14. Vládní návrh zákona o státních dluhopisových programech na úhradu části schodku státního rozpočtu za rok 2013, části rozpočtovaného schodku státního rozpočtu na rok 2014 a některých dluhů státu splatných v letech 2015 a 2016 /sněmovní tisk 329/ - prvé čtení Obecná rozprava byla přerušena ihned po svém otevření v pátek 24. 10. Budeme tedy pokračovat v obecné rozpravě. Z pověření vlády vzhledem k jednání pana ministra financí a jeho omluvě pana ministra financí zastoupí pan ministr životního prostředí. Také prosím, aby u stolku zpravodajů místo zaujal pan poslanec Václav Votava. Ptám se, kdo se hlásí do obecné rozpravy. Přestože jde o velké miliardy, nikdo se do obecné rozpravy zjevně nehlásí. Pan ministr životního prostředí - prosím, pane ministře.
Děkuji, pane předsedající. Ačkoliv pan kolega Kalousek právě odešel komunikovat s Ministerstvem zahraničí, a tudíž neuslyší tuto reakci, která měla být původně reakce pana ministra financí k jeho připomínkám, tak přesto budu věřit, že se to k jeho uchu dostane později. Takže v pátek 24. října pan poslanec Kalousek vystoupil s tím, že navržený zákon slučuje do jednoho státního dluhopisového programu vydání dluhopisů na úhradu schodku státního rozpočtu dvou let, roku 2013 a roku 2014, a podle názoru pana kolegy Kalouska to bylo - cituji - "mimořádně nefér". Navrhl kvůli tomu jednání o návrhu zákona přerušit a to se také stalo. Není žádný důvod pro to, proč by takové sloučení nebylo možné. Peněžní prostředky utržené z prodeje státních dluhopisů tvoří jeden celek a nedělí se podle toho, co se jimi má uhradit. Ostatně schodek státního rozpočtu za rok 2013 je již dávno uhrazen penězi utrženými z prodeje dříve vydaných státních dluhopisů a částka podle § 1 odst. 1 písm. a) navrženého zákona je má jen nahradit. Ke spojení dluhopisových programů na schodky let 2013 a 2014 došlo tak, že zákon týkající se schodku roku 2013 byl již ve Sněmovně, ale ta byla následně rozpuštěna, a musel se tedy dělat od začátku, a to v době, kdy byl již naplánován schodek roku 2014. Zpracovávat a schvalovat vedle sebe dva zákony o vydání státních dluhopisů by bylo absurdní. Navržený zákon přitom ukládá vydat státní dluhopisy nejen na schodky roku 2013 a 2014, ale i splátky jistin státního dluhu v letech 2015 a 2016. Ke slučování státních dluhopisových programů ještě poznamenávám, že k nim došlo i v zákoně číslo 295/2013 Sb., který stanovil vydání dluhopisů na úroveň částky, o niž skutečný schodek roku 2011 převýšil schodek rozpočtovaný, a na úhradu jistin splatných v roce 2013. Návrh tohoto zákona předložil vládě tehdejší ministr financí, dnešní poslanec pan Kalousek. Spojení státních dluhopisových programů v navrženém zákoně umožňuje racionálnější způsob projednání a ani v nejmenším neomezuje Poslaneckou sněmovnu v jejím rozhodování. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji panu ministrovi Richardu Brabcovi. Ptám se, kdo další se hlásí do obecné rozpravy. Pan poslanec Kučera. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Já bych tady chtěl zareagovat na slova pana ministra, kterého mrzí, že pan poslanec Kalousek si nevyslechl jím čtený projev. Mě více mrzí, že si na nás neudělal čas ministr financí pan Babiš, aby nám to sdělil sám, a přednáší nám to zde ústy pana ministra životního prostředí. To je vidět, jakým způsobem pan ministr Babiš přistupuje k této Sněmovně. Děkuji.
Děkuji panu poslanci. Upozorňuji, že pan ministr Babiš je omluven z důvodu jednání, tu omluvu jsem četl. Prosím, pan poslanec Kalousek. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já prosím o pochopení pana ministra Brabce, plnil jsem teď ty povinnosti, o kterých jsem mluvil. Na druhou stranu, před patnácti lety jsem takovýchto projevů psával hodně, takže aniž jsem ho vyslechl, tak vím, co je tam napsáno. Psal jsem podobné. Není vinou pana ministra Babiše, že to nemohl přednést sám. Přerušili jsme to proto, aby tady mohl být. Nicméně naléhavé události dnešního rána mu prostě zabránily v tom, aby tady byl, a teď má zahraniční návštěvu. Takže teď v tomto okamžiku jsem první, kdo chápe, že to nemůže přednést. Dovolte, abych jenom řekl stručný názor poslaneckého klubu na tento návrh. Já ho technicky chápu, jako ministr bych si ho přál také. Z hlediska volné úvahy emitenta poskytuje veškerý komfort pro to, kdo má rozhodnout v daný okamžik, ve správný čas, což je samozřejmě ideální pro emitenta a vůbec to nemusí znamenat, že je to škodlivé pro Českou republiku. Z hlediska politického rozhodování to poskytuje určitý diskomfort. Někteří z nás hlasovali pro rozpočet roku 2013 a logicky jsou odpovědni za to, aby hlasovali i pro dluhopisový program, který kryje tento deficit. Někteří z nás pokládají deficity roku 2014 a 2015 za nesmyslné, a nevidíme tedy z hlediska politického rozhodování žádný důvod pro to, abychom podpořili i dluhopisový program na pokrytí těchto deficitů. Takže technicky je to dobře. Kdybych byl emitent, tak to chci také takto. Pro politické rozhodování je to v zásadě nerozhodovatelné, takže prosím o pochopení, že poslanecký klub TOP 09 se zdrží hlasování.
