Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora u ime kluba Nezavisnih ljevičara tražim stanku od 10 minuta u vezi najave hrvatske Vlade štednje u agencijama [[Upadica Josip Leko: Štednje.]] U agencija državnim agencijama [[Upadica Josip Leko: Štednja.]]
Štednja, generalni naziv štednja. Ivan Šuker, poštovani zastupnik.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, s obzirom da akti s kojima je definiran deficit državnog proračuna su usvojeni u ovom Visokom domu ja tražim stanku u ime kluba HDZ-a da u ovom Visokom domu progovorimo o novonastaloj situaciji što se tiče deficita.
Poštovani kolega Šuker, kako bi to nazvali? Opet štednja ili deficit? Deficit. Poštovana kolegica zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo ja ću moje traženje stanke nazvati poligraf [[Upadica Josip Leko: Poligraf?]] Da bude lakše, vezano za rušenje dostojanstva radnika u Purisu.
Poligraf, saborski poligraf. Tužit će nas HRT.
Stavite onda detektor laži. Možda neće.
Zloupotreba prava ili kako hoćete radnički ili tako, testiranja. To je testiranje samo u kojoj funkciji to je druga stvar. Kolega Kajin jel tako bilo? Ne. Kolega Kajin jeste digli ruku?
A šta ja znam, ja bi recimo mogao nešto oko benzina, cigareta i Raiffeisen štedionice. Nove trošarine, evo benzin, cigarete kako pušimo.
Dobro kolega Kajin možete li vi to sažeti u jednu riječ?
Trošarine i Raiffeisen štedionica.
Vidio sam još jednu ruku. Tko je bio peti? Poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja ću se vratiti na onu prvu temu koju je predložio i kolega Vukšić u svezi stanke. Definirali ste to kao štednja [[Upadica Josip Leko: Štednja.]] Eto hvala lijepo.
A onda idemo vas i kolegu Vukšića staviti zajedno jer je ista tema. Slažete se? Ne slažete se. Peti po redu. O.k. nećemo o tome glasovati nema nas dovoljno. Dobro. Poštovane kolegice i kolege imamo 9,36 u 9,45 može? Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Damir Kajin, trošarine. Tako je nazvao svoj posao.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici. Valipile je izvukao Puris iz stečaja, povećao zaposlenost, dodatno investirao, povećao promet, stabilno posluje. Ali ovo sa detektorom laži tu se ja slažem sa svojom prethodnicom im je diletantski, možda protupravno. To je za svaku osudu. Umjesto da poligrafu podvrgnu onog koji je Puris namijenio Wolfu, Hypo Kultereru kojega nikako da se uhvati oni šefovi smjena izlažu poligrafu. To ja jednostavno ne mogu shvatiti i to apsolutno osuđujem. Da kažem dvije rečenice o trošarinama. Danas sam pročitao jedan naslov u Slobodnoj Dalmaciji. Ako je ovo oporavak vratite nas u recesiju. Otprilike tko je ono upalio svjetlo i oni su u pravu. Ministar Maras izjavljuje da benzin neće poskupjeti. Točno, benzin nije poskupio nego su samo cijene benzina podivljale. Nikad se nije dogodilo da u četiri dana od prošle subote do utorka benzin poskupljuje za 57 lipa. Danas eurosuper 95 iznosi 10,14 do 10,15 kuna kako na kojoj benzinskoj pumpi. Eurodizel skuplji je za 55 lipa i iznosi 9,37 do 9,40 lipa. Znači imamo cijenu benzina plus 20 sada lipa novih trošarina jednako nova cijena plus PDV. To je tih 10,14 ili koliko već jednako propast. Potpredsjednik Grčić govori da je to minimalno povećanje, a gospodin Vrdoljak govori da kontrolira marže trgovca. Ako se tome dodaju i trošarine za cigarete sve zajedno je jedna velika katastrofa. Javni dug netko je rekao prije biti će iduće godine sigurno 100% bruto društvenog proizvoda i sad se stvarno postavlja pitanje kamo sve to vodi. Međutim, kada bi ova država radila svoj posao ona bi se mogla namiriti i po osnovu onoga što su austrijske posujilnice ili banke radile na tlu RH. One su se prema nama, prema ovoj državi ponašale kao što su se konkvistadori ponašali recimo u južnoj Americi. Doista su nas tretirali desetak godina kao jednu bananu državu. Ovdje imam, govorim sad o Raiffaisenu ne o Hypo banci jednu službenu zabilježbu saveznog ministarstva unutarnjeg poslova sve ovjereno, prevoditeljica Mirna Maroti. Veliki naslov gore "Davanje kredita u Hrvatskoj službena zabilježba". Dana 15.7.2014. održao se informativni sastanak u uredu policijskog izaslanika u Zagrebu, austrijskog ne našeg na zahtjev magistra Špicera iz Raiffaisena. Raiffaisen bank grupa postavila je Špicera prije otprilike 6 tjedna za glavnog koordinatora i povjerenika za Hrvatsku. Njegova zadaća sastoji se s jedne strane od naplate još nenaplaćenih kredita, a s druge strane od poduzimanja mjera za sprječavanje daljnjeg pod navodnicima, ja sam stavio navodnike, nanošenje štete ugledu Raiffaisena u Hrvatskoj. U tu svrhu vođeni su razgovori s Uredom predsjednika, bivšeg predsjednika, nacionalnom bankom to je HNB na Novoj TV i intervju za emisiju za austrijskoj televiziji. Špicer ima iskustva s Hrvatskom kažu i između ostalog radio je i za Hypo leasing Štajerska itd. E sada gledajte koje su činjenice. Momentalno oni kažu, ovdje piše momentalno, ima ukupno 2955 otvorenih kredita štajerskih Raiffaisen banaka s hrvatskim zajmoprimcima. Te banke uopće nemaju licencu da mogu raditi u Hrvatskoj, da se mogu ovdje pojavljivati. Nikad nisu dobili suglasnost Hrvatske narodne banke. Govore o nenaplaćenom iznosu od 280 milijuna eura, govore koliko je onih u zaostatku s plaćanjima, govore da je prosječan iznos kredita 100 tisuća eura, što moraju činiti, što moraju poduzeti, koliko su nekretnina prodali, preprodali itd. i koje mjere će između ostalog poduzeti. I koga oni angažiraju? PR tvrtku Manjgura Krešimira ovdje stoji Macana. Tamo treba pridodati i onoga Geneza itd. koji radi za ovo, koji opslužuju lokalnu politiku, koji znamo za koga rade itd. u svrhu kampanje za rasvjetljavanje događaja itd., itd. jer mi je isteklo vrijeme. Jednom riječju netko toj praksi treba stati na kraj.
Hvala lijepa kolega Kajin.
Kolegice i kolege, započinjemo sa radom, ali kolega Kajin se javlja.
Evo ja bih ispred kluba zatražio jednu stanku od 10 minuta. Zbog čega? Pa imamo sada ovu praksu dizanja trošarina na gorivo i cigarete i svi znamo da će to udariti po džepu građana odnosno tvrtke. Svaki rezervoar biti će skuplji recimo za 10 kuna. Ja predlažem jedan model kako bez prebacivanja tereta na građane.
Kolega Kajin.
Kada bi zaživjela pravna država možemo doći do milijardu, milijardu i pol kuna.
Razumjeli smo, a to što predlažete morate oblikovati u obliku prijedloga zakona i slično.
Borbom protiv kriminala do milijarde, milijarde i pol kuna.
Dobro, dat ću vam stanku ali ne morate dalje obrazlagati. Šta ćete vi predlagati to ćete predložiti u obliku zakona. Kolega Šuker.
Iz istog razloga s obzirom da je zakonom Vladi dana mogućnost da uredbom mijenja iznose trošarina, klub HDZ-a traži stanku.
Određujem stanku do 9,44. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,44 SATI]] Isteklo je vrijeme za stanku. U ime, kluba ste tražili, Nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, da eto upravo se govori o dizanju trošarina na gorivo, cigarete. Rekoh i malo prije to će udariti po džepovima naših građana. Svaki rezervoar biti će skuplji do 10 kuna. I ono što je interesantno cigarete bi trebale poskupjeti za 60 do 90 lipa. Po tom osnovu, znači 280 milijuna kuna trebalo bi se uprihodovati od ovih 20 lipa na cijenu benzina a negdje oko 150 milijuna kuna do kraja 2015. i na skuplje cigarete. Ukupno 430 milijuna kuna. Uzeti će se dio novaca jasno i od javnih poduzeća. Međutim ja osobno mislim da imamo jedno bezbolno rješenje kako doći do tog novca ili kako doći do puno većeg novca. Ja bih se poštovana gospodo zastupnici ugledao na Angelu Merkel, tu veliku ženu. Vi se sjećate onog famoznog CD-a temeljem kojeg su Nijemci saznali tko je neplaćajući porez prebacivao velike količine novca u Liechtenstein, znači izvan Europske unije. Gospođa Merkel, ta velika žena im je ponudila opciju, dobiti ćete amnestiju ako platite porez i ako se sami prijavite. I svako toliko puštala par imena, cifre i račune. Točno u Njemačkoj su prevarili državu ne plaćajući porez. Ovdje su neplatili porez i prevarili ili pokrali državu. Od 7. siječnja, zapravo 7. siječnja iz Beča 2015. poslano je prema Ministarstvu pravosuđa ovo završno izvješće Austrijskog saveznog krim ureda. Ministarstvo pravosuđa je to uredno potpisalo. Znači ureda koji se bavio HYPO bankom. Ima ga i policija. Navodno da je šteta koju je počinila HYPO banka na tlu Republike Hrvatske negdje oko 4 milijarde eura. Što bih ja učinio, što predlažem? Da se štampa to izvješće, da se to izvješće prevede i da ga se onda lijepo prodaje. Zašto? Jer ne očekujem da bi neki istarski na primjer mediji to objavljivali iako je matica HYPO-a u Istri. HYPO banka samo da kažem jednu rečenicu dala je 500 tisuća eura da se riješi problem pisanja istarski novinara ili novina. Danas tvrdim isto tako da je zbog HYPO-a odnosno Arenaturista svoje dobno odletio i državni odvjetnik Županije Istarske gospodin Nuić. Zbog HYPO-a osobno je to tražio jedan od prvih ljudi HYPO-a gospodin Štriedinger odletilo je 6 novinara i jedan urednik jednog lokalnog lista. I da ne dužim, oni koji se spominju a imamo preko 200 imena, ono što ja znam a to je puno više da su dobivali novac, ima da u zamjenu za potpunu amnestiju pronađu jednu ili jednu i pol milijarde kuna. Ne onoliko koliko su oštetili Hrvatsku, milijardu, milijardu i pol milijuna kuna. Oni su pretpostavljam korisno uložili taj novac, oplodili itd.. Rekoh da je razlika između njemačkog modela, njemačkog slučaja i hrvatskog što tamo nisu opljačkali državu nego su prevarili državu ne plaćajući porez a ovdje i jedno i drugo i treće. Jednako tako to predlažem jer sam svjestan da od našeg DORH-a neće biti ništa. Pogledajmo samo ovu farsu recimo sa Bandićem, neće biti ništa ni od policije. Mene su u policiji uvjeravali, šefovi policije da oni nemaju to izvješće. Ja sam ih uvjeravao da imaju. I na kraju što se ispostavilo, tko ga je dobio? Policija u Istri. Nakon toga rekoh dečki sve vam je oprošteno. Znamo kako to funkcionira. Ali dobro. U ovoj zemlji umjetna je podjela lijevo, desno. Podjela može biti voliš li ovu državu, ne voliš ovu državu, živiš pošteno, ne živiš pošteno, radiš, ne radiš, možeš uopće preživjeti u ovoj državi radeći ili ne možeš i to je to. Znači neka ovih par stotina imena dogovori se, neka stvore neku udrugu, neka stvore neki d.d., neka podijele udjele, oni jako dobro sve znaju u sebi kako je to funkcioniralo i država može relativno brzo doći do tog novca. Ja znam da to nije igra jer mediji koji su isto u svemu tome sudjelovali o tome neće progovarati, politici se ne govori o tome, kapital o tome će sigurno šutjeti i onda imamo što naprosto imamo. Rekoh da je HYPO smijenio državnog odvjetnika u Istri kada je rekao pozvati ću Kulterera da svjedoči. On se potužio Zagrebu, onaj iz Istre je onda to tražio i ministrica je sve to operacionalizirala nesvjesna o čemu se zapravo radi. Evo to je jedan model kako se domoći milijardu, milijardu i pol kuna u relativno kratko, bezbolno vrijeme jer od DORH-a i policije kruha biti neće.
Hvala kolega Kajin. Govorili ste o više stvari nego što ste najavili ali dobro, već smo se navikli na to. Kolega Ivan Šuker u ime kluba HDZ-a.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Ja ću se u ime kluba HDZ-a držat one teme zbog koje smo tražili stanku. Dakle nikako ne mogu zaboraviti ovu sabornicu prije 4 mjeseca kada smo upozoravali što će se u Hrvatskoj dogoditi ove godine i kada smo uvjeravani da je deficit državnog proračuna 12,5 milijardi kuna, iako tada svi ekonomski analitičari, pa čak i EUROSTAT su govorili da je deficit državnog proračuna između 17 i 18 milijardi, pa na kraju krajeva sjetite se i prvog mišljenja Europske komisije iz siječnja, tada je rečeno da će deficit državnog proračuna 2015. biti preko 5% BDP-a. Što je ova odluka Vlade jučer? Ova odluka Vlade jučer je direktno priznanje, nismo proveli strukturne reforme, nismo uspjeli konsolidirati rashodovnu stranu proračuna i zbog toga što mi to nismo uspjeli ceh ćete platiti vi dragi građani Republike Hrvatske. I nije istina da se radi o tome iznosu. Kolegice i kolege, mi svake godine … financijsko izvješće Hrvatskih autocesta i Hrvatskih cesta. Mi smo izdvajali 60 lipa do sada za HAC, 60 lipa za Hrvatske ceste i to vam je iznos po prilici negdje 60 lipa između milijardu 350 i milijardu 400 milijuna. Ako to podijelite na 6 da dođete koliko je to 10 lipa onda ćete vidjet da po prilici za 10 lipa se prikupi 230 milijuna godišnje ili ako je to 20 lipa to vam je 460 milijuna. S obzirom da trošarine ulaze u osnovicu za obračun poreza na dodanu vrijednost tome još trebate dodati 25% PDV-a i dođete do iznosa od 575 milijuna koliko će samo s osnova povećanja trošarina platiti hrvatski građani zbog neprovođenja reformi. I to je jedina istina. Zbog neprovođenja reformi. Međutim, nije istina kada pojedini ministri kažu da se cijene goriva neće dići. To naprosto nije istina, jer 20 lipa nije baš nešto zanemarivo ili ako nas da tako kažem deru prodavači naftnih derivata u Hrvatskoj da nam uzmu 570 milijuna na rabatu koji mu ne trebaju uzet, onda se postavlja pitanje što rade regulatorne agencije u Republici Hrvatskoj. Jer ako netko kaže da ovih 500 milijuna nikome ništa ne znači onda se postavlja pitanje tko je dozvolio ekstra profit onima koji su nam to prodavali skuplje. Ali budite sigurni, ovo će dovest do poskupljenja javnog prijevoza, do poskupljenja transportnih usluga i do niza drugih poskupljenja. Možda s ovom odlukom Vlada želi pomoći HNB-u da riješi problem deflacije jer vi dobro znate da jedna od osnovnih stvari i zadataka HNB-a je briga oko stabilnosti cijena pa možda Vlada želi na ovaj način pomoći. Dakle, da polako zaključujem, ovo povećanje cijena, o duhanu uopće neću govoriti jer to je priča koja s jedne strane ima trošak, a s druge strane ima daleko veći trošak za državni proračun s osnova liječenja. Prema tome, ja sam bivši pušač, žao mi je pušača, ali naprosto to je jedna od mjera koja, prema tome ne treba govoriti o tome. Ali pitanje Vladi, koliki je stvarni deficit, da li 12 koliko vi govorite ili 18. Ako je 12 kao što vi govorite zašto ste onda dizali poreze? Dakle sami ste priznali da je 18 milijardi deficit. Koliki su dugovi zdravstva u ovom trenutku i kad će se oni uključiti u deficit državnog proračuna? Treće pitanje ovoj Vladi, da li ste svjesni što ostavljate sljedećoj Vladi u 2016. godini? Sljedeće godine u 2016. godini neće biti drugog stupa mirovinskog, neće biti 2 milijarde i 800 milijuna kuna na prihodovnoj strani i to je direktno jedan ogroman … u ormaru koji će pogoditi sljedeću Vladu, ali isto tako jedan izuzetno neodgovoran potez postojeće Vlade, ne prema svojim političkim protivnicima koji će preuzet vlast sljedeće godine nego prema hrvatskom narodu jer u konačnici opet njihov neuspjeh će platiti hrvatski građani. I na kraju, uzeli smo 40 lipa HAC-u, jučer netko lakonski kaže mi odustajemo od monetizacije. Kolegice i kolege, rekao sam vam, 10 lipa vam je 230 milijuna, 40 lipa je negdje oko 900 milijuna. Mi smo u dvije godine koliko smo ukinuli trošarine HAC-u uzeli milijardu i 800 milijuna kuna sa pričom HAC ide u monetizaciju, a s tim ćemo napraviti investicije u HŽ-u. Da li su se dogodile investicije u HŽ-u? Nisu. Da li se dogodilo pojačano održavanje lokalnih cesta putem Hrvatskih cesta? Nije, a uzeli smo HAC-u 900 milijuna. Dakle jedno totalno nesnalaženje, jedna totalna nesposobnost da se provedu reforme, a vi hrvatski građani plaćajte 20. povećanje poreza u mandatu ove Vlade. Hvala lijepo.
Hvala. Sada ćemo preći na točku dnevnog reda.
Nastavljamo u skladu sa utvrđenim dnevnim redom - Programsko i financijsko izvješće Hrvatskog Olimpijskog odbora za 2013. godinu. Izvješće je dostavio Hrvatski Olimpijski odbor. Prijedlog izvješća ste primili. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje mišljenje. Hrvatski Olimpijski odbor dostavio je očitovanje na mišljenje Vlade. Raspravu je proveo Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješće ovog radnog tijela Hrvatskog sabora ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Zlatko Mateša predsjednik HOO-a. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovani zastupnice i zastupnici. Evo pred vama je uobičajeno godišnje izvješće, programsko i financijsko Hrvatskog Olimpijskog odbora. Kao što vidite odnosi se na 2013.godinu, dakle sa praktički dvije godine zakašnjenja. Stoga ću ja čisto da vas podsjetim na bitne stvari u tom izvješću proći ga vrlo u kratko i sigurno će nakon vaših rasprava biti još dodatnih pitanja. Dakle, na početku vidite koji su to postavljeni i realizirani ciljevi HOO u 2013.godini. Oni su svi realizirani. Potom vrlo bitan dio koji se odnosi na strukturu, često puta u našoj javnosti pa čak i u djelu stručne javnosti postoji nerazumijevanje o tome što je uloga HOO-a. HOO je krovna udruga hrvatskog sporta, istovremeno i članica Međunarodnog olimpijskog odbora tako da imamo da tako kažemo dvojako državljanstvo. Primjerice naš Statut mora odobriti Međunarodni olimpijski odbor. Naša temeljna djelatnost je servisiranje 71 nacionalnog saveza od toga 38 saveza olimpijskih sportova i 33 saveza neolimpijskih sportova. Kad kažem servisiranje mislim na organizaciju međunarodnih nastupa naših nacionalnih selekcija na natjecanjima a isto tako razvojne programe u kojima sudjeluju sportašice i sportaši Hrvatske i treneri. Tako vidite iz izvješća da je u 2013.godini naše nacionalne selekcije su nastupile 600 puta na razno raznim međunarodnim natjecanjima, što znači kao što vidite i sa stranice 4.da gotovo svaki dan dvije naše nacionalne selekcije su se natjecale negdje u svijetu. Istovremeno sport je vrlo egzaktna stvar, to znači da se sportski rezultati vrlo jednostavno i lako mogu prikazati tako da vidite na stranici 5.da su naše sportašice i sportaši u toj godini osvojili 333 odličja i još 257 plasmana između 4 i 8 mjesta što Hrvatsku sigurno pozicionira kao jednu od vodećih sportskih nacija u Europi pa rekao bih čak i u svijetu kada se uzme u obzir brojnost pučanstva i sportski uspjeh. To je sve mjerljivo i to je vrlo lako za provjeriti. Ono s čim se HOO ne bavi to su domaća natjecanja, klubovi, prvenstva jer to je u isključivoj nadležnosti nacionalnih sportskih saveza koji su članovi Međunarodnih sportskih asocijacija potpuno autonomni u djelu koje se odnosi na natjecanja u Hrvatskoj. Koliko je to ogroman posao, a HOO gotovo ništa ne radi za sebe nego radi sve za ovih 71 nacionalni savez, prema tome mi nemamo nikakve svoje posebne programe, vidite po tome koji broj sportašica i sportaša je bio uključen u razvojne programe. Bez obzira na koji put krivu percepciju nemate ni jednog sportašicu i sportaša koji su postigli neki relevantni uspjeh u Hrvatskoj danas a da nisu bili u nekom, ili jesu još uvijek u nekom od razvojnih programa HOO. Tako možete lako vidjeti da je u toj godini na koju se odnosi izvješće 263 sportašice i sportaša bilo u razvojnim programima iz 32 sporta i 75 trenera. Svi treneri koje vi znate i koje mi znamo koji su doprinijeli nesumnjivo u velikoj mjeri razvoju hrvatskog sporta i rezultatima su u našim programima osim izbornika nogometne reprezentacije jer oni imaju dovoljno sredstava pa vrlo korektno to sami plaćaju. Osim nacionalnih saveza HOO stara se i o razvoju lokalnog sporta. 21 lokalna športska zajednica svih županija i Grada Zagreba je sastavni dio HOO-a. Posebni programi postoje za poticanje sporta na ratom zahvaćenim područjima posebno za Knin, posebno za Vukovar a posebno za hrvatske otoke. Vidite iz izvješća kako su se provodili ti programi. Posebno smo ponosni na program iz područja športa djece i mladeži. Gotovo 15.000 djece bilo je uključeno u 2013.godini u te programe. Isto tako Međunarodni olimpijski dan odnosno Hrvatski olimpijski dan koji se tradicionalno slavi 10.rujna svake godine u toj godini na koje se odnosi izvješće obuhvatio je preko 18.900 naših sugrađanki i sugrađana. Što se tiče posebnih programskih projekata, njih vidite na stranici 12 pa dalje. Tu prije svega dominiraju projekti koji se odnose na nastupe naših sportaša i sportašica na velikim međunarodnim, multisportskim priredbama, a to su olimpijske igre ljetne i zimske. Znate da se ti projekti vode na bazi 4 godine. u tijeku je naravno Projekt "Rio", a u ono vrijeme na koje se odnosi to izvješće bio je u tijeku Projekt "Soči" koji je završio nastupom naših na olimpijskim igrama u Sočiu početkom 2014. Ono što je još bitno reći da su pokrivena sva područja koja se odnose na zdravstvenu skrb, na vitaminizaciju, na sve ono što je bitno za sportaše, da sportašica ili sportaš mogu normalno funkcionirati. Nakon onih dijelova koji se odnosi, koji će vama biti vjerojatno manje interesantni koji se odnose na informatizaciju i suradnju s drugim nacionalnim olimpijskim odborima, marketinške aktivnosti i slično, onaj bitni dio o kojem možemo govoriti je olimpijska solidarnost. Olimpijska solidarnost financira i sa nivoa Međunarodnog olimpijskog odbora i sa nivoa europskih olimpijskih odbora, financira djelovanje naših sportaša i sportašica. Što se tiče kontrolnih mehanizama naravno to će vam sigurno biti interesantno. Na stranici 41 imate pregled svih revizija poslovanja od nadzornog odbora, unutarnje revizije koju imamo posebno već godinama, komercijalne revizije, državne revizije i svih kontrola nadležnih od strane Ministarstva financija, proračunski nadzor, fiskalni nadzor i to ih je bilo pet u vremenu na koje se izvješće odnosi. Ono što želim vrlo jasno reći,nijedno, ponavljam nijedno od tih izvješća nije utvrdilo nikakvo nezakonito poslovanje Hrvatskog olimpijskog odbora. Isto tako nijedno od tih izvješća nije utvrdilo da je Hrvatski olimpijski odbor trošio proračunska sredstva van onoga što je zakonom predviđeno. Sva su ta proračunska izvješća dostupna svakome i svako to može lako provjeriti. Što se tiče financijskog dijela, vidite kako se financira hrvatski sport. U godino o kojoj govorimo ostvareno je od strane igara na sreću, a morate znati igre na sreću su jedini izvor financiranja hrvatskog vrhunskog sporta. Ostvareno je 100 milijuna 364 tisuće 354 kune, to je za 600 natjecanja, to je za 260 sportaša, za 75 trenera, za vitiminizacije, za zdravstvene zaštite, za pripreme, za sve ono što im pripada. Da biste imali sliku o veličini tog iznosa, mogu vam reći da je to devet puta manje od budžeta Atletiko Madrida koji ćete večeras gledati na TV u utakmici s Realom, devet puta manje od budžeta jednog trećeg po redu španjolskog kluba koji se bori u Ligi prvaka. Vi sami ocijenite da li je to veliki iznos. Što se tiče rezultata financijskog za godinu o kojoj govorimo, vidite da je u toj godini ostvaren manjak prihoda knjigovodstveni rezultat stranica 48.od 350.496 kune. Mi smo udruga idemo i vodimo financije na temelju onoga što je propisano za udruge, s tim da moram reći da postoji jedan problem koji se sastoji u tome da se sredstva od igara na sreću akumuliraju do kraja tekuće godine. Dakle tekuća godina završi, vi tek u siječnju možete znati koliko je ostvareno sredstava u protekloj godini i tada dolazi do konačnog obračuna. Mi smo uvijek tvrdili da taj konačni obračun se odnosi na prethodnu godinu i to je bilo dosta oko toga prijepora. Moram reći da je Ministarstvo financija izuzetno korektno djelovalo u svakoj takvoj situaciji. Mogu vam pokazati i dopis uvaženog zastupnika Linića koji je npr. za ovu godinu o kojoj mi govorimo u 2014.potvrdio da ono što smo mi govorili da je zapravo točno i je točno jel vi ako imate neki fond koji traje do 31.prosinca onda ga možete saldirati tek u siječnju iduće godine. Što se tiče drugih stvari, tu je naravno da ne izbjegnemo to najpopularnija stvar Sportska TV koju često spominjemo, spominjemo je često puta. Stvari oko Sportske TV je relativno jednostavna, ako želimo na taj način to gledati. Dakle, RH je raspisala koncesiju, HOO se javio na tu koncesiju. Najveći broj glasova dobili smo u vijeću, dobili smo koncesiju, počeli smo emitirati, sve je bilo dobro do nakon dvije godine počeli su problemi dovođenje u pitanje jel to ovako, onako moguće ili nemoguće. Moram reći da je nakon dvije godine koncesija ponovo obnovljena, moram reći da je u međuvremenu Međunarodni olimpijski odbor osnovao svoju televiziju. I da biste imali neki dojam televizija Međunarodnog olimpijskog odbora koja je osnovana prošle godine ulog je 500 milijuna dolara a brake-even, dakle feasibility će se pokazati će se pokazati tek nakon 10 godina. E sada je pravo pitanje da li mi trebamo uništiti jedini sportski kanal koji imamo ili vrijedi se zajedno potruditi da hrvatski sport ima jedan svoj prozor prema građanstvu da ne ovise ljudi samo o kablovskim televizijama koje moraju plaćati, da se hrvatski sport može vidjeti i za badava, da tako kažem, jer su ionako to građani već jednom platili kroz svoje poreze. To je nešto što je sigurno dio prijepora koji postoje ali u svakom slučaju čitav proces je bio apsolutno legalan i koncesija je dobivena od strane ove države u postupku koji je bio potpuno transparentan. Ono što bih vam htio još reći da imate neki dojam su dvije bitne stvari. Jedna se odnosi na činjenicu da nažalost sva televizijska prava za hrvatski sport su u vlasništvu pravnih osoba van Hrvatske. Dakle od domaćih prvenstava, nogometnog, košarkaškog, rukometnog, niti jedno od tih prava nije u vlasništvu pravnih osoba Republike Hrvatske. Dakle ovisimo o drugim što ćemo i kada gledati. A druga stvar vrlo bitna je da ta televizija producira godišnje nego više od 8 tisuća sati sporta. Primjerice Hrvatska radiotelevizija negdje godišnje producira oko 1000 sati sporta, znači 8 puta više za iznos koji je 6 puta manji od onoga što troši redakcija HRT-a. Prema tome to je ono što je sukus i što se tiče tog projekta nažalost njemu je nanesena ogromna šteta i veliki pad prihoda nakon nekih neodgovornih izjava pojedinih ljudi ali to će biti vjerojatno predmet nekih drugih postupaka. Hvala vam lijepo predsjedniče.
Hvala i vama poštovani predsjedniče također. Imamo prijavljene replike. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora. Moja replika se ne odnosi na samu temu što Olimpijski odbor radi, više se odnosi na kritiku, mi danas raspravljamo o 2013. godini, Olimpijskom odboru. I to ne ide na vašu adresu, najmanje ide na vašu adresu. Bilo bi pristojno da to radimo u drugoj polovici iduće godine, znači da smo to radili u 2014. Ja znam da je u 10 mjesecu bilo na odboru i što se čekalo do 10 mjeseca, trebalo je prije 10 mjeseca biti, možda i prije ljeta. Malo prije smo razgovarali o tome i predsjednik je navodio da imamo prilike na druge načine govoriti o agencijama, o plinu, bankama, o radničkim pravima itd., međutim ovdje čini mi se da u Saboru vrlo naopako radimo. Ne vidim svrhu o tome da mi sada raspravljamo 2013. godini, sada bi trebali raspravljati o 2014. godini. Naravno da ćemo raspravljati o problemima i da ćemo govoriti i o 2014. jer gotovo je nemoguće preskočiti tu godinu koja je iza nas. I to je stara praksa koja nije dobra praksa i koja nažalost se nastavlja a najviše smo kritizirani mi koji tražimo na početku sjednice pauze upravo zbog toga da bismo na vrijeme upozoravali na neke probleme. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine Mateša, posljednjih godinu dana zapravo se najmanje govori o uspjesima hrvatskih sportaša a najviše se govori o nepravilnostima, o postojanju sportske televizije, o mogućim malverzacijama. Stoga vas molim da još jednom u interesu hrvatskog sporta i hrvatske javnosti kažete je li bilo nepravilnosti, ako sam ja dobro zapamtila, bilo je 8 različitih nadzora u Hrvatskom olimpijskom odboru, je li bilo nepravilnosti i nezakonitog i protustatutarnog financiranja sportske televizije? I jesu li sportski savezi zbog financiranja sportske televizije bili uskraćeni za sredstva i je li i jedan sportaš zbog toga bio onemogućen sudjelovati u sportskim natjecanjima? Sljedeće što vas molim da pojasnite da li su prihodi iz državnog proračuna koji dolaze u Hrvatski olimpijski odbor namjenski, realizirani i jesu li stizali na vrijeme? Dakle ne možemo donositi paušalne ocjene da neki sportaš nije otišao na natjecanje jer mu je to uskratio Hrvatski olimpijski odbor. Molim vas da jasno kažete na koji način i što se financira iz sredstava državnog proračuna, odnosno igara na sreću. I je li bilo nepravilnosti u poslovanju Hrvatskog olimpijskog odbora. Znam daj e 2015. godina, vraćamo se u 2013, međutim ovo je važno da jednom razjasnimo. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani predsjednik odbora. I ostanite na mjestu, replicirajte sa mjesta. A kada se javljate kao predlagatelj onda ćete ići za govornicu. Odgovor na repliku poštovani predsjednik Olimpijskog odbora.
Dobro, ispričavam se, malo sam zaboravio proceduru, predsjedniče, ipak, prošle su godine. Uvažena zastupnice odgovorno kažem da u svim navedenim proračunskim nadzorima koji su provedeni u Hrvatskom olimpijskom odboru nije utvrđena nikakva nezakonitost u našem poslovanju niti se ikad onda ili sada vodi neki postupak u tom smislu. Drugo, nijedan sportaš, nijedna sportašica, nijedan nacionalni savez nije bio uskraćen ni u čemu. Vidite iz izvršenja da su svi oni koji su trebali dobiti svoja sredstva i dobili. Neki su dobili više zahvaljujući tumačenju Ministarstva financija i ovdje nazočnog zastupnika Linića koji je apsolutno korektan. Prema tome, to je druga stvar. Treća stvar, ništa što je predviđeno našim programom financiranja nije bilo neizvršeno u onoj mjeri u kojoj su nacionalni savezi podnijeli zahtjeve. Prema tome, nakon tog transfera i ono što je ostalo iz te godine je sve poplaćeno tako da nikakvih problema nije bilo. Kad već me pitate moram reći da zadnji nadzor Državne revizije koji smo imali je bio bezuvjetan, dakle puno bolji nego neki drugi.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Pa jednim dijelom ste odgovorili na ono što sam htio replicirati, međutim gospodine predsjedniče Olimpijskog odbora vrlo je interesantno da se radi o postolimpijskoj godini i da ste vi uredno dostavili izvješće do 30.4., da je Vlada tek u 10. mjesecu dala svoje mišljenje. Međutim, ono što je najspornije u ovoj državi je da sad je trenutno u modi napadat agencije. Ovdje imate izvješće od državnih institucija koje su nadležne za kontrolu i utrošak proračunskih sredstava. Dakle oni daju svoje mišljenje, a neki ljudi koji pitanje da li su toliko stručni daju paušalno i političko mišljenje u mišljenju Vlade. Međutim, ono što sam želio i vama, a i kolegama u Saboru reći, vrlo interesantno je usporediti mišljenje Vlade na rad programski i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora i mišljenje Vlade na izvješće o radu HRT-a. Dakle HRT ima milijardu i 300 milijuna poreznih prihoda da tako kažem, a Hrvatski olimpijski odbor ima nekakvih 100 milijuna od igara na sreću. Ovdje je nešto na stranicu još nešto napisano, dapače s ničim spomenuto, a ovdje su napisani čitavi elaborati o sportskoj televiziji. Dakle ne o sportašima, ne o onima zbog kojih su se neki išli slikat u London kad su osvajali medalje, nego o nečemu što je projekat o kojem se može diskutirati. Ali taj projekat košta nekoliko stotina puta manje nego javna televizija. Kolegice i kolege, pogledajte mišljenje Vlade na jedno i drugo, dakle ovo je čisti politički ponflet s kojim se jasno udara na hrvatski sport jer ako hoćete pomoć hrvatskom sportu onda donesite Zakon o sportu, definirajte pravila financiranja i nema nikakvo pravo niti jedan pomoćnik ministra ili netko drugi raditi to mimo ljudi koji su izabrani na tisućama skupština kao delegati u krovnu sportsku organizaciju.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine Mateša sa suradnicima, kolegice i kolege. Prije svega želim čestitat svim našim sportašima na iznimnim rezultatima koje su postigli svih ovih godina, ali upravo ova rasprava i ovo mišljenje Vlade i nepravilnosti na koje se ukazuje se i vode zbog zaštite tih sportaša i budućnosti hrvatskoga sporta. Sad su i kolege prije mene govorile i gospodin Mateša je ovdje jasno rekao, ja ću vas citirat, da je bilo nekoliko kontrola, nekoliko inspekcija, nekoliko proračunskih nadzora i svega i da odgovorno tvrdite da niti jedno od izvješća nije utvrdilo nezakonito i nenamjensko financiranje niti nikakve druge nepravilnosti. Kolege iz opozicije izjave koje to govore nazivaju paušalnima i bez argumentiranima, međutim evo ja ovdje imam kod sebe izvješće o izvršenom nadzoru nad poslovanjem Hrvatskog olimpijskog odbora društva HOO TV d.o.o. i Hrvatske olimpijske akademije koje je sačinilo Ministarstvo financija odnosno ciljani proračunski nadzor. Dokument je iz 3. studenog 2014. godine, prije četiri mjeseca, mi smo ga dobili kao članovi Odbora za sport i sada ću citirat samo neke stvari iz tog izvješća. Znači ovo je izvješće Ministarstva financija. Hrvatski olimpijski odbor je temeljni kapital društva HOO TV d.o.o. u razdoblju od 1.1.2010. do 31.10.2013. godine povećao četiri puta i temeljni kapital iznosi 7 milijuna 782 tisuće kuna. Subjekt nadzora nije tijekom nadzora ni u primjedbama na zapisnik predočio dokaze kojima bi potkrijepio svoje tvrdnje iz primjedbi da za ulaganje u temeljni kapital društva nije koristio proračunska sredstva, odnosno nije dokazao da su sredstva doznačena iz državnog proračuna korištena za propisne namjene sukladno odredbama zakona. To vam znači da je to nenamjensko trošenje protuzakonito, a također ima točka 2 ali ne stižem sada više reći, to ću u svojoj raspravi, da je utvrđen čitav niz nepravilnosti koje su ovdje i navedene. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani predsjednik Olimpijskog odbora.
Uvaženi zastupniče, ja i dalje ostajem pri onome što sam rekao. Riječ nezakonitost i tvrdnja o nezakonitosti ne proizlazi iz ničega što ste vi u svojoj sada replici rekli, a usput rečeno u proračunu koji je ovaj visoki dom usvoji u studenog 2013. godine, a vi govorite o 2014. i 2013., na stranici 735 stoji: u obvezama Hrvatskog olimpijskog odbora, točka nastavak promocije hrvatskog sporta kroz specijalizirati sportski kanal SPTV čiji je 100%-tni vlasnik HOO. To je u dokumentu kojega je ovaj visoki dom izglasao. Dakle, ne samo što smo mi trošili svoja sredstva nego slijedom ovoga mogli smo trošiti proračunska sredstva, a nismo.
Imate nešto? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Idemo dalje. Poštovani zastupnik Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Naime, vidljivo je da se ministri mijenjaju, a politika Vlade je ista. Naime, često se govori o reviziji u Olimpijskom odboru i moram priznati da sam pogledao dobro vaše izvješće, strana 41., 42., 43. Doista detaljno, ali i sva revizorska izvješća i moram priznati da nisam našao nepravilnosti osim što vaša unutarnja revizija je našla 58 preporuka vam dala i dobar dio ste otklonili. Prema tome, volio bih gospodine Mateša da se vi očitujete onako čvrsto i jasno da li ste u bilo kojem izvješću možda koje mi nemamo našli neke nepravilnosti, jer mi kao saborski zastupnici u dostupnim nam izvješćima nigdje nismo vidjeli bilo kake nepravilnosti osim vaših internih preporuka koje ste otklonili. Prema tome, bitno je upravo da u Hrvatskom saboru progovorimo i o rezultatima i o sportu, a posebice budućnosti hrvatskog sporta. Gledajući vaša izvješća ne možemo pronaći te nepravilnosti, pa one članke koje čitamo po novinama vjerojatno ne proizlaze iz ničeg osim iz hirovitosti premijera vjerojatno.
Odgovor na repliku, poštovani predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora Zlatko Mateša.
Uvaženi zastupniče, na stranici 42. mi smo napisali što su bile glavne zamjerke ovih nadzora koji su navedeni od 1 do 5 i naravno da ima koji put stvari koje morate ispraviti koje su krive, ali to ne znači da su nezakonite ili da je to nezakonito trošenje sredstava. Mi smo postupili po svim uputama koje smo dobili od Ministarstva financija i to smo u cijelosti napravili. Naša interna revizija kontrolira svakodnevno poslovanje i gotovo na svakoj sjednici Vijeća imamo o tome izvješće i naravno da ona utvrdi da neke stvari treba raditi drugačije i onda su stručne službe dužne po tome postupiti i to je čitava istina.
Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine Mateša, vjerujem da i vas žalosti kada vidite koliko politika negativno utječe na sport i na žalost i čini samo jedan loš odnos unutar sporta. Ono što mene zanima danas jest i radi se o programu javnih potreba u sportu. Danas smo na odboru to slušali i nikako da dobijemo jedan konkretan i odgovor od Vlade. Ono kako sam ja razumjela, vi svoje javne potrebe ste uputili ministarstvu. Jel' tako? I ministarstvo je to odbilo. Ali temeljem čega je to usporedilo ministarstvo kada nitko nije objavio u stvarnosti što su to javne potrebe u sportu. Povjerenstvo koliko iz mojih saznanja se je sastalo tek prošli tjedan. Sve skupa to žalosti. Žalosti i zato što evo ga u prijedlogu novi Zakon o sportu, ja ne znam da li vas je to netko uopće kontaktirao vezano uz taj zakon jer se stiče dojam da je taj zakon zapravo zakon dvije političke stranke SDP-a i HNS-a. Ako tako nastavimo više se ni sportom, a bome ni politikom nitko neće željeti uopće baviti i neće biti niti pozitivnih političara, na žalost sportaša koji su proslavili Hrvatsku vjerojatno više neće se ni usuditi nastupiti. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora Zlatko Mateša.
Uvažena zastupnice, moram konstatirati da taj nekakav visoka involviranost politike u sport je zapravo novijeg datuma. Ranije su bile vlade raznih političkih opcija i više-manje mogu reći s punom odgovornošću vrlo vrlo korektne u odnosu prema sportu i sport je bio izostavljen iz svih oblika političkih, hajmo reći suprotstavljanja. Reći ću primjera radi kad sam ja došao u Olimpijski odbor bila je Vlada gospodina Račana. I podcrtavam gospodina jer je Vlada gospodina Račana primjerice u to vrijeme spasila Hrvatski olimpijski odbor posebnim sredstvima koje je dala da se saniraju dubioze koje su postojale u tom trenutku. Prema tome, tad sport nije bio arena političkog suprotstavljanja. Danas je malo drugačije. Da li ćemo mi dosegnuti uzroke tome o tom, po tom. Na vaše pitanje mogu reći sljedeće. Jedan od glavnih problema hrvatskog sporta je u tome što mi nemamo strategiju sporta. Mi nigdje nismo rekli ni u jednom dokumentu koji su to naši strateški ciljevi u hrvatskom sportu. U Zakonu o sportu važećem u članku 92. stavku 5. eksplicite stoji obveza ministarstva da u roku od 90 dana, pardon, 9 mjeseci da ne ispadne da sam krivo rekao. U roku od 9 mjeseci donese dokument koji se zove Nacionalni program sporta odnosno strategiju. Prošlo je 9 godina i njega nema. I vi sad ne možete graditi kuću od drugog kata kad nemate temelja. Ja se nadam da bez obzira tko i kako će raditi da će ljudi dobre volje i znanja napraviti taj dokument i da će ga Sabor usvojiti i onda ćemo imati jednu čvrstu, polaznu osnovu za promišljanje Strategije sporta.
