podnela narodna poslanica Katarina Rakić. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić.
Ovaj amandman se odnosi na deo koji možemo reći da predstavlja ćutanje uprave. Meni je žao što ovde moramo primeniti Zakon o prekršaju i ne može ove ljude kazniti većim iznosom od onog iznosa koji sam ja navela u amandmanu, a to je 150.000 dinara ili kazna zatvora do 60 dana. To su maksimalne kazne koje predviđa Zakon o prekršaju. Volela bih da se ove kazne ne primenjuju, a to će samo značiti da ljudi onda rade svoj posao i prosto ne moraju da se brinu da će biti kažnjeni po ovom zakonu. Međutim, danas smo, ako sam ja dobro razumela poslanike LDP, dobili sledeće poruke. Povucite zakon. Napravite haos. Ostavite situaciju kakva je sada u Srbiji. Ne dozvolite ljudima da legalizuju svoje objekte. Ostavite neradnike i nemojte ih kažnjavati. E, pa ovakve stavove dok SNS učestvuje u Vladi Republike Srbije nećemo tolerisati.
Judita Popović, replika.
Hvala vam gospođo potpredsednice. Radi se o tome da se mi pridržavamo zakona i kao liberali uvek podržavamo legalizam, a pri tom forsiramo i ciljeve koje je upravo predlagač zakona naveo u ovom predlogu zakona. To je da se dovede u legalne tokove kompletna nelegalna gradnja, da se pravna sigurnost pojača, da se pravna jednakost pojača, da se izbegne arbitrernost i da se poveća prihod u budžetima lokalnih samouprava. Upravo to su ta načela koja mi takođe podržavamo. Ujedno smo tvrdili da ovaj zakon u ovakvom izdanju sa ovakvim rešenjima u svojim odredbama jednostavno neće moći da ispuni sva ta načela i sve te ciljeve koje je predlagač zakona naveo u obrazloženju. Mi smo svaki član o kojem smo govorili, o svakom amandmanu o kojem smo mi govorili, navodili koliko su besmislena rešenja iz Predloga zakona. Upravo iz tog razloga se javljamo povodom svakog amandmana, da ukažemo i da osvetlimo koliko je to u stvari štetno po ovu državu i po ove građane koji će da trpe ogromne štete, baš u slučaju da se zakon sprovodi, a i u slučaju da se zakon ne sprovodi. Još je uvek konfuzna situacija oko toga da li će zakon da se sprovodi ili možda i neće. Dakle, o tome se radi. O jednom zakonu bez sadržine.
Narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, evo vidimo da pod naprednom vlašću SNS jedino cene i kazne napreduju, i to bogami vrtoglavom brzinom. Šta se ovde predlaže? Ovim amandmanom se predlaže da se odgovorna lica zbog neizvršavanja svojih poslova kazne novčano od 20, umesto od 25.000 do 50.000 dinara, sa 100 do 150.000 dinara jer treba gorivo za one avione koji su pratili juče onaj avion do Novog Sada, gde nema aerodroma. Ja to razumem. To će platiti Kruševac i Vrnjačka Banja. Zašto se ovakav amandman usvaja, i šta bih ja vas da pitam. Zamislite sada recimo gradsku upravu, u kojoj je SNS na vlasti, recimo Kruševac, ne izda ovako dozvolu. Vi kaznite deset puta sa 150.000 dinara, a već ste im uzeli iz budžeta tri miliona evra, i oni u Kruševcu nemaju para to da plate. Šta će da rade? Da idu po 60 dana u zatvor, pa ćemo tako dobiti efikasnu gradsku upravu. Pri tome kažete, dok ste vi iz SNS na vlasti vi ćete se uvek zalagati za efikasnu upravu. Vi ste u preko 90 opština na vlasti. Smenite te nesposobne. Nemojte da ih kažnjavamo, jer ne plaćaju oni to iz džepa. To kada nemaju para da idu … (Predsedavajuća: Gospodine Milivojeviću, samo nemojte direktno da se obraćate, ni pojedinačno poslanicima, a ni poslaničkim grupama.) … ne samo poslaničkoj grupi? (Predsedavajuća: Nemojte opet.) … jel mogu Vladi? Mogu Vladi, pošto vi nama niste obećala napredak cena i napredak kazni. Vlada je nama obećala napredak Srbije, ali pod vašom naprednom vlašću, samo cene napreduju, iako nam niste to obećali. Sada opet pitam, razumem zašto će da ide ova razlika u ceni od 50 do 100.000 dinara, biće nov slet u „Areni“, biće nova pratnja vojnih aviona do aerodroma u Novom Sadu. Nisam čuo jutros, jel doručkovao avion? Pitam, jer radnici „14. oktobra“ nisu doručkovali, ni mnogi drugi radnici nisu doručkovali u Srbiji, ali bilo je para da se otprati avion do Novog Sada i nazad do Niša. Da li ste tražili aerodrom u Novom Sadu, pa zbog toga ovakve kazne? To je sramota šta vi radite od Srbije i kako se vi ponašate prema ovakvom siromašnom budžetu. Ako neko neefikasno radi, smeniće ga građani sami na izborima. Ako ne zna da radi i ako radi zlonamerno, neka odgovara krivično, a ne prekršajno. Ako neko ima nameru da uništi Srbiju, opet neka odgovara. Ne mora da snosi samo političku odgovornost, ne moralnu, nego krivičnu. Jedino u Vranju znam da neće biti problem da se otplati, jer tamo se prostorijama SNS čuva 350.000 dinara, pa se bijete oko toga.
Gospodine Babiću, da li ste vi hteli povredu Poslovnika ili repliku u ime grupe, pošto se i Katarina Rakić javila, dakle, Zoran Babić u ime poslaničke grupe, replika.