Děkuji pane předsedovi Kalouskovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Hájek. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane předsedající, dámy, pánové, já bych chtěl poděkovat panu Kalouskovi za jeho slova, to je za prvé. Za druhé bych chtěl připomenout panu Kučerovi, že je to nefér. Je to nefér, že využívá jakékoli příležitosti si plivnout na pana vicepremiéra. Ráno, když byla diskuse nad prohlasováním tady bodu o projednávání návštěvy pana Filipa, tak pan poslanec Kalousek sdělil, že očekává, že to bude trvat dvacet třicet minut. Sami jsme byli svědky, jak dlouho to trvalo. Takže kdyby byl dodržen ten původní záměr pana kolegy Kalouska, že to zvládneme za dvacet třicet minut, tak by tady pan vicepremiér byl. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Hájkovi. Nyní s přednostním právem pan předseda Stanjura. Prosím, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Skutečně jenom pár krátkých poznámek. Když se podíváme, kolegyně a kolegové, do důvodové zprávy, tak se tam dočteme, že od roku 1999 pravidelně český rozpočet končí v deficitu, a to je důvod, proč se vydávají dluhopisy. Zejména vydáváním dluhopisů se financují dluhy. V zásadě si musíme uvědomit, že dneska je to de facto technické hlasování, že o vydávání dluhopisů v zásadě rozhodujeme v okamžiku, kdy zvedáme ruku pro rozpočet, protože z ničeho jiného než z půjček se to financovat nedá. Ale je hrozné, že si půjčujeme i na ty úroky. Česká republika nesplatila jednu korunu ze svého státního dluhu. A když říkám, že Česká republika, a je to de facto od 1. ledna 1993, tak to samozřejmě není útok na tuto vládu, ale konstatuji chování všech vlád a všech parlamentů. Přibližně je 65 mld. ročně na úroky a ty si zase půjčujeme. My vlastně připravujeme rozpočet na rok 2015, protože de facto, pokud rozpočet bude schválen, jak je předložen, a de facto bude, protože za sebou máme prvé čtení a základní parametry máme, což znamená, že jsme už rozhodli o tom, že někdy za deset až dvanáct měsíců se budou vydávat další dluhopisy za 100 mld. My to budeme neustále opakovat. V období ekonomického růstu bychom se měli snažit schodky mít co nejnižší, abychom si na placení úroků mohli půjčovat o něco méně. Taková debata, že v roce 2016 bude stejný stav půjčených peněz přes dluhopisy jako v roce 2014, je taková účetní debata, nicméně kdyby byly schodky v rozpočtu nižší, než plánuje vláda, tak číslo bude taky na konci příštího či přespříštího roku nižší. A sami si řekněme, jak by dopadla domácnost, obec či město nebo firma, kdyby nikdy nesplácela ani korunu ze svého dluhu a na úroky si ještě půjčovala. Já si myslím, že to je na debatu celé politické scény, abychom trend pokud možno obrátili. Teď nevolám po tom, abychom začali splácet dluh, to je naprosto nereálné, ale abychom pokud možno každý rok generovali menší a menší dluh. My se ze stejných důvodů jako klub TOP 09, protože kdyby se hlasovalo v roce 2013, tak bychom logicky museli hlasovat pro, protože jsem patřil k těm poslancům, a nepamatuji si to z hlavy, ale já osobně jsem hlasoval pro státní rozpočet na rok 2013, takže bych samozřejmě hlasoval pro dluhopisy, které vykrývají schodek, pro který jsem hlasoval, bohužel je to dohromady, takže i my se zdržíme hlasování. Stejně tak jsme vystupovali i u novely zákona o státním rozpočtu na rok 2014, protože to je naprosto logické. Současně říkám, že rozhodnutí de facto padlo při schvalování rozpočtu, nicméně vládní koalice rozpočet na rok 2014 schválila, přestože ho chystala jiná, Rusnokova vláda, bezesporu má dost hlasů na to, aby to nakonec ve třetím čtení prohlasovala, k tomu se teprve dostaneme, a to znamená, že nenavrhujeme ani vrácení ani zamítnutí, protože to nemá žádný smysl. Česká republika si ty peníze půjčit musí, jinak by nebyla schopna vykrýt deficit předchozích rozpočtů, to znamená za roky 2013 a 2014. Děkuji.