Hvala lijepa predsjedniku. Molim da li predsjednik Odbora za obitelj, mlade i sport želi iznijeti izvješće? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub nezavisnih ljevičara. Rukopisom piše pa ne mogu pročitati. Mladen Novak, poštovani zastupnik. Recite u mikrofon da ostane zapisano za povijest poštovani kolega Novak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Iskreno rečeno rasprava o ovom izvješću upravo spada u onu sferu već viđenog. Samo da podsjetim nadam se kolege da nećemo kao i prošle godine, otprilike mislim da je isto bilo u travnju, da nećemo kao i prošle godine imati raspravu dva dana. Dva dana je trajala ta rasprava, u dva dana je razvučena. Nadam se da nećemo maltretirati hrvatske građane i ovaj puta sa takvom maratonskom raspravom koja u suštini jako malo ima veze sa samim izvješćem i jako malo ima veze sa radom Hrvatskog olimpijskog odbora, najviše ima veze sa Sportskom televizijom, a još više ima veze ono što je kolega maloprije ukazao sa međustranačkim prepucavanjem i željom za kadroviranjem. E sad, s obzirom da ovdje će, nažalost mi to ne možemo izbjeći, biti jako malo riječi o tome o radu HOO-a, o samom izvješću, većinom će se svi bazirati na onaj dio koji se govori oko Sportske televizije i financijskog poslovanja odnosno onih dodatnih 8 nalaza i eventualno onoga na što ukazuju kolege nezakonitosti. Ja moram uz sve poštovanje iskazati svoje neslaganje sa jutrošnjom raspravom na sjednici odbora i koliko god to zvučalo čudno nemam potrebe, nemam namjere se nikome dodvoravati ali slažem se sa kolegicom, mislim da ste upravo vi ukazali na to, mislim da ipak nije primjereno saborskom zastupniku bez obzira što ste vi rekli da to nije prijetnja ali u kontekstu ja sam tu uvjetno rečeno nesvrstani ali nije korektno iznositi onakve stavove kao što ste vi rekli da ćete nekoga tužiti ako nešto kaže. Mislim da to nije primjereno. Vi ste poslije pokušali to ublažiti tu svoju izjavu ali saborski zastupnici upravo iz tog razloga i jesu ovdje, da govore, da iznose svoje mišljenje i ako netko od njih smatra da nešto nije dobro on to ima pravo reći. Druga je stvar što, tu se slažem s kolegom Bubalom, ja nisam ovdje vidio ništa nezakonito. A tu ću se opet složiti i s vama da je bilo tih nezakonitosti a zašto onda nisu reagirala službena tijela čiji je to osnovni posao? Pričamo o Izvješću iz 2013. Prema tome, dovoljno je vremena bilo da se reagira ali očito se ne želi. E sad, što se tiče te Sportske televizije famozne, ja moram priznati uz sve uvažavanje vas kao ljudi od struke ali meni stvarno nije jasno, to je komercijalna televizija i ona bi trebala iskazivati nekakve ne možda pozitivne rezultate ali nekakvu ajmo reći pozitivnu nulu što kod nas obično vole reći. S druge strane njezina osnovna zadaća je promicanje manje atraktivnih sportova što je već jedno s drugim u nesuglasju. Ne možete na manje atraktivnim sportovima privući gledanost, privući nekakav kapital i ulagače. Sumnjam da je to jedno s drugim spojivo. Danas ste vi spomenuli Međunarodni olimpijski odbor pokreće isto projekt televizije, planirano je 10 godina da im otprilike treba. Na odboru je rečeno oko otprilike 7 godina da bi trebalo Sportskoj televiziji da se profilira i da postane ajmo reći rentabilna. Malo ste okrenuli i teze na samoj sjednici odbora, pa čak i ovdje, da zbog nas, napada na nas, na Sportsku televiziju smo mi loši. Ja mislim da obično kritike idu kad se nešto pokaže da nije dobro, nije kvalitetno ili ako baš želite da je loše jer nije ispunilo očekivanja, nije ispunilo one svoje osnovne namjene. Ja i uz najbolju volju ne razumijem. Možda sam ja u krivu, volio bih da me netko razuvjeri ali ja stvarno ne razumijem gurati projekt koji iz svega ovoga je vidljivo nema po mom mišljenju ni teoretske šanse da ikad bude na nuli, a kamoli nešto drugo. Kome je to u interesu, zbog čega? To vam je kao kad vam liječnik zabrani bilo kakvo kretanje zbog zdravstvenog stanja i vi onda kažete ali sport je zdrav, ja idem trčati. Ne ide to, vidite da ne idete, da to ne prolazi. Je da je dobra namjena, plemenita, sve je to divno i krasno ali vidi se da se s tim ne ostvaruje ono što je predviđeno i na kraju krajeva zbog čega je i osnovana ta Sportska televizija. Sad ste u svojoj raspravi spomenuli nešto što me isto malo zaintrigiralo, rekli ste HOO je ispunio sve svoje obaveze prema svim nacionalnim sportskim savezima, prema svim sportašima onako kako su zacrtane i predviđene, mi smo to ispunili. Vjerojatno to je tako, ali, zbog čega onda imamo situaciju koju nema dugo smo gledali vezano uz pripreme gospođe Sandre Perković, zbog čega tek kad vrhunski sportaš Marijo Možnik osvoji prije par dana zlatnu medalju tek onda čujemo za probleme da je jedna dvorana ustvari čak i opasna, ali nije to jedna to su masovno dvorane po Hrvatskoj gdje su ti mali sportovi neatraktivni, su opasne za one koji tamo sudjeluju, koji treniraju. Zbog čega je bila situacija sa taekwondoom reprezentacijom koja je bila upitna hoće li ići, neće ići? Ako su sve zacrtane financijske obveze ispunjene onda znači da nismo dobro planirali. Nešto u toj priči nije previše logično. Činjenica je da smo svi ponosni kad naši sportaši bez obzira olimpijci ili na nekim svjetskim natjecanjima ili čak u stranim ligama kad ostvare nekakve rezultate, kad promoviraju ime Hrvatske. No, međutim budimo iskreni sport kod nas općenito je svake godine na sve lošijoj razini što i nije čudno s obzirom da nam je kriza već 7 godina pa onda je to u neku ruku i posljedica toga, ali da bi se moje shvaćanje toga, da bi se stvorilo veći broj kvalitetnih sportaša na svjetskoj razini mora postojati nekakva baza, da ne kažem nekakva masovnost. E sad, normalno moraju postojati preduvjeti. S obzirom da jedinice lokalne samouprave sve manje mogu izdvajati za to, a uglavnom su one orijentirane na to da organiziraju sport za djecu i mlade. Bojim se da ćemo mi u skoro vrijeme ostati stvarno na onim individualnim primjerima koji su tipa obitelji Kostelić, tipa Sandre Perković koji su praktički bez pomoći i svojih sredina i sportskih saveza da ne zaboravim sestre Zaninović postigli vrhunske rezultate. Nije tu niko pretjerano potrudio da pomogne tim sportovima, tim malim sportovima i tim ljudima. Da bi se tu nešto promijenilo potrebno je promjene općenito Zakona o sportu. Sad ovo možda nije korektno ali ja ću samo podsjetiti da kad je formirana ova Vlada, odnosno kad je Vlada preuzela svoju poziciju da je bilo najava od isušivanja močvare, od donošenja sveobuhvatnog Zakona o sportu kojeg mi nikad nismo vidjeli, nikad se nije cjelovito pristupilo rješenju tog problema i to stalno nešto, nekakav, doduše nije to jedina tema gdje je izostalo ono što je najavljeno. Zbog čega je to tako ne znam, ali vidim da recimo mišljenje Vlade redovito dolazi baš po pitanju, baš ono vezano na ovo su moji, ovo su naši, ono su oni drugi. I moram se osvrnuti još na jednu temu koja je spomenuta a vezana je uz ove izmjene Zakona o sportu, a spomenuto je danas na odboru pa je kolega postavio pitanje oko isplate kategoriziranih sportašima prve i druge kategorije. S obzirom da nisam baš bio 100% siguran ali me sjećanje nekako prizivalo na prošlogodišnju raspravu i pokazalo se da sam u pravu. Ovo je fonogram sa lanjske rasprave o ovoj istoj temi, znači bila je u travnju prošle godine na isto to pitanje gospodin Mateša je odgovorio mi smo prije dvije godine da se također slaže sa govornikom da nije primjereno da imaju različite visine nadoknada ovisno o bogatstvo ili siromaštvu jedinice lokalne samouprave ili što je još gore da ih uopće ne primaju i tad je lani izgovorio da mi smo prije dvije godine predložili našem ministarstvu da u izmjene Zakona o sportu uđe da svi kategorizirani sportaši prve i druge kategorije financiraju se iz državnog proračuna a da im iste naknade, imaju iste naknade bez obzira koliko se odredilo na … [[Govornik se ne razumije.]] E sad, to je na neki način vezano i na ono na početku kad ste vi predsjedniče Sabora rekli predlažite zakonske odredbe, sad iz ovoga vidimo da je prije tri godine predložena zakonska odredba koja bi nešto promijenila pa nije prihvaćena, a onda ću između ostalog spomenut da u kolovozu ako se ne varam prošle godine sam podnio prijedlog zakona i bio je od 35 do 56 mjesta se kretao u dnevnom redu i nisam uopće optimista da mislim da će ikad doći na dnevni red. Toliko o tome na koji način oporba uopće može sudjelovati u kreiranju zakonskih rješenja. Hvala.
Hvala i vama. … [[Upadica se ne čuje.]] Možete gospodine predsjedniče HOO-a prijavit se kao predlagatelj ali nakon što odradimo replike. Ako ste se prijavili zapisat ću? Jeste. Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega, na samom početku svoje rasprave rekli ste zapravo da je glavna stvar u međustranačkom prepucavanju i da ste to osjetili na odboru i da je zapravo riječ o kadroviranju. Pa od kako sam ja ovdje u Saboru čini mi se da o svemu o čemu raspravljamo riječ je samo o kadroviranju ili će naši ili će vaši. Vrlo malo ljudi zanima, mnoge boli zbog čega je Mateša na čelu Olimpijskog odbora jer on je iz one druge vlasti. Bili se tako postupalo ili se brani zbog toga? Ja ne govorim jel gospodin Mateša dobar predsjednik Olimpijskog odbora ili loš predsjednik Olimpijskog odbra, uopće ne govorim o tome ili se brani zato što je on naš pa se brani … to su i agencije, sve je na taj način gledano. Ne gledamo na suštinu. Slažem se u potpunosti s vama ovdje u Saboru često smo izvrgnuti saborski zastupnici prijetnjama, pa tako gospodin Cvitan meni prijeti u Saboru ali je hvala Bogu predsjednik Sabora intervenirao na vrijeme. Svi dođu prijetiti saborskim zastupnicima jer se saborskim zastupnicima može prijetiti jer tko su oni, tko je njih ovdje uopće postavio. Pitanje televizije, ono glavno što neće Kukuriku koalicija priznati to je medijska strategija. Trebali smo donijeti medijsku strategiju i reći primjerice, nama treba Sportska TV. Sportsku TV će financirati država zbog toga, toga i toga, Sportska TV će surađivati sa HRT-om, radit će to i to, te prijenose će raditi Sportska TV, trebali smo nešto donijeti. Koju mi strategiju imamo? Pa s gospodinom Radmanom se ne može čak dogovoriti da mora ispuniti obaveze koje mu daje Sabor, a to je visina plaće. On se izruguje nama. Pa neka se izruguje. I dobro je dok samo prijete, dok ne tuku i ne hapse.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa kolega to nije uopće, ja vjerujem da nikome nije niti iznenađujuće niti čudi da je uvijek prisutno to. Spletom okolnosti je to sada s ove strane vjerojatno i bilo u prošlosti s ove strane, tako da je to jednostavno naša realnost i ne možemo od toga pobjeći. Ali kada smo već došli do toga ja bih volio da kolege s ove strane pokažu dosljednost i da reagiraju na to što je recimo zaključak odbora koji je potvrdio samo ono što su svi klubovi rekli, da recimo obaveza ravnatelja HRT-a da dostavi izvješće. Svi smo se oko toga složili. Danas je to 60.točka na dnevnom redu. Da li to znači da do toga neće ni doći, da li to znači da vi prešutno ovdje govorite za javnost, za kamere ono što znate da je točno ali prešutno ćemo odraditi ono nešto drugo, dat mu … radi što god hoćeš jel ovo je upravo čovjek radi što god hoće. Svi klubovi su se izjasnili na sjednici odbora da ovo do sada nezabilježen slučaj da netko sa toliko ponižavajućeg stava ide prema zastupnicima, prema odlukama Sabora, prema zaključcima Sabora. A sada vama na odabir što ćete poduzeti po tom pitanju.
Poštovani zastupnik Saša Đujić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Novak, vi ste rekli da u dokumentaciji niste nigdje pronašli nijedan dokaz nepravilnosti i nekakve netransparentno i nezakonito trošenje, pa ja bih čisto da razjasnimo i zbog onoga što je rečeno prije u prijašnjim replikama da ja pričam o 2014.godini i da te stvari ne stoje. Mi smo kao članovi Odbora za obitelj, mlade i sport kažem još jednom dobili izvješće o izvršenom nadzoru nad poslovanjem HOO-a od strane Ministarstva financija. U tom izvješću stoji da je 2.prosinca 2013.godine Državno odvjetništvo, znači u 12.mjesecu 2013.godine zatražilo ciljani proračunski nadzor za period od 2010.do 2013.godine. On se provodio po zahtjevu DORH-a 28.srpnja 2014.godine je Ministarstvo financija ušlo u proračunski nadzor ali za period od 2010.do 2013. HOO dao je primjedbe na sačinjeni zapisnik proračunskog nadzora u kojem su utvrđene nepravilnosti. Ministarstvo financija nije uvažilo primjedbe nego ih je proglasilo neosnovanima te je 3.studenog 2014.godine o tome sastavilo izvješće koje smo mi dobili kao zastupnici, te je kompletnu dokumentaciju uputilo na daljnje postupanje DORH-u, znači pričamo o nadzoru za 2010.do 2013.godine. U tom izvješću između ostalog stoji, ali o tome ću detaljno u svojoj raspravi, znači stoji da je obavljeni nadzor osim onoga što sam rekao, ako kaže nije dokazano da su sredstva iz državnog proračuna korištena za propisane namjene, koliko ja razumijem hrvatski jezik to znači nenamjenski. Nisu korištena sukladno odredbama Zakona o sportu, koliko ja razumijem to znači protuzakonito. I osim toga detaljna analiza rashoda utvrđene su mnoge nepravilnosti koje su ovdje nabrojane. Ali kažem još jednom o tome ću u svojoj pojedinačnoj raspravi. I Ministarstvo nije prihvatilo primjedbe HOO-a jer nisu pokrepljeni dokumentacijom koja bi utjecala na konačni zaključak … nadzora.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega ja sam rekao da je izvješće, onda kada sam napomenuo, za 2013.godinu. Prema tome, ako je bilo nezakonitosti kao što vi tvrdite bilo je dovoljno prostora i vremena da državne institucije između kojih i vi spominjete da provode istragu, da su provodile nadzor, ali ne da su konstatirali da je nešto nezakonito. Ali kada već toliko inzistirate, samo dva ministarstva su dobila bezuvjetno mišljenje, da li smatrate da je to onda isto protuzakonito? Da li 18 ministarstava radi protuzakonito i da li bi trebalo onda u tom slučaju pokrenuti DORH protiv svih, kompletno 18 članova Vlade? To proizlazi iz vaše rasprave, upravo to. To su nenamjenski trošena sredstva pa čak i onda koja su sa bankomata povučena direktno nisu nenamjenski trošena sredstva po vašem, samo zato što su to naši. Nemojte tako kolega. Napravili ste raspravu sada na način, mi i vi. Ako je naše mi možemo ruku u tuđi džep, ali je njihovo to je kriminal. To je kriminal ako je stvarno tako. Ali nemojte onda svoje abolirati. Ne, moji su pošteni samim tim što su moji.
Poštovani zastupnik Šime Đurđević, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Novak, dotakli ste se kategorizacije sportaša, govorili ste o financiranju hrvatskoga športa, radio sam i u lokalnoj, regionalnoj i državnoj upravi i svaka općina po meni je dužna u svoj proračun, kada se donose proračuni staviti stavku za šport, za amaterski šport i za mladež. To je po meni trebala biti praksa po određenim pravilnicima koje to predstavničko tijelo donosi. No međutim kada se tiče sportaša koji i mladih i pionira, kadeta, juniora, seniora, to su, i brane boje reprezentacije Hrvatske oni su svi kategorizirani sportaši bez obzira koja je to kategorija. Znači prema tome, oni, iz te kategorizacije proizlazi ako on živi u jednoj općini, gradu, da ta općina i županija, grad i županija proizlazi iz te kategorizacije imaju određene financijske obveze prema tom kategoriziranom a poglavito nadarenom športašu. Ja to tako gledam. I ne treba to financiranje pasti isključivo na jedna pleća Hrvatskog olimpijskog odbora ako taj sportaš ili tim predstavlja Republiku Hrvatsku bez obzira o kojem natjecanju se radi. Ali ako se složimo svi zajedno i općina i grad i županija i državni proračun i Hrvatski olimpijski odbor dakako da bi taj naš hrvatski šport i amaterski mogao doći do zraka i funkcionirati u ovim teškim vremenima poglavito kada kažem teškim mislim na financije. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Kolega ja sam o toj kategorizaciji govorio u kontekstu one rasprave koja je bila na odboru i između ostalog i na, u kontekstu one rasprave koja je bila prošle godine na ovu istu temu po ovoj istoj točci. Činjenica je da je kolega danas na odboru spomenuo, otvorio to pitanje i da je ukazao na probleme koji se dešavaju i koji su realni koje i na kraju krajeva i gospodin Mateša prošle godine u raspravi je isto potencirao na kraju taj odgovor sam i pročitao. Ali je, usput sam spomenuo da međuvremenu su se neke okolnosti promijenjene pa su sredstva jedinicama lokalne samouprave i smanjena. Pa onda imate onaj ajmo reći nesrazmjer ljudi koji žive u nekakvoj velikoj sredini koja ima financijske mogućnosti, žive u gradovima i općinama koje imaju daleko bolje proračune od nekih drugih. I sada, danas je naveden dobar primjer, dvoje ljudi u istoj reprezentaciji ali jedno dolazi iz jedne sredine, drugo iz druge, jedan ostvaruje naknadu i dobiva je u punom iznosu, drugi ne ostvaruje ništa. To je onaj problem. Zbog čega sam naglasio ponovno, mada je tamo, na samom odboru je bilo dosta o tome riječi, na neki način razjašnjeno to, ali upravo zbog onog obećanja da ćemo dobiti novi Zakon o sportu ako se sjećate na početku. Pa je onda bilo, O.K. prolongiramo ga zbog određenih rješenja, pa smo onda jedno dva, tri parcijalna rješenja ubacivali, izmjena Zakona o sportu koja su donosila neka parcijalna rješenja koja ustvari uopće nisu riješila problem čak štoviše u nekim slučajevima su donijeli neke nove nepravde.
Poštovana zastupnica Ana Komparić Devčić, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Novak, ja vam se zahvaljujem što ste u svom izlaganju spomenuli današnji incident, ja ga tako želim nazvati na Odboru za sport, kada je gospodin Čop vrlo neprimjereno na samom početku svoga izlaganja rekao saborskim zastupnicima da ukoliko se danas u ovoj sabornici bude upotrebljavala riječ netransparentno, nezakonski da će Hrvatski olimpijski odbor protiv hrvatskih zastupnika u Hrvatskom saboru podnijeti kaznene prijave. Mislim da je to bilo apsolutno neprimjereno i da se nitko ne može u ovom Visokom domu na taj način ponašati. Što se tiče samog vašeg izlaganja rekli ste između ostalog da je i rasprava 2012. kao i 2013. se svodi na sportsku televiziju i na kadriranje. Ja se s vama apsolutno slažem. S time da moram reći da sam izuzetno nezadovoljna što se mi ovdje isključivo raspravljamo o sportskoj televiziji kada je riječ o izvještaju Hrvatskog olimpijskog odbora i to je ono što je problem. Dakle umjesto da se bavimo sportom, umjesto da se bavimo kriterijima na koji način se dodjeljuju novci pojedinim sportovima mi se bavimo isključivo i samo sportskom televizijom. Također smo na odboru a i lani a i stalno ponavljamo te kategorizirane sportaše, dakle činjenica je da su kategorizirani sportaši prve i druge kategorije pali isključivo na jedinice lokalne samouprave i naravno ovisi vam gdje živite. Ako živite u velikom gradu dobiti ćete naknadu, ako živite u nekoj maloj sredini ostati ćete bez naknade. I ja ću se zalagati dok sam ovdje da to mora ići iz Hrvatskog olimpijskog odbora i da se Zakon o sportu u tom smjeru mora mijenjati jer da naši sportaši koji čine jednu reprezentaciju bez obzira ... [[Govornik se ne razumije.]] u Republici Hrvatskoj moraju imati ista sredstva.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Sada bih ja trebao samo konstatirati pa vi ste se u svemu složili samnom. Prvo zahvaljujem na zahvali. Drugo, ne bih ono nazvao incidentom, mislim da je ono bila malo nepromišljena gesta i na kraju krajeva čovjek je odmah na neki način ublažavao svoju, sam svoju izjavu. Oko svega ostalog smo se više-manje složili, odnosno u potpunosti smo se složili. Nažalost mi ćemo, ne možemo … [[Govornik se ne razumije.]] da će danas svi sudionici u ovoj raspravi uglavnom svoje vrijeme posvetiti sportskoj televiziji, odnosno financijskim efektima te televizije. Slažem se s vama da bi bilo kudikamo produktivnije i bilo kvalitetnije i korisnije za građane i one koji su obuhvaćeni, prvenstveno za njih koji su obuhvaćeni ovime kad bi recimo mi raspravljali danas o tim naknadama koje ste vi sad spomenuli. I slažem se s tim da se to pitanje jedanput riješi jedinstveno za sve kroz Zakon o sportu. Ali čisto s obzirom da sjedite tu gdje sjedite ja apeliram sad na vas u ime svih tih koji su obuhvaćeni ovim zakonom i koji doživljavaju određene nepravde zbog toga, poduzmite nešto jer sva naša poduzimanja iz oporbe svode se na 60. mjesto dnevnog reda i to kontinuirano 60. mjesto, nema napredovanja, pa možete očekivat da ćete danas-sutra doći na red. Zahvaljujem predsjedniku Vlade koji nas poziva da podnosimo prijedloge, zakonska rješenja, bilo što drugo. Mi to uredno radimo i to uredno dolazi na čekanje. Toliko o tome. Ali on ima mogućnost svaki dan iznosit tu činjenicu, izađite sa zakonskim prijedlozima, dajte neke prijedloge da bude kvalitetnije. Kad ih damo o tome šuti, o tome se šuti. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani Zlatko Mateša, predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora u ime predlagatelja. Izvolite gospodine Mateša, za govornicu.
Uvaženi zastupniče Novak, dakle što se tiče te naše omiljene teme Sportske televizije ona sad upravo 4. travnja djeluje 4 godine. Po fisibility studiji ona je mogla i bila bi u nuli što vi kažete 2017. godine. Ona s obzirom na sve ovo što se oko toga događa nikad nije imala nikakvu realnu šansu, jer ako vi to tretirate kao narko kartel u svim mogućim nastupima u medijima raznih ljudi onda dolazi do toga kao što se dogodilo i njima da u 2 mjeseca vam prihod od oglašavanja padne za 5 milijuna kuna, a to je polovica onoga što njima treba za godišnje emitiranje. A ta televizija u te 4 godine je napravila 359 domaćih prijenosa, 46 domaćih indirektnih prijenosa dakle odgođenih, 910 ostalih prijenosa, pokrila je 111 dakle sve sportove koji postoje u nomenklaturi Hrvatske plus 1306 emisija vanjskih produkcija. Zašto to kažem? Zato jer u Strategiji HRT-a explicite stoji da HRT neće imati specijalizirani sportski kanal. To možete vrlo lako provjeriti sa uvaženim ravnateljem Radmanom. Prema tome, ako mi uništimo i tu Sportsku televiziju Hrvatska neće imati nijedan nacionalni besplatni sportski kanal koji emitira 24 sata. To je sad na nama, možemo radit što hoćemo. Što se tiče kategorizacije, ja se potpuno slažem s uvaženom zastupnicom i s vama, mi to predlažemo zadnje tri godine da se kategorizacija izjednači za sve i da se isplaćuje iz državnog proračuna, neovisno da li to ide preko olimpijskog ili ne. Što se tiče ostaloga, morate znati da, ja sam rekao da mi financiramo kroz razvojne programe preko 260 sportašica i sportaša i njihove stipendije i nije to točno da naši vrhunski sportaši su samo ili većim dijelom produkt obiteljskim nastojanja, već ako govorimo o tome vrlo ozbiljno tu se radi o nekoliko milijuna eura tijekom njihove karijere koje je financirala ova država kroz razne oblike financiranja njihovih nastupanja, djelovanja, priprema i slično. Što se tiče onoga što smo spomenuli gospodina Možnika, on je u našim programima negdje ja mislim oko 5 godina i financiran je kao vrhunski sportaš. Pitanje dvorana, sportske infrastrukture nema nikakve veze sa Hrvatskim olimpijskim odborom niti mi to možemo na bilo koji način intervenirati. Što se tiče spomenutog taekwondoa ili karatea ili nekog drugog, nikad se nije dogodilo da netko nekud nije otputovao na neki nastup. I što se tiče gospođe Perković, ona isto tako u našim programima ona je top program, dakle najviši mogući sportski program u Hrvatskom olimpijskom odboru i dobila je od nas sve što je tim programom predviđeno uvećano za mislim 10 ili 15%. Hvala vam lijepa. Predsjedniče, molim vas samo još jednu riječ. Ja nisam bio na odboru, evo ispričavam se, što se tiče odbora ja se ispričavam ako je od mojih suradnika bilo nekih neprimjerenih izjava, to nikako ne bi naš cilj bio i mi poštujemo ovaj visoki dom i njegove odbore. A ono što je nama stvarni problem koji morate razumjet da svi ti natpisi u javnosti stvaraju dojam koji je vrlo negativan za poslovanje jednog trgovačkog društva i da mi stvarno imamo s tim problemom jer jednostavno se ocrtava na poslovanje.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora. Sada ponovo imamo 6 replika. Poštovani zastupnik Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Pa poštovani predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, krenut ću onim redom kojim ste i vi. Sportska televizija, rekli ste oglašivači se povlače i onda dobivamo kao kontra reakciju vijesti Al Jazeere. Sad na Sportskoj televiziji gledamo vijesti Al Jazeere. Ja nemam ništa protiv tih vijesti, ali vjerujte mi to mi baš ne djeluje da je na tragu onoga zbog čega je osnovana ta televizija. I netko tko je željan gledat nekakav sportski program čisto sumnjam da mu je to nešto što bi želio pogledati. Financiranje vrhunskih sportaša, ja vas moram, vi očito niste mene slušali, ja sam rekao ako se ovako nastavi da će u budućnosti financiranje vrhunskih sportaša se svesti samo na to gdje obitelji mogu uskočiti, odnosno na one individualne primjere koji će se sami izboriti za to. Što se tiče financiranja infrastrukture ja se slažem s vama tu, ali ovo je jedino mjesto i jedina prilika da upozorimo na stanje u sportu, ne samo HOO nego vidite da govorimo i o Zakonu o sportu ali i na stanje u infrastrukturi, sportskoj infrastrukturi. Žao mi je ali sad ispada da to netko predbacuje vama. Nije to namjerno, ali to je prilika da to kažemo, da upozorimo hrvatsku javnost da je problem evidentan. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani predsjednik odbora Zlatko Mateša.
Predsjedniče već ste me zbunili s ovim gdje idem i gdje ne idem. Uvaženi zastupniče u ugovoru o koncesiji koji smo dva puta dobili, dakle prvi i obnovljeni za televizijski program imate pravilo da 70% programa mora biti sportski, 30% programa na dnevnoj bazi može biti neki drugi. Naravno da ta naša suradnja pilot-projekt sa Al-jazeerom je u funkciji financijskog stabiliziranja te televizije. Kada bi okolnosti bile drugačije onda bi i naše odluke vjerojatno bile možda nešto drugačije.
Poštovani predsjedniče odbora ovo je rekao bih logična sportska lokacija, kad govorite u ime sebe replike onda ste na toj poziciji, kad govorite u ime predlagatelja onda ste na glavnoj. Hvala lijepa. Kolega zastupnik Saša Đujić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Mateša vi ste rekli da se Sportska televizija nalazi u problemima proteklih godinu, dvije dana. Ako gledamo samo sad sa financijske strane ekonomski znači društvo HOO tv d.o.o. odnosno Sportska televizija od svog dana osnivanja posluje s gubitkom pa taj gubitak za 2010. godinu iznosi 70 tisuća kuna, za 2011. iznosi 15 milijuna kuna, za 2012. iznosi 22 milijuna 800 tisuća kuna, za 2013. iznosi 21 milijun i 700 tisuća kuna. To je s današnjim danom gubitak od 60 milijuna kuna i ne spominjem tu uopće ove kredite koji su dignuti. Rekli ste da je zbog ovih izjava u medijima prihod marketinga pao za 5000 kuna i da je to dovoljno za pola godine emitiranja. … [[Upadica se ne razumije.]] 5 milijuna, pardon! Pet milijuna kuna i da je to dovoljno za pola godine emitiranja. Sad mene zanima ako ste imali prihode u 2013. godini od 5 milijuna i 416 tisuća a u ovoj godini vam je prihod pao za 5 milijuna to znači da vam je ove godine prihod 0. Jer tu su vam i podaci koje ja gledam. A da ne govorim o nelikvidnosti. I da kažem da je Sportska televizija poduzeće koje godinu dana ne isplaćuje plaće svojim radnicima, da se neodgovorno vodi od strane svoje uprave, da imamo financijske gubitke već 4 godine, odnosno petu godinu zaredom od prvoga dana, a da recimo od 2011. do danas je udvostručen broj zaposlenika na Sportskoj televiziji sa 17 na 31, znači gotovo 100%, da plaće kontinuirano rastu zadnje tri godine u tom društvu, da je prosječna plaća u Sportskoj televiziji danas 8200 kuna, što je daleko iznad hrvatskog prosjeka, a s obzirom na gubitaške rezultate mislim da to nije baš ispravna politika te tvrtke. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Izvolite predsjedniče Mateša.
Uvaženi zastupniče kako da vam uopće objasnim način i odgovorim na ovo vaše što ste vi sad iznijeli? Na toj televiziji radi 12 ljudi, i njihov ukupni fond plaća na mjesečnom nivou nije niti 100 tisuća kuna. Ja bih vas lijepo molio jer ovo će, vidim biti tako čitavo vrijeme, ja vas evo lijepo molim da zajedno sa mnom odete na Sportsku televiziju da vam pokažemo sve dokumente, da vam pokažemo sva izvješća, da vam pokažemo ljude koji tamo rade taj program 24 sata. Jednostavno ne znam da li bi bilo uopće svrsishodno da to sad ja ponovno komentiram.
Hvala. Sljedeća replika, Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi gospodine Mateša evo upravo ste sad rekli da na Sportskoj televiziji radi 12 ljudi. Ja sam radio i postavljen na mnoge i nacionalnu televiziju ali sam i lokalnu televiziju, na toj lokalnoj televiziji je radilo u jednom trenutku kad smo imali dobru gledanost 120 ljudi. S 12 ljudi je nemoguće raditi program onaj koji vi želite raditi. To može recimo glazbena televizija koja ima specifičan način rada. Svi oni koji se razumiju u televiziju i sve te cifre od 5 milijuna to su preskromne cifre. Osnovno pitanje je da li mi trebamo tu televiziju ili ne trebamo tu televiziju? To treba razriješiti. Treba donijeti ako ne treba, treba argument zbog čega ne treba. U to se treba uključiti HRT. Sasvim sigurno da je nekom stalo, vi ste rekli da vas tretiraju kao narko-kartel, tu televiziju. Nekom je stalo da nešto uništi, a bez argumenata da kaže jer najlakše je nekome vikati ti si lopov bez ikakvog argumenta. A ako jesu lopovi onda su još veći lopovi oni koji lopove ne ganjaju. Pa u čemu je onda tu problem? Ako je nepravilnost u radu to znači nezakonito, nema tu nepravilno. Što je to nepravilno? Što nepravilno su čašu stavili s lijeva na desno? Ne, onda znači nezakonito posluju. I ako nezakonito posluju onda ih treba ganjati DORH. A ako ih ganja DORH onda treba otvoriti istragu. Ali kad bi DORH radio svoj posao pola ministara više ne bi bilo ministri nego bi bili drugdje. Samo jedan je zbog toga smijenjen. Sve je naopačke. Prema tome, nemojmo govoriti o hrvatskoj, Sportska televizija je neželjeno dijete, a neželjeno dijete je su je vjerojatno osnovali oni koji je nisu smjeli osnovati. A s druge strane, a ljudi koji rade na Sportskoj televiziji moraju shvatiti da nitko neće ući u restoran u kojem se daje jelo koje nitko ne jede. Na Sportskoj televiziji nema niti jednog važnog sporta, nema niti jednog važnog događaja. Da li se to može pomoriti? Može se, ako se dogovorio se može sve napraviti samo je pitanje, mi već ne znam koju godinu raspravljamo o Sportskoj televiziji a nismo osnovno odredili želimo li tu televiziju ili ne želimo? Ako ne želimo ukinimo je.
Hvala. Ne želite odgovoriti? Hvala. Sljedeća replika Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predsjedniče HOO-a vi ste rekli bili u prvom svom govoru da ste imali bezuvjetno mišljenje revizije 2010.godine a baš to bezuvjetno mišljenje revizije je reklo da korisnici kreditnih kartica prema pravilniku o uvjetima korištenja automobila, mobilnih telefona, kartica itd. bili su obavezni dostavljati računovodstvu u roku od 8 dana nastanka svoga troška račune, međutim HOO to nije, ne samo da nije tražio nego je otpisao ta potraživanja. Vrlo zanimljivo to piše u državnoj reviziji a kako se kriteriji mijenjaju, odnosno očito nije nitko odgovarao po tom pitanju nadam se da danas takve stvari se više ne događaju. Dakle to je državni revizija to jasno piše za 2010. godinu da ste otpisali sva potraživanja a da nisu trebali opravdati sredstva. Drugo, oko Sportske televizije sasvim je jasno da ovom visokom domu o tome će se raspravljati jer je to pitanje financija, dugovanja, sutra to može koštati i Olimpijski odbor, odnosno proračun, u prijevodu sportaše. Pitanje kako je već rečeno da li je taj projekt za dobar ili protiv treba ga ugasiti? Da li postoje druge takve vrste Sportskih televizija osnovane od olimpijskih odbora u nama bližim zemljama da ne idemo sada u Aziju, Afriku ili ne znam gdje i da li matematika pokazuje da to može proći. Dakle, televizija komercijalno, ona je sportska ali ona je komercijalna, ona ima svoje matematike, ona ima svoje fleksibilnosti, od sponzora, od osnivača itd. i sasvim je jasno ima li tu gledanost, ima li taj program bilo to 5, 12 ili 35 djelatnika to je manje bitno, bitno je u ovom trenutku da li ona svojoj svrsi služi, da li se ona financijski može pokriti, to je ono ključno i da li će ona od sutra opteretit sve nas.
Hvala. Sljedeća replika Ana Komparić Devčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mateša ili gospodine Mateša vama stvarno nitko i cijelom HOO-u ne može osporiti vašu poslovnu odluku tada kad ste odlučili dakle da budete vlasnik i osnivač jedne sportske televizije kao HOO. Činjenica je da je ta televizija od svog osnutka 2010.do danas grca u problemima i u gubitcima. E sad se postavlja jedno ključno pitanje kao što je rekao i kolega Gjurković da li ići s tim projektom dalje ili u jednom trenutku reći e sad stvarno više ne možemo dalje jer su gubitci takvi, jer su problemi takvi da taj projekt naprosto nije rentabilan. E sad svi mi ovdje zajedno jer naprosto moramo tu odluku donijeti, odnosno vi biste trebali tu odluku donijeti a mi svi sugeriramo da zagasimo Sportsku televiziju. Ja mislim da je taj projekt išao u najboljoj namjeri, ja zaistinu mislim da neki sportovi nemaju mjesto koje zaslužuju na našim komercijalnim televizijama, pa ni na našem HRT-u, ali to je očito kod nas zakon ponude i potražnje ili potražnje i ponude. Dakle ono što donosi novac to vam se prikazuje na televiziji, ono što ne donosi novac za to nitko nije zainteresiran pa tako i na televizijskim programima. Ono što je problem kod vaše televizije je da vi imate samo reprize, reprize, reprize i samo reprize i da tu gledanost je vrlo upitna i voljela bi imati tu informaciju kolika je ta gledanost Sportske televizije, da li imate taj podatak možda? Jer ono kad ja okrenem to su samo reprize nekakvog HNL-a i tako tri puta se reprizira ta ista, pa onda imao sad vijesti Al jazeere, mislim gledajte, zaistinu ja mislim da je vaša ideja bila dobra, ali realizacija tog projekat nije i da je to zapravo propao projekat.
Hvala. Da li želite odgovoriti? Izvolite gospodine Mateša odgovor.
Teško je ovako stvarno raspravljati o projektu koji jednostavno iz razloga koje ja sad ne bi htio posebno elaborirati jer će samo produžiti raspravu je postao projekt na kojem ćemo se obračunavati sa nekim politikama i nekim ljudima. Zašto to kažem? Zato jel vi u svakom projektu koji ima bilo kakav gospodarski predznak imate neko vrijeme u kojem se očekuje da on postane rentabilan. Ako je to za televiziju Međunarodnog olimpijskog odbora 10 godina, ako je za ovu televiziju bilo predviđeno da to bude do 2017.onda bi bilo makar fer da je ona imala šansu i da ima šansu da doživi taj svoj roko od 2017.prije nego što su mnogi ljudi napravili veliku štetu tom projektu. I to je tako i mislim stvari se očito neće promijeniti u tom smislu. Što se tiče ono što je puno bitnije uvažena zastupnice ma niste u pravu oko tih prijenosa. Ja sam vam pročitao koji broj prijenosa je bio direktnih. Mi smo zajedno sa HRT-om prenosili Londonske olimpijske igre. Hrvatska je uz Njemačku bila jedina zemlja koja je direktno prenosila sve olimpijske sportove, sva natjecanja iz Londona. Svakog tjedna imate direktne prijenose HNL-a. Sportska televizija je najveći broj utakmica, dakle najveći broj utakmica nogometa u Hrvatskoj prenijela. I imate čitav niz drugih natjecanja u sportovima koji su možda manje atraktivni. Prema tome, nije to baš tako. Naravno da bi moglo biti bolje. A znate zašto ne može biti bolje? Zato jer su sva prava za hrvatski sport u vlasništvu pravnih osoba van Hrvatske. E to je pravo pitanje, ali o tome nitko ne želi uopće govoriti.
Hvala. Sljedeća replika, Mladen Marelić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Mateša, ja bih jedan projekt koji je ipak pred raspadom. Znamo da smo Igre otoka koje u već davno krenule i u sastavu su bili Olimpijskog odbora koji je dio i sufinancirao, ima već par godina da je Olimpijski odbor digao ruke od tih igara, tako da općine i grad Korčula ove godine sigurno neće učestvovati jer je već Općina Blato dala negativno, Vela Luka također, a mislim da grad Korčula odustaje jer nemaju nikakve potpore već zadnjih 4, 5 godina od Olimpijskog odbora. Hvala lijepa.
Hvala. Izvolite odgovor.
Igre otoka su jedno natjecanje koje smo mi stvarno kao što veli uvaženi zastupnik i aktivno sudjelovali u njegovom kreiranju, a isto tako i poticali otok Korčuli da sudjeluju na njima. Nažalost te igre imaju velike probleme, ne radi nas, napokon da nešto nema problema zbog nas, već zbog organizatora i nemogućnosti zatvaranja financijske konstrukcije i ja mislim da je njihova sudbina vrlo, vrlo upitna.
Hvala. Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime kluba Nezavisnih zastupnika Grubišić, Kajin kolega Ivan Grubišić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, pozdravljam i zahvaljujem. Pozdravljam predsjednika HOO-a Zlatka Matešu sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Slušajući pozorno izlaganje gospodine Mateše s jedne strane, a s druge strane pročitajući sastanak Odbora za obitelj, mlade i sport kojega je potpisao uvaženi zastupnik Darko Milinović sa preporukom da se ne prihvaća programsko i financijsko izvješće HOO-a za 2013.godinu. U ovoj situaciji gdje je predstavnik Helsinškog odbora dosta može se reći uvjerljivo govorio o pravilnosti rada Helsinškog odbora, sa ovim zaključkom Odbora za obitelj, mlade i sport izgleda da su radile sasvim drugi i drukčije opcije razmišljanja. Stoga su saborski zastupnici stavljeni u dilemu da li prihvatiti izvješće gospodina Mateše ili preporuku predsjednika Odbora za obitelj, mlade i sport. Ja smatram da treba poslušati nakon ove rasprave danas, gdje se ukazuje na određene nedostatke da bi trebalo ovaj program za 2013. Helsinškog odbora odbaciti i ne dati mu povjerenje. No ono što bih i danas istaknuo, a odnosi se i na ovo područje rada obitelj, mladi i sport, očito da se tu nalazimo u raskoraku sa stvarnošću. Obitelj je sve manje nositeljica života, sve više je ljesova sa pokojnima nego sa prihvaćanje mladih u život. To je veliki problem. Jučer u razgovoru sa predsjednicom Republike na prvo mjesto je stavila kao glavni problem Hrvatske demografsku situaciju Hrvatske. Jasno da Helsinški odbor sa pitanjem obitelji i braka nema nikakvu povezanost niti odgovornost, ali ima sasvim sigurno za ponašanje mladih koji su zagrijani za određene sportove i koji unose nemir, nezadovoljstvo na sportskim borilištima, više borilištima nego igralištima i da o tome treba voditi računa. Mi smo popularizirali sport jer smo preko njega ušli u svjetsku orbitu, ali je pitanje da li se može graditi jedna država na takvim temeljima gdje će mladi presuđivati nositeljima određenih odgovornosti u hrvatskom sportu ili bi tu trebalo napraviti jedan ozbiljan zakonski program koji bi prošao kroz rad Hrvatskog sabora, a to je ono što ja naglašavam stalno, Hrvatskoj je potreban dugoročni strateški program razvoja na svim sektorima, pa i na sektoru sporta, obitelji i ponašanja mladih. Toliko za uvodne napomene, a nastavit će o ovoj istoj temi gospodin Damir Kajin. Hvala vam lijepo.
Poštovani potpredsjedniče, gospodine predsjedniče HOO, zastupnici. Da, nisam znao evo, ali nije da prvi put čujem da netko u Saboru za izgovoreno, da se zastupnicima za izgovoreno prijeti. Osobno sam zbog nekih izjava za ovom govornicom tužen, ne jedanput, a možda za izgovoreno za ovom govornicom kao jedini zastupnik ne za klevetu, ne za uvredu, ne za naknadu štete. S druge strane ja mislim da ova govornica mora biti doista sveti gral slobode istupa, govora, razmišljanja, nastupa itd.. Jasno da se ne bi smjelo pozivati na mržnju ali sve ostalo bi valjda trebalo biti dopušteno. Nigdje u svijetu zastupnici za izgovoreno za govornicom u Saboru ne mogu biti sankcionirani. Osim u Hrvatskoj. Ne za klevetu, ne za uvredu nego zbog naknade štete što je ponekad i gore da vas netko tuži za klevetu ili uvredu. Ono što je sigurno dobro da se gospodin Mateša ogradio ako je toga uopće i bilo. Jasno je da treba citirati ovo mišljenje Vlade na kojeg su se svi pozivali gdje se govori da Vlada Republike Hrvatske napominje da je neprihvatljivo i financijski štetno takve pozajmice itd., u ukupnom iznosu preko 3 milijuna kuna prema informacijama Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta pretvarati u temeljni kapital tog trgovačkog društva. Govori se o gubicima od 59,7 milijuna kuna itd., itd.. E sada da li ići u stečaj ili isto ovako otvoreno reći da li ćemo mi te programe moći pratiti isključivo preko MAX tv-a, plaćajući normalno istima znamo koliku naknadu ili ćemo biti za besplatnu televiziju. Mnogi ćemo reći da bi možda trebalo imati razumijevanje ne za ove dubioze, ne za poslovanje ali za jedan ovakav projekt kojega bi trebalo na neke drugačije načine osnažiti. Predsjednik Olimpijskog odbora između ostalog, gospodin Mateša je rekao da sportska televizija, znači sa tih 12 djelatnika producira, ako sam si dobro zapisao 8 puta više ovog programa ili producira 8 puta više programa, sportskog programa od Hrvatske radiotelevizije. Zasigurno onda ne 8 nego pretpostavljam 80 puta manju cijenu. Između ostalog, da nema ove sportske televizije, svi ovi mali sportovi ne bi naprosto bili praćeni. Kada vidim koliko se u pojedinim sredinama izdvaja ne za sport nego za PR, za medije onda doista i dalje stojim na stanovištu da nam je jedan ovakav sadržaj bitno drugačije financijski redefiniran potreban. Ja se usuđujem isto tako reći da su rezultati hrvatskih sportaša koji djeluju kroz Hrvatski olimpijski odbor u najmanju ruku impozantni. Ja se usuđujem čak i reći da najjeftinija promocija Republike Hrvatske je upravo preko ovih medalja ili nastupa hrvatskih reprezentacija ili kao što se sada to voli kazati vrsta. Usuđujem se isto tako reći da najjeftinija medalja je ona za koju se izbore, ili za koju su se izborili hrvatski sportaši. Svaka medalja je enorman marketinški uspjeh Hrvatske. Kada je Republika Hrvatska ili kada je Hrvatska nogometna reprezentacija osvojila treće mjesto u Parizu to ne da je bilo svjetsko čudo nego se naprosto tada počelo pričati o Republici Hrvatskoj. Meni je tada pričao veliki istarski biskup gospodin Bogetić, tada je bio čini mi se '98. godine u misiji na Tajlandu ili Tajvanu, uglavnom tamo negdje, kaže da nikako nije mogao objasniti svojim domaćinima odakle on to dolazi sve dok Čiro, Prosinečki, Šuker, Boban, nije bitno itd., nisu osvojili 3. mjesto. Kaže, drugi dan kada sam se probudio cijeli otok je bio u kockastim dresovima. To je naprosto sport, to je nogomet prije svega u tom sportu. I to treba znati cijeniti odnosno prepoznavati. Ovdje se u ovom izvješću između ostalog na strani 4. govori o plasmanima od 1. do 3. mjesta na međunarodnim natjecanjima. Pa se onda između ostalog ovdje kaže da smo na svjetskim prvenstvima osvojili 43 medalje, zlatne medalje, srebrnih 54, brončanih 51, ukupno 148. Da na svjetskom kupu osvojili smo 12 zlatnih medalja, 10 srebrnih i 17 brončanih, ukupno 39. Na europskom prvenstvu ili prvenstvima 35 zlata, 34 srebra, 37 bronci, ukupno 106 medalja. Na europskom kupu 16 zlata, 13 srebra, 11 bronci, ukupno 40 ili ukupno smo osvojili 333 medalje. To je svakako jedan impozantan rezultat, uspjeh, ma neću reći samo tih mladića i cura, njihovih obitelji, trenera nego svakako i njihovih matičnih klubova a samim time i Hrvatskog olimpijskog odbora. U toliko mislim da ovaj angažman ne samo gospodina Mateše nego sviju u istome treba biti i u buduće podržan i na neki način prepoznat. Slažem se sa svima onima koji su govorili prije da više treba pratiti mlade jer su oni na neki način, ili mlade uzraste, jer su oni na neki način naša budućnost. Ako teret u ovoj bankrotiranoj Hrvatskoj, bankrotiranih obitelji isključivo bude padala samo na roditelje ili jednako tako bankrotiranu lokalnu samoupravu izgubiti ćemo i najveće talente. Čuli smo da gro prihoda koje ostvaruje Hrvatski olimpijski odbor je naprosto iz ovih igara na sreću. Drugo, kad govorimo o financiranju terena, da, gotovo svako malo naselje, selo, općina, danas je došlo u prigodu da se može, ne svako nego gotovo svaka općina može pohvaliti nekom školskom dvoranom i to je zasigurno dobro. Lokalna samouprava je i to treba naglasiti, razvila tu infrastrukturu. Možda bi bilo bolje da su se novci usmjeravali, govorim sada hipotetički, u radna mjesta pa ona gradili kasniju infrastrukturu pa i ovoga tipa, ali jednostavno moramo priznati da je u usporedbi s Hrvatskom pred 10 godina ista, znači dvorane i tome slično, tereni, danas su u Hrvatskoj na znatno višoj razini. Na strani 21 ovog izvješća govori se o programima za sportaše pa onda program potpore sportašima mlađih dobnih kategorija, to je program 1, program pridonosi razvoju i unapređenju rezultata sportaša mlađih dobnih kategorija čije prirodne osobine i početni rezultati ukazuju na mogućnost ostvarenja rezultata u određenom sportu. Tijekom 2013. u programu 1 participiralo je 46 korisnika iz 19 športova ili sporta, 21 sportašica, 25 sportaša. Mislim da je to malo da bi te naprosto brojke na neki način trebalo povećati. Ali razumijemo se, gospodo, sve to naprosto košta i treba pronaći adekvatna sredstva da Hrvatski olimpijski odbor, da sport može na neki način funkcionirati, egzistirati. Drugi programi to su individualni programi posebne skrbi o mladima. Ovdje je 126 sportaša pa imamo individualni program posebne skrbi o mladima, ekipni sportovi pa se također navodi te podatke i da ne nabrajam sve dalje. Što se tiče financijskog izvješća, nemam vremena, ono je dato na strani 44 ali ima sredina, ima županija koje recimo po 30 do 50 milijuna kuna potroše samo na lokalne fešte. Šta bi i koliko bi medalja bilo ostvareno u Republici Hrvatskoj kada bi ti mladi sportaši imali na dispoziciji, nije bitno da li preko Hrvatskog olimpijskog odbora ili nekog drugog još 30 do 50 milijuna kuna. Ja osobno smatram da je naprosto trud koji je uložen enorman. Činjenica je da sjenu na rad Hrvatskog olimpijskog odbora baca sporta televizija. Možda bi bilo dobro da se intenzivnije povezuju HRT i ona, ali moramo pod svaku cijenu očuvati jedan sportski kanal, da li kroz ovu formu ili preko HRT-a i relevantno, ali ovo treba naprosto očuvati. I samo jednu rečenicu, meni je drago da je gospodin Mateša spomenuo gospođu Perković. Suditi nekome zbog toga da je poslao auto po Perković u Medulin koja ne bi po meni smjela ni voziti da joj se ne bi nešto dogodilo [[Upadica Batinić: Vrijeme kolega Kajin, privedite raspravu kraju.]] Jer ako izgubimo jedan takav talent, takvog sportaša onda gubi cijela zemlja, nešto je što naprosto graniči sa vjerovali ili ne.
