Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:00:41]] Зареєструвалися у сесійній залі картками 407 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні народні депутати, сьогодні день народження наших колег: Крука Юрія Борисовича, Сандлера Дмитра Михайловича і Царьова Олега Анатолійовича, давайте привітаємо наших колег, побажаєм міцного здоров’я, успіхів в роботі і житті. [[О п л е с к и]] Шановні колеги, інформація про підсумки роботи пленарної роботи Верховної Ради України за період з 19 по 22 травня 2009 року: відбулося шість пленарних засідань Верховної Ради України, розглянуто 83 питання порядку денного. За результатами розгляду: прийнято 25 законів та 24 постанови, 26 законопроектів прийнято за основу, один законопроект направлено на повторне перше читання до комітету, 8 законопроектів повернуто до комітету для доопрацювання на повторне друге читання, 18 законопроектів та 7 проектів постанов відхилено, за результатами розгляну Президента України подолано вето Президента на один закон, оголошено і направлено до відповідних інстанцій 71 депутатський запит. Шановні народні депутати, відповідно до статті 25 Регламенту у вівторок маємо 30 хвилин для виступів уповноважених представників фракцій з внесенням пропозицій, оголошенням заяв, повідомлень. Прошу здійснити запис на виступи від фракцій. Прошу вивести прізвища народних депутатів на табло. Лілія Григорович, фракція "Наша Україна – Народна Самооборона”. Микола Володимирович Мартиненко, будь ласка. Наступним буде виступати Микола Шершун.
Шановний Голово, шановні народні депутати! Економічна криза залишається головною темою, але дозволю собі перефразувати булгаковського професора Преображенського: криза, насамперед, у головах політиків. У людей, у наших співгромадян, з головою все гаразд, вони сприймають ситуацію адекватно. Так, вона непроста, а тому потрібно побільше працювати, щоб її виправити, щоб легше жилося сім’ї, друзям, державі, і поменше нити, як усе погано, тому що з кризи виведуть дві речі – напружена робота і надія на краще. Соціологи свідчать: рівень занепокоєння українців через кризу знизився. За півріччя вже на четверть менше людей вважає, що ситуація в країні погіршилась. Натомість майже чверть населення оцінює ситуацію, як стабільну, а більше 10 відсотків вважає, що вона покращується. Індекс споживчих настроїв зростає вже три місяці поспіль. А от деяким нашим політикам адекватності явно бракує: вони малюють апокаліптичні картинки сьогодення і майбутнього. Здається, іноді змагаються, хто більше налякає людей, але цифри показують, що українці не бояться цих страшилок. Справді, криза здебільшого у декого в головах. Це коли замість голосування за антикризові закони, блокується парламентська трибуна, а потім ті самі депутати не хочуть попрацювати ще тиждень аби надолужити згаяне. Досить сіяти паніку і вносити напругу в суспільство, на нас чекає напружена робота, на порядку денному Верховної Ради цього тижня більше 100 різноманітних законопроектів. Але акцентувати увагу хотів би на парламентських слуханнях з питань бюджетної політики на 2010 рік. Саме цей рік, вважають аналітики, стане роком виходу України з економічної кризи, але саме по собі це чудо не станеться, і один із головних чинників подолання кризи – раціональне використання бюджетних ресурсів. Воно передбачає програмно-цільовий підхід до їх розподілу. Як голова Комітету з питань паливно-енергетичного комплексу хочу докладніше зупинитися на проблемах енергетики, які потребують відображення у Державному бюджеті 2010 року. Без їх вирішення ми не забезпечимо людей і підприємства енергією і теплом, не відкриємо перспектив для розвитку енергетики. Давно назріло реформування системи компенсації різниці в цінах на енергоносії та житлово-комунальні послуги, що надаються на рахунок цих енергоносіїв. Наступне. Бюджет має підставити плече Національній акціонерній компанії „Нафтогаз України” для гарантованого закачування газу в підземні сховища. Проблемним залишається також фінансування закупівлі вугілля в необхідній кількості для потреб електроенергетики. кількості. А така форма підтримки національної вугільної промисловості набагато ефективніше, ніж прямі бюджетні дотації. А ще проблемнішою є ситуація з державними інвестиціями у зростання видобутку української нафти і газу. Всі зациклилися на транзитах чужих енергоносіїв і рідко згадують про власні. Для будь-якої держави, і Україна не виняток, розвиток власного ядерного паливного циклу є стратегічним завданням, і воно потребує централізованого фінансування. Сподіваюся, що перераховані вище ПЕКу стануть пріоритетними на парламентських слуханнях. Цього тижня парламент має також розглянути проект Закону про промислову безпеку. Зайво казати про його важливість. У країні високий рівень виробничого травматизму, у тому числі і смертельного, це особливо стосується вугільної та газової промисловості, будівництва підприємств енергетики. Верховна Рада має прийняти в цілому проект закону про засади запобігання та протидії корупції, розглянути цілий пакет інших антикорупційних рішень. Давно назріло врегулювання неузгодженостей щодо управління об’єктами держаної власності. Зокрема, необхідно чітко визначити суб’єкти такого управління і уточнити їх повноваження. Ще один важливий законопроект має упорядкувати дозвільну систему для покращення інвестиційного клімату. Не секрет, що наші бюрократи, користуючись недосконалістю дозвільного законодавства, обкладають поборами інвесторів і відлякують їх від України. Все це тільки невелика частка того, що потрібно прийняти у Верховній Раді. Давайте керуватися принципом: менше страшилок, менше політичних гасел, більше реальних справ. Дякую за увагу.
Микола Шершун, фракція „Блоку Литвина”. Наступним буде виступати Дмитро Табачник.
Микола Шершун, „Блок Литвина”. Шановний Голово, шановні колеги і дорогі виборці, якщо сьогодні звернути увагу на те, про що говорять засоби масової інформації, то здається, що в нашій країні, окрім політичних суперечок і питання: хто, з ким і коли об’єднається, і на скільки таке об’єднання буде моральним, інших проблем просто не існує. І це не вина преси, журналісти пишуть те, про що говорять політики. А політики часто займаються політиканством, забувши про те, що обіцяли, ідучи на вибори. А обіцяли багато: достойні заробітні плати, робочі місця, гідні умови життя. Обіцяли врятувати село і відродити національні святині, але, опинившись в керівних кріслах, про обіцяне скоро забули зовсім. Як один з прикладів наведу ситуацію, що склалася на Рівненщині. Мова йде про підтримку малого бізнесу, створення робочих місць. Там питання про видобуток бурштину вже довгі роки не може зрушитися з мертвої точки. Сьогодні за офіційними даними видобувається лише 2 тонни бурштину, хоча проектні потужності дозволяють переробляти до 5 тон сировини в рік. Разом з тим, 20 тон нелегально вивозиться в Польщу, де бурштиновий бізнес працює злагоджено і приносить прибуток як людям, так і державі. Що заважає працювати нам так, як працюють наші сусіди? Недостатнє фінансування? Ні, бо додаткові кошти для вирішення цього питання не потрібні. Просто, усунувши бюрократичні перепони, видобуток бурштину дасть, по-перше, додаткові надходження до бюджету, а по-друге, що важливо, створить нові робочі місця. І тут постає питання: що не дозволяє Мінприроди нарешті розробити порядок видачі ліцензії, у тому числі на видобуток бурштину, а Кабміну його затвердити? Це дасть можливість людям, які вклали власні кошти у розвиток родовищ на законних підставах, приступити до роботи. Разом з тим, це дозволить зупинити варварське нищення довкілля. Це питання також стосується розробки піщаних та щебеневих кар’єрів. І не потрібно галасувати про кризу і шукати додаткові кошти в бюджеті, потрібна просто відповідальність. Аналогічна ситуація склалася і у промисловості. Для прикладу, хімічна галузь дає тисячі робочих місць нашим громадянам, але ось уже місяць, як через політичні баталії не працює одне з найбільших хімічних підприємств України „РівнеАзот”. Не зважаючи на домовленості, цього року держава змінила правила гри і, практично, не дозволяє підприємству купувати газ на вигідних умовах. Саме тому „РівнеАзот”, де працює понад 5 тисяч людей, вимушено зупинити свої потужності. Запустити завод у найближчі місяці не вдасться, людей будуть відправляти у безстрокові неоплачувані відпустки, а це, як я вже казав, більше 5 тисяч працюючих. За рахунок чого їм існувати? Разом з тим, на сьогодні очисні споруди „РівнеАзоту” працюють на очищення каналізаційних стоків міста і забезпечення екологічної безпеки Рівного. Відповідна зупинка промислових потужностей підприємства приведе до екологічної катастрофи, а на її ліквідацію потрібні будуть уже мільярди гривень. Не кращий стан і на селі. Розпаювавши землю, у селян забрали офіційну роботу, а значить, і заробіток та сподівання на пенсію. "Блок Литвина" неодноразово закликав прийняти закон, який би врегулював нарахування селянам пенсій за кількістю проданого ними молока, м’яса, так само, як і врегулювати квотування виробництва цукрового буряку, надавши перевагу селянам. Не прислухались. Влада декларує селянам підтримку, при цьому щороку зменшує дотації до села і збільшує податки. Так з 1 червня цього року плата за землю збільшиться у три рази. Обіцянка залишаються обіцянками і щодо відродження національних святинь. Я переконаний, що немає у країні людини, яка б не знала або хоча б не чула про Пересопницьке Євангеліє. На сьогоднішній день на цій книзі присягнули на вірність народу України три Президенти нашої держави, а село Пересопниця, в якому ця Свята книга була написана, куди приїздять іноземні туристи, перетворилося на нікому не потрібний населений пункт, там немає а ні нормальних доріг, а ні інфраструктуру, нічого, що б дозволило селу розвиватися. Історія свідчить, що в такому занедбаному стані, як зараз село було лише одного разу - після монголо-татарської навали. Різниця лише в тому, що татари були зайдами і нікому нічого не обіцяли, а ми, свої, сиплемо обіцянки направо і наліво. Отже, шановні колеги, ми мусимо визнати, що дуже часто через досить безглузді політичні суперечки забуваються нагальні проблеми і справи, які ми покликані вирішувати, проблеми, які в більшості не потребують коштів, а тільки порозуміння і злагодженої роботи парламенту, уряду, Президента. Тому депутати фракції "Блок Литвина" вкотре закликають всіх займатися політиканством і нарешті почати працювати для людей і на людей. Дякую за увагу.
Дякую. Дмитро Володимирович Табачник, фракція Партії регіонів, наступним буде виступати Іван Кириленко.
Уважаемые коллеги и уважаемый Председатель Верховного Совета! Хотел бы привлечь ваше внимание к проблеме, от решения которой зависит, без преувеличения, дальнейшее существование Украины. Экономический и политический кризис срослись в системный кризис и сейчас уже стоит вопрос сохранится ли страна или распадется и канет в историческое небытие. Совершенно очевидно, что полностью разбалансированная и конфликтующая между собой власть не в состоянии преодолеть кризис и предложить меры, без которых государство обречено. С 2004 года все политические силы, все кандидаты в Президенты не устают говорить о необходимости объединения Украины, признавая наличие раскола. Опыт и президентских, и парламентских выборов продемонстрировал, что всякий раз они взрывают общество, раскалывая страну на годы вперед. Электорат еще более идеологизируется, а политики вынуждены считаться с настроениями избирателей, лишь побрасывают поленья в пламя холодной гражданской войны. Сегодня у нас есть исторический шанс разорвать порочный круг нагнетания напряженности между Востоком и Западом Украины. У нас есть лекарства от опаснейшей болезни, уничтожающей весь государственный механизм. Имя ему – большая коалиция. Говоря о большой коалиции, я имею ввиду не только двухфракционное образование, как утверждают политические аутсайдеры, лепящие всем ярлыки заговорщиков. Безусловно, Партия регионов и БЮТ как фракции, располагающие конституционным большинством голосов, должны принять на себя главную ответственность перед избирателями, перед страной за преодоление кризиса, за создание эффективной коалиции ее правительства. Но в такую коалицию необходимо привлечь и другие фракции Верховной Рады, они, безусловно, должны быть представлены и в руководстве парламентом, и в правительстве. Это важно и для консолидации общества и как прививка от кулуарных сговоров. Можно было бы не обращать внимание на злобствование политических лузеров, понимающих, что их время прошло и пытающихся хоть на месяц, хоть на день продлить свое пребывание в политике. Не стоит метать бисер перед сторонниками Президента, готовых оправдать любое насилие Ющенко над Конституцией, любую попытку узурпации власти с его стороны, любую угрозу незаконными референдумами. Это люди, привыкшие обманывать и приписывать оппонентам собственные намерения, затем пугать граждан Украины выдуманными химерами. Мы обязаны сказать людям правду, только большая коалиция может объединить страну, может внести необходимые изменения в Конституцию, без которых немыслима эффективная работа правительства, без которых невозможно победить кризис. Мы обязаны убедить людей в том, что реформа государственного устройства Украины необходима и проблема заключается не в отдельных личностях, хотя неадекватные действия нынешнего Президента несомненно придают кризису особую остроту. Вся история независимой Украины - это постоянные конфликты президентов с премьерами, в конце концов, не могут быть плохими все три президента и почти два десятка премьеров. Дело в том, что не функционирует заложенная в Конституции порочная система двуглавой исполнительной власти. Президент все время пытается вмешиваться в деятельность Кабинета Министров и, очевидно, что этот конфликт не будет побежден до тех пор, пока Основной закон исчерпывающее не разделит полномочия и ответственность Президента и Премьера. Большая коалиция, которая способна изменить Конституцию, это коалиция победы над кризисом и, уверен, это большое благо. Немцы никогда не избирали Президента в послевоенной Германии, а бельгийцы 200 лет не избирают короля, и тем не менее любой украинец мечтал бы, чтобы суды у нас работали как в Германии, а социальные выплаты равнялись бельгийским. Хочу еще раз подчеркнуть, что коренное реформирование системы власти – это абсолютно не перераспределение портфелей, как это хочется некоторым представить, речь идет не только о реформе Конституции, а о системном изменении судебной и избирательной систем, и в первую очередь о мерах экономического характера: разработки и принятия в кратчайшие сроки программы выхода из кризиса, гарантами исполнения которой станут все ответственные политические силы, участники большой коалиции. Необходимо разработать детальный пошаговый план спасения и восстановления экономики и адресной социальной защиты наиболее пострадавших слоев населения. Выступать против этого плана спасения страны могут только безнадежные аутсайдеры, а каждый ответственный политик должен забыть и партийные, и карьерные мотивы и сделать все для объединения, альтернативой которому может быть только усиливающийся хаос. Победить собственные амбиции недоверия – это значит сделать главный шаг в победе над экономическим и системным кризисом. Спасибо.
Кириленко Іван Григорович, будь ласка.
Шановний Голово! Колеги, дорогі наші виборці! Кінець травня ознаменувався черговою істерією на давно набридлу і замусолену тему: зради, змови, заколоту, перевороту, узурпації влади та інших страшилок. Це вже стало політичною ознакою країни: ще нічого немає, а вже всі трусяться і репетують. БЮТ вкотре уповноважений не просто заявити, а в черговий раз заспокоїти численну ватагу різнокаліберних політичних рябків: не бійтеся і даремно не трусіться, нічого подібного не буде. Але ми були, є і будемо послідовними прихильниками чіткого врегулювання проблем політичної системи країни, яка на сьогодні себе вичерпала, гальмує розвиток і економіки, суспільства, не кажучи вже про боротьбу із сучасними загрозами і викликами. І для нас головна проблема, як дехто хоче подати, не в повноваженнях між Президентом та Прем’єр-міністром, хоча і вона занадто важлива. На наше глибоке переконання, наріжним каменем стабільного цивілізованого розвитку країни повинен стати перерозподіл реальної влади між центром і територіями на користь останніх. Максимум повноважень, владних функції і фінансів необхідно передати в області, органи місцевого самоврядування, громадам. В цьому провідна суть наших конституційних пропозицій і наша політична сила демонструє це не вперше. Яскравий приклад. Нещодавна всеукраїнська нарада з головами сільських та селищних рад. З ініціативи саме глави уряду, Юлії Тимошенко, до Києва прибули понад 10 тисяч керівників сільських громад, що опікуються понад 70 відсотками території держави і більше ніж третиною її населення. Це воістину безпрецедентна подія за всю історію незалежності України. Яке головне питання підняли сільські очільники? Це те, що вони майже повністю позбавлені прав, повноважень і важелів робити щось корисне для своїх односельців. До речі, у міських голів подібна ситуація, аналогічна у обласних та районних рад, вони майже нічого не можуть вирішити. Адже, абсолютна більшість областей останні кілька років перебувають в прямій залежності від Києва: на субвенціях, субсидіях, дотаціях та інших подачках з центру. Вони по суті позбавлені прав, а безправ’я породжує безвідповідальність. І що маємо в результаті? Подивіться довкола! Роками перетворюємося на загальноєвропейське сміттєзвалище і при цьому всі показують пальцем на центр. Центр не дав грошей, не виділив ресурсів, вся відповідальність і за все перекладена на центр, бо сьогодні левова частка зароблених грошей відправляється в Київ і лише дріб’язок залишається на місцях. А ми думаємо, що місцева влада за ці „огризки” щось може зробити? Потрібно навпаки більшу частину заробленого залишати на місцях разом звичайно з відповідальністю. Інакше не буде і надалі ніякого інтересу заробляти для „дяді”, а економіка звичайно і далі буде в тіні. До речі тоді і дика напруга боротьби за владу в центрі відійде в минуле, бо зараз є за що боротися. А згадаймо, як ще на початку 90-х Державний бюджет в десятки разів був менший, інфляція шалена, тотальним був дефіцит і коштів, і ресурсів. Але був мінімум законів, які обмежували діяльність місцевих влад та управлінських еліт. Тому погляньте на статистику тих років, десятками вводились, а не закривались в областях окремих в експлуатацію школи, дитячі садки, амбулаторії, лікарні, будувалися мости і навіть метрополітени, чітко працював принцип, що не заборонено, те дозволено, кошти вишукувались на місцях, до Києва майже не зверталися, бо тут майже нічого не вирішувалося. Що сталося потім. Написали купу законів, централізували все можливе і неможливе, ситуацію довели до абсурду, усі гроші стягнуті до Києва, влада до Києва, повноваження до Києва і що в результаті небачених масштабів протистояння, боротьба за потоки, а місцях боротьба за виживання, бо все на себе все давно замкнув центр від закупівлі зерна і цін на хліб до ямочного ремонту доріг, амбулаторій чи дитячого садка. То хіба це питання центру, колеги, чи не пора розвантажити центр від невластивих для нього функцій. Саме за це з біллю говорили учасники нарада, яка за ініціативою Прем’єра переросла у відкрите засідання Кабінету Міністрів і це стало знаковою подією, що зміни в країні таки будуть і влада побудується на сучасних цивілізованих засадах. Про це свідчать і ті проекти законів, які невідкладно вніс уряд за результатами зібрання. Отже, шановні друзі, заспокойтеся, не узурпацію БЮТ і його лідер Тимошенко замислює, а нарешті спільними зусиллями політичних сил та органів влади усіх рівнів навести порядок в країні і впевнено будувати її велике майбутнє. Приєднуйтеся і не бійтеся! Дякую за увагу.
Від фракції Комуністичної партії України Симоненко Петро Миколайович.