Děkuji panu předsedovi Stanjurovi. Nyní pan zpravodaj Votava. Prosím, pane zpravodaji.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, jenom malé připomenutí. Pan kolega Kalousek se přihlásil k rozpočtu 2013, to si myslím, že je v pořádku. Měl by se přihlásit trochu i k rozpočtu 2014, protože na tom jste v podstatě začali pracovat vy a z velké části to byl váš rozpočet, možná s nějakou menší úpravou od Fischera. I to byl svým způsobem váš rozpočet. Vy kritizujete rozpočet 2015, kritizujete 100 mld. deficitu, ale přitom jste sami v rozpočtovém výhledu v roce 2013 navrhovali 120 mld. Takže je třeba také trošku soudnosti.
Děkuji. Pan předseda Kalousek. Prosím, pane předsedo.
Ach jo. Já myslel, že si to pro tentokrát ušetříme. Neušetříme. Takže musím panu předsedovi Votavovi odpovědět. Ano, hlásím se k rozpočtu roku 2013. Zdůrazňuji, že v tomto roce také strukturální deficit skončil na čísle 0,3, zatímco my jsme ho přebírali na čísle 5 a vy si schvalujete rozpočet na čísle 1,8. 1 % je zhruba 40 mld., abychom se tedy bavili o tom, kdo deficity snižuje a kdo deficity zvyšuje. To za prvé. Za druhé. K rozpočtu na rok 2014 se už přihlásit nemohu, protože, pravda, Rusnokova vláda střednědobý výhled naší vlády dokázala zkazit - všimněte si, že nereflektuji terminologii pana prezidenta - mnohem méně, než vy jste dokázali zkazit rok 2015, ale pořád už ho dokázala zkazit. A nebavme se o deficitu, protože do toho vnikají cyklické vlivy. Bavme se o výdajích. Vy jste schválili Rusnokově vládě o 24 mld. víc, než předpokládala fiskální politika naší vlády. To znamená, za 24 mld. výdajů navíc, které pokládám za zbytečné a které naší ekonomice nic nepřinesly, skutečně odpovědnost nést nechceme. A rok 2015 je o tom samém. Můžeme si povídat, kde vzniká výhled deficitu, jestli v tom, že se ekonomika vyvíjí lépe, což je fajn, jestli v tom, že oproti výhledu jste zvýšili daně, což není fajn, ale to se odehrává jenom na příjmové straně. Bavme se o výdajové. Na rok 2015 si chcete schválit o 36 mld. víc státních výdajů, než jsme navrhovali my, a za to také odpovědnost nést nechceme. A znovu opakuji: slovo šetření chápeme ve slově výdaje. Jestliže v roce 2014 utrácíte o 24 mld. víc, než by bylo rozumné, a v roce 2015 utrácíte o 36 mld. víc, než by to bylo rozumné, tak je to navíc o 60 mld., které jdou na vrub deficitu a dluhu. Dobře, je to vaše politika. Ale nechtějte po nás, abychom za to nesli odpovědnost.
Děkuji panu poslanci Kalouskovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Laudát, po něm pan poslanec Stanjura. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Já bych byl velice nerad, aby už tady toto dále znělo. Já se necítím jakkoliv zodpovědný za to, jaký rozpočet, byť převzatý od Rusnokovy vlády, jste si schválili. My jsme tady dávali celou řadu pozměňovacích návrhů poměrně ve velkých částkách a hlavně významných, přesun do investic, podpory vědy, vzdělání. Téměř všechno jste zabili. Tak proč my bychom měli za tento rozpočet plýtvavý, nezodpovědný nést zodpovědnost? A to, co děláte pro příští rok, je ještě horší. Vy Českou republiku ohrožujete, protože ji nepřipravujete na případnou krizi, na případnou recesi, která může přijít kdykoliv a velice rychle. Pan Babiš všude křičí, jak se dluh nezvýší. Kdybychom, nedej bože, spadli do recese, tak HDP sletí, a pak vám to ze dne na den nebo během měsíce vyskočí na míru zadlužení výrazně větší. Podstatný není průběžný poměr. Pro mě je podstatná absolutní hodnota, na co se chystáte, jak schválíte rozpočet. Pustili jste ho prvním čtením a to je vrcholně nezodpovědný a riskantní rozpočet. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Laudátovi. S další faktickou poznámkou pan poslanec Stanjura. Prosím, pane poslanče.