Imamo dvije replike. Ada Damjanac, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Kajin, složit ću se sa podacima koje ste iznijeli jer su oni su sastavni dio ovog izvješća i pridružit ću se isto kao i vi čestitkama svim našim olimpijcima nosiocima medalja, ali neću se složit s tim da baš pohvalite izvješće jer o ovakvom izvješću i prošle godine smo na isti način razgovarali i imali iste rasprave. I ne znam ako se sjećate, prošle godine sam se ja i obratila gospodinu Mateši u sportskom duhu da nije važno sudjelovat i slušat rasprave nego da je važno i nešto naučiti iz tih rasprava. Međutim, u odnosu na prošlu godinu vidim da se baš nije ništa puno promijenilo. Dapače, problemi koji su samo nastavljeni, počevši od Sportske televizije, od financiranja Sportske televizije pa do financiranja naših sportaša. Čestitke, ponavljam, svim našim olimpijcima koji u ova teška vremena itekako samo svojim trudom, radom i odricanjem možda najvećim dijelom svojih obitelji postižu te dobre rezultate. A ponovo gospodinu Mateši da ne bude opet ovo puka rasprava nego da se već jednom od ovih naših rasprava nešto i nauči. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor kolega Kajin, izvolite.
Ja samo sebi postavljam pitanje što smo mi kao Sabor, ne mi kao Sabor nego prije svega Hrvatska Vlada učinili da se možda stanje glede Sportske televizije ili rada Hrvatskog olimpijskoj odbora promijeni. Ja osobno smatram da je dobro da se Vlada, da se Sabor nije miješao previše u rad Hrvatskog olimpijskog odbora ili bolje rečeno u hrvatski sport jer bojim se da bi rezultati bili prije gori, a nikako bolji. Tko je nadležan za ponašanje Hrvatskog olimpijskog odbora? Pa prije svega Hrvatski sabor. Prema tome, možemo i konstatirati da bi neka odgovornost mogla biti obostrana. Da li sad, to je drugo pitanje, kad govorimo o HRT-u tamo krade ili su naprosto uvjeti na tržištu takvi da je pitanje da li ta televizija može opstati. Netko je spomenuo, čini mi se gospodin Mateša, da tamo radi 12 ljudi, a od tih 12 ljudi proizvodi 8 puta više sportskog programa no što čini HRT gdje sam siguran da samo u sportskom programu radi možda i nekoliko stotina ljudi. Možda bi trebalo tu televiziju spojiti sa HRT-om, ali u svakom slučaju jedan kanal koji bi u Hrvatskoj bio namijenjen sportu valja očuvati.
Hvala. Davorin Mlakar replika, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Kajin, pozorno sam slušao izlaganje u ime vašeg kluba nezavisnih zastupnika i ako sam dobro razumio kolega Grubišić je rekao da ovo izvješće programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora, mada je malo šarao između Hrvatskog olimpijskog i Hrvatskog helsinškog odbora ne treba prihvatiti. Iz vašeg izlaganja ja sam razumio da bi vaš klub prihvatio ovo izvješće. A to samo govori o ovoj temi kao nastavak onoga što smo dobili u izvješću. Sve nadležne službe koje su kontrolirale rad HOO-a nisu našle nitijednu primjedbu koju bi vrijedilo istaknuti kao primjedbu na njihov rad. To su službe, između ostaloga, i Vlade RH a onda Vlada sugerira Saboru da se to izvješće ne prihvati. Dakle, sve službe smatraju da je stanje dobro i da je sve u redu, Vlada predlaže da se izvješće ne prihvati pa se tako onda o tome očituju i članovi istoga kluba u Hrvatskom parlamentu. A da nitko nije osim nekih nepotvrđenih sumnji iznio ali baš nitijedan argument protiv ovog izvješća i argument zbog kojeg ovo izvješće ne bi trebalo prihvatiti. Prema tome, volio bih i od vas čuti jer ne bih htio ja zaključivati u vaše ime ispred vašeg kluba netko reče da izvješće ne treba prihvatiti, a u vašem nastupu ja sam shvatio da se vi zalažete da se izvješće Olimpijskog odbora prihvati. Ne trebate mi odgovoriti ali htio sam to iskoristiti samo kao sliku da vidite da nam na temelju predočenih dokumenata mi uvijek donosimo krive zaključke. Hvala.
Hvala. Odgovor, kolega Kajin. Izvolite.
A slušajte gospodine Mlakar to je sloboda, mi smo demokrati, mi nismo autokrati, mi nismo klub HDZ-a ili klub SDP-a. Humanisti možda, kako bi rekao don Grubišić, nismo ali slobodni svakako jesmo. I to je kvaliteta ovog nezavisnog kluba kojega vodi don Grubišić, da netko može glasati za, da je slobodan u svom nastupu a da netko može imati i drugačije mišljenje. Ja ne vidim gdje je to naprosto problem? Ja mislim da je to kvaliteta i ovoga kluba i da bi to mogla biti kvaliteta i rada Hrvatskog sabora. A ne da jednostavno se rukovodimo i slušamo što će netko nama naprosto poručiti, kazati i koga ćemo naprosto slijediti. Ne obvezuje me stav Vlade, ne obvezuje me stav odbora ali me obvezuje stav moje vlastite savjesti. Tako funkcioniram i tako ću i ubuduće se ponašati. Da li je to dobro ili loše o tome može netko drugi suditi ali nitko mi neće zabraniti da za saborskom govornicom iznosim ono u što vjerujem.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba DC-a, Novog vala i reformista Petar Baranović. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine Mateša, predstavnici Olimpijskog odbora, uvažene dame i gospodo. U ime kluba DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformista nekoliko riječi o ovom izvješću. Bit ću vrlo vjerojatno kraći od prethodnih govornika jer ono što su oni izrekli ne treba baš svaki put učestalo ni ponavljati. Mi smo danas već na kraju 4. mjeseca 2015. godine a raspravljamo o Financijskom i programskom Izvješću HOO-a za 2013. godinu. Dame i gospodo doveli smo stvar do apsurda. Što je najtragičnije ne samo generalno doveli stvar do apsurda u ovom društvu nego smo doveli stvar do apsurda i u onome što bi trebalo biti najčišći segment u funkcioniranju jednog društva, a to je svijet sporta. Tijekom rasprava jutros primjetno su dominirale teze i mišljenja vezana za to koliko smo medalja osvojili, koliko smo uspješni u sportu. Da li je to rezultat individualnih napora odnosno obiteljskih napora ili je rezultat potpore HOO-a, športskih saveza. Smatramo da se uspješnost sporta u Hrvatskoj može mjeriti osvojenim medaljama. Greška u samom startu. Za mene osobno kao čovjeka i kao saborskog zastupnika, uspješnost sporta i sustava koji ga definira i koji mu daje okvire za rad je u tome koliko smo mladih ljudi motivirali i omogućili im da se bave sportom, koliko smo mladih ljudi otrgli od ulice, koliko mladih ljudi nije postalo narkomanima, kockarima ili alkoholičarima ili pak osobama neprimjerenog i zakonski neprihvatljivog ponašanja. To je za mene puno važnije od toga da li je, uz dužno poštovanje i moje navijačke sklonosti, Ivica došao u slalomu 5. ili 7. ovu utrku ili je pak osvojio brončanu ili srebrnu medalju. Onog trenutka kad sustav športa u Hrvatskoj bude čist onda možemo reći da smo kao društvo i kao institucija društva polučili cilj. Ono što je realnost hrvatskog sporta danas to je da je hrvatski sport postao poprište najnižih političkih prepucavanja, najnižih strasti, da na stadionima imamo apsolutno neprihvatljive incidente koji nas diskreditiraju kao društvo i kao zemlju, da nam se događa da su stadioni poprišta djelovanja koja se kose sa osnovnim vrijednostima ugrađenim u Hrvatski ustav. Ono što nam se događa, a to je da su nam razni sportski savezi, razni sportski klubovi doživjeli fijasko financijski, organizacijski, moralni, etički, profesionalni i svaki drugi. To je realna slika sustava sporta u RH. Hrvatski olimpijski odbor je institucija koja ima svoj značaj u hrvatskom sportu. U HOO-u kao volonteri rade i djeluju mnogi zaslužni sportaši ove zemlje. Kao institucija trebao bi biti apsolutno čist, neokaljan sa punim autoritetom upravo zato da bi djelovao kao krovna kuća hrvatskog sporta na sve sportske saveze i na hrvatski sport uopće. Šta imamo danas, danas velim imamo šta je apsurdno za Hrvatski sabor, šta Hrvatski sabor ne smije dozvoliti bez obzira ko je u ovoj priči i u ovom sporu koji se nameće kroz ovu raspravu prav ili kriv Hrvatski sabor sebi ne može dozvoliti da o stanju i radu krovne kuće hrvatskog sporta za 2013.godinu raspravlja sad, o tome smo trebali raspravljati davno prije. A u uređenom sustavu koliko se događaju nepravilnosti raspravlja se promptno i to ne smo u Hrvatskom saboru nego i u mjerodavnim institucijama. Ispred nas je mišljenje između ostalog i Vlade u kojem Vlada Republike Hrvatske: "Predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati programsko i financijsko izvješće HOO-a za 2013. godinu." a onda pod obrazloženjima ustanovljeno je Vlada Republike Hrvatske ističe da je detaljnim uvidom u izvješće HOO ustanovljeno nenamjensko trošenje sredstava a protivno Zakonu o športu i Statutu HOO-a i to za financiranje trgovačkog društva Hrvatski olimpijsko odbor TV d.o.o. sportska televizija u daljnjem tekstu, Sportska TV. Da li je praksa u drugim zemljama da imaju sportske kanale? Jeste i ima sportskih kanala koji su komercijalne naravi kao što je rekao gospodin Mateša ako se ne varam ima i sportskih kanala koji su organizirani od krovnih sportskih institucija. Ono što mene kao zastupnika dovodi u zabunu s jedne strane imamo navode komercijalna televizija od strane izvršne vlasti i da u nenamjenski potrošena sredstva, s druge strane ovdje se logično nameće varijanta da je Sportska televizija zapravo sportski kanal u vlasništvu HOO-a. Ako Vlada tvrdi da je nezakonito potrošen novac onda držim da osim mišljenja Hrvatskom saboru treba poduzeti druge korake. Ako je Vlada u pravu onda treba odgovarati netko na drugoj strani, ako Vlada nije u pravu onda treba odgovarati neko u Vladi što krovnu instituciju hrvatskog sporta stavlja na stup srama. O ovim stvarima za hrvatski sport je neprihvatljivo da se bude nedorečeno gotovo dvije godine. Dvije godine hrvatski sport funkcionira na način da smo svi mi u dilemi. Je li se možda u Vladi netko zaigra ili se netko zaigra u HOO-u? Ono što je po meni logičan zaključak to je pod prvo da moramo izmijeniti zakonske norme koje su vezane za sport i otjerati politiku od sporta miljama daleko. Ovu rečenicu sam izgovarao u različitim prilikama i raspravama vezanim za sport u više navrata. Izgovarao sam je znajući za neke lokalne specifičnosti nogometa u mom kraju jer smo neki dan na gradskom vijeću Bogu hvala na savjesti zastupnika svih stranaka odbili inicijativu da se 6 milijuna kuna kredita digne za saniranje dubioza u nogometnom klubu Šibenik, a da nam se pritom nije stavilo na klupe niti skraćeno objašnjenje zbog čega, ni skraćeno objašnjenje u što ćemo potrošiti sredstva odnosno u što bi nogometni klub potrošio tih 6 milijuna. Takva je situacija s nogometnim klubovima u većini velikih gradova RH. Imamo situaciju atrofiranja različitih sportova koji su nekada bili vrhunski sportovi i perjanice sporta RH, imamo nasilje na stadionima. Ovakav nered i ovakvu nesustavnost u praćenju sporta u Hrvatskoj ne možemo sebi dopustiti, to je neprihvatljivo. I ovaj Sabor ima pravo znati ali vrlo jasno da li je za to odgovoran resorni ministar ili su za to odgovorni ljudi koji vode HOO? Ovo prepucavanje ne vodim ničemu a mi smo kao zastupnici u Hrvatskom saboru dužni promijeniti zakonski okvir hrvatskoga sporta i otkloniti politiku od sporta, sport ostaviti mladima i dat mu funkciju koja mu pripada i koja bi bila logična za svako normalno uređeno i pristojno društvo. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na replike. Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Baranović, dotakli ste nekoliko tema novih u svojoj raspravi, a jedna od tih tema koje su možda sporedno i prije spominjanje je uloga sporta u društvu. Rekli ste da nisu važno toliko medalje, ja se u potpunosti s vama slažem, svi smo mi ponosni na sportaše koji osvajaju medalje i oni su ambasadori, … [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, dotakli ste se jedne teme koja je vrlo bitna koja se zaobilazi i uvijek ju gledamo ono ko mačak vruću kašu, a to je da su nam stadioni poprišta primitivizma. Sad se treba pitati koja je uloga Olimpijskog odbora i svih drugih institucija u tome, koliko oni su radili i koliko su mogli spriječiti to? Ja sam ovih dana čuo pitanje nakon one kazne koja je došla iz UEFA-e kako se može zabraniti rasističko skandiranje na stadionima? Može se, upravo ovim mjerama što je UEFA, može se. Kako se može? Anti klimom za to. Mi smo podupirali ljude, mi smo im tepali, mi smo im nudili samo vi vičite to i sad najedanput kad nas netko kazni onda kažemo pa kako, to je nemoguće, kako vi možete nekome zabraniti da viče? Tako dugo dok postoji takva politička klima u Hrvatskoj da je rasizam dopušten tako dugo će se vikati na stadionima. Postoje mjere i druge zemlje su ga provele. A ovo što je vrlo bitno što ste vi spominjali nema dijaloga. Ja sam neki dan kad smo bili na jednom političkom prijemu spomenuo dva visoko pozicionirana, najviše pozicionirana političara u Hrvatskoj koji su u istoj stranici oni kažu da oni ne razgovaraju. Uostalom znamo da premijer i ministar financija nisu razgovarali, pa nemoguće da resorni ministar ne razgovara svako malo sa HOO-om sa gospodinom Matešom i da ne razgovaraju da predsjednik Vlade se ne interesira o tome i da ne pronalaze rješenja.
Hvala.
Samo jednu rečenicu molim vas. Kolegica iz SDP-a je nedavno bila u Kini i onda sam je pitao gdje je bila. Rekla je bila sam u jednom malom gradu. Pa koliko ima stanovnika? 5 milijuna. Nas je 4 milijuna 300 i mi ne razgovaramo. Sramota.
Hvala. Odgovor kolega Baranović. Izvolite. Nećete odgovarati. Hvala. Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, vi ste u svojem izlaganju utvrdili da se uspjeh sporta ne mjeri osvojenim medaljama nego u tome koliko smo otrgli mladih koliko smo uključili mladih i tu se slažem s vama. Ali bih još nadodao da se mjeri i u tome koliko ukupne populacije smo uključili u bavljenje određenim sportskim aktivnostima. Mislim da kod nas postoji jedna velika orijentacija isključivo na jedan profesionalni sport i onda velimo sportski stadion nazivamo sportskim objektom kojem ne znam 20, 30 ljudi se bavi sportom, a ne znam 15.000 pije pivo, jede čips u situaciji kada sve studije pokazuju da nam je nacija i suviše pretila, da prednjačimo po tome u Europi, a recimo ljudi 40-ih godina da i nemaju osim u svojoj nekoj samostalnoj inicijativi nemaju gotovo ni mogućnosti se baviti nekim sportom. Kod nas postoji velika mješavina tog amaterskog i profesionalnog sporta, sve je to pomiješano, društvene zajednice financiraju u prvom redu rekao bih profesionalni sport. Prije nekih 2, 3 mjeseca sam bio gore u Stuttgart pa sam ih pitao pa dobro koliko vi dajete za svoj klub Stuttgart, a on me pogledao kao da sam pao s Marsa pa šta je tebi zašto bi mi davali jednom profesionalnom klubu novce građana. Mislim da upravo to nastojanje treba biti što ste vi istakli i mlade, ali i cjelokupnu populaciju posvetiti bavljenju sportom pa i rekreativnim sportom, a razlučiti profesionalni od amaterskog sporta da bi upravo postigli te strateške ciljeve da se veći postotak stanovništva bavi sportom radi dobrobiti koja je očita.
Hvala. Odgovor kolega Baranović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Pandek, problem hrvatskog sporta između ostaloga je u činjenici koju ste i sami naveli da se kod nas sve izmiješalo, da se kod nas više ne zna šta je amaterski, a šta je profesionalni sport. A u ovoj situaciji u kakvoj jesmo u nedostatku financijskih sredstava se onda i ne zna šta smo dali za amaterske, a šta smo dali zapravo za profesionalni sport. Mnogi klubovi koji su de facto profesionalni klubovi u privatnom vlasništvu i upravljanju neometano de iure i de facto sredstva ne samo sportskih saveza nego i jedinice lokalne samouprave, županija i to je nedopustivo stanje. Dostupnost sportske infrastrukture građanima ove zemlje bilo da su u pitanju mladi ljudi ili da su u pitanju građani koji bi se zbog zdravijeg života trebali rekreirati je direktno povezana sa stvarnim ulaganjem u sportsku infrastrukturu i u sport generalni, amaterski onaj koji je za građane za zdravlje nacije za mentalno zdravlje nacije, a ta sredstva nisu dostatna jel nam se često događa da zbog slabosti i nedefiniranosti sustava novac koji bi trebao ići u te svrhe odlazi za financiranje privatnih profesionalnih sportskih projekata. Hvala lijepa.
Hvala. Franjo Lucić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Baranoviću govorili ste, naravno što i podržavam da i općenito bavljenje sportom je bitno da kroz Olimpijski odbor kroz klubove, kroz bilo koju organizaciju koja ima veze sa sportom dobijemo u konačnici ispravne ljude koji su prije svega oblikovani, obrazovani i u konačnici i sportski orijentirani. No s druge strane tražimo komercijalizaciju prije svega ljudi koji dolaze iz SDP-a i koji bi faktički htjeli na neki način kažu bavite se amaterskim sportom. Mi znamo da i olimpijska natjecanja i Olimpijski odbor faktički cijela Hrvatska živi od velikih priznanja na svjetskim i prestižnim natjecanjima kao što su olimpijske igre i gdje se Hrvatska doista profilirala ne samo preko Olimpijskog odbora gdje pripadaju nogomet i naravno svi oni drugi sportovi, ali to je najbolji pokazatelj da za Hrvatsku danas znaju na svim razinama. Stoga je sugestija Vlade RH čisto politička, ona se politizira i vidite da samo lijeva strana ove sabornice odnosno ovoga Parlamenta je protiv izvješća Olimpijskog odbora. I postavlja se pitanje upravo što ste i vi pitali, pa ako je to tako kako Vlada tvrdi zašto se ne poduzmu neke mjere. Očito da za to nemaju dokaza, očito da nemaju za to petlje i sigurno vode u tome smjeru da se omalovaži rad Olimpijskog odbora i onih ljudi koji rade u Olimpijskom odboru. Preporuka Vlade i sugestije upravo ta da im ne odgovaraju ljudi koji danas sjede u Olimpijskom odboru i to je poanta koja se vuče već neko vrijeme od kada je ova Vlada preuzela odgovornost da vodi državu RH i to je osnovno pitanje. Stoga ne treba ljudima ovdje ispirati mozak s ovim ili s onim, osnovno je pitanje, ne odgovarate nam vi ljudi koji sjedite u Olimpijskom odboru.
Hvala. Odgovor kolega Baranović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Jako je ružna činjenica uvaženi kolega Lucić da smo mi ovdje odista dovedeni u poziciju da budemo suci i da se zapravo mi očitujemo o tome da li je jedna institucija kao što je HOO radila po zakonu ili ne. Mi jesmo saborski zastupnici ali nismo dio hrvatskog pravosuđa, institucija pravne države niti smo pravnici. Jednako tako ne želim biti sudac ni Vladi. Kao saborski zastupnik koji se trudi biti odgovoran građanima ove zemlje koji ga plaćaju tražim jasno od hrvatske Vlade da poduzme korake kako bi se dobilo ne mišljenje nego jasno pravno rješenje i očitovanje o ovoj konfrontaciji. Je li rađeno po zakonu ili nije. Ako je rađeno po zakonu onda je naravno politička odogovornost tko je iscenirao ovaj slučaj ili ga isprovocirao kako god hoćete. A ako se odista kršilo zakon onda se u svakom uređenom društvu zna kakve konzekvence tko prema kojem zakonu treba snositi. Ovih zamagljenih priča hrvatskim građanima u ovoj državi dosta. Još jednom ponavljam i nakon vaše replike tražim kao saborski zastupnik da Vlada nam ne šalje samo mišljenja pa onda kao Poncije Pilat pusti nas da se mi bakćemo ovdje sa poslom koji bi trebao po opisu problema raditi netko drugi kojima jasno definira ulogu jasno u društvu, jasno, za to je plaćen, školovan i kvalificiran i ovlašten. Ako je bilo kršenja zakona molim gospodo iz Vlade imate institucije pravne države, neka se one očituju a onda neka odgovara onaj s jedne ili s druge strane nevezano tko nas je doveo u situaciju da umjesto da radimo na nadogradnji sportskog sustava svojim razmišljanjima i primjedbama u ovoj dvorani mi danas se ponašamo kao suci. Hvala lijepa.
Hvala. Ante Kulušić, replika. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Baranović, slažem se s vama da je hrvatska Vlada već 2 godine stavila na stup srama Hrvatski olimpijski odbor. Međutim, sa jednim drugim iz vaše rasprave se ne slažem kada ste kazali da vam je drago što niste digli ruku za kredit za Nogometni klub Šibenik, to znači da Nogometni klub Šibenik mora ići u stečaj. A činjenica je da ste vi kao dogradonačelnik, da je Nogometni klub Šibenik krenuo u preoblikovanje dok ste vi bili dogradonačelnik i grad Šibenik je dao milijun kuna za preoblikovanje i od tih 5 milijuna i 800 tisuća kuna je 4 milijuna kuna iz drugog mirovinskog stupa koji država nije mogla otpisati. Ukoliko grad Šibenik, ukoliko vlasnik a sada je vlasnik grad Šibenik gdje ste vi kao dogradonačelnik krenuli u preoblikovanje i grad je dao milijun kuna ukoliko se ne digne kredit klub mora ići u stečaj. Već tad kao dogradonačelnik i kao grad koji je dao milijun kuna za preoblikovanje trebali ste znati da kako će završiti proces preoblikovanja i da bez dodatnih sredstava klub mora ići u stečaj. Bolje bi bilo da je onda išao u stečaj nego da ide danas, ne bi izgubili 4 godine. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor kolega Baranović.
Pa meni je baš drago, kolega Kulušić ja sam očekivao da ćete vi ovo kao repliku iznijeti… … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Klub će izvjesno ići u stečaj [[Upadica BATINIĆ: Kolega Kulušić isključite se.]] Jer ni tih 6 milijuna kuna ne mogu sanirati sve ono šta je politička garnitura u kojoj ste i vi participirali učinila šibenskom nogometu. Šibenski nogomet na svu sreću neće otići u stečaj jer igra se balun na Šubićevcu i prije i igrati će se i ubuduće. Da li će klub formalno otići u stečaj i zbog čega je to tako, zbog čega je to tako, možda dio odgovora leži i u pitanju da li su zakonito vođeni svi poslovi nogometnog kluba. Dio odgovora leži i u pitanju da li su se redovito održavale skupštine nogometnog kluba kako je propisano zakonom. Da li su se redovito podnosila financijska izvješća, na što se i kako trošio novac, kako i na koji način se prihodovao novac i kako i na koji način se vodilo financiranje šibenskog nogometa zadnjih 10-ak godina a možda i duže, to su pitanja koja traže svoje odgovore. A ja ću ih kao saborski zastupnik iz Šibenika koji je nekad odlazio punog srca na Šubićevac gledati primjerice izvrsnog desnog beka sadašnjega župana Gorana Pauka kako igra balun i kao čovjek koji voli šibenski i dalmatinski, hrvatski nogomet i sport generalno a i svoj grad, postaviti i odgovore na ta pitanja ću dobiti. Tih 6 milijuna nisu rješenje, rješenje je čisto i zdravo vođenje šibenskog nogometa. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Krešimir Bubalo, izvolite.
Poštovani predsjedniče Olimpijskog odbora sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2013. godinu i mogu reći u ime kluba HDSSB-a da ćemo ga mi podržati. Jer ovdje piše programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. I možemo reći kada gledamo ove materijale a njih je doista puno da bi oni mogli biti korisni itekako za strategiju hrvatskog sporta samo da ministar ima malo više vremena i da može ih pročitati. No gledajući da se ministri u Vladi Republike Hrvatske mijenjaju kao na traci pa isto tako i ministar sporta, onda možemo reći da se ministri mijenjaju a politika ostaje ista. No možemo reći da upravo ta politika morala bi imati puno bolji odnos prema hrvatskom sportu. Gledajući da hrvatska politika i resorno ministarstvo nije sačinilo strategiju hrvatskog sporta nejasni su ciljevi resornog ministarstva, nejasno je kako želi provoditi politiku, koga želi uključiti i šta želi od hrvatskog sporta. No najlakše je kada materijal dođe na Vladu da date negativno mišljenje. No mi kao saborski zastupnici kada pročitamo ova sva izvješća i pogledamo razloge tog negativnog mišljenja i to je ono što sam malo prije u replici rekao na tri strane ne vidimo razloge tog negativnog mišljenja onda možemo reći da je vjerojatno razlog jedino politički. Gledajući ovo izvješće možemo ga pohvaliti, ali možemo reći i u jednom dijelu koji se često provlačio danas kroz raspravu, a to je lagani doping Sportskoj televiziji, možemo reći da ga možemo smatrati dobrim ili lošim, možemo danas raspravljat o Sportskoj televiziji, da li ona treba ili ne treba, možemo raspravljat da li HRT se treba uključiti u odnos sa sportskom televizijom da ili ne, da li iz prihoda svog može financirati i želi financirati upravo Sportsku televiziju i pripomoći razvoju Sportske televizije jer mislim da se mi ovdje u Hrvatskom saboru možemo složiti da jedna takva televizija je potrebna Republici Hrvatskoj i promociji sporta, posebice neatraktivnih sportova. No ja isto tako danas želim s ove govornice u ime kluba HDSSB-a čestitati svim sportašima na izvrsnim rezultatima, čestitati trenerima, čestitati sportskim klubovima, posebno čestitati roditeljima koji od rane mladosti djecu vode na treninge, usmjeravaju ih jer žele upravo imati u svojoj obitelji sportaše, žele imati karakterne osobe sa čvrstim karakterom i sa razvijenim sportskim duhom. To je ono što je potrebno Hrvatskoj, to je ono što je potrebno Hrvatskoj koja nažalost danas umire i koja nema jasne ciljeve. Gledajući da smo upravo u 2013. ostvarili dobre rezultate, da smo donijeli u Hrvatsku 333 medalje sa velikih natjecanja, gledajući da je to bila ogromna promocija hrvatskog sporta, a ja bih rekao kad nešto želite proizvesti potrebno je vrijeme. Kad želite proizvesti vrhunskog sportaša potrebno je i 10-ak godina da bi proizveli vrhunskog sportaša, potrebno je puno ulaganja, ja bih rekao od roditelja, od klubova, općina, gradova, županija, olimpijskog odbora no isto tako i resornih ministarstava. No ono što je evidentno, pošto nemamo strategiju o sportu, pošto porezni sustav ne potiče da imamo više mecena u Republici Hrvatskoj koji bi sponzorirali sport, onda možemo reći da i porezni sustav moramo mijenjati, prilagođavati ga novom vremenu kako bi u idućem izvješću ne samo imali Agrokor koji je značajnije su uključio u financiranje olimpijskog odbora nego i druge gospodarske sustave u Republici Hrvatskoj kojima bi to bilo poticajno upravo ulaganje u djecu, u sport i u budućnost Republike Hrvatske. Maloprije je dosta teških riječi palo na račun sportske televizije pa i na račun gospodina Mateše, a ja sam nekako siguran da u tim svim revizijama da se našlo bilo šta gospodin Mateša danas ne bi sjedio s nama, sjedio bi negdje u zatvoru ili negdje gdje bi možda u nekoj sudnici ga sudili. No Sabor nije sud, Sabor danas raspravlja o ovom izvješću, daje sugestije, daje prijedloge i kritizira ono što nije dobro, ali isto tako i hvali ono što je dobro. Želim reći da dosta je tih inspekcija bilo u olimpijskom odboru, a maloprije sam kroz repliku rekao jedino interne revizije su davale preporuke i te preporuke su ljudi otklanjali. No bitno je upravo svi da se pridržavamo revizija pa kad gledamo resorna ministarstva, hrvatska javna poduzeća, a posebice neki dan smo raspravljali o resornim ministarstvima i kad vidimo da su samo dva dobila bezuvjetnu reviziju onda možemo biti zabrinuti za funkcioniranje resornih ministarstava. No ja bih isto danas kritizirao da sam vidio u tim izvješćima da Hrvatski olimpijski odbor nije poslovao sukladno zakonu. No često se govori o nenamjenskom trošenju sredstava. Gledajući ovo izvješće ja bih konstatirao da su namjenski trošena sredstva. Da li onaj prihod koji olimpijski odbor ostvari, a nije od strane resornog ministarstva Hrvatske Vlade upućen njemu, sigurno da ima određene ovlasti financiranja nekih stvari koje donese olimpijski odbor. Olimpijski odbor je hrvatski, ali isto tako i međunarodni i prati trendove što rade olimpijski odbori i u susjednim zemljama. No gledajući ova izvješća i gledajući ovih nekoliko strana o tim izvješćima onda možemo konstatirati da u tim izvješćima nisu nađene nepravilnosti. Ja bih volio da pojedine kolege koje idu sa nepravilnostima da i mi u Saboru dobijemo upravo ta izvješća koja možda među ovim ja bih rekao stotinama strana nismo našli, također da ih dobijemo. No u ovome što smo dobili nismo vidjeli nikakve nepravilnosti. Ono što želim reći u ime kluba to je da upravo programski i financijski izvještaj je izuzetno iscrpan, detaljan. Hrvatski olimpijski odbor prati sport kroz sve kategorije, ne samo olimpijce i to je vrlo važno od najmlađih kategorija jer znamo upravo da je bitna ta selekcija ja bih rekao po školama, po klubovima kako bi iznjedrili one najbolje i kako bi radili natjecanja na najnižoj razini. Upravo i ta dječja natjecanja, olimpijske igre djece mislim da su itekako važne i poticajne da se djeca natječu, da se nadmeću, da treniraju i ostvaruju što bolje rezultate. Isto tako želim reći da u ovom izvješću jasno piše da su natječaji također bili za financiranje sportskih udruga od lokalnog značaja. Nama to u Osječko-baranjskoj županiji i gradu Osijeku je također izuzetno važno. Vidim da je dosta klubova također participiralo na tim natječajima. Bitno je da sredstva idu putem natječaja i to želim pohvaliti. Također, iz lokalnih udruga regrutiraju se vrhunski sportaši. Upravo taj put vođenja sportaša je itekako važan i olimpijski odbor ih prati, vodi i ne bi imali takve rezultate kao tako mala zemlja u 2013. da ih nisu pratili. Ono što Republika Hrvatska mora, mora više ulagati u sportsku infrastrukturu, ja bih rekao od škola pa do sportskih igrališta. Jer nama se često događa u jedinicama lokalne uprave i u školama da umjesto u večernjim satima vidimo djecu u dvoranama, vidimo rekreativce koji plaćaju dvorane, a djeca ne mogu doći do školskih termina. Tu se vidi da je novac fokus, a ne da razvijamo djecu. Taj sustav resorno ministarstvo također mora mijenjati. Borba za mlade ljude je izuzetno važna upravo od osnovnih škola kako bi se djeca razvijala. No, nama kao … [[Govornik se ne razumije.]] bitan je ravnomjeran regionalni razvoj Republike Hrvatske, bitno je da se ulaže u sve prostore Republike Hrvatske, a ne kad nam neki sportaš ostvari dobar rezultat da odmah automatski drugi dan mora otići u Zagreb kako bi nastavio treniranje, kako bi imao uvjete koje ja bih rekao zaslužuju svi vrhunski sportaši ali i u svim regionalnim centrima RH, pa isto tako i u Slavoniji i Baranji ili jednom regionalnom centru koji se zove Osijek. Želim također pohvaliti i volontiranje stotine ja bih rekao divnih ljudi koji rade bez naknade, koji pomažu djeci na njihovom razvojnom putu. Jer taj razvojni put je izuzetno važan, put kada djeca sazrijevaju, kada ih se potrebno pratiti ja bih rekao i u ishrani, kada je potrebno pratiti njihov put i treninga, kada je potrebno pratiti i njihovu ravnotežu kako bi ostvarivali vrhunske rezultate. Prema tome, ono što jasno mora biti preporuka iz današnje rasprave to je da je nama u Hrvatskoj potrebna jasna strategija našeg sporta do 2020. godine, jer znamo da dosta tih sredstava možemo povlačiti iz europskih fondova, strukturnih fondova kako bi nam sport išao naprijed, a posebice sportska infrastruktura. Također, malo prije sam spominjao mecene. Ne samo da ih nemamo u sportu, nemamo ih ni u drugim djelatnostima ni u kulturi. Prema tome, poruka danas mora biti i iz Hrvatskog sabora i našem resornom ministru, ministru financija da se porezni okvir mora biti stimulativni kako bi ljudi ulagali upravo u sport. Ja znam da je ova lijeva strana osigurala dovoljnu većinu da ovo izvješće odbije. A što će biti ako odbije to izvješće? Olimpijski odbor će i dalje raditi, neće biti ništa i drago mi je da upravo sportaši i sportski kolektivi odlučuju tko će biti predsjednik Olimpijskog odbora, tko će voditi Olimpijski odbor. Jer bitno je da nam Olimpijski odbor bude neovisan od politike, iako vidimo da je ovisan. Zašto kažem ovisan? Ako vam ne puste sve ono što je planirano u proračunu, u proračunskoj godini onda možemo reći da ste ovisni, jer nisu vam pustili sredstva sva u 2013. i niste mogli isfinancirati ono što je bilo potrebno u 2013. Nadam se da će biti razboritosti u 2014. da se realizira ono što je potrebno kako bi vaša prihodovna i rashodovna strana bila u ravnoteži za razliku od našeg državnog proračuna koji je itekako u neravnoteži i ostvaruje iz godine u godinu sve veći deficit. Također želim reći da Hrvatska je mala zemlja, ali sigurno je zemlja sa puno vrhunskih i velikih sportaša. Ono što često u Hrvatskoj ne razlikuje se i malo prije je evo netko spominjao Šibenik ali i drugi sportski kolektivi u Hrvatskoj su u problemima i teško zatvaraju financijsku konstrukciju. Potrebno je razdvojiti profesionalni od amaterskog sporta i to je ono što također resorno ministarstvo mora učiniti i zakonskim okvirom, ali isto tako kako bi pomogli u financiranju samog sporta. Ono što se često danas provlačilo, a to je sportska televizija. Ja bih volio da smo u izvješću malo šire, a ne jednoj strani dotakli se sportske televizije da vidimo i njenu gledanost, da vidimo i planove za iduće godine. Jer gospodine Mateša, vi ste u nekoliko navrata rekli da je upravo ta 2017. će biti prijelomna. Ja se bojim kaki su napadi na tu sportsku televiziju da će je puno prije slomiti i da ta sportska televizija na žalost neće onaj poslovni plan koji je bio zacrtan uspjeti ostvariti. Prema tome, gledajući sportsku televiziju, a to sam rekao vjerojatno postoji dopinga nešto više. Moramo znati da li će ta sportska televizija moći servisirati svoje obveze prema Olimpijskom odboru. I ja bih volio čuti to od vas gospodine Mateša danas za govornicom. Često smo slušali da sportska televizija se financira na način kako se financira, ali volio bih čuti i od vladajućih što će učiniti da HRT poboljša suradnju upravo sa sportskom televizijom, a evidentno je da sportska televizija sa lokalnim televizijama dobro surađuje. E onda bi bilo logično da i surađuje sa nacionalnom televizijom. Gledajući što je Vlada sve označila u svom mišljenju kao negativno kako bi išla u ovo izvješće u Hrvatskom saboru da se ne prihvati i gledajući vaše očitovanje onda mogu priznati da u vašem očitovanju ste odgovorili na sve ono što je Vlada kritizirala. Uputili ste ih i odgovorili na postavljena pitanja i to mi je drago i to nam olakšava raspravu u Hrvatskom saboru. Prema tome, volio bih da se više danas u Hrvatskom saboru progovaralo o hrvatskom sportu, budućnosti našeg Olimpijskog odbora, sportaša i sportskih rezultata, manje o sportskoj televiziji, više o perspektivama i budućnosti što nam slijedi u idućim godinama, a posebice do 2020. godine. Prema tome, klub HDSSB-a će podržati ovo izvješće. Ali evo, molio bih još jedno očitovanje od gospodina Mateše. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na replike. Dražen Đurović, izvolite.
Pa kolega Bubalo, ja nisam aktivan u sportu, a nisam osobno ni apologeta gospodina Mateše u nekom osobitom kontekstu. No, složio bih se s vama da je zaista ovaj … [[Govornik se ne razumije.]] koji je bio nad Hrvatskim olimpijskim odborom posebno u mandatu bivšeg ministra bio zaista moram priznati za mene kao nekog tko je površan promatrač tih događaja bio gotovo pa iznenađujući. Ta silina tog udara kao da je taj Hrvatski olimpijski odbor žarište društvenih problema RH i da će se nekakvim raščišćavanjem odjedanput riješiti ne samo problemi hrvatskog sporta nego valjda i hrvatskog društva. Da su bar pokazali takvu žestinu, silinu i želju za rješavanjem problema tamo gdje problemi zaista postoje u hrvatskom društvu. Ja osobno promatram iskreno govoreći taj HOO u prvom redu u kontekstu zapravo onih rezultata koje hrvatski olimpizam i hrvatski vrhunski sport doživljava u proteklom desetljeću i ostvaruje a mislim da su ti rezultati u velikoj mjeri bili zapravo na ponos i Hrvatske države i hrvatskog naroda i da je to zapravo vrhunski hrvatski sport uopće jedan od rijetkih segmenata hrvatskog društva gdje se zapravo svaki hrvatski građanin može biti ponosan što živi u Hrvatskoj, što je iz Hrvatske i što hrvatski sportaši predstavljaju Hrvatsku posebno u tom vrhunskom sportu. S te točke gledanja ja zaista nisam uopće da budem iskren ni razumio u čemu je problem ove vladajuće garniture sa HOO-om? I treća stvar, kad ste govorili o sponzorima i o problemima vlasništva u klubovima ja mislim da su te dvije stvari zapravo prave stvari o kojima bi sigurno i Hrvatska vlada i Hrvatski parlament i Hrvatski olimpijski odbor mogli učiniti puno više da se one na puno bolji način urede u RH.
Hvala. Odgovor, kolega Bubalo. Izvolite.
Hvala. Kolega Đuroviću, naime maloprije ste govorili o žarištu problema. Sigurno Olimpijski odbor nije žarište problema, žarišta mi imamo i u poljoprivredi i u regionalnom razvoju i u deficitu i u svim onim problemima u makroekonomskom okruženju o kojima pričamo, no sport je ponos i ostvario je puno dobrih rezultata. Prema tome, to je za čestitati. No, maloprije ste se dotakli dvije itekako važne stvari, a to je sponzori i vlasnici. E to je ono o čemu HDSSB progovara. To je jasna razlika između amaterskog i profesionalnog sporta a to je i da se i porezni sustav prilagodi tome da možemo doći do sponzora upravo i u sportu i u kulturi i u nekim drugim djelatnostima za koje nema prostora u državnom proračunu, ali nažalost za koje nema sluha u Vladi RH.
Hvala. Branko Vukšić, replika. Izvolite.
Uvaženi kolega Bubalo u svome izlaganju ste se zapitali treba li se HRT upustiti u suradnju sa Sportskom televizijom? I više je kolega danas spomenulo da mi to danas trebamo dati odgovore. Mi ćemo možda dati odgovore, nećemo ni o čemu odlučiti jer o tome treba odlučiti Vlada. Vlada treba razgovarati i Vlada treba odlučiti, čime? Medijskom strategijom koju obećava tri godine. Ali međutim 3 godine je nema niti će je biti za vrijeme ove Vlade, medijske strategije, nema je tko napisati. to je vrlo jasno. Kako će Vlada donijeti medijsku strategiju kad ne zna što bi sa HRT-om? Kad ne zna koja je funkcija HRT-a, ne zna kako tamo napraviti red, koga postaviti, koga smijeniti. Sa HRT-om koja je na velika vrata uvela verbalni delikt. I to mi mirno šutimo. Ovdje, i vi ste spomenuli, da Sabor nije sudnica. Nije u onom bukvalnom kontekstu ali Sabor jest sudnica Vladi, Sabor presuđuje Vladi. Barem većina. Sabor presuđuje onim tijelima koja odgovaraju Saboru. Prema tome nemojmo te floskule mi nismo sudnice itd. Jeste, ova većina će dići ruke, odbit će nešto i ona će to presuditi i staviti krimen na svoja leđa ako postoji krimen. Spomenuli ste i mecene. Ja se ne slažem da je kod nas problem samo porez. Porez je jedan od problema. Kod nas je problem divljeg kapitalizma. Mi smo u prvobitnoj akumulaciji kapitala gdje kapitalisti žele svoje čukun-unuke osigurati, ne daju nigdje. Ja nisam vidio nitijednog osim izuzetaka na kazališnim predstavama, na promocijama kapitaliste. Jedino ih vidim tu i tamo na nogometnim utakmicama. I sad bi ovi dečki slijeva htjeli da se i oni malo vide pa da oni preuzmu Olimpijski odbor. Stvar je u tome, ničem drugom.
Hvala. Odgovor, kolega Bubalo izvolite.
Hvala. Već sam se uplašio da neće biti, ali digao sam pločicu. Naime, kolega Vukšiću sigurno da je potrebna suradnja između Sportske televizije i HRT-a, no za to je potrebno i da Vlada razgovara sa Olimpijskim odborom i da se međusobno razumijevaju, da si pomažu i da gledaju napredak upravo hrvatskog sporta ali ja bih rekao i dostupnosti hrvatskih sportskih rezultata na televiziji. No to putem HRT-a nije moguće. Medijske strategije nema no vidljivo je da Hrvatska gotovo u ničemu nema strategije i zato tako lutamo ja bih rekao godinama. No, maloprije ste rekli da se ne zna koga postaviti na HRT-u. Ma itekako su oni znali koga postaviti na HRT-u pa su si to prilagodili. No maloprije ste rekli da Sabor nije sudnica Vladi, ali isto tako ja bih rekao kolega nije ni sudnica Olimpijskom odboru jer dobio sam danas osjećaj kroz nekoliko replika i rasprava da se danas sudi gospodinu Mateši. To je neprihvatljivo. Treba ukazivati ako nešto nije dobro, ali isto tako i pohvaliti. Meni je žao što u Hrvatskoj nemamo više mecena no ja ću vam reći da evo u Osijeku, Slavoniji i Baranji postoji ja bih rekao dobrih ljudi posebice recimo za bazične sportove, a tu bih rekao onda za gimnastiku, plivanje i neke druge sportove koji su bazični. Prema tome, nađe se dobrih ljudi ali sigurno da bi ih dodatno stimulirali sa poreznim olakšicama.
Hvala. Saša Đujić replika, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bubalo vi ste u svojoj raspravi rekli da iz materijala nije vidljivo zašto je ovo izvješće dobilo negativno mišljenje. Također ste izrazili žaljenje što i vi niste dobili neke dokumente o kojima mi ovdje govorimo i meni je isto žao što ih vi niste dobili. Zašto je to tako? Ja ne znam. Ja sam ih dobio kao član Odbora za sport koji smo mi kao odbor nakon provedene rasprave upravo o ovom izvješću zatražili dodatno od Ministarstva financija i oni govore to što govore. Rekli ste da se bilo što našlo da bi gospodin Mateša danas sjedio negdje drugdje, a ne ovdje. A isto tako ste rekli da imate osjećaj da je Sabor ovdje danas sudnica i da se sudi gospodinu Mateši. Ne, ne sudi se gospodinu Mateši niti ja mislim da bi gospodin Mateša trebao sjediti negdje drugdje. Mi smo ovdje upravo da progovorimo o nekakvim nepravilnostima i da ukažemo na neke svoje zamjerke koje smatramo da nisu dobre u radu HOO-a i svatko tko želi nas može shvatiti dobronamjerno. Znači nitko ne govorio da bi sad trebao neko ići ne znam u zatvor ili negdje drugdje, ali je činjenica da je u ovom izvješću koji stoji i ako vas to baš zanima ja vam ga mogu dati iza sjednice, stoji upravo da je i Ministarstvo financija svu dokumentaciju uputilo Državnom odvjetništvu na daljnje postupanje prije četiri mjeseca. Kako će to završiti, šta će tamo bit to ćemo vidjeti. Rekli ste da bi ste voljeli da se više govorio o budućnosti hrvatskog sporta danas, pa upravo to kolega Bubalo i govori se o budućnosti hrvatskog sporta jer ovakvim načinom financiranja Sportske televizije, jamstvima u iznosu od 37 milijuna kuna za koje garantira HOO ukoliko Sportska televizija propadne i ta jamstva dođu na naplatu ugrožena je budućnost hrvatskog sporta. I još nešto, rekli ste da bi do 2017.godine trebalo pustit da vidimo hoće li to preživjet. Pa postoje zakoni u RH, da li to znači da bi do 2017.trebali čekati da Sportska televizija ne isplaćuje svoje obaveze, da ne isplaćuje plaće i da radi sa blokiranim računom suprotno zakonima RH? Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Bubalo. Izvolite.