U jednoj stvari ću se saglasiti sa prethodnim govornikom, a to je, kada neko loše radi, smeniće ga građani na izborima. Smenili su vas građani na izborima, desili se izbori, lepo priznanje i zahvalan sam vam na tom priznanju, rekli ste, loše smo radili 12 godina, došli su izbori, a jedino mesto gde treba da se čuje pravi glas i pravi sud građana, niste dobro radili, smenili su vas, a sada čekajte u opoziciji nekih 15 do 20 godina, naučićete se, biće vam lakše za sledećih 15 ili 20 godina. Ono što mislim da većina građana Srbije zna, nelegalna gradnja ne može da se napravi preko noći. Nelegalna gradnja i jedan objekat i jedna kuća, bilo šta ne može da nikne za nedelju dana. Nadam se, gospodine ministre da gradimo državu u kojoj će svi raditi svoj posao, gde će inspekcijske službe raditi svoj posao, znam da ih nema dovoljno, a takođe znam da ima puno izazova, ali svako mora da radi svoj posao. Nelegalna gradnja mora da se zaustavi u onom trenutku kada se prva lopata zakopa i kada se prva stope, kada probaju da napune prvu stopu, u onom trenutku kada to dođe pod krov, kada se stavi stolarija, kada se ljudi usele, gotovo je, ali odgovornost za 1.300.000 objekata mora da postoji i moraju da odgovaraju oni ljudi koji su svojim činjenjem ili ne činjenjem doveli do takve situacije. Ne kažnjava se ovde i ne mogu da prihvatim imputiranje da se kažnjavaju građani i da je ovo promena cena, udar, inflacija, gotovo, nema Srbije više, zato što je SNS na vlasti. (Narodni poslanik Srđan Milivojević, s mesta: Tako je!) Tako je, ali vas pitam jednu stvar, pošto smo mi tako mali i podeljeni u „Areni“ pre neki dan proslavili peti rođendan sa 50.000 ljudi, što u „Areni“, što ispred, šta bi tek radili da smo veliki i nepodeljeni? Koliko bi tek onda ljudi bilo, ali ne znam koliko je vaših … [[isključen mikrofon]]
Hvala, gospodine Babiću. Reč ima Katarina Rakić.
Ne znam zašto se malo pre moj kolega iz DS toliko iznervirao kada je video ovaj moj amandman i kada sam čula da je on podržao jedan od mojih amandmana na odboru, ja sam mislila da je to upravo ovaj amandman koji treba da služi da ne postoji ćutanje uprave i da svi rade svoj posao. Drugo, ovaj amandman se ne odnosi na opštine. Ovaj amandman se odnosi na odgovorno lice. Znači, na ljude koji sede za šalterima, ljude koji građane već 10 godina vraćaju po određene papire, da dopune projekte itd, da prosto građani više ne znaju šta im traže. Tome služi ovaj amandman. Da upozori. Nemojte da ih kaznimo, nemojte nikada da primenimo, neka stoji kao upozorenje. I ne znam zbog čega ste tako emotivno reagovali? Ja sam upravo mislila da ste vi mene podržali u ovoj stvari. Ali, vi i dalje očigledno želite da zaštitite neradnike, iako ste imali upozorenje već 10 godina da vam se ovaj zakon ne sprovodi. Hvala.
Hvala. Ima reč Neven Cvetićanin, po Poslovniku. Izvolite.
Zahvaljujem. Član 27. Molim vas, gospođo predsedavajuća, da ne dozvolite dobacivanje iz klupa, bez obzira ko to radi, predstavnici pozicije ili opozicije, jer ovo nije gladijatorska arena gde ćemo se tući a neko će navijati i sladiti se, ni mi tu koji to radimo ni oni koji ovo gledaju. Ovo treba da bude jedan amfiteatar rasprave, da se konačno rasprave ovi amandmani i da svi mi možemo da idemo na neke druge dužnosti i da učinimo nešto dobro za ovaj narod, građane i državu. Hvala.
Hvala vam gospodine Cvetićanin, potpuno ste u pravu. Gospodin Stefanović, replika. Izvolite.
Nema emocija, zaista. Ako ćemo se baviti već psihoanalizom, što je omiljeno kod vašeg lidera, verujte da emocija nema. Mislim da je mnogo više ono što ste uradili Srbiji za 15 meseci se može prevesti u neke druge stvari koje se ne tiču osećanja. A što se tiče građana na izborima, ja ću samo reći da smo mi dobili 200 hiljada glasova na lokalnim izborima više od vas. Takođe, mogu da kažem da ono što ste vi napravili u Srbiji za ovih 15 meseci, to vam se mora priznati da ste uspešno prekomponovali preko 30 opštinskih vlasti, oborili volju građana, govorim o onima koji su dobili najviše i da ste na taj način pokazali da znate da ne znate kako se vlada, s obzirom da ni u jednoj lokalnoj samoupravi vaši osim te lopate ništa drugo i ne znaju. Ali, problem je što nemaju papire za lopatu. Inače, u Zemunu ste ostavili samo preko 40 hiljada nelegalizovanih objekata. Vaši koalicioni partneri prave zgrade u Beogradu koje imaju visinu plafona od skoro dva metara, da bi uštedeli isto tako bez papira. U Kruševcu, Vrnjačkoj banji i ostalim mestima da ne pričam. Mislim da je vrlo nekorektno da pričate o takvim stvarima a da ne pogledate u vaše dvorište. I mislim da je s pravom gospodin Veselinović govorio o zanimljivim lokalitetima vaše vlasti koji su na žalost građana Srbije pokazali da vam ni legalizacija ni rušenje nisu dragi, da vam je zakon tercijalna stvar u životu, a da je ono što je bitno – 150 hiljada dinara oko kojih su se vaši tukli u Vranju u stranačkim prostorijama za koje niko živ ne zna otkud te pare u kešu i kako to da se time plaćaju autobusi? Eto, recimo, to da čujemo i mi i građani Vranja, jer vidim da su vrlo zainteresovani, od jutros zovu naš poslanički klub, da čujemo kako vi to plaćate u kešu autobuse da idu na vaš rođendan koji toliko slavite. Hvala.
Hvala. Replika, Zoran Babić. Izvolite.
Nažalost, slušamo još jedan pokušaj prekrajanja izborne volje građana Srbije. Evo, sada smo čuli da je DS u stvari pobedila na izborima. Ja ne znam kako, ali mi to liči kao kada se završi utakmica, jedan tim izgubi sa katastrofalnih 5:0, a onda trener tog gubitničkog tima izađe pa kaže – imali smo više kornera, imali smo veći posed lopte, dribling nam je bio malo bolji. Vi ste driblali 12 godina a građani Srbije su na izborima u maju mesecu rekli – 5:0, idite kući, niste dobro radili. Kada smo kod tog prekrajanja izborne volje, ja nešto nisam čuo, a bili su izbori i u Srbobranu, u Kovinu, u Vrbasu, Zrenjaninu, Apatinu i svuda na tim izborima je pobedila SNS. Vaše opcije su bile bar treće. Ali, ne, objašnjenje koje je došlo jeste da tamo ne žive ljudi koji žive u delu Srbije koji se zove Vojvodina. Ne. To su male sredine. To je nebitno. Mi imamo vlast. Mi smo legitimni. Pajtić doživotni. Ništa se nije promenilo. Gde je tu izborna volja? Kako se ta izborna volja dokazuje nego na izborima? Zar ne mislite da ste tu izgubili i legalitet i legitimitet? Hajdemo tu malo da posmatramo. (Predsedavajuća: Vreme.) Što se tiče Zemuna, postavili ste pitanje – sve što ste hteli izneli ste u predizbornoj kamapanji. U toj predizbornoj kampanji u Zemunu šta se desilo? Jedva ste cenzus prešli. SNS je imala 52%. Kome veruju? Srpskoj naprednoj stranci koja je odgovorno vršila vlast u protekle četiri godine u Zemunu, ili vama, sa kataklizmičkim najavama da ste vi jedino sunce na svetu, ne u Evropi, ne u Srbiji.