Možná je to zbytečné, ale požádal bych předsedu rozpočtového výboru, vaším prostřednictvím, aby se pořád neodvolával na materiál z roku 2012, výhledy na roky 2014 a 2015. My jsme také při přípravě vycházeli z prognóz i nezávislých institucí, jak vláda vycházela z prognóz makroekonomických veličin nejenom Ministerstva financí, ale České národní banky a dalších institucí. Je to v každém materiálu u státního rozpočtu. A pokud s tím chcete pořád operovat, jako že už jsem to slyšel asi třicetkrát, myslím, že pokaždé, když řekneme, že vláda má velké výdaje, tak debatujete o tom, co bylo v rozpočtovém výhledu. Rozpočet na rok 2014 nám prostě k odpovědnosti připsat nemůžete. My jsme proti němu vystupovali, my jsme proti němu hlasovali, vy se k tomu přihlaste, vy jste pro něj hlasovali. Ale já už jsem žádal dopoledne. [[(15.20 hodin)]] Vy do šetření počítáte i zvyšující se příjmy. No to je absurdní. To je absolutně absurdní, abyste říkali: my šetříme tím, že daňoví poplatníci zaplatí více daní. A zase tím argumentujete pořád a pořád a pořád dokola. Zkuste vyargumentovat, proč máte o 36 mld. větší výdaje proti tak špatnému rozpočtovému výhledu, který připravila ještě naše vláda. O tom raději mlčíte, protože ty argumenty se těžko najdou v okamžiku ekonomického růstu, kdy nepochybně rostou příjmy státního rozpočtu. Stačí si přečíst v pondělí publikované výsledky, které publikuje Ministerstvo financí za prvních deset měsíců. V zásadě se za deset měsíců na dani z přidané hodnoty vybralo o 20 mld. víc než v loňském roce. Z toho zhruba dvě třetiny, nebo 70 % skončilo ve státním rozpočtu a zhruba jedna třetina, resp. 30 % v ostatních veřejných rozpočtech. A tomu zase říkáte, že šetříte, a tudíž bude deficit nižší, než naplánoval Rusnokův kabinet.
Děkuji. S další faktickou poznámkou pan poslanec Urban. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, já nechci vystupovat nějak kriticky, ale myslím, že opakovaně je důležité tady zmínit jednu věc. Není odpovědnost jen těch, kteří připravovali a hlasovali pro příslušný rozpočet. To se tady neustále tak trochu točíme v kruhu. Odpovědnost je za to, jaký byl skutečný výsledek. A já si myslím, že tohle je neustálý mýtus v Poslanecké sněmovně, že my považujeme za nejdůležitější rozpočet, o kterém se tady jedná na podzim, a o těch státních závěrečných účtech, jak to vlastně dopadlo, ten konkrétní rok, tak se vlastně příliš nebavíme. To tady proklouzne, aniž by k tomu byla nějaká debata. Myslím si, že v domácnosti nebo ve firmě je důležitý nejenom finanční plán, ale také výsledek. A tedy to, kdo je odpovědný za přípravu rozpočtů a tedy výši těch dluhopisů, musíme doplnit o to, kdo v té době vládne. Teď tady vypadá nadějně ústy ministra financí deficit, o kterém mluvíme na rok 2015. Ministr financí tady řekl na mikrofon, a já tomu věřím, proč ne, že prostě dluh se nezvýší, tak se na ten výsledek samozřejmě podíváme na konci roku 2015. Já doufám, že bude takový, jak tady pan ministr financí prezentoval.
Děkuji panu poslanci Urbanovi. Nyní s přednostním právem pan předseda Kalousek. Prosím, pane předsedo.
Já nemohu jinak než podpořit slova svého předřečníka pana poslance Urbana. Důležitý je výsledek. Proto si znovu dovoluji zdůraznit, že rok 2013, což je poslední hmatatelný výsledek naší vlády, byl deficit ve výši 83 mld., strukturální deficit 0,3. Vy plánujete na příští rok deficit 100 mld. a strukturální deficit 1,8. Je možné vám přát, abyste dopadli lépe. Ale proč plánujete něco výrazně horšího, než jak my jsme dopadli ve svém posledním roce, na to se těžko hledá odpověď. Dovolím si nesouhlasit výjimečně se svým vzácným kolegou poslancem Stanjurou, který se ohrazuje proti tomu, aby konečně tato vláda přestala argumentovat materiálem z roku 2012 a jejím střednědobým výhledem. Naopak si myslím, že je to potřeba, aby tím argumentovala. Neustále. Pan ministr Babiš miluje tento výhled. Tady vždycky vystoupí a říká: My budeme mít deficit 100 mld., zatímco Kalousek tenkrát plánoval 120, takže já těch 20 mld. ušetřím. Ta čísla jsou pravdivá. Ale pokud chce rok 2012 a ten výhled pojmenovat pravdivě - a já se hlásím k tomu, že jsme konzervativně odhlasovali deficit a započetli do toho snížení daně z příjmů fyzických osob, takže nám logicky takhle ten deficit vyšel -, tak prosím, abychom naopak ten materiál z roku 2012 opakovali pořád dokola a říkali: Oproti tomuto výhledu má vláda ministra Babiše o 2 % vyšší HDP. Oproti tomuto výhledu vláda ministra Babiše zvýšila daně z příjmů fyzických osob o 16 mld. a to všechno jí nestačilo k tomu, aby měla deficit alespoň na úrovni roku 2013, ale to všechno používá k tomu, aby to promítla do výdajů, které jsou oproti tomuto výhledu o 36 mld. vyšší. Takhle je to fér. Ministr Babiš má pravdu, že my jsme v roce 2012 prognózovali deficit o 20 mld. vyšší než je on. Ale jaké se do toho promítly vlivy? Promítl se do toho vyšší růst ekonomiky, než jsme si dovolili predikovat. Promítlo se do toho zvýšení daní, které ministr Babiš prosadil. A promítlo se do toho zvýšení výdajů o 36 mld., které jsme predikovali. A takhle je ten výhled pojmenován se vším všudy. Je dobře, že se na něj vláda odvolává.