Evo hvala lijepo. Kolega Saša ja bi volio da mi svi saborski zastupnici imamo ovaj materijal a ne samo sud vaše partije. Prema tome, bilo bi dobro kad bi i mi dobili pa evo makar mi poslije sjednice to dajte da i ja pogledam. No, kad govorimo o nepravilnostima ja bi isto volio da smo u izvješću mogli uočiti nepravilnosti, ali puno važnije je da li je netko nepravilnost otklonio ili nije otklonio. Prema tome, hrvatski sport ima svoju budućnost, pitanje je danas samo da li Sportska televizija ima budućnost ili nema? Logično je da ako ima blokiran račun da neće moći poslovati sukladno zakonskim propisima, no ja bi rekao ipak da hrvatski sport ima budućnost, a isto tako i Olimpijski odbor, no pitanje Sportske televizije vjerujem da će se vrlo brzo riješiti.
Hvala. Branko Hrg replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa poštovani kolega, opće je čudno da danas možemo razgovarati o tome da se ovakvo izvješće od strane Vlade ne prihvati, odnosno da Vlada da negativno mišljenje a vi ste rekli da i onako lijeva strana sabornice već donijela odluku. Pa ja se žarko nadam da nije. Jer to bi ispalo vrlo licemjerno, da se ne bi prihvatilo izvješće HOO-a na koje su dana sva pozitivna mišljenja i revizija. Zar stvarno Hrvatska vlada ne vjeruje državnoj reviziji. Pa to je tijelo koje kontrolira i rad Vlade u krajnjem slučaju malo je začuđujuće, ali licemjerno jest pa je moguće sve. Ali vi ste govorili o donatorima, sponzorima o poduzetnicima, a tko će se danas u ovoj zatrovanoj klimi u hrvatskoj državi uopće usuditi potpisati neki ugovor o donaciji i dati neki novac nekom klubu kada će mu vrlo brzo netko spičiti prijavu i kod njega će završiti porezna, krim policija, državno odvjetništvo ne znam koje sve institucije. To se i događa danas. Ljudi koje žele danas napraviti nešto dobro posebno za sport ne smiju to raditi jer će stradat, neće biti nagrađeni, dobit će kazne, dobit će prijave i onda će im još netko pljeskati. Ja imam slučaj kod sebe u svojim Križevcima gdje se ljudi trude da naprave sportske terene vrijedne milijun kuna da bi oporba, lokalna oporba iz Kukuriku koalicije dnevno pisala prijave i prijavljivala čovjeka. Pa tko će se usuditi više dati jednu kunu. Zatrovana je klima, zatrovana je situacija i stvarno je nevjerojatno da opće raspravljamo o tome da li izvješće za 2013.treba ili ne treba prihvatiti.
Hvala. Odgovor kolega Bubalo. Izvolite.
Evo kolega Hrg, složio bi se s vama da treba prihvatiti izvješće i nadam se isto da lijeva strana nije donijela odluku. No, maloprije ste govorili o sponzorima, tko će se usuditi donirati sport? Pa mislim da ima u Hrvatskoj divnih ljudi koji doniraju i sport i kulturu, no mene više brine upravo ove inspekcije koje idu po nalogu. Pa nije slučajno da su tolike inspekcije došle u Olimpijsko odbor. Mislim da Vlada mora vjerovati državnoj reviziji i očekujem da vjeruju. Prema tome, očekujem isto tako i da se razgovara s Olimpijskim odborom kako unaprijediti hrvatski sport, kako sport može ostvarivati bolje rezultate a isto tako kako razriješiti pitanje Sportske televizije. Žao mi je ako u Križevcima Kukuriku koalicija piše te prijave, mislim da to nije dobro, to je za osuditi jer upravo doniranje sporta, razvoj sporta a posebice od najmlađih kategorija itekako je važan i za Križevce ali i za cijelu Hrvatsku.
Hvala. Marijan Škvarić replika. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega na početku vaše rasprave ste iznijeli da zaista trebamo se baviti budućnosti sporta, trebamo se razgovarati o strategijama sporta koje nemamo, trebamo se također ipak okrenuti opet da praktički cijela rasprava vam se počela baviti politikom i da opet i cijela rasprava kao i većinom rasprave se bave televizijom a ne onim konkretnim stvarima. I da jedino što bih ipak rekao dobro a to je da treba uputiti zahvalu svim sportašima na način da itekako promoviraju prije svega ideje sporta, ali promoviraju također i cijelu Hrvatsku. Naravno u tom djelu bih mogao napomenuti da i ja osobno mogu biti zadovoljan na način ako negdje, ako govorimo oko promocije, negdje u Angoliji ili negdje drugoj državi Afrike pitajte nekoga da li su čuli za Hrvatsku pa se čudimo da nikad nisu čuli što ih opće to pitamo, ali kad govorite o Šukeru onda da znaju da je to nogometaš. Tu možemo biti ponosni na to, a istovremeno možemo biti i zabrinuti a kakve mi uopće koristi od toga imamo? I tu je ono šta sport donaša svima nama, održivost samog sporta, i pitanje da li je profesionalni sport ili sport biznis ili je nekakva druga aktivnost? I još samo bi spomenuo da ste u tom trenutku isto rekli, da spomenuli ste o donatorima, sponzorima, poduzetnicima koji bi trebali sportske klubove pomoći da oni budu održivi. Ali onda jedno pitanje, da li znate jednog prvoligaša koji je bio na neki način u nogometu ukinut? To vam je Nogometni klub Varteks. Da li onda o tome govori da možda ta sredina sjevera je proaktivnija, da li je promućurnija, da li realno uvažava, kamo ti novci, prije svega javni novci trebaju se uložiti, dok imaju druge sredine koje puno ulažu u sport, a onda pitanje na kraju koliko mi od toga koristi imamo?
Hvala. Odgovor kolega Bubalo.
Kolega mogao bih se složiti s vama da treba razgovarati o budućnosti sporta, o strategiji, ali isto tako se zahvaliti hrvatskim sportašima. No malo prije ste rekli kada netko spomene Hrvatsku u Africi da li će znati za Hrvatsku. Za Šukera sigurno hoće jel je on iz Osijeka pa vjerujem da hoće. Ali kada slušamo i bivšeg ministra koji je govorio o močvari u hrvatskom sportu onda sigurno da to nisu primjerene izjave i isušivanju te močvare. No gledamo sport kao amaterski ili profesionalni i on kao profesionalni može biti biznis. No evidentno je da u Hrvatskoj ima malo takvih sportskih klubova, ali isto tako i malo jakih gospodarskih ja bih rekao gospodarstvenika i gospodarskih prostora koji bi financirali sport. Vi ste malo prije rekli da je jedan prvoligaš ukinut, malo prije ste spominjali Varteks, ali Varteks je imao i divne dane za vrijeme gospodina Herjavca koji je itekako brižno vodio taj klub. Prema tome, uvijek je stvar do ljudi, do predsjednika ali kolega i do politike.
Hvala. Ante Kulušić, replika. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Kolega Bubalo ne da se 100% slažem s vašom raspravom nego milijun posto, podržavam kompletnu raspravu. Činjenica je da bi hrvatska Vlada morala voditi više računa o infrastrukturi, o objektima koji će se napravit kao što ovaj tjedan na skupštini nogometnog saveza gledao reportažu iz Mađarske, šta je sve Mađarska napravila za infrastrukturu. Ponovit ću ponovo na tragu kolega što je malo prije kazao šta mi imamo od toga, ponovit ću ponovo da su hrvatski sportaši više napravili za promidžbu Hrvatske nego svi mi političari zajedno puta deset. I hvala im na tome. Međutim, nažalost spomenuli ste i Šibenik pa onda moram preko vas i replicirati još mom kolegi Baranoviću iz Šibenika, slažem se s njim i s vama da je Vlada stavila na stup srama HOO. Ali tako na isti način kao što Vlada proziva HOO tako i on sada proziva rukovodstvo Nogometnog kluba Šibenik bez argumenata, bez ičega kao što Vlada proziva HOO, a to nije dobro, to je uvlačenje upravo politike u sport, a zna se da politika mora ići van iz sporta jer je to HOO će rekli i dalje će funkcionirati normalno, da li mi prihvatili izvješće ili ne prihvatili, samim time što Vlada nažalost ne vjeruje državnoj reviziji nego jednostavno dolaze inspekcije raznorazne da isuše te sportske močvare koje su toliko dobra donijeli RH i promidžbi RH. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor kolega Bubalo. Izvolite.
Morao sam replicirati jer čudno mi je da se s nekim iz HDZ-a slažem milijun posto. Šalim se. Malo prije ste spomenuli divan primjer, to je Mađarska. Oni imaju jednog premijera koji živi sport i bori se za sport, a to je Viktor Orban. Nedavno je bila i Europska komisija i kontrolirala sredstva koja su oni uložili u sport i nisu našli nepravilnosti. Ali čovjek je puno toga uložio u infrastrukturu bori se za taj sport i dovijao se kako utrošiti sredstva u sportsku infrastrukturu. A nažalost, ako nam ministar govori o isušivanju močvare, ako premijer je protiv i ne prihvaća izvješće Olimpijskog odbora, pa onda možemo samo postaviti u Hrvatskom saboru pitanje, a koji je to plan i koja je to strategija hrvatskog sporta, koji su to ciljevi,kako ćemo ostvariti te ciljeve. No malo prije ste govorili o stupu srama, ja ne bih rekao da su oni njih ustvari lijeva strana da … Olimpijski odbor na stup srama jer upravo dobar dio saborskih zastupnika progovara i ukazuje na sve ono što su ostvarili hrvatski sportaši i Olimpijski odbor na čelu s njima. Prema tome, dobar dio izvješća su hvalili i možemo reći da je Olimpijski odbor radio dobar posao. No malo prije ste progovorili o nogometu, pa ja dolazim iz Osijeka i mogu reći da hrvatski nogomet nije samo Dinamo i Hajduk, nego isto tako i Osijek, Zadar, Šibenik, Rijeka i svi drugi klubovi koji egzistiraju. No zato moramo stvoriti upravo porezni sustav i okvir koji bi stimulirao poduzetnike koji žive na tim prostorima da ulažu u sport da ulažu i u profesionalni sport i da vide svoj poslovni interes jer sada imamo dobar dio problema da su klubovi izišli iz predstečaja, da su gradovi prepuštali pojedinim udrugama ili navijačima dionice i da ne znaju što će. Prema tome i u tom dijelu moramo ih stimulirati ih kako bi poduzetnici ulazili u vlasništvo klubova i vidjeli svoj poslovni interes.
Hvala. Nastavljamo s raspravom po klubovima. Saša Đujić u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Mateša, gospodine Ćop, kolegice i kolege. Sport ima posebno mjesto u hrvatskom društvu. Hrvatska kao mlada i mala zemlja zahvaljujući velebnim uspjesima svojih sportaša još od svoje samostalnosti do danas svrstala se uz bok svjetskim sportskim velesilama. Naša zemlja može se pohvaliti brojim medaljama sa europskih i svjetskih prvenstava i olimpijade. Naši sportaši su danas prepoznatljivi dio našeg identiteta i nerijetko naši najbolji ambasadori. Upravo su oni dali veliki doprinos u međunarodnom priznanju Hrvatske, oni su ti koji nas čine ponosnima i ujedinjenima zbog kojih se radujemo, zbog kojih tugujemo i zbog kojih ponekad zaboravimo na sve probleme s kojima se susrećemo. Oni nam vraćaju optimizam u najtežim trenucima, za njih i zbog njih živimo. Zajedno smo se radovali uspjesima naših Vatrenih, Paklenih, Barakuda, naših Kauboja, regionalnih junaka poput naših odbojkašica, nogometaša, rukometaša i vaterpolista kao i izvanrednim uspjesima pojedinaca u individualnom sportu. Sport je u Hrvatskoj obvezni dio nastavnih programa na svim stupnjevima obrazovanja, mnogobrojna djeca i mladi sportom se bave i u izvanškolskim aktivnostima koje potom u rekreativnom obliku zažive i kao način života stoga ne trebaju čuditi i svi ovi sportski rezultati koje postižu naši sportaši. Kao i u većini drugih europskih zemalja i u Hrvatskoj se sport financira iz državnoga proračuna, državnih i javnih doprinosa, sponzorstvima i članarinama. U posljednje vrijeme osim sportskih uspjeha u javnosti i medijima nažalost sve su prisutnije i neke ružne stvari vezane uz sport. Afere vezane u netransparentno financiranje u sportu, netransparentno i nedemokratsko upravljanje sportskim udrugama, gomilanje problema, porast nasilja i huliganizma na sportskim terenima, problemi u nogometu, sve praznije tribine, nezadovoljstvo onih zbog kojih se nogomet i igra a to su navijači. Sve češće nam dolaze vijesti o kaznama koje naši savezi i klubovi moraju plaćati. To su stvari o kojima moramo progovoriti i probati naći zajedničko rješenje. I da me se ne bi krivo shvatilo ne smatram da je za ove stvari kriv Hrvatski olimpijski odbor iako ovdje danas raspravljamo o programskom i financijskom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora tema je sport i smatram da treba koristiti i svaku priliku za javno ukazivanje na ove probleme. No sada vratimo se temi. Hrvatski olimpijski odbor najviša je nevladina sportska udruga osnovana 1991. godine. U okviru Hrvatskog olimpijskog odbora djeluje više od 70 nacionalnih sportskih saveza. Pred nama je danas kao što sam već rekao, nalazi programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2013. godinu. Za ovo izvješće Vlada Republike Hrvatske dala je negativno mišljenje i to mišljenje, to negativno mišljenje podržava i Klub zastupnika SDP-a koji neće podržati ovaj izvještaj. Pokušati ću ukratko obrazložiti zbog čega je Vlada dala negativno mišljenje i ukazati na nepravilnosti u radu Hrvatskog olimpijskog odbora koji je utvrdio i proračunski nadzor Ministarstva financija. Hrvatski olimpijski odbor i Udruga građana čiji su status, ustrojstvo i zadaće propisani Zakonom o udrugama i Zakonom o sportu. Od ukupnih prihoda Hrvatskog olimpijskog odbora u 2013. godini u iznosu od 109 milijuna 187 tisuća 656 kuna 91,92% ili 100 milijuna 364 tisuće kuna ostvarene su iz državnog proračuna. Vlada u svom mišljenju ističe da je detaljnim uvidom u izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora ustanovljeno nenamjensko trošenje sredstava protivno Zakonu o sportu i statutu Hrvatskog olimpijskog odbora i to za financiranje trgovačkog društva HOO TV d.o., odnosno Sportske televizije. Člankom 75 Zakona o sportu propisano je koje su to javne potrebe u sportu koje izvršava Hrvatski olimpijski odbor a to nije davanje pozajmica nekom trgovačkom društvu. Na kraju 2013. su se pozajmice pretvorile u temeljni kapital Sportske televizije te knjižile na marketinško promidžbene aktivnosti u programu javnih potreba za 2013. godinu što je apsurdno. Volio bih da mi netko objasni kakve veze ima dokapitalizacija nekog trgovačkog društva sa marketinškim aktivnostima. To je nenamjensko i protuzakonito financiranje što u ostalom utvrdio je i proračunski nadzor Ministarstva financija. Ministarstvo financija utvrdilo je da je Hrvatski olimpijski odbor nenamjenskim i protuzakonitim trošenjem sredstava u razdoblju od 1.1.2010. do 31.10.2013. godine povećao 4 puta temeljni kapital Sportske televizije i on danas iznosi 7 milijuna 782 tisuće kuna. Rekao je malo prije kolega Bubalo da mu je žao što i ostali zastupnici nemaju ovaj dokument a to je nalaz izvješća, nalaz Ministarstva financija o proračunskom nadzoru i rekao da ga ima samo sud naše partije Pa čisto radi javnosti ovaj dokument je naslovljen na kolegu Darka Milinovića pa sada samo da otklonimo o kojem sudu je kolega Bubalo mislio, ali to je kolega Milinović dobio kao predsjednik saborskog odbora. Uglavnom, Ministarstvo financija osim nenamjenskog trošenja, dokapitalizacijom Sportske televizije u svom nadzoru utvrdilo je i niz nepravilnosti u radu SP tv-a npr. u svezi, ja sada ovdje u ovim primjedbama se, u ovom nalazu spominju ugovorni odnosi između hrvatske, između Sportske televizije i pojedinih privatnih osoba, između Sportske televizije i ostalih trgovačkih društava, ja ih sada ovdje javno neću spominjati, ako budem trebao, mogu i kasnije, mislim da nije korektno ali nepravilnosti koje su utvrđene su sljedeće. U svezi ulaznih računa pojedinih društava razvidno je da je količina isporučenih priloga manja u odnosu na dogovoreni broj priloga a plaćena je puna cijena. Prilikom obračuna ugovora o djelu tijekom 2011. obračuna a to je i isplaćeno više sredstava od ugovorenog. Prilikom obračuna autorskih honorara za 2011. godinu obračuna to je više od ugovorenog. Obračuni ugovora o djelu za 2011. i 2012. izvršeni su na temelju nevjerodostojne dokumentacije. Uz ulazne račune određenih društava nije dostavljena nikakva dodatna dokumentacija koja dokazuje da su fakturirane usluge i obavljene. Obračuni putnih naloga za jednu djelatnicu vršeni su na temelju nevjerodostojne dokumentacije odnosno uz putne naloge nije dostavljena nikakva dokumentacija kojom bi se dokazali izdaci. Ministarstvo financija je također utvrdilo i neke činjenice a to je da je Sportska televizija podigla 4 kredita u ukupnom iznosu od 37 milijuna 340 tisuća 748 kuna i 97 lipa za koja je jamstva izdao Hrvatski olimpijski odbor. Također utvrđeno je i da je gubitak u poslovanju Sportske televizije sa 31.12.2013. godine ukupno 59 milijuna 747 tisuća i 300 kuna. Ministarstvo financija je u zapisniku navelo da Hrvatski olimpijski odbor prilikom osnivanja društva nije vodio računa o dugoročnoj izdrživosti i isplativosti poslovanja Sportske televizije. Treba napomenuti da je Ministarstvo financija obavilo ciljani nadzor po zahtjevu Županijskog državnog odvjetništva i da je po obavljenom nadzoru kompletnu dokumentaciju dostavilo na daljnje postupanje državnom odvjetništvu. Kada pogledamo bilancu Sportske televizije vidimo da je to tvrtka koja od svog osnivanja posluje sa gubicima i da oni danas iznose blizu 70 milijuna kuna. Da je zadnje 2 godine u gotovo neprekidnoj blokadi račun koji je uostalom blokiran i na današnji dan. Da je to tvrtka koja je po podacima Ministarstva financija više od godinu dana ne isplaćuje plaće svojim radnicima. Da je to tvrtka koja je unatoč financijskim poteškoćama od 2011. godine do danas povećala broj zaposlenih, da plaće u toj tvrtci unatoč gubicima kontinuirano rastu protekle tri godine i prosječna plaća u 2013. iznosi 8162 kune neto. Istina je da se ne isplaćuju, ali ipak se stvaraju nekakve obaveze koje će kasnije netko trebati podmiriti. Da je očito da tvrtka posluje protuzakonito i da bi po svim propisima i zakonima nad njom trebao biti pokrenut stečaj i likvidacija. Naravno, ove pokazatelje bi Hrvatski olimpijski odbor trebao imat saznanja o njima kroz rad Nadzornog odbora, ali ja ne smatram da recimo gospodin Mateša možda čak treba ni znat sve ove podatke. E sada, ako bi se pokrenuo stečaj i likvidacija što je prema svim zakonskim normama propisano onda na naplatu dolaze jamstva koja je dao Hrvatski olimpijski odbor, a kada se zbroje jamstva i dugovi Sportske televizije dolazimo do jednog godišnjeg proračuna Hrvatskog olimpijskog odbora što prevedeno znači da je ugroženo financiranje hrvatskog sporta. To je očito svima jasno osim gospodi u Hrvatskom olimpijskom odboru i očito nekima u opoziciji, a da ne govorim o neodgovornosti Hrvatskog olimpijskog odbora kao vlasnika koji unatoč ovakvom poslovanju Sportske televizije nije pozvao na odgovornost ljude koji vode tu tvrtku nego im još daje i podršku u konstantnim dokapitalizacijama što samo znači da i vodeći ljudi Hrvatskog olimpijskog odbora podržavaju ovakav način poslovanja Sportske televizije. Gospodin Mateša je 2010. godine izjavio da ako u Sportsku televiziju ode i 1 lipa iz proračuna Hrvatskog olimpijskog odbora da će se on povući s mjesta predsjednika, a do danas su otišli deseci milijuna kuna. Možemo samo zamisliti koliko bi se tim novcem mogao financirati programa nacionalnih sportskih saveza i kakav bi preporod bio u hrvatskom sportu da su ta sredstva završila u nacionalnim savezima kod sportaša kojima su uostalom i namijenjena. Treba napomenuti da je komercijalna revizija koju je nazočio sam HOO i platio ju, zatražila da Hrvatski olimpijski odbor iskaže jamstva u svojoj bilanci kao svoje potencijalne obaveze iz razloga izuzetno rizičnog poslovanja Sportske televizije, a Hrvatski olimpijski odbor to nije učinio. Sportska televizija od svog početka 2010. godine pa do danas nije ostvarila svoju zadaću jer je svojim neodrživim poslovnim konceptom ugrozila hrvatski sport, a gledanost kao jedini alat mjerljivosti je takav da je i promotivno sramotan. Imamo snimku snimke i vijesti Al Jazeere Balkan. Pokušaj spašavanja ovakvim odugovlačenjem bez konkretnog poslovnog prijedloga je opasno za hrvatski sport. Gospodin Mateša već dvije godine najavljuje strateške partnere u Sportskoj televiziji. Gdje su? Tek nakon četiri godine poslovanja Sportske televizije i toliko nagomilanih gubitaka Hrvatski olimpijski odbor je od Hrvatske Vlade zatražio da se Sportska televizija proglasi od nacionalne važnosti za Republiku Hrvatsku. Očito je da je Sportska televizija propali projekt koji je možda na svom početku bio dobro zamišljen, ali danas je vidljivo da nije uspio. Nije sramota reći pogriješili smo, odustajemo od toga, ali ovakvo tvrdoglavo i uporno odugovlačenje i ustrajnost samo pogoršava situaciju i ugrožava financijsku budućnost hrvatskoga sporta. Sportsku televiziju danas ne bi spasilo ni da Chuck Norris dođe za direktora. Vlada je u svom mišljenju upozorila i na nepostojanje jasnih kriterija po kojima se vrednuju programi nacionalnih sportskih saveza te im se sukladno tome raspoređuju sredstva. Naime, kriteriji po kojima danas radi Hrvatski olimpijski odbor usvojeni su 2002. godine i danas su neprimjenjivi. Za početak, tada je bilo cca 50-ak sportskih saveza, a danas ih ima preko 70. Nepostojanje kriterija utvrdila je i sportska inspekcija i izdala rješenje Hrvatskom olimpijskom odboru da se u zakonskom roku oni donesu što nije učinjeno. Donošenje kriterija je statutarna obaveza Hrvatskog olimpijskog odbora, a budući da se radi o temeljnom aktu udruge ona mu je i zakonska obaveza prema Zakonu o udrugama. Kriteriji ne postoje i time se stječe zaključak da se sredstva dijele pogodbeno i selektivno. Hrvatski olimpijski odbor je dužan s obzirom na način osnivanja i način financiranja prihode koje ostvaruje iz državnog proračuna odnosno temeljem posebnih zakona koristiti u skladu s načelima dobrog financijskog upravljanja, a posebno u skladu s načelima ekonomičnosti, učinkovitosti i djelotvornosti. I još samo jedan podatak, ovdje je danas kroz raspravu isto rečeno da su kolege iz Hrvatskog olimpijskog odbora vlastita sredstva ulagali u Sportsku televiziju i rečeno je da oni ta sredstva mogu koristiti kako žele. To nije točno. Naime, člankom 86. Statuta Hrvatskog olimpijskog odbora navodi se da su proračunska i ostala sredstva ostvarena u skladu sa zakonom namjenska i samo tako se mogu koristiti. Dakle sukladno navedenom članku statuta sredstva koja se ostvare i vlastitom djelatnošću Hrvatski olimpijski odbor treba koristiti za unapređenje vlastite djelatnosti i njegovih članova primjenom važećih akata i odluka skupštine i vijeća, a te obaveze unapređenja svojih članova sigurno nisu beskonačno dokapitaliziranje trgovačkih društava. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Za riječ se javio predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora gospodin Mateša, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici. Ovo je kao vremenska mašina. Ja sam ovakvo isto izlaganje slušao prošle godine i očito između nas postoji duboki prijepori o tome što jedna udruga može ili što ne može raditi. Prvo što se tiče toga da li Hrvatski olimpijski odbor može u funkciji promicanja sporta imati Sportsku televiziju. Moram reći uvaženom zastupniku da to uopće nije prvi puta da Hrvatski olimpijski odbor sam ili s nekim natječe se za koncesiju u medijskom prostoru. Prvi put je bilo 2003. kada smo izgubili zajedno s Večernjim listom, dobio je RTL. Drugi put 2006. je bio sklopljen sporazum sa Hrvatskom televizijom za vrijeme gospodina Galića o tzv. trećem sportskom kanalu koji iz više razloga nije realiziran. U našem statutu jasno stoji da je u našoj nadležnosti promicanje sporta. Ja ne znam što bi bilo promicanje sporta ako nije to promicanje u medijskom prostoru i ne uključuje ovo o čemu mi govorimo. Ako ste vi uvaženi zastupniče u pravu i ako ste vi, ako je to tako kako vi kažete onda to nema utemeljenja niti u Zakonu o sportu niti u našem statutu niti Vlada uz dužno poštovanje i jedna može tumačiti naš statut. Ne može Vlada reći šta je statutarno ili nestatutarno u odnosu na nekakvu udrugu. Osim toga, naposljetku mi smo se javili na natječaj javni ove vlade, hrvatske Vlade nebitno koje političke opcije i na tom natječaju u normalnoj proceduri dobili koncesiju. Ako ste vi u pravu onda ste mogli reći vi ne možete dobit koncesiju jer to s vama nema nikakve veze. Što se tiče financijskog dijela na stranici 61. ovog izvješća su navedena sva jamstva točno koja su dana i naravno da ima problema u poslovanju takve jedne televizije poglavito s obzirom na klimu koja je oko toga stvorena. To je činjenica. Pa tko bi i na koji način mogao sve to na neki način izbalansirati te silne pritiske koji se oko toga vode. Što se tiče Izvješća Ministarstva financija mi valjda nemamo ista izvješća. Vi valjda dobivate neka druga. Onaj što je nama, što mi imamo od proračunskog nadzora ne ukazuje na nikakve nezakonitosti, niti kao što ja znam danas se protiv nikoga od nas ne vodi nikakav postupak što vi na neki način insinuirate, šalje se DORH-u. Pa mi smo, mi smo isto poslali prijave DORH-u i vodimo postupke protiv ministarstva i Vlade RH zato jer smo danas u situaciji da jedan čovjek raspoređuje sam 100 milijuna kuna bez ikakvih kriterija kako god hoće i mislimo da je to manje transparentno od onoga što vi nama stavljate na teret. I najveći problem je ta dvostruka kriterija, ta situacija u kojem netko nešto može, a netko nešto ne može. Jednakovremeno imate EVO tv koju je osnovala Hrvatska pošta u koju je uloženo 200 milijuna kuna i nikad neće bit profitabilan. Ali se samo govori o sportskoj televiziji. To je najveći problem Hrvatske države. O ovom drugom dijelu uopće se ni ne spominje, vjerojatno tamo nema mene.
Hvala. Sad ćemo krenuti sa ponekim replikama, nećemo sve stići do stanke odraditi. Po redu, Saša Đujić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Mateša, probat ću brzo, ne znam hoću stići sve u dvije minute što ste rekli. Kažete da li Hrvatski olimpijski odbor u cilju promicanja sporta može imati vlastitu televiziju, kažete da ste to legalno dobili koncesiju na javnom natječaju, da vam je Vlada tada trebala reći ne možete to imati ako nije u skladu sa zakonom. Možete imati vi televiziju u svom vlasništvu, ali je ne možete financirati namjenskim novcem, novcem hrvatskog proračuna koji je namijenjen za sportske udruge i sportske saveze i gdje je u zakonu jasno definirano kako on se treba trošiti, kako može završavati. Kažete da nemamo ista izvješća. Pa nemamo. Meni je žao, jer ja vidim da je, mislim nemamo. Ja sam to utvrdio jutros na odboru kad je gospodin Čop rekao da on ta izvješća nema. Ali mi smo ih kao članovi Odbora za sport dobili. Zašto ih vi nemate ja to ne znam. Ja vam ga mogu dat iza. Nemojte mislit da je netko sam samoinicijativno posao sebi svoje izvješće. Ovo je službeno izvješće Ministarstva financija o provedenom, ciljanom proračunskom nadzoru koje su dobili svi članovi Odbora za sport. Znači ne samo SDP-ovi, nego i HDZ-ovi i nezavisni ljevičari i svi ostali koji tamo skupa sjede. Ja vam ga mogu dat poslije, sad u stanci rasprave ako vas to zanima da ne vidite da sam nešto izmislio. To je to što se tiče tog izvješća. I ništa ja ne insinuiram da DORH vodi ovo, DORH vodi ono, poslano je DORH-u, nije poslano. To vam sve piše u ovom izvješću. Ali ja iz današnje rasprave dolazim do zaključka da sam očito jedini ja u ovoj sabornici pročitao izvještaj ovaj i da očito valjda jedini ja od članova Odbora za sport tamo čitam materijale i pripremam se danas za sjednicu.
Hvala.
Ne znam ja kako ide procedura. EVO tv to je bilo riječi i na Odboru. Ne možete uspoređivati EVO tv i Sportsku televiziju, jer je Hrvatska pošta poduzeće koje do svojih prihoda dolazi na tržištu svojim aktivnostima. Znači, ta uprava ima ili dobit ili gubitak i ta uprava odgovara za poslovanje tog javnog poduzeća. A vi ste udruga koja se financira iz hrvatskog proračuna, [[Upadica Batinić: Hvala lijepa.]] koja ima svoje propisane zadatke i ciljeve.
Molim vas kolege, imali ste priliku repliku. Možemo nastaviti kolega Borić? Hvala. Imamo odgovor na repliku, gospodin Zlatko Mateša. Izvolite.
Pa vidite i ja sam neku domaću zadaću napravio kao i uvaženi zastupnik pa imam tu materijal i provjerio sam čak uvaženi zastupniče i vi ste glasali za ovaj materijal. Provjerio sam. To je financijski planovi korisnika državnog proračuna u 2014. godini i projekcije za 2015. i 2016. Taj dio nije bitan. No, na stranici 734. poticanje programa javnih potreba sporta u zagradi HOO i tu se navodi sve ono što HOO treba financirati pa čak i iz javnih sredstava. I na kraju tog nabrajanja piše nastavak promocije hrvatskog sporta kroz specijalizirani sportski kanal SPTV čiji je stopostotni vlasnik HOO. Ja stvarno ne znam, mislim ili je Sabor to izglasao ili je to podmetnuto. Ja ne znam, ali mislim to je ušlo i objavljeno je službeno kao dokument, odnosno zakon Sabora.
Hvala. Sljedeća replika, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Mateša vrlo interesantno je slušati ovdje rasprave. O svemu se govori, a ne govori se o onome što je temeljni zadatak Hrvatskog olimpijskog odbora. No naročito je vrlo interesantno slušati kako se određene institucije koriste za određene političke obračune. Ako je ova Sportska televizija trgovačko društvo onda nadzor nad tom televizijom vrši Porezna uprava i druge institucije koje su nadležne za kontrolu trgovačkih društava, a ako se koristi nezakonito proračunska sredstva i sumnja na to onda to vrši proračunski nadzor. Ali ako je proračunski nadzor napravio ovaj zapisnik o kojem govori kolega zastupnik Đujić onda ste vi kao korisnik proračunskih sredstava bili dužni dobiti taj nalaz i o njemu se očitovati. Druga stvar, ovdje brkamo pojmove proračunskih i namjenskih sredstava. Ovo su namjenska sredstva od igara na sreću i ona se usmjeravaju prema HOO-u prema posebnom zakonu i prema posebnoj odluci Vlade RH. I to bi trebalo znati. No, vrlo je interesantno da nekoga ne smeta što nekakav pomoćnik ministra već dvije godine samovoljno i mimo zakona usmjerava sredstva kako kome hoće i prema kriteriju. Za to se ne šalju proračunski nadzori, za to se ne šalje raznorazne inspekcije jer to nije bitno, jer to netko radi u službi partije. E to je tako. Ali ako ćemo govoriti o pravnoj državi onda se držimo nalaza institucija koje su nadležne za to. Prema tome, meni je glupo da mi već drugu godinu trošimo po cijeli dan i raspravljamo o svemu a ne raspravljamo o sportu, o tome ću malo više u svojoj pojedinačnoj raspravi. Međutim, negirati nalaze legalnih državnih institucija je naprosto smiješno zbog političkih obračuna. Međutim, u međuvremenu je otišao ministar koji je inicirao sve ove nalaze, a HOO i hrvatski sportaši su ostali.
Hvala. Sljedeća replika Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Pa ja uvaženom kolegi Mateši želim samo replicirati na dio gdje on kaže nije ovo pitanje vremenske, da li je ovo pitanje vremenske mašine ne', to ste rekli u uvodu. Pa nije, ovo je pitanje vjerodostojnosti i principa partije koja jednostavno na neki način sve koji su uspješni u ovom društvu ima na meti jer su i sami neuspješni. Znači, tko god je nešto napravio u poduzetništvu, u bilo čemu, u sportu, njima su meta jer su izrazito neuspješni u poslu s kojim se bave i onda posežu za ovakvim pričama i principima. Jer da je ovako kako to kolega predstavlja on bi na sličan način kad bi imao volje, samo malo volje sve ministre odveo prema Remetincu s obzirom na to da je ušao u ocjenjivanje projekata. Mi imamo ovih dana jedan neuspješan projekt koji je koštao 50 milijuna kuna. On je počeo i tri godine trajao i nestao je u 17 sekundi koliko sam uspio vidjeti na Vladi, 17 sekundi se objašnjavalo odustajanje od monetizacije. Potrošeno je 50 milijuna kuna, projekt propao. Što ćemo sada? Koga da kaznimo zbog toga? Jesu li bila sredstva namjenska ili nenamjenska? Da li proračunski nadzor to može utvrditi? Ili, propali projekt HPB-a 35 milijuna kuna tj. privatizacije HPB-a. Znači, bacili smo 85 milijuna kuna koje smo mogli dati sportu na isti način. Da ne uđemo u sve nalaze revizije koju smo ovdje raspravili, a većina prihvatila, kroz sva ministarstva, kroz lokalne samouprave, jedinice regionalne samouprave. Pa tamo nema, to su, broji se u minimalnim iznosima tj. u minimalnim dijelovima oni koji dobiju bezuvjetno mišljenje. Znači, svi smo podložni nekakvoj procjeni što bi bilo dobro ili ne bi bilo dobro, ali nemojmo to koristiti na način da partija evo u 4. godini mandata pokušava nekako zauzeti to tijelo taj HOO na nedozvoljeni način. Ako se želite baviti sportom, imate uspješne ljude u sportu a imaju stranačku iskaznicu pa postoje načini da dođete do vrha ako je to dobro. A nemojte na ovaj način jer ovo zaista nema smisla. A u raspravi ću govoriti o Sportskoj televiziji.
Hvala. Sljedeća replika Alen Prelec, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo poštovani gospodine Mateša ja sam zapamtio ono što ste rekli da je cilj HOO-a promicanje sporta. Ja se apsolutno slažem i žao mi je što mi evo u raspravi sad govorimo o SPTV-u, a ne govorimo o sportašima. Mislim da svi ovdje koji jesmo zainteresirani smo za sport i vjerojatno netko od nas je dugo u sportu i apsolutno to bi trebao biti cilj HOO-a. Ali ja ne mogu da ne prođem pokraj ipak te Sportske televizije koja evo ja kao sportaš doista sam sretan da puno sporta ima na televiziji. Nažalost, ja gledam isključivo ili 2. program kad je Liga prvaka ili nešto što je vezano doista atraktivno od sporta. Mene najviše brine što Sportska televizija doista je veliki potrošač, a ovdje evo kolega Đujić je rekao 70 milijuna kuna ima gubitaka, blokiran je žiro račun, da se ne isplaćuju plaće, da se povećava broj zaposlenih a unatoč svemu tome skupa da je neto plaća 8160 kuna. To su podaci koji doista jako puno govore. Ali najgore od svega toga skupa je to što je gledanost Sportske televizije između 3 i 4%, a vi me demantirajte da li je više. E to je onaj najveći problem. Ja se slažem da treba ulagati u sport, da Sportska televizija treba ovoj državi, da trebamo imati što više sporta na televiziji ali kad gledamo da je ustvari ukupna gledanost 3 do 4% onda se moramo zapitati čemu sve to skupa? Jesam za sport, neka ta izdvajanja za Sportsku televiziju budu i veća ali da onda stvarno bude veća gledanost i da možemo sport pratiti na televiziji. Evo, to je ono što ustvari ja mislim da bi trebalo više voditi računa, a ne o tome da li trebamo Sportsku televiziju ili ne trebamo. Trebamo je, ali ona mora biti kvalitetnija.
Hvala. Sada ćemo završiti, zastat ćemo. Nastavit ćemo u 15,00 sati. Želim vam dobar tek tko će na ručak i da se svi skupa odmorimo za nastavak. Hvala.
Kolegice i kolege nastavljamo sa raspravom. U ime kluba, to je HNS-a? … [[Upadica se ne čuje.]] Ovdje ne piše. Kolega Veljko Kajtazi, nije prisutan. Klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada kolega Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora sa glavnim tajnikom, jedna kolegice i tri zastupnika, no dobro, lijepo vrijeme je vani pa nikome se ne da ovdje sjediti. Je, kada je rasprava o programskom i financijskom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora onda su neki rekli danas već viđeno. Je, viđeno je i biti će i dalje viđeno, jer to je na kraju krajeva i obveza Hrvatskog olimpijskog odbora jer se radi negdje oko 91% sredstava proračuna i podnošenje izvješća je obaveza Hrvatskom saboru. Druga stvar što, slažem se sa svima onima koji su govorili jer ovaj dio prijedlog je došao u Sabor vezano za 2013. godinu, meni se čini tamo u 4 mjesecu pred godinu dana, 16. listopada mišljenje je dala Vlada Republike Hrvatske. To mišljenje je negativno. Jasno, ono je danas otvorilo dosta pitanja i rasprava. Na to negativno mišljenje dobili smo i očitovanje Hrvatskog olimpijskog odbora na mišljenje Vlade i jasno oko toga trebamo i mi ovdje u raspravi dati svoje razmišljanje i svoja mišljenja. I slažem se sa svima onima koji su govorili da unaprijed nekoga proglasiti da je radio nezakonite radnje, nije dobro, za to postoje institucije u državi koje moraju na osnovu nekakvih indicija, eventualno zauzeti svoj stav i onda reći. A oko toga nije dobro na ovakav način raspravljati. Pogotovo nije dobro raspravljati o svim onim sportašima koji su itekako dali svoj veliki doprinos u promociji Hrvatskog sporta, posebno onima svima koji su promovirali Hrvatsku državu na takmičenjima i svima onima koji su dali značajne rezultate i pomogli da Hrvatska bude u nekim ljepšim očima u svijetu prikazana. I jasno da ovako kao mala zemlja možemo se itekako pohvaliti sa velikim brojem vrhunskih sportaša. I kao zemlja možemo biti prezadovoljni i moramo to i nadalje gajiti. Svako politiziranje kada je u pitanju sport nije dobro. Ono jasno da ne ide u korist sporta i jasno da u tom dijelu i trebamo se suzdržavati od nekih kvalifikacija i praktično promovirati i dati mogućnost mladima da i dalje bave se sa sportom. Jasno da u ovoj situaciji gdje nedostaje financijskih sredstava onda ne možemo ni kriviti Hrvatski olimpijsko odbor da nešto nije napravio ako je ograničen sa financijskim sredstvima i ako se radi negdje oko 109 milijuna kuna koje se može podijeliti i prema tome i promovirati sport. Jako puno je sudionika u tom dijelu i vrlo teško je kvalitetno i podijeliti te novce da bi oni zadovoljili sve interese. Jasno tu je i pitanje lokalne samouprave koja isto mora dati svoj doprinos ali koja ima i manja sredstva. I to je ovaj problem o kojem itekako trebamo razgovarati i govoriti na način da one sve talente u sportu koji mogu sa određenim rezultatima promicati Hrvatsku, dati dobre rezultate, ne zakočimo ih i da im omogućimo da se bave sportom. U tom dijelu ja ću se i osvrnuti i na nešto što smatram da je trebalo možda u ovom izvješću stajati ne na način da je to posao kada je u pitanju podnošenje izvješća ali uz ove sve lijepe stvari koje su se dešavale u hrvatskom sportu na našim terenima dešavaju se i neke negativne stvari. I o tim negativnim stvarima treba itekako razgovarati, o tim negativnim stvarima treba se i ograđivati ali treba i sankcionirati. Mene ponekad smeta način kada se na određenim natjecanjima sportskima izvikuju ustaški pozdravi, da dobivamo sankcije od inozemnih odbora, FIFA-e i da kažnjavaju naše sportaše, a da mi jednostavno sakrivamo glavu u pijesak i o tome kroz i Hrvatski olimpijski odbor i kroz određene saveze ne želimo otvoreno razgovarati. To je problem Hrvatske i koliko god naši sportaši sa jedne strane promoviraju Hrvatsku u jednom lijepom svjetlu, dotle i ovakvi događaji stvaraju određenu negativnu konotaciju. Zato mislim da i u izvješćima, ali i u javnim nastupima i Hrvatski olimpijski odbor i svi savezi trebaju jasno oko toga zauzimati stavove. Jer evo bili smo sad nema dugo i svjedoci da i oko nogometne utakmice sa Italijom ćemo pred praznim stadionom odigravati. Jasno, to je poruka koju šaljemo u svijet vrlo loša. Jasno, tu sportski djelatnici trebaju itekako reći kako na način da sudjeluju u tom djelu ne dolaze do takvih ekscesa, ali jasno da se napravi kvalitetni zakon koji će itekako sankcionirati sve one koji štetu na takav način rade i sportu, ali i državi. Danas je bilo ovdje govora oko Sportske televizije i mislim da ću se i ja u jednom dijelu osvrnuti kao što sam i na početku rekao, neću ulaziti u puno daleke rasprave, neću se ponavljati sa onima koji su već neke stvari rekli. Možda je ideja Sportske televizije bila dobra, ali ideja je nešto što moramo vidjeti kroz stvarno dešavanje koliko može ta sportska televizija na ovakav način promovirati sport. Ja se slažem sa predsjednikom kada je on rekao kroz manja financijska sredstva smo omogućili gledanost, ali pitanje je koliko je gledanosti ljudi i na ovakav način, da li uopće sportska televizija može opstati ako iz godine u godinu stvara gubitak. Stvaranje gubitka jedanput moramo reći koja je granica, kako ćemo riješiti taj gubitak. Jer evo i po ovim nekim podacima koje imam 2010. bilo je 70 tisuća 766 kuna gubitak, '11. je bilo 14 milijuna 971 tisuću 693, '12. godine je bilo 22 milijuna 653 tisuće 186 kuna i '13. godine 21 milijun 470 tisuća 186 kuna. Koliko je to i što je to u '14. godini, oko toga nemamo podatke. Uglavnom barata se sa ovim podatkom od 59 milijuna 165 tisuća kuna što jasno da je gubitak o kojem itekako treba vidjeti kako riješiti tu situaciju. Ta situacija se može riješiti jedino kroz određeni dijalog kroz resorno ministarstvo sa Hrvatskim olimpijskim odborom koji je osnivač Sportske televizije i mora se vidjeti da li ona uopće ima šansu da ovakva nastavi dalje raditi ili tražiti nekakvo drugo rješenje, ali na način da se ovaj dio gubitka mora sanirati. S druge strane, postoji i dio obaveza, kreditnih zaduženja o kojima isto treba razgovarati za šta je garanciju Hrvatski olimpijski odbor dao i to je problem koji mora se riješiti. Neću ulaziti u to da nije nadležnost bila Hrvatskog olimpijskog odbora na svojim tijelima da ih donosi određene odluke. Da li su te odluke bile najbolje ili nisu, ponekad vrlo lako se i pogriješi, ali treba i priznati pogrešku i treba tražiti izlaz iz ovakve situacije. Ne traženje izlaz, stvaranje određenog sukoba, mi ćemo samo napraviti štetu unutar toga hrvatskom sportu, napravit ćemo štetu onim mladim ljudima koji jesu zainteresirani da se bave sportom jer na ovakav način ako će se politika prepucavati bude im se zgadio i onaj dio njihovog načina gdje su se opredijelili da se bave sportom pa i do onih koji su talentirani da dostignu i određene vrhunske rezultate. Njih moramo na neki način poticati, njih moramo na neki način i adekvatno nagrađivati i stimulirati jer oni će biti i nadalje oni najljepši promotori Republike Hrvatske, a ove probleme moramo se uhvatiti unutar toga i moramo ih riješiti jer ih nitko drugi neće osim nas riješiti. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Sunčana Glavak i kolega Ante Kulušić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine Mateša, gospodine Čop, kolegice i kolege. Veći dio današnje rasprave nažalost nismo posvetili sportu već smo posvetili samo jednom segmentu koji se odnosi na djelovanje Hrvatskog olimpijskog odbora, a to je Sportska televizija. Govoriti samo o Sportskoj televiziji u kontekstu Hrvatskog olimpijskog odbora mislim da je apsolutno nepravedno prema svim sportašima koji uglavnom brane boje Hrvatske, na čije smo rezultate ponosni i koji su više puta eto danas je rečeno najbolji promotori Hrvatske. Obično u tom kontekstu znamo reći pa tko to može platiti. Ni jedna reklama ne može donijeti toliko dobrih, ako hoćete i korisnih za naše gospodarstvo, za naš turizam bonusa kao što to čine naši sportaši. No, kada govorimo o sportašima i Hrvatskom olimpijskom odboru tada jasno moramo reći da Hrvatski olimpijski odbor nisu samo olimpijci, da su Hrvatski olimpijski odbor i sva ona djeca koja su uključena u različite aktivnosti koje podupire Hrvatski olimpijski odbor, sredstva koja se izdvajaju da bi se mladi zaokupili različitim sportskim aktivnostima i da im to nikako mi ne smijemo uskratiti. Naravno da nitko to ne želi ni reći, međutim vraćam se ponovo na ono što sam na početku rekla HOO nije samo Sportska televizija. Kada smo već dotakli se te teme onda želim jasno podsjetiti da je ideja o osnivanju Sportske televizije zapravo bila pružiti prigodu svim onim malim sportovima, uvjetno rečeno malim. Svim onim sportovima koji nemaju prigode biti u javnom servisu, koji nemaju prigode biti u komercijalnim televizijama, niti će to imati. Naravno da možemo i u tom kontekstu raspravljati kako Program sportske televizije iz kojih razloga izgleda i je li on zapravo obavio svoju funkciju. Naravno da imamo pravo reći da nismo zadovoljni takvim programom ako doista tome jest tako. Međutim, nemamo pravo iznositi paušalne ocjene o radu te iste Sportske televizije. Što se tiče Hrvatskog olimpijskog odbora mislim da bi gospodin Mateša, možda će to u završnoj riječi progovoriti i više o onome što znači jedan olimpijski ciklus, što znače pripreme za jedan olimpijski ciklus, u kakvim uvjetima se to odvija, što naši sportaši moraju proći da bi zadovoljili stroge kriterije i da bi u konačnici i dobili i onu financijsku potporu jer uglavnom na žalost se sve u našem društvu svelo na to kada govorimo koliko nešto košta ili koliko je u koga uloženo. Postoji vrlo jasna kategorizacija hrvatskih sportaša. u pet kategorija su razvrstani. Postoje jednako tako i jasni kriteriji na koji način treneri dobivaju novac, da li bi oni mogli biti bolji. Mogli bi, o tome se može raspravljati. Bilo je različitih prijedloga, jednako tako i na matičnom odboru na koji način bi se mogao novac isplaćivati. Naravno i to se može riješiti, a moglo se i riješiti da je bilo volje i kada su bile posljednje izmjene i dopune Zakona o sportu za koji smo tada govorili da nije cjelovito rješenje i da bi trebao biti bolji. Što se tiče rada Hrvatskog olimpijskog odbora i nadzora o tome smo već nešto rekli. Dakle, 8 različitih inspekcijskih nadzora, Državne revizije, Sportske inspekcije, proračunski nadzor itd. Ja vas doista molim da pogledate nalaz Državne revizije za 2013. godinu koja je primjerice imala niz primjedbi na poslovanje ministarstva resornog i koja mu je dala uvjetno mišljenje. Trebamo jasno reći za što ili što je netko radio protuzakonito ili nije. Ne smijemo donositi paušalne ocjene, jer na žalost ovakve paušalne ocjene bit će samo na štetu hrvatskoga sporta. Hrvatski sportaši ne smiju biti svedeni na različite političke igre. O tome je već danas ovdje bilo riječi i apsolutno mi iz kluba Hrvatske demokratske zajednice ne pristajemo na nikakav sistem ucjene ili iščitavanja onoga što u nekim dokumentima ne piše. S obzirom da eto i kolega Kulušić nam se pridružio ja ću njemu ostaviti 10 minuta da se on dotakne i ostalih tema. Neće biti samo iz nogometne domene u koju on pripada. Hvala vam lijepa.