Gospodine Babiću, ne znam da li me dobro čujete, ali vreme je isteklo. Hvala. Reč ima Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Samo da pojasnim uvaženom kolegi. Pogledajte semafor. Vi ste sportski radnik pa znate šta to znači. Pogledajte 200 hiljada više na lokalnim izborima, gospodine Babiću. Tačno je, vi znate da niko ovde nije obarao činjenicu da ste dobili najviše glasova na pojedinačnim izborima, niti ste to mogli čuti od bilo koga iz DS. Ali, ono što ste mogli čuti je istina da ste, na žalost građana Srbije, uveli i do savršenosti doveli sistem kupovine odbornika po Srbiji. Vi ste uveli jedan sistem u kojem u preko 30 opština u Srbiji ste kupovali odbornike, što radnim mestima, što novcem. I to je činjenica i to svi u Srbiji znaju. Kada već sa tim žarom pričate, onda sa žarom objasnite čemu služe pare u Vranju? I zašto su se vaši potukli oko 150 hiljada dinara u Vranju? Ili je reč o 350 hiljada? Zato što su pare lepo bile određene za autobuse. Zašto se svađaju onda? Nije meni problem SNS. Da ne biste opet ustali pa pričali o suncu, jer znamo koje je vaše sunce, radi se o tome otkud pare u kešu u stranačkoj kasi, ko ih je da, na osnovu kog računa? Ja znam da su vam računi, virmani, putni nalozi, strane reči. Vi ne razumete šta to znači. Jer, koje god javno preduzeće u Srbiji da ste uzeli, vetar duva. Ništa živo ne funkcioniše. Zakon o javnim nabavkama ne znate da primenite. Dakle, ja vam samo kažem – proverite. U Zemunu od 2007. godine – svaka vam čast na pobedi, ali od 2007. godine vaša vlast nije bila u stanju jedno obdanište da završi. Vaš predsednik opštine je otišao u SDPR i tamo ne znamo šta radi čovek. Ko je predsednik opštine Zaječar iz Zemuna? U Zemunu je bivši vozač Aleksandra Vučića. U Zaječaru ne znam ni kako se zove čovek. Hvala.
Zoran Babić, replika. Molim vas da završimo sa replikama. Udaljili smo se od teme.
Kad smo kod te kupovine, jel mislite na kupovinu onim drvima koje smo morali da čuvamo u Srbobranu, koja su se preko noći desila i bila dovežena iz Zabrana Bojana Pajtića? Jel mislite na ta drva, gospodine Stefanoviću? Nije bilo čekića na tim drvima. Nije bilo potvrde da su dovežena iz privatne šume Bojana Pajtića, već negde sa Fruške gore, posečena iz „Vojvodinašuma“. Da li mislite na kupovinu glasova šećerom, brašnom, uljem? Prvo osiromašite građane, dovedete ih na rub egzistencije, gladi, propasti, a onda im ponudite brašno iz robnih rezervi Vojvodine. Hoćemo da dobijemo odgovor na ta pitanja. Međutim, ono što vi ne shvatate i nećete nikada shvatiti, ovo mesto ovde nije sudnica, nije ni tužilaštvo ni sud, nismo ni advokati. Šta god da se desilo i u Vranju, i bilo gde u Srbiji, ocenu i sud moraju da daju nadležni državni organi. Ukoliko je neko bio kriv, mora da odgovara, ali će morati da odgovaraju i oni koji su posekli i dovezli drva. Moraju da odgovaraju i oni koje sam lično video u jednoj kući u Srbobranskom naselju, kako se deli novac, kako se deli novac, gospodine Stefanoviću. Tako da samo neka nadležni državni organi kažu ko je kriv i ko je kupovao i ko je kršio zakon neka odgovara.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neven Cvjetićanin, po Poslovniku. Izvolite.
Evo opet vrlo kratko, ne bih se javljao. Kolege su me zamolile da opet isti član reklamiram. Gospođo predsedavajuća, ja vas molim, da zatvorite ovaj krug replika, da se vratimo raspravljanju amandmana, da obavimo naš posao u što kraćem roku i da možemo da se posvetimo drugim zakonima. Dozvolite mi da smo dodam na kraju ove reklamacije Poslovnika, replike mogu da budu korisne za građane Srbije, a da je mnogo korisnije da uradimo konkretan posao koji se tiče ovih amandmana, da možemo da se posvetimo i nekim drugim poslovima, konkretnim, nego što su neke reči u ovom parlamentu. Hvala.
Opet mogu da se složim sa vama, gospodine Cvetićanin, ali je gospodin Babić direktno postavio određena pitanja gospodinu Stefanoviću. Sada ako ne dozvolim gospodinu Stefanoviću da odgovori, ispašće da sam ne nečijoj strani. Hajde da dozvolimo gospodinu Stefanoviću da odgovori, ali uz molbu da gospodin Stefanović ne izaziva dalje repliku. Izvolite.
Neću postavljati pitanja, davaću odgovore. Zaista mi je žao, kolega Cvetićanin, bez namere da pravim repliku sa vama. Istine radi, sada ste ušli u salu. Nije korektno da se pozivate na red, a i ušli ste sa naše liste u vladajuću koaliciju. To je već priča o legalitetu. Ova Vlada nema legitimitet zato što 11 poslanika sa liste DS podržava ovu Vladu. Znači, vi jeste legalna Vlada, ali ste Vlada bez legitimiteta. Ono što je takođe tačno, ja neću da postavljam pitanja, ali ću da kažem da je prethodni govornik, šef poslaničke grupe SNS, bio u toj kući, ali moram zbog građana da kažem, bio je tamo da preti i da govori – ako glasate za DS, svašta će vam se desiti. Neki ljudi su u njegovom okruženju bili naoružani i on to zna. Zato je bio tamo u toj kući. Mislim da je krajnje nekorektno da pričate o zabranima, ne znam kakve ste izraze ovde upotrebili, naravno uz vaše nepoznavanje gramatike srpskog jezika, ali je takođe tačno da vi pričate o kupovini glasova. Zamislite vi to. Da li mislite na vaše naočare, koje ste delili u Kosjeriću, da li mislite na pare koje ste delili u Vrbasu, da li mislite na pet do osam hiljada glasova po jednom biraču? Nadam se da na to ne mislite kada pričate o kupovini glasova. Dakle, prosto je neverovatno da se mi sada u ovom parlamentu ovim bavimo. U redu. Mi ćemo se baviti koliko nam predsedavajući dozvoli, ali nemojte da tražite trn u našem oku, vi koji balvan u oku imate i vi koji ste zemlju za 15 meseci doveli u takvo stanje da gledate kako ćete najlakše doći do izbora, da pokušate da kapitalizujete 35% na nacionalnom nivou, koliko imate sada, realno, a sve ostalo su vaše naprednjačke bajke.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Sa zadovoljstvom ću potencirati svoje šumadijsko poreklo, a to vam može reći vaš kolega iz iste poslaničke grupe. Zabran se u Šumadiji zove parcela pod šumom. Ako niste znali šta je to, rado ću vas provesti Šumadijom da vidite, ali i da čujete šta građani Srbije misle o vašoj vlasti, šta misle o onome što ste radili u prethodnih 12 godina, da pogledate opštine i gradove gde očekujete čarobni štap, a stavili ste im okove i lance oko nogu, da vidite ljude koji rade u tim firmama, koji rade u tim opštinama i gradovima, a nisu im plaćeni doprinosi već godinama, a očekujete da Srbija trči kao Husein Bolt, a stavili ste im tegove i na ruke i na noge i sada kažete – hajde, zašto ne trčite? Oslobađamo se vaših tegova, rešavamo stvari koje ste vi trebali da rešite, da ste odgovorno vršili vlast, a trčaće Srbija kao Husein Bolt i biće prvak sveta, zapamtite.