Уважаемые граждане! Уважаемые коллеги! Понятие коррупция и власть сегодняшней Украине невозможно разделить, коррупция – это суть олигархической власти обслуживающей интересы крупного капитала, а капитал естественно в замен щедро платит за услуги правительства президентской крыши. На минувшей недели народные депутаты коммунисты активно встречались с избирателями в округах и на каждой встрече в наш адрес звучали самые нелицеприятные слова в адрес Президента, правительства, местных администраций, проводились, приводились многочисленные конкретные факты коррупции, взяточничества на местах. Народ ненавидит власть! Повсеместно звучали требования решительных действий по привлечению к ответственности виновных в горе и нищете миллионов. Поддерживая эти требования, Компартия требует рассмотреть на этой неделе вопрос об освобождении от занимаемых должностей министров обороны Еханурова, юстиции Онищука, образования Вакарчука, культуры Вовкуна. В тоже время люди прекрасно понимают, кто есть кто во власти. Подавляющее большинство избирателей поддерживает предложение о внесении изменений в законы и требует ужесточить ответственность прежде всего государственных чиновников высшего уровня за совершенные преступления вплоть до применения высшей меры наказания смертной казни. Соответствующий законопроект нами зарегистрирован и он предполагает введение смертной казни за тяжкие преступления такие, как например умышленное убийство, растрата госсредств в особо крупных размерах, за организацию преступных группировок, связанных с работорговлей, торговлей детьми, сексуальным рабством, наркоторговлей, незаконной торговлей оружием и тому подобное. Наказание должно быть неотвратимым и адекватным. Так требует народ Украины. А то получается, украл килограмм колбасы или бутылку водку – получил срок, а украл миллиард - получил орден из рук Президента. И чем больше украл, тем выше награда для подобных деятелей. Все это происходит на фоне обнищания людей и нещадной эксплуатации наемных рабочих олигархическим капиталом. Напомню, что Компартия внесла целый ряд антикризисных законопроектов, цель которых добиться того, чтобы за преступную безграмотную экономическую политику несли ответственность те, кто ее проводит, то есть представители олигархическо-националистической власти во главе с Ющенко, а не граждане Украины, пострадавшие от их финансово-валютных спекуляций и строительно-банковской мафии. Мы уже добились отмены непомерно высокого транспортного сбора, запрета банкам отбирать у граждан залоговой квартиры и машины, приобретенных за взятые кредиты. На очереди еще целый ряд законопроектов, а именно: о государственной поддержке отечественного производителя, о национализации стратегических отраслей, о монополии на производство торговли табачными и ликероводочными изделиями, о снижении процентной ставки по кредитам для предприятий реального сектора, о продлении моратория на продажу земли сельхозназначения. Их необходимо рассмотреть немедленно на этой неделе. Сегодня, то есть сейчас под Кабинетом Министров стоит более тысячи шахтеров с требованием купить уголь – результат их труда. Власть молчит и бездействует. Это лишний раз свидетельствует, что олигархический капитал сегодня обесценивает труд шахтеров, уничтожает базовую отрасль для дальнейшей приватизации. Хочу также напомнить, что 31 декабря истекает срок моратория на землю, и под шумок президентской кампании будет сделано все, чтобы в следующем январе-феврале месяце следующего года практически продать эту землю. Мы же требуем немедленно рассмотреть и вернуться к понятию о продлении моратория на продажу земли. Кроме того, мы подготовили и требуем рассмотрения Закона об основах внутренней и внешней политики. И здесь определены приоритеты как раз по ключевым вопросам. Особую тревогу вызывает то, что сегодня со стороны Румынии выдвигаются территориальные претензии к Украине. После того, как Ющенко фактически сдал часть нашей экономической территории, я имею в виду события вокруг отторжения от Украины в пользу Румынии части морского шельфа острова Змеиный, сегодня он молчит в тряпочку и никак не реагирует на новые территориальные притязания, озвученные Президентом Румынии. Недавно именно румынский Президент призвал Украину отказаться от прав на Бессарабию, а это громадная территория Одесской и Николаевской области, и вообще не признавать пакт Молотова-Риббентропа, а это значит не признавать территорию Украины – те земли, которые в соответствии с этим пактом в 39-ом году были воссоединены с остальной частью Украины. Мне нет дела до румынского Президента, но Ющенко должен быть наказан за преступную бездеятельность, в результате которой возникла реальная угроза территориальной целостности. Уважаемые коллеги, приближается время рассмотрения проекта бюджета на 2010 год. И вновь ключевой вопрос остается – цена на энергоносители и газ. Мы предлагаем создать специальную комиссию, которая от имени парламента, Кабмина вела бы переговоры по урегулированию этого вопроса. И завершая свое выступление, я хочу напомнить всем, что причиной сползания Украины в пропасть является система власти, защищающей интересы только крупного капитала, основанная на не прикрытой коррупции, где безнаказанность.
Завершуйте, будь ласка.
где безнаказанность гарантируется миллиардным состоянием властьпридержащих олигархов. Уважаемые граждане Украины, такая система должна быть уничтожена, или она уничтожит Украину. Спасибо.
Шановні колеги, виступи завершено. Я прошу секретаріат з приводу тих пропозицій, звернень, які містилися під час виступів, підготувати відповідні доручення. Шановні колеги, я прошу вас заслухати інформацію. Шановні народні депутати, 21 травня 2009 року Верховною Радою України у першому читанні та в цілому як Закон 318 голосами народних депутатів України був прийнятий Закон України „Про внесення змін до Закон України „Про податок на додану вартість” [[щодо застосування норм спеціального режиму оподаткування для сільгосптоваровиробників при реалізації власної продукції]]. Проект цього закону складався з двох пунктів, а пункт перший складався з трьох підпунктів. Комітет з питань податкової та митної політики у своєму поданні Верховній Раді України від восьмого травня 2009 року рекомендував цей Закон прийняти за основу з виключенням підпункту три пункту один. Як вбачається із стенограми пленарного засідання, доповідач – народний депутат України Катерина Тимофіївна Ващук, підтримуючи рішення комітету, двічі обмовилась, назвавши пунктами два підпункти пункту першого цього проекту. У зв’язку з цим інформую, що на підпис Президенту України подається текст зазначеного закону, який складається з двох пунктів, у тому числі пункт перший містить два підпункти, що відповідає рішенню комітету та змісту доповіді під час обговорення цього законопроекту на пленарному засіданні. Я роблю це повідомлення для стенограми, щоб у нас дотримувалась регламентна чистота. Шановні колеги, ми узгодили з вами розклад засідання на пленарний тиждень і на вівторок. На засіданні Погоджувальної ради була внесена пропозиція: у зв’язку з тим, що ми маємо розглянути більше ніж сто питань цього пленарного тижня, щоб законопроекти у першому читанні ми розглядали за скороченою процедурою. Я поставлю цю пропозицію на голосування. Прошу підтримати. [[10:31:35]] За-181 Рішення прийнято. Дякую. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких кодексів України [[щодо спільної власності на землю]]. Реєстраційний номер 2697. Доповідач – заступник міністра охорони навколишнього природного середовища Мовчан Микола Михайлович. Співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань аграрної політики та земельних відносин Бевзенко Валерій Федорович. Будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Проект закону України, що пропонується до розгляду, розроблено урядом з метою приведення законодавства у відповідність із Конституцією України, Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. Положення Земельного кодексу України з питань спільної власності на землю в порівнянні з Цивільним кодексом України мають обмежений і стримуючий характер, що знаходить прояв у обмеженому колі суб’єктів, у яких земельна ділянка може перебувати у суспільній власності. У вичерпному переліку підстав для виникнення права суспільно-часткової власності на земельну ділянку. Сімейним кодексом України не відносить земельну ділянку в набуту власність в результаті безоплатної передачі із земель всіх форм власності до особистої приватної власності дружини чи чоловіка, що не відповідає правовій сутності поняття безоплатній передачі майна одному з подружжя, тим частим порушуючи його право на особисту приватну власність. Законопроектом запропоновано: Перше. Збільшення кола суб’єктів права суспільної власності, включивши їх до складу не тільки громадян, а й юридичних осіб, а й держави та територіальні громади. Друге. Врегулювання порядку поділу земельної ділянки, що перебуває у суспільній частковій власності. Третє. Віднесення земельної ділянки, набуту у власність внаслідок безоплатної передачі із земель. власності до особистої приватної власності одного з подружжя. Прийняття закону про внесення змін до деяких з кодексів України щодо суспільної власності на землю удосконалить реалізацію гарантованого Конституцією України права власності громадян в умовах динамічного розвитку земельних відносин в Україні. Передбачається, що введення в дію цього закону забезпечить вирішення питань, що виникають при поділі земельної ділянки, що перебуває у суспільній частковій власності, усуне правові обмеження у реалізації права суспільної власності на землю.
Завершуйте, будь ласка.
у вирішенні суперечливих питань щодо права власності на земельну ділянку, яка отримана шляхом безоплатної приватизації одного з подружжя. Прошу підтримати даний законопроект. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Валерій Федорович, будь ласка, рішення комітету?
Шановний Володимир Михайлович, шановні народні депутати, шановні запрошені, комітет з питань аграрної політики та земельних відносин 31 березня поточного року розглянув проект закону про внесення змін до деяких кодексів України щодо спільної власності на землю, реєстраційний номер 2697, і відзначає, що цей законопроект заслуговує на підтримку з наступних причин, перше, земельне законодавство України в частині регулювання норми спільної власності на землю носить обмежуючий і стримуючий характер, що має прояв в обмеженому колі суб’єктів, у яких земельна ділянка може перебувати у спільній власності, а також у вичерпному переліку підстав виникнення права спільної і часткової власності на земельну ділянку. І друге, нормами земельного і сімейного кодексів не врегульовано також питання набуття членами сім’ї права особистої приватної власності на земельну ділянку, приватизовану під час перебування їх у шлюбі. Всі ці питання пропонується врегулювати даним законопроектом. В той же час не можна погодитися з положення законопроекту в частині скасування нотаріального посвідчення договорів про спільну власність, оскільки це може привести до збільшення зловживань в цій сфері та зниження рівня захисту співвласників. З огляду на вищевикладене, комітет вирішив рекомендувати Верховній Раді України, прийняти зазначений законопроект за основу. Дякую за увагу.
Дякую вам. Дякую. Шановні колеги, є потреба обговорити цей проект? Хто наполягає? Немає? Я ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких кодексів України [[щодо спільної власності на землю]]. Реєстраційний номер 2697. Прошу голосувати. [[10:36:53]] За-339 Рішення прийнято. Дякую. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення зміни до статті 176 Земельного кодексу України. Доповідач – заступник міністра охорони навколишнього природного середовища Мовчан Микола Михайлович, співдоповідач – Валерій Федорович Бевзенко. Будь ласка.
Дякую, Володимир Михайлович. Шановний Володимир Михайлович, народні депутати! Чинна редакція Земельного кодексу України, „Посвідчення меж адміністративно-територіальних утворень”, містить лише загальні норми. Законопроектом, внесеним урядом, пропонується викласти цю статтю у новій редакції з метою уточнення, перше, змісту державного акту на межі адміністративно-територіального утворення; друге – визначення документів, які додаються до державного акту; третє, порядку його підписання і видачі, порядку визначення форм державного акту. Прийняття Закону України про внесення змін до 176 статті Земельного кодексу сприятиме розвитку окремих адміністративно-територіальних одиниць, підвищення ефективності державного регулювання земельних відносин, забезпечення прав територіальних громад на землю. Прошу підтримати даний законопроект. Дякую за увагу.
Дякую вам також. Валерій Федорович Бевзенко, будь ласка, рішення комітету.
Шановний Володимир Михайлович, шановні колеги! Питання посвідчення меж адміністративно-територіальних утворень на сьогодні є не вирішеним. Тому підтримуючи в цілому зазначений законопроект, одночасно хочу зазначити, Кабінет Міністрів України уже вдруге подає такий законопроект. Аналогічний законопроект 7 червня 2007 року був прийнятий Верховною Радою як закон і направлений на підпис Президенту, але повернутий без розгляду у зв’язку із достроковими парламентськими виборами. Однак незрозумілою є позиція уряду, який зігнорував раніше відпрацьований законопроект з цього питання і прийнятий Верховною Радою України як закон та повторно подав законопроект майже попередньої редакції без врахування вже відпрацьованих змін. А це знову передбачає розгляд законопроекту в двох читаннях і, відповідно, відтерміновує введення закону в дію. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України фактично повторює свій висновок до попереднього законопроекту, внесеного Кабінетом Міністрів України у 2006 році, та пропонує за результатами розгляду у першому читанні прийняти законопроект за основу. З огляду на викладене, пропонуємо проект Закону України „Про внесення змін до статті 176 Земельного кодексу України” [[реєстраційний номер 3038]] прийняти за основу. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка, якщо є бажаючі обговорювати прошу записатись. Прошу записатись, наполягають. Прошу вивести прізвища народних депутатів на табло. Юрій Анатолійович Кармазін, будь ласка, мікрофон.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати! Я хотів би звернути вашу увагу, що ми в першому законопроекті, який проголосували без зауважень, хоча там є дуже суттєве зауваження, яке треба під час другого читання прибрати, це зміни до статті 88 частина друга, де замість посвідчень нотаріально, проста письмова форма, після якої виникне маса скарг і всього іншого і судових справ. І це треба прибирати, на це не можна йти. Що стосується цього закону, шановні друзі! Ми другий підряд закон робимо про внесення змін. Спочатку ми вносили зміни в статтю 86, 88, 89. Зараз ми вносимо другим вже законом зміни до Земельного кодексу в статтю 176. І тут же, мене дивує, як ми легко без якогось серйозного обґрунтування говоримо, а чому нам не підходить, щоб був раніше Державний акт України, тепер буде просто Державний акт. Чому, що раніше форма та порядок видачі Державного акту на межі адміністративно-нотаріального утворення встановлювались Верховною Радою України, тепер будуть встановлювалися урядом. Я вас запитую: кому вигідно, що це переходить на трішки нижчий рівень чи можливо якраз законом краще встановлювати, щоб потім не можна було робити таких речей, які зараз відбуваються, коли вони зупиняються постановою уряду, указами Президента. Тому я не розділяю ту точку зору, яка прозвучала зараз в оцінці комітету, що ось заважають реформуванню тим, що такі зміни в закон не вносять. Я закликаю всю Верховну Раду, весь уряд, міністерство до комплексного підходу, до внесення змін до Земельного кодексу, хватить висмикувати щось, це перше. І друге. Я не можу підтримати своїм голосом цей законопроект, тому що забирати зайві повноваження Верховної Ради не варто. Дякую вам за увагу.
Шановні колеги, хто наполягає ще на обговоренні? Немає. Пропозиція комітету прийняти цей законопроект за основу. Вноситься на голосування проект закону про внесення змін до статті 176 Земельного кодексу України для прийняття його за основу. Реєстраційний номер 3038. Прошу визначатися. [[10:42:58]] За-323 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду Проект Закону про внесення змін до деяких законів України (щодо приведення у відповідність до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"). Реєстраційний номер 3620. Доповідач – заступник голови Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва Третьяков Сергій Іванович, співдоповідач – перший заступник голови Комітету з питань державного будівництва та місцевого самоврядування Боднар Ольга Борисівна.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати, мета законопроекту є проведення норм Закону України про місцеве самоврядування в Україні та Закону України про місцеві державні адміністрації у відповідність до Закону України „Про основні засади державного нагляду і контролю у сфері господарської діяльності”, який набув чинності наприкінці 2007 року. Впровадження цього Закону про контроль вимагає необхідність приведення деяких положень вказаного закону у відповідність до основного Закону про державний. про основні заходи державного нагляду. Так, в статті 18 Закону України „Про місцеве самоврядування” запропоновано викласти в новій редакції, що органи місцевого самоврядування здійснюють не проведення перевірок, а державний нагляд і контроль, як визначено це Законом про контроль. А статтю 16 Закону про місцеві державні адміністрації доповнити частиною про те, що місцеві державні адміністрації здійснюють державний нагляд, контролю у сфері господарської діяльності в установленому законом порядку. Слід зазначити, що відповідно до статті 16 Закону України „Про місцеве самоврядування і про місцеві адміністрації, місцеві державні адміністрації і місцеві органи самоврядування здійснюють низку повноважень стосовно контролю і діяльності всіх суб’єктів господарської діяльності, які розташовані на її території. І таким чином законопроект ні в якому разі не зменшує повноваження ні органів місцевого самоврядування, ні органів державної адміністрації. Прийняття Закону України „Про внесення змін до деяких законів України” матиме наслідки узгодження деяких законодавчих актів із Законом України про основні засоби державного нагляду і контролю в сфері господарської діяльності, що сприятиме однозначному тлумаченню при застосуванні цих норм на практиці. Враховуючи суто кодифікаційний характер проекту закону, прошу підтримати даний законопроект у першому читанні і в цілому. Дякую за увагу.
Дякую, сідайте, будь ласка. Перший заступник голови Комітету з питань державного будівництва та місцевого самоврядування – Боднар Ольга Борисівна.
Шановний головуючий, шановні колеги! Зазначений законопроект був предметом розгляду на засіданні Комітету з питань державного будівництва та місцевого самоврядування 4 березня 2009 року. Проектом цього закону пропонується внести зміни до статті 18 Закону України „Про місцеве самоврядування” та до статті 16 Закону України „Про місцеві державні адміністрації” з метою проведення їх положень у повну відповідальність до Закону України „Про основні засади державного нагляду і контролю у сфері господарської діяльності”. Положення статті 16 Закону України „Про місцеві державні адміністрації” спеціально призначені здійсненню державного контролю цими органами отже ідеться лише про певну конкретизацію цієї статті. Що стосується статті 18 Закону України „Про місцеве самоврядування”, то в ній врегульовані відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад. Отже тут ідеться про додаткове наділення цих органів повноваженням здійснювати державний нагляд або контроль у сфері господарської діяльності у встановленому вказаним вище спеціальним законом. Комітет з питань державного будівництва та місцевого самоврядування ухвалив висновок рекомендувати Верховній Раді України прийняти вказаний законопроект за основу, у процесі підготовки його до другого читання будуть враховані пропозиції і зауваження суб’єктів права законодавчої ініціативи, а також точка зору Головного науково-експертного Управління, яке вважає що цей закон достатньо поверховий. Окрім цього хотілося б вас проінформувати, що на підтримку прийняття законопроекту висловились комітети з питань промислово-регуляторної політики та підприємництва, з питань бюджету, з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України. Таким чином, шановні колеги, просимо підтримати зазначений законопроект та прийняти його в першому читанні за основу. Дякую.
Дякую вам також! Шановні колеги! Прошу записатися на обговорення. Проводиться запис на виступи. Прошу вивести на табло. Матвієнко Анатолій Сергійович фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Українська республіканська партія „Собор”, блок "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні колеги! Я хочу звернути вашу увагу на одну суттєву деталь. Дійсно, комітет пропонує державний проголосувати в першому читанні і в цілому і я хотів би, щоб ми не голосували сьогодні в цілому, підтримавши цей законопроект лише в першому читанні. Чому? Тому що ви знаєте, що делеговані повноваження уже сьогодні на місцевих владах і так це велике перевантаження. Ніякої компенсації за делеговані повноваження, така практика склалася, місцеве самоврядування не має. Якщо додатково, держава делегує повноваження місцевим органам влади, ми повинні запропонувати адекватний механізм фінансування, який би передбачав би виконання цих делегованих повноважень. Нічого подібного стосовно місцевого самоврядування в цьому законопроекті не передбачено. Тому є пропозиція, очевидно, це можливо делегувати такі повноваження місцевим органам влади, але обов’язково потрібно допрацювати до другого читання, щоб держава мала зобов’язання компенсувати фінансування на виконання цих делегованих повноважень. Це і є цивілізоване відношення органів місцевого самоврядування як суб’єкта організації влади і державної влади. Якщо ми цей механізм не зламаємо, просто безвідповідального делегування, то ми ніколи не будемо мати реального місцевого самоврядування. Прохання, підтримати лише в першому читанні і доопрацювати до другого читання. Дякую.
Олексій Плотніков, фракція Партії регіонів.
Шановний Голово! Шановні народні депутати! Є пропозиція не підтримувати цей законопроект. Враховуючи те, що цим законопроектом пропонується встановити, що органи місцевого самоврядування здійснюють державний нагляд контролю в сфері господарської замість існуючого порядку. Але застосовування даного підходу є вкрай проблематичним, оскільки до вимог чинного законодавства України місцеве самоврядування здійснюється на засадах правової та організаційної самостійності, це стаття 4 Закону України „Про місцеве самоврядування”. Тому неможливо буде дотримуватись принципу підконтрольності, підзвітності органу державного нагляду у сфері господарської діяльності відповідним місцевої влади. Тобто з цієї точки зору сама ідеологія цього законопроекту, вона має певні вади і тут вже не варто розмірковувати чому і як можна покращити, тут просто треба відхилити цей законопроект. Спасибі.
Шановні колеги, більше ніхто не наполягає на виступі? Обговорення проекту закону 3620 завершено. Вноситься на голосування пропозиція комітету про прийняття за основу Проекту Закону про внесення змін до деяких законів України щодо приведення у відповідність до Закону України про основні засади державного нагляду, контролю у сфері господарської діяльності [[реєстраційний номер 3620]]. Прошу голосувати. [[10:51:41]] За-181 Рішення не прийнято. Ставлю на голосування пропозицію про повернення законопроекту на повторне перше читання. До речі, це пропонує і Головне науково-експертне управління. [[10:52:15]] За-201 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення права осіб, що тримаються під вартою, та засуджених осіб на безперешкодне листування з адвокатом [[реєстраційний номер 2460]]. Доповідач – заступник міністра юстиції Лутковська Валерія Володимирівна. Співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Шемчук Віктор Вікторович. Прошу вас.
Дякую, шановний головуючий. Шановні народні депутати, вашій увазі пропонується проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення права осіб, що тримаються під вартою, та засуджених осіб на безперешкодне листування з адвокатом. Справа у тому, що Законом України про попереднє ув’язнення та відповідною статтею Кримінально-виконавчого кодексу України передбачені певні особливості листування осіб, що тримаються під вартою, та засуджених осіб. Зокрема, листи, які направляються Уповноваженому Верховної Ради з прав людини, а також Генеральному прокурору України, в Європейський суд з прав людини та в інші міжнародні організації направляються без перегляду. Однак, цими статтями не передбачено, що листи, які направляються з цих організацій до відповідних осіб, що вони також не підлягають перегляду. У зв’язку із цим проектом закону пропонується відповідним чином доповнити вказані закони України задля того, щоб листи, які отримуються від Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, від Генерального прокурора України у відповідь на запити, від Європейського Суду з прав людини та інших міжнародних організацій отримувались засудженими також без перегляду. Крім того, пропонується дозволити цим особам відправляти листи та отримувати листи від адвоката і до адвоката відповідно, також направляти без перегляду. Прошу підтримати у зв’язку із тим, що цей проект закону приводить законодавство України у відповідність до Європейської конвенції з прав людини, а також у відповідність до практики Європейського суду з прав людини. Крім того, прийняття цього законопроекту дозволить також уникнути великих втрат з Державного бюджету у випадку, якщо особи, які звернуться до Європейського суду з прав люди із скаргою на порушення їх прав, отримують певну компенсацію. Прошу підтримати. Дякую.