Kolega Ante Kulušić.
Gospođo potpredsjednice, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, glavni tajniče, kolegice i kolege. Slušajući danas cijeli dan ovu raspravu izgleda kao da vodimo raspravu o državnom proračunu, a ne o izvještaju Hrvatskog olimpijskog odbora. A prije nego što išta kažem o nevjerojatnoj činjenici da mi vodimo saborsku raspravu o Programskom i financijskom izvješću za 2013. godinu moram postaviti vrlo važno pitanje i uputiti kritiku predsjedniku Hrvatskog olimpijskog odbora gospodinu Mateši i pitati ga jeste li i kada ćete tužiti Vladu RH i Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta za iznošenje neistine i nanošenje nepopravljive štete časti i ugledu vama osobno, Hrvatskom olimpijskom odboru kao krovnoj instituciji, ali i hrvatskome sportu u cjelini. Niti jedna Vlada i niti jedno ministarstvo nije učinilo toliko štete hrvatskom sportu kao ova Vlada i resorno ministarstvo. Već se nekoliko godina počevši od sada uvaženog saborskog zastupnika ranije ministra znanosti gospodina Jovanovića pa dosadašnjeg ministra Mornara iznosi toliko laži, insinuacija, besmislenih optužbi o Hrvatskom olimpijskom odboru i hrvatskom sportu da je to naprosto nevjerojatno. Znamo tko je izmislio propagandnu metodu kojom je dovoljno često ponovljena laž postaje istina. Stvorena je slika u hrvatskoj javnosti, a koliko čujem tome su podlegli i uvaženi saborski zastupnici da su hrvatski sportski djelatnici, hrvatske sportske institucije sve odreda kriminalci koji netransparentno i nenamjenski troše sredstva hrvatskih građana. Međutim, istina je da je Hrvatski olimpijski odbor tijekom 2013. i četrnaeste godine bio pod čak 8, ponavljam 8 puta. To je kazano od jutros tu 20 puta, da je bio čak 8 različitih inspekcijskih nadzora Državne revizije, sportske inspekcije, proračunskih nadzora i svih drugih mogućih institucija ove države, a da niti jedna od njih nikada nije pronašla ništa kriminalnoga, nikakve nepravilnosti u raspolaganju javnim sredstvima ili nenamjenskog trošenja proračunskih sredstava. Kako je onda moguće da premijer Milanović, valjda kao vrsni financijski stručnjak kako stoji u mišljenju Vlade RH koji je potpisao, citiram "detaljnim uvidom u Izvješće HOO-a za 2013. godinu", kraj citata, uočio nepravilnosti i nenamjensko trošenje javnih sredstava. Želim vjerovati da je kao odgovorni premijer osim tog pamfleta koji je potpisao pozvao institucije ove države da se pozabave HOO-om. Koliko znam nije, niti je odgovoran predsjednik Vlade RH niti išta učinio da bi se spriječilo ili kaznilo nenamjensko trošenje javnih sredstava. A to nije učinio iz razloga jer toga naprosto nema. To nisu utvrdile inspekcije i kontrole koje su kontrolirale HOO u protekle tri i više godina. Hrvatski sport i hrvatski sportaši su jedan od najboljih proizvoda ove države i znamo tko je postavio tezu da tu močvaru treba isušiti i upravo sav politički i propagandni pogon da se taj najbolji dio hrvatskog društva kriminalizira, da mu se uništi ugled i da on u konačnici bude najbolji dio ovoga društva. Za to ste gospodo iz SDP-a i Vlade RH i Ministarstva znanosti vi odgovorni. Ja samo postavljam pitanje hoćete li i kada odgovarati za to što činite hrvatskom sportu? Istina je da komercijalne revizije koje svake godine kontroliraju financijska izvješća HOO-a i svake godine im daju pozitivna mišljenja, a tako i za 2013. godinu. Molim kolegice i kolege da pogledaju nalaz Državne revizije za 2013. godinu koja je imala niz primjedbi na poslovanje Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta i koja mu je dala uvjetno mišljenje kao uostalom nažalost i nizu drugih ministarstava ove Vlade. Dakle, neprihvaćanje ili dovođenje u pitanje financijskog i programskog izvješća HOO-a za 2013. godinu čista je politička odluka i politički progon krovne institucije hrvatskog sporta i njegovih čelnih ljudi. Naime, u formalno-pravnom smislu neprihvaćanje izvješća HOO-a od strane Hrvatskog sabora nema nikakvih pravnih ili zakonskih posljedica jer one nisu predviđene niti Zakonom o sportu niti Poslovnikom o radu Hrvatskog sabora niti bilo kojim drugim aktom. Hrvatski olimpijski odbor je udruga građana odnosno nevladina organizacija i niti mi kao predstavnici zakonodavne vlasti a niti Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta kao predstavnici izvršne vlasti nemamo niti formalnih niti suštinskih mogućnosti utjecati a niti smijemo utjecati na djelovanje nevladinog sektora, a pogotovo sportskih organizacija. Iz činjenice da se ovdje radi isključivo o političkoj odluci i neprihvaćanju ili dovođenju u pitanje izvješća HOO-a na političkoj razini vidimo najozbiljniji problem. Naime, ta politička odluka predstavlja izravno miješanje politike u sport na najozbiljniji mogući način i što je najopasnije predstavlja kršenje jednog od temeljnih načela na kojima počiva cjelokupni sustav sporta na svjetskoj razini a to je autonomija sporta. Da naše politikantski nastrojene kolege iz vladajuće stranke i predstavnika Vlade RH podsjetim još jednom na što se odnosi autonomija sporta. Autonomija sporta te nevladinih i neprofitnih sportskih organizacija podrazumijeva autonomiju od svih utjecaja i miješanja politike, države ili treće strane u pitanje organizacije, demokratskih standarda, biranja i odlučivanja u sportskim tijelima svih razina, financiranja sporta iz javnih ili drugih izvora i trošenja financijskih sredstava, donošenje provedbe i tumačenje pravila koja se odnose na sport i sportske aktivnosti i drugih pitanja važnih za djelovanje sporta. Drugim riječima sport i sportske organizacije čak i ako se dominantno financiraju iz državnog proračuna moraju biti neovisni o utjecaju politike, moraju imati financijsku samostalnost koja uključuje i samostalnost u raspolaganju financijskim sredstvima čak i kada i ukoliko se radi o javnim proračunskim sredstvima ukoliko pri tome poštuju nacionalne i međunarodne zakone. Ta odgovornost koju sport ima u društvu i autonomija kojom regulira sam sebe doveli su do njegova kredibiliteta i legitimnosti. Takva autonomija znači očuvanje vrijednosti sporta i postojećih struktura sporta pomoću kojih se razvija u Europi, svijetu i Hrvatskoj. Gospodo iz SDP-a pustite hrvatski sport i hrvatske sportaše na miru. Čuvajmo svi skupa hrvatski sport i pomozimo mu da bude još bolji. Prema nekim procjenama zahvaljujući rušilačkoj politici ove Vlade samo u ovoj godini hrvatski sport je izgubio oko 200 milijuna kuna iz državnog proračuna. Smanjili su izdvajanja za 20 milijuna kuna. Smanjenjem sredstava u gradovima i općinama sport je izgubio još 100 milijuna kuna, a samo u Gradu Zagrebu 60 milijuna kuna. Vaša politika i vaše neutemeljene i lažne prozivke hrvatskog sporta dovele su do ruba propasti hrvatski vaterpolski klub "Mladost", KK "Zadar", KK "Split", HNK "Hajduk", KK "Cibonu", a da ne spominjem stotine malih amaterskih klubova koji se gase diljem Hrvatske. U Rijeci je ove godine nakon sto godina djelovanja ugašen jedini hrvački klub. Zlatna olimpijka Sandra Perković nema novaca za pripreme. Svjetska rekorderka Snježana Pejčić trenira u dvorani bez vode i struje. Sportaši ne odlaze na natjecanje jer nemaju dovoljno sredstava. Veliki broj sportaša je u blokadama. Što je napravljeno od strane nadležnog ministarstva i Vlade RH kako bi se stanje u sportu popravilo? Nažalost, ono po čemu će se pamtiti vaš doprinos u ove 3,5 godine i to nikako po ničemu dobrom biti će upućivanje ovih posljednjih izmjena i dopuna Zakona o športu u hitnu saborsku proceduru. Stavili ste ga u hitnu proceduru kako bi izbjegli javnu raspravu. A sada je to 56. točka dnevnog reda. Niste dopustili široj sportskoj javnosti da raspravlja o prijedlogu zbog hitnosti a sad svi vidimo da ste ih samo htjeli izbjeći, da ste ih prevarili. Još veći problem je sadržaj tog prijedloga u kojemu predlažete potpunu kontrolu politike nad raspodjelom financijskih sredstava u sportu, točnije ministra nadležnog za područje sporta i to bez ikakvih utvrđenih kriterija. Politikantski prozivate HOO i njegovo čelništvo umjesto da ih pitate kako vam možemo pomoći? O tome je danas puno ovdje bilo govora. Što da mi kao saborski zastupnici učinimo kako bi još veći broj djece i mladih bavio sportom, kako bi naši građani imali mogućnosti još se više i kvalitetnije baviti sportom, kako bi naši sportaši osvajali još više medalja i još više i bolje promovirali našu zemlju u svijetu. Prestanite uništavati hrvatski sport, hrvatske sportaše i hrvatsku mladost, prekinite harangu na hrvatski sport još nije kasno. Učinimo nešto pozitivno za ovaj najbolji i najsvjetliji dio hrvatskog društva. Zaključno klub HDZ-a podržat će ovo izvješće. Hvala.
Hvala. I sada na vaše izlaganje imamo replike. Saša Đujić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Kulušiću, pažljivo sam slušao vašu raspravu, vi ste rekli da je ovo izravno miješanje politike u hrvatski sport, proučili ste nama gospodo iz SDP-a pustite hrvatski sport i sportaše na miru. Jako mi je drago da upravo vi govorite o politizaciji u sportu i o tome da se politika tamo ne bi trebala miješat, koliko ja znam vi ste visoko pozicionirana osoba u Hrvatskom nogometnom savezu. Ako se ne varam potpredsjednik Hrvatskog nogometnog saveza? Jedanaest članova vaše stranke od sedamnaest sjedi u Izvršnom odboru Hrvatskog nogometnog saveza. Kolega Kulušiću protiv vas i toga što vi i vaša stranka radite hrvatskom sportu prije mjesec dana je na Splitskoj rivi prosvjedovalo više od 30 tisuća građana. Prosvjeduju protiv vas i vaše politike ljudi u Zagrebu, Splitu, Osijeku. Svaku nedjelju vam navijači na utakmicama poručuju šta misle o vama i o vašem radu. Tako da toliko o tome tko šta radi hrvatskom sportu. Ja vas pitam da li vi kao čelnik Nogometnog saveza i gospoda navečer kad legnete u krevet i idete spavat razmišljate o tome šta ste napravili hrvatskom nogometu? Malo se nad sobom zagledajte i razmislite o tome šta vi i vaša stranka radite hrvatskom nogometu i do kud ste nas doveli. … [[Upadica se ne čuje.]] Sve je ok kolega Šuker bez nervoze. Do 3 mjesta prije 15 godina. Svaku nedjelju na utakmicama vam hrvatski građani zbog kojih se nogomet igra poručuju šta misle o vama, vašoj politici i politici vaše stranke i uplitanju vas u Hrvatski nogometni savez. Razmislite o tome, hrvatski građani će o tome reći što imaju.
… [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Šuker, malo bez nervoze. Jeste dobili riječ? Ni jedan niste dobili riječ. Ante Kulušić odgovor na repliku.
Poštovani kolega ja sam u hrvatski sport došao kao međunarodni nogometni sudac i puno sam više sigurno dao za hrvatski sport od vas. Izravno miješanje politike u sport nije što je 11 članova izvršnog odbora članovi HDZ-a. Nažalost ispada da samo članovi HDZ-a i zahvaljujući možda još pojedinim malim brojem članova SDP-a koji se žele uključiti u sport. Kad je kolega Bubalo govorio o nogometnom klubu Varteks onda je kazao da je nogometni klub Varteks bio na vrhuncu kad je pokojni Anđelko Herjavec bio predsjednik toga kluba. Anđelko Herjavec pokojni svaka mu čast i hvala mu za sve što je dao hrvatskom sportu. Bio je isto član HDZ-a i po toj logici nikad, po vašoj logici nikad ne bi bio predsjednik hrvatskog nogometnog kluba Varteks. Miješanje politike u sport je najgrublji oblik, to je ono što vi danas radite. Miješanje politike u sport nije kad je nekakav sportaš, kad je nekakav političar član neke stranke, kad je u izvršnom odboru i kad je predsjednik nekog kluba, to nije miješanje politike u sport. Miješanje politike u sport, način kako da uništimo hrvatski sport a to je ono nažalost što vi radite. Hvala lijepa.
Ada Damjanac replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Kolega Kulušić, nitko od zastupnika ni u jednom trenutku nije rekao da su sportski djelatnici korumpirani, da su kriminalci ili ne znam što ste već nabrojili u svojoj raspravi. Nemojte slati krivu i netočnu poruku jer to iz ove sabornice nije izašlo. A ovdje kao zastupnici imamo pravo i obavezu da raspravljamo o izvješću HOO-a i da ukažemo na sve ono što ne valja. Ukazivali smo i prošle godine u dobroj vjeri, u dobroj nadi da ono što ne valjda da će se ispraviti. Međutim, nije baš ispalo tako. Želimo da se ispravi i da se financira sport, da se financiraju olimpijci i olimpijski duh, ali nije došlo do toga. Nitko ne dira hrvatske sportaše ni hrvatski sport, ali diramo ono što ne valja i ono što ne valja treba iskorijeniti a to su riječi koje dolaze najčešće sa one strane govornice. Vi ne govorite o izvješću ni programskom ni financijskom već jedino što imate zadatak da branite HOO. A kad govorite o SDP-u i SDP-ovcima koji nisu za sport i uništavaju sport ja ću reći da nije tako, ako ništa drugo pogledajte što se radi na lokalnoj razini a ja ću reći na primjeru moje općine, itekako brinemo o sportašima, itekako izdvajamo za sport i to vrlo velika sredstva i nije sport samo olimpijski sport nego želimo da sport kreće od najranije do najstarije dobi jer želimo imati zdravu naciju a u zdravom tijelu je zdrav duh. Hvala lijepa.
Ante Kulušić odgovor na repliku.
Poštovana kolegice, izuzetno mi je drago to zadnje što ste kazali da vi u svojoj sredini brinete o sportu i čestitam vam na tome, ali ono što je vaš kolega kazao vi ste ne bi smjeli baviti sportom zato što ste dužnosnik, zato što ste u politici. Ali ja vam čestitam što se bavite sportom i što pomažete sportašima u vašoj sredini. Nisam kazao da je izišlo iz ove sabornice ono što ste kazali, da su oni koji se bave sportom da su kriminalci, to nisam kazao. Ono što ne valja treba ispraviti i prošle godine na raspravi za izvješće o 2012.godini kada se govorilo o Sportskoj TV svi smo ovdje kazali ukoliko ima nepravilnosti da se te nepravilnosti trebaju sankcionirati. Međutim, optuživati stalno nekoga da je lopov, a nema nikakvog podatka o tome doveli smo do toga da Sportska TV ne može danas naći niti jednog sponzora ili koliko sam razumio predsjednika Matešu vrlo malo sponzora da je izgubila ogromne količine sredstava. A samo 200 milijuna kuna ove godine hrvatski sport je dobio manje zbog ove … Hvala lijepo.
Alen Prelec, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegica Glavak je rekla da HOO …
Javili ste se na kolegu Kulušića.
I Glavak isto, zajedno su nastupali. Kolegica Glavak je rekla da HOO nije politička organizacija. Ja pitam gospodin Mateša svaka čast, od kuda je došao za predsjednika HOO-a? Direktno iz politike. Gospodin Kulušić je kazao kojim je to potezom Vlada napravila štetu HOO i hrvatskom sportu. Pa evo ja vas direktno pitam da mi odgovorite direktno kojim to potezima je Vlada naštetila HOO-u i hrvatskom sportu? I ovo što je kolegica rekla, kriminalci, ja ne znam kada je to neko rekao ovo među nama da su u sportu kriminalci. Da ima svega to je činjenica. Sportaši su perjanica našeg društva. Ja se slažem i mislim da se svi mi slažemo da su oni najveći promotori Hrvatske, ali ne funkcioniraju. Sportaši. I ne možemo zaslugu što se u hrvatskom sportu doista daleko čuje i što je uspjeh hrvatskog sporta pripisivati funkcionarima nego isključivo sportašima. Evo počinjemo od Kostelića. Jel mislite da su Kostelići uspjeli zato što je HOO uložio u njih silne milijune? Ne, zato što su imali sreće da imaju takvog oca. Kao i stotine drugih sportaša koji su uspjeli isključivo zbog svojih obitelji. Ja još uvijek mislim da evo nažalost u sportu ima puno loših stvari, ima i dobrih. Svi se mi volimo ponositi uspjesima hrvatskih sportaša. Međutim ima jedna druga stvar, kada država i politika treba izglasati proračun za HOO i za sport onda je to normalno, a kada se postavljaju neka pitanja i traži suvisli odgovori onda je to miješanje politike u sport.
Hvala. Odgovor na repliku Ante Kulušić.
Poštovani kolega, opet ponavljam da nisam kazao da je u ovoj sabornici kazano da oni koji vode sport su kriminalci. O tome se priča godinama i stotinu puta izrečena laž znamo šta postane. HOO nije politička organizacija, HOO predsjednik Mateša nije ga izabrala politika nego ga je izabrala Skupština HOO-a. Ne znam koliko skupština broji članova, ima ih sigurno prema stotinu. A vi kažete konkretno kako i na koji način je politika zakočila sport. Pa samim ovim neprihvaćanjem ovog izvješća bez argumenata, šta to nije nanošenje štete hrvatskom sportu. Već 2, 3 godine pričamo da je Sportska TV kriminal, sve je u rukama Vlade RH i institucijama RH da to otkriju i da se mi ovdje ne prepucavamo bez veze jel netko kriv ili nije kriv. Postoji netko tko je za to odgovoran i tko za to prima plaću da utvrde dal je netko kriv ili nije. Ukoliko mi ne držimo do toga da je Državna revizija institucija kojoj moramo vjerovati onda ukinimo Državnu reviziju pa ćemo staviti političku reviziju pa će onda politička revizija jedne stranke kažnjavati druge ili obrnuto nije uopće bitno. Kako i na koji način se nanosi šteta hrvatskom sportu? Pa ovdje smo prije mjesec dana donijeli po hitnoj proceduri, zbog čega smo donijeli Zakon o sportu u hitnoj proceduri kada ga ministarstvo radi kada je pri kraju, da ne bi bilo javne rasprave, da se ne bi svi segmenti sporta uključili u javnu raspravu i sada je ta točka nažalost 56.na dnevnom redu i ne znam kada će doći na red. Hvala.
Željko Jovanović, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Kulušić u nekoliko navrata ste govorili o tome da se politika u zadnjih nekoliko godina direktno miješa u sport. Dakle odgovorno tvrdim i kao ministar koje je jedno vrijeme vodio taj resor kao član vladajuće koalicije da se u povijesti Hrvatske države politika jedne vlade nije miješala u sport, niti jedna odluka koju je donosila Vlada nije bila miješanja politike u sportu. Politika u sportu i miješanje politike u sportu znači kada predsjednik države zabrani da NK Rijeka bude prvak države u nogometu, politika u sportu znači kada predsjednik HOO-a zabrani da jedan sportaš nosi zastavu jer ima krivo prezime, to je miješanje politike u sport. Ova Vlada je samo tražila čiste račune, da novci koji se izdvajaju iz državnog proračuna da se točno kaže za što se troši. Ova Vlada nikada nije rekla da 100 kuna se prebaci jednom sportskom savezu ili drugom, to bi bilo miješanje politike u sport. Dakle odgovorno tvrdim ova Vlada u svom mandatu niti jednom odlukom niti jednim potezom se nije miješala u sport. Spomenuli ste i močvaru, nikada nitko nije rekao pa tako ni ja da je sport močvara. Rečeno je izričito kada su dva nogometna djelatnika, sudac i predsjednik kluba uhapšeni na pitanje što znači hapšenje to dvojice za budućnost nogometa, rečeno je da ako postoje komarci problem malarije koje ti komarci prenose neće se riješiti sa ta dva komarca nego treba isušiti močvaru. Mudrome dosta. Pitali ste se što je ova Vlada učinila za unapređenje sporta u Hrvatskoj, mogao bih satima govoriti. Ali reći ću vam ono što je najvažnije, počela je širiti sportsku bazu, uveo se džudo u sport potpuno besplatno, sredstva za Školski sportski savez su povećana u nekoliko milijuna, sredstva za hrvatski akademski sportski savez u milijunima. Zahvaljujući ovoj Vladi i podršci koju je dala, hrvatska je postala domaćin europskih sveučilišnih, sportskih igara, najvećeg sportskog događaja koji će se dogoditi u novoj Hrvatskoj [[Upadica: Hvala.]] To su vam dokazi što je ova Vlada učinila.
Ante Kulušić odgovor na repliku.
Kolega Jovanoviću, kako ste vi radili i kako ste vodili ministarstvo najbolje je kazao vaš premijer jer sada sjedite tu skupa samnom i sada se nas dvojca ovdje prepucavamo oko sporta. Vi kažete da niste, šta ste vi kao ministar, kad ministar u Vladi kaže da treba isušiti močvaru, što ste s time dokazali, što su napravile puste inspekcije i na desetine ovih inspekcija u Hrvatskom olimpijskom odboru? Nažalost ništa nisu dokazale i ništa nisu napravile. Nije, zbog dvojice ljudi, zbog dvojice ljudi vi ste kazali da je hrvatski sport močvara. Pa bilo bi sramotno, bilo bi, da je nogomet močvara zbog dvojice ljudi. Pa bila bi tragedija kada bi ovdje netko od nas kazao da zbog dvoje smijenjenih ministara da je Vlada močvara, to nitko ovdje iz ove strane i saborskih zastupnika nitko nije kazao. Da je bilo obrnuto vi bi to itekako peglali po HDZ-u. Nitko nije kazao da je hrvatska Vlada močvara. Sa ove strane ste mogli samo čuti kako hrvatska Vlada radi, da ne radi onako kako treba po našem mišljenju a kako radi procijeniti će birači na predstojećim parlamentarnim izborima. Hvala lijepa.
Ivan Šuker replika.
Hvala lijepa. Kolega Kulušić slušajući vašu raspravu i slušajući ove današnje rasprave ja imam osjećaj da svi ovi ljudi koji su govorili danas o sportu u principu ne znaju kako se dođe do Hrvatskog olimpijskog odbora. Svaki nacionalni savez ima najprije općinske, gradske, županijske izbore pa izbor nacionalni savez i ti izbori su isto tako vrlo dinamični kao izbori za Hrvatski sabor itd.. Dakle postoji nekakva da tako kažem demokratska procedura i nitko nikome iz bilo koje političke stranke ne brani da se uključi u rad jednog malog lokalnog kluba, da hoda okolo, da žica, da pomogne, da dolazi na utakmice jer tu se u principu počinje i to je nukleus sporta. I ovo je sramota što mi danas ovdje slušamo. I ja kao čovjek koji je u sportu kao igrač kao čovjek koji je na čelu jednog kluba i čovjek koji je bio na čelu nacionalnog saveza se iskreno govoreći sramim. Jer što će ti sportaši misliti, što će ti silni, tisuće, tisuće volontera koji svoje vrijeme, vrijeme svojih obitelji žrtvuju da bi potaknuli sport, da bi potaknuli nešto što je najjači instrument protiv ovisnosti za mlade ljude, najjači. Nema bolje instrumenta od sporta da djecu odvučemo od droge i od svega skupa. Što će misliti nakon ove rasprave. Pa zar je stvarno ta sportska televizija toliki problem? Ali kada govorimo o HRT-u koji proguta milijardu i 300 milijuna novaca od hrvatskih građana onda nemate ovako žučne rasprave sa druge strane. I to je ono što mene smeta. Ja ne mogu reći za kolegu Jovanovića da on nije sportaš i to neću nikada reći jer se viđamo na utakmicama itd., ali mi je žao što u ovom saboru ne raspravljamo kao sportaši, prije svega kao sportaš. I ja sam mislio da ćemo mi danas raspravljati na takav način. Ako želimo reći da je Sportska televizija nešto protuzakonito, pa [[Upadica ZGREBEC: Vrijeme.]] ajmo je staviti tu pa … [[Govornik se ne razumije.]] jedanput za vrijeme vjekova.
Ante Kulušić odgovor na repliku.
Slažem se sada vama kolega Šuker da je rasprava otišla u krivom smjeru i onakvu raspravu kakvu mi vodimo, vodimo je upravo na način da političari ne bi smjeli biti u sportu. Ja još jednom čestitam kolegici koja pomaže sport, čestitam i kolegi Jovanoviću, znamo da je bio u rukometu, mislim da je i još, nisam siguran. I normalno da ljudi koji su u politici da se bave sportom. Što bi u jednoj općini bio bilo koji sportski klub ili sportaš ukoliko se ne uključe i načelnik općine i zamjenik načelnika i pročelnici a po ovome što mi danas pričamo, nitko od tih ljudi ne bi smio biti u sportu. A svi se volimo busati i svi se volimo slikati, svi volimo odlaziti na razno razna svjetska natjecanja ali to je na kraju, to je manje važno, svi se volimo slikati ali svi volimo jedan drugoga podbadati. I kada kaže kolega drago mi je da sam se ja javio jer sam ja dopredsjednik Hrvatskog … [[Govornik se ne razumije.]] jesam, ja sam bio međunarodni nogometni sudac i sudio sam prvu liku i kao takav sam u Hrvatskom nogometnom savezu. Zna se kako dolaze drugi. Ali ovdje ću još jednom kazati vezano politika i sport. U Skupštini Hrvatskog olimpijskog odbora od 48 ljudi ima preko 30 ljudi iz HDZ-a. Prije 2 godine su bili izbori kada jednostavno 50% ljudi je glasalo za jednog kandidata, 50% za drugog bez ikakvog utjecaja vrha stranke. I to je dokaz kako i na koji način radi HDZ. Ali ajmo promijeniti retoriku u interesu hrvatskog sporta i hrvatskih sportaša, nemojmo sebi davati na važnosti da smo mi političari bitni, bitni su sportaši.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala potpredsjednice. Poštovani kolega vi stalno potičete temu politika i sport, odnosno mi se kao političari ovdje danas miješamo u Hrvatski obiteljski odbor, autonomiju itd.. Ne. Mi smo jednu stvar ću vam postaviti pitanje i odgovor. Volio bih da čujem. 59 milijuna kuna gubitaka i 37 milijuna kuna kreditnog zaduženja šta je HOO dao jamstvo netko to će morati platiti. Ako očito Sportska televizija nije u mogućnosti zbog takvog stanja na tržištu osigurati, to će morati platiti ili HOO odnosno proračun. I prirodno je i logično da mi o tome raspravljamo jer na određeni način smatramo da se ugrožava ona osnovna djelatnost za sport i da HOO može bit u problemima. To je normalno da mi ovdje raspravljamo, to je naša osnova, to nije miješanje u autonomiju nego postavljamo pitanje. A kad govorimo o politici i sportu, ako je vas toliko koliko ste rekli u HOO-u iz HDZ-a, ako je vas više od 50% u izvršnom odboru Hrvatskog nogometnog saveza gdje ste vi isto u izvršnom tijelu, jeste li vi sportski djelatnik ili političar. Pa onda nemojte negirat baš vašu HDZ-ovu umiješanost u politiku, a i vaša baza je dobrim dijelom HDZ-ovi dužnosnici koji su u savezima koji su vas birali. Prema tome, vi ste politiku toliko uvalili u sport da sada raspravljat o tome da mi ne smijemo o tome raspravljati je samo nekakvi zaštitnički, da je to normalno. Jeste li vi sportski djelatnik ili političar? Ne možete raspravljat o tome da mi ne možemo raspravljat o HOO-u na način koji sam rekao, dajte mi odgovore tko će platit te dugove i ako ćemo maknut politiku iz sporta onda u tom segmentu stvarno bi bilo korektno da oni koji su volonteri i koji zaista daju svoju snagu za sport i bivši sportaši budu ti koji će vodit, a mi im možemo bit samo suport odnosno ….
Vrijeme. Ante Kulušić, odgovor na repliku.
Kako mi volimo uvijek čistit ispred tuđeg praga, ali zašto vaša kolegica i vaš bivši predsjednik je bio predsjednik Teniskog saveza, vaša kolegica ministrica je predsjednica Jedriličarskog saveza i ja im čestitam što se bave s tim. Ali opet vam ponavljam da ja kao političar nisam došao u sport, da ja u izvršni odbor nisam došao kao političar nego kao bivši međunarodni nogometni sudac. … [[Upadica se ne razumije.]] Normalno da mi moramo i trebamo raspravljat o dugovima od 30, 50 milijuna kuna i onome što radi Hrvatski olimpijski odbor, ali nije normalno da govorimo o nepravilnostima i o nenamjenskom trošenju sredstava. Ukoliko netko nenamjenski troši sredstva taj mora ići u zatvor. Mi dvije godine pričamo o tome kako se troše nenamjenski sredstva. Državna revizija dođe i kaže izvješće je odlično, a od 18 ministarstava 16 nemaju takvo mišljenje Državne revizije. Šta bi tamo trebalo biti ako bi ovi ljudi trebali odgovarat onda bi mi o svakom ministarstvu trebali cijeli dan izgubit koliko razgovaramo o Hrvatskom olimpijskom odboru. Moramo razgovarat o Hrvatskom olimpijskom odboru, ali nažalost ne na ovakav način. Hvala.
Tatjana Šimac-Bonačić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo meni je žao što nisam sportašica, ali podržavam, financiram, isto tako i držim da je sport kako je kolega Šuker rekao najjači instrument, da, najjači instrument za oblikovanje ponašanja, najjači instrument za zdrav život i mentalni i fizički. Kolega Kulušić, rekli ste zapravo u par navrata ste rekli da cijeli dan danas iznosimo paušalne ocjene o Hrvatskom olimpijskom odboru, međutim držim svi oni koji razmišljaju pozitivno o sportu i koji vode brigu o sportu držim da zapravo dobre primjere trebamo apostrofirati, a loše primjere trebamo zapravo kritizirati. Sigurno da ćemo se svi složiti skupa ovdje da ima i dobrih strana naravno u Hrvatskom olimpijskom odboru i to treba naravno pohvaliti. Isto tako Hrvatski olimpijski odbor i sukladno tome sve zapravo niže zajednice sporta trebaju raditi u interesu sporta sa jasnim određenim kriterijima, unaprijed zapravo objavljenim kriterijima i mjerilima. Suprotno što može dovesti, dovesti do voluntarizma odnosno dovesti do diskriminatornog pristupa u dodjeli sredstava. Spomenuli ste isto tako Sportsku televiziju, svi smo je danas spominjali i ja ću je ponovno ponoviti, to je projekt koji se pokazao neuspješnim i svi podaci govore da je on neuspješan projekt. Prema tome, kao takav sigurno da ugrožava sport i zbog toga danas ovdje i kritiziramo. Kad ste govorili o paušalnom iznošenju svih podataka danas, evo ja ću ovdje ponoviti, izvješće o izvršenju nadzora nad poslovanjem Hrvatskog olimpijskog odbora od 3. studenoga 2014. godine gdje govori da subjekt nadzora nad tijekom nadzora niti u primjedbi na zapisnik nije predočio dokaze kojima bi potkrijepio svoje tvrdnje iz primjedbi da za ulaganje u temeljni kapital društva HOO TV d.o.o. nije koristio proračunska sredstva, odnosno nije dokazao da su sredstva doznačena iz državnog proračuna korištenje za potpisane namjene sukladno odredbama Zakona o sportu u okviru kojeg je članak 51. propisana zadaća Hrvatskog olimpijskog odbora. Prema tome, ne donosimo nikakve paušalne ocjene nego potkrepljujemo ih sa izvješćima ministarstva evo konkretno od 3. studenog 2014. godine. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Ante Kulušić.
Kolegice Bonačić, slažem se da dobre stvari treba pohvaliti, loše kritizirati. Da li je sportska televizija uspjeh ili neuspjeh to bi trebale kazati kontrole koje su kazale da je tamo bilo sve u redu. Međutim, vi ovdje sad nama po deseti put čitate, to je ono upravo što sam kazao da sto puta iznošenje laži postaje istina. Vi ovdje čitate nama političku kontrolu. … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je, tako je. To je izvješće političke, to je bila čista politička kontrola 2014. godine, a neovisno tijelo Državnu reviziju koju ne može poslat ni HDZ ni SDP ni HNS ni bilo koja druga stranka, mi to ne priznamo. I onda ajmo fino ukinuti Državnu reviziju pa ćemo fino se držat do partijskih ili stranačkih revizija i samo ćemo čitat i nabrajat šta tu piše. A da tragedija bude, predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora kaže da on to što vi imate on nema. Je li to tragedija? A kod njega u Hrvatskom olimpijskom odboru su bili u kontroli. On to nema, dobili su članovi odbora na svoje adrese, a Hrvatski olimpijski odbor gdje je bila kontrola to nemaju. Upadica sa strane, ne čuje se./… Na predsjednike odbora tako je. Ali zašto nije dobio onaj koga se kontroliralo? [[Upadica: Dobio je.]] Pa dobio je, pa čovjek kaže da nije. Hvala.
U ime predlagatelja predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora gospodin Zlatko Mateša. Za govornicu, pet minuta imate.
Ne treba mi pet minuta. Uvaženi zastupniče, neću se u ovo drugo uopće upuštati, nego u ovo što ste vi rekli oko obitelji. Spomenuli ste gospodina Kostelića. Ma kolegice i kolege, ma to nije istina! Pogledajte dokument koji imate najveći novac je ova država vi. Pa nije to novac Olimpijskog odbora ili moj, je uložen u Skijaški savez u 2013. godini gotovo milijun eura. Pa znate vi tko je financirao sve njihove nastupe, pripreme, stipendije? Ova država. Tko financira i dan danas kao top vrhunskog trenera gospodina Kostelića? Ova država, vi. Pa ne možemo tako govoriti. To piše u ovim izvješćima koje dobivate. Drugo, ako gledate stranicu prihoda pa vidite da je prihod u 2013. bio od strane igara na sreću 100 i toliko milijuna i kada gledate rashodovnu stranu vidite da je sve to potrošeno na nacionalne saveze, da vidite jednostavno zbrojeno da je to potrošeno na nacionalne saveze i programe, a ne na nikakvu televiziju. Pa mislim, a da i je ponovo vam govorim vi ste donijeli proračun u kome je zadaća Hrvatskog olimpijskog odbora da može financirati tu nesretnu televiziju, kad moram već tako reći jer to je više stvarno. Mislim umjesto da se svi ujedinimo, da napravimo da Hrvatska ima jedan sportski program mi se tu čitave dane mučimo oko toga.
Ante Kulušić, replika.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora,. mi ovdje cijeli dan paušalno upiremo jedni u druge. Međutim, meni je krivo što moje kolege zastupnici iz suprotne, sa suprotne strane neće da shvate da je miješanje politike u sport, kad se ne dozvoli onima na kojima se zakon odnosi, da provedu javnu raspravu o sportu. Mi smo donijeli, opet ću ponoviti, donijeli smo po hitnom postupku u Sabor Zakon o sportu samo zato da se ne provede javna rasprava da oni na koje se to odnosi ne mogu sudjelovati u javnoj raspravi. I gle čuda, evo na današnji dan je 56. točka, a već smo to donijeli prije mjesec dana. To je direktno miješanje politike u sport. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolega Željko Šemper.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani iz HOO-a. Na početku rasprave prije svega želim čestitati svim sportašima, trenerima, klubovima koji su učestvovali da je Hrvatska osvojila 333 odličja u 2013. godini. U HOO-u udruženo je veliki broj nacionalnih sportskih saveza koji su nositelji svih sportskih aktivnosti i još neke udruge od posebnog interesa. Njihovi programi trebaju biti u skladu sa programom javnih potreba sporta na državnoj razini i u okviru proračuna Hrvatskog olimpijskog odbora za 2013. godinu. Prihodi HOO-a su za 2013. godinu iznosili 109 milijuna kuna, a od tog iznosa sportskim savezima je podijeljeno 50% sredstava ili 55 milijuna. Kod raspodjele tih ne malih sredstava postavlja se pitanje kako su se do sad, na koji način i prema kojim kriterijima dijelila financijska sredstva tim nacionalnim sportskim savezima. To bi trebao biti najvažniji dokument za vrednovanje rezultata pojedinih nacionalnih sportskih saveza. U izvješću za 2012. bilo je navedeno da su stručne službe u završnoj fazi izrade kriterija za vrednovanje programa i rezultata nacionalnih sportskih saveza koji bi trebali dati elemente za kvalitetnu raspodjelu sredstava, a sada smo čuli da je u tijeku usklađivanje tih kriterija za vrednovanje sportskih programa i financiranje javnih potreba. Iz izvješća o rashodima vidljivo je da je Hrvatski olimpijski odbor vrlo skromno financirao program poticanja sporta na lokalnoj razini sa svega 3,9 % ili 4,2 milijuna kuna od ukupnih rashoda što je vrlo skromno, odnosno premalo. Naravno tu mislim na problem i obvezu lokalne sportske zajednice za isplatu naknade kategoriziranim sportašima, a prema rješenjima koje je HOO usmjerio na lokalne sportske zajednice gradova koji iz svojih skromnih sredstava financirao lokalni sport. Naravno teme za kategorizaciju su odgovarajući sportski rezultati, a razvrstani su u šest kategorija. Ta rješenja Hrvatskog olimpijskog odbora odlaze u lokalnu sportsku zajednicu gradskim sportskim savezima gdje bi se ta rješenja trebala realizirati odnosno isplatiti novčane naknade. S takvom procedurom lokalna sportska zajednica ne može se složiti iz jednostavnog razloga što nema tih sredstava jer nema dovoljno ni za rad klubova na području gradova i županija. Jedino pravedno rješenje tog problema je da isplatu sportskih naknada realiziraju nacionalni sportski savezi, a lokalna sportska zajednica treba financirati samo amaterski sport na svojem području, a vrhunski sport treba biti briga Hrvatskog olimpijskog odbora i nacionalnih sportskih saveza. n Na taj način osigurale bi se jednakost i pravo svih kategoriziranih sportaša, a izbjegao bi se osjećaj diskriminacije među sportašima. Prema financijskom izvješću od 109 milijuna prihoda u 2013. godini 92% su prihodi iz državnog proračuna, odnosno od igara na sreću. Ukupni prihod u odnosu na prethodnu 2012. godinu manji su za 17% a prihodi iz državnog proračuna za 13%. Ukupni rashodi HOO-a u 2013. su na razini ostvarenih prihoda u iznosu od 109 milijuna. Za poticaje lokalnom sportu dodijeljeno je samo 3,89% za posebne programe sportaša kao što su Olimpijske igre i Mediteranske igre, utrošeno je 21% a na zajedničke programske zadaće, plaće, naknade, materijalne troškove 18,7%. U odnosu na 2012. godinu značajno su pali prihodi od marketinga u 2013. sa 11,5 na svega 4,5 milijuna kuna i čine samo 4,19% ukupnih prihoda. Zbog teške gospodarske situacije i slabih poslovnih rezultata sponzorstvo su otkazale pojedine poznate tvrtke a nema više ni sponzora za sportsku opremu. Nažalost, ni u ovom izvješću kao ni za 2012. nema podataka o visini plaća u HOO-u, a iz mišljenja Vlade saznajemo kako su izdvajanja za plaće neprimjereno visoka koja su posljednjih godinu čak i porasla. Sportska televizija, projekt je napravljen i podržan od svih u dobroj namjeri ali danas je postao koliko smo danas čitav dan čuli najveća enigma u radu HOO-a. I na sve opravdane primjedbe sa raznih strana uporno i tvrdoglavo taj projekt ide dalje. Osnovni cilj tog projekta je bio promicanje manje atraktivnih sportova i promocija olimpijskih vrednota. A podršku projektu je iskazala većina nacionalnih sportskih saveza, Nacionalno vijeće za sport, klub hrvatskih olimpijaca, Međunarodni olimpijski odbor. Što je od tog cilja ostvareno? Što se danas može vidjeti na Sportskoj televiziji? Evo što je bilo na programu ovog ponedjeljka više puta sam si dao truda i pogledao što ima, da li ima nešto interesantno. Gledali smo malonogometni kup, žensku futsal ligu, školsku ligu, snimke utakmice Hajduk-Rijeka, svijet auto-moto nautike, opet snimka iste utakmice, tv Auto magazin i svaki sat kao najnovija atrakcija Vijesti Al-jazeere. I tako je bilo i danas. Tko gleda taj atraktivan program stvarno mi nije jasno. Pa nije ni čudo što je gledanost mizernih 0,4%. A ako nema gledanosti nema ni prihoda od oglašavanja koji kako smo čuli su pali za 5 milijuna. Zbog čega se i zašto troše značajna sredstva na taj projekt, kome je to u interesu? Jer na drugoj strani slušamo kako vrhunski sportaši nemaju dovoljno sredstava za pripreme i odlaske na svjetska natjecanja. Ovakvi potezi vodstva HOO-a ne mogu se skrivati iza floskule o autonomnosti najveće sportske institucije, posebno kad 92% prihoda dolazi od igara na sreću. I dok se danas Zakonom o igrama na sreću oporezuju svi pa i najmanji dobici HOO komotno dio skromnih vlastitih sve manjih prihoda pod parolom promocije sporta plasira u upitni projekt Sportske televizije koju čak nemaju niti daleko bogatije države. Vodstvo HOO-a je zadovoljno brojem programskih sati, prijenosa i emisija u prošloj 2013. godini. Nije im važan postotak gledanosti, ne čuju vapaje sportskih saveza o nedostatku sredstava, nije bitno što brane neobranjiv projekt Sportske televizije. Prema tablici 20. financijskog izvješća manjak prihoda u 2013. godini iznosio je 5,7 milijuna a za financiranje Sportske televizije dignuta su 2011. čak tri kredita, od 6 milijuna kuna, od milijun i 220 tisuća eura i još krajem godine 10 milijuna. A za daljnje financiranje Sportske televizije u 2013. godini podignut je novi kredit od 1,6 milijuna eura uz kamatnu stopu od 6,75%. Ovakvo poslovanje HOO-a već duže vrijeme zabrinjava sportaše, Hrvatski klub olimpijaca pa i nacionalne sportske saveze koji se boje za dugoročnu opstojnost hrvatskog sporta. Budući da je HOO kao osnivač Sportske televizije jedini jamac i sudužnik vraćanja kredita postoji opravdana bojazan za financiranje sporta u RH u sljedećim godinama. Zbog svih ovih razloga klub HSU-a ne može podržati ovo izvješće.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Šemper veći dio vašega izlaganja se odnosio na Sportsku televiziju, poslovanje Sportske televizije, podizanje kredita za program Sportske televizije, čak ste naveli i cijeli program jednoga dana Sportske televizije. Ja povremeno kada imam priliku pogledam i Sportsku televiziju o kojoj vi govorite ali jučer da ste gledali i da ste mogli uključiti bosansko-hercegovačke televizijske stanice onda biste mogli uvečer gledati prijenos utakmice Bayern-Porto. Na HRT-u na sva 4 programa ne možete to nikako vidjeti. Već je tako godinama, da utorkom, koje se igraju utakmice Lige prvaka nema prijenosa, a na Bosni ima. Republika BiH koja ima sasvim sigurno manje financijske izvore negoli HRT koju plaćamo 80 kuna redovito uredno prenosi i plaća prijenose i večeras će biti na bosanskim programima također i srpske i ove ostale televizije, federalne itd. opet prijenos Lige prvaka ili Lige šampiona. Danas će i HRT prenositi. Pa ja ne znam, ajde usporedite HRT i njen športski program i program Sportske televizije HOO-a. Ajmo usporediti, usporedite sredstva koja se daju za HRT i vrijednost sportskog programa HRT-a i ove televizije koju financira HOO pa ćete vidjeti da je neusporedivo gora situacija po pitanju onog o čemu govorimo o športu na Hrvatskoj televiziji nego li na ovoj Sportskoj televiziji. Ja ne branim, da se razumijemo ovdje, nikoga i ništa, nemam nikakvoga interesa ali neke stvari ne možemo zažmiriti i tako pričati o svemu tome. Hvala lijepo. Zato što ste vi na ovoj strani drugoj koja je uhvatila ujdurmu protiv HOO-a pa onda pljujete sve po redu. Hvala lijepa.