Sada moram da završim sa replikama. Nastavljamo o amandmanima. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, mislim da je amandman veoma dobar, da će da podstakne efikasnost u radu službenika u lokalnoj samoupravi. Pošto dolazim iz Kruševca, osetila sam se u jednom momentu indirektno prozvanom. Ne treba paušalno iznositi o radu lokalne samouprave, ako nešto konkretno ne kažemo, nego samo navesti kako je loše. Ne treba biti sujetan čovek. Ako ne znate kako trebate da radite, a onda dođite u Kruševac da vidite kako radi lokalna samouprava, da naučite nešto, da vidite kako izgleda grad za ovih 15 meseci u odnosu na ono kako je izgledao pre 15 meseci. To može da vam potvrdi moj Kruševljanin, vaš kolega. Nemojte da iznosite paušalne stvari, dođite u lokalnu samoupravu da naučite nešto, da vidite kako to funkcioniše. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, dva minuta. (Srđan Milivojević, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Možete koristiti vreme poslaničke grupe. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Miroslav Petković, Milan Lapčević, Aleksandar Pejčić i Bojana Božanić. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić.
Mi smo na član 36. predložili da se doda novi stav 3. koji glasi da se građevinskim inspektorima u jedinicama lokalne samouprave dozvoli pravo na dodatni koeficijent koji iznosi 50% od koeficijenta utvrđenog u skladu sa zakonom kojim se uređuju plate zaposlenih u jedinicama lokalne samouprave itd. Dakle, odgovornost ovih građevinskih inspektora je izuzetno velika i, kao što možemo videti, kazne su takođe izuzetno velike ukoliko oni ne realizuju tu svoju radnu obavezu. Imajući u vidu uslove pod kojima rade ti građevinski inspektori, koje uslove treba da ispune da bi bili zaposleni, a isto tako imajući u vidu da mnoge opštine nemaju mogućnost da zaposle građevinske inspektore zato što podležu ovom zakonu, kao sve opštine i gradovi, o maksimalnom broju zaposlenih u lokalnim samoupravama, a to se donosi na osnovu broja stanovnika, a ne na osnovu broja podnetih zahteva, na osnovu broja objekata, na osnovu izdatih dozvola itd. Lokalne samouprave dolaze u veliki problem i mislim da bi bilo neophodno da stimulišemo građevinske inspektore. U obrazloženju amandmana se kaže da ovaj zakon nije nadležan za to, odnosno ne može se rešiti ovo pitanje. Međutim, vi ste vlast, gospodine ministre, predstavnici vladajuće koalicije, i vi možete sve ono što hoćete. Dakle, ako želite da rešite ovo pitanje, ako želite da pomognemo, poboljšamo uslove za rad građevinskih inspektora, vi ćete to i učiniti, bilo da je to ovim zakonom ili nekim drugim. Ova ideja mi verovatno ne bi pala na pamet, već sam samo razmišljala o Zakonu o državnom premeru i katastru, dakle izmenama Zakona koje su bile pre nekoliko meseci ovde pred poslanicima, gde ste predložili da se za geometre izvrši uvećanje zbog povećanog obima posla, teškog posla, malog broja ljudi koji su završili te fakultete i škole itd, što naravno je potpuno u redu. Isto tako vas molim da razmotrite ovaj slučaj, da razmotrite kako i na koji način da pomognemo lokalnim samoupravama da rade svoj posao, da ne dozvole divlju gradnju i da građevinski inspektori budu stimulisani za svoj posao.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Preostalo vreme poslaničkoj grupi je dva minuta. Izvolite.