Děkuji panu předsedovi Kalouskovi. Nyní tu mám tři faktické poznámky. Nejprve pan poslanec Karel Fiedler, po něm pan poslanec Laudát, po něm pan poslanec Stanjura. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dobré odpoledne, dámy a pánové. My tady pořád sledujeme nějaké přehazování si horkého bramboru mezi bývalou vládní koalicí a současnou vládní koalicí. Myslím, že my z našeho poslaneckého klubu Úsvit už jsme řekli k návrhu rozpočtu a tomu, co se tady dělá v rozpočtové ekonomice, svoje, řekli jsme svoje výhrady. Ale to neznamená, že nevidíme ani to, co se tady odehrávalo v minulosti. Ať se na mě nezlobí ti kolegové, kteří se tady u mikrofonu střídali doposud. Já už jsem to tady u mikrofonu také říkal. Pořád nemohu zaznamenat žádný rozdíl v té historii a já tu historii nevidím jen od roku 2012 nebo 2013. Já ji vidím trošku dále, tu historii, do těch let mnohem dřívějších, kdy se neměnilo to, co se tady dělo. Že nám pořád rostly deficity státního rozpočtu, že se pořád kumulovaly, že se pořád vydávaly dluhopisy na to, aby se zaplatily dluhy minulé. A já pořád zatím - a myslím si, že nejsem sám, že to tak vidí i mnoho občanů - nevidím rozdíl v tom, jestli tady byly v minulosti vlády pravicové, nebo levicové. Že ten trend byl bohužel, a to ať se na mě kolegové zprava nezlobí, byl pořád stejný. A souhlasím s vámi v tom, že ta změna nenastala. Ale já jsem neviděl snahu o zlomení této tendence ani v minulosti. Takže jsme v pozici, kdy se nás to jaksi netýká, protože jsme v té koalici nebyli a v té koalici nejsme, a jen tak s údivem sledujeme přehazování horkého bramboru a vzájemného se obviňování, protože si myslím, že každá z těch stran má bohužel máslo na hlavě, a ta změna stále bohužel nepřichází. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Fiedlerovi. Dalším přihlášeným je pan poslanec Stanjura. Prosím, pane poslanče.
Omlouvám se svému kolegovi panu poslanci Kalouskovi. On to správně nepochopil, tím pádem je chyba na mé straně, že jsem to špatně vysvětlil. Já jsem chtěl požádat pana předsedu rozpočtového výboru, aby když tak používal ta čísla v kontextu, a ne jenom jedno číslo, a ptal jsem se, proč nemluví o celkové výši výdajů. Nicméně k mému předřečníkovi. Prostě to není pravda. Když si vezmu deficity za roky 2011, 2012, 2013, tak to bylo 105, 101 a 83 miliard. Ten trend je naprosto jasný. A současně buď byla stagnace, nebo mírná recese. To znamená, daňové příjmy buď stagnovaly, nebo klesaly. Takže není pravda, že to bylo [[nesrozumitelné]]. Ten trend byl jasný, ten trend otočila až Rusnokova vláda s podporou současných vládních poslanců, kteří pro ten rozpočet hlasovali. Takže není reálné chtít z roku na rok nulu. To my taky vládě nevyčítáme. My jsme řekli, že si myslíme, že sto je moc, a nenavrhovali jsme, že má být nula. Mluvili jsme o nějakých 70, možná 65 nebo 60 miliardách. Jsme přece realisté. Ale souhlasím s panem poslancem Urbanem. A bych byl rád, kdyby se větší pozornost věnovala závěrečnému účtu. Pamatuju si z debaty minulé, byla hrozná kritika z rok 2013, že se 12 mld. nevyčerpalo ze SFDI. Což je samozřejmě špatná zpráva. Nijak se z toho neraduju. Bohužel, budeme to v zásadě vědět za dva měsíce, obávám se, že letos to bude ještě horší. [[(15.30 hodin)]] Proto říkám, že není tak úplně důležité zrovna u Státního fondu dopravní infrastruktury, kolik tam schválíme. Tam je extra důležité, abychom se podívali, kolik jsme vyčerpali. A obecně platí zejména u investic, zda ty investice byly efektivní. To je jako ta debata o evropských fondech: Hlavně tam nic nenechat. Ale pak máme problém třeba s vědeckými centry, tam jsme peníze čerpali, ale to samozřejmě generuje provozní náklady v příštích letech a to do té debaty prostě musíme zapojit. Nemůžeme vidět jenom to prvotní, že jsme vyčerpali, a mnohdy si tím generujeme náklady potřebné v příštích letech i s rizikem vrácení peněz včetně nějakého penále.
Děkuji panu poslanci Stanjurovi. Ptám se, kdo další se hlásí do obecné rozpravy. Pan poslanec Karel Fiedler s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče.
Ještě jednou dobré odpoledne. Krátce zareaguji na to, co říkal kolega pan předseda Stanjura. Jenom navážu, nebudu s ním vést tady prostřednictvím mikrofonu debatu. Už když jsme projednávali v průběhu tohoto týdne v minulých dnech věci ohledně rozpočtu, učinil jsem dotaz, jak to bude s nevyčerpanými prostředky ze Státního fondu dopravní infrastruktury. To tady bylo zmíněno. Bylo vysvětlováno, že budou možné další investice, o kterých se tolik mluví. Pořád jsme nedostali odpověď na to, jak to bude s nevyčerpanými prostředky ze Státního fondu dopravní infrastruktury. Čili tady navazuji na kolegu Stanjuru. A je to věc, která souvisí s dluhopisy, protože tady to jsou miliardy, které nám lítají ve státním rozpočtu, jak tady kolega ukazuje na to, jaké je téma tohoto bodu. Tématem jsou finance. Jsou to naše dluhy a tyto peníze. Zatím nemáme odpověď na to, jak budou použity. Jestli nebudou použity třeba na to, aby se snížil náš státní dluh, anebo jestli tedy budou použity do investic na dopravní infrastrukturu. Tuto odpověď jsme dosud ze strany Ministerstva financí nebo vlády neobdrželi. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Fiedlerovi. Ptám se, kdo další se hlásí do obecné rozpravy. Jestliže nikdo takový není, končím obecnou rozpravu. Ptám se na závěrečná slova. Pan navrhovatel? Pan zpravodaj? Není zájem. Budeme se tedy zabývat návrhem na přikázání výborům k projednání. Organizační výbor navrhl přikázat předložený návrh k projednání rozpočtovému výboru. Ptám se, jestli má někdo nějaký jiný návrh. Není tomu tak. Přistoupíme tedy k hlasování. Přivolám naše kolegy z předsálí a všechny vás odhlásím na žádost pana předsedy. Prosím, abyste se přihlásili svými hlasovacími kartami. Zahajuji hlasování o přikázání tohoto návrhu rozpočtovému výboru. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování 157, přihlášeno je 122 poslankyň a poslanců, pro 107, proti žádný. Konstatuji, že tento návrh byl přikázán k projednání rozpočtovému výboru. Děkuji panu zpravodaji i panu ministrovi. O slovo se hlásí předseda poslaneckého klubu sociální demokracie. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, kolegyně a kolegové, vzhledem k tomu, že se blíží konec této schůze, v pátek ji budeme muset zřejmě ukončit, dnes máme za sebou v půl čtvrté odpoledne dva body, tak si dovoluji navrhnout, abychom dnes jednali a meritorně i procedurálně hlasovali o všech návrzích i po 19. a 21. hodině.
To je procedurální návrh, o kterém dám hlasovat bez rozpravy. Zahajuji hlasování, abychom dnes jednali i po 19. a 21. hodině. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 158, přihlášeno 123 poslankyň a poslanců, pro 64, proti 22. Návrh byl přijat. Je tady návrh na kontrolu hlasování. A než proběhne kontrola hlasování, mám tady dvě omluvenky. Nejprve se ze zítřejšího jednání omlouvá pan Josef Zahradník z pracovních důvodů a také poslanec Stanislav Mackovík se omlouvá zítra do ukončení schůze z pracovních důvodů. Hlásí se paní poslankyně Miroslava Němcová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, po kontrole hlasování chci uvést, že na sjetině je uvedeno ano, a hlasovala jsem ne. Prosím proto o opakování hlasování. Děkuji.
Paní poslankyně tedy vznáší námitku a já dám hlasovat o této námitce. Kdo je pro přijetí námitky, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 159, přihlášeno je 127 poslankyň a poslanců, pro 115, proti 3. Návrh byl přijat. Budeme tedy opakovat hlasování o procedurálním návrhu pana předsedy Sklenáka o tom, abychom dnes jednali a hlasovali i po 19. a 21. hodině. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 160, přihlášeno 124 poslankyň a poslanců, pro 62, proti 32. Návrh nebyl přijat.
Já jsem hlasoval pro, ale nenaběhlo mi zařízení, nefungovalo. Zpochybňuji hlasování.
Je tady jedno nefunkční hlasovací zařízení. Ptám se pana poslance, jestli podává námitku a zpochybňuje hlasování.
Zpochybňuji hlasování.
Pan poslanec Zlatuška podává námitku. [[Hlas z pléna: Na hlasování přišel pozdě.]] Tak pan předseda Kalousek. Prosím, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Pane poslanče Zlatuško, já vás prosím, abyste to zvážil. Tady je dlouhodobá benevolence vůči tomu, že se někdo splete, a pak tvrdí, že mačkal to a na sjetině bylo zase ono. To se stane každému. Ale nikdo nikdy nezpochybnil hlasování jenom proto, že přišel pozdě. V téhle místnosti jsou kamery. Je to na vašem svědomí. Prosím, zvažte to.
Pan poslanec Zlatuška. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane předsedající, byl bych rád, abyste řekl panu předsedovi Kalouskovi, aby mě oslovoval vaším prostřednictvím. To je první věc. A druhá věc: mám svědka, že jsem přišel včas a že opravdu to zařízení nefungovalo.
Chápu to dobře, že trváte na své námitce? [[Ano.]] O té námitce musím dát hlasovat. To je procedurální návrh. Zahajuji hlasování o námitce pana poslance Zlatušky. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 161, přihlášeno je 128 poslankyň a poslanců, pro 78, proti 16. Námitka byla přijata. [[(15.40 hodin)]] Budeme tedy opakovaně hlasovat o návrhu pana poslance Sklenáka na to, abychom dnes jednali a hlasovali i po 19. či 21. hodině. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 162, přihlášeno je 129 poslankyň a poslanců, pro 68, proti 44. Návrh byl přijat. Pan poslanec Stanjura s přednostním právem. Prosím, pane poslanče.
Říkám to nerad, ale pan předseda Sklenák vystavuje své kolegyně a kolegy omylu. [[Sál se ztišil.]] Všechna tři hlasování byla úplně zbytečná. On moc dobře ví, že dneska po 19. hodině nebudeme jednat.
Pan předseda Sklenák se hlásí o slovo. Prosím, pane předsedo.
Poznámce pana kolegy Stanjury ne úplně rozumíme. Teď jsme si odhlasovali, že budeme jednat po 19. hodině. A jestli směřuje k tomu, že použije svůj oblíbený tah, že si v 19 hodin vezme přestávku, tak tomu asi nezabráníme. Ale to je samozřejmě potom na rozhodnutí klubu ODS. Ale to já nemohu vědět, jak se zachová v 19 hodin samozřejmě.
Dál se hlásí o slovo pan předseda Kalousek. Prosím, pane předsedo.
Aby to bylo naprosto fér. Pan kolega Sklenák to včera na schůzce předsedů poslaneckých klubů od nás slyšel. Od všech předsedů opozičních klubů. Takže to nemůže být žádné překvapení. Včera tuto informaci dostal, tedy dobře ví, že dnes po 19. hodině jednat nebudeme, čímž není vyloučeno, že budeme jednat zítra po druhé hodině ranní. Tomu zabránit nemůžeme. Ale dneska po devatenácté se jednat nebude.
Tak. Prosím, pan předseda Sklenák s přednostním právem. Prosím, pane předsedo.
Včera večer jsme se bavili o představách, jak bude probíhat dnešní jednací den, to je pravda. Ale vůbec jsme se nebavili o tom, že se k druhému bodu dostaneme o půl čtvrté odpoledne nebo v kolik jsme jej začali projednávat. Takže já samozřejmě svým návrhem také reaguji, a řekl jsem to i v odůvodnění toho svého návrhu, na průběh dnešního jednacího dne.
S faktickou poznámkou pan poslanec Tejc, po něm pan předseda Kalousek. Prosím.
Dámy a pánové, dovolte mi, abych vystoupil také jako jeden z pamětníků minulého volebního období. Pamatuji si, že tehdy kolegové Stanjura a Kalousek byli velmi pracovití. Nutili nás tady hlasovat po půlnoci o církevních restitucích, o všech svých prioritách. Já si myslím, že i tato koalice má právo na to, abychom jednoznačně podpořili takové návrhy, které se týkají regulace exekucí, toho, aby byla zpřísněna odpovědnost právnických osob. Jsem přesvědčen, že není jediný důvod, abychom se vyhýbali práci. Jestliže jsme se zdrželi - a bylo to legitimní právo opozice navrhnout bod, většina Sněmovny vyhověla, bavili jsme se tady celé dopoledne o něčem, co může někdo považovat za podstatné, někdo za méně podstatné, ale musíme ten čas nějak nahradit. A musíme ho nahradit prací třeba i po 19. hodině tak, jak je to navrženo a odhlasováno. Já jsem přesvědčen, že tím nejsou omezována práva opozice. To je jenom o tom, kdo chce a kdo nechce pracovat a hlasovat o zákonech, o kterých tady jednáme už několik měsíců. Děkuji.
S přednostním právem pan předseda Kalousek.
Já nemohu než souhlasit s panem poslancem Tejcem a prosím, abychom nebyli obviňováni z nepracovitosti. To, že jsme se dnes ráno tady věnovali jinému tématu, věru opravdu není naše chyba. Těžko si umím představit, že někdo z nás by Vojtěchu Filipovi něco takového podepsal. Ale když už se to stalo, a já si vážím toho, že Poslanecká sněmovna k tomu zaujala to stanovisko, jaké zaujala, jsme ti poslední, kdo by nechtěli pracovat. Já jsem chtěl jenom upřesnit termíny dnes a zítra. My jsme připraveni pracovat. Ve dvě ráno jsme ready.
S přednostním právem pan předseda Stanjura. Prosím, pane předsedo.
Tak za prvé. Stanovisko čtyř opozičních klubů se dozvěděl pan předseda Sklenák včera dopoledne, ne večer. Nebo včera po 14. hodině. Byla to reakce opozičních klubů na to, že máme v jeden den dvě mimořádné schůze, jednu řádnou, nikdo neví, jaký bude program. Doporučení pana předsedy Sklenáka byla: Budeme jednat a večer si řekneme, co a jak. Takže ne že jsme mu to neřekli večer, my jsme mu tu řekli hned po té pauze, kdy se čtyři předsedové opozičních klubů poradili, vzali jsme si na to třicet minut, byla to reakce na ten chaos, který nás provází každou schůzi. Zeptejte se vlastních poslanců. Oni nám to přiznávají v kuloárech, že ten chaos je. A když už pan kolega Tejc říká, jak jsme tady byli po půlnoci... No já to vím. Jak jsme tady byli šest dnů a šest nocí. A nekrátili jsme právo opozice. Bylo to vaše svobodné rozhodnutí. Vy jste útočili a my jsme se bránili. A pak je úplně legrační, když si útočník stěžuje na to, že se někdo bránil! Já si pamatuji, jak jsme tady běhali celou noc co deset minut hlasovat o přerušení na tři roky, na dva roky, na šest měsíců, na čtyři měsíce, jak vždycky přišel vítězoslavně David Rath a říkal: Noční směna hlásí příchod ve dvě ráno, tak si zahlasujeme. To si všechno pamatuji. Ale ubránili jsme se. Ale bylo to vaše rozhodnutí. Ne rozhodnutí tehdejší vládní koalice. My jsme to poctivě řekli panu předsedovi Sklenákovi. On to vzal na vědomí. My jsme dokonce včera večer doporučili, abychom ty dluhopisy udělali, že je riskantní to mít jako poslední pevně zařazený bod, protože jsme je považovali za důležité. Ukázalo se, že jsme měli pravdu, jsou už projednané v této chvíli. Já jsem jenom kolegyním a kolegům řekl, že nás pan předseda Sklenák vystavuje zbytečnému hlasování, protože čtyři opoziční kluby mu jasně svůj postoj oznámily už včera krátce po zahájení 19. schůze, nebo pokračování 19. schůze, předtím, než začala dvacátá, než začala dvacátá první... Je to pořád dokola. Takže ano, můžeme si hlasovat. Já respektuji většinu. My jsme ale předem řekli, že jestli tento týden budete chtít jednat po devatenácté, že si opoziční kluby budou brát po 19. hodině přestávku. A neříkejte mi, že když jednáme od devíti, tak že ve 23 kvalitně pracujeme po 14 hodinách práce! Tomu přece nevěříte ani vy! Ano, vy to chcete mít za sebou, hlavně ať ta opozice nemluví, honem, honem, honem hlasovat. A tomu říkáte kvalitní práce. A teď nebudu vytahovat jeden zákon za druhým, o kterém už předem říkáte - musíte být pro, ale my vám slibujeme, že ho ihned opravíme. [[Výrazně, hlasitě, s gestikulací.]] A když už chceme tak pracovat, tak projednávejme body opozice, které tady leží od března, od dubna, od května! Mohl bych citovat stanovisko Legislativní rady vlády třeba k našemu návrhu zákona - v zásadě: Není to špatně, připravujeme vlastní, lepší, komplexní návrh - to mi nevadí, to znám - který nejpozději v srpnu předložíme! Ha! A je listopad! A nic! A ještě nebylo první čtení. Protože v srpnu předloží vláda svůj návrh. Napsali jste to chytře. Zřejmě tam není napsané - v srpnu letošního roku. Možná tím budete argumentovat, že jste mysleli srpen 2015 nebo 2016, protože už jsme slyšeli, a to bylo docela komické: My jsme slibovali, že bude líp. Ale nikdy jsme neřekli kdy... Tak to je hodně podobné.
Já bych si dovolil takovou vsuvku a dovolil bych si poprosit předsedy poslaneckých klubů a vést je k rozumu. Protože na řízení jsme tu bohužel sami dva. Pan předseda je v Albánii, paní místopředsedkyně je nemocná, další pan místopředseda je v Rusku a kromě toho plníme ještě protokolární povinnosti - pan předseda jde klást věnce. Nevím, jestli jsem schopen řídit Sněmovnu 48 hodin v kuse. Nevím. [[Smích, rušno v sále.]] Tak. Pokročíme dalším bodem, jímž je... Pardon, pan předseda Stanjura. Prosím, pane předsedo.
Já se omlouvám. Ještě jednu informaci, abyste věděli, jak to dobře vládní koalice plánuje. Dostal jsem pozvánku od ministra bez portfeje, abych nepoužil svůj oblíbený výraz, k závažnému tématu, ústavnímu zákonu. Požádal, aby tam byl předseda klubu a jeden zástupce našeho klubu, který se tomu věnuje. My jsme přislíbili. A kdy má začít ta schůzka o důležitém ústavním zákonu? Dvacet minut po skončení středečního programu! Takže my počítáme, že v 19.20 se zúčastníme jako konstruktivní opozice důležitého jednání. Já bych ten dopis mohl citovat, jak je to důležité a nejdůležitější, zrovna dneska, ve středu dvacet minut po skončení schůze se sejít ve formátu sedm politických stran, sedm předsedů klubů, sedm zástupců! A svolává to váš ministr! Ne opozice. Takže v kolik se sejdeme? Ve 23.20? V 02.20? Nebo já nevím! To bude teda kvalita jednání o ústavním zákonu o celostátním referendu!
Děkuji panu předsedovi Stanjurovi. A pokročíme bodem číslo