Željko Šemper odgovor za repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa kolega Grubišić, stvarno je više nemoguće slušati da se to politizira. Pa ovo je matematika, pa pogledajte koliko je kredita uzeto pa tko će to otplaćivati? Ja govorim o Sportskoj televiziji. Pa to je projekt koji nema šanse nikakve. Pa pogledajte šta on prenosi, pa tko to gleda? Kraj sinoćnjeg Bayerna ili danas Atletica pa ko će gledati ovo? Pa znate šta je u to vrijeme danas na televiziji Martin Kodrić, ja ne znam tko je taj, a bavim se sportom, 50 godina sam u sportu, ne znam. Ima košarka, liga za ostanak Kaštela-Gorica, pa jel to uopće moguće usporediti sa … [[Upadica se ne čuje.]] pa danas sam ga usvojio, pa evo danas je repriza pogledaj raspored. Repriza na reprizu.
Kolega Šuker. Ovo je Hrvatski sabor nije vrtić.
Ja sam navijač Slaven Belupa ali više po peti put ne mogu gledati Slaven-Dinamo jer znam svaku akciju unaprijed. Hvala.
Kolegice i kolege i onda se čudimo zašto imamo ovakav rejting kako se ponašamo? Dražen Đurović replika.
Hvala. Kolega Šemper, vi nas stvarno tjerate da ovdje budemo odvjetnici HOO-a. Kad je riječ o toj televiziji koja ima gledanost 3 do 4%, koliko ima HRT gledanost koji plaćaju hrvatski pretplatnici milijarde kuna? HRT2 gledanost 6,05% u posljednjem mjesecu, HRT3 gledanost 1,57%. HRT4 gledanost 3,24%. Uspoređujući gledanost te televizije sa HRT-om možemo reći da je ta televizija izgleda jako uspješna. Dakle sa tih 3 do 4%. Dakle, to vam je gledanost prema posljednjim podacima objavljenim u travnju mjesecu ove godine. HRT3 1,57%, HRT4 3,24%. Pa mislim osim toga pa ajmo se ostaviti te televizije, pa imamo HOO njegov rad, njegove rezultate, možemo definirati neki zaključak eventualno oko te televizije ali uhvatit se hrvatskog olimpizma, hrvatskog sporta, problema hrvatskog športa a ne zapravo dipli cijelo vrijeme da mi oprostite na izrazu oko te, iscrpljivat tu istu temu. Pa što se mene tiče ja na toj televiziji konkretno gledam onu emisiju o autima koja je jedna jedina pristojna emisija o autosportu ako hoćete na svim kanalima nacionalne televizije barem u ovima koji postoje u Hrvatskoj. Nemamo ni jedne druge emisije osim te emisije koja se na toj televiziji vrti i koliko traje pola sata, autosport ili kako se zove i vrlo je pristojna emisija. Nemao na HTV-u ni jednu, na NOVA-oj nemao ni jednu i na RTL-u nemamo niti jednu jedinu. Hvala.
Željko Šemper odgovor na repliku. Ali dajte znak da se javljate.
Poštovani kolega, pročitajte ili slušajte moju kritiku izvješća HRT-a. Ja sam također kritizirao to posebno sa strane umirovljenika, ne samo zbog umirovljeničkih emisija nego baš zbog tog sporta, jer muški, muška populacija penzionera jedino gleda te sportske utakmice koje su na HRT-u daleko, daleko vrlo skromne, pa su si neki morali kupiti MAX TV da vidimo sve najbolje lige ove naše Europe. A vas pitam, vi ste kao zagovornici toga rada pa recite mi ako Sportska televizija ode u stečaj pa tko će vraćati ovih 37 milijuna za ova četiri kredita? Pa ne moram se sikirat, pa to će platiti naši građani. Ne znam, pa vi branite također isto taj projekt koji nema šansi jer nema gledanosti, nema gledanost, nema ni prihoda. Pa prihodi su pali 5 milijuna. Od čega? Pa neće sponzori plaćati a da ta televizija nije gledana pa nema šanse.
I Željko Jovanović replika.
Hvala. Kolega Šemper vi ste dosta govorili o financiranju sporta, pa jedna informacija koja se rijetko čuje, uvijek se govori o tome da država daje nekih 100 milijuna za sport što je potpuno krivo. Dakle mjerodavni podaci Instituta za javne financije koji su proveli cjelovito istraživanje su pokazali da se za hrvatski sport godišnje izdvaja oko 2 milijarde i 200 milijuna kuna od čega 75% predstavljaju javni izvori, sredstva od općine preko gradova, županija do nivoa države. Dakle, radi se 2 milijarde i 200 milijuna kuna koji dolaze kao javna sredstva za financiranje sporta u Hrvatskoj. I drugo, kada ste govorili o Sportskoj televiziji treba još jednom naglasiti, vjerujem da se nas dvojica slažemo nitko nema ništa protiv koncepta Sportske televizije ali ima protiv toga da osnivač nije sve ove godine osigurao financiranje tog projekta i projekt je neodrživ. Dakle 31.3. 2013. ukupne nepodmirene obveze su 56 milijuna kuna. Ja pitam vas a i sve nas ovdje što će se dogoditi ako netko od vjerovnika aktiva jamstva i pokrene stečaj? To će značiti stečaj svih olimpijskih sportova jer će se sav proračun HOO-a potrošiti na podmirenje ovih jamstava i dugova.
U ime predlagatelja predsjednik, a odgovor na repliku Željko Šemper.
Poštovani kolega, ja sam najviše posvetio se Sportskoj televiziji jer me stvarno muče ti silni krediti. Radi se o 37 milijuna, a sam HOO je u dubiozi. Pa ako sam ne može na kraj sa svojim financijama pa kako će on osigurati da otplaćuje ove silne kredite u narednim godinama? Osim toga ja sam bio 30 godina u lokalnom sportu i znam i zbog toga i stalno govorim o ovoj velikoj nepravdi da HOO izdaje rješenja za te vrhunske sportaše, a ti sada lokalna zajednice kopaj se od kuda ćeš i kako ćeš isplatiti to. Pa zbog toga sam prije dvije godine govorio o tome da je nastala prava diskriminacija među sportašicama jedne reprezentacije i sasvim je normalo da to isplaćuje pojedini nacionalni sportski savez i onda ne bi bilo tu nepravde unutar jedne reprezentacije. A prebacivati to na lokalni sport pa to stvarno nema smisla. Pa mi na lokalnom sportu u gradovima i županijama imamo po 85 klubova, to građani moraju isfinancirati sve te aktivnosti. Hvala.
I sada predsjednik HOO-a gospodin Zlatko Mateša.
Bez namjere polemiziranja znam za ovu studiju o kojoj je govorio uvaženi zastupnik Jovanović. To je vrlo interesantna studija, ja sam član Nacionalnog vijeća za sport i mi smo bili naručitelji toga. U toj studiji kada se govori o njoj onda treba reći da se gro toga odnosi na financiranje sportske infrastrukture. Reći ću vam kako to npr. izgleda u Zagrebu. U Zagrebu 50 milijuna kuna godišnje odlazi na Arenu Zagreb u kojima je godišnje ne više od 30 dana sporta, ako u sport ne računamo Sajam vjenčanja, razgovore sa psima i kako se zovu sve te manifestacije itd. prema tome da bi dobili objektivnu sliku o tome to bi trebalo izbaciti iz svih izračuna jer se radi o infrastrukturi koji su u vlasništvu ili države ili lokalne uprave i samouprave, gradova i slično. Što se tiče kategorizacije uvaženi zastupniče, pa mi samo izdajemo rješenja, mi ne donosimo nikakva zakonska rješenja o tome tko će alimentirati kategorizirane sportaše. Usput rečeno naš je prijedlog da svi kategorizirani sportaši prve i druge kategorije, a s time se koliko je meni znano slaže i ministarstvo u budućim izmjenama zakona se financiraju sa jednog mjesta i da svi budu u tom smislu ravnopravni. Tako da mislim da je to nešto što bi bilo korektno prema svim sportašima neovisno o mjestu gdje žive. Što se tiče ponovo te televizije, pa ovakve rasprave vode k tome da ljudi koji bi objektivno surađivali sa jednim takvim trgovačkim društvom slušajući sve ovo sigurno neće imati veliku volju i to je apsolutno kontraproduktivno, dopalo se to kome ili ne. I mi ne radimo nikakvu uslugu nikome što unaprijed govorimo nešto će propasti, nešto neće zaživjeti umjesto da napravimo napokon nešto da to zaživi. Kako to da su svi bili i sami ste vi rekli, kako to da su svi bili oni koji su podržali taj projekt, a nakon dvije godine čisto drugačija atmosfera jel i nećemo se više s tim baviti.
Hvala. Komparić Devčić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo zanimljivo je čuti kada predsjednik HOO-a kaže da je Arena Zagreb jedno zdanje koje nije rentabilno, a takvih imamo pet u RH od toga je vjerojatno dvoje u Varaždinu i u Poreču su opravdali svoje postojanje, što znači da smo za te novce mogli izgraditi jedan veliki broj manjih sportskih objekata u kojima bi danas trenirala naša djeca i mladi. I mislim da ste potpuno upravu kada kažete da je to zapravo bačen novac. A dio kada govorite o dvoranama i objektima u kojima treniraju sportaši, pa oni su sastavni dio javnih potreba. Zamislite molim vas da neki klub mora platiti dvoranu u kojoj trenira. Pa za mene je normalno da gradovi daju za svoje sportske klubove besplatno korištenje objekata koji su u vlasništvu tih gradova. P mislim gdje bi naši klubovi na lokalnoj razini stigli kada bi još i to morali platiti. A vidite u Rijeci ne plaćaju to je jako zanimljivo, nego ide u sastavni dio javnih potreba. Ja mislim daje to puno bolja varijanta. Besplatno, naša djeca treniraju u Rijeci besplatno i ja mislim da je to uredu jer idu u sastavni dio javnih potreba i uračunavaju se u javne potrebe. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa to pitajte svog gradonačelnika.
Odgovor na repliku. Kolege nemojte iz klupa dobacivati ili izađite van pa razgovarajte ili se javite za riječ. A vi kolega imate i raspravu. Zlatko Mateša odgovor na repliku.
Gospođa zastupnica sada je rekla jednu prevažnu stvar i stvarno je upravu, a to je da jedino praktički u sportu vi imate situaciju, drago mi je da to kod Obersnela vjerojatno rijetko jel nije tako, u Zagrebu a i u većini drugih gradova vi plaćate klubovi kada trenirate na društvenoj infrastrukturi, plaćate utakmice kada se europsko prvenstvo u hokeju u, europsko prvenstvo Hrvatski savez hokeja mora platiti za održavanje tih utakmica. Ima jedan izvrstan intervju Željka Jerkova REjiću gdje on to dobro objašnjava uspoređujući sa činjenicom kako bi bilo da glumci moraju plaćati kada igraju u kazalištu. To je isto društvena infrastruktura, ima publiku, plaća karte, unaprijed je plaćena, plaćeni su i oni i sada da netko mora ponovno plaćati što to koristi. i tu mislim da bi bila velika stvar ako bi se moglo ići na nekakvo rješenje u ovom smislu o kome je gospođa govorila.
Željko Jovanović, replika.
Pa gospodin Mateša je rekao jednu nelogičnost pogotovo on kao ekonomista, bivši predsjednik vlade, kaže da naši razgovori o dubiozama Sportske TV tjeraju ulagače. Ali mi smo počeli razgovarati o dubiozama nakon što su one stvorene, pa gdje su ti ulagači bili da nije došlo do tih dubioza? Prema tome, dubioze su stvorene i zato razgovaramo o njima, ali dubioze su stvorene jer vi niste našli ulagače kada ste trebali.
Odgovor na repliku Zlatko Mateša.
Uvaženi zastupniče, odgovoriti ću tako da neću odgovoriti jer vi i ja znamo kako je to počelo, zbog čega je počelo, znamo za neke SMS poruke, nije vrijeme ni mjesto, ja ne želim uopće to više otvarati.
Saša Đujić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Evo kolega Jovanović je rekao o nekim nelogičnostima a ja se na to neću, neću ponavljati svoju današnju raspravu više cijeli dan. Gospodine Mateša ja bih samo molio da mi objasnite kako na poslovanje Sportske televizije utječu podaci 60 milijuna kuna gubitaka, godinu dana ne isplaćene plaće djelatnicima, godinu dana blokiran račun, 37 milijuna kuna kreditnih obaveza, šta će biti kada se to sve bude trebalo platiti? Evo samo financijski pokazatelji, neisplata plaća, kontinuirani rast plaća u protekle 3 godine, povećanje broja zaposlenih. Evo, ja više neću govoriti o tome šta imate pravo financirati, šta nemate, mislim da smo o tome dovoljno rekli ali evo volio bih da mi to s ekonomske strane objasnite kako to utječe na rad sportske televizije.
Odgovor na repliku Zlatko Mateša.
Nikako jer nije točno. Ja sa se, lijepo vas molim evo pred sabornicom, budite samnom jedan dan, odite tamo, pogledajte sve te podatke, nema nikakvog rasta plaća, dapače broj ljudi je smanjen. Mislim, molim vas, odite samnom pa pogledajte pa ako sam ja u krivu možete u bilo kojoj drugoj raspravi to reći.
I Željko Šemper replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Predsjedniče Mateša, Hrvatski olimpijski odbor rekli ste da izdaje rješenja a sve ostalo je brigo moja pređi na drugoga, ode sve, … [[Govornik se ne razumije.]] sportaši, ode sve na gradove. Gradovi ili klubovi nemaju tih sredstava. Ja vjerujem da se sjećate Željke Orehovec, bila je najbolja reprezentativka, svjetska rekoderka i prvakinja. Ona je dobivala 50% u odnosu na svoje kolegice iz reprezentacije jer grad niti klub nije mogao realizirati ono rješenje koje ste vi izdali. Drugo što kažete, nitko nije bio protiv Sportske televizije kao dobre namjere jer smo mislili da će Sportska televizija prenositi sve ono što nam je uskratila HRT u zadnjih 5 godina ali to se nije dogodilo. HRT tu i tamo nešto prenosi a vi baš ništa ne prenosite što bi stvarno interesiralo ljubitelje sporta. Tražite kažete 7 do 10 godina treba taj projekt. Pa kolika bi dubioza bila nakon 7 ili 10 godina kada je za 3 godine gubitak 50 milijuna, 15, 22, 21.7. Pa to je neostvarivo, ja ne znam kako vi tako to uporno i tvrdoglavo idete glavom kroz zid. Hvala lijepa.
Zlatko Mateša odgovor na repliku.
Uvaženi zastupniče, pa nije to brigo moja pređi na drugoga, pa mi s time nemamo ništa, pa vi predložite zakon, vi ste zakonodavci koji to mijenjate. Pa ne očekujete valjda da mi predložimo zakon, pa mi nismo ni ovlašteni za to. Ja stvarno ne vidim svrhu da vi nas prozivate za nešto što je zapravo u vašoj nadležnosti. Mi kao dio javnih ovlasti izdajemo rješenja na temelju sportskog rezultata i to je to. Vi uvaženi zastupniče predložite zakon kojim se to drugačije rješava. A što se tiče prijenosa, atraktivnosti i programa, pa vi do danas niste mogli nigdje u Hrvatskoj gledati niti hrvatsko hrvanje, niti judo, niti boks, niti čitav niz sportaša se nije moglo uopće vidjeti jer nisu imali nikakve šanse niti će imati ikakve šanse da se pojave na ekranima tzv. velikih televizija. Nas ne interesira liga prvaka, niti bilo koje takvo natjecanje, prema tome prenosimo ono za što smo zainteresirani, to je hrvatski sport. I nema na potrebe da se na neki način, da oprostite na izrazu izrugujemo tome, to je neatraktivno, to je bez veze, to je naš sport, to su naše lige, nacionalne, natjecanja.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu, kolega Josip Borić.
Hvala lijepo uvažena potpredsjedniče, poštovani predstavnici Olimpijskog odbora. Pa evo, razmišljam kako početi ovu raspravu, možda je bit u tome da se upitamo svi tko će vratiti deficit Republike Hrvatske tj. javni dug Republike Hrvatske. I on će u jednom vremenu doći na naplatu kao i ovi krediti ove Sportske televizije. I što ćemo tada? Pa država će vjerojatno naći načina da ih plati, vjerojatno i Olimpijski odbor traži načine da ih plati. Ali smo ih mi već osudili unaprijed ali dobro. Ne znam čemu ova rasprava, žao mi je zaista šta je u negativnom ozračju jer očito da SDP kroz svoje dostupne mogućnosti a to je putem Vlade i Hrvatskoga sabora jednostavno to želi. Mi ne možemo imati jedinstven stav niti oko sporta. Pa ne postoji područje u Republici Hrvatskoj ili područje društvenog života, bilo čega da se može imati nekakav jedinstveni stav, zaista žalosno. A to što oni primjenjuju svoje kriterije na ovu sportsku krunu, organizaciju hrvatskog sporta je pitanje njihovih principa. To je vjerodostojnost i to je principijelnost ali samo za vas u Hrvatskom olimpijskom odboru. Mi smo ovdje nedavno raspravili izvješće revizije, nigdje takve vjerodostojnosti i nigdje principijelnosti. Sada ću ja, svaki puta kada dođe ovdje ministar sa nekim zakonom i svojim projektom onda ću najprije izvaditi nalaz revizije, pitati ću ga što si napravio po nalazu revizije, ovdje prijete toliki i toliki gubici, onda ću ga osuditi već unaprijed, možda poslati proračunski nadzor DORH a onda ćemo ocijeniti neuspješnost njegovog projekta unaprijed jer ga nitko ne gleda a većina ih je promašena. To je to ponašanje koje iskazujete tokom cijelog dana ovdje. Jer svi uspješni ovoj neuspješnoj Vladi su meta. Hoćete od poduzetnika, hoćete je od poduzetnika koji su možda povezani sa našom strankom, HDZ-om, hoćete od načelnika, gradonačelnika uspješnih, samo se njih istražuje, samo se njih nešto mora pitati. Neuspješnu Vladu se ne pita ništa, što ćemo ih pitati. Zašto to govorim? Prošle godine smo raspravljali na sličan način, gotovo dva dana. I ako je prvi put možda bila slučajnost, drugi put na istoj temi, na isti način, ovo je namjera, čista namjera i netko želi očito pričati, politizirati oko ove teme, ni sam ne znajući što to uopće znači u okviru cijelog izvješća jer institucije postupaju vjerojatno i neovisno o ovoj raspravi i vjerojatno će donijeti sud u datom vremenu, što ne znači da onaj koga će se možda nešto pitati nema pravo da kaže što on misli o svemu tome. Kao što je napisao Vladi, na svako njezino promišljanje što misli o tome što je Vlada napisala i zašto je dala negativan stav, a svima nam je jasno jer je vidljivo da SDP pokušava doći do vrha te krovne organizacije na jedan svoj način i to traje već pune evo četiri godine i ne biraju se sredstva. Jer kako drugačije ocijeniti to ocjenjivanje Sportske televizije i utjecaj te Sportske televizije na razvoj sporta u Republici Hrvatskoj? Od svih s lijeve strane on je negativan, nijedan segment pozitivnog. Nijedan. I onda se uhvatimo gledanosti. Evo kolega Đurović je iznio gledanost iste Hrvatske radiotelevizije po programima koji imaju nacionalnu koncesiju. Što ćemo govoriti o gledanosti regionalnih televizija, gdje je tamo isplativost? Trgovačka društva posluju na način na koji mogu poslovati. Jesu li svi u velikim dobicima, u velikim dobitima, ali funkcioniraju. Ali mi smo ovo već osudili unaprijed. Krediti se valjda vraćaju, ili su već plaćeni ili će doći na naplatu, ali mi znamo unaprijed. Naravno, onda se koriste sredstva koja stoje na raspolaganju vlasti. To su sportske inspekcije, proračunski nadzor, DORH, vjerojatno i USKOK i tko sve ne, ali kažem samo za određene. Jer kad bi se ovo što oni zamjeraju HOO-u primijenilo na ministarstvo i institucije ove države gdje bi mi završili s nalazom revizije recimo, gdje bi završili. Evo samo jedan primjer. Projekt monetizacije, 50 milijuna kuna. Što ćemo s 50 milijuna kuna? 3 godine se o tome priča, 17 sekundi objašnjava na Vladi odustajanje od tog projekta i on je bio super, super projekt. Početak i kraj državni proračun, namjenski potrošeno konzultantima. Sličan način 35 milijuna propala privatizacija Hrvatske poštanske banke. A zamislite da smo tih 85 dali sportašima. Što ocjenjujemo mi? Na jednoj strani uspješnost za 100 milijuna kuna koja kaže servisiranje 71 saveza sporta, 600 natjecatelja na međunarodnim natjecanjima, osvojiti 333 odličja, 277 plasmana od 4. do 7. mjesta, 263 sportaša u razvojnim programima, 70 i više trenera koji se plaćaju. I to stavimo tih 100 milijuna kuna na jednu stranu i 100 milijuna kuna konzultantima s druge strane. Ovo je bačen novac u bunar, ali to je super, nema tamo načela vjerodostojnosti, odgovornosti, vjerodostojnosti. Što ćemo mi tamo slat proračunski nadzor? Ali ovdje, evo smeta nam Sportska televizija, e tamo ćemo poslati sve koji to mogu provjeriti. I umjesto da pruže priliku da se taj sport zaista kao slavan dio ove Lijepe naše širi svijetom, širi kroz male ekrane, mi zaključujemo da to nama jednostavno ne treba jer zašto je uopće ta Sportska TV kamen smutnje? Je li to želja politike ili je to jednostavno pitanje naše stvarnosti tj. prisutnosti sporta na televiziji. Evo kolega iz Stranke umirovljenika on gleda televiziju i ne može naći niti jednog poznatog, niti jedan sport koji mu se sviđa i on to ne želi gledati. I onda okrenemo druge kanale nacionalnih televizija, tamo sporta uopće gotovo da nema. Ajde budimo iskreni, šta gledamo mi na HRT-u? Ligu prvaka srijedom, pokoju košarkašku utakmicu, pokoju, pogledamo svjetska i europska prvenstva u sportovima nogomet, košarka, vaterpolo, rukomet, onda pogledamo eventualno rukometnu utakmicu ako igra Zagreb i tu stajemo, gotovo. Mi Hrvatsku nogometnu ligu ne možemo gledati na HRT-u. Možete pogledati onda negdje drugdje, što, sažetak nedjeljom navečer svih golova? Odlično. Za milijardu i nešto kuna ništa nije sporno, ništa nije sporno, a ovo svjetska i europska prvenstva svako dvije, svako četiri godine, olimpijada svake četiri godine. Znači godišnje eventualno 15, 20 dana nekakvog vrhunskog sporta kojeg možete popratiti, a samo je recimo za svjetsko prvenstvo u nogometu u Brazilu izdvojeno na desetke milijuna kuna iz tog istog HRT-a i svi smo gledali naravno, iako toga ima i na drugim televizijama pa možete i tamo. Ali zašto onda stavljamo na jednu stranu jednu priču, a na drugu stranu opraštamo nekome drugome drugu priču. Nisam ja čuo ovakve rasprave kad smo imali izvješće o radu HRT-a. Negativno od strane i Nadzornog odbora, ostavke koje su pljuštale, reizbori. Zbog čega? Nije bilo ovakvih priča, jer tamo ima i politike. Koga briga za sport? A zašto mi ne možemo, evo utakmicu kupa danas možete, imamo dvije dobre, vrhunske utakmice, gdje ćete ih pogledati? To je hrvatski kup. Ako imate i pretplatu onda morate posebno još kupiti jednu utakmicu danas. Razumijem ako mi netko ne želi dat recimo Real Madrid i Barcelonu na takvom paketu, ali nam ne daju ni hrvatski kup. Znači sve je postalo pitanje određenih lobija, grupa koje usmjeravaju gledatelje čisto za to da se stalno nešto mora kupiti, a onda utvrde u SDP-u da nitko ne gledaju utakmice. Pa ima ljudi koji ne idu na utakmice, a ćele je pogledati na televiziji. Zašto mislite da roditelji ne žele vidjeti svoje dijete koje negdje se bavi nekim sportom pa na Sportskoj televiziji. Pa budimo iskreni, žele i gledaju to ljudi, ali nemojmo to moguće i nepravilnosti možda vezivati uz gledanost i objašnjavati kako to treba ukinuti jer to nitko ne gleda, jer ćemo morati ukinuti puno više toga ako ćemo to staviti kao kriterij. I ova rasprava zaista danas nije donijela ono osnovno što bi trebala donijeti. Ovo je jedinstvena prilika da mi govorimo o sportu. Samo izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora i eventualno kad dođe Zakon o sportu možemo govoriti o sportu. Sve ostalo nema sporta. I onda se svedemo na Sportsku televiziju dva dana. A zašto ne pričamo o infrastrukturi? Zašto ne pričamo o sportskoj infrastrukturi? Zašto ne pričamo o tome kako je danas nemoguće izgraditi dvoranu koja vrijedi 15 milijuna kuna niti sa europskim fondovima, niti sa bilo kojim dostupnim sredstvima u ovoj državi. Pitajmo se koliko ih je izgrađeno u protekle 3 godine? Ni jedno. Zbog čega? Pa ni fondovi nam više ne daju da to možemo isfinancirati ako vrijedi više od 15 milijuna kuna. Gdje smo stali? Pa jednostavno zbog toga što nemamo cjelovita rješenja? [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] Pa zašto ova televizija ne bi postala servis jednog dijela HRT-a? I to je područje o kojem treba pričati.
Hvala lijepa. Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega, pa ja sam mislio da će vaša rasprava opet biti o sportu, a opet smo krenuli rasprava o televiziji. Pa sada kada idemo govoriti o televiziji onda bih vas zaista pitao jednu stvar pa zašto je to toliko bitno u našim životima i oko sporta. I da riješimo jednu situaciju oko toga. U mišljenju Vlade je definirano da nakon ovih dubioza tko je imao gubitke i koliko je zaduženje ima vam iznešeno da je navedeno društvo ostvaruje sve uvjete za pokretanje stečaja. A tko može pokrenuti stečaj? Stečaj može pokrenuti vjerovnik ili dužnik. Pa vam je pitanje nakon svega ovoga, prije svega dužnik treba samo potvrda pravne osobe da je insolventan, da nisu mogli plaćati svoje obveze, poreze, prireze i ostale stvari. Iz ovoga se vidi da to nisu. Pa pitam se zašto do sad nakon ovoga nije pokrenut stečajni postupak?
Josip Borić, odgovor na repliku.
Hoćemo mi u Saboru pokrenuti taj postupak? Pa vjerojatno nećemo kroz ovu raspravu. Ko da ja vas sad pitam zašto u tvornici motora i dizalica u Rijeci ne pokrenu stečajni postupak? Ne isplaćuju im plaće već evo nekoliko mjeseci. … [[Govornik se ne razumije.]] to su državne firme. Pa kako tamo može vrijediti jedno pravilo, jedan zakon, a ovdje može vrijediti drugo pravilo. Pa o tome pričamo. To je vjerodostojnost, odgovornost i principi. Ako vlast hoće, onda neka da primjer, ali ne može za jedne vrijediti jedno, a za druge drugo i onda se bavimo ovakvim raspravama ovdje. Budimo onda ono kako kaže kolega iskreni, pa iskreni i kažimo to. Jel' tako? Ali Vlada neće, neće a pogotovo neće u predizbornoj godini. A ovo je trgovačko društvo. Ja nisam još iščitao ovdje da oni nisu platili neke svoje obveze. E sad čujemo neke druge podatke s druge strane koje mi nemamo. To kao ona bivša vremena netko ima, a netko nema, a ja bi ih isto volio iščitati pa da možda imam drugačije mišljenje. Ali nema ih. Čitamo ono što nam je na stranici Sabora ili u pisanom materijalu koji smo dobili. I zato imamo pravo sumnjati da se ovdje radi o nečem drugom. A evo i oni kojih se to tiče nisu dobili taj papir, vaši i naši članovi. I to je pitanje. Evo kad kolega Gjurković sjedne u salon, bijeli salon Hajduka on je ušao i ostavio svoju iskaznicu HNS-a vani, on je ušao tada kao građanin. I nama zamjera politički nekakav angažman da bi predložio Zakon o sportu. Ja nisam protiv toga, nek' svatko radi. Ali onda se ocijenimo. Pa ne može predsjednik Teniskog saveza ako je iz HNS-a biti odličan, ako je slučajno u HDZ-u e odmah ne valja. Pa ti su ljudi sa nekakvim karijerama iza sebe. Pa nitko nije došao tamo zato što ga je netko izvadio od nekud i stavio i zato što ima člansku iskaznicu jedne stranke. Pa potrudite se u svojim sredinama pa radite nešto u tim klubovima. Pa postoji način i procedura kako se dolazi, ali ne preko politike u sam vrh ne bi li se pričalo o sportu na način na koji danas pričamo o njemu.
Saša Đujić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Boriću vi ste sa svojom raspravom dali veliki doprinos rješavanju problema sporta u RH danas. Pažljivo sam je slušao i ona je u stilu kao i sve vaše rasprave. E sad ću vam ja dati repliku na način na koji vi vodite raspravu. Rekli ste da nema principijelnosti, dosljednosti i vjerodostojnosti s naše strane, jer da na ovakav način nismo raspravljali kad se raspravljalo recimo o nalazu Državne revizije. Pa ja sad vas pitam ha zašto vi niste kad se raspravljalo o nalazu Državne revizije recimo raspravljali o načelniku vaše općine Lopar koji je dizao sredstva iz općinskog proračuna, sam sebi davao pozajmice bez argumenata i uporišta, a onda kad ga je Državna revizija uhvatila onda je počeo to vraćati i izjavio je da je to morao dizati, jer da je na crno morao kupovati neke dokumente koji bi pomogli općini u nekakvim sudskim sporovima. Pa di vam je tu dosljednost, vjerodostojnost, principijelnost itd. I što ćemo sad? Tako vi raspravljate. I što ćemo sad, zašto niste tada raspravljali o tome. Tada biste vi bili vjerodostojni. Mogli ste progovoriti o svom načelniku općine pa reći, evo to nije u redu šta mi radimo tamo dolje. Ali o.k. je prozivati ministarstva itd. i to je o.k. I treba ih prozivati, za svaku nepravilnost treba prozivati. Ali upravo ovo što vi nama zamjerate da gledamo svoje ovako, tuđe onako to upravo vi radite. I vi ste ti koji po cijeli dan sto puta ponovljenu laž postaje istina. Samo se napada druge. Reci ti meni da ne bih ja tebi, evo to je ta politika. Hvala lijepo.
Josip Borić, odgovor na repliku.
O tome što je radio određeni načelnik pa i moje općine o tome će se institucije pobrinuti ne sekirajte se. Svi su obaviješteni, ne sekiram se. A nisam raspravljao jer nisam bio taj dan ovdje ako ste primijetili, a da jesam onda bih spomenuo grad Rijeku i njihov nalaz revizije i 50 milijuna kuna koje drže na svom računu a sredstva su državnog proračuna od prodanih stanova zaštićenih najmoprimaca, pa da onda ta porezna ili proračunski nadzor uđe u njihov proračun i da vide zašto ih drže tamo a ne usmjeravaju ih u državni proračun, onda bi ih bio naveo. Da su počeli projekt izgradnje muzeja suvremene umjetnosti i knjižnice, potrošili na njega 30 milijuna kuna i prebacili se na drugu lokaciju. Jel' to tamo piše ako ste čitali? Ali to je grad Rijeka, ako se razumijemo. I sad bi trebalo pitati što radi proračunski nadzor, DORH i sva ostala tijela, razumijete? I neću stavljati 200, 300 tisuća kuna u odnos 80 milijuna kuna, razumijete? Ali ako vi smatrate da treba možemo mi otvoreno o bilo čemu. Ne sramim se niti me briga, niti me strah. Jer moramo istjerati neke stvari načistac. A ovo, principijelnost, vjerodostojnost ja sam govorio u postupanju, ne u govoru. Vi ste vrlo u govoru vrlo principijelni i stalno udarate po jednoj strani, ali kad se vrati, mora se i vratiti nekad i budite spremni na to. Znači, upozorite kolegu Obersnela da to više ne radi, barem vi razumijete? Jer nije korektno jer su to sredstva državnog proračuna i morat će netko pitati zašto nisu u državnom proračunu. A državni proračun ne može samo tako naći 50 milijuna kuna. E kako će onda izgledati grad Rijeka? E to će onda biti problematično. A ovog gospodina, o njemu će se razgovarati kad za to dođe vrijeme i institucije kažu što imaju reći, ako vas to sekira.
Hvala. Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Borić nisam se imao namjeru niti za repliku a za riječ se ionako nisam javio no ponukalo me vaše čuđenje ovakve današnje rasprave od strane kluba SDP-a. Pa zar ne vidite da je više danas replika došlo iz kluba SDP-a nego za jednomjesečno zasjedanje Sabora po bilo kojoj točci uključujući i Proračun RH. Ispada da u RH za naše kolege iz SDP-a nema važnije stvari od Sportske televizije i na tome ćemo tri dana raspravljati za dva izvješća HOO-a. No zanimljivo je da primjerice klub SDP-a ne smeta to što se velike, važne stvari u hrvatskom društvu i republici događaju, a mi ih kao saborski zastupnici ne raspravljamo. Vi ste maloprije spomenuli monetizaciju, trošak monetizacije od 50 milijuna kuna. Da nije pokrenut referendum o toj monetizaciji mi u Saboru o tome uopće ne bi raspravljali. Već smo samo raspravljali o tome da li ćemo uputiti na Ustavni sud to pitanje ili nećemo. Ne raspravljamo o privatizaciji HŽ Carga koji je neslavno propao, privatizaciji Croatia airlinesa, privatizaciji zračnih luka. Nismo u Saboru raspravljali ni o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika iako o tome cijela hrvatska javnost bruji itd., itd. Dakle, očito je SDP-u potrebna ova rasprava kako bi pod krinkom izbacivanja politike iz sporta sam ušao u politiku i sportom ovladao. I to je bila nakana današnje rasprave za koju rekao sam se SDP itekako dobro pripremio jer ovoliko replika nisu dali u Hrvatskom saboru u proteklih 2 mjeseca.
Josip Borić, odgovor na repliku.
Slažem se kolega Bačić jer kako bi rekao ministar Varga radimo samo gospodarske teme. Ovo su gospodarske teme i mi ih redovito jednostavno apsorbiramo kroz dnevni red Sabora. Kad pogledate zaista dnevni red Saboru nitko za Hrvatsku ne bi zaključio da smo u proceduri prekomjernog deficita, da se nešto u ovoj državi događa loše, da imamo problema, da se u Hrvatskoj živi loše, da ljudi jednostavno ne vide više uopće načina da žive u ovoj državi nego traže izlaze izvan ove države. Da sad dovodimo u pitanje sve što se stvaralo 25 godina, da nam postane višak sve. Evo jedna mala Sportska televizija postane problem nacije. A samo zato što je besplatno, nju nitko ništa ne plaća. I to nam je problem. Ali kad damo 80 kuna HRT-u i ne dobijemo nikakav gotovo sportski sadržaj svi šute, sve ok. Jer to ne možemo prepoznati kao problem društva ali nije ni uputno prepoznati. Pa budimo onda do kraja principijelni ili vjerodostojni pa onda kad nešto i govorimo da želimo riješiti pa riješimo. Ali ne igrati se ovakvim igricama ispod stola, samo neki imaju neke informacije. Miješamo 2014., 2013. Sad raspravljamo o 2013. i sad slušamo tamo nešto je bilo u 11. mjesecu 2014. itd. Vjerojatno ima nešto već i u 2015., to ćemo saznati možda dogodine. Pa samo je znači pitanje načina na koji mi želimo odgovornost staviti kao nešto čime se politika treba baviti u ovom Domu, u Vladi i na nivou cijele države. Ali onda evo ovo što ste rekli ima replika, prijava koliko god hoćemo jer eto baš nam smeta Olimpijski odbor. I jedino ono što svijetlo imamo a to su hrvatski sportaši jer eto nemamo preveliki utjecaj na ono što bi mi htjeli tamo raditi, a vrijeme silaska s vlasti brzo dolazi.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Borić cijelo vrijeme kolege sa ove naše desne strane sabornice pričaju da ovdje nema politike. Međutim, mišljenje Vlade RH na Izvješće HRT-a je vidite ovo tu. A mišljenje Vlade RH na Izvješće HOO-a imate tu brdo stranica i 90% tog materijala je isključivo na Sportsku televiziju. E sad mene zanima, kao prvo, koje je tijelo pisalo ovaj osvrt na izvješće? Jel to radilo Ministarstvo financija? Jel to radilo Ministarstvo znanosti i sporta ili tko je to radio? Ali velimo da nema politike. Gledajte, oduvijek se znalo ako neko izvješće ne prođe onda je to argument da onaj tko podnosi izvješće bude smijenjen. Međutim, ta gospoda koja su ovako nemušto pisali primjedbe na Izvješće HOO-a nisu znali tehniku kako se biraju čelni ljudi HOO-a, da je to procedura kao i svaka druga i da se tu baš ne može dogoditi što se može dogoditi. I naravno kad smo raspravljali o Izvješću HRT-a jedini koji je nešto malo spomenuo financije su bili neki ljudi iz HDZ-a, i nitko drugi. Ali danas, danas su financije dominantna tema. Vele kolege EVO TV nije bitan. To kao financira pošta. Da, ali mi u ovom trenutku Vlada veli da spašava državni proračun od deficita od 19 milijardi kuna s tim što će povući dobit iz javnih poduzeća. Pa i pošta je javno poduzeće, da nisu profućkali 200 milijuna na EVO TV sad je Vlada tih 200 milijuna mogla povući i mogla je imati manji deficit za to. Ali naravno nije ni Vladi ni kolegama iz vladajuće koalicije bitno što hrvatski građani godišnje itekako upumpaju milijardu i 300 milijuna u nacionalnu televiziju i od toga nemaju nikakve koristi. Dakle, ova dva mišljenja Vlade su jasan pokazatelj da se Vlada itekako želi politički riješiti čelništva HOO-a.
Josip Borić odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Slažem se kolega Šuker, mi znamo po izvješću HACOM-a koliko imamo priključaka, znači na Internet protokol televizije, znamo koliko imamo priključaka MAX TV-a, VIP paketa itd. EVO TV-a, znamo. Radi se o polovici domaćinstava u RH gotovo. Zašto je uopće toliki broj pretplata išao? Pa kad imamo digitalnu televiziju pa više-manje svi i vidimo. Išli su jer ljudi žele gledati nešto na televiziji možda i drugačije od onoga što im se nudi kroz nacionalne koncesije i mnogi su uzimali paket. Vi da biste gledali sport morate potrošiti mjesečno najmanje 140 kuna to nije malo. Pretplatu HRT-u plus 60 kuna najmanje sportski paket, pa ima tu razno raznih tarifa, sport plus paket pa još 15 kuna itd. da bi gledali sport. I što nam onda smeta ono što je besplatno, ono što je besplatno, što ne damo ni kunu e to nam smeta silno i ne želimo gledat, jer mi to ne gledamo kao političari u Saboru. Ja gledam recimo, gledam kad imam mogućnosti pogledam. Zašto ne? Ali mnogima to smeta. I onda slušamo danas da se pošta u svojoj bilanci ne financira iz državnog proračuna što nije istina. 100 milijuna kuna dobili su iz državnog proračuna da za univerzalne usluge i to imaju pravo dobiti po zakonu o Hrvatskoj pošti. Jer radi jedini na tržištu jer tako, ako se dobro slažem, jedini moraju dostavljati u određenim vremenima, određenim destinacijama itd. da ne objašnjavamo dalje. Znači financiraju se. I sad bi ja trebao reći kao što kolege iz SDP-a kažu proračunski nadzor, jeste li vi s tim novcem od 100 milijuna koji ste dobili za drugu uslugu nešto dali za drugi projekt koji je možda loš? Ali gdje mi idemo, hoćemo li sačuvati Hrvatsku poštu? Pa želimo sačuvati, pa želimo i ovo sačuvati ali dajte način da vidimo na koji način možemo, ponudimo rješenja a ne DORH i nekakve postupke. Nudimo rješenja a ima mogućnosti.
Hvala. Ante Babić replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Kolega Boriću, na samom početku ste rekli ne znam kako bih započeo moju pojedinačnu raspravu i tko će vratiti javni dug RH. Istina, ako se prisjetim vašeg pitanja sa aktualnog sata kad ste rekli premijeru da se radi o deficitu od 18 odnosno 19 milijardi kuna, odnosno ukupnom javnom dugu od gotovo 300 milijardi kuna onda se on pokušao našaliti i govoriti vam da nemate točne podatke i da zapravo to niste dobro pročitali. Činjenica je da u ovoj situaciju u kojoj se danas nalazimo i u ovom deficitu od gotovo 19 milijardi kuna i ukupnom javnom dugu od 300 milijardi kuna bi trebala biti top tema u RH, odnosno o tome bi trebali brojati svi mediji, o tome bi trebali govoriti socijalni partneri međutim to se skriva maksimalno medijski da ljudi ne govore o tome i onda se došlo do ovoga izvješća HOO-a, financijskog izvješća i to bi trebala biti top tema odnosno Sportska televizija bi trebala biti najveći problem hrvatske nacije što zapravo nije i ne bi trebalo biti točno. SDP je dobio zadatak preko mišljenja Vlade Republike Hrvatske da o ovome izvješću govori na negativan način kako ga u petak ne bi prihvatio i to je zapravo jedina istina o ovome izvješću. A što se tiče stalnog spominjanja ovog o čemu mi zapravo moramo govoriti u Hrvatskom saboru i loše gospodarske situacije kao i ovog deficita odnosno javnog duga ispada kao molećivo nas moli SDP, vi HDZ-ovci nemojte to govoriti jer to nas deprimira, zapravo to da samo u gabuli, odnosno da vaše ponavljanje nas dodatno frustrira. Moramo jer o tome ne govore oni koji bi trebali, zato moramo mi ovdje u Hrvatskom saboru. Evo hvala.
I Josip Borić odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolega Babić ja njih ne želim frustrirati, ja samo želim govoriti onako kako ja smatram da je potrebno u ovom domu, a da li je to nekome lijepo ili nije to je pitanje dojma i to nek ocjenjuju građani na izborima. Govorili ste o aktualnom satu i to je slika i prilika hrvatske politike, postavljamo pitanja, ne dobivamo odgovore, dobivamo svako svoj dio nekakvih podcjenjivanja, uvreda, pitate premijera imaš li svoju projekciju duga ako ne vjeruješ ekonomista, on kaže da kad mi dobijemo sredstva u HDZ-u iz proračuna, ako se sjećate odgovora onda su to prljavi novci, kad SDP dobije sredstva iz proračuna onda su to čisti novci, a i mi i oni se financiramo iz istog proračuna ali dobro to je pitanje dojma. Ono što je rekao kolega danas Šuker u uvodnih pet minuta kad smo govorili o deficitu, postali smo država krive metodologije i te metodologije se i kroz sustav represije, i sustav gonjenja primjenjuju na različite načine, te iste metodologije, kao i na statistiku. Ako nam je rast proizvodnje Ured za statistiku je dobar, ako je rast jamstava ili javnog duga Ured za statistiku je šlampav. I tako ćemo doći do kraja ovog mandata i u ovoj izbornoj godini svi će reći sve što imaju, međutim problemi ostaju i ne rješavaju se. I nađemo problem evo ga Sportska televizija, gotovo smo kao nacija nestali zbog toga, ali nema na dnevnom redu tema osim malo poljoprivrede, pogledajmo dnevni red gospodo draga. To je izborna godina, sve je lijepo, cvijeće, jednostavno svi smo zadovoljni i najbolju Vladu imamo ikada u povijesti kako reče nedavno premijer i što se opće imamo čuditi? A svi, 80% građana ne podržava uopće tu Vladu.
Hvala. Kolegice Nadice Jelaš izvolite.