Дякую вам. Сідайте, будь ласка. Віктор Вікторович, будь ласка., рішення комітету.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, пропонований вашій увазі законопроект номер 2460, поданий Кабінетом Міністрів України, спрямований на приведення положень чинного законодавства України, а саме: Закону України „Про попереднє ув’язнення” та Кримінально-виконавчого кодексу України у відповідність зі статтею 8 Конвенції про захист прав і свобод людини 1950 року, яка була ратифікована Верховною Радою України у 97-му році та відповідно до статті 9 Конституції України, стала частиною національного законодавства України. Запропоновані зміни щодо заборону перегляду кореспонденції жодним чином не виключають можливість огляду та виїмки такої кореспонденції у порядку передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України за наявності достатніх підстав вважати, що в цій кореспонденції містяться дані про вчинення злочину, або документи і предмети, що мають доказове значення, якщо іншими способами одержати ці дані неможливо. Пропоновані зміни до зазначених законопроектів України гармонізують правове регулювання у цій сфері, забезпечують дію конституційного принципу верховенства права та усувають проблеми при практичному застосуванні положень чинного законодавства України. Прошу звернути увагу на те, що відповідно до висновку Головного науково-експертного управлення Апарату Верховної Ради України від 2 червня 2008 року, поданого без зауважень до змісту законопроекту, його пропонується прийняти за основу. З огляду на викладене та беручи за увагу узгоджену позицію всіх зацікавлених центральних органів виконавчої влади, Держдепартаменту виконання покарань, Кабінету Міністрів України, висновки комітетів Верховної Ради України. Пропозиція комітету – прийняти законопроект 2460 за основу. Дякую за увагу.
Дякую вам. Шановні колеги, якщо є необхідність взяти участь обговоренні, прошу записатись. Проводиться запис на виступи. Прошу та табло вивести прізвища народних депутатів. Юрій Кармазін. Будь ласка, Юрій Анатолійович, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні народні депутати, безумовно, прийняття цього законопроекту буде серйозною віхою в дотриманні прав і свобод людини. Я погоджуюся з висновками шановного Віктора Вікторовича про те, що цей законопроект треба приймати. Я хотів би тільки наголосити, бо нас слухають сьогодні люди, які позбавлені волі, про те, що порушення цього права, цієї конвенції є абсолютно в усіх країнах. Вони були в Великобританії, що встановлено рішенням Європейського суду по справі „Кемпл проти Об’єднаного Королівства”, вони були і є в Польщі - рішення „Клемецьки проти Польщі”, це свіже рішення 2003 року, вони кругом були. Але. Але в цьому законі, який ми приймаємо, ми чітко маємо зробити так, щоб цим законом не зловживали, щоб не зловживали і з тим, щоб була єдина практика, єдині підходи. У нас терміни, які застосовуються поки що в цьому законі, - пропозиції, заяви, скарги. І от кожен документ хтось має визначати. А як ви його визначите, якщо ви його не прочитаєте аніяк? Таким чином, прочитавши його, ви вже порушите конвенцію, щоб визначити, а що це таке – заява, скарга чи пропозиція? Тому абсолютно правильна існувала одна із пропозицій – все це об’єднати одним терміном „кореспонденція”. І тоді, дійсно, буде заборонятися перегляд кореспонденції, яка адресована і Уповноваженому Верховної Ради з прав людини, і Європейському суду з прав людини, прокурору, а також новела, яка тут у нас є, це адвокати. Тому що в рішеннях саме Європейського Суду якраз підсилена роль адвоката про можливість людей, які позбавлені волі, спілкуватися з адвокатом. Вважаю, що цей закон треба прийняти в першому читанні, а потім врахувати чисельні зауваження, які поки що до цього закону. Дякую.
Михайло Васильович Чечетов, фракція Партії регіонів.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Проектом передбачається доповнити Закон України „Про попереднє ув’язнення” та Кримінально-виконавчий кодекс України нормами щодо заборони перегляду адміністративними органами установ виконання покарань та місць тримання під вартою кореспонденції, яку засуджені та особи, які тримаються під вартою, відправляють адвокату або отримують від нього. Проект підготовлений з метою приведення законодавчих актів України у відповідність до вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка була ратифікована Законом України від 17.07.97 року. Прийняття цього проекту дозволить усунути неузгодженість чинного законодавства України з положеннями Конвенції, що не тільки буде відповідати проголошеному конституційному принципу верховенства права, але й усуне проблеми про. при практичному застосуванні положень чинного законодавства та дозволить у майбутньому уникати констатації Європейським Судом з прав людини порушення Україною статті 8 Конвенції та витрат з Державного бюджету на виплат сум справедливої сатисфакції присуджених Європейським Судом. Фракція Партії регіонів пропонує підтримати даний законопроект. Дякую.
Шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Пропозиція комітету - прийняти за основу. Ставиться на голосування пропозиція комітету, а саме про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення права осіб, що тримаються під вартою, та засуджених осіб на безперешкодне листування з адвокатом. Реєстраційний номер 2460. Прошу голосувати. [[11:01:21]] За-377 Закон, рішення прийнято. Тобто прийнято проект закону за основу. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Закону України "Про науково-технічну інформацію". Реєстраційний номер 3303. Доповідач – заступник міністра освіти і науки Стріха Максим Віталійович, співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань науки і освіти Зубець Михайло Васильович. Будь ласка.
Вельмишановний Голово Верховної Ради, вельмишановні народні депутати України, очевидно, нема потреби пояснювати те, яку величезну роль має наукова інформація для науки і виробництва. Чинний Закон України „Про науково-технічну інформацію” від 93-го року відіграв позитивну роль свого часу. Проте зараз, на жаль, дуже застарів і сьогодні в цій сфері відбувається негативні тенденції, доступ в режимі реального часу до науково-технічної інформації для багатьох українських дослідників, промисловців, тощо, ускладнений. Проект закону, який вноситься на розгляд ваш, розроблено з метою удосконалення законодавчої бази у сфері державного регулювання і розвитку науково-технічної інформації шляхом створення інституційної основи та законодавчого забезпечення національної системи науково-технічної інформації, інформаційної підтримки розвитку наукової, науково-технічної, інноваційної діяльності, трансферотехнологій на базі широкого використання нових знань та й захисту інформаційного суверенітету України. Окреслено складові національної системи науково-технічної інформації, зокрема, організаційні і функціонально поєднані інформаційні органи, до яких належить головний інформаційний орган національної системи науково-технічної інформації – Державна науково-технічна бібліотека України, Державні центри науково-технічної та економічної інформації, галузеві інформаційні органи. Хотів би зразу застерегти, що жодною мірою при цьому не ставиться під сумнів статус Центральної наукової бібліотеки України імені Вернадського, як головного органу наукової інформації, оскільки предметом регулювання цього органу є науково-технічна інформація, орієнтована в виробництво. Визначені функції зазначених органів, їх завдання, підпорядкованість та участь у формуванні національних інформаційних ресурсів науково-технічної інформації. Новацією цього закону є те, що визначено складові неопублікованих документів науково-технічної інформації, звітів за виконані наукові роботи, дисертації, тощо як надзвичайно важливого виду ресурсів науково-технічної інформації, який залишався до цього часу поза межами законодавчо-нормативного використання. Важливим є законодавче забезпечення умов.
Дайте можливість завершити.
Прохання підтримати цей закон у першому читанні, оскільки він дозволить удосконалити управління національної системи науково-технічної інформації, створити сприятливі умови для залучення фізичних і юридичних осіб до формування національних інформаційний ресурсів. Дякую.
Дякую вам також. Михайло Васильович Зубець, будь ласка, позиція комітету.
Шановний Голово, шановні народні депутати! Комітет з питань науки і освіти 22 січня 2009 року розглянув поданий урядом проект Закону України про внесення змін до Закону "Про науково-технічну інформацію” та прийняв рішення рекомендувати його прийняти за основу. Мета цього законопроекту – удосконалення законодавчого регулювання з розвитку національної системи науково-технічної інформації, підтримки розвитку наукової, науково-технічної, інноваційної діяльності, а також захисту інформаційного суверенітету України шляхом внесення змін до існуючого Закону „Про науково-технічну інформацію”, прийнятого аж у 1993 році. Це вкрай потрібно зробити, оскільки принципово змінилася законодавча основа регулювання суспільних відносин у цій сфері. Після цього було прийнято низку кодексів, зокрема, Цивільний і Бюджетний, велику кількість Законів України, які регулюють або науково-технічну або інформаційну діяльність. Реалії суспільного життя країни за ці 15 років принципово змінилися, як говорилося і в доповіді, оновилися умови участі українських учених у міжнародній науково-технічній діяльності, особливо з урахуванням вступу до СОТ та ратифікації угод з інтелектуальної власності. Закон потрібно модернізувати з урахуванням реалій сучасного життя на основі нової національної і міжнародної законодавчої бази. Оновлення закону потрібно, у першу чергу, для захисту прав вітчизняних вчених, інженерів для ефективної взаємодії з міжнародною спільнотою. Головне науково-експертне управління вважає, що за результатами розгляду у першому читанні законопроект може бути прийнятий за основу з урахуванням висловлених зауважень і пропозицій. Законопроект не несе політичного навантаження, він спрямований на покращення діяльності і пов’язаний з науково-технічною інформацією. Прошу підтримати цей законопроект.
Дякую вам. Шановні колеги! Прошу записатися на обговорення законопроекту, в разі якщо є така потреба. Проводиться запис. Прошу показати прізвища народних депутатів? Володимир Іванович Полохало, фракція "Блок Юлії Тимошенко" голова комітету. Наступний буде виступати Юрій Кармазін.
Шановний Володимир Михайлович! Шановні народні депутати! Я тільки додам до того, що сказали доповідачі і просто зверну вашу увагу, що у нас практично немає зараз закону про науково-технічну інформацію, тому що він був прийнятий в індустріальну добу, на початку перших років незалежності. І це означає просто докори всім сесіям, всім скликанням Верховної Ради, що 15 років у нас були беззахисні і вчені, і інженери, не було ефективної взаємодії з міжнародною спільнотою. Тому наш комітет в шостому скликанні представники всіх фракцій абсолютно разом з єдиною, яка існує при Верховній Раді, консультативною радою з питань інформатизації при Верховній Раді України спільна, куди входять видатні і знані вчені України, звернувся з проханням до Верховної Ради розглянути цей законопроект, прийняти його в першому читанні. Це тим більше важливо сьогодні в реаліях ХХІ століття. І я, користуючись нагодою хотів би сказати, що 17 червня в цій залі відбудуться парламентські слухання з теми: „Стратегії інноваційного розвитку України 2010-2020 в умовах. викликів”, а це теж важлива складова цієї стратегії. Запрошую всіх депутатів не тільки підтримати цей закон, а прийти на парламентські слухання.
Юрій Анатолійович Кармазін, будь ласка.
Шановні друзі, Юрій Кармазін. Партія захисників Вітчизни „Наша Україна – Народна Самооборона”. Зараз в ці дні проходить засідання Міжнародної академії біоенерготехнологій, яка розглядала в тому числі в цей закон і ми прийшли до висновку, що потребує змін і нової редакції закон про науково-технічну інформацію. Ті зміни, які зараз є, вони не всі йдуть на користь закону. Я погоджуюсь з такою ж думкою Науково-експертного управління, яке формулює її так. Запропонований проектом, цитую, новою редакцією розділу три Закону України „Про науково-технічну інформацію”, виходячи з цих позицій, управління вважає, що чинна редакція зазначеного розділу є більш досконалою і внесенні змін у запропонованому вигляді не потребує. Про що йде мова? Мова йде про те, що положеннями статті 17 законопроекту пропонується за рахунок бюджетних коштів здійснювати фінансування формування інформаційних ресурсів науково-технічною інформацією, а також проведення наукових досліджень і налагодження міжнародного співробітництва. Причому за бюджетні кошти фактично можна фінансувати всіх суб’єктів, які беруть участь у формуванні інформаційних ресурсів науково-технічної інформації. Але ж за рахунок бюджету можна тільки підтримувати державні органи і служби науково-технічної інформації. І ми не маємо ніякого наукового обґрунтування фінансової довідки, що це буде коштувати бюджету такі серйозні записи. Крім всього іншого тут у нас цікаві речі вводяться в статтю 8, в статтю 9, що я маю на увазі. У нас з’являється головний інформаційний орган національної системи науково-технічної інформації, який визначається центральними органами виконавчої влади у сфері освіти і науки, та належить до сфери його управління. При цьому критерії, по яких визначається і так далі, нічого цього не нанесено в законі. Тому я хотів би взахльоб, щоб його не хвалили цей закон. Закон підготовлений надзви.
Завершуйте, будь ласка.
Я завершив. Закон підготовлено, повторюю, надзвичайно погано недосконало юридично. Але його треба прийняти в першому читанні, щоб почати вносити зміни. При цьому не погіршити той закон, який існував до цього. Дякую за увагу.
Дякую. Михайло Васильович Чечетов, фракція Партії регіонів.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! У змінах до статті 9 Закону України „Про науково-технічну інформацію” зазначено, що галузеві інформаційні органи, які визначаються відповідним центральним органом виконавчої влади, забезпечують реалізацію державної інноваційної політики на галузевому рівні. Однак, що собою являють галузеві органи, які саме відповідні центральні органи виконавчої влади та за якими критеріями мають їх визначати, у законопроекті не уточнюється. Також не зрозуміло за яких правових підстав на ці галузеві органи пропонується покласти повноваження з реалізації державної інформаційної політики, адже це є виключною функцією органів державної влади та місцевого самоврядування. Положенням абзацу третього частини першої статті 17 законопроекту пропонується за рахунок бюджетних коштів здійснювати фінансування, формування інформаційних ресурсів науково-технічної інформації, а також проведення наукових досліджень і налагодження міжнародного співробітництва у сфері науково-технічної інформації. Із змісту цього положення випливає, що за бюджетні кошти можна фінансувати діяльність всіх суб’єктів, які беруть участь у формуванні інформаційних ресурсів науково-технічної інформації. Разом з тим, за рахунок бюджетних коштів має забезпечуватися фінансова підтримка лише державних органів і служб науково-технічної інформації, наукових і науково-технічних бібліотек. Варто також зауважити, що наведене вище положення законопроекту сформульоване занадто абстрактно і не дозволяє чітко визначити, на які саме роботи пропонується витрачати кошти з державного бюджету України, що може сприяти зловживанням у сфері використання бюджетних коштів. Окремі положення законопроекту потребують узгодження між собою. Позиція фракції Партії регіонів – однозначно ми пропонуємо відхилити даний законопроект. Дякую.
Олег Зарубінський, будь ласка.
Дякую, Володимире Михайловичу! Олег Зарубінський "Блок Литвина". Шановні колеги! Я хотів би звернути вашу увагу на таку річ. Оце є урядовий законопроект, він розроблений відповідним міністерством, він пройшов декілька погоджень, багато погоджень, в тому числі і Мін’юсті, і в Секретаріаті Кабінету Міністрів і так далі. Я хочу звернути на якісь цього законопроекту. Ну дивіться, наводжу вам конкретні приклади. В одних місцях вживається одна термінологія в одних статтях, в інших мається на увазі те ж саме, але інше. Приклад. Не уніфіковане вживання термінології. Органи державної влади та місцевого самоврядування вживається частина перша статті тертої, в інших органи державної та органи місцевого самоврядування частина перша статті п’ятої. Наступний момент. У проекті пропонується виключити із статті першої Закону України „Про науково-технічну інформацію” термін „інформаційні ресурси спільного користування”, а в другій статті 21 зазначеного закону він продовжує вживатися. Що це за робота над законопроектом? Я думаю, що те що має подаватися від уряду, оскільки проходить стільки погоджень, має бути взірцем юридичної техніки і уваги до того, що подається. Не депутати цим мають займатися, перший момент. Другий момент. Дивіться, подаються певні поняття, немає, немає визначення цих понять, що таке первинні документи, що таке вторинні документи, що таке галузеві інформаційні органи і так далі. На кого це розраховано? Що це за якість юридичного законопроекту, який подається від уряду? Це вина міністерства, я хочу сказати, це вина тих, хто поставив підпис узгодження. Розумієте, коли тема важлива, коли ідея правильна, псувати цю ідею і тему неякісним законопроектом не можна, його в цілому взагалі не можна голосувати, я думаю що треба подумати, чи треба за основу голосувати. Дякую!
Шановні колеги! Обговорення законопроекту. Адам Мартинюк, будь ласка, мікрофон.
Дякую! Мартинюк фракція комуністів. Шановні колеги! Я абсолютно солідарний із думкою двох останніх виступаючих і особливо колега Зарубінський сказав абсолютно справедливі слова, що хорошу ідею, необхідну ідею, дуже потрібну ідею виконав автор, який переслідував [[я не знаю, хто його писав, зрозуміло, не ті, хто підписував]] ну той, хто писав цей законопроект він писав чергову тіньову схему як створити з науково-технічної діяльності прибуткову для себе комерційну організацію. Бо якщо в нинішньому законі, який, до речі, можна говорити, що, так, до певної міри застарий, але все зрозуміло, хто відповідає за науково-технічну інформацію, вся структура виписана, то в новому проекті появляються сотні нових підструктур, які, до речі, будуть приватними, але фінансуватимуться, в тому числі з державного бюджету. Ще раз повторюю, це чергова тіньова схема. Тому закликаю всіх не підтримувати даного законопроекту. Дякую.
Шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Комітет пропонує його прийняти за основу, саме ця пропозиція ставиться першою на голосування про прийняття за основу Проекту Закону про внесення змін до Закону України „Про науково-технічну інформацію” [[реєстраційний номер 3303]]. [[11:17:25]] За-147 Рішення не прийнято. Ставлю на голосування про направлення законопроекту на повторне перше читання [[реєстраційний номер 3303]]. [[11:17:49]] За-187 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Вноситься на розгляд Проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Державної спеціальної служби транспорту [[реєстраційний номер 2687]], доповідач – заступник міністра транспорту та зв’язку Клименко Анатолій Володимирович, співдоповідач – голова Комітету з питань національної безпеки і оборони Гриценко Анатолій Степанович.
Шановні народні депутати України, шановний Голова! З метою подальшого удосконалення законодавства, усунення існуючих прогалин Міністерством транспорту та зв’язку України з власної ініціативи був розроблений та погоджений з усіма зацікавленими міністерствами проект Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Державної спеціальної служби транспорту. Актуальність зазначеного законопроекту полягає у необхідності виконання приписів Конституції України та деяких законодавчих актів щодо врегулювання спірних питань стосовно підстав та порядку притягнення до юридичної відповідальності особового складу Державної спеціальної служби транспорту, усунення прогалин та суперечностей у чинному законодавстві щодо повноважень керівництва Державної спеціальної служби транспорту. На цей час у Державній спеціальній службі транспорту проходять військову службу 4053 особи, з них проходять строкову службу 2279 та контрактну 776 осіб. Під час виконання посадових обов’язків військовослужбовцями Держспецтрансслужби наявні випадки скоєння окремих з них правопорушень, у тому числі злочинів проти порядку несення військової служби, встановленого Статутами Збройних сил України. Одночасно з цим до переліку спеціальних об’єктів, що несуть відповідність згідно відповідних актів законодавства, військовслужбовці Держспецтрансслужби не внесені. Це призводить до ускладнень вирішення питань щодо притягнення до того чи іншого виду юридичної відповідальності, так і щодо відшкодування заподіяній державі шкоди. Наявність зазначених прогалин у законодавстві України створюють потенційну загрозу ухилення вище вказаної категорії правопорушників від відповідальності та порушення законодавства. Зазначений законопроект під час розгляду у секретаріаті Кабінетом Міністрів був редакційно відкоригований, а саме: з тексту законопроекту вилучені норми щодо внесення змін до постанови Верховної Ради України, оскільки питання порядку притягнення до матеріальної відповідальності, як і будь-якого іншого виду юридичної відповідальності, повинно регулюватися законом.
Завершуйте, будь ласка.
Законопроект пройшов повністю розгляд на комітеті Верховної Ради і був підтриманий. І ми просимо вас за результатами розгляду цього законопроекту підтримати. Дякую за увагу.
Дякую, сідайте, будь ласка. Голова Комітету з питань національної безпеки і оборони Грищенко Анатолій Степанович.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, наш комітет одноголосно підтримує цей законопроект і просить вас проголосувати за нього у першому читанні. Це той випадок, коли законодавче забезпечення доганяє вже реальне життя і спізнюється на кілька років, але, як кажуть, „лучше позже, чем никогда”. Прошу підтримати у першому читанні. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, є потреба обговорювати? Будь ласка, запишіться. Прошу прізвища показати. Юрій Анатолійович Кармазін, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні народні депутати, я підтримую думку народного депутата Грищенка – голови комітету про те, що цей закон треба прийняти, тому що мова йде про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу, мова йде про внесення змін до Кримінального кодексу, мова йде про внесення змін до Закону „Про Державну спеціальну службу транспорту”. Єдине у мене питання до другого читання і побажання до комітету, який буде працювати, - це змінити назву цього закону, тому що назва закону явно невдала. І ми розумієм, що зібрані деякі речі, які не були раніше врегульовані: і як порушити кримінальну справу, і хто має порушити, хто має застосовувати види дисциплінарного стягнення, користуючись дисциплінарною владою, Командуючий. Збройних сил або міністр оборони. Але все це не можна поєднувати тою назвою, якою є. Тому я підтримую цей законопроект. І можна було б говорити в цілому, якби не говорити про назву законопроекту, яку треба однозначно міняти. Дякую за увагу.
Адам Іванович Мартинюк, фракція комуністів.