Ovaj amandman bi mogao biti veoma važan, ali možda je važnija činjenica da bi uz prihvatanje ovog amandmana bilo vrlo važno, ministre Iliću, da napravite plan kako realizovati ovaj zakon. Jedna susedna zemlja, koja je donela pre par meseci Zakon o legalizaciji, ima redovne mesečne izveštaje lokalnih samouprava koliko objekata su legalizovali i one samouprave koje ne dostave izveštaj, odnosno dostave izveštaj, a koji nije adekvatan planu legalizacije, a oni su odlučili da sve objekte legalizuju u roku od pet godina, ti službenici budu ili smenjeni ili kažnjeni. Vi u ovom zakonu niti imate beneficije za one koji će više raditi, niti imate kazne za one koji će manje raditi, niti znam da li ćete napraviti takav plan. Mi iz DS ćemo za tri meseca, ako ova vlada bude u ovom kapacitetu postojala, tražiti vaš izveštaj šta ste učinili po primeni ovog zakona, jer ovakav zakon bez novih kapaciteta u ljudstvu, bez bolje organizacije u lokalnim samoupravama, bez veze lokalne samouprave i Vlade neće moći da se primene. Ukoliko ne budete prema lokalnim samoupravama na taj način postavili priču, ukoliko ne bude osetio gradonačelnik, predsednik opštine ili neko, makar kroz javnu prozivku da ne sprovodi zakon, neće od primene ovog zakona ništa biti. Bilo bi jako dobro ne samo da prihvatite ovaj amandman, nego da generalno povedete računa o primeni ovog zakona, a ne da koristite neke paušalne ocene i procene koje mogu biti među građanima protumačene na različite načine. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Gospodine ministre, ja sam ubeđena da vi niste bili na sednici Vlade kada su razmatrani amandmani na Predlog zakona o legalizaciji, jer ja mislim da vi kao čovek od struke su sigurno ne biste podržali amandman koji je prošao na Vladi, a koji je podnela poslanica SNS, kojim se povećava novčana kazna na 150.000 dinara za onog ko ne izda za osam dana upotrebnu dozvolu ili ne donese rešenje o rušenju ili ovlašćeno lice u organu može da ode u zatvor 60 dana, jer vama kao nekome iz struke mislim da je potpuno jasno da je to nemoguće uraditi. U opštini Negotin ima 3.500 zahteva za legalizaciju, a svega dva čoveka koja rade na legalizaciji ili dva ili tri građevinska inspektora. To je nemoguće. Kada neko predlaže amandman, zašto kažem da mislim da niste bili? Zato što je vama potpuno jasno da je to nemoguće ostvariti u praksi. Šta to znači, gospodine ministre, hoćemo li pohapsiti sve građevinske inspektore i sve radnike na izdavanju građevinske i upotrebne dozvole? Potpuno sam sigurna da vi niste za to. Zbog toga i kažem da niste bili na sednici Vlade. Ali, pošto je ovaj zakon besmislen, sreća ovog besmislenog zakona je ta što u ovom članu 36. ne stoji ko podnosi prijavu za takve drakonske kazne od 150.000 dinara i 60 dana zatvora, te amandman koji je usvojen na Vladi neće moći da se primeni u praksi jer ne postoji ovde u članu ko podnosi prijavu. Pošto ste i vi, ministre, rekli da nećete rušiti nijedan objekat, ove drakonske kazne nikad neće biti primenjene. Još jednom vas molim, povucite zakon iz procedure.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na članove 38. i 39. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Hvala. Gospodine ministre, nadzor nad izvršavanjem odredaba ovog zakona vršiće ministarstvo nadležno za poslove građevinarstva. Dakle, gospodine ministre, vi ćete biti nadležni da vršite nadzor, vi ćete biti odgovorno lice i vaše ministarstvo će biti odgovorno za sprovođenje ovog zakona. Odgovornost je vaša, ma šta vi ovde rekli. Vi ćete sa ovakvim zakonom batinom da sprovodite legalizaciju. Da li je to vaš cilj? Da li je to smisao koji ste želeli da postignete kada ste predlagali i branili ovaj zakon pred Skupštinom? Ne možete da tu odgovornost svalite na bilo koga drugog. Vaše ministarstvo će biti odgovorno za svaki porušeni objekat, za svaku kolateralnu štetu, za svaku štetu koju budu građani Srbije pretrpeli zbog ovakvih odredaba Zakona o legalizaciji. Krenite iz početka, povučite ovaj zakon iz procedure, još uvek možete. Krenite u novi ciklus legalizacije. Podnesite novi zakon i u tom slučaju imaćete podršku LDP. Mi se uvek zalažemo za poštovanje zakona i zalažemo se za to da se uvedu u legalne tokove svi ti nelegalno izgrađeni objekti. Nažalost, sa ovakvim zakonom to nećete uraditi.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Suzana Spasojević i Dejan Radenković. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković.
Poštovana potpredsednice, uvaženi ministre, mi smo hteli da se uključujemo kada je bio amandman na 34. ali ću da povežem i ovaj na 39. Tu smo dodavali stavove upravo iz razloga, pa se vraćam opet na onaj amandman, ako budemo došli do te situacije, a mislim da bi trebalo da obavimo konsultacije. Mislim da će šefovi poslaničkih grupa ili ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa koji su bili ovlašćeni po ovoj tački dnevnog reda, uz saglasnost svojih stranaka, da upodobimo sve ovo, zato što se i član 39. odnosi upravo na rokove. Onda, ako izglasamo onaj naš amandman za koji, koliko sam shvatio, onog dana smo dobili široku podršku, samo bih zamolio da obratimo pažnju da ne napravimo neku, da se izrazim narodski, glupost da usvojimo taj amandman, a da ovi ostanu ovakvi kakvi jesu članovi zakona, gde je jasno definisan datum do kada je i u zakonu predviđeno da su predmet legalizacije. Ovde se konkretno radi o tome da 90 dana od stupanje na snagu ovog zakona, a po onim prijavama koje su bile do onog datuma koji inače svima nama u glavama, a i svim građanima koji su predmet i koje interesuje ovaj zakon. Jednostavno, koristim priliku da apelujem na sve, ne znam proceduru, to bi možda trebali sa skupštinskom službom, ne aludiram sad, možda se neće usvojiti ni onaj amandman, ali koliko sam shvatio iz rasprave, bar koliko mi se čini, postigli smo neki konsenzus i to bi trebalo da izglasamo da svi koji su do dana usvajanja ovog zakona, da budu predmet legalizacije i da tu stavimo tačku. Ponavljam, da stavimo tačku na bespravnu gradnju i na nelegalnu gradnju i da posle toga i posle novog Zakona o planiranju i izgradnji, da onaj ko ne sme ni da pomisli da stavi ašov, da i pravosudni organi tada reaguju i da odmah krenu krivične prijave i da budemo efikasni u tom pogledu. Mislim da svi težimo ka tome da uredimo zemlju onako kako nam i priliči. Moj apel je u tom smeru. To se odnosi na amandman 39, a i na 34. a oni su upravo ti koji se upodobljavaju sa ovim amandmanom, da ne ostane jedan datum po ovom članu, a drugi datum ovamo, pa da napravimo konfuziju. Molim da sednemo i da se to dogovorimo.
Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević.
Izmenom i dopunom člana 39. imali smo nameru da se omogući vlasnicima bespravno izgrađenih objekata, onih do 2009. godine koji nisu podneli zahtev do marta 2010. godine i vlasnicima bespravno izgrađenih objekata nakon marta 2010. godine, da im se omogući da, u skladu sa odredbama ovog zakona, u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona podnesu zahteve, jer u Srbiji 1.400.000 bespravno izgrađenih objekata. Podneto je samo 700.000 zahteva do marta 2010. godine. Nakon 2009. godine, odnosno marta 2010. godine izgrađeno je oko 350.000 objekata, što znači da je negde preko milion objekata na koje se ovaj zakon neće odnositi. Postavlja se pitanje - šta ćemo sa tim objektima? Da li ćemo ih rušiti? Nećemo ih legalizovati? Šta sa njima da radimo? Juče je gospodin ministar rekao da će status tih objekata biti rešen novim zakonom o planiranju i izgradnji, ali o tome smo već pričali da nije logično istim zakonom tretirati i legalnu i nelegalnu gradnju. Zbog toga i donosimo ovaj poseban zakon o legalizaciji, pa zbog toga i smatram da je sve ono što se odnosi na legalizaciju bespravnih objekata mnogo bolje rešiti ovim zakonom, koji sada donosimo, nego nekim budućim zakonom koji će tretirati legalnu gradnju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Samo da kažem poštovanom ministru u prilog ovoga da je to suština o čemu su govorili kolege jeste ista ona o kojoj sam ja govorio, samo sam pokušao na jedan drugi način da to definišem, tako da ukoliko bi se prihvatio ovaj amandman ili onaj amandman, onda bismo postigli donekle cilj o kome sam govorio i tada, a to jeste upravo da se zaštite oni ljudi, a radi se o onima koji su socijalno najugroženiji i koji nisu bili u situaciji da na vreme podnesu. Ujedno bih da iznesem zahvalnost koleginici Suzani Spasojević, koja će zaista svojim amandmanom, koji će inače da bude prihvaćen, da da mogućnost socijalno ugroženim kategorijama da u određenim opštinama pod povoljnijim uslovima izvrše legalizaciju. Nažalost, romska nacionalna zajednica jeste socijalno najugroženija u Srbiji i time se izlazi i njima u susret. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Neđo Jovanović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 39. doda novi član 39a. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov i Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsednice. Poštovani ministre, ne postoji ni jedan dovoljno dobar razlog da ovaj zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja. Šta je hitno da ovakav zakon stupi na snagu? Pre svega, vi u zakonu imate rokove da donesete pravilnik. Opštine imaju određene rokove da utvrde naknadu za uređenje građevinskog zemljišta i ne postoji ni jedan dovoljno dobar razlog da zakon stupi na snagu pre osmog dana od dana objavljivanja. Mi iz LDP u danu za glasanje nećemo podržati zakon, ministre. Mislimo da je zakon konfuzan i da se njime neće rešiti problem objekata izgrađenih bez građevinske upotrebne dozvole. S druge strane na ovaj zakon je podneto 170 amandmana, a zakon ima 40 članova, što jasno ukazuje na kvalitet ovog zakona. Rešenja i problem nelegalne gradnje ovaj zakon rešiti neće. Danas je već potpuno jasno da postoji problem i u vladajućoj koaliciji, obzirom da je gospodin Radenković iz SPS podneo amandman da se ovo primeni na neke druge objekte i nismo imali prilike da čujemo da će to podržati SNS, te vas još jednom molim, gospodine Iliću, povucite vi ovaj zakon iz procedure da Vlada ne padne pre nego što je predviđeno za nove republičke izbore.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. U potpunosti se slažem sa prethodnom govornicom. Uopšte mi nije jasno zašto je neophodno da zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja? Defakto, zakon neće moći da bude primenjivan dok ministar ne donese podzakonske akte, a ministar nije prihvatio rok od sedam dana za donošenje podzakonskih akata, već je tražio rok od 30 dana. S obzirom da je to produženje roka sa sedam na 30 dana daleko duže od onog koji se predviđa ovim amandmanom, a to je osam dana razlike, nije mi jasno zašto se ovaj amandman ne prihvati? Kada bude stupio na snagu, bez obzira da li dan posle objavljivanja ili osam dana posle objavljivanja, ovaj zakon će biti teško primenjiv, jer ste bili tvrdoglavi i niste izmenili stav 2. u članu 3. tačka 5)koja određuje da se moraju poštovati planski dokumenti u smislu udaljenosti od susednih objekata. Plašim se da niste izvršili analizu, a verovatno bi vam ta analiza pokazala da bar 70% objekata neće moći da zadovolji ovaj kriterijum i neće moći da budu legalizovani,tj. upisani sa građevinskom i upotrebnom dozvolom. Ponovo dolazimo do tačke koja se zove kolizija ovog zakona i Zakona o upisu objekata u katastar nepokretnosti, jer će, po tom zakonu koji smo usvojili pre šest meseci, biti moguće da se objekti upišu u katastar, tj. da se upiše pravo svojine nad tim objektima, a onda posle toga ti objekti neće moći da zadovolje kriterijumekoji su propisani članom 3. ovog zakona. Gospodine ministre, niste nam rekli ni kada se plaća naknada za uređenje. Dakle, članom 12. je predviđeno da se pre podnošenja zahteva reše odnosi sa Fondom za građevinsko zemljište ili Direkcijom za građevinsko zemljište, a članom 21. stav 2. je precizirano da se ti odnosi rešavaju posle obaveštenja po kome je moguće izvršiti legalizaciju objekta. Plašim se da će ovaj zakon biti još jedno mrtvo slovo na papiru, kao i ukidanje konverzije, posle koje ste nam obećali da će doći dve milijarde evra u Srbiju. Mi imamo sada ministra privrede koji kaže da su strane investicije budalaštine. Zašto ste onda ukidali konverziju i obećavali tada dve milijarde evra novih investicija? Da li Vlada ima stav da li su nam potrebne strane investicije? Zašto ste obećavali 10 milijardi evra godišnje, u narednih 10 godina 100 milijardi evra ili su strane investicije i strani investitori budalaštine i da to Srbiji nije potrebno? Na kraju, pošto će verovatno ministar održati svima predavanje kako se on bori za to da objekti ne budu srušeni, kako njegovi ljudi, da citiram, rade na tome da verovatno u Boru, pošto nikada tu reč Bor nije pomenuo, ali ako se pominje investicija od 300 miliona evra, verovatno se odnosi na Bor, kako njegovi ljudi rade na davanju građevinske dozvole, želim da ponovim da je ova vlada 24. januara ove godine donela Zaključak kojim se prihvata Izveštaj o dosadašnjoj realizaciji Ugovora za rekonstrukciju topionice i izgradnju nove fabrike sumporne kiseline u Boru i da je istim tim Zaključkom predviđeno ili odobreno još 131.795.000 evra, dakle, skoro 132.000.000 evra za završetak te investicije i ponovo pitam ministra Ilića da li je u trenutku…
Gospodine Seniću, to zaista nema veze sa ovim amandmanom, pa vas molim da se držimo amandmana.
Ima veze sa stupanjem na snagu Zakona o legalizaciji. Ja se vama izvinjavam.
Nisam primetila. Molim vas, slušam vas pažljivo.
Pitam ministra Ilića da li je u trenutku donošenja ovog zaključka postojala građevinska dozvola za rekonstrukciju topionice i izgradnju nove fabrike sumporne kiseline? Nadam se da mi nećete odgovarati pominjući neke banke, mineralna đubriva itd, jer sam ja vama precizno navodio odredbe članova ovog zakona, stavove i tačke. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Evo, na samom kraju, želim da se zahvalim svim poslanicima na saradnji. Posebno želim da pohvalim ovde tri, četiri dame koje su diskutovale i bile vrlo angažovane u parlamentu, ali isto tako želim da odgovorim na neka pitanja koja su ovde postavljena. Ovde imamo jednu ekipu ljudi iz pojedinih stranaka kojima ne valja ni jedan zakon. Oni vole bezakonje. Njima je sve dobro, samo ne valja zakon. Ni jedan zakon ne valja, ni jedan zakon nije dobar, svi zakoni treba da se izbrišu i njihovi zakoni su najbolji. Za šta služi parlament? Da ovde raspravljamo o zakonima. Ovde su pojedinci diskutovali da ovde ništa ne valja, a svi njihovi zakoni sa ovom problematikom su proglašeni neustavnim i jednostavno sklonjeni kao potpuno neupotrebljivi zakoni i napravili su opšti haos u Srbiji. Oni mi pričaju o gradnji i pitaju – odluka Vlade, jedna, druga, treća? U stotine telefonskih sednica prethodne Vlade, nije se znalo ko pije, ko plaća i šta se donosi i šta se odlučuje i šta se odobrava. Ova Vlada nije imala ni jednu telefonsku sednicu. U prethodnim telefonskim sednicama, tačno je da je investicija Bora dozvolila da se zaduži, da se uzme još kredita, da se završi investicija koja je bila u prethodnoj Vladi 300 miliona evra. I, šta ćemo sad? Rodilo se, kako narod kaže - mora da se ljulja. Šta da radimo, mora da je završimo, da je pustimo. Ponavljam, u toj prethodnoj Vladi, ta ista investicija koju smo završili i napravili dokumentaciju i izdali građevinsku dozvolu, odobrena je bez ijednog papira, bez građevinske dozvole i šta je na kraju utvrđeno? Da ta firma, koja je dobila kredit, investirala, nije imala ni zemljište. Tuđe je bilo i zemljište. Onda smo morali na Vladi prvo da rešimo zemljište, pa da odobravamo pojedine papire, da završavamo, da to spakujemo nekako u okvir. Pitam se, vas sada pitam, gospodine poslaniče – da li je moguće u nekoj zemlji ozbiljnijoj na svetu da neko zaduži državu 300 miliona evra za gradnju na zemljištu za koje se ne zna ko je vlasnik? Da li je moguće bez građevinske dozvole, bez studije opravdanosti, bez bilo kog projekta, bez bilo čega i da to sve potroši i da kaže - treba nam još, sve da pustim? To nije prvi put da vam se dogodilo. Da je prvi put, pa u redu. Da ne pričam sad druge vaše velike investicije o kojima razgovaramo. Jesam za razgovor, možemo da razgovaramo o svemu, ali nemojte sad da nabrajam još investicije koje su koštale 460 miliona evra, pa druga, pa treća. Da li verujete da u vašoj Vladi, prethodnoj, više je potrošeno za skijališta na Staroj planini, pet puta nego za celo građevinarstvo Srbije? Da li verujete? To ni jedno skijalište ne radi, tamo niko više ne ide da se skija, je li tako? To ste vi napravili neke hotele, koje sada niko ne koristi, ali nećemo o tome. Sada mene pitate - zašto ministar nije ništa rušio? Pa, ne rušim ja, ruše određene lokalne uprave gde se to dogodilo. Evo, čuli ste, u Vojvodini je jedan građevinski haos i totalni javašluk. Da li je moguće da prerada olova bude na vodozahvatu. To ne mogu da verujem. Ako je to tačno, onda molim nadležne organe da postupe i da to provere. Ako je to tačno, znači, neko mora da odgovara debelo za takav neki potez koji je napravljen. Da li je moguće da neko fabriku koja je rizična, napravi na takvom terenu? To ne mogu da verujem. Verujte, narodni poslaniče, ja ne mogu. Vi ste mi dali papire, ne mogu da verujem danas da je to moguće, na vodozahvatu. Da ne nabrajam koliko je bilo problema. Mi smo se ovde danas okupili da malo popravimo šta može da se popravi, utegnemo, ali Ustavni sud je definisao šta ne valja, šta mora da se promeni i u kojim okvirima može da se kreće. Svi bi mi iz političkih partija želeli da se dodvorimo građanima pa da kažemo – evo, sve je besplatno, itd. Vi mene pitate – izveštaj, koliko će se legalizovati objekata? Šta ćete vi da legalizujete u jednom gradu u kome je nastao haos, gde poslednjih četiri, pet godina ceo grad je ostao bez posla, gde ni jedna firma ne funkcioniše, sem policije, opštine i možda još poneko preduzeće pri opštini? Da li vi možete da verujete da ne radi ni jedno preduzeće, gospodo? Da li mi verujete da ste vi nekom „Pantomarketu“, iz Crne Gore, u procesu privatizacije prodali 36 preduzeća, od toga pet u Čačku, kod mene? Taj čovek je svih 36 odličnih preduzeća uveo u stečaj, zadužio, dao pod hipoteke, oprao pare, prebacio u Crnu Goru i sad vam maše i kupa se na moru. Da li osećate odgovornost prema tome? Ne osećate, naravno. Ne znam čiji je kadar bio Aca Vlahović, pa svi ostali, da ih ne nabrajam koji su to odradili.Gde nađoste čoveka koji je uništio pet, šest? Što niste rekli – stani čoveče, da li si normalan? Pa ste našli neke Bugare koji su došli ovde, uništili i napravili haos u jednoj fabrici hartije, prodao sve na kilo o otišao i nestao. Nigde na nema. Nema adresu, nigde ne možete da ga nađete. Naš seljak kad proda kravu pita – gde živiš, gde ti je kuća, možda nekad navratim da je vidim itd. Vi prodate čoveku fabriku sa 2000 radnika i nemate njegovu adresu. Čovek nepostojeći. Gde god ga tražite nema ga. Pazite jednu stvar, i krava ima pasoš. Kako je moguće da je čovek došao u Srbiju i da nema nijedan papir? Da vam više ne nabrajam, ali to su radili neki ljudi. Sada se to uvodi u red i pokušaćemo sa ovim zakonom da uradimo koliko je moguće. Koliko će se građana legalizovati? Svi bi se oni legalizovali da imaju pare. Nemaju para da se upišu, nemaju za onu osnovnu taksu. Danas je za mnoge građane u Srbiji sto evra veliko. Svaki dan razgovaram, primam te ljude i pričam sa njima. Nema. Ostavljeni smo u jednom teškom trenutku. Nemojte da mislite da je u budžetu nešto ostalo. Gospodo ovo sad prvi put govorim u Parlamentu. Otišao sam iz one Vlade pa je došla vaša Vlada. Ostalo tada na stanju naplaćeno milijardu i šesto miliona od „Mobtela“, 350 miliona evra od „Robnih kuća Beograd“. Prodat je „Vip“ treći operater, 300 miliona evra. To je ostalo u kasi. Danas tamo nema dinara. Vidite koliko se bori, zaustavljaju se investicije da bi preživeli. Narod je ostao bez posla, ljudi ne primaju platu. Zato ponavljam da ćemo se truditi da se legalizuje što više, ali go se ne svlači. Da li ćemo rušiti objekte? Shvatite, odlazili smo mi da rušimo objekte, da gledamo. Razumem neke bahate koji su namerno pravili, ali kad pogledate objekat koji je čovek napravio ili izbeglica, ili neko ko je došao ovde i vidite punu kuću dečice tamo, nemaju dinara, nema niko posao, još da im srušimo to malo kuće što imaju, nisam imao snage da to uradim. Vi ako imate uradite. Dali smo im neku šansu, neku mogućnost. Znam da ste doneli rešenje da se sruši 300 nekih kuća. To je tačno. Kada sam otišao i pogledao ko tu živi, kako živi i koja je to nesreća, kada sam otišao da vidim romska naselja što su dobijena, pa kako da im srušite. Znate koliko tamo dece ima? Hajde sad vi dođite pa im porušite. Ponavljam, ovde je jedan narodni poslanik dobro govorio, ne sme da se zakopa ašov, onda inspekcija treba da reaguje. Ne dozvoliti da napravi da se useli i onda kazati rušimo. E, onda je kasno. Tu je jedan narodni poslanik dobro govorio na tu temu. Bilo je političkih prepucavanja, svi smo mi ovde došli da nešto uradimo, ako može i svi mi kad odemo ostaće iza nas neki rezultati. Neko će ostaviti manje, neko više. Kažete da ne dolaze investitori. Nije tačno. Ministar finansija stopira da se mnogo ne počne graditi, da se ne uzimaju kreditne linije. Koči da se ne bi mnogo zadužili, a toliko ljudi želi da uloži u Srbiju. Toliko želi i koncesiono da radi i videćete vi koliko će tu biti posla. Treba preživeti ovo teško vreme, da se ovo sve ispegla, stavi na noge i onda sa jedne zdrave osnove pokrenuti se. Mnogo smo zaglibili u blato, gospodo. Nemoj da se neko sada ovde predstavlja – niko nije odgovoran i odgovorna je ova vlada. Ova vlada čini izuzetne napore da to pokrene. Ovaj narod je dao poverenje određenim političkim strukturama zato što je video da je kraj, nema više svetla u tunelu pa je rekao – pomagajte i zato je dao poverenje. Ali, zato mora i da se opravda to poverenje i to stoji. Prethodnici koji ste dobijali mnogo glasova pa niste ukazali poverenje, sada ste videli kako ste prošli. Obećanja lažna niko ne prima. Svi traže rezultat. Želim da vam se zahvalim na saradnji. Želim da ovaj zakon primenimo što je moguće bolje. U danu za glasanje glasajte po svojoj savesti. Vi ste narodni poslanici i vama niko ne može da naloži da nešto glasate ili ne glasate. Vi predstavljate određene sredine i narod. Bilo kakav zakon je bolji od bezakonja u ovoj oblasti koje smo do sada imali. Imate od danas i Zakon o planiranju i izgradnji koji je odavno u javnoj raspravi i koji će ovde sigurno u narednom mesecu biti u parlamentu. Verujte, čućete sigurno ovih dana, ko god je hteo da se uključi i da sugestije radio je na tome. Meni je drago da su se uključile izuzetno mnogo institucija i našli smo neko zajedničko rešenje na kraju i sve smo ispoštovali. Kada je juče okačen na sajt, danas u razgovoru sa ministrom privrede, koji je isto učestvovao i dao mišljenje i sugestiju o Zakonu o izgradnji, razmišljao je i rekao mi je da želi da se jedan član promeni. Sadašnji ministar. Prihvatio sam i rekao da je dobar predlog i da ćemo promeniti. Svi su imali šansu da učestvuju, i Privredna komora i mnoge institucije spolja i iz zemlje. Uključili smo i Kancelariju za brze odgovore koja će mnogo raditi na sprovođenju svega ovoga. Drago mi je da ona zaživi što pre i da zajednički ovo odradimo. Prema tome, namera je dobra. Vaše diskusije su dobre. Razumem i opoziciju. Opozicija uvek kritikuje. Taman posla da vi sada pohvalite zakon. I mi smo kritikovali vaše zakone. Pošteno. Kritikovao sam vaš prethodni zakon. Svi imaju svoj posao u parlamentu i svi rade svoj posao. Pozdravljam vas sve i zahvaljujem vam se na saradnji i nadam se da ćete u danu za glasanje podržati ovaj zakon većinski.
Pošto smo kod rasprave u pojedinostima trebalo bi da dam pravo na repliku gospodinu Seniću. Htela sam da vam objasnim. Rasprava u načelu je različita od rasprave u pojedinostima. Dakle, još uvek smo kod rasprave o poslednjem amandmanu. Gospodin Senić je prethodno govorio. Ministar se javio za reč i gospodin Senić u ovom slučaju ima pravo na repliku.
Hvala gospođo predsedavajuća. Želim da odgovorim na ovaj pun kofer demagogije ministra Ilića, ali je evidentno da imam samo dva minuta i da neću moći da odgovorim na sve što smo ovde čuli. Gospodine ministre, ja sam protiv rušenja objekata ali vi niste. Ako jeste protiv rušenja objekata usvojite amandman SPS i dajte da se prijave za legalizaciju svi koji su gradili objekte i posle 2009. godine. Odbijanjem tog amandmana nalažete rušenje svih objekata koji su izgrađeni posle 2009. godine. Što se tiče privatizacije tog „Panta marketa“ itd, ko je bio ministar za kapitalne investicije u Vladi koja je izvršila najveći broj privatizacija u Srbiji? Na kraju, moram da vam kažem i u vezi Bora. Investiciju od 300 miliona evra nije odobrila prethodna Vlada. Prethodna Vlada je odobrila investiciju od 135 miliona evra, a pitam vas – kako mogu naknadni radovi da budu 132 miliona evra, koliko ste vi odobrili u januaru ove godine u odnosu na osnovni iznos investicija od 135 miliona evra koju je odobrila prethodna Vlada? Da li je tu 500 evra kubik betona? Žao mi je što mi niste odgovorili ni na jedno pitanje koje je usko stručno vezano za ovaj zakon o legalizaciji objekata. Nadam se, pošto ste toliko pričali o Zakonu o planiranju i izgradnji, daćete ga bar pročitati pre nego što dođete ovde i da ćete moći sa nama da diskutujete o tom zakonu, a ne o tome šta je neko nekada radio i ko je šta privatizovao itd. Hvala.
Da li još neko želi reč u vezi sa amandmanom na član 40? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Sa radom nastavljamo u utorak, 29. oktobra 2013. godine u 10,00 sati.