Hvala poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege ja ću svoju raspravu fokusirati isključivao na financijski dio ovoga izvješća jer imam zapravo samo jednu namjeru da doprinesem koliko god malo da se problemi koji su uočeni i koji su izneseni u izvješću počnu otklanjati. I kada na takav način raspravljamo o izvješću HOO-a onda mislim da to nije politička haranga kao što želi nametnuti odnosno reći oporba nego da je to jedan konstruktivan način da se osvijeste odgovorni, da se o problemima mora razgovarati da bi se oni počeli rješavati. A evo u čemu ja osobno vidim problem kada su u pitanju financije HOO-a. HOO je u 2013.je ostvario ukupne prihode u iznosu od 109,2 milijuna kuna i ukupne rashode u iznosu od 109,5 milijuna kuna iz čega proizlazi manjak prihoda u iznosu od reći ću simboličnih 350.000 kuna. Rekla sam simboličnih jer u prethodnoj 2012.godini ostvaren je manjak prihoda u iznosu od 7,5 milijuna kuna, međutim tada je taj manjak pokriven prenesenim viškom prihoda iz ranijih godina. dakako i ovaj manjak prihoda od simboličnih kako sam rekla 350.000 kuna također će biti pokriven prenesenim viškom prihoda iz 2012.godine. Kada već spominjem 2012.godinu onda ću reći da je potpuno neuobičajeno, to spominjem ovako samo kao fus notu kao dodatak, dakle potpuno je neuobičajeno da godišnja izvješća se ne iskazuju usporedne podatke za prethodnu godinu. Ja sam i prošle godine kada smo razgovarali o izvješću HOO-a ukazivala na taj nedostatak, da se uz planiranu kolonu obavezno daju i podaci za prethodnu godinu, konkretno ako je riječ o 2013.kao izvještajnoj godini, da se daje usporedno i 2012.godina, dakle očito u HOO ne postoji volja da se ta izvješća dopune podacima za bazne godine. ali vratimo se gubitku. Rekla sam da je gubitak u 2013.simboličan, međutim simbolika postaje vrlo ozbiljna stvar ako se uzme u obzir da je u 2013.godini HOO iskazao neplaćene obveze u iznosu od 5,5 milijuna kuna. Drugim riječima stvarni minus i nije tako simboličan nego je vrlo ozbiljan i iznosi 5,7 milijuna kuna. Dakle taj problem je još ozbiljniji kada se ima u vidu da je uglavnom riječ o uskraćenim transferima nacionalnim sportskim savezima. Dakle HOO ima visoke nepodmirene dugove prema nacionalnim savezima iako je primio iz državnog proračuna sva planirana sredstva za potpuno ispunjenje tih programa. Nema se dakle za financiranje nacionalnih saveza što je ona temeljna djelatnost HOO-a, ali se ima za financiranje Sportske TV pri čemu nas se pokušava uvjeriti da se Sportska TV financira vlastitim sredstvima HOO-a. Međutim kada se usporede iznosi vlastitih sredstava HOO-a sa višestruko većim dugovima Sportske TV koji se ovoga trenutka procjenjuju na više od 60 milijuna kuna onda je jasno da ta vlastita sredstva su apsolutno nedostatna i da će dugove Sportske TV jednom reći ću megalomanskog projekta koji je primjeren nekim boljim, financijski boljim vremenima da će te dugove pokrivati hrvatski građani. I pri tom je moram reći vrlo interesantan stav HOO-a da se vlastitim sredstvima može raspolagati autonomno, bez ikakvih potrebnih odgovarajućih odluka nadležnih tijela, a istovremeno se sredstvima poreznih obveznika stvaraju značajni gubici. I nekoliko ću riječi reći o obavljenim revizijama, dakle što se tiče onih unutarnjih revizija i nadzornog odbora, ali i onih komercijalnih, ja ih ne doživljavam osobito objektivnima i ne čudi što su one pozitivne. Osim toga moram napomenuti da je komercijalna revizija o kojoj je u ovom izvješću riječ da se ona odnosi na 2012.godinu, a ovdje razgovaramo o izvješću za 2013.godinu. Dakle komercijalna revizija ne dokazuje ništa i ne potvrđuje ništa. U samom izvješću stoji da će revizija za 2013.godinu napravljena odnosno da je valjda je napravljena u 2014.godini. Po meni su daleko relevantnije vanjske revizije, dakle Državnog ureda za reviziju Ministarstva financija, Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta konačno Sportske inspekcije, a činjenica je da se te revizije razlikuju od one komercijalne da su njihovi nalazi drugačiji i da nisu bez primjedbi i određenih naredbi. Tako između ostalog Ministarstvo financije nalaže HOO-u da se rebalans proračuna mora donositi do kraja kalendarske odnosno proračunske godine na što sam osobno upozoravala kada smo prošle godine raspravljali o izvješću za 2012.godinu kada je rebalans donesen pet mjeseci, dakle pet mjeseci nakon isteka kalendarske godine i kada nas je predsjednik Mateša uvjeravao da je to postupak koji je dozvoljen i koji je ispravan. I nije problematično reći ću samo vrijeme donošenja rebalansa jer po meni je problematičniji način na koji se donosi rebalans, a ista se priča ponavlja i u izvješću ove godine. dakle rebalans se donosi tako da se čeka izvršenje i evidentiranje svih rashoda za tekuću godinu i onda se prihodi isplaniraju u visini koja je potrebna za pokriće izvršenih rashoda. Drugim riječima, utvrđuje se upravo toliko prihoda koliko je potrebno da se izjednače s ostvarenim rashodima i tako nema nikakvih odstupanja. Ako pogledamo ovo izvješće u tabeli o strukturi rashoda tu se isto vidi nešto nevjerojatno, evo recimo u lipu su isplanirane plaće, zatim doprinosi, službena putovanja, stručna usavršavanja radnika, naknade troškova službenih putovanja, mislim meni je nevjerojatno kako se u trenutku donošenja plana može u lipu znati koliko će biti troškovi službenih putovanja. I na kraju ću samo zaključiti da nitko danas, ja mislim i uvjerena sam, u ovoj sabornici nije osporavao zasluge Hrvatskog olimpijskog odbora za razvoj i postignuća hrvatskog sporta. Dakle upravo su naglašavana ta postignuća i te zasluge. Međutim, kada ocjenjujemo poslovanje, financijsko poslovanje Hrvatskog olimpijskog odbora onda moramo biti kritični jer čemu inače i ovo izvješće i sva druga slična izvješća dolaze pred Hrvatski sabor. Dakle dolaze upravo zato da bismo rekli što jest dobro, da bismo pohvalili to i da bismo ukazali na ono što nije dobro da bi se to mijenjalo. Konačno Hrvatski olimpijski odbor nije seoska udruga mažoretkinja kao što sam rekla i prošle godine s time da ne mislim pri tome vrijeđati udruge mažoretkinja. Hrvatski olimpijski odbor je najviša nacionalna nevladina sportska udruga čiji godišnji proračun iznosi preko stotinu milijuna kuna. S time da se preko 90% tog proračuna alimentira iz državne kase, dakle iz sredstava poreznih obveznika i to je onaj najveći razlog zbog kojeg imamo pravo tražiti najveću, dakle apsolutno najveću odgovornost Hrvatskog olimpijskog odbora za zakonito i za odgovorno trošenje sredstava upravo tih poreznih obveznika.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Bore Grubišića. Izvolite.
E hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Jelaš, vi ste govorili o ovom izvješću i sa financijskog aspekta. A vidite nedavno ovdje u Hrvatskom saboru a već i drugi puta, doduše na Odboru za medije je bio glavni ravnatelj Hrvatske televizije koji nama zastupnicima u Hrvatskom saboru osporava pravo da uopće znamo plaće djelatnika na Hrvatskoj televiziji i ne samo plaće nego i ono što ide uz plaće i što su tajni, tzv. tajni ugovori. On tvrdi na Odboru za medije da su plaće tajna na Hrvatskoj televiziji a Hrvatska televizija se financira isključivo od pristojbe koju plaćaju građani Republike Hrvatske. Pa kako nešto što je financirano dakle iz džepa građana Republike Hrvatske može biti tajna i treba biti tajna? Ovdje je sve jasno podastrto, dakle potpuno imamo ovdje uvid u sve pa makar i bili ti rezultati takvi kakve vi navodite i s kojeg vi kuta gledanja to gledate, ali barem imamo to izvješće. Pokušajte od gospodina glavnog ravnatelja Hrvatske televizije dobiti bilo kakvo financijsko izvješće. A ovdje smo raspravljali i lili žuč oko toga. Nema smjene, ma nema ni pomisli da se smijeni niti da se nešto pokuša napraviti. A u svojoj raspravi koja, slijediti ću, navesti ću i niz drugih primjera u svezi ovoga. Kažem, ne branim nikoga ali mislim da se podigla prevelika prašina i da je to tendenciozno, namjerno pa čak i zlonamjerno to što je mišljenje Vlade Republike Hrvatske negativno. A vidimo i odgovor HOO-a na mišljenje Vlade Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega pa, zapravo niste prvi kojega sam danas u ovoj sabornici čula da uspoređuje poslovanje Hrvatske radiotelevizije sa poslovanjem, odnosno sa funkcioniranjem Sportske televizije koju je eto osnovao Hrvatski olimpijski odbor. Dakle što se tiče plaća i reakcije Sabora na ono izvješće koje nam je dostavio ravnatelj Hrvatske radiotelevizije, vi jako dobro znate da smo mi zajedno sa vama i svima drugima podržali da se to izvješće ima nadopuniti jer je ono bilo, reći ću otvoreno bezobrazno naspram saborskih zastupnika. Međutim, činjenica je isto tako da mi ne znamo kakve su plaće niti na sportskoj televiziji a niti u krajnjoj liniji u Hrvatskom olimpijskom odboru. Tih podataka nema. A bilo bi dobro da ih imamo. Dakle niti smiju biti tajne plaće na Hrvatskoj radioteleviziji a niti je dobro da su tajne plaće u Hrvatskom olimpijskom odboru. I ono što želim ponovno posebno apostrofirati, nije namjera ovih naših rasprava iz našega kluba da se smijeni gospodin predsjednik Olimpijskog odbora Mateša. Dakle ovdje se raspravlja isključivo s dobrom namjerom, s namjerom da se uočeni nedostaci, nepravilnosti pa i nezakonitosti otklone i da poslovanje Hrvatskog olimpijskog odbora kao krovne sportske organizacije u ovoj državi bude transparentno i da bude na dobrobit svih.
Hvala. Sljedeća replika je ona uvaženog zastupnika Dražena Đurovića. Izvolite.
Hvala. Dobar dio vaše rasprave vi ste posvetili rekao bih fiskalnoj odgovornosti svakog od korisnika državnog proračuna da odgovorno upravlja sredstvima u skladu sa zakonom. I taj dio rasprave prilično dobro razumijem i prilično mi je i blizak i volio bih kada bi ta dosljednost bila kod vas zaista prepoznata u ove 4 godine. I razumimo bih je i podupro bih je i u slučaju Hrvatskog olimpijskog odbora ali nažalost te dosljednosti ali nikada tijekom mandata ove Vlade nije postojalo. Dakle vaša Vlada, vaša većina, vi ste poticatelji fiskalne posvemašne neodgovornosti prema novcu poreznih obveznika. Vi ste, pa pogledajte svaki vaš prijedlog proračuna koji … [[Govornik se ne razumije.]] rast 3% BDP-a i deficit primjerice 5, na kraju godine imamo pad 1%, deficit 10. Dakle imamo, mi donosimo zakone kao najviši, kao najviši zakon a to je državni proračun, padnemo, padnemo u postocima, padnemo u milijardama kuna i nikakve konsekvence ne polazimo. Da li je to prelijevate na sve korisnike državnog proračuna? Na početku mandata ove Vlade pitao sam vas zašto je ova Vlada upucala 50 milijuna kuna u čudnu, oblik dokapitalizacije Centar banke, nije bilo odgovora. To je bilo 50 milijuna kuna, bačeni su kao u vjetar. Na pitanje zašto je ova Vlada kupila za 200 milijuna kuna službene automobile i vozila u isto čudnim interakcijama nije bilo odgovora. Zašto je ova Vlada učinila ovo, ono dakle puca svugdje, na svim stranama, sve četiri godine i sad ste našli ravnat krivu Drinu na Hrvatskom olimpijskom odboru. E to je ono što ja doživljavam kao posvemašnju vašu nedosljednost i zato vam ne mogu vjerovat u ovom konkretnom slučaju.
Hvala. Odgovor, uvažena zastupnica Nadica Jelaš.
Pa kolega Đuroviću, što se tiče upravljanja fiskalnom odgovornošću i dosljednosti, dakle konzekvence će biti političke. Naši će građani odlučiti o tome jesmo li bili fiskalno odgovorni ili nismo i koliko smo bili fiskalno neodgovorni. A što se tiče upucavanja određenih sredstava u određene projekte, konkretno ste navodili neke primjere, pa i sam predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora gospodin Mateša je rekao prije otprilike pola sata vidjet će se tek da li će sredstva koja su uložena u Sportsku televiziju da li će biti rentabilna ili neće biti. Dajmo vremena toj projektu, pa je spominjao 2017. godinu kao onu godinu kada bi se trebalo vidjeti da taj projekt jest rentabilan. Dakle dajte i nama vremena da se vidi da li su određeni potezi koje smo povlačili dobri ili loši.
Hvala. Sada će riječ uzeti predstavnik predlagatelja, uvaženi Zlatko Mateša, predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora.
Uvažena zastupnice, ja ću se zadržat samo na ovom financijskom dijelu. Naime, dvije stvari u vašoj raspravi koje ne odgovaraju stvarnom stanju, bez ikakve uvrede. Prva je hrvatski sport odnosno Hrvatski olimpijski odbor se ne financira od strane poreznih obveznika niti iz općih poreznih prihoda. Hrvatski sport se financira od igara na sreću, dakle financiraju ga svi oni koji igraju loto, kupuju srećke, kladionice i ine druge stvari. To nisu opći porezni prihodi. Nemojte se ljutit, ja dozvolite da nešto malo znam o tome, ipak sam tu proveo 11 godina s ove ili one strane. Drugo, kad vi kažete o tome kao neki prenesena sredstva, dakle neplaćene obveze u iznosu od 5 milijuna i nešto, molim vas kao znalac financija, uzmite u obzir da se radi o fondu koji se puni do 31. prosinca i da se saldira u siječnju. Tu je dopis Ministarstva financija, potpisao ga je ministar Linić, da se x puta vraćamo na istu temu gdje on točno veli za ovu godinu koju mi kažemo, tijekom 2013. godine po osnovu dijela prihoda igara na sreću plan je iznosio 100 milijuna 364.354 kune a u 2013. godini prikupljeno je 112 milijuna 596 tisuća 313 kuna što znači da je iz 2013. godine u 2014. preneseno 25 milijuna 860 tisuća 930 kuna, što znači da smo mi u plusu 20 milijuna kuna. Mogu vam dati taj dopis koji je više nego jasan i mislim da nije nikakav problem da ga uzmete.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Dražena Đurovića. Izvolite.
Da, i dobro da ste gospodine Mateša podsjetili, prilično je selektivno inače organizirano, ovisno od zakona do zakona, od ustanove do ustanove, uopće o čijim će se godišnjim izvješćima raspravljat u Hrvatskom saboru. Tako eto nekom odlukom iz nekog vremena nekad prije mene očito postoji da se godišnje raspravlja o godišnjem izvješću Hrvatskog sabora. Ne raspravlja se o godišnjem izvješću mnogih financijski društveno i uplivnijih i većih potrošača, primjerice i proračunskog novca nego što je Hrvatski olimpijski odbor. A kad je riječ recimo o onima koji imaju zakonom definirane prihode od nečega kao što je Hrvatski olimpijski odbor ima od igara na sreću primjerice, mogli smo mi raspravljati i o ZAMP-u. Svake godine isto i oni imaju ne mali prihod, međutim zakonodavac nije predvidio da se primjerice u ZAMP-u svake godine da podnese izvješće o radu jer i oni ostvaruju 100-tinjak milijuna, 70-ak milijuna kuna prihoda po uslugama, zakon im je to omogućio, privatna udruga koja zapravo ne odgovara u Hrvatskom parlamentu ni na koji način, a prihoduje od mnogih i brojnih u ovoj državi, ne mogu je zaobići. Tako da zanimljiva je ta selektivnost. Mi smo u ovom mandatu ove Vlade osnovali cijeli niz agencija i ustanova koji su vrlo veliki proračunski korisnici, međutim naravno predlagatelji zakona su vrlo mudro zapravo prenijeli ne samo upravljačke ovlasti nego i odgovornost na ministarstva kako se recimo rad tih agencija i tih ustanova ne bi pojavljivao pred Hrvatskim saborom. Hvala.
Hvala. Sad ćemo nastaviti sa pojedinačnom raspravom. Sada je na redu uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đurović, nisam mogao repliku vam odrediti, ali u svezi ZAMP-a, zavjet šutnje, o neselektivnosti izvješća u ovom Hrvatskom saboru je došlo do toga da Hrvatski sabor nije preuzeo, ali ne svojom voljom naravno nego odlukom ministara i Vlade nadzor nad mnogim agencijama, uredima, odborima i ne znam ni ja što sve ne, ima ih 250 i oni ne daju izvješća ovdje u Hrvatskom saboru o svom poslovanju. Ali ono što znamo kada uspoređujemo neke gubitke Sportske televizije, pa gledajte to se moglo da ima dobre volje pokrpiti, evo recimo 1742 automobila plus gume pričuvne, dakle kompleti 400 milijuna. Vi ste rekli 200, 400 milijuna kuna, to je bilo prošle godine. Evo za dizajn registarskih tablica, natječaj koji je poništen, uzalud bačeno u vjetar 43 tisuće kuna plus će biti tužba i nadoknada štete za tužbu. Pa onda za masterplan hrvatskih bolnica srpsko-francuskoj korporaciji milijun i pol kuna ili 200 tisuća eura. Pa onda za monetizaciju Hrvatskih autocesta bačeno u vjetar 10, za konzultacije govorim, 10 milijuna kuna. Pa onda za korištenje zrakoplova nepotrebno, znamo za slučaj ministrice vanjskih poslova, pa peglanje državne kartice gospođe ministrice kulture, pa plan outsourcinga koji je također plaćen konzultantskoj tvrtki ne zna se koliko točno milijuna ili stotine tisuća kuna. Pa onda na primjer Hrvatske vode su od 2012. godine potrošile za školovanje, educiranje svojih kadrova 100 tisuća eura. Pazite, ljudi su i do tada radili u Hrvatskim vodama, ali su potrošili 100 tisuća eura za školovanje kadrova u Hrvatskim vodama. Valjda do tada nisu ni znali šta je voda, pa su ih morali naučiti da je to H2O. Ja ne znam zbog čega su tamo trošili? Ali evo sad se igra utakmica Budućnost – Cedevita, Hrvatska televizija kao ona koja bi trebala valjda trebala pratiti prvaka Hrvatske u košarci ne. DOMA tv prenosi, dakle tu. Ni jedne utakmice osim domaće ovdje u Zagrebu koje su igrane nisu prenošene, prenosi DOMA tv. Što sam htio reći? Kada odete bilo gdje, vi ste bili u Vijetnamu neki dan, kada vas pitaju odakle ste, ako ste bili u gradu u Hanoju je li ili ne znam, bilo kojem drugom gradu kažete iz Hrvatske. Pa ljudi tamo malo se češu po glavi iz Hrvatske, Croatia. Jel'? A ako spomenete Šukera svi će znati odakle ste. Ja sam bio u Indoneziji pa su tako rekli, a Šuker, da, da. Po tome znaju za Hrvatsku. Ne ovaj Šuker tu, nego ovaj predsjednik HNS-a sadašnji. Govorim, ispričavam se gospodine kolega, nije ovo namjerno, ali govorimo, ne, samo da razjasnimo stvar. Dakle, Hrvatski olimpijski odbor je kada sam čitao, dakle mišljenje Vlade o izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora kao da sam gledao i čitao Izvješće Državne revizije o ministarstvima hrvatske Vlade. Sve ono što je navedeno u Izvješću Državne revizije to je Vlada navela u Izvješću o Hrvatskom olimpijskom odboru, ama baš sve, kao precrtano. Kao melem na ranu mi je došao ovaj odgovor Hrvatskog olimpijskog odbora u kojem su razjašnjene neke stvari. Možete vi biti pristaša vladinog mišljenja, a neki drugi mogu biti pristaše onog drugog mišljenja. Negdje bi trebali naći pravu istinu i zapravo vjerovati nekome. Uglavnom za hrvatski šport ono što se izdvaja sto milijuna kuna kada vidimo izdvajanja za Hrvatsku televiziju koju plaća svaki građanin RH imao mirovinu 1500 ili ne znam ni ja koliku, kada znamo da umirovljenici koji plaćaju također tih 80 kuna i to uredno, redovito. Dakle, plaćanje pristojbe Hrvatskoj televiziji je 96% je uredno, dakle uredno se izvršava. I onda vidimo da taj športski program i šta to Hrvatska televizija nama nudi od športa, ama baš ništa. Sportska televizija ja ne bih kažem ulazio, to je dijete koje se rađa, ono je još ipak u pelenama. Koliko ima? Dvije, tri, četiri godine, ne znam pa onda možemo i tako gledati. Imamo obećanje, jedino je stvar hoćemo li polagati vjeru u to obećanje da će ta televizija ipak stasati ili nećemo. Na kraju krajeva, Međunarodni olimpijski odbor podržava i Međunarodni olimpijski odbor razmišlja i formira zapravo olimpijsku televiziju. Znači, sve mi iz Europe kopiramo, sve živo donosimo. Europa nam naređuje u Bruxellesu što ćemo raditi sa trošarinama itd. Ali ako je Hrvatski olimpijski odbor kopirao da kažem ili nešto uzeo od Međunarodnog olimpijskog odbora e to ne valja. A sve mjere koje nama Bruxelles propisuje kada ih primijenimo ovdje, e to je u redu. To nam je Bruxelles propisao, to moramo. Ovo ne moramo, iako je Međunarodni olimpijski odbor, dakle pristao i potiče zapravo Sportsku televiziju i u RH. Ja ne znam čemu mi ovdje toliko žuči prosipamo. Na kraju krajeva netko je ovdje rekao, mislim kolegica Jelaš da je to nevladina udruga, nevladina športska udruga. Prema tome, ovdje mi u Saboru raspravljamo, a mnogo veći potrošači su izmakli i saborskoj kontroli i saborskoj raspravi, a nalaze se pod ingerencijom ministara ili pak pod ingerencijom cijele Vlade. Ja neću sad nabrajati koje sve agencije i uredi su na taj način financirani, a ne možemo nikako doći do podataka mi u Hrvatskom saboru o njihovom poslovanju. Evo večeras je ponovo ova Liga prvaka ili šampiona kako se to već popularno zove. Eto imamo je priliku na našoj Hrvatskoj televiziji na drugom programu pogledati, iako ja u to vrijeme gledam Crnu ružu. Ali nema veze, pogledat ćemo tu utakmicu ne znam više koju od te dvije. Da usput učim turski, da, da, da. Karađul se kaže na turskom, karađul. Da. Dakle, o troškovima ili onom što je rekao gospodin Jovanović da se za šport izdvaja 2,2 milijarde u cijeloj Hrvatskoj, dakle i lokalne. Pa ja znam da lokalni klub u Slavonskom Brodu Marsonija troši za vodu da bi natopio travu na stadionu 100 tisuća eura godišnje, 700 i još nešto tisuća kuna. Jel' i to zbrajate u te dvije milijarde i 200 tisuća, ako zbrajate. Za Arenu Zagreb 50 milijuna kuna. Naravno da nisam zadovoljan troškovima za izgradnju onih pet tzv. Arena za rukometno prvenstveno, jer tada je u Osijeku trebalo bit potrošeno sto milijuna eura za osječku dvoranu, a potrošeno je samo 230 milijuna zato što je HDSSB zapriječio taj kriminal koji se tada spremao. Ali ne možemo prebaciti na leđa Hrvatskog olimpijskog odbora svih tih 2 milijarde i 200 milijuna kuna. Dakle, ne radi se o tome da Hrvatski olimpijski odbor vrti 2 milijarde i 200 milijuna kuna. U nadi da će bit bolja vremena, pa da će biti možda više i sponzora i donatora, da će možda krenuti Hrvatskoj lutriji bolje, iako je teško izgledno za to, i da će punjenje dakle proračuna i dohodovne strane HOO-a, a time i dobrobiti sportaša i rezultata športskih koji nas kako sam rekao u uvodnom dijelu svoga izlaganja kada odete bilo gdje u svijet gdje ni ne znaju gdje je Hrvatska, ali za Šukera kao najboljeg strijelca Svjetskog prvenstva nogometnog znaju, znaju. Kažu a Suker jel', znaju. I nije samo za Šukera nego i za niz drugih športaša kojima se Hrvatska diči, ponosi i srce nam igra kada ih gledamo na televiziji i kada čujemo za uspjehe naših sportaša u svijetu. Ja u svakom slučaju bez obzira na ovo izvješće i zavrzlame oko dakle ocjene Vlade pa onda ocjene odbora pa povratnog pisma HOO-a Vladi RH a zapravo gotovo da je bespredmetno da mi danas 2015. raspravljamo o 2013., podržavam rad HOO-a u nadi da će Hrvatska bez obzira što siromaši mladim ljudima pa i sportašima i bez obzira na to da je udio novca koji se troši za sport u Hrvatskoj daleko manji negoli u nekim drugim zemljama poglavito u EU, Americi itd. da ćemo i dalje uživati u rezultatima naših športaša u svijetu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče vaše izlaganje je izazvalo tri replike. Nadam se ne o crnoj ruži. Prva je uvažena zastupnica Marija Lugarić.
Zasigurno ne o crnoj ruži. Što da ja sad sjednem, što biste vi meni odgovorili? [[Upadica Grubišić: Sjednite.]] Zezam se. Dakle, vi ste se kao i mnogi prije vas čudili nad činjenicom da mi raspravljamo o Godišnjem izvješću o radu HOO-a. To nije zakonska obveza i Sabor o tome uopće ne treba raspravljati. Ja sam o tome nekoliko puta govorila. Stavak 4. članka 75. Zakona o sportu govori da Hrvatski sabor treba raspravljati o izvršenju programa javnih potreba u sportu. Ali ima kvaka 22, Hrvatski sabor nikada nije donio program javnih potreba u sportu a treba ga donositi svake godine prilikom donošenja državnog proračuna. Program javnih potreba u sportu se donosi na prijedlog Olimpijskog odbora. I da smo mi utvrdili program javnih potreba u sportu kao što to čini bilo koji grad ili županija ili bilo koja lokalna jedinica koja financira sport mi bismo onda raspravljali o tome kako je to što smo planirali izvršeno. I to je smisao, ne Godišnje izvješće o radu i nikakve ovakve stvari. Onda ne bismo imali niti ovu raspravu o tome je li Sportska televizija javna potreba ili nije jer bismo prethodno utvrdili jel je ili nije. I ovo je jedna zapravo prilično bizarna situacija i gotovo jedinstvena što se tiče države. Dakle, da se sa javnim novcem se da nekome i radi s time što hoćeš a da se prethodno ne utvrdi program javnih potreba. Sabor raspravlja o onim izvješćima kad da nekome javnu ovlast ili kad da nekome da u njeno ime obavlja neki posao. To je konkretno ovdje slučaj oko sporta što je dao Zakonom o sportu ali to Sabor mora svake godine utvrditi kod donošenja proračuna kroz program javnih potreba. I da, mi ne trebamo raspravljati o Godišnjem izvješću Olimpijskog odbora nego o programu izvršenja javnih potreba.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice nisam trebao ni sjedati jer sam se teže ustao ali ovako, dakle u Proračunu RH postoji stavka za Sportsku televiziju. Tko je izglasao taj proračun? Vladajuća koalicija. A što da ja? Pa do 2016. imate u proračunu tu piše, vidio sam da piše ovdje u materijalima da piše tako. Pa tko je to glasao? Tko je glasao za proračun? Pa oporba nije glasala za proračun jel' nego ste glasali vi. Pa me sad čudite uopće. I ja sam za to da ovako kako ste vi definirali, dakle da definiramo potrebe u športu sad možemo za 2016. ne možemo više za 2015., gotova je 2015., još je pol godine jel' pa će i prije izbori još. Ali, kada me već vučete za jezik onda ću vam reći nešto, vi ste bili ovdje nazočni kada je ministar gospodarstva izlagao Strategiju industrijskog razvoja RH do 2020. Jesmo li to raspravljali? Koliko je bio ministar gospodarstva ovdje u Hrvatskom saboru? 4,5 minute i 2 sekunde. Uvodno izlaganje, tako je. I više se nije ni pojavio. I sad vi meni recite pratimo li mi svake godine kako se provodi Strategija industrijskog razvoja Hrvatske? Ajde! Tko nas pita za iskorištavanje ugljikovodika u Jadranskom moru ovdje? Nitko nas ne pita. Kada tražimo stanku u Saboru onda kaže gospodin predsjednik ili ne znam tko je predsjedavajući opet traže stanku. Pa kako ćemo raspravljati o tome? Dakle, mislim da me razumijete jako dobro. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Dražena Đurovića, izvolite.
Hvala. Dobro ste istakli koliko smo zapravo malo vremena danas razgovarali upravo o hrvatskom sportu, a koliko je hrvatski sport zapravo vrijedan za hrvatsko društvo i koliko mislim da to zapravo zaista vrijedi uvijek spomenuti za jednu malu, malu ali zaista malu državu jedan mali narod koliko je hrvatski sport zapravo pronio ime te male države i malog naroda i učinio zapravo ovu malu državu i ovaj mali narod prepoznatljivim po cijelom svijetu, upravo preko uspjeha hrvatskih sportaša. I umjesto da zapravo to ističemo, da vidimo da li se to da unaprijediti da pa ako hoćete da iskoristimo priliku pa i spomenemo i te naše brojne, brojne ne samo ove koji su na samom vrhu ali i u mnogim drugim sportovima brojne jako, jako uspješne hrvatske sportaše u različitim sportovima mi zapravo koristimo ovo vrijeme i ovaj cijeli dan da razgovaramo o nekoliko desetaka milijuna kuna jedne televizije, jednog projekta. On uspio, ne uspio, mislim da je to zapravo relativno jedan ne veliki zalogaj čak i za, čak ne veliki financijski zalogaj i šteta je da zapravo se nismo uopće ovaj dan iskoristili možda ni mi u oporbi oni iz vlasti sigurno da ga na neki način posvetimo i hrvatskom sportu i problemima, ali i rezultatima koje hrvatski sport zaista i u ovoj godini i prethodnih godina donosi zapravo i na diku i na slavu RH.
Hvala. I sada imamo repliku uvažene, pardon nisam vidio, nisam ni dvojio da uvaženi zastupnik odgovoriti samo naprijed.
Hvala gospodine potpredsjedniče vi ste malo se zapričali sa svojim suradnicima pa niste vidjeli. Ali nisam htio da probudim ostale lupajući tablicom. Prema tome, ja sam spomenuo slučaj koji sam osobno doživio dakle u Indoneziji kada sam rekao da sam ih Hrvatske, na pijaci na buvljaku, volim ja ući među ljude pa su kad sam spomenuo Hrvatsku nisu znali i malo smo počeli o nogometu pa je Šuker e onda, iako Indonezija nije nekakva sila u nogometu niti ona važi u svijetu kao nekakva nogometna, nekakav fanatizam kao što u ostalim nekim drugim zemljama vrijedi. Ali sasvim sigurno od 250 milijuna stanovnika Indonezije evo Šuker je ime dakle po kojem prepoznaju Hrvatsku, pa i naše da kažem one kockaste dresove u kojima smo tada igrali. Evo neki dan je Snježana Pejčić osvojila dvije medalje sa zračnom puškom u topa, evo da pitam ovdje ko to uopće zna? Evo zna Borić jer mi pratimo šport i Šuker zna. A o popularizaciji ovih športova dalekoistočni taekwondo i ovo ostalo, pa tu najbolje Sportska televizija i promiče, borilačkih vještina, pa da ne kažem i onih, pa čak i sportova koji su egzotični za koje mnogi ni ne znaju. Okrenute Sportsku televiziju pa ćete vidjeti mnoge športove tamo koji se, u kojima se izvode natjecanja. Al jazeera, al jazeera je vrlo respektabilna televizijska postaja. Prema tome, šta vama smeta? Evo prema tome, kolega Đuroviću hvala na vašoj replici kojom ste zapravo potvrdili ono što sam ja rekao u svom govoru. Hvala.
Hvala. I sad će priliku za repliku imati uvažena zastupnica Ana Komparić-Devčić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega vi ste me potaknuli kad ste rekli da, kažem da ste me potaknuli da vam dignem repliku u trenutku kad ste rekli da Marsonija plaća 100 tisuća kuna vode samo za, eura, samo za vodu i za vlaženje odnosno navodnjavanje travnjaka. Pa ja onda moram priznati da sam ja jako sretna što dolazim iz grada u kojem živim i radim i u kojem vodim jedan sportski klub jer taj grad sve sportske objekte i infrastrukturu sportsku sam održava a svi sportski klubovi koji su na javnim novcima na proračunu grada koji su prošli kroz javne potrebe te objekte koriste potpuno besplatno. Naravno da to nije besplatno, naravno da to grad košta ali sportski klub je, za sportski klub je besplatno. Dakle, čini mi se da to ima logike jer ako su se objekti gradili javnim novcem iz proračuna grada i ako je neki klub prošao je na javnim potrebama opet iz proračuna grada onda je apsolutno apsurdno da grad daje novac koji poslije uzima da bi naplatio za korištenje sata dvorane. Mislim ovo što mi u Rijeci imamo je zapravo jedino logično i normalno. I zato mislim da zaistinu bi se svi ostali načelnici, gradonačelnici mogli ugledati na taj primjer i malo promijeniti odnos prema sportu.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Naravno da podržavam, baš mi je drago da sam vas nadahnuo, koliko se ja sjećam da ste tako rekli, jel tako? Da je vas moj govor, vas nadahnuo? [[Upadica: Potaknuo]] a potaknuo, a dobro to je to. Možemo i stimulirao, možemo kako god hoćete. Prema tome, ovako što se tiče vode u stadionu u Slavonskom Brodu taj račun nikad nije bio plaćen da se razumijemo, računi su ispostavljani ali klub nije nikad imao novaca i onda sam ja pitao gradonačelnika zašto nama, ja sam bio predsjednik nadzornog odbora Vodovoda i rekao sam direktoru vodovoda zašto nam Marsonija ne plaća vodu, jer to je veliki dugo od 100 tisuća eura godišnje, 700 tisuća kuna? A kaže, pitao sam gradonačelnika, jel to je firma Grada Slavonskog Broda i on je rekao čujte to su naši igrači, naš klub a kako da im naplaćujemo. I kaže storniraj račun. I tako je račun storniran, nije nikad platila Marsonija. Ali znam da je dug bio 100 tisuća eura za vodu. Ali opet s druge strane, bio sam i predsjednik ženskog košarkaškog kluba Brod, tako se zvao, koji je igrao u prvoj B ligi, rekli su ti si saborski zastupnik dobro je da ti bude predsjednik, ja kao počasna titula, ja sam bio ne predsjednik ja sam bio prosjak, ja sam molio gospodarstvenike da kupim tene nekoj košarkašici kojoj su se izderale za 200 eura i sam sam dodavao i tamo u bolnici, ma mislim neću pričati šta je sve bilo. Dakle, bio sam prosjak, nakon godinu dana sam dao ostavku. A kada smo trebali uči u prvu A ligu tada sam bio, bili smo prvi, taj klub je bio prvi u prvoj B ligi i igrao je zadnju utakmicu sa Varaždinom i u slučaju pobjede ušle bi u prvu A ligu pa mi je trenerica rekla, Kvesić inače naša olimpijka Kvesić košarkašica, ona trenira klub rekla mi moramo izgubiti a Varaždin je bio predzadnji. Pa reko zašto? Ne smijemo ući jer nemamo novaca da igramo u prvoj A ligi. I izgubili su. Ovo nisam smio reći, ali je to, opet ću na saslušanje kod državnog odvjetnika ali tako je bilo.
Hvala.
Samo malo gospodine Reiner da kažem državnom odvjetniku da je već zastara nastupila, bilo je to prije 6,7 godina.
Sada smo već svašta čuli i prilično proširili temu pa ćemo ipak se vratiti na nju i sljedeću pojedinačnu raspravu imat će uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine predsjedniče HOO-a, gospodine tajniče. Iskreno govoreći slušajući danas ove rasprave u Saboru čovjek ne može da si ne postavi jedno pitanje, zar su hrvatski sportaši od onih u najnižim ligama do onih vrhunskih i svi oni tisuće sjajnih ljudi koji se brinu o tim sportašima zaslužili ovo danas što slušaju? Ja osobno mislim da nisu. I mislim da jedno političko uvjeravanje da jedan projekat nije dobar ne vrijedi toliko da bi poništili sve ono lijepo što krasi sport. I ako ima išta lijepo u životu čovjeka, a to je oni koji su okusili sport, okusili rivalstvo u sportu, okusili sportsko prijateljstvo i na kraju krajeva u sportu dobijete osjećaj ako vrijedite igrate, ako ne vrijedite ne možete igrati. I to ljudi koji steknu to ih prati cijeli život. Mi nažalost se danas ovdje tako ne ponašamo. Zar vi stvarno ne mislite da zajednički program HOO-a i lokalnih sportskih zajednica nije zavrijedio da govorimo o tome? Zar vi stvarno ne mislite da posebni program iz područja sporta, djece i mladih nije zaslužio da govorimo o tome? Zar je stvarno ta Sportska TV vrednija od desetaka tisuća mladih ljudi? Nije. Ali kada bude rasprava o drogi, o suzbijanju ovoga, onoga onda će biti tako sjajnih priča svi će se boriti za to, ali sport je najdjelotvorniji vjerujte. Vjerujte mi. I mi smo danas morali govoriti o tome. Međutim kada si postavimo pitanje gdje je sport danas onda možemo povući paralelu sa Sportskom TV. Nakon početka gospodarske i financijske krize nažalost sport je pao na niske grane zbog nedostatka financijskih sredstava i možda najveća nesreća Sportske TV što je počela djelovati u trenutku kada je gospodarska kriza ono što se kaže udarila po gospodarstvu. I zato više osim na kraju dvije rečenice neću uopće govoriti o Sportskoj TV, govorit ću o sportu, govorit ću o sportskim dvoranama gdje ako treba zbog politike ćemo popljuvati i Arene. Neka mi netko kaže da gradu Zagrebu ne treba sportski objekat i kulturni objekat jer vi u gradu Zagrebu nemrete održati niti jednu kulturnu priredbu gdje su izvođači itekako skupi da ne možete skupiti 10 ili 12 tisuća ljudi jer ne možete skupiti novce od ulaznica tko će to financirati. Ja bi bio presretan da i Rijeka ima takvu dvoranu, ima bazen kakav ima. Međutim ono što je ključno, mi smo danas ovdje upravo trebali govoriti ono što je kolegica Komparić govorila, kako sportsku infrastrukturu koju smo gradili svi mi bez obzira u koje vrijeme i na koji način građene su od naših novaca, kako približiti našoj djeci da se bave sportom. Jeli normalno da silne sportske dvorane koriste rekreativci ovakvi, onakvi i onda da vam dijete od 10 ili 11 godina ima trening u 10 ili 11 sati. To nije normalno. Mi smo danas ovdje o tome trebali govoriti. Zašto? Zato što je HOO krovna udruga svih nacionalnih saveza i trebali smo govoriti o tome kako HOO funkcionira sportski. Da li je on tu zadovoljio ono što treba zadovoljiti, da li oni koji su članovi HOO-a rade na takav način? E onda bi ova rasprava ovdje imala smisla. I onda ono pitanje koje je postavila kolegica Lugarić uopće ne bi bilo potrebno jer mi bi govorili stvarno o onome o čemu trebamo govoriti. A ja vama kolegice i kolege govorim kada govorite o onih 100 milijuna ona sredstva od igara na sreću su negdje oko 300 milijuna, da li ostali korisnici tih 300 milijuna podnose izvješće, da li se ta sredstva …? Ne, to nemate prilike raspraviti o tome. Ali najgora je stvar kada se politika umiješa tamo gdje mjesta politici nema i ne bi smjelo biti jer navijači jednog kluba su pripadnici svih političkih stranaka. I prema tome oni kada se nađu na tribinama oni drukaju za svoj klub. Ali tko nije bio u sportu, tko nije pokušao jednu subotu organizirati utakmice za pionire, za mlađe kadete, za kadete, za juniore, za prvu momčad i platiti sve one koji sudjeluju u toj cijeloj priči taj ne zna što je sport, a to je pravi istinski sport. Jer da nema tog pravog istinskog sporta, a pogledajte si dokumentarac o Kostelićima onda ne bi bilo ni ovih naših mega zvijezda. Oni su se rodili iz te masive i oni su došli tu da ih svi gledaju i da im se svi dive. I svi misle da HOO upravo na takvim lijepim stvarima živi. Ali kažem da smo malo bolje pročitali samo sadržaj ovoga vjerojatno bi drugačije raspravljali i vjerojatno bi ta Sportska TV otišla u drugi plan, vjerojatno, ja bar tako mislim. Ja ću naći vremena i prilike da raspravljam o Sportskoj TV, ali ovdje želim govoriti o sportu. Mene srce boli u onom sportu kojeg najviše volim, koji mi je najdraži kada vidim gdje je danas splitska, šibenska i zadarska košarka. Nema hrvatske košarke bez ta tri grada. Mi možemo pričati što god hoćemo. Srce me boli kada vidim gdje je Cibona danas. Pogledajmo rukomet, možemo mi prigovarati rukometnom klubu i ljudima u rukometnom klubu koliko god hoćemo, ali da nema Rukometnog kluba Zagreb da li bi mi imali reprezentaciju koja već godinama ulazi među 4 najbolje u Europi i u svijetu? Ne bi. Vaterpolo, pogledajmo gdje nam je danas ponos Splita, gdje nam je danas ponos Zagreba? Nema ga. Zašto je baš samo jedan ili dva vaterpolo kluba u ovom trenutku dobro? I to je naš sport. Nogomet, gdje je nogomet u Slavoniji? Nema ga. Ali to je sve refleks gospodarskog stanja u RH isto kao što je i ova Sportska TV. I možda je danas bila prilika kolegice i kolege da ne raspravljamo kao pripadnici određenih političkih opcija nego da raspravljamo kao ljudi koji imaju ili su imali djecu ili će imati danas sutra unučad koje treba uputiti da se bave sa sportom i koje treba uputiti u sve one ljepote koje sport nudi. Nisu sport samo silni milijuni koji se zarađuju i svjetla itd., sport je nešto što sam rekao na početku daleko ljepše, daleko šire, daleko sadržajnije. I kažem, da smo na takav način pokušali raspravljati o ovom izvješću Hrvatskog olimpijskog odbora onda se ne bi politički prepucavali. Manje-više, svi smo mi ovdje bili članovi ili izvršne vlasti ili predstavničkog tijela u jedinicama lokalne samouprave. Imate onaj program zajednički potrebno zadovoljavanje potreba u sportu i u kulturi itd.. Pa kada vi pogledate samo koliko udruga u jednom gradu, ajde srednje veličine imate i kada pogledate samo koliko mladih ljudi se bavi kroz to a onda morate isto tako povući priču koliko odraslih brine da bi ti mogli funkcionirati. Mi danas sa svojom raspravom smo bacili blato u lice svih tih ljudi koji brinu o športu. Zašto? Zato što im nismo odali priznanje. Nismo im rekli hvala nego se prepucavamo oko meni jedne bezvezne stvari. Jer što je, ako je netko napravio grešku oko Sportske televizije, pa taj će odgovarati. Ići govoriti ovdje gubitak je toliki i na to zbrajati kredit je elementarno neznanje financija. Ali to je kada se kaže to je nešto strašno. I to je ono što nije dobro. Međutim, kolegice i kolege kada govorite o ovoj temi sjetite se Barcelone, sjetite se Ivaniševića, sjetite da Dražena i koji je ponos bio tada u svima nama. Sjetite se '98. i vatrenih i možemo nabrajati koliko god hoćemo. Sjetite se toga prije nego što počnete raspravljati o ovoj temi. Jer naprosto nemate niti ljudsko, niti moralno niti bilo koje drugo pravo govoriti kada se govori o sportu osim govoriti na takav način. Jer kažem, Sportska televizija nije vrijedna toga. Nažalost paket puni jedne kabelske televizije košta 300 kuna, vi ako ne kupite taj paket vi ne možete praktički pogledati niti jedan sportski događaj u Republici Hrvatskoj. Nekada nakon što su košarkaši postali svjetski prvaci, vi ste imali u subotu u 5 sati košarkašku utakmicu prijenos. Najjače utakmice su bile u nedjelju u 5,15 i to se znalo. Isto tako, tada je protek informacija i mogućnost gledanja bio praktički nikakav. Vi ste svaku nedjelju imali sportski pregled, izvještaj sa svih utakmica i na takav način se popularizirao sport. A što mi danas ovdje u raspravi radimo? Je li ovo popularizacija sporta? Ne. To je pljuvanje sporta. I to je ono što se naprosto ne smije dogoditi. Nemojmo o sportu samo lijepo pričati kada se osvoje medalje. Da bi se osvojila medalja treba puno, puno raditi. Treba i gospodin Mateša i gospodin Čop i svi ljudi u Hrvatskom olimpijskom odboru i u nacionalnim savezima i onda prema dolje strašno puno raditi. Jer ponavljam ja sam u sportu već 45, 46 godina, što kao aktivni sportaš, kao što čovjek koji brine o sportu i bio sam predsjednik nacionalnog saveza i vjerujte mi ja sam danas izuzetno žalostan. I sram me je kao političara da danas nismo pokazali dovoljno svijesti da govorimo o temi, da govorimo o nečemu što je lijepo i što je bilo najveći promotor ove države kada nam je najviše trebalo. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je uvažena zastupnica Marija Lugarić, izvolite.