Шановні колеги, я запрошую вас підтримати цей законопроект. Дійсно, потрібно надати те ж, про що там говориться. Дійсно, більшість із вас або частина із тих, хто голосував свого часу за закон про те, щоб залізничні війська передати в підпорядкування Міністерству транспорту і зв’язку, як показала практика, ми поступили абсолютно правильно. Говорячи про цей законопроект, говорячи про залізничні війська або зараз спеціальну державну службу, я маю абсолютно всі підстави, бо мав щастя на третьому курсі аспірантури, навчаючись, рік прослужити у цих військах і будувати залізничні дороги і в сусідній Молдавії, на Дніпропетровщині. І тому дуже добре розумію, що це таке. І дозвольте виступити свого роду лобістом цього закону і пропоную, дійсно, проголосувати за цей законопроект, бо він не несе ніяких навантажень, крім того, що керівництву цих військ, спеціальних військ, даються повноваження, як і іншим військовослужбовцям. І я думаю, Юрій Анатолійович погодиться зі мною і зніме свої заперечення, що цей закон можна прийняти і в першому, і в цілому як закон. Давайте не будемо творити зайвих паперів. Прошу підтримати в цілому як закон. Дякую.
Шановні колеги, виступи завершено. Ті представники фракцій, які не скористалися правом на виступ, не наполягають? Ні. Ставиться на голосування пропозиція комітету – про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Державної спеціальної служби транспорту [[реєстраційний номер 2687]]. Прошу голосувати. [[11:25:17]] За-354 Рішення прийнято. Тут звучала пропозиція про те, щоб прийняти проект як закон. Заперечення є? Є заперечення Юрія Кармазина. Будь ласка, мікрофон.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна – Народна Самооборона”. Я з розумінням відношусь до пропозиції, яку вніс Адам Іванович Мартинюк. Разом з тим, звертаю увагу на те, що, як відмічено в заключенні Головного науково-експертного управління, тут треба внести зміну. Якщо ми цю зміну, яка сформульована – підкреслюю – в заключенні Науково-експертного управління зараз включимо в стенограму, тоді можна приймати в другому читанні. Що я маю на увазі? Я маю на увазі те, що тут записано „включити Державну спеціальну службу транспорту до переліку органів, зазначених у Преамбулі військових статутів [[а це не один статут!]], на які поширюється їх дія”, і тому передбачити внесення відповідних доповнень до законів України, якими затверджені дисциплінарний, стройовий статут Збройних сил України, статут внутрішньої служби, статут гарнізонної та вартової служб Збройних сил України. Оце якщо ми зробимо, я не говорю про інші зауваження, вони є не зовсім суттєві, але це треба робити обов’язково, інакше це не можне не.
Анатолій Степанович Гриценко. Мікрофон, будь ласка.
Дякую. Шановний Володимире Михайловичу, із тими зауваженнями, які висловив Юрій Кармазін, я думаю, що можна погодитися і проголосувати в цілому. Дякую.
Шановні колеги, немає інших застережень? З урахуванням пропозиції, яку виклав Юрій Анатолійович Кармазін, і яка міститься в зауваженнях Науково-експертного управління, я ставлю на голосування про прийняття проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Державної спеціальної служби транспорту у другому читанні і в цілому як закон [[реєстраційний номер 2687]]. Прошу голосувати. [[11:27:40]] За-367 Закон прийнято. Дякую. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення зміни до статті 14 Закону України "Про Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України". Доповідач – голова Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України Чеботаренко Юрій Борисович. Співдоповідач – голова Комітету з питань національної безпеки і оборони Гриценко Анатолій Степанович.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! Проект закону, пропонується встановити норму про відшкодування курсантами, а також особи начальницького складу Держспецзв’язку витрат, що пов’язані з їх утриманням у вищих навчальних закладах, де вони навчалися за держаним замовленням. Норму пропонується поширити на осіб з числа курсантів та осіб, які проходять службу в Державній службі спеціального зв’язку та захисту інформації України протягом п’яти років після закінчення навчальних закладів та звільняються за систематичне невиконання умов контракту, службову невідповідність та в разі надбання законної сили обвинувального вироку суду. Аналогічна норма діє в Збройних Силах України, внутрішніх військах МВС України, Службі зовнішньої розвідки, СБУ та інших структурах. Проект закону погоджено, зауваження враховані повністю. Прошу підтримати. Дякую за увагу.
Дякую вам також. Сідайте, будь ласка. Анатолій Степанович Гриценко, голова Комітету з питань національної безпеки і оборони.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, цей закон також одноголосно підтриманий на нашому комітеті. Суть його дуже проста. Якщо людина навчалася і отримала вищу освіту за рахунок держави і потім звільняється до того, як вона виконала передбачені контрактом зобов’язання, вона повинна заплатити, компенсувати вартість навчання. Це справедливо діє в усіх інших силових структурах і прохання також поширити цю норму на Державну службу спецзв’язку і захисту інформації. Якщо в залі буде готовність голосувати цей документ не тільки в першому читанні, а в цілому, я прошу з урахуванням тих редакційних правок, які висловило Головне науково-експертне управління, тоді можна прийняти в цілому. Дякую.
Дякую, сідайте. Є потреба обговорити законопроект? Запишіться, будь ласка. Прошу вивести прізвища народних депутатів на табло. Адам Іванович Мартинюк.
Я думаю, буду таким же ж лаконічним, як доповідач і співдоповідач, бо вони чітко висловили суть цього законопроекту, яку обов’язково повинні ми з вами підтримати. Бо вона зводиться до того, що дійсно у всіх інших сруктурах, військових структурах, а Державна служба спеціального зв’язку та захисту інформації також має відношення до цих структур військових формувань, діє норма про те, що кожен із курсантів навчального закладу, а всі курсанти навчальних закладів, відповідно, проходять навчання у вищих навчальних закладах за рахунок Державного бюджету, він після закінчення цього навчального закладу повинен відпрацювати, а точніше сказати, повинен відслужити мінімум 5 років для того, щоб ті кошти, які витратила на нього держава, компенсувати цією службою. Оскільки ця норма, на превеликий жаль, нині не поширюється на курсантів тих навчальних закладів, які є у підпорядкуванні Державної служби спецзв’язку, а точніше, тих навчальних закладів, які працюють на цю службу, то цілком логічно і справедливо буде запровадити таку норму і нарешті поставити вже у цих питаннях, бо ви пригадуєте, нещодавно ми приймали цілу серію поправок до Закону про цю службу для того, щоб унормувати її і привести до того стану, в якому вона повинна перебувати. Бо ви знаєте, напевно, що це – наймолодша державна служба, яку ми виділили спеціальним законом, забрали із Служби безпеки, створили як самостійний орган центральної виконавчої влади. Тому я, дійсно, схиляюся до тієї думки, яку тут висловив голова профільного комітету, що з урахуванням зауважень Науково-експертного управління давайте ми приймемо в цілому цей закон, тому що в законі все чітко, ясно і зрозуміло, не будемо витрачати часу. Дякую.
Юрій Анатолійович Кармазін.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна-Народна Самооборона". Я відповідаю автору репліки щодо „баби Яги”, яка проти. Я, дійсно, за те, щоб ми робили чисте законодавче поле, абсолютно чисте, і при цьому бачу свою функцію у тому, щоб допомагати парламенту, у тому числі, і вам, шановний друже, зробити цей закон кращим. Цей закон направлений на дві категорії осіб: перше – на курсантів, які звільняються зі служби, і по ним питання вже вирішено, воно враховано в іншому законі, воно враховано у статті 25 Закону „Про військовий обов’язок і військову службу” і його дублювати абсолютно немає потреби, на мій погляд, хоча маслом кашу не зіпсуєш. І друге – на осіб начальницького складу. Чомусь вирішили, що треба вносити зміни до статті 14. Хоча я погоджуюся з пропозицією Анатолія Гриценка, що треба вносити змін до статті 12, а не 14-ї закону. Повторюю: до статті 12 закону і таким чином приймати цей законопроект і в першому читанні, і в другому читанні, в іншому варіанті воно не звучить, ви подивіться і побачите. Тому я за те, щоби прийняти цей законопроект, саме з врахуванням того висновку, який написаний Головним науково-експертним управлінням, яке і треба відзначити, тут виконавець Петриченко, слава Богу, нормально спрацювали. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги! Обговорення завершено, тому я ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту закону про внесення зміни до статті 14 Закону України „Про державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України” [[реєстраційний номер 3311]]. Прошу голосувати. [[11:34:53]] За-367 Рішення прийнято. Адам Мартинюк, а потім комітет, все-таки. Адам Мартинюк, будь ласка.
Дякую. Шановний Володимир Михайлович! Шановний Юрію Анатолійовичу і голова комітету! Дійсно вже в проекті закону от подивіться, проект закону 3311, виправлено так, як пропонує Науково-експертне управління. Пропонувалося в 14 статтю, а в проекті закону написано, що добавити ці положення в 12 статтю. Тобто, я думаю, Юрій Анатолійович свої зауваження знімає і ми можемо абсолютно голосувати спокійно за прийняття його в цілому, як закону.
Шановні колеги! Голова комітету Анатолій Степанович Гриценко, будь ласка.
Дякую. Шановні колеги! Там вийшла просто неточність, тому що в тексті закону записана правильна стаття 12, а в порівняльній таблиці – стаття 14. Тому з урахуванням того, що говорив Кармазін, те що написало Головне науково-експертне управління, внести зміни у статтю 12, а текст її ми проголосували в першому читанні. Вона стандартна ця норма для всіх силових структур. Пропоную прийняти в цілому з урахуванням редакційної правки, передбаченої Головним науково-експертним управлінням і Кармазіним. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, немає заперечень? Юрій Кармазін, мікрофон, будь ласка.
Юрій Кармазін. Шановні друзі, справа в тому, що там в частині другій відсилка тільки до 12 статті, а в першому ми проголосували доповнити статтю 14. Тому Анатолій Гриценко зараз правий, коли каже, що треба 12 статтю писати. Тому я просив би з урахуванням цього і того, що написано в експертному управлінні, і висновку комітету, проголосували в цілому. Дякуємо. Але 12 статтю. Погодився, Адам Іванович Мартинюк, вже погодився. Дякую. Я його переконав.
Немає заперечень з урахуванням зауважень Головного науково-експертного управління, про що шановні колеги депутати говорили, поставити на голосування про прийняття проекту закону в другому читанні і в цілому, як закон. Я ставлю на голосування цю пропозицію. Про прийняття у другому читанні і в цілому як закон проект Закону [[реєстраційний номер 3311]] про внесення змін до статті 14 Закону України „Про Державну службу спеціального зв’язку та захисту інформації України”. Прошу голосувати. [[11:37:35]] За-349 Закон прийнято. Вношу на розгляду Проект Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо розвитку трудової діяльності засуджених]], [[реєстраційний номер 3400]] Доповідач – заступник міністра юстиції Лутковська Валерія Володимирівна, співдоповідач голова підкомітету, комітету з питань соціальної політики та праці Шмельова Світлана Олександрівна.
Дякую дуже. Шановний головуючий, шановні народні депутати, вашій увазі пропонується проект закону про внесення змін до деяких Законів України. Мушу сказати, що станом на сьогоднішній день в установах виконання покарань налічується близько 100 тисяч працездатних засуджених, із яких більше 50 відсотків складають особи віком до 30 років, які до засудження ніколи не працювали і не навчалися професії. Протягом останніх років Кабінетом Міністрів України були прийняті постанови, виконання яких дозволило б поліпшити стан трудової зайнятості осіб, які відбувають покарання в місцях позбавлення волі, в першу чергу за рахунок більш широкого залучення промислового потенціалу кримінально-виконавчої служби в економіку регіонів. Але, на жаль, ефективність їх реалізацій залишається на низькому рівні. Зважаючи на те, що майже 90 відсотків засуджених осіб відбувають покарання в установах виконання покарань, які розташовані в регіонах їх постійного проживання до скоєння злочинів, існує необхідність більш ефективного залучення місцевих органів виконавчої влади до вирішення питань трудової зайнятості засуджених в організації їх професійного навчання для формування та закріплення у засуджених трудових навичок як невід’ємної складової процесу їх ресоціалізації. На даний час у законах України про місцеві державні адміністрації та про зайнятість населення не передбачено напрямків щодо сприяння соціальної реабілітації засуджених. Тому пропонується залучити місцеві органи влади до вирішення нагальних питань здобуття засудженими професій, що користуються попитом на ринку праці. У зв’язку із цим ми пропонуємо внести зміни до Закону України „Про місцеві державні адміністрації та до Закону України про зайнятість населення. І ми сподіваємося на те, що прийняття цього законопроекту дозволить підприємствам установ виконання покарань більш ефективно задовольняти потреби регіонів в продукції промислового призначення, набувати засудженими професій, що користуються попитом на ринку праці та з економити бюджетні кошти місцевих органів влади. Прошу підтримати і дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Світлана Олександрівна Шмельова голова підкомітету Комітету з питань соціальної політики та праці. Будь ласка, заключення комітету.
Шмельова фракція Компартії України. Шановний Голово! Шановні народні депутати! Як уже зазначалося поданим законопроектом передбачається внесення змін до Законів України „Про місцеві державні адміністрації та про зайнятість населення якими пропонується встановити норми щодо участі у місцевих державних адміністрацій у здобутті засудженими професій, які користуються попитом на ринку праці. Крім того, державні і територіальні програми зайнятості мають сприяти створенню робочих місць для засуджених та суспільно-корисної зайнятості населення. 4 лютого цього року Комітет Верховної Ради України з питань соціальної політики та праці розглянув проект Закону України про внесення змін до деяких законів України [[3400]], внесений Кабінетом Міністрів України і вирішив прийняти його в першому читанні за основу. Комітет виходив з того, що Головне науково-експертне управління в цілому підтримує законодавчу пропозицію і вважає, що за результатами розгляду в першому читанні законопроект може бути прийнятий за основу. Міністерство праці та соціальної політики і Міністерство фінансів підтримують зазначений законопроект. Національна тристороння соціально-економічна рада при Президенті України від профспілок та конфедерація роботодавців України зауважень і пропозицій до законопроекту не мають. Комітет Верховної Ради України з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України повідомив, що зазначений законопроект оформлений і зареєстрований згідно з вимогами статей 90 і 92 Регламенту Верховної Ради України. Враховуючи наведене, пропонується прийняти законопроект в першому читанні за основу. Прошу підтримати.
Дякую, Світлано Олександрівно! Шановні колеги! Прошу записатися на обговорення законопроекту. Прошу вивести прізвища на табло народних депутатів. Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні народні депутати! Запропонований крок урядом є тільки маленький і перший крок для того, щоб ми підійшли до колосально важливої проблеми. Все-таки що таке знаходиться 100 тисяч людей працездатних, вони без роботи і дві третини з них абсолютно не мають роботи, тим більше скільки хворих і так далі. Я хотів би, щоб ми також під час другого читання, бо я буду виступати за перше читання при прийнятті цього закону, внесли зміни до Закону про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, яким би передбачили вилучення для цієї категорії осіб при застосуванні і при зроблені замовлень, які б робили підприємства житлово-комунального господарства чи можливо охорони здоров’я, чи закладів освіти в цих установах з тим, щоб забезпечити людей роботою. Я взагалі вважаю, що нам цьому буде треба присвятити окремі слухання і те, що поки що ця проблема не піднімається, ну не можуть ці люди вийти, які дві третини яких не працюють не можуть вони вийти до Кабміну чи на Банкову до Секретаріату Президента, не можуть просто. А вийшли б з великим задоволенням як і ті шахтарі, які сьогодні вийшли і не можуть зрозуміти чому їхнє вугілля по 300 гривень не беруть, а вугілля по 600 гривень купуються, чому не хочуть знижувати сьогодні собівартість електроенергії і цієї енергоскладової в усіх послугах, не можуть зрозуміти цього шахтарі, не можу і я цього зрозуміти. Це питання, яке очевидно ми хочемо почути відповідь і від уряду і очевидно від профільних комітетів. Цей закон треба приймати, але вносити також серйозні зміни, які направлені будуть на покращення зайнятості засуджених, які перебувають в місцях позбавлення волі. Дякую.
Олег Зарубінський замість народного депутата Баранова. Будь ласка.
Дякую, Володимире Михайловичу! Шановні колеги, є фраза в народі „від суми і тюрми не зарікайся”. Але, я думаю, що не ця фраза має бути аргументом чи мотивацією до серйозного ставлення до цього законопроекту. Заступник міністра абсолютно точно навела цифри, відповідно до яких приблизно половина, дві третини навіть тих, хто сьогодні є засуджених є люди, яким не може держава надати можливість працювати. Я вже не хочу говорити про макарівський принцип виховання працею, але тут мова зовсім про інше. Коли ми кажемо, що людина, яка відбула покарання має реінтегруватися у суспільство, має пройти соціальну адаптацію, вона не може це зробити хоча б тому, що 50 відсотків від тих 100 тисяч, які сьогодні знаходяться у місцях виконання покарань, до 30 років взагалі ніколи не працювали. Мені здається, що будь-яка держава, наша держава, оскільки у Конституції написано, що вона є соціальною державою, має виконати три ключові функції – це трудова зайнятість, забезпечити засудженим, перше; друге – організувати професійне навчання і третє, і це головне, – здійснити або допомогли подальшу інтеграцію у суспільство засуджених. І тому мені здається, що ті пропозиції, які є у цьому законопроекті, вони є слушними, хоча б тому, що вони є системними. Вони ставлять завдання перед місцевими адміністраціями сприяти пошуку і формуванні робочих місць, як в установах виконання покарань, так і за їх межами. Вони ставлять питання перед органами, які відповідають за зайнятість населення теж сприяти цьому. Мені здається, що на відміну від моїх колег, які казали, що тут треба ще багато щось переробляти, я не знайшов, що треба переробляти. Тобто ми маємо допомогти тим людям, які оступилися, хоча б для свого блага, бо вони повернуться у суспільство. Дякую.
Шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Комітет пропонує прийняти його за основу. Ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законів України щодо розвитку трудової діяльності засуджених [[реєстраційний номер 3400]]. Прошу голосувати. [[11:47:42]] За-339 За – 339, рішення прийнято. Інших пропозицій немає, приймаєм за основу, да? Комітет пропонує тільки за основу, є зауваження. Прохання до комітету прискорити підготовку до другого читання. Шановні колеги, вноситься на розгляд проект Закону [[реєстраційний номер 1236]] про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності політичної партії. Доповідач – Олег Зарубінський, співдоповідач – голова Комітету з питань державного будівництва та місцевого самоврядування Подгорний Сергій Петрович. Будь ласка.
Дякую, Володимир Михайлович. Олег Зарубінський, „Блок Литвина”. Шановні колеги, сьогодні всі кажуть про те, що політична партія має бути інститутом, який уособлює політичну відповідальність. Зрозуміло, що чекати серйозної політичної відповідальності і, перш за все, перед виборцями у партій, які створюються як технологічні проекти, які реєструються до виборів, яких намагаються використати саме як засоби, інструменти, технології, від таких політичних структур чекати політичної відповідальності не потрібно, і це є неможливо. Законодавство певною мірою регулює це питання, щоб такі штучні неофіти не брали участі в у виборчій кампанії, фактично не псували виборчу кампанію, передбачається термін – один рік реєстрації. Я в своєму законопроекті пропоную збільшити цей термін – це перша позиція. Друга позиція. Це мова йде про вибори до центральних органів влади – парламентських виборів. Коли мова йде про вибори в місцеві органи влади, сьогодні взагалі немає жодних обмежень, тобто можна за день до виборів зареєструвати якусь псевдо, штучну організацію, і вона вже буде висувати своїх кандидатів. Це теж є штучно. І ще один момент. Коли реєструються партії, то відповідно до чинного законодавства треба зібрати 10 тис. підписів. Я пропоную в законопроекті таке: якщо партія набирає на виборах загальнонаціонального масштабу менше 10 тис. виборців, то, очевидно, виникають підстави до того, чи взагалі вона потрібна і чи взагалі це є партія? Мені здається, що, безумовно, цей проект викличе неоднозначні тлумачення, особливо коли всі бачать себе напередодні тої чи іншої виборчої кампанії. Можливо, Володимир Михайлович, як автор.
Завершуйте, будь ласка.
як автор законодавчої ініціативи, усвідомлюючи контроверційність її, хоча я переконаний, що в принципі в стратегічному плані вона є правильною. Можливо було б ще доопрацювати цей законопроект і, якщо буде воля сесійної зали, направити його на повторне перше читання, деякі моменти все-таки треба ще уточнити. Дякую за розуміння.
Дякую вам також. Будь ласка, позиція комітету. Подгорний Сергій Петрович, голова підкомітету Комітету з питань державного будівництва та місцевого самоврядування.
Шановна президія! Шановні народні депутати! Шановні виборці! Комітет Верховної Ради України з питань державного будівництва та місцевого самоврядування за дорученням Голови Верховної Ради України 20-го лютого ще 2008 року на своєму засіданні розглянув проект Закону України про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності політичної партії, поданий народним депутатом Олегом Олександровичем Зарубінський. Законопроектом пропонується внести зміни до законів України: „Про політичні партії в Україні”, „Про вибори народних депутатів України”, „Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів”, „Про вибори Президента України”. Законом пропонується збільшити кількість підстав для анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, збільшити часовий проміжок від дати реєстрації політичної партії до набуття нею права висувати кандидатів на виборах народних депутатів України та Президента до 730 днів, а також встановити, що місцева організація політичної партії можу висувати кандидатів на виборах депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, якщо вона зареєстрована не пізніше як за 365 днів до дня виборів. На засіданні були також розглянуті висновки, які надійшли до комітету щодо цього законопроекту. Комітет Верховної Ради України з питань правової політики висловлює окремі зауваження до законопроекту, проте вважає, що за наслідками його розгляду в першому читанні він може бути прийнятий за основу. За висновком Комітету з питань бюджету законопроект не має впливу на доходну та видаткову частини бюджету, а також на його виконання в поточному бюджетному році. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України висловлює окремі зауваження до законопроекту, вважає, що за результатами розгляду в першому читанні, законопроект доцільно повернути суб’єкту права законодавчої ініціативи на доопрацювання.
Да, завершуйте, будь ласка.
Міністерство юстиції України також висловило зауваження до законопроекту і не підтримало його. Натомість народні депутати України, члени комітету вважають, що законопроект можна прийняти за основу в першому читанні. Проект постанови Верховної Ради України про прийняття законопроекту за основу подано на розгляд парламенту народними депутатами України, членами комітету. Дякую. Просимо підтримати.
Дякую вам. Шановні колеги, прошу записатися на обговорення законопроекту. Прошу на табло вивести прізвища народних депутатів. Ольга Герамсим’юк. Руслан Князевич, будь ласка.
Шановний Голово, шановні колеги, якщо можна і погодитися в якійсь частині „за” цього законопроекту тільки в тому, що, справді, назріла велика необхідність міняти закон про політичні партії в Україні. Ви знаєте, те, що ми живемо за законом в редакції 2001 року, який ще писався на старій конституційній базі, а в 2004 році, ви знаєте, пам’ятаєте про те, що ми перейшли, фактично, до нової вже парламентсько-президентської моделі форми правління, де саме політичні партії є чи не основними рушійними силами політичного взагалі життя в Україні. Тому аналогічного чину законопроект розглядався на минулому сесійному тижні в редакції пана Гриценка. Він не добрав достатньої кількості голосів, на жаль, він знятий з порядку денного. Але я вдячний автору за його ініціативу, вона вкрай потрібна. Вона вкрай потрібна для того, щоб ми почали справді серйозну роботу над цим законопроектом. Якщо не змінити його, то по великому рахунку ті зміни косметичні, які ми намагаємося зробити у виборчому законодавстві щодо діяльності політичних партій, не вирішують по суті проблему. Бо проблема саме в законі, які є морально застарілий по відношенню принаймні до чинних конституційних норм. По великому рахунку, ви знаєте, не буду перераховувати все, але до прикладу, навіть перша зміна, яка передбачає необхідність саме за Верховним Судом рішення щодо припинення діяльності політичної партії не відповідає вже законодавству, яке було прийнято після того, де ці функції передані органам адміністративної юстиції. Ви пригадуєте, ще низка речей, які залишилися у чинному законі. Для прикладу, якщо протягом 10 років політична партія не бере участь у виборах або жодним чином не проявляє ознак політичного життя, то вона може діяти протягом цього десятирічного строку, тільки 10 років спливає, після того це є підставою для припинення її діяльності. Шановні, якщо у нас. ми вже сприйняли ідею про те, що у нас 10 років в Україні може не буде жодних виборів? Що це за політична партія, якщо протягом 10 років вона може собі дозволити жодним чином не брати участь у політичному житті країни? Для чого така політична партія? Адже політична партія згідно Конституції саме створюється для того, щоб брати безпосередню активну і впливову участь у політичному житті. Безперечно, є дискусійною нормою щодо двохрічного строку необхідності реєстрації політичної партії до виборів, бо ви знаєте, що у нас можуть бути.
Завершуйте, будь ласка.
що можуть бути дострокові вибори. І згідно чинної Конституції 2004 року ніхто не може передбачити, коли ці вибори будуть. І тоді у певній мірі обмежуються права партії. Але ця ідея правильна, її треба розробляти, можливо, справді підтримати автора законопроекту і відправити на повторне перше читання. Я би був дуже радий і готовий долучитися до роботи над комплексними змінами щодо внесення змін до Закону про політичні партії. Дякую.
Народний депутат Павловський, фракція "Блоку Юлії Тимошенко". Будь ласка. Мікрофон ввімкніть.
Шановні колеги, шановний головуючий! Я хочу підтримати ініціативу пана Зарубінського. Я думаю, що законопроект актуальний, тому що в нашій країні вже майже 140 партій. Кількість їх майже щомісяця збільшується. Це, в принципі, право кожного об’єднуватися у різні партії, але є випадки, коли партії створюються штучно, суто з комерційних причин. Ми знаємо випадки, коли бренди партій потім за гроші продаються. Якщо реально подивитися, у нас у кращому випадку 10 партій є в країні, всі інші – це такі штучні утворення на продажу. Тому я думаю, що пора нарешті треба навести лад у цьому питання. Підтримую автора, що треба більш чітко визначити підстави зняття з реєстрації партій і правильна новела про те, що партія повинна хоча б два роки існувати до того, як вона прийме участь у виборах, щоб це не були партії-однодневки, які створюються під вибори. Тому пропоную підтримати пана Зарубінського і проголосувати за основу у першому читанні цей законопроект. Дякую за увагу.
Михайло Васильович Чечетов, фракція Партії регіонів.
Шановний Володимир Михайлович, шановні народні депутати! Проектом пропонується обмежити право політичної партії висувати кандидатів на виборах народних депутатів України та виборах Президента України у випадку, якщо їх було зареєстровано менше, ніж за 730 днів до дня виборів. Крім того, пропонується обмежити право місцевої організації політичної партії брати участь у місцевих виборах всіх рівнів та виборах депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим у випадку, якщо її було зареєстровано менш, ніж за 365 днів до дня відповідних виборів. Також у проекті містіться пропозиція щодо збільшення підстав для анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії. На наш погляд, застосування примусових заходів щодо припинення діяльності політичної партії з пропонованих підстав без регламентації вище означеної можливості є необґрунтованим і надмірним. Не викликає сумнівів право політичної партії ліквідовувати власні структури та структурні утворення, передбачені статутом. Так само не викликає сумнівів і можливість виникнення потреби у ліквідації конкретних місцевих організацій політичної партії. Виходячи з цього, здійснення партією відповідного кроку навіть у разі зменшення внаслідок цього її місцевих організацій та кількості нижчої за встановленим законом, не повинно бути підставою для негайного скасування її реєстраційного свідоцтва. На наш погляд, цей законопроект недемократичний, і пропонуємо його відхилити.
Дякую. Шановні колеги, обговорення завершено. Фракція комуністів має правом на виступ скористатися. Будь ласка, Адам Мартинюк.
Дякую. Мартинюк, фракція комуністів. Шановні колеги, все-таки я звертаюся до вас: давайте ми у першому читанні цей законопроект підтримаємо. Кожен з нас розуміє, що, на превеликий жаль, в Україні наплодили стільки політичних партій, що навіть лідери політичних партій деякі не знають, як їхня партія по-справжньому називається. Якщо ми ставимо норми, які будуть регламентувати діяльність цих політичних партій, тим більше, що я переконаний, що в сесійній залі знаходяться ті політичні партії до яких відношення цей закон не має, бо кожна з них може підтвердити чисельність 10 тисяч осіб. Кожна з них може на виборах набрати не менше ніж 10 тисяч голосів виборців, кожна із партій наших зареєстрована більше ніж два роки, кожна із партій наших бере участь у виборах, а там йде мова, якщо протягом десяти років не бере участі у виборах, то така партія знімається з реєстрації. Я думаю, ми маємо абсолютно всі підстави проголосувати його у першому читанні, а вже у другому подивитися більш детально і врахувати ті пропозиції.
Анатолій Матвієнко, одну хвилину, будь ласка.
Українська республіканська партія „Собор”. Блок „Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні колеги! Дійсно, ми маємо якось унормувати діяльність партії, але звертаюсь зараз до тих хто хоче підтримати цей законопроект, яка у нас проблема в суспільстві? Проблема в суспільстві дрібних партій і їхнього впливу на ситуацію, чи проблема олігархічних партій? Політичних холдінгів, які сьогодні прагнуть до узурпації влади. Я думаю, що ми маємо свідомі того, що не ця проблема, яка на превеликий жаль, підтримується є проблемою в Україні, тому ми маємо очевидно думати про те, щоб зараз не створювати в демократичний умовах, коли ми не маємо політичної структуризації, коли немає у нас ідеологічних політичних партій, якийсь кнут для їх нищення. Мені видається, що цей закон зорієнтований не на ту частину політичних партій, яку варто було б сьогодні врегулювати. Тому найперше, що ми можемо зробити це на повторне перше читання. Дякую.
Шановні колеги! Обговорення законопроекту завершено. Ми зійшлися в єдиному, що нам треба унормовувати процес, щоб у нас цивілізовано відбувалося політичне структурування українського суспільства. При чому відповідальне структурування, про що говорили колеги, народні депутати України. Ставиться на голосування пропозиція комітету про прийняття за основу проекту закону [[реєстраційний номер 1236]] про внесення змін до деяких законів України [[щодо регулювання діяльності політичної партії]]. Прошу голосувати. За основу. [[12:03:33]] За-192 Рішення не прийнято. Ставиться на голосування пропозиція, яка від автора законопроекту виходила, про направлення на повторне перше читання проекту Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо регулювання діяльності політичної партії]] [[реєстраційний номер 1236]]. Прошу голосувати. [[12:04:10]] За-224 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Шановні народні депутати, оголошується. Я поставлю на голосування, я прошу уваги. Про повернення розгляду питання про направлення на повторне перше читання, раз ви встигли, про повернення. [[12:04:47]] За-212 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Оголошується перерва до 12.35 хвилин.
Запросіть, будь ласка, народних депутатів до сесійної зали з тим, щоб ми могли продовжити роботу. Шановні колеги! Зараз ми маємо розглянути проекти законів: реєстраційні номери 2637 і 2102. Є така пропозиція, щоб заслухали доповіді, потім співдоповідь з приводу цих двох законів, провели їх спільне обговорення, а голосування – окремо. Немає заперечень? Оголошується до розгляду проект Закону [[2637]] про внесення змін до деяких законів України [[щодо державної системи цивільного захисту]], а також, проект Закону [[2102]] про внесення змін до статті 28 Закону України про правові засади цільного захисту щодо державного нагляду за безпечним веденням робіт. Доповідач – заступник міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Костинюк Богдан Іванович. Будь ласка, Богдане Івановичу. Співдоповідачем буде виступати перший заступник голови комітету Шершун Микола Харитонович.
Шановний Голово! Шановні народні депутати! Проект Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо державної системи цивільного захисту]] розроблено на виконання вимог розділу 14 прикінцеві та перехідні положення Закону України про правові засади цивільного захисту. Проектом передбачається внесення змін до Законів України: про зону надзвичайної екологічної ситуації; про державні нагороди; про об’єкти підвищеної небезпеки; про вищу освіту; про державну допомогу сім’ям з дітьми; про боротьбу з тероризмом; про функціонування паливно-енергетичного комплексу в особливий період. З метою їх узгодження з нормою Закону про правові засади цивільного захисту в частині найменування міністерства, органів і підрозділів, на які покладено вирішення завдань цивільного захисту, осіб рядового і начальницького складу, який проходив службу в органах і підрозділах цивільного захисту, назв вищих навчальних закладів міністерства. По своїй суті законопроект є технічним і стосується термінології. Реалізація закону не потребує додаткових матеріальних та інших витрат. Проект Закону погоджено без зауважень із заінтересованими органами виконавчої влади. Прийняття проекту надасть можливість усунути існуючі термінологічні неузгодженості, визнати такими, що втратили чинність застарілі законодавчі акти з питання функціонування військ цивільної оборони. Створити належні умови функціонування єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру. Законопроект в цілому отримав позитивний висновок Головного науково-експертного управління, розглянутий профільним комітетом і рекомендований до прийняття за основу. Дякую вам за увагу! Доповідь закінчена.
Дякую вам також! Сідайте, будь ласка, Богдане Івановичу. Микола Харитонович ,з приводу законопроектів 2637 і 2102.
Микола Шершун "Блок Литвина". Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Зазначений проект закону розроблено на виконання вимог Прикінцевих та Перехідних положень Закону України „Про правові засади цивільного захисту”. Цим проектом передбачається внести зміни до семи законів, я вже повторюватися не буду, тому що тільки переді мною виступаючий сказав про це. І метою внесення змін є узгодження зазначеного закону з нормами Закону України „Про правові засади цивільного захисту” у частині найменування міністерств, органів підрозділів, на які покладено вирішення завдань цивільного захисту осіб рядового і начальницького складу, які проходять службу в органах і підрозділах цивільного захисту назв вищих навчальних закладів міністерства. Я хочу сказати, що це по суті своїй законопроект технічний і стосується виключно термінології. І реалізація закону не потребує додаткових якихось матеріальних витрат. Законопроект в цілому отримав позитивний висновок як Головного науково-експертного управління верховної Ради України він був розглянутий на профільному комітеті з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і рекомендований для прийняття за основу з урахуванням зроблених зауважень. Дякую за увагу і прошу підтримати.
Так, дякую вам також. Шановні колеги, прошу записатися на обговорення законопроектів [[реєстраційні номери 2637, 2102]]. Проводиться запис на виступ. Прошу показати прізвища народних депутатів, що записалися. Бондаренко Володимир Дмитрович. Мікрофон, будь ласка.
Шановні колеги і особливо я звертаюсь до пана Богдана Костинюка як представника міністерства. Безумовно, це законопроект, який з’ясовує формальні речі, назви навчальних закладів, змінюються там певні визначення цих назв, а також статус курсантів і таке інше. Але ми, хвилює мене інша проблема і, я думаю, що вона повинна би бути більш важливою ніж ці формальні речі. Мова йде про систему підготовки кадрів для всіх відомств, які займаються фактично збереженням життя і здоров’я населення в різних ситуаціях, це і в боротьбі з тероризмом, це і під час техногенних катастроф, це і в спеціальних галузях, де дуже багато таких випадків стається. І от ми свого часу в місті Києві розробили систему стандартних надзвичайних ситуацій, які викликають потім дії різних служб, зокрема, у зв’язку з відключенням електроенергії, у зв’язку з відключенням газу, у зв’язку з перебоями в роботі підземного транспорту, у зв’язку з повінню, яка була в Києві дуже висока в 1970 році і таке інше. Тобто оці стандартні ситуації, вони можуть бути перелічені в два-три десятки, іноді виникають надзвичайні, надзвичайно надзвичайні такі як Чорнобильська аварія, але все інше це стандартні, як правило. І часто дії посадових осіб, які мали би займатися захистом населення, це і міліція, пожежна охорона, цивільна оборона, деякі технічні підрозділи розрізнені, вони діють без певних стандартів у виконанні своїх дій у таких умовах. Тому я просив би, щоб міністерство все-таки внесло законопроект от якраз про стандарти дій всіх служб, які займаються цивільним захистом населення на період таких от надзвичайних ситуацій. Це, на мій погляд, більш важливо, ніж унормувати там назви. Хоча і це треба зробити, я пропоную підтримати зазначений законопроект, але міністерство прошу все-таки внести пропозиції.
Дайте можливість завершити думку.
Внести пропозиції у тому плані, як я говорив про розробку загальнодержавних стандартів дії різних служб, що займаються цивільним захистом населення. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, обговорення законопроектів завершено. Ніхто не наполягає на слові. Я буду ставити на голосування пропозиції комітету про прийняття за основу проекту Закону [[реєстраційний номер 2637]] про внесення змін до деяких законів України [[щодо державної системи цивільного захисту]]. Прошу голосувати. [[12:43:10]] За-315 Рішення прийнято. Тепер ставиться на голосування для прийняття за основу проект Закону про внесення змін до статті 28 Закону України "Про правові засади цивільного захисту" [[щодо державного нагляду за безпечним веденням робіт]]. Ще раз нагадую, реєстраційний номер 2102. Прошу голосувати. [[12:43:48]] За-307 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері поводження з відходами. Шановні колеги, тут доповідач у нас народний депутат Стретович, він о 12-ій годині проводить якусь зустріч і просив, щоб, якщо він не встигне, ми відклали, а потім повернулися до розгляду цих двох законів: 2459, 2642. Нема застережень? Тому оголошується до розгляду проект Закону [[реєстраційний номер 1154]] про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань мисливського господарства та полювання, охорони, використання і відтворення тваринного світу. Доповідач – народний депутат України Шершун Микола Харитонович, співдоповідач - голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Грицак Василь Миколайович.
Микола Шершун, „Блок Литвина”. Шановний Голово, шановні народні депутати, необхідність внесення зазначеного проекту закону обумовлена також тим, що чинним законодавством не врегульована низка проблем, зокрема, мисливського собаківництва. А діючі на сьогоднішній день штрафи за незаконне полювання значно нижчі від встановлених користувачами угідь вартості проведення полювання на мисливських тварин. Проектом закону пропонується внести зміни до законів: „Про мисливське господарство та полювання”, „Про тваринницький світ”; у Кодекс України про адміністративні правопорушення та Кримінальний кодекс України, які спрямовані на вдосконалення законодавчої бази з питань ведення мисливського господарства, значно посилення відповідальності користувачів угідь за стан ведення мисливського господарства та передбачають суттєве збільшення розміру штрафу за порушення прав полювання, зокрема, надання права спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання встановлювати відповідно до законодавства обмеження щодо використання державного мисливського фонду, прийняття нормативних актів з питань ведення мисливського господарства та полювання, мисливського собаківництва, використання ловчих звірів, птахів. Прийняття та впровадження цього законопроекту не потребує додаткових фінансових видатків з Державного бюджету України. Головне науково-експертне управління рекомендує прийняти його за основу з врахуванням своїх пропозицій. Комітет з питань екологічної політики, а також Комітет з питань законодавчого забезпечення, який є головним, природоохоронної діяльності підтримують цей законопроект і рекомендують прийняти його за основу. Дякую за увагу. Прошу підтримати.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Від Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності. Грицак Василь Миколайович. Не бачу його. Хто буде доповідати від комітету? Втім рішення комітету у нас є, який рекомендує прийняти за основу. Разом з тим, голів комітетів дуже прошу, щоб доповідачі були на місці. Прошу записатись на виступи в обговорення законопроекту. Прошу вивести прізвища народних депутатів на табло. Володимир Іванович Ландік, мікрофон, будь ласка.
Спасибо. Ландик, Партия регионов. Вы знаете, вот как бы мы не ограничивали все эти штрафы, увеличивали и так далее, все равно снижение поголовья, как говорится, дикой птицы и животных четвероногих у нас резко сокращается. И скоро нашим детям и внукам мы будем все это показывать по картинкам прошлого или позапрошлого века. Поэтому я считаю, что надо делать законопроект не ограничивающий или увеличивающий штрафы, а полный запрет на охоту на протяжение, например, пяти или 10 лет, что даст возрождение диких животных. А потом уже регулировать штрафами или каким-то там отстрелом, потому что мы доведем до того, что уже нечего будет стрелять, уже по галкам да по воронам стреляют. Спасибо.
Володимир Бондаренко, мікрофон, будь ласка.
Шановні колеги, радіослухачі, телеглядачі! Я хотів би звернути увагу на те, що цей закон надзвичайно потрібний, але він надзвичайно м’який. Мова йде про те, що сьогодні світова практика існує, зокрема, в Норвегії є перший випадок, коли громадянин Норвегії отримав чотири роки в’язниці за те, що вбив вовка в лісі, при тому було доказано, що не вовк до нього прийшов щось красти, а людина прийшла і вбила в природному середовищі вовка. Те саме стосується, наприклад, тієї ж Німеччини, де на п’ять років було заборонено взагалі відвідувати лісові масиви. Що ж ми маємо? Підіть сьогодні на ринок, і ви побачите: в період нересту там десятки людей стоять і торгують різними видами риб, які якраз в цей період нерестяться. Мова йде про те, що треба підсилити кримінальну відповідальність за вилов риби в період нересту особливо, бо це знищує фактично майбутнє покоління. майбутню репродукцію цієї риби. Мова йде про те, що використовуються такі засоби полювання як електровудки, які взагалі знищують все живе, що там є. я хотів би сказати, що є такий промисел в Україні, який також відомий, коли дехто виготовляє чучела із тварин, які давно занесені в Червону книгу і колись Радянського Союзу, і України. Але оця людина стоїть і продає. Де він його взяв? Хто йому дав дозвіл знищити цю тварину в природі? Тому, на мій погляд, треба значно посилити позиції цього закону, і я думаю, що в другому читанні він повинен набрати більш жорстких форм, інакше ми в Україні скоро не побачимо того, чого. що бачили ще ми, а уже наші діти і поготів не побачать, ні степових деяких видів тварин, ні лісових, тим більше, що освоєння йде лісових масивів і водних середовищ таким чином, зокрема в Києві, що розмиваються якраз нерестилища, де риба нерестилась, використовуються земснаряди і таке інше. Тому треба підсилити відповідальність за порушення законодавства в частині охорони природи. Дякую.
Шановні колеги, ніхто більше не наполягає на участі в обговоренні законопроекту? Ні? Ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань мисливського господарства та полювання, охорони, використання і відтворення тваринного світу [[реєстраційний номер 1154]]. Прошу голосувати. [[12:51:08]] За-324 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення [[щодо посилення заходів по боротьбі з браконьєрством]]. Доповідач – народний депутат України Заєць Іван Олександрович. Співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Шемчук Віктор Вікторович.
Шановні народні депутати, законопроектом пропонується внести зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення [[для посилення боротьби з браконьєрством]]. Перше, пропонується розширити сферу застосування права складати протоколи про адміністративні правопорушення для посадових осіб уповноважених держаних органів влади. У випадку прийняття законопроекту, уповноважені посадові особи органів рибоохорони та органів мисливського господарства матимуть право складати протоколи про правопорушення у сфері порушення вимог щодо охорони видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України, а посадові особи служб держаної охорони природо-заповідного фонду - у сфері порушення правил та порядку здійснення полювання. Друге. Законопроектом також розширюється сфера для застосування права складати протоколи про адміністративні правопорушення громадськими інспекторами. Громадські мисливські інспектори та громадські інспектори органів рибоохорони будуть мати право складати протоколи про правопорушення за порушення відповідно правил полювання та правил риболовства. А за виготовлення, або збут заборонених знарядь добування об’єктів тваринного або рослинного світу, за перевищення лімітів та нормативів використання природних ресурсів. З прийняттям даного законопроекту громадський інспектор охорони довкілля матиме право складати протоколи як в щойно названих сферах, так і відносно тих осіб, які порушують порядок придбання, чи збуту тварин, або рослин, правил утримання диких тварин у неволі, які порушують правила охорони та використання територій та об’єктів ПЗФ. Третє. Законопроектом розширюються сфери застосування повноважень стандартних протоколів про адміністративні правопорушення посадовими особами підприємств, установ і організацій, що здійснюють охорону, використання, відтворення тваринного світу. Такі зміни до Кодексу про правопорушення назріли давно, бо браконьєрство набуло нечуваних загрозливих масштабів. З 91-ого по 2008 роки, головно в результаті масового браконьєрства, численність багатьох мисливських тварин: олені, лосі, тощо скоротилося на 30-70 від.
Дайте можливість завершити.
Чисельність ведмедів впала в 2 рази, а зубрів – в 3 рази. Рибними браконьєрами щорічно виловлюється стільки риби, що майже дорівнює її промисловому вилову. Щорічно державними природоохоронними службами затримується близько 11 тисяч порушників правил полювання, близько 100 тисяч порушників правил риболовства, близько 30 тисяч самовільних порубників лісу, майже 6 тисяч квиткових браконьєрів і одна тисяча порушників заповідного режиму. Є позитивні висновки Комітету з питань екології. Ці пропозиції підтримає 10 громадських. майже 10 громадських організацій. Головне науково-експертне управління вважає, що можна. рекомендує його прийняти за основу. Ми доопрацюємо ті застереження, зауваження, які воно висловлює. Тому я прошу прийняти цей законопроект у першому читанні, і ми його опрацюємо відповідно до ваших зауважень. Дякую.
Дякую вам, сідайте, будь ласка. Шемчук Віктор Вікторович, голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності.
Шановний Володимир Михайлович, шановні колеги! Комітет Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності розглянув поданий народними депутатами України Зайцем, Голубом та Бевзем Проект Закону України про внесення змін до Кодексу України „Про адміністративні правопорушення” щодо посилення заходів по боротьбі з браконьєрством. Метою законопроекту є посилення адміністративної відповідальності за порушення ряду вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, підвищення ефективності громадського контролю у сфері охорони довкілля та розширення повноважень як посадових осіб відповідних державних органів так і громадських інспекторів та громадських органів рибоохорони та мисливських інспекторів (щодо складення ними протоколів про адміністративні правопорушення за певними видами цих порушень. Однак, слід зазначити, що законодавством про адміністративну відповідальність встановлено особливий порядок притягнення до відповідальності, який включає в себе цілий спектр заходів процесуального характеру, направлених на забезпечення провадження у справах про адмінправопорушення, зокрема, здійснення перевірок, збору і оцінки доказів, затримання порушника, проведення особистого огляду, вилучення речей і документів. При цьому більшістю із вказаних заходів процесуального характеру громадські інспектори не наділені. Крім того, наділення громадських інспекторів повноваженнями щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 85 Кодексу України „Про адмінправопорушення”, а це відповідальність за порушення правил полювання, рибальства, включаючи рибальство із застосуванням зброї, потребуватиме вжиття заходів щодо законодавчого врегулювання їх правового та соціального захисту на рівні працівників уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання. Викликає також сумнів і внесення змін до пункту 9 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо надання громадським мисливським інспекторам та інспекторам органів рибоохорони право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачені статтею 91 із значком два в частині порушення правил полювань.
Дайте можливість завершити.
Проаналізувавши зазначений законопроект, розглянувши його на засіданні комітету, комітет ухвалив рішення рекомендувати Верховній Раді відхилити його. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги! На обговорення прошу записатись, законопроекту. Прошу вивести прізвища народних депутатів, що записалися на табло. Володимир Бондаренко, мікрофон, фракція "Блок Юлії Тимошенко".
В цьому законопроекті є одна дуже цінна річ і навіть, якщо він буде відхилений, то я буду просити пана Шершуна Миколу Харитоновича, щоб ми, можливо, спільно доопрацювали. Мова йде про спеціальну категорію захисників природи, так званих позаштатних інспекторів. Уявіть собі природоохоронна діяльність на території району, де знаходиться десятки сіл і тисячі водних ресурсів, і тисячі водних ресурсів, наприклад, таких як озер, ставків, річок. Як вона може бути забезпечена охорона цих об’єктів за допомогою декількох інспекторів з рибоохорони. Я думаю, що в кожному селі знайдеться ціла група, або невелика хоча би група таких позаштатних інспекторів, які отримавши посвідчення будуть мати право хоча би прогнати з ставка, чи з озера, чи з річечки, яка в тому є тих хто нищить природу там не зупиняючись ні перед чим. Тому ця категорія позаштатних захисників вона повинна бути введена нами, як абсолютний загін захисту природи не на тому, найнижчому рівні, де, власне, вона і розвивається ця природа. Дякую.
Іван Вернидубов, фракція Партії регіонів.
Дякую. Шановні друзі! Ні в кого немає сумнівів, що законодавство про посилення відповідальності за порушення у сфері і боротьбу з браконьєрством треба вдосконалювати, але все-таки які думки з приводу цього законопроекту виникають. І я, наприклад, не можу сказати, чому саме цей законопроект сьогодні обговорюється, якщо мати на увазі, що у Верховній Раді знаходяться багато законопроектів на цю тему. Наприклад, номер 1154 від 11 грудня 2007 року, номер 2252 від 20 березня 2008 року, номер 4009 від 4 лютого 2009 року і цими законопроектами також запропоновано внесення змін, і якраз до цих статей кодексу про адміністративні правопорушення, про які ми і говоримо. Аналогічний предмет регулювання також має законопроект номер 1461 від 31 січня 2008 року. Тому за таких умов дійсно доцільно було б розглянути всі ці законопроекти і послухати висновок профільного комітету з цих питань, які зміни прийняті до уваги. Ще одне, я думаю, що розширення повноважень державних службовців, посадових осіб заштатних інспекторів, все-таки в мене теж викликає побоювання і сумнів. Якщо ми приймемо зміни до цього закону, саме про лісових інспекторів, то завтра захочеться ще на якійсь сфері діяльності нашій прийняти, а це за собою тягне, думаю, ряд негативних явищ. Я думаю, що цей законопроект на даному етапі потрібно відхилити. Дякую за увагу.
Юрій Кармазін, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін. Партія захисників Вітчизни „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні народні депутати, я підійшов до Віктора Вікторовича, він сказав, що це думка комітету, але не його особиста думка, коли він висловлював думку комітету про відхилення. Давайте замислимось, що відбувається, держава не здатна, підкреслюю слово „не здатна”, захистити сьогодні наше довкілля. Мова йде в законопроекті Зайця про те, щоб надати такі повноваження ще і громадським інспекторам, що він їх придумав, він їх не придумав, вони записані в законі про мисливське господарство і полювання, про охорону навколишнього природного середовища, про рослинний світ, про тваринний світ, де чітко передбачено право цих громадських інспекторів складати протокол про адмінправопорушення. І крім всього іншого, ще і є безліч спеціальних положень, які затверджувалися органами виконавчої влади. Таким чином вони в одних законах існують, а зараз треба внести змін до Адміністративного кодексу всього-на-всього, ось в чому питання. Далі. Нам говорять, що є сьогодні на розгляді у Верховній Раді багато законопроектів називають номери: 1154, 2252 і так далі. Та на здоров’я! Хай вони собі будуть. Були б сьогодні – той розглядався, ми б враховували цей законопроект; цей сьогодні розглядається – будемо враховувати ці при доповненні змін. Але той факт сьогодні, що сьогодні вже Азовське море винищено від риби, практично, той факт, що сьогодні кругом горять ліси, підпалюються поля і ми це бачимо чим це закінчується, пожежні частини не встигають виїжджати. І з цим треба закінчувати – це однозначно свідчить про те, що цей законопроект треба приймати, а потім дофаршировувати його тими законопроектами, які є на підході. Тому, шановні народні депутати, я просив би вас підтримати цей законопроект і громадські інспектори з органів рибоохорони, і до охорони довкілля, і інспектори по охороні лісу, вони всі сьогодні мають допомагати державі в цей складний час хаосу, коли ніякі закони не діють ні на рівні держави, ні.
Дякую вам. Шановні колеги! Обговорення проекту закону [[реєстраційний номер 3003]] завершено. Ставлю на голосування пропозицію першу – про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення [[щодо посилення заходів по боротьбі з браконьєрством]]. Нагадую: реєстраційний номер 3003. [[13:03:59]] За-233 Рішення прийнято. Шановні колеги! Давайте подивимося, бо тут була пропозиція комітету відхилити, нехай попрацює комітет, щоб не було. Олег Ляшко, будь ласка, з якого приводу? Мікрофон. З цього приводу?
Олег Ляшко "Блок Юлії Тимошенко". Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Поки ми зараз з вами обговорюємо важливі, актуальні для країни законопроекти, у Криму відбуваються надзвичайно дивні речі. Щойно я отримав інформацію, що з державних дач номер 4, номер 5 і номер 7 у Лівадії знято державну охорону, заступила охороняти ці дачі приватна охорона однієї з комерційних структур, які начеб то були продані Державним управлінням справами. Хочу нагадати, що державні дачі в Лівадії – це пам’ятники історії, це надбання держави. Я хочу нагадати, як в 2003 році „Гліцинію” державну дачу віддали у приватну власність і по сьогоднішній день Верховна Рада судиться за цю „Гліцинію”. Я звертаюся, Володимире Михайловичу, до вас! Зробити зараз запит, протокольне доручення, щоб Державне Управління справами надало всю інформацію щодо відчуження дач номер 5 і номер 7 і ініціювати створення у Верховній Раді відповідної тимчасової.
Дякую! Ну завершуйте, будь ласка! Ну це ж не по темі, шановні колеги!
Відповідної тимчасової слідчої комісії. Адже складається таке враження, що нинішні керманичі на Банковій, які розуміють що доживають останні дні, разом із собою розтягують державне майно! Треба зупинити цей процес! І все, що в наших силах.
Дякую! Шановні колеги! Я прошу вас, давайте будемо говорити по темі. З цього приводу, якщо Верховна Рада не буде заперечувати, я зроблю відповідний запит, а потім поінформую вас. І прошу, давайте працювати за розкладом засідання. Шановні колеги! Оголошується до розгляду проект Закону [[реєстраційний номер 2396]] про надання послуг, які сприяють виїзду фізичних осіб за кордон з території України або їх тимчасовому перебуванню за кордоном [["Про недержавні еміграційні послуги"]]. Доповідач – народний депутат України Бондаренко Володимир Дмитрович, співдоповідачем буде виступати Голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Шемчук Віктор Вікторович.
Дякую, Володимире Михайловичу. Шановні колеги, не секрет, що Україна є одним з найпотужніших поставщиків емігрантів в країни Європи, Азії, Австралію. Сьогодні ми знаємо про те, що за кордоном і одночасно знаходиться від 3,7 до 5 мільйонів людей за різними даними. Щорічно з України виїздить біля 15 мільйонів людей за кордон по різних питання. Але як трудова еміграція ота частина, про яку я говорив перебуває за кордоном в основному на нелегальному становищі. І цьому сприяє абсолютний безлад в тій частині діяльності по експорту робочої сили, яка сьогодні випущена з-під контролю в Україні. Мова йде по наступне. Сьогодні до цієї проблеми мають причетність декілька міністерств, зокрема, вісім цих міністерств ми запитали при підготовці цього закону про їх думку з цього приводу і отримали дуже цікаві пропозиції, які ввійшли до законопроекту. Цей законопроект обговорювався в чотирьох комітетах Верховної Ради і отримав підтримку у цих комітетах. В розробці його брали участь представники різних фракцій Верховної Ради, зокрема і "Блоку Юлії Тимошенко", Партії регіонів і також із „Народного союзу.”, „Народної самооборони”. Я хотів би сказати, що практично всі, хто аналізував ситуацію дійшли до висновку, що тут треба наводити порядок і порядок, перш за все, незаборонного характеру, що їхати чи не їхати за кордон, а порядок, перш за все, в тому, щоб ті фірми і ті ліцензовані окремі підприємці, які ведуть цю діяльність чітко були, діяли у визначених правах. Мова йде про те, що ми маємо приклади, коли одна фірма, маючи ліцензію на роботу з виїзду, допустимо, до Японії здійснювала, забезпечувала, вірніше, оформлення документів без будь-яких зобов’язань перед громадянами до 24 країн, теж саме стосується.
Будь ласка, завершуйте.
Теж саме стосується і діяльності Міністерства внутрішніх справ, де замість того, можливо, щоб упереджувати отакі дії ведеться робота по пошуку тих нелегалів, а ті нелегали повертаються в Україну. І ми сьогодні маємо більше об’єму по результатам, ніж попереджаємо злочинність. Тому я хотів би, щоб сьогодні ми розглянули цей законопроект з одної лише точки зору: припинити незаконні свавільні дії окремих фірм, а їх сьогодні сотні, по фактично вербуванню громадян України, які, потрапляючи за кордон, не мають ніяких прав, вони перетворюються у рабів, іноді у сексуальних рабів і таке інше. Тому просив би підтримати цей законопроект. Дякую.
Дякую. Віктор Вікторович Шемчук. Рішення комітету з приводу законопроекту 2396.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Комітетом Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності розглянуто поданий народними депутатами України [[Бондаренком, Чорноволом та Стретовичем і іншими]] проект Закону України про надання послуг, які сприяють виїзду фізичних осіб за кордон з території України або їх тимчасовому перебуванню за кордоном [["Про недержавні еміграційні послуги"]]. Зазначений законопроект ініціюється виходячи з необхідності встановлення уніфікованих вимог до діяльності недержавних інституцій, що займається питаннями надання відповідних послуг особам, які мають бажання виїхати за межі України для постійного проживання в іншій країні чи з іншою метою, тобто на роботу, лікування, навчання, з релігійною чи туристичною метою. Норми законопроекту спрямовуються на зменшення неконтрольованої міграції, витрат на реадмісію, усування перешкод для повернення коштів українців-заробітчан в Україну та збільшення надходжень до Державного бюджету у зв’язку з обмеженням анонімної, тобто тіньової підприємницької діяльності еміграційних послуг. Проаналізувавши законопроект, комітет вважає за можливе рекомендувати Верховній Раді України прийняти його у першому читанні за основу. Дякую.
Шановні колеги, доповідь і співдоповідь виголошено. Прошу записатися на обговорення. Прошу прізвища народних депутатів вивести на табло. Юрій Мірошниченко, фракція Партії регіонів.
Шановні виборці, шановні колеги! Юрій Мірошниченко, фракція Партії регіонів. Ви знаєте, надзвичайно важливе питання. Я був нещодавно у закордонному відрядженні і стикався з багатьма випадками порушень прав громадян, які випливають з діяльності якраз тих посередницьких фірм, які організовували громадянам чи тимчасову роботу за кордоном чи виїзд у туристичний якийсь тур чи навіть, коли люди емігрують в іншу країну. Зараз перед нами постає дуже просте завдання – або залишити цю сферу діяльності нерегульованою, тобто на власний розсуд ті суб’єкти господарювання, якій працюють у цій сфері, будуть або сумлінно надавати послуги нашим громадянам, або у якийсь спосіб намагатися за будь-яку ціну заробити більше грошей. При тому що, ви знаєте, є надзвичайно поширене явище, як торгівля людьми, масовий вивіз жінок за кордон з метою сексуального рабства і не без посередництва деяких фірм, якій працюють у цій сфері. Тому я, шановні колеги, закликаю вас, не зважаючи на те. що цей закон не є досконалим, але ухвалити його у першому читанні за основу, доопрацювати і врегулювати цю сферу діяльності, дати чіткі правила, чітку систему координат для всіх суб’єктів, які працюють на цьому ринку, і дадуть можливість державі контролювати ті суб’єкти з метою недопущення порушень прав громадян України. Шановні колеги, я запрошую голосувати за основу. Дякую. Наша фракція буде підтримувати за основу.
Юрій Анатолійович Кармазін, „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні народні депутати, ознайомлюючись з цим законопроектом, виникає подвійне таке враження. Перше враження. Є проблеми до визначення дефініцій. Наприклад, закон, буквально, у першій статті закону, де написано завдання та коротка назва закону, вже є питання. Є питання, тому що написана назва про недержавні еміграційні послуги – це коротка назва. Мені здається, це просто зовсім невдала, її треба міняти. Тобто я хотів би відділити те намагання, яке є у авторів, я їх дякую за це, це і Бондаренка, і Чорновола, і Стретовича, і Москаля, і Вернидубова за те, що є намагання вивести цю діяльність з тіні, це дуже добре, це те, що є намагання врегулювати саме ці питання і допомогти тим, хто допомагає при туристичній діяльності, спортивній, науковій, культурній, релігійній, профспілковій, політичній, громадській діяльності. Але ж не можна цих дефініцій, їх треба міняти. Тобто цей термін - „еміграційні послуги” – треба взагалі викидати, він несерйозний. Що стосується терміну „недержавні” в цьому словосполученні „недержавні еміграційні послуги”, то виникає питання, що є, очевидно, якісь і державні еміграційні послуги. Очевидно, що треба ще серйозно працювати по всьому іншому тексту. Я думаю, що виключно тільки юридичні особи мають займатися цією діяльністю. Я думаю, що вони мають бути з певною репутацією, вони мають бути ліцензовані, їх послуги сертифіковані, як це в усьому світі є. Тоді буде і відповідальність певна. Тому я підтримую колег про те, що треба прийняти в першому читанні, внести зміни, в тому числі і до тих системоутворюючих назв, які є в законі. Дякую вам за увагу.
Шановні колеги, обговорення проекту закону 2396 завершено. Пропозиція комітету – прийняти його за основу. Саме цю пропозицію я ставлю на голосування – про прийняття за основу проекту Закону про надання послуг, які сприяють виїзду фізичних осіб за кордон з території України, або їх тимчасовому перебуванню за кордоном [[„Про недержавні еміграційні послуги”]], реєстраційний номер 2396. [[13:16:14]] За-290 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері поводження з відходами [[реєстраційний номер 2459]]. Доповідач – народний депутат України. Ми відклали? Стретович Володимир Миколайович. Доповідач – член Комітету з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Толстоухов Анатолій Володимирович. Будь ласка.
Шановні колеги! Шановний головуючий! Масштаби природокористування та існуюча в Україні структура промислового виробництва висунули нашу країну в країни з найбільш високими абсолютними питомими показниками утворення, накопичення відходів. На початку 90-х років в Україні щорічно утворювалося стільки відходів, скільки у 12-и країнах Європейського Союзу загалом. Процес накопичення сьогодні продовжується і складає близько 600 мільйонів тонн на рік. Виходячи з реальних умов сьогодення, проблема поводження з відходами з кожним роком загострюється і для попередження їх шкідливої дії на навколишні природні середовища і здоров’я людей, що може привести до значних негативних наслідків, виникає необхідність законодавчого вирішення цієї проблеми. Відповідно до рекомендацій Верховної Ради України Постанова Верховної Ради від 6 жовтня 2005 року, враховуючи євроінтеграційну спрямованість екологічної політики України, повинно докорінним чином змінитися ставлення до проблеми поводження з власними відходами, а також їх використанням, що потребує вдосконалення законодавства за напрямком приведення у відповідність з європейською практикою. Зміни, які пропонуються сьогодні ухвалити і внести в низку законодавчих актів України, враховують тенденції, які відбулися в Україні за останні 10 років з часів прийняття Закону з поводження про відходи. Цілями і завданнями цього закону є приведення у відповідність положень Закону України з міжнародними стандартами та документами, що регулюють відносини в зазначеній сфері, зокрема з рамковою директивою Європейського Союзу про відходи. Це сприятиме в Україні розгалуженого взаємопов’язаного правового поля з урахуванням світових тенденцій в напрямку ефективного розв’язання проблеми відходів. Пропонується розроблені методики організації роздільного збирання побутових відходів та правил організації збирання, перевезення, перероблення та утилізації побутових відходів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Реалізація положень зазначеного закону не потребує додаткових фінансових витрат з Державного бюджету, а навпаки цілеспрямована переробка продуктів діяльності людини і промисловості наповнить державну казну. Дякую за увагу. Прошу підтримати.
Анатолій Володимирович Толстоухов, член Комітету з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Будь ласка.
Шановний Голово, шановні народні депутати, законопроект, внесений нашим колегою, народним депутатом Стретовичем містить пропозиції щодо вдосконалення законодавства поводження з відходами. Якщо конкретніше, то це зміни до Кодексу адміністративних правопорушень, Закону про місцеві державні адміністрації, про місцеве самоврядування, Закон про відходи та про міліцію. Ситуація конкретно була розкрита перед нами усіма. З точки зору реалій, ще на початку 90-х років в нас утворювалося відходів стільки, скільки в усіх країнах ЄС загалом, сьогодні це 600 мільйонів тон щорічно. Якщо подивитися на ситуацію з боку законодавства, то ми відстаємо з точки зору реагування. В нас немає достатньої координації між різними законодавчими актами, синхронізацією їх діяльності і, звичайно, ми відстаємо щодо адаптування цих законодавчих актів до міжнародних стандартів. Позиція науково-експертної ради: відправити на доопрацювання. Що стосується декількох комітетів, які розглядали, виглядає по-іншому. І Комітет з питань бюджету і житлово-комунального господарства, і охорони здоров’я, і Кабінет Міністрів пропонують підтримати і прийняти за основу. Наш комітет став на позицію профільних комітетів у зв’язку із тим, що характер змін, зауважень, які пропонуються такий, що їх можна врахувати на етапі підготовки від першого до другого читання. Відповідно до цього, висловлюю позицію комітету: підтримати і прийняти за основу. Дякую.
Шановні колеги, прошу записатися для виступів. Прошу внести прізвища народних депутатів на табло. Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні народні депутати, у нас уже сьогодні навели приклад, що 500-600 мільйонів в рік – це рівно стільки, скільки 12 країн ЄС дають мусора. відходів. Але я хочу звернути вашу увагу на те, що вже 2 відсотки території України знаходиться під цими звалищами. 2 відсотки території України! Я хочу звернути вашу увагу на те, що дощі, опади роблять свою справу: вони йдуть у грантові води, вони потім вживаються людьми, вони потім. ми не можемо потім очиститися від цього. Тому я хотів би звернути увагу, користуючись нагодою, керівника Головного управління, експертного управління Борденюка, що, мабуть, його хлопці мають іти на перенавчання, коли вони без громадської позиції роблять висновки про відправлення закону на повторне друге читання. Я просто кажу, їм треба піти і вчитися, подивитися, що сьогодні робиться у цій сфері. Я дякую і колезі Стретовичу, і пану Толстоухову за те, що вони звернули увагу на цю проблема. На сьогодні дешевше сплатити штраф, чим купувати, везти і утилізувати. На превеликий жаль, це так сьогодні: штраф 51 гривня, те, що передбачено. І не бачити цього, не враховувати, не бачити і не запроваджувати вимоги щодо поводження з побутовими відходами, де стоїть мова про роздільне збирання побутових відходів, де, безперечно, буде серйозне навантаження на власників, безперечно, буде навантаження на місцеві ради, безперечно, взагалі, виховання культури поводження з цими відходами треба робити владі. Оце і є та соціальна реклама, на яку треба платити кошти, бо це – економія всього, що йде на майбутнє. Тому я пропоную приймати у першому читанні і якомога швидше прийняти цей закон, він надзвичайно потрібен для України і дуже корисний. Дякую.
Дякую. Володимир Яворівський передає право на виступ Володимиру Бондаренку, так?
Ні, я не передаю.
Так, будь ласка, Володимир Олександрович Яворівський.
Шановні колеги! Видається, що незабаром через рік-два-три, якщо ситуація не покращиться, а буде залишатися в такій стагнації, в якій вона є сьогодні із сміттям, то таке враження, що України взагалі з-під завалів сміття не буде видно ні з пташиного польоту, ні навіть із космічного. Ну, тут нічого говорити. Люди, які нас слухають наші виборці, прекрасно це розуміють, що сьогодні фактично всі узбіччя доріг закидані таким благом, як пластик, який прийшов і ви знаєте, що він практично не розчиняється. І це, якщо ми не займемося цими проблемами, це буквально на якісь ще добрі і добрі десятиліття. Вже не кажучи про, ми зосереджуємося на великих містах, де ця проблема стоїть особливо гостро, але сьогодні і такі вічно чисті об’єкти держави, як скажімо населені пункти, села, сьогодні так само потопають у цих страшних відходах. І я думаю, що той законопроект, який я переконаний, сьогодні проголосуємо, бо "Блок Юлії Тимошенко" його підтримує, в ньому дуже багато цікавого, зокрема вимога сортування перед спаленням. Що не можна спалювати все просто гамузом, ми знаємо чим це може закінчитися. Про те, що цей закон дуже багато чого регулює і розставляє на свої місця, я переконаний, що це тільки-но і звертаюся до колеги Стретовича, це тільки-но початок, звичайно, цієї роботи для того, щоб нам очистити бодай трішки очистити Україну від того страшного сміття, яке ми маємо. Тим більше сьогодні в умовах економічної кризи, ви знаєте майже не фінансується ця галузь, цей сегмент людської діяльності в Україні. Ми знаємо, як обступають Київ сьогодні смітники, і те саме село Підгірці чи Креничі, в які колись скидали чорнобильські відходи, все це величезні виразки на тілі України. Через те ми повинні за цей законопроект сьогодні проголосувати у першому читанні, а зауваження, які є до нього, скажімо, я особисто, потім подам. Дякую.
Дякую. Шановні колеги! Обговорення законопроекту [[реєстраційний номер 2459]] завершено, ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері поводження з відходами”. [[Реєстраційний номер 2459]] Прошу голосувати. [[13:26:08]] За-324 Рішення прийнято. Оголошується до проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо прибережних захисних смуг. [[Реєстраційний номер 2642]] Доповідач – народний депутат України Стретович Володимир Миколайович, співдоповідач - перший заступник голови Комітету з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Шершун Микола Харитонович.
Шановні колеги, вашій увазі пропонується закон про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо прибережних захисних смуг. Скажу відверто, мотивом прийняття до розробки такого законопроекту послужило інтерв’ю однієї кримчанки, яка говорила про те, що в Алушті стільки понабирали пляжів у концесію, що неможливо городянам просто-на-просто добратися до води. Є перші ластівки, тиждень тому в місті Алупка в тому самому Криму, громадяни переконавши, що це все зроблено без належного досвіду, ніяких документів нема, вийшли з ломами, кирками і зруйнували всі паркани для того, щоб громадяни могли користуватися природними цінностями, якими є моря і ріки. Друга теза. Сьогодні вже за даними ЮНЕП, комісія ООН з навколишнього середовища говорить, що 60 відсотків населення землі відчує проблему питної води. Ми в Україні переважно її не відчуваємо, за винятком Степової зони міста Львова, наприклад, де несвоєчасно подається, інших, але ця проблема неминуче постукає в двері і вже в 2015 році близько 70 відсотків населення землі буде відчувати проблему води. Для того щоб зберегти природні джерела, наповнення річок для того, щоб вони не замулювалися, не заростали, треба вжити заходів щодо збереження прибережних захисних смуг. Нехай від сьогоднішнього нашого ухвалення до підписання Президентом наступить той момент, що ми заборонимо будівництво у прибережній захисній смузі в межі сто метрів, де вода фактично відтворюється, де поповнюються рибні запаси, а не те що сьогодні маємо в державі. Саме цими мотивами з метою зберегти нашу матінку природу для майбутніх поколінь українців, продиктовано намагання законодавчо врегулювати цю проблему, а потім запитати з екологічних прокуратур, які, на превеликий жаль сьогодні в державі не виконує своєї місії, хоча заробляють дуже гарні гроші, сидять у дуже гарних схемах. Але фактично природа наша все стає гіршою і гіршою для споживання, і прийде час, що на землі не буде де притулитися і відпочити. Дякую. І прошу підтримати.
Микола Харитонович Шершун, будь ласка.
Микола Шершун, „Блок Литвина”. Шановний пане Голово, шановні народні депутати, я цілком підтримую ту турботу, розділяю з колегою Стретовичем, що ситуація сьогодні з охороною та використання прибережних смуг України набуває ознак загрозливості, режим господарювання в прибережних захисних смугах та водоохоронних зонах здійснюється з явним порушенням законодавством. Особливо це стосується Приморських територій. Існуюча неврегульованість питань ведення господарських та інших видів діяльності в межах прибережної смуги морів загрожує втраті екосистеми як такої, призводить до забруднення морського середовища, унеможливлює використання рекреаційного потенціалу прилеглих територій. Проектом закону визначено розмір та межі пляжної зони прибережних захисних смуг морів, доповнено перелік обмежень господарської діяльності в межах прибережних захисних смуг морів, а також врегульовується питання забезпечення доступу громадян до узбережжя морів на умовах загального водокористування. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України запропонувало прийняти зазначений законопроект за основу. Законопроект підтриманий Комітетом з питань бюджету, Комітетом з питань охорони здоров’я, Міністерством охорони навколишнього природного середовища. До законопроекту висловлено ряд зауважень, які можуть бути враховані при підготовці до другого читання. Комітет підтримує необхідність врегулювання зазначених питань і відзначає, що законопроект сприятиме удосконаленню законодавству України, збереженню морського середовища та прилеглої зони моря. Пропоную прийняти проект закону за основу. Прошу підтримати. І щиро дякую.
Так, дякую Микола Харитонович. Шановні колеги! Прошу записатися на обговорення законопроекту. Так, прошу прізвища народних депутатів висвітити на табло. Юрій Кармазін. Наступним буде виступати Володимир Яворівський.
Юрій Кармазін. Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна-Народна Самооборона". Шановні народні депутати України! Я звертаю вашу увагу, що у чинному Земельному кодексі, у чинному Водному кодексі передбачено те, щоб сьогодні нікому не заважали проходити безперешкодно до моря. Але все одно, не зважаючи на це, що ця заборона є, вона не виконується. І сьогодні говорилося тільки про моря. А, Дніпро? Подивіться, а всі заводі Дніпра, візьміть межі тільки Київської області. І ви побачите [[я вже не говорю все те, що в нас над морями є]], і ви побачите що біда є не в тому, що немає закону, шановний друже Володимире, не в цьому біда. Хороший закон, я буду голосувати за перше читання. Біда в іншому, біда в тому, що не виконується закон ніякий, хороший і. Бо у нас хороший Водний кодекс, у нас хороший Земельний кодекс в деяких частинах. Тому я хотів би, щоб ми спеціально, користуючись нагодою, що ми заслуховуємо цей законопроект, ми все-таки розглянули про виконання цього проекту. У нас же те ж саме було і в Алушті, і в Алупці, і в Гурзуфі, у нас кругом було побиття людей, у нас потім були порушення кримінальних справ, то таскали одних людей, то інших з громадських організацій і тому числі мова йшла про полковника активіста Партії захисників Вітчизни, який забороняв це робити. І я хочу сказати, треба приймати цей закон, але треба контролювати виконавчу владу. Тому давайте заплануємо, я звертаюся до вас, Володимире Михайловичу! Давайте заплануємо парламентські слухання, на яких би звітувало б і Міністерство охорони навколишнього природного середовища, і Генеральна прокуратура, і Міністерство внутрішніх справ про те, що сьогодні робиться по факту, а по факту все це порушується. І як далі повернути цю ситуацію? Треба вимагати виконання закону. Дякую.
Володимир Олександрович Яворівський фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Шановні колеги! Володимир Яворівський. Ви знаєте, я дуже радий, що мого колегу Володимира Стретовича „прорвало” у законотворчість сьогодні. Проблема ця абсолютно лежить на поверхні, всі ми її бачили, знаємо, але хтось мусив її підняти і поставити її на законодавчий рівень, і "Блок Юлії Тимошенко" вдячний Стретовичу за це. Справді це колосальна проблема. Якщо задуматися над тим, що фактично щороку з карти України зникає біля 400 малих річок, ще раз повторюю, біля 400 малих річок. Якщо врахувати те, що відбувається і в нашому Києві, ось мій колега Володимир Бондаренко, щойно з ним розмовляли, він підтверджує, що 90 відсотків тих водойм, які сьогодні має Київ, це вже не озера, це вже не ставочки де можна скупатися, це називається жорстким, страшнуватим словом водойма для пожежної води всього-на-всього. Ось, в якій ситуації сьогодні фактично ми перебуваємо. Я, тут уже торкалися і проблеми того ж самого Дніпра, що зроблено у Конча-Заспі, що сьогодні буквально на наших очах робить київська влада, якщо її можна назвати владою сьогодні із Жуковим островом, на який фактично зараз намивається, він зникає фактично із лиця землі, унікальний подарунок природи, який відбув багато поколінь українців сьогодні фактично на наших очах він уже знищується, намивається, його забудують там і тому подібне. Через те, добре, ще раз кажу, хоть цей закон може не такий жорсткий якби, скажімо, мені хотілося та, я думаю, і багатьом хотілося, але його треба обов’язково приймати, в ньому є унормування, скажімо, і пляжних зон, це дуже добре, що вони відзначаються, про те, що є, значить, відкривається доступ до берегів, щоб ми зберегли для нащадків і наші, значить, моря і наші річки. Через те, "Блок Юлії Тимошенко" буде солідарно голосувати за цей законопроект у першому читанні.
Володимир Іванович Ландік, фракція Партії регіонів.
Уважаемые коллеги, как будто и нужный, и важный, но, по-моему, ни в этом самое главное. Если считать, что мы должны запретить все строительство у моря, если мы берем Крым и там написано в законопроекте, то тогда получается, что санатории, детские дома отдыха мы должны строить где-то в Крыму в районе перевала там соколиного или лучше в Джанкое. Мы открытая страна и хотим, чтобы к нам ехали гости и отдыхали. Я думаю, Стретович пусть ни с первого раза, но со второго раза в Египет попал и видел, а, не пустили, ото из-за этого и не пустили его. Вы видите, что там все строиться как можно ближе к морю, другое дело, что открыта пляжная зона, никто не имеет право закрывать пляж, ставить какие-то заборы, в любой стране мира набережная открыта. Мы же своими ведомственными санаториями позакрывали все набережные. Вот здесь нужно закон применить, открыть набережную. А санатории, пожалуйста, забор за пляжем закрывайся и так далее. А строить надо разрешать, как можно ближе, хоть на воде, хоть где хотят. А давайте подумаем, а что делать с теми, что построены и детские типа «Сон у моря»? А что делать лодочным всем кооперативам? А что делать спасательным станциям? Надо же подходить умно к этому делу. Нельзя сорить, нельзя выбрасывать, надо все очищать и открывать море, чтоб был свободный доступ к набережным, к пляжам и так далее. А если мы будем, чем можно дальше отгонять людей, то мы отгоним от своей страны.
Стретович, будь ласка, мікрофон. Репліка.
Репліка на слова Володимира Олександровича, що мене прорвало на таку законотворчість. Мене прорвало у цьому скликанні вже 27 законопроектів, це так співпало, що сьогодні вони один за одним поставлені у порядок денний з травня минулого року. А колезі Ландіку, якраз те, що він говорить, написано у законопроекті, де чітко зазначено, що у межах пляжної зони, саме мова іде про пляжну зону, прибережних смуг забороняється будівництво будь-яких споруд, крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних, де ви маєте лодочні станції, все на увазі. Все передбачено, не можна займатися промисловим будівництвом. І друге, що стосується відкритості пляжів. Там записано, що якщо хтось взяв у концесію кусочок пляжу, то він зобов’язаний забезпечити відкритий прохід береговою лінією, щоб ви рано встали і могли побігти 3 кілометри в одну сторону, в другу сторону і пройтись прогулятися у моря. Ось що передбачає цей законопроект. Дякую.
Шановні народні депутати, розгляд законопроекту завершено. Комітет пропонує прийняти його за основу. Ставлю на голосування пропозицію про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо прибережних захисних смуг [[реєстраційний номер 2742]]. Прошу голосувати. [[13:39:02]] За-223 Рішення не прийнято. Хто за те, щоб повернутись до розгляду проекту закону [[реєстраційний номер 2642]], прошу визначатися. Про повернення до розгляду. [[13:39:32]] За-241 Повернулись до розгляду проекту закону. Ставлю на голосування пропозицію про прийняття за основу проекту Закону [[реєстраційний номер 2642]], а саме: про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо прибережних захисних смуг]]. [[13:40:03]] За-254 За – 254, рішення прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 2, „Блок Юлії Тимошенко” – 154, „Наша Україна – Народна Самооборона” – 57, комуністів – 25, „Блок Литвина” – 16. Шановні колеги, давайте будемо відносно порядку говорити. Візьміть потім результати голосування і ви побачити за рахунок чого досягаються результати голосування. І тоді зніметься багато розмов, що ж у нас відбувається у Верховній Раді України. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Закону України "Про громадянство України" [[щодо усунення колізій, які дозволяють подвійне громадянство]] [[реєстраційний номер 2752]]. І тут по суті справи ідуть у нас наступні законопроекти 3102, 3102-1, але спочатку розглянемо законопроект за реєстраційним номером 2752, будь ласка. Доповідач – голова Комітету з питань прав людини, національних меншин та міжнаціональних відносин Олег Зарубінський.
Дякую, Володимире Михайловичу, шановні колеги. Зарубінський, „Блок Литвина”. Стаття 4 Основного закону нашої держави встановлює, що в Україні існує єдине громадянство. Таким чином, українське суспільство в своєму ставленні до громадянства як інституту відносин між особою і державою визначилось з тим, що закріплення саме єдиного громадянства найбільшою мірою відповідає національним інтересам. Однак існуюча сьогодні низка колізій Закону України „Про громадянство України” практично дозволяє порушувати Конституцію та набувати подвійного громадянства і водночас не нести за це відповідальності. Несприйняття подвійного громадянства для України базується на тому, що здійснення у повному обсязі подвійних, тобто однієї та іншої держави прав і обов’язків неможливе, оскільки вони нерідко суперечать одна другій. Таким чином, особа з подвійним громадянством завжди стоїть перед необхідністю визначитись: обов’язки якої держави необхідно виконувати, а якої не виконувати? І як правило, в цій ситуації вони звертаються за нібито захистом своїх прав до однієї держави, нехтуючи при цьому обов’язки іншої. А невиконання однією особою своїх обов’язків ставить під сумнів повноцінну реалізацію та захист прав і свобод інших – тих, хто має одне громадянство, тобто переважної більшості населення України. Особливо важливим в цьому питанні є і те, що біпатризм [[двопартійність]] дозволяє особам з подвійним громадянством діяти всупереч вимогам законодавства, навіть не зупиняючись перед такими діями, які кваліфікуються як злочин. Адже в разі втечі від правосуддя на територію іншої батьківщин особа уникає відповідальності, оскільки будь-яка держава відповідно до поширеного в міжнародному праві підході не видає власних громадян. Проблема подвійного громадянства, а тим більше в обхід законодавства, особливо актуальна для держав, які лише проходять період становлення, таких як Україна. Тому біпатризм демо.
Будь ласка, завершуйте.
Тому біпатризм демобілізує суспільство, гальмує процес формування спільних цінностей, пріоритетів розвитку, єдності народу. Мій законопроект пропонує внести абсолютно конкретні речі, їх небагато, які не дозолять зловживати юридичними колізіями і набувати два громадянства. До речі, цим користуються, перш за все, ті люди, які мають такі можливості. ще раз хочу сказати, переважна більшість громадян мають одне громадянство, і ми маємо думати про них. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, є потреба в обговоренні цього законопроекту? Будь ласка, запишіться. відбувається. проводиться запис. Прошу прізвища на табло вивести народних депутатів, що записалися. Володимир Яворівський, фракція "Блоку Юлії Тимошенко". Наступним буде виступати Кармазін.
Володимир Яворівський. Шановне товариство! Шановні наші виборці! Сьогодні, Володимир Михайлович, мені видається, щоб не зурочити дуже цікавий законодавчий день, ми такими гніздами розглядаємо систему тих законів, які у нас зібралися. І дуже добре, що ми підійшли і до цієї проблеми, вона справді дуже болюча сьогодні в Україні. Ви знаєте, що дуже багато сьогодні десь є може якісь і більшість балачок, але є вже й неспростовні факти про абсолютну наявність у багатьох мешканців України, громадян України подвійного громадянства. І те, що ми різні абсолютно депутати з різних боків підійшли до цієї теми, і я відразу хочу сказати, що ті 2 наступні закони [[і Шевчука, і мій]] вона, власне кажучи, теж доповнюють цілковито і законопроект, який подав колега Зарубінський. Це дуже важлива тема. Я буду доповідати свій закон і трошки тоді розширю це все ж, щоб зекономити час, а сьогодні хочу сказати про те, що "Блок Юлії Тимошенко" підтримає цей законопроект у першому читанні.
Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні народні депутати! Виходимо з того, що є і має бути верховенство дії Конституції України на всій території України щодо всіх правовідносин. Я виключаю заяви деяких чинників у тому числі і гарантів Конституції, які говорять про те, що Конституція недосконала, тому її треба переробляти, а з цього всі роблять висновки, що її не обов’язково і виконувати, на превеликий жаль. І багато роблять висновки і ті, в тому числі ми знаємо по володарям мас-медіа, банків, коли зараз почали втручатися в цю сферу. Що виявляється? Наші банкіри, наші власники телеканалів – це громадяни інших держав, але в тому числі і громадяни держави Україна. Та це ж ганебно! Дивимося, який перелік тих країн, які це стимулює. Як правило, це Російська Федерація, як правило, це Швейцарія, як правило, це Ізраїль. Три країни користуються цим і роблять вигляд, що вони не бачать, і не дотримуються, і не поважають українську Конституцію. Нагадую, що стаття 4 Конституції пише і стверджує, що в Україні існує єдине громадянство, підстави набуття і припинення визначаються законом. Саме через це я вдячний автору законопроекту за те, що він чітко передбачив, в яких випадках може бути скасування рішень про оформлення набуття громадянства України. І це тоді, коли надали неправдиві відомості, або фальшиві документи, або приховали будь-які суттєвий факт, за наявності якого особа не могла набути громадянства України. І тоді, шановні друзі, тут же є і підстави для втрати громадянства – це зміни до статті 19, дуже добре юридично виписаній. І я дивуюся, і хотів би попросити у керівника Апарату, пана Зайчука: перевірте, будь ласка, яка, чи є подвійне громадянство у тих, хто робив висновок, що законопроект треба відправляти на друге читання. Треба приймати у першому читанні. а осіб з другим громадянством.
Дякую. Іван Васильович Попеску, фракція Партії регіонів.
Дякую. Попеску, фракція Партії регіонів. Шановні колеги, оскільки виключення з частини першої статті 19 закону припис, що встановлюють випадки, яким не вважається добровільним набуттям іншого громадянства, поєднується з одночасним розширенням змісту поняття „добровільне набуття громадянства”, то наслідком цього стане звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, що суперечить вимогам частини третьої 22 статті Конституції України. Фактично, усі випадки, передбачені в пункті першому чинної редакції частини першої статті 19, як випадки, які не є добровільним набуттям іншого громадянства, за проектом стануть таким добровільним набуттям у випадках, коли відповідна особа отримала документи, які засвідчують громадянство іншої держави. Таким чином, відповідні особи вважатимуться такими, що втратили громадянство України. Проте, пункт 1 статті 14 Європейської конвенції про громадянство, ратифікованої Законом України від 20 вересня 2006 року, містять імперативну вимогу до держав-учасниць щодо дозволу дітям, які автоматично набули різних громадянств при народженні, зберігти це громадянство та дозволу своїм громадянам мати інше громадянство, якщо це інше громадянство автоматично набувається у зв’язку із вступом у шлюб. Випадки наразі регламентовані у підпунктах „а” та „в” абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 19 Закону України "Про громадянство України”. Відтак, виключно відповідних положень із тексту закону, до якого пропонуються зміни, призведе до виникнення колізій між положенням пропонованої у проекті редакції частини 1 статті 19 вищезазначеного закону та зазначеними приписами Європейської конвенції про громадянство. Виходячи з цього, нам треба думати про те, яке лице у нас буде на рівні Європи. Тому Партія регіонів виступає проти прийняття цього законопроекту.
Я прошу заспокоїтися, шановні колеги. Прошу заспокоїтися. Комітет пропонує прийняти за основу. Насамперед йдеться про державних службовців, про посадовців, не простих громадян, не рядових громадян. Тому ставиться на голосування пропозиція комітету про прийняття за основу проекту Закону [[реєстраційний номер 2752]] про внесення змін до Закону України "Про громадянство України” щодо усунення колізій, які дозволяють подвійне громадянство. Прошу голосувати. [[13:50:39]] За-233 Рішення прийнято. [[О п л е с к и]] По фракціях, будь ласка: Партія регіонів - 0, "Блок Юлії Тимошенко" – 153, "Наша Україна-Народна Самооборона" – 60, комуністів – 0, "Блок Литвина" – 20. Звучать пропозиції поставити на голосування про прийняття у цілому. Є заперечення? Раз, два, три. Я бачу три заперечення, не можу, на жаль, поставити, шановні колеги. Пропонується продовжити роботу нашу до завершення розгляду, тобто не більше, ніж на 15 хвилин до завершення розгляду споріднених законопроектів, [[реєстраційний номер 3102, 3102-1]] Про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо відповідальності за приховування факту перебування у громадянстві іншої держави або набуття такого громадянства]]. Доповідач – народний депутат України Швець Віктор Дмитрович, народний депутат Яворівський Володимир Олександрович. І співдоповідач - перший заступник голови Комітету з питань прав людини, національних меншин і національних відносин Терен Віктор Васильович. Вікторе Дмитровичу, прошу вас. Продовжуємо ранкове засідання на 15 хвилин або до завершення розгляду цього питання.
Шановний Володимир Михайлович! Шановні народні депутати! Доповнення до того закону, яке зараз в першому читанні ухвалила Верховна Рада, я і мій колега народний депутат Макеєнко пропонуємо внести зміни до деяких законодавчих актів України, які б встановлювали відповідальність за приховування факту подвійного громадянства або множинного громадянства. Шановні колеги! Як тут вже було сказано, стаття четверта Конституції України, в Україні відповідно до статті четвертої Конституції в Україні існує єдине громадянство. Однак в окремих регіонах спостерігається численні факти отримання громадянами України громадянства інших держав. Така ситуація не може не турбувати, адже містить загрозу для національної безпеки держави, створює підґрунтя для зовнішнього вручання у внутрішні справи України. Особливого значення ця проблема набуває на фоні останніх подій в деяких сусідніх державах. Якщо відкинути емоції, то стає зрозумілим, що критична маса громадян з подвійним громадянством про яких не знають державні органи, це джерело потенційної, серйозної загрози. Наявність подвійного громадянства дозволяє особам діяти незважаючи на вимоги закону, не зупиняючись перед можливістю притягнення до відповідальності, адже вони знають, що держави не зобов’язані видавати власних громадян – це стимулює безвідповідальність. Шановні колеги! Оскільки обмаль часу я хотів би особливо підкреслити наступну деталь. Ми не ставимо питання про встановлення кримінальної або адміністративної відповідальності за сам факт подвійного або множинного громадянства. Ми пропонуємо встановити відповідальність за те, що особа, яка має подвійне громадянство або множинне громадянство в установлені законом терміни не повідомила відповідні державні органи про наявність такого подвійного.
Будь ласка, завершуйте.
і лише, якщо такий громадянин в установлені терміни не повідомив, тоді настає ця відповідальність. Я думаю, шановні колеги, ми всі громадяни великої країни і маємо пишатися тим, що ми є громадянами України, а ті громадяни, які нехтують правами держави, Конституцією України, незаконно набувають подвійне громадянство, повинні нести відповідальність. І ми пропонуємо встановити таку відповідальність. Дякую за увагу. Прошу підтримати.
Дякую. Володимир Олександрович Яворівський, ми ж обговорюємо, точніше розглядаємо законопроект.
Я ще раз хочу підтвердити для наших виборців і, в першу чергу, що ми розглядаємо сьогодні три законопроекти, дуже важливі. Тому що інститут громадянства в кожній державі це є ключовий інститут і те, що в Україні ми сьогодні маємо ситуацію хаотичну, Конституція чітко означає одне єдине українське громадянство, але закон про громадянство настільки не чіткий, що він фіксує тільки одну єдину позицію, що людина не може бути громадянином, скажімо, інших територій в Україні, скажімо там Криму там і тому подібне. Але в самому законі одне громадянство, чесно кажучи, не виписано, очевидно саме це покликало і Зарубінського, покликало і Швеця, і мене для того, щоб уточнити ці моменти. Чи є сьогодні на планеті держави, які культивують подвійне громадянство і нічого в цьому дивного немає, саме це робить Ізраїль, їх можна зрозуміти, нація була розсипана по всій планеті і сьогодні ті, хто живуть, скажімо, в Ізраїлі і ті, хто не живуть там, хочуть мати громадянство і нехай собі на здоров’я мають. Чи може, скажімо, допустити собі сьогодні це Україна, молода держава, яка тільки-но спинається на ноги, якби було, скажімо, подвійне громадянство, що вже розглядалося в Російській Думі і вони ставлять питання про те, що це має бути такий добровільний вибір, так би мовити, подвійного громадянства. Відразу виникає питання служби в армії. Де будуть українці служити? Чи в Росії, чи будуть служити в Україні? Відразу виникає проблема виборів, якщо подвійне громадянство. Можна завтра привезти під час президентських чи не президентських виборів з Росії в Україну чи з України в Росію, підвести людей і тому подібне. Через те. А ще проблема власності, ще не закінчився процес приватизації, подвійне громадянство відразу дає певні шанси і людям з іншої держави, які мають подвійне громадянство, на ті ж самі процеси приватизації. Виходячи з цього, власне кажучи, Зарубінський запропонував один підхід, фактично, дуже легко сьогодні, я завершую тим, що дуже легко три закони, які ми запропонували об’єднати їх в один. Абсолютно немає жодних наших амбіцій, скажімо, як авторів закону ми, фактично, про це домовилися. Можливо там треба подумати, що.
Завершуйте, будь ласка.
щодо законопроекту Швеця, можливо, подумати там чи не занадто жорсткий оцей термін, скажімо, там ув’язнення і чи взагалі, потрібно виходити на ув’язнення. Треба про це подумати. Я пропоную у своєму законопроекті, щоб люди писали декларацію про те, що вони не мають іншого громадянства. Тобто це вже людину буде зобов’язувати до, скажімо, певної відповідальності. Просимо проголосувати ці два закони. І я гарантую, що ми з них зробимо один дуже нормальний, і дуже актуальний і важливий для української держави закон про єдине українське громадянство.
Так, від комітету перший заступник голови Комітету з питань прав людини національних меншин і міжнаціональних відносин Терен Віктор Васильович. Будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Я спочатку почну з фактів. Тільки в Ізраїлі понад 50 тисяч людей є власниками українських та ізраїльських паспортів. За даними прокуратури Севастополя на кінець 2008 року 1595 військовослужбовців Чорноморського флоту Російської Федерації громадян Росії незаконно отримали паспорти України. Загалом за різними даними близько 20 тисяч громадян Росії тільки в Севастополі мають українські паспорти. А скільки осіб мають українські і польські, українські, румунські та інші паспорти в цілому ніхто, навіть, не знає. Чому не знає? Тому що держава не відстежує цього. Держава не відстежує подвійного громадянства, тому що немає механізму відстежування є людина громадянином тільки України, чи якоїсь іншої держави. І тому 15 квітня 2009 року наш комітет розглянув на своєму засіданні два законопроекти: законопроект народних депутатів Швеця і Макеєнка, а також законопроект народного депутата Яворівського, які дають механізми відстежування подвійного громадянства в Україні. Я хочу підкреслити, ці законопроекти не впливають на набуття громадянства, вони дають можливість того, щоб держава принаймні знала, скільки в неї громадян мають подвійне громадянство ізраїльське, румунське чи будь-яке інше. Комітет прийняв рішення пропонувати і просити підтримати законопроект Яворівського, який, на думку комітету, більш чітко виписує механізм повідомлення громадянами України про набуття громадянства іншої країни. Ідеться про те, що тут просто подається декларація. Від себе особисто зазначу, що я буду голосувати за обидва законопроекти. Якщо обидва законопроекти, якийсь із них набере більше голосів, можна буде потім доопрацювати разом, але прийняти за основу ми пропонуємо. Дякую!
Дякую! Шановні колеги, прошу записатися на обговорення законопроектів. Проводиться запис на виступи. Прошу на табло вивести прізвища народних депутатів, що записалися. Євген Кирильчук фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Дякую! Євген Кирильчук фракція "Блоку Юлії Тимошенко". Шановні колеги! Напевно цей весь процес почався ще тоді, коли ми оформляли і голосували за те, щоб у паспорті не стояла національність. Я думаю, що кожен громадянин України гордиться своєю національністю і повинен з гордістю записати, що він грузин, що він вірмен, що він росіянин, але він громадянин України. Але думаю що ми до цього питання повинні повернутися. Друге. Я б хотів отут взнати, скільки людей сидить в цьому залі і мають подвійне громадянство, і вони не мали б права бути народними депутатами, але вони є приховані. Я думаю, що по цьому поводу треба тоже відслідкувати нашого регламентному комітету. Дякую.
Народний депутат Давиденко, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона".
Прошу передати слово Зайцю.
Іван Заєць, мікрофон.
Іван Заєць, Українська народна партія. Чому ми повинні підтримувати даний законопроект. Тому, що, по-перше, автори законопроектів хочуть гармонізувати національне законодавство, вони хочуть привести у відповідність Закон про громадянство із вимогою нашої Конституції, де говориться про єдине законодавство України. По-друге, вони хочуть зробити таку ситуацію, щоб не можна було маніпулювати інститутом громадянства усередині самої країни. Хто виступає проти прийняття цього законопроекту? Той, хто хоче використати інститут подвійного громадянства для роз’ятрювання суперечностей всередині самої країни. Давайте не ховати голову, згадаємо Грузію, згадаємо Південну Осетію, згадаємо інші частини, на чому базувався початок цієї війни? На тому, що одна із країн, а це Росія, пішла захищати начебто своїх громадян на чужу територію. Тому нам потрібно громадянство єдине для того, щоб в Україні був мир і спокій. І третє. Має бути певна відповідальність кожного громадянина за свої дії, якщо це є єдине громадянство, то в такому випадку громадянин відповідає перед своїм народом, перед своєю державою у плані служби у війську, він відповідає у плані відповідальності навіть кримінальної. Знову ж таки з власного досвіду ми бачимо, що дуже багато людей, які здійснили злочин на території України сьогодні ховаються поза її межами, прикриваючись чужим громадянством. Тому, якщо вже ми хочемо будувати державу європейського типу, якщо ми хочемо будувати демократичну державу, де громадяни мають права і мають певну відповідальність перед державою, то ми мусимо приймати ці законопроекти. Я звертаюсь до тих, хто блокує прийняття цих законопроектів, зійти із своєї позиції і діяти в межах закону, діяти в межах Конституції. давайте проголосуємо і приймемо.
Ганна Миколаївна Герман, фракція Партії регіонів.
Шановні колеги, ми дуже часто виступаємо від імені народу, але перед тим не спитаємо у самого народу, чи народ дає нам право і легітимацію саме від нього виступати у даному питанні. Західні джерела подають цифру, що 10 мільйонів українців працює сьогодні у західних країнах. Ви запитайте тих людей: чи хотіли б вони мати громадянство тих країн, де вони працюють? І вони вам скажуть: так. Ви запитайте тих людей: чи хотіли б вони відмовитися від свого громадянства, своєї держави? І вони вам скажуть: ні. Тому що наша держава не дала їм можливості працювати і отримувати гідну зарплату у своїй країні. Наша держава не може їх захистити від усіх тих труднощів, які вони мають. То дайте їм право бути вільними. Дайте їм можливість мати і українське громадянство і громадянство, скажімо, тієї ж Португалії, де масово працюють українці, Польщі, Чехії. Давайте подумаємо, що світ глобалізується, а ми закриваємося у своєму хуторі і б’ємо себе в груди від імені народу, якого вже скоро в Україні взагалі не буде.
Дякую. Шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Справа у тім, що Конституція України вимагає одного громадянства. І мова іде насамперед про керівників, про політиків, які тимчасово перебувають і живуть на дві країни. Давайте ми виходимо з того, йдеться не про простих людей, які завдячуючи таким політикам вимушені шукати краще життя за межами країни. Тому ставиться. Комітет таким чином пропонує: законопроект 3102 відхилити, законопроект 3102-1 прийняти за основу. Але відповідно до Регламенту я ставлю на голосування про прийняття за основу проекту Закону [[реєстраційний номер 3102]] про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо відповідальності за приховування факту перебування у громадянстві іншої держави або набуття такого громадянства]]. [[14:06:17]] За-235 Рішення прийнято. Але я хочу, шановні колеги, закцентувати вашу увагу, що потім, коли ми зараз будемо голосувати за наступний документ, щоб у нас не виникло труднощів в роботі комітету. Я ставлю на голосування, оскільки ви наполягаєте, я ставлю на голосування. [[Ш у м у з а л і]] Комітет заявляє, що вони не є альтернативними. [[Ш у м у з а л і]] Шановні колеги, будь ласка, мікрофон Володимиру Олександровичу Яворівському. Якщо законопроект зареєстрований під одним номером, вони є альтернативними.
Шановні колеги, законопроект мій і Швеця [[ось стоїть Швець]] абсолютно не є альтернативними, вони взаємодоповнюють один одного. Я ж казав вам із трибуни про те, що мій законопроект пропонує, щоби людина сама писала декларацію про відсутність у неї громадянства. Це цивілізована норма. Людина несе відповідальність за те, що вона ставить під тим. Законопроект Швеця зовсім інший. Через те, я сказав вже з трибуни, ми їх дуже легко об’єднуємо і будемо мати один добрий закон, до другого читання ми це зробимо. Ось і все. Прошу проголосувати.
Шановні колеги, ми ставимо зараз на голосування проект закону 3102-1. Відмініть голосування. Будь ласка, колега Ключковський. [[Ш у м у з а л і]] Так тоді треба при підготовці до другого читання його доповнити, розумієте, але не можна приймати їх два законопроекти.
Юрій Ключковський, „Наша Україна”. Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, не створюємо самі собі проблем. Є два законопроекти на одну тему. Вони об’єднані, як альтернативні у порядку денному. Вони разом доповідалися, разом обговорювалися. Якщо би ми хотіли, щоб приймати обидва у першому читанні, тоді мала би бути внесена постанова, яка би доручала комітету об’єднати ці два законопроекти при підготовці до другого читання. Такого доручення немає. Тому мені здається, що комітет повністю здатний врахувати позицію одного із законопроектів при підготовці до другого читання. І це знімає проблему.
Дякую. Олег Зарубінський, потім Юрій Кармазін.
Дякую, Володимир Михайлович. Але я думаю, що Юрію Кармазіну не треба буде вже нічого говорити, бо головним комітетом є комітет, який я очолюю. Ситуація склалася нормально, тобто було два, дійсно, альтернативних законопроекти. Першим був зареєстрований Швеця, потім, врахувавши позиції і пропозиції науково-експертного управління, шановний Володимир Олександрович подав свій законопроект. Тому якщо сталося так, що за перший законопроект, колеги Швеця, проголосовано в першому читанні, то все рівно є законопроект, який перед цим був проголосований мій, і таким чином в комітеті ми цілком здатні створити робочу групу при підготовці до другого читання, до цієї робочої групи увійде колега Яворівський, і всі ці позитиви, які в нього є, сто відсотків будуть включені. Ми вийдемо на Верховну Раду з спільним законопроектом. Голосувати зараз не потрібно, вони дійсно поставлені в порядок денний як альтернативні. Ми прийняли рішення, це нормально.
Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, шановний Володимир Михайлович! Законопроект Яворівського, він називається „Щодо декларації про іноземне громадянство”, він передбачає доповнення, починаючи з першої статті Закону про громадянство України, а законопроект Швеця-Макеєнко уже тільки з 19 прим. статті – внесення змін. Тобто є статті, кілька статей, які не є альтернативними – це перше. Але обидві вони мають бути враховані. Тому я в любому випадку, коли ви поставите на голосування цю пропозицію – про законопроект 3102, який іде під одним номером, ну на превеликий жаль так сталося, ставив би питання і просив би вас поставити питання про доручення комітету об’єднати їх, і тоді два автори щоб було, вірніше три автори – Швець, Макеєнко і Яворівський, щоб і їх авторське право не порушувалось, але зробити один законопроект. Дякую.
Михайло Васильович Чечетов.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги, я полностью согласен с коллегой Зарубинским. Ну, его законопроект действительно лучший, взять за базовый, сделать рабочую группу без спешки, серьезно за лето подготовить и в сентябре-месяце вынести единый законопроект. В отпуске хорошо поработать и один законопроект вынести в сентябре. Я думаю, мы проголосуем конституционным большинством, да.
Шановні колеги, ми обмінялися думками і давайте поступим так, як того вимагає Регламент, позаяк це були. ми розглядали одне питання, при розгляді цього питання було два альтернативних законопроекти. Якщо ми приймемо два законопроекти за основу, то ми вимушені будемо два законопроекти виносити на друге читання. Скажіть, будь ласка, що це буде. Тому, шановні колеги, при підготовці до другого читання всі ці пропозиції можуть бути враховані в законопроекті, автором якого є народний депутат України Швець Віктор Дмитрович. Тому з урахуванням цього, коли Верховна Рада України підтримала перший проект закону, другий ми не можемо ставити на голосування, інакше ми до другого читання не підготуєм жодного законопроекту. Тому з урахуванням цього вважається прийнятим у зв’язку з тим, що підтримало більше 230 депутатів законопроект [[реєстраційний номер 3102]], комітету ми протокольно готуєм доручення при підготовці до другого читання врахувати, розглянути і врахувати пропозиції народного депутата України Володимира Олександровича Яворівського. Це буде відповідати Регламенту. З урахуванням цього, шановні колеги, ранкове засідання Верховної Ради. [[Ш у м у з а л і]] Завіщо голосувать? [[Ш у м у з а л і]] Шановні колеги, тут вноситься пропозиція доручити комітету доопрацювати його за скороченою процедурою. Будь ласка, я ставлю на голосування про доопрацювання за скороченою процедурою законопроектів 2752, 3102. Прошу голосувати. [[14:13:12]] За-221 Тобто працювати за процедурою відповідно до Регламенту. Народний депутат Філенко, будь ласка, мікрофон.
Шановний головуючий, я вибачаюся. Після того, як ви оголосили фактично перерву, ми витягли частину карточок, і ми їх не встигли вставити. Я прошу повторно проголосувати, ми фізично не встигли поставити назад карточки.
Шановні народні депутати, ранкове засідання Верховної Ради України оголошую закритим. Продовжимо роботу о 16-ій годині.