Kolega Šuker ja se s vama slažem da bismo mi trebali govoriti posebno o ovom sportu, posebno o sportu djece i mladih i da nije financijsko izvješće ovakvo kakvo je onda bismo vjerojatno o tome razgovarali. O čemu se radi? Po stranici 47 i 48, ukupno 4 milijuna 962 kune 908 kuna uplaćeno odlukom Skupštine olimpijskog odbora Sportskoj televiziji, dakle 4 milijuna 900 tisuća kuna i nešto malo više. Kada zbrojite sve stavke za ove mlade imate manje od toga. Programi iz područja sporta djece i mladeži 367 tisuća kuna, zimska univerzijada 45 hiljada kuna, ljetna univerzijada 350 hiljada kuna, Olimpijski festival europske mladeži zimski 345 hiljada kuna, ljetni 492 tisuće kuna, potpora sportašima mlađih dobnih kategorija 244 tisuće kuna, programi posebne skrbi o mladima ovi B 341, ekipni sportovi 475 tisuća kuna. I sada kada dodamo ove veće stavke treneri mlađih dobnih kategorija milijun i 700, individualni programi posebne skrbi o mladima ovaj A, A program milijun i 200 tisuća kuna opet imamo manje nego što smo dali za sportsku televiziju i zato se o tome toliko raspravlja.
Odgovor uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Vidite kolegice da ste otvorili stranice prije pa da ste vidjeli što se trebalo isfinancirati kroz program brige o mladima i da ste to usporedili sa financijskim izvješćima onda bi vam dao za pravo, ovako vam ne dam za pravo. Druga stvar, kao netko tko je i bio u sportu i bili ste državna tajnica u Ministarstvu znanosti i športa onda bi trebali znati da glavnu brigu oko zadovoljavanja potreba u športu i financiranja športa mladih je na jedinicama lokalne samouprave. Samo malo, to vam je regulirano u trenutku kada vam je vršena raspodjela poreza na dohodak koliko pripada izvornih prihoda jedinicama lokalne samouprave i dakle vi imate prilikom donošenja proračuna jer ne možete donijeti proračun na lokalnoj razini bez da imate priložen kako zadovoljavanje komunalnih potreba, zadovoljavanje potreba u kulturi, isto tako programa u športu. Prema tome kada pogledate u tekstualnom dijelu što se trebalo napraviti što se tiče mladih i kada pogledate financijski dio onda ćete vidjeti da je to to. Druga stvar kada pogledate one novce koji trebaju doći od Hrvatske lutrije, od igara, zapravo od igara na sreću i kada pogledate program koji se financira i koji je predviđen od Hrvatskog olimpijskog odbora onda ćete vidjeti da niti lipa tih novaca nije otišla za Sportsku televiziju. Prema tome, nemojmo brkati, financijski dio je na kraju, ali financijski dio je sažetak tekstualnog obrazloženja rada Hrvatskog olimpijskog odbora. I kada to sve skupa zbrojite onda ćete vidjeti da je moja diskusija bila 100% ispravna.
Imamo još jednu repliku uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi kolega Šuker, doista je sport nešto najljepše što imamo. I u ovom trenutku i svih ovih godina, tisuće i tisuće ljudi, volontera, besplatno, … [[Govornik se ne razumije.]] požrtvovno rade na terenu po svim našim općinama i gradovima i drže te klubove na nogama. Činjenica jedna, evo kolegica Komparić Devčić je spomenula da u Rijeci se dvorane i sportski tereni koriste besplatno. Ništa nije besplatno, dakle Tvrtka Rijeka Sport uredno piše sate i uredno zaračunava koliko to košta i sve ide na teret grada Rijeke. Ista takva situacija je u svim ostalim gradovima i općinama po pitanju takvih klubova. Ono što mene ljuti jer situacija u današnjem sportu je odraz gospodarske situacije u zemlji, da se pojavljuju nameti na takve nekakve klubove koji se financiraju isključivo iz proračuna jedinica lokalnih samouprava u obliku, a bio sam nazočan na nekoliko tih inspekcijskih nadzora gdje se traži od nogometnog kluba koji je na proračunu grada natkrivanje stotinu sjedećih mjesta da bi se mogli dalje natjecat. Imam klub košarkaški koji će uskoro ući u prvu a ligu nadam se uskoro, pitam se čime će se taj klub financirati. Isključivo na proračunu grada koji je mjerama i ove Vlade, poreznom politikom srezan za tih 20 i nešto posto u odnosu na sve prijašnje godine, što napravit s tim klubovima, na koji način ih dalje financirat ako ćemo raspravljat na ovaj način da čisto guramo i namećemo nekakve političke sukobe unutar svega ovoga. I tu ste potpuno u pravu kad ste rekli da ti sportaši, te tisuće i tisuće ljudi nisu zaslužili da se ovdje spominje ni HDZ ni SDP upravo na ovaj način tko je, gdje, koliko i kamo zastupljen u nekakvom odboru, u nekakvom klubu, u nekakvoj sportskoj organizaciji.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Klarić, da smo mi danas raspravili o programu poticanju sporta lokalne razine onda bi se vjerojatno dotaknuli svih ovih tema, ali s obzirom da smo mi htjeli dokazati da je netko nešto zmuljao sa Sportskom televizijom i da zbog toga mora otići onda smo šport totalno zanemarili. Prema tome, nitko ovdje ne brani skupini zastupnika, sad ću koristit retoriku premijera, da se potpišu i da prijedlog stave na raspravu Sportske televizije pa ćemo onda o tome raspravljati, a o športu ćemo raspravljati tamo gdje mu je mjesto, a to je Izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. Onda bi se dotaknuli problema na lokalnim razinama, dotaknuli bi se i problema poreznog tretmana, prije svega oko naknada u amaterskom sportu … pa treba ga i profesionalno definirati jer nije logično da kad vama onih pet ili šest ljudi sjedi za zapisničkim stolom da vi morate praktički svakom uplaćivat onih 100, 200 kuna i na to plaćat poreze. Imate silnu administraciju jer ti porez tak i tak … u najvećem dijelu dolazi jedinice lokalne samouprave, a ti klubovi se financiraju upravo iz proračuna zajednice, zapravo zajednice športskih udruga na razini jedinica lokalne samouprave. Ali kažem, da smo željeli o tome razgovarati onda bi o tome razgovarali ali ne, mi cijeli dan želimo dokazat da je netko napravio nekakav marifetluk. A tamo gdje stvarno postoji marifetluk i gdje je to evidentno, o tome ne želimo razgovarati jer želi se prikazati u ovoj sabornici, a i u društvu da marifetluk i nepravilnosti imaju samo jednu oznaku, jedne političke stranke, a za druge političke stranke je to praktički nešto što se njima ne može dogoditi. Pa čak i na primjeru Sportske televizije žele to dokazati, međutim kažem tu je priča drugačija i mi smo mogli Sportsku televiziju danas donest zaključak, još uvijek stignemo, da je proglasimo da je to Sportska televizija od javnog interesa i riješili smo sve probleme.
Hvala. Prelazimo na zadnju pojedinačnu raspravu o ovoj točci i govorit će uvaženi zastupnik Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Kad govorimo o dijelu ovog izvješća mislim da bi se trebalo prvo pročitati ovo što piše u uvodu, što je to uopće Hrvatski olimpijski odbor, a naročito svi trebamo pročitati što su njegovi ciljevi. I da smo to svi pročitali onda danas ne bi ovakva rasprava bila puna demagogija, a prije svega i politikantstva. Da, kada govorimo o sportu prije svega on dosta egzaktne ima pokazatelje, što je rečeno u ovoj raspravi. Onda se vidi koliko je osvojeno medalja 333, da ima preko 600 nastupa i aktivnosti tijekom cijele godine, to je skoro dvije aktivnosti dnevno. Može se govoriti koliko imamo investicija u sport, znači zaista egzaktno možemo mnoge stvari definirati i o tome smo trebali danas većinom i govoriti o tom dijelu. Da bi i te stvari, ciljeve koje smo postavili mogli nadzirati naravno potrebne su i financije. Kad analiziramo financije isto tako vidimo da su sredstva itekako nedostatna, da možda izdvajanje iz ovog dijela za srećke i klađenje da je možda nedostatno. Koliko znamo, to je negdje oko 30% jer to je 100 milijuna kuna ukupno izdvajanja oko 300 milijuna, da trebamo apsolutno više povećati sredstva za sport, naročito iz tog izvora, da moramo možda preko porezne politike itekako vidjeti da pomognemo i druge izvore financiranja. Prije svega to su potpore, subvencije i donacije prije svega od gospodarstvenika, a koje su vidi se iz ovog izvješća itekako manjkave. I kada vidimo rashodovnu stranu da činimo 50% sredstava se odmah izdvaja za redovite programe nacionalnih športskih saveza, da imamo negdje oko 20% izdvajanja za posebne programske projekte koji su realizirani, zatim da je tu nekako 15% za rashode za djelatnost tijela i službe i negdje oko 4% za poticanje športa na lokalnoj razini. Vidimo da su sredstva i koja su ovako manjkava ovom raspodjelom kada se definira nema prevelikog prostora da bi učinili ono što u osnovi treba. Kad govorimo o Hrvatskom olimpijskom odboru, ono što je po meni ipak da uspoređujemo kao krovnu kuću cijelog sporta Hrvatske. Ako već govorimo kao krovnu kuću … građevinarstvo, nikad ne radimo kuću od krovišta nego radimo temelje i temelji moraju biti izuzetno čvrsti, jaki, da možemo napraviti tu nadogradnju. Ja bih tu htio onda ipak napomenuti što ja mislim da je to nadogradnja, što ja mislim da zaista Hrvatski olimpijski odbor mora zaista dati još aktivniju ulogu i to stručnu ulogu i prije svega koordinaciju svih športskih relevantnih aktivnosti u Hrvatskoj. Tu bi bio po meni naglasak na lokalni sport. Ovih 4% je itekako premalo u odnosu na sve. Drugu razinu koju bih htio spomenuti je da moramo aktivirati koordinaciju i stručnu aktivnost, pomoć oko projekata EU i naravno oko izgradnje mreže sportskih centara na području RH. Tu vidim da je tu potencijal i tu vidim da je mogućnost razvoja sporta na svim razinama. Zašto oko mreže sportskih centara? Zato što ovdje imamo izvješće da 135 naših vrhunskih sportaša dobiva naknadu za dostignuće koje je postignuto. Onda je moje pitanje, a kako to vrhunski sportaši svoje iskustvo, znanje, sposobnost mogu prenijeti na ostale sportaše najčešće na amatere i najviše na mlađu dobnu skupinu. Pa ja mislim jedino preko sportskih kampova. To je primjer dobre prakse prije svega u Sloveniji, ne treba daleko ići. Da ne govorim o Njemačkoj, da ne govorim o Mađarskoj što oni rade u tom dijelu. Tu treba investirati. Da, nije to samo zadatak Olimpijskog odbora, zadatak je svih nas počevši od države, počevši od više ministarstava koje treba koordinirati da možemo nadzirati jednu ovakvu aktivnost. Projekti EU, mi svi govorimo da su tu ti projekti, da su velika sredstva, ali na svim aktivnostima od prije svega i od Nacionalnih sportskih saveza, od jedinice lokalne samouprave, od klubova, svi oni mogu koristiti ta sredstva. Ali mora im se pomoći da to znanje oko … [[Govornik se ne razumije.]] sredstava itekako mogu koristiti. E sad govorimo o lokalnom sportu kojeg ja mislim da je temelj svih aktivnosti. Sada bih prije svega vas svih pitao da li znate jednu informaciju, a ja sam kao gradonačelnik grada Lepoglave da je grad Lepoglava prvi grad u Hrvatskoj koji ima prestižnu titulu europski grad sporta. Gospodine Mateša da li vi to znate? Koliko saborskih zastupnika zna o tome? Koliko uopće građana Hrvatske zna o tome? Hoću reći o tome da to nikoga baš previše niti ne zanima, a da ta prestižna titula baš nije dobivena od jedne asocijacije koja je seoska asocijacija. To je ACCESS EUROPE, ona radi sa Europskom komisijom i prije svega radi na inicijativama navedenim u Bijeloj knjizi o sportu. I djelovanje ACCESS EUROPE je definirano točkom 50. u Bijeloj knjizi gdje se delegacija ovlašćuje ACCESS EUROPE da provodi odabir i dodjelu priznanje europske prijestolnice sporta, grada sporta i male gradove sporta. To je bilo prošle godine. Natječaj je bio objavljeni. Jedino se grad Lepoglava javio na taj natječaj. Zašto se mnogi gradovi u Hrvatskoj nisu javili na taj natječaj. Mogli su! Govorim o tome koliko potencijali koji nam se otvaraju, znamo i koliko smo sposobni iskoristiti. Ali onda je bilo pitanje, imam čak i kod sebe, a zašto Lepoglava taj grad sporta, zašto nisu veliki gradovi koji misle da su veliki gradovi sporta. I tu onda govorim o tome da smo sport stavili u jedan drugi kontekst, kontekst profesionalizma, kontekst gdje se vrte veliki novci i gdje se zaboravlja onaj obični čovjek prije svega mladi ljudi da je sport ono što objedinjava najviše stvari. Govorili smo puno o tome da ne samo sportskim aktivnostima, sportskim vještinama koje se pruža govore o tome da je itekako bitna socijalna komponenta, druženje, izmjenjivanje iskustva. Također bitan je i gospodarski segment, a da ne govorimo i o zdravstvenom segmentu. Analiza baš ACCESS EUROPE govori da jednom kunom ulaganjem u sport pet kuna vraća u manjim troškovima zdravstva u Hrvatskoj. To je sve ono što objedinjava, što može pomoći ne samo nama pojedinačno, nego svima. To je sport i to smo trebali danas mi svi ovdje naglašavati zajedno sa vama koji još uvijek govorim treba biti čelni dio u tom sportu. I zaboravljamo bit sporta koje je grad Lepoglava itekako uspješno naglasio je također i taj dio, nije se dobilo samo po sebi nakon kandidiranja, nego smo prošli izuzetno stroge kriterije ocjenjivanja od strane delegacije iz Europske komisije ACCESS EUROP i dobili smo zaista tu prestižnu titulu. I meni je bilo drago kada smo prošle godine u Europskom parlamentu prvi puta među desetak, stotinjak naših kolega možemo reći gradova koji su već dobili prije takvu titulu prvi put se moglo čuti hrvatski glas. I bilo mi je drago kad i recimo gospoda iz Marseillea koji su dobili prestižnu titulu ili nogometaš Tigana došao k nama i čestitao nam na toj prestižnoj nagradi. E to je ponos i Hrvatske i svih nas da znamo i možemo, jedne male Lepoglave. Mi smo si definirali da želimo prije svega podići svijest građana o važnosti bavljenja sportom pogotovo među mlađim generacijama te izgraditi infrastrukturu potrebnu da bi se sport prakticirao. Grad Lepoglava dugi niz godina, što znači u našem trećem mandatu gdje smo donijeli strategiju i znamo što nam sport znači. Izdvajamo između 5 i 7% izravnih proračunskih prihoda za sport. I ne pomaže nam mnogo na žalost i prijašnjih drugih institucija nismo dobili previše potpora u sportu. Čak smo … [[Govornik se ne razumije.]] određene potpore koje Hrvatski olimpijski odbor daje da smo si kupili i kombi koji služi razvažanju sportaša, za kosilice, za sportske semafore, sve projekte koje smo mogli dobiti, a projektno smo orijentirani grad smo tražili i dobili smo te potpore. Trebalo bi još više gledati u toj razini, jer to je najbolje i najkvalitetnije ulaganje u sport. I trebamo biti konkretni, jasni i znati što nam sport u svakom trenutku znači u tom dijelu. Želimo zaista i sad smo to postigli da se svaki građanin grada Lepoglave može baviti određenom razinom bilo rekreaktivnog sporta, bilo određenim bavljenjem sporta u klupskim aktivnostima. Da ne govorim o … [[Govornik se ne razumije.]] sportske dvorane. Sve tri škole su u jednoj smjeni i te sportske dvorane se popodne koriste za sport. Imamo praktički prema svim istim odborima to ćemo još za koju godinu da imamo malonogometna igrališta, košarkaška igrališta, imamo teretanu. Znači, sve ono što smo omogućili da se građani grada Lepoglave bave. Znači, nemamo velebne stadione, nemamo vrhunske igrače na svjetskoj razini, ali imamo građane koji se žele i mogu baviti sportom. To je ono što bi trebao biti podstrek i primjer svima nama. Evo ako ništa drugo da možemo i mi doći iz Lepoglave na Sportsku televiziju da je spomenem pa da iz primjera dobre prakse objavimo kako se obnaša prema sportu na lokalnoj razini koji čini temelj sporta u tom dijelu … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa.
Hvala. I sada će završnu riječ imati predstavnik predlagatelja, uvaženi Zlatko Mateša, predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja ću probati biti krajnje konstruktivan i samo u ovom kratkom izlaganju zamolit vas za neke stvari koje mislim da su u korist hrvatskog sporta i siguran sam da su sve zastupnice i zastupnici na toj liniji. Prvo moram reći da mi je stvarno žao da ovu raspravu nije slušao nitko iz našeg resornog ministarstva. Sumnjam da bi pomoćnik ministra za sport imao prečeg posla nego da sjedi tu kao i ja i da sluša što zastupnice i zastupnici govore o Izvješću HOO-a ali to su neka nova pravila, u neka druga vremena teško da bi se to moglo dogoditi. No, dobro. Financiranje, ono što vas ja molim je da pokušamo naći nove izvore financiranja. Nema šanse, po mom osobnom vjerovanju a nešto se malo razumijem u državne financije, da ćemo moći dugoročno pa i kratkoročno računati na neka značajna sredstva iz državnog proračuna. Ali ima drugih izvora koje mi predlažemo već nekoliko godina i jednostavno ne možemo doći do toga da se donose odgovarajući zakoni. Prvi i najvažniji je zakon kojim se regulira internetsko klađenje nedomicilnih organizacija. To su vam svi oni bet and win, home and win i drugi koji imaju servere negdje na Karibima, koji iz Hrvatske povlače kroz uplate stotine milijuna kuna i koje Hrvatska država uopće ni na koji način financijski ne obrađuje. Mi smo nudili francuski model ministarstvu, nismo dobili ni odgovor. Francuski model predviđa jedan oblik koncesije, on je u funkciji i većina članica EU ima odgovarajuće modele i mi stvarno molimo da se to dogodi i kod nas. To je novac koji pripada sportu. Klađenja nema na kazališne predstave ili na neke druge, izložbe slika i slične aktivnosti. To je novac koji pripada sportu i red je da se dio tog novca vrati u hrvatski sport. Druga stvar koja je jako bitna a koju je spomenuo uvaženi zastupnik čini mi se Bubalo tzv. mađarski model. Mađarski model podrazumijeva da država, ne Olimpijski odbor, država i tako i treba i biti, strateški odredi pet, šest, sedam sportova za koje je kompanijama dozvoljeno da određeni dio svog poreza na dobit uz suglasnost Ministarstva financija uplaćuju nacionalnim sportskim savezima tih sportova. To je drugi izvor koji bitno bi mogao angažirati hrvatsko gospodarstvo da pomogne onim sportovima za koje ministarstvo nadležno koje god je, utvrdi da su od strateškog interesa. Treće, ovo što ste vi rekli uvaženi zastupniče za Lepoglavu, za kombije, bojim se da toga više neće biti jer ministarstvo od nas traži da mi prestanemo financirati lokalni sport jer to kao nije naša obveza. Prema tome, kako će to završiti ne znam. Što se tiče EU projekata mi već godinama imamo ured za EU projekte. Upravo smo završili zajedno sa uredom Europskih olimpijskih odbora u Bruxellesu jednu brošuru koja se odnosi na ulaganje europskih fondova u sport. Pa ćemo biti toliko slobodni da je dostavimo svim klubovima da vidite otprilike što se sve može financirati iz svijeta sporta kroz te fondove. Naposljetku često spominjana televizija. Ja vas još jednom molim da promislite da li Hrvatskoj treba nacionalni sportski televizijski kanal besplatni da bi ljudi mogli gledati domaći sport i sve ono što je za domaći sport interesantno. Mi smo dosad imali, primjerice emisija "Školska liga" koja pokazuje sve aktivnosti školskog sporta, djecu koja igraju određene dječje, određene klubove, natjecanja. Ta je emisija išla već 100 puta. Pa je li to nekakva opća korist da se ta djeca vide tamo, da se vide te aktivnosti? To netko mora raditi, to mi radimo. Osim toga, i s tim ću završiti, kad se govori o poticanju i programu javnih potreba u sportu pročitat ću vam ono što sam već govorio, što je usvojio i ovaj Visoki dom kao projekciju, odnosno da projekciju financijskih planova korisnika državnog proračuna za 2014., 2015. i 2016. godinu. Rečenica kaže, s tim ću završavati, "projekcija proračuna HOO-a za razdoblje od 2014. do 2016. izrađena je u skladu s ciljevima i zadaćama HOO-a kao i u skladu sa predloženim smjernicama Vlade." I tu imate 10 ciljeva. Deseti cilj je nastavak promocije hrvatskog sporta kroz specijalizirani sportski kanal SPTV čiji je 100% vlasnik HOO. Dakle, mi imamo čak i obvezu da se s tim bavimo. Ali to je nebitno, bitno je da bi bilo puno važnije da imamo vašu podršku, da zadržimo makar jedan nacionalni sportski program jer kao što sam rekao u Strategiji HRT-a nema specijaliziranog sportskog kanala. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Žao mi je što vas je nažalost evo imalo prilike i ove vaše prijedloge čuti tek jedna šestina zastupnika i nijedan predstavnik Vlade. Imate dvije replike. Prvo je bio uvaženi zastupnik Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Neću se ponavljati, puno toga je danas rečeno ali samo jedna rečenica. Na kraju ste sada kolega Mateša iznijeli niz primjedbi oko financiranja sporta pa evo ja predlažem, odnosno volio bih možda da napravimo jednu tematsku sjednicu Odbora za sport sa tim temama, da vi inicirate, pa da tamo porazgovaramo o tome o svim ovim poreznim olakšicama, prijedlozima itd. i da ne čekamo sad Izvješće za 2014. godinu nego možemo sad kad smo već u ovoj temi u narednom razdoblju to inicirati. I još jedna rečenica, oko ovih projekcija Proračuna HOO-a za 2014. i 2015., državnog proračuna, gdje govorite da se spominje Sportska televizija kao jedna od javnih potreba za sport, mi ovdje raspravljamo o Izvješću za 2013. godinu. U Proračunu za 2013. godinu to se ne spominje. Evo, čisto toliko. Hvala lijepo.
Sljedeća se javila uvažena zastupnica Marija Lugarić za repliku. Izvolite.
Pa gospodine Mateša po ne znam koji put program javnih potreba u sportu na državnoj razini donosi Hrvatski sabor paralelno s donošenjem proračuna kao što donosi i neke druge dokumente uz proračun. Vi dobro znate koji su to. Hrvatski sabor nikada nije donio program javnih potreba u sportu i nema nikakvih obrazloženja, nikakvih čitanja, citiranja bilo kakvih dokumenata koji mogu sakriti činjenicu da zakonska obveza iz članka 75. stavka 4. Zakona o sportu nije ispunjen. Hrvatski sabor nikada nije donio program javnih potreba u sportu i dok ga ne donesemo imat ćemo ovakve rasprave.
Odgovorit će uvaženi gospodin Zlatko Mateša.
Gospođo zastupnice, ispada da sam ja čitao neki dokument HOO-a ja sam čitao ono što je usvojeno u ovom domu i pročitao sam to što piše, piše APC 703, poticanje programa javnih potreba sporta u zagradi HOO-a. Ja sam to pročitao, to možete vi naći u arhivi Sabora, to ste vi izglasali. Mislim nismo mi nadležni niti za taj dokument, niti za onaj o kome vi govorite a kojega ministarstvo ili ko već treba nikad nije predložio.
Hvala lijepa. Mi smo s time završili raspravu o ovoj točci pa ju ja zaključujem a glasovanje će biti kada se steknu uvjeti.
Programsko i Financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlogom Odbora za obitelj, mlade i sport kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Ne prihvaća se Programsko i Financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2013. godinu." Molim glasujte o zaključku. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 73 glasa za, 6 glasova suzdržanih i 18 protiv prihvaćen predloženi zaključak.
Sada bismo prešli na slijedeću točku, a ona je: - Prijedlog Zakona o osnivanju Fonda za sufinanciranje investicijskih projekata, prvo čitanje, P.Z.BR.738 - predlagateljica zastupnica Natalija Martinčević. Prijedlog akata ste primili. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračuna, a njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predlagateljica dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite uvažena zastupnica Natalija Martinčević.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege Narodna stranka Reformisti u 9.je mjesecu prošle godine u saborsku proceduru uputila prijedlog Zakona o osnivanju Fonda za sufinanciranje investicijskih projekata. Svima je poznato da su se Hrvatskoj ulaskom u EU otvorile velike mogućnosti za razvoj našeg gospodarstva temeljem bespovratnih sredstava iz europskih fondova. To je ono čemu smo se ulaskom u EU nadali, to je ono što je trebalo potaknuti gospodarski rast i razvoj i to je ono u čemu se Hrvatska dosada pokazala nažalost vrlo neuspješnom. I to naravno nije neki moj osobni dojam ili neko moje osobno viđenje stvari, to su vrlo jasne i konkretne činjenice i brojke. Iskustva svih zemalja koje su prije Hrvatske ušle u Uniju svjedoče o golemoj važnosti europskih fondova za javne investicije ali i upozoravaju na činjenicu da presudnu ulogu u povlačenju tih sredstava imaju kvalitetne nacionalne politike koje su temelj za kreiranje i pripremu investicijskih projekata. Trenutno Hrvatska u proračun EU uplaćuje više sredstava nego što ih povlači i to je poznata činjenica. Situacija na institucionalnoj razini javnih tijela koja upravljaju EU sredstvima je loša, rad između ostalog i nedostatka administrativnih kapaciteta s dovoljno znanja, a s druge strane korisnicima a ovdje posebno govorim o jedinicama lokalne samouprave nedostaje kapaciteta, financijskih kapaciteta za zatvaranje financijske konstrukcije projekta. I upravo u tom smjeru ide ovaj zakonski prijedlog. Dakle, stvoriti sve preduvjete za bolje i učinkovitije korištenje sredstava iz europskih fondova. Naime, uz činjenicu da članstvo i mogućnosti koje nam se nude u vidu bespovratnih sredstava nismo iskoristili mi smo tu limitirani još jednom činjenicom a to je zapravo da bi oni koji bi trebali najviše imati benefite i koristi iz europskih fondova a to su nađe županije, to su naši gradovi, to su naše općine vrlo često to nisu u mogućnosti realizirati. Naime, kao što je također poznato Hrvatska je uz Grčku najcentraliziranija država u EU tako da 90% ukupnih poreznih prihoda završava u budžetu centralne države dok se preostalih 10 raspoređuje na sve ostale jedinice lokalne samouprave, dakle sve ostale županije, gradove i općine. Već iz toga je potpuno jasno u kakvoj su situaciji proračuni naših županija, gradova i općina i da oni zapravo i kada imaju spremne i odobrene projekte dolaze u situaciju da ih ne mogu sufinancirati. Jer ako EU i sufinancira određeni projekt uzmimo sa 60, 70 ili ne znam do 85% i dalje jedinice lokalne samouprave treba osigurati ostatak sredstava za sufinanciranje projekta. To je našim gradovima, općinama i županijama problem već i kod manjih projekata a onda znate kakve su mogućnosti za financiranje odnosno sufinanciranje velikih kapitalnih projekata o kojima govorimo o milijunima eura. Dakle, vrlo jasno i precizno nikakve. Zato je ideja ovog fonda da se njime osiguranju sredstva za sufinanciranje onih projekata koje odobri EU. Dakle tu je kriterij potpuno jasan da ne bi bilo po kojem se osnovu nekome sufinancira ili ne sufinancira, dakle kriterij je jasan, samo oni projekti koje odobri EU. Na taj bismo način spriječili neprovođenje i odustajanje od dobrih i kvalitetnih projekata radi nedostatka vlastitih sredstava. Isto tako to daje veliku šansu svim našim županijama, gradovima i općinama koje će pripremiti kvalitetne projekte da će oni i biti realizirani a isto tako otvara se prilika da se premoste razlike između razvijenosti hrvatskih regija. Ovakav pristup realizaciji projekata može biti jedan veliki zamašnjak našem gospodarstvu jer u ovom slučaju sa ovim fondom i ovakvim načinom i pristupom financiranja europskih projekata više nema limita u realizaciji projekata naših jedinica lokalne samouprave i to naravno znači i realizaciju projekata, zapošljavanje naših tvrtki i zapošljavanje naših ljudi. Uloga fonda je nadalje da financira pripremu, provedbu i razvoj projekata odobrenih i prihvaćenih od strane EU čime bi se podigla i razina znanja korisnika o samom projektnom ciklusu te premostio tzv. nedostatak vlastitih administrativnih kapaciteta koje često imamo prilike čuti nužnih za uspješan završetak projekta. Fond bi nadalje također služio kao baza znanja kojim bi se postojeći i budući korisnici sredstava iz europskih fondova i sredstva fonda mogli koristiti u smislu razvoja novih projekata te bi stalnim nadzorom fonda nad investicijskim projektom minimalizirao se rizik od financijskih korekcija u slučaju sumnje u nepravilnosti u projektu što također smatramo iznimno važnim. Što se tiče financiranje fonda, sukladno prijedlogu Zakona fond posluje na ekonomskim principa, država samo kroz sustav PDV-a u proračunu odmah uprihoduje 25% na svaku investiciju, a kroz cijeli sustav naših poreza zapravo se sve vraća sve ono što je sufinancirala. Daljnje financiranje fonda osigurava se putem ostvarene razlike uloženog i realiziranog po svakom pojedinom projektu. Na taj način se osigurava transparentno poslovanje te mjerljivi, prije svega mjerljivi rezultati rada fonda. U prilog tome koliko je važno da se uspostavi takav sustavpotpore realizaciji europskih projekata najbolje govori činjenica da Hrvatska na raspolaganju u razdoblju od 2014.do 2020.godine ima 10,6 milijardi eura od toga 8,4 milijarde eura za ciljeve kohezijske politike, 2 milijarde eura za poljoprivredu i ruralni razvoj i 253 milijuna za razvoj ribarstva. Što smo mi i kako planirali povući od toga u 2015.godini najbolje govori činjenica na koji način je Vlada planirala proračun za 2015.godinu. Naime, Vlada je i ovaj minimalni predviđeni rast BDP-a na kojem je baziran proračun ne može realizirati, ostvariti bez povlačenja sredstava iz EU i to na razini javnih investicija, a oni su planirane sa 7,1 milijardom kuna europske komponente. Samo da pogledamo kako je to izgledalo prošle godine. dakle uplatili smo 3,6 milijarde kuna u europski proračun, a povukli 3 milijarde kuna. Vlada koja je zakazala u ključnom investicijskom segmentu ove godine jasno poručuje da će zakazati i sljedeće jer se za europske fondove, dakle pretpostavka da se osigura u proračunu domaća komponenta. O tome smo puno razgovarali i kod samog donošenja proračuna, osiguranje na razini od 720 milijuna kuna omogućuje maksimalno 3,5 milijarde kuna europske komponente, dakle upola manje nego što je u proračunu predviđeno. Dakle da rezimiramo, s obzirom na dosadašnju neuspješnost u povlačenju europskih sredstava, ukoliko se fundamentalno ne promijeni način funkcioniranja institucija, poglavito Vlade, u odnosu na europske fondove, ako se ne uloži u razvoj projekata koji su zreli za financiranje i ukoliko se ne omogući financijska pomoć korisnicima europskih fondova u smislu pokrivanja vlastitog financijskog udjela i pripreme projekata, a to je upravo ono o čemu danas govorimo, moguće je da RH neće niti ugovoriti alocirana sredstva, a kamoli ih iskoristiti. Ovaj zakonski prijedlog u proceduru sam uputila prije 8 mjeseci. Više puta sam javno govorila o njegovoj važnosti, govorila sam o njemu i kod donošenja proračuna za 2015.godinu, no o njemu raspravljamo tek danas. Ali tu dolazimo do jedne zanimljive za nas oporbene zastupnike činjenice, možda ohrabrujuće činjenice, a to je da Vlada ponekad ipak sluša i prati ono što govorimo i predlažemo. Naime, Vlada je temeljem našeg prijedlog iz 9.mjeseca u 12.mjesecu fond i osnovala, doduše ne na način na koji smo mi to predvidjeli i ne sa sredstvima sa kojima smo mi to predvidjeli, ali mislimo da je osnivanje fonda i sama činjenica da je Vlada prepoznala važnost ovoga što predlažemo jedan dobar prvi korak. Žao mi je što to nije prepoznalo ovo tijelo i što smo na raspravu morali čekati više od 8 mjeseci jer mi se čini da bi ipak malo više logičnije bilo da smo o tom zakonskom prijedlogu raspravljali prije nego što je fond osnovan jer nekako vidim da bi ove saborske rasprave trebale imati za cilj da se zakonski prijedlozi poboljšaju i da se iznađu najkvalitetnija rješenja. Žao mi je što je to sudbina i ostalih zakonskih prijedloga oporbenih zastupnika. Ja ću samo malo ponoviti vezano na zakonske prijedloge zastupnika Narodne stranke reformista. Dakle, Zakon o izboru zastupnika u Hrvatski sabor predložili još u 6.mjesecu prošle godine da bi se o njemu raspravljalo i odlučivalo u 2.mjesecu ove godine, da bi se u tom čekanju i vrpoljenju doveli u situaciju da smo umalo izborima zastupnika u Hrvatski sabor odlučivali o cijelom izbornom sustavu na referendumu dakle sa da ili ne i da sada dalje ne spominjemo što se sve oko toga zakona događalo. Drugi zakonski prijedlog u 11.mjesecu predložila sam Zakon o osnivanju sveučilišta sjever, za nas iz sjeverne regije iznimno važan zakon koji je Vlada odbila. Nakon što ga je Vlada odbila otvara se javna rasprava i SDP predlaže isti taj zakonski prijedlog koji će evo očekujemo biti usvojen i nakon toga imamo Zakon o osnivanju Fonda za sufinanciranje EU projekata o kojem raspravljamo nakon što je fond osnovan. Dakle 3 zakona koja smo predložili, sva tri su na neki način zapravo usvojena samo ne ovako direktno kako bi trebalo u proceduri nego uz sva moguća petljanja. To govorim samo zato, nisam mislila to spominjati ali danas me inspirirao predsjednik Sabora. Naime, kada su zastupnici danas tražili stanku otvarajući razne teme, on je zastupnike pozvao na proceduru, na predlaganje akata, na predlaganje zakonskih prijedloga no međutim, moramo konstatirati da ovakav način postupanja sa zakonskim prijedlozima oporbenih zastupnika nije u skladu sa time na što je predsjednik Sabora danas pozvao. A i što inače čini kada zastupnici traže stanke. Mislim kolege zastupnici da to nije dobar način rada i ako želimo da naši građani više cijene način na koji radimo da bi trebali ozbiljno promijeniti pristup i način rada u ovom Visokom domu. Pozivam sve saborske zastupnike da podrže ovaj prijedlog zakona i Vladu da fond postavi na načelima i sa rješenjima koje smo predložili u ovom zakonskom prijedlogu. Hvala.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje izazvalo je 4 replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Kolegice Martinčević, ja nemam dvojbe a vjerujem ni vi da Vlada neće prihvatiti ovaj vaš prijedlog zakona kao ni većina, niti je on realno, možemo o njemu govoriti da je u ovom obliku prihvatljiv. Međutim, dobro st istaknuli i dobro je da na ovaj način razgovaramo jer kada sagledavamo a odnosi se praktički na čitavu Hrvatsku gdje god je skinut status brdsko-planinsko područje, o tome smo već govorili pa ću govoriti o Gorskom kotaru o kojemu podatke znam. Dakle samo potezom i koja strategija, koji modalitet je način promišljanja ove Vlade i Ministarstva regionalnog razvoja. Dakle skinuli smo im status, uzeli smo već 54 milijuna kuna, smanjili im proračune za 20%, općine i gradove čija demografska situacija pokazuje i ove godine je to potvrđeno da gubi stanovništvo godišnje 1,5% i sada govorimo o europskim projektima koje bi oni trebali odraditi i koje oni imaju. Ti europski projekti i da dobiju novac u 100%-tnom iznosu a neće ih dobiti zbog suludog načina izračuna indeksa razvijenosti na tom području, nisu uvažili sve ono što smo ovdje govorili da izračun ne pokazuje stvarno stanje na terenu. Da i dobiju novac u 100%-tnom iznosu a neće ga dobiti zbog ovoga indeksa razvijenosti postavlja se pitanje s čime će oni to kasnije održavati. Dakle napraviti će sportsku dvoranu, ona košta. Malo prije smo govorili o sportu a on nema novaca za normalno funkcioniranje, za socijalu, za održavanje lokalnih nerazvrstanih cesta za zimsku službu. O tome mogu govoriti stvarno satima. I da bi apsurd bio veći, kada ih je ubjeđivao čelnik jedinica lokalne samouprave održan je sastanak i pisali su mediji o tome, Grčić mi je obećao 4 stvari. Obećao im je subvencioniranje troškova zimske službe, obećao je subvencioniranje gradskog autobusnog prijevoza, obećao im je povećanje šumske rente i obećao im je sastanak na tu temu na koji način će im vraćati novac u siječnju mjesecu. Sada smo već 5. mjesec, niti jedno, niti drugo, niti treće niti peto nije napravljeno. O čemu govorimo? Dakle ne možemo uopće promišljati o privlačenju nekakvih sredstava na ovaj način kada jedinice lokalne samouprave bez obzira koliko imaju spremne projekte ne mogu kandidirati. Recimo Brod Moravice sada radi kanalizaciju za 700 stanovnika. Tko će to financirati? To će koštati a u proračunu dalje iza toga nema novaca, europski fondovi su jednokratni.
Hvala. Odgovoriti će uvažena zastupnica Natalija Martinčević.
Pa evo ja bih samo htjela reći dakle da ovaj zakonski prijedlog Narodne strane reformista nije nešto što smo mi ovako sami sa sobom smislili. Naime, to je zakonski prijedlog, to je model koji primjenjuje se u većini država članica Europske unije. Dakle to je provjeren model koji funkcionira i koji su države članice prepoznale. Premda većina država članica Europske unije niti izbliza centralizirana kao što je Hrvatska. Dakle tamo jedinice lokalne samouprave imaju daleko veća sredstva na raspolaganju. Ja sam ovdje spomenula te brojke. Dakle u Hrvatskoj sa 90% ukupnih poreznih prihoda raspolaže centralna država a svega sa 10% sve ostale županije, gradovi i općine. Dakle sa takvim minimalnim proračunima vi možete financirati projekt Europske unije za biciklističke staze Drava-Mura i to je to i vi ste iscrpili svoj proračun. Dakle bilo kakav ozbiljni projekt, kapitalni projekt, kanalizacije, odvodnje, pročiščaća, zbrinjavanja otpada, vi to ne možete financirati, to jednostavno nije realno i nije moguće. Mi smo sada u poziciji kada imamo neki projekt da onda svaki župan, gradonačelnik i načelnik općine mora ići moljakati premijera, ministra, pomoćnika pa do ne znam kojeg službenika u ministarstvu da se eventualno dakle po političkim kriterijima nekome nešto sufinancira ili ne. Na ovaj način bismo izbjegli dakle i izbacili politiku iz ovoga. To je zapravo ovdje važno jer je jedini kriterij, kriterije postavlja Europska unija. Ako Europska unija projekt odobri, tada projekt ide i fond ga sufinancira. I to je mislim vrlo jasno i vrlo transparentno i izbacuje politiku, to je jako važno i stoga kome će se, koji projekt odobriti a kome ne. A što se tiče …
Sljedeća replika [[Upadica: A što se tiče.]]
A dobro nemam više vremena.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice, ovo bi više bio ispravak netočnog navoda nego replika u pravom smislu riječi, ali ponukali ste me i vi ali to je tvrdnja koju često čujemo u ovom Domu. Naime prema financijskom izvješću Europske komisije za 2013. godinu Hrvatska je u spomenutoj godini ostvarila pozitivnu razliku od 49,6 milijuna eura. E sada ako laže Europska komisija onda lažem i ja. Ako pogledamo i financijske pokazatelje, odnosno pregled IPA i strukturnih fondova na dan 3.4.2015. godine, dakle pričamo o razdoblju od 2007.-2013. kada smo iste mogli i koristiti od milijardu i 261 milijun eura koliko je bilo dodijeljeno ugovoreno je 983 milijuna eura a isplaćeno je 539. Složit ćemo se da je ovo rezultat koji i nije najsjajniji, dakle nešto je manje ispod 50%, no moramo tu uzeti u obzir i činjenicu da nismo bili spremni na taj ciklus, odnosno da se nismo dovoljno kadrovski pripremili. Kada govorimo o EU fondovima od 2007. do 2013. godine, dakle kada smo ih mogli koristiti, ukupno je ugovoreno 983,5 milijuna eura, a isplaćeno je 539,3 milijuna eura, dakle značajno iznad 50%. Prema tome apsorpcija se povećava, a vjerujem da će kada u to uključimo i 2014. i 2015. rezultat biti puno bolji. Dakle te opetovane tvrdnje da više u europski proračun uplaćujemo nego što povlačimo jednostavno ne stoje. Hvala.
Hvala. Odgovorit će poštovana zastupnica Natalija Martinčević.
Evo pa ja sam mislila da je ovako optimističan u našoj državi samo potpredsjednik Vlade gospodin Grčić, ali sada vidim da ipak ima netko tko je isto tako optimističan. Veseli me taj vaš optimizam, međutim ja sam na početku rasprave rekla da neću govoriti o svojem dojmu ili svojim razmišljanjima ili osjećajima vezanim za naše europske fondove nego ću govoriti vrlo jasno o brojkama. A brojke su takve kakve jesu i one vrlo jasno pokazuju da smo mi u privlačenju europskih fondova za sada najneuspješnija država članica, a najneuspješniji smo i kada to pogledamo i kompariramo sa svim drugim državama dakle kada su ulazile u prvoj godini članstva. Dakle rezultati su loši. Ja sam mogla danas ovaj dobar i konstruktivan zakonski prijedlog i ovu raspravu iskoristiti da 20 minuta pričam o tome što sve nismo dobro napravili, što smo sve propustili napraviti itd. ali nisam htjela, dakle imala sam jednu pozitivnu i konstruktivnu raspravu i prijedlog jer želim da ovo što sada nije dobro napravljeno da se popravi i da svi zajedno u iskorištenju koja su na raspolaganju Europskoj uniji budemo puno uspješniji.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Rajka Ostojića.
… [[Govornik naknadno uključen.]] svaki prijedlog pa i vaš prijedlog naravno ima dobrih stvari, odličnih, ali i manje odličnih stvari. Ključ i ono što očekujem od Narodne stranke reformista … vašeg naziva je da se poštuju dvije stvari poslovanja, uključivo EU fondova, a to je depolitizacija i deregulacija. Ok, depolitizacija, vi ste politička stranka kao i SDP ili svaka druga stranka, depolitizaciju je na neki način teško izbjeći, ali deregulaciju niste napravili. Dapače, s ovim zakonom radite hiper regulaciju, radite ponovnu birokratizaciju. To je ključna zamjerka ovom zakonu, znači ključna. Radite hiper regulaciju umjesto da radite deregulaciju jer znate i sami da EU fondovi kao sva druga inozemna izravna ulaganja upravo ključna barijera je ta hiper regulacija. To je broj jedan. Broj dva, u pravu ste, prošlo je 8 mjeseci i u tih 8 mjeseci čuli ste šta vam je rekao kolega Hajduković, desilo se puno stvari i u … ovog zakona možda ste mogli krenuti sa novim podacima. Tada bi naravno i replike i druge stvari bile potpuno jasne. Dakle ja naravno govorim u svoje osobno ime, ali i kao predsjednik Odbora za EU fondove i moram biti iskren da o EU fondovima svi sve znaju, cijela Hrvatska. To je ko Jeti, svi znaju kao Jeti izgleda, gdje se krije, kako pliva, malo kraul, malo leđno, nitko ga nije vidio. Dakle EU fondovi je ozbiljna stvar, stvar koju treba zajedno, zato kažem i ovdje ima zbilja u zakonu i dobrih strana, bez politizacije maksimalno iskoristiti i mislim dakle da od Narodne stranke reformista očekivao sam jedan zakon koji će biti potpuno rekli bi Englezi "up side down", okreni stvari naopačke, depolitizirati, deregulirati, manje birokratizirati i što je moguće više uvesti inozemnih izravnih ulaganja, bili oni Greenfield ulaganja ili Braunfield ulaganja. Jedna i druga ima prednosti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će poštovana zastupnica Natalija Martinčević.
Uvaženi kolega, moram priznat da ste me malo zbunili. Naime što se tiče depolitizacije, cijela ideja zakona i o tome sam maloprije i govorila u replici, cijela ideja zakona je zapravo potpuna depolitizacija. Dakle kada želite ostvariti sufinanciranje vašeg projekta u vašoj općini, u gradu, županiji, ne morate ići moliti premijera, ministra, pomoćnika ili nekog službenika u ministarstvu da vam to progura, ne morate biti u toj političkoj stranci u kojoj je premijer i Vlada, dakle dovoljno da imate dobar i kvalitetan projekt. Ukoliko ga usvoji i prihvati Europska unija to je jedini kriterij. Projekt ide. To je što se tiče politizacije i depolitizacije. Dakle ovo je projekt koji uopće ne poznaje politizaciju, dakle ovaj zakonski prijedlog. A što se tiče pretjerane regulacije, tu ste me posebno zbunili zato jer ovaj zakon ima 3 stranice, ima 16 članaka i na kraju krajeva vaša je Vlada prihvatila taj zakon u smislu da je osnovala fond točno po tome kako smo mi tu napisali, samo nešto prije nego što smo imali priliku dati raspravu ali to sam i pohvalila. Dakle Vlada je uvidjela sve prednosti ovog zakona, osnovala je fond, a bilo bi dobro evo kad danas raspravljamo o tome da smo tu raspravu imali prije, možda bi vi sa vašim prijedlozima mogli doprinijeti da Vlada zapravo napravi možda još nešto bolje nego što smo mi predložili.
Hvala. I zadnja replika poštovanog zastupnika Bore Grubišića.
Poštovana kolegice Martinčević, vaš zakonski prijedlog je zapravo ako je Vlada osnovala fond onda je on više bespredmetan. O čemu mi onda raspravljamo ovdje ako je kažete vi Vlada gotovo pod istim imenom osnovala fond i evo ono što ste vi u obliku zakonskog prijedloga predložili. Jedino što je on na dnevnom redu Hrvatskog sabora iako ima i točaka u svezi dakle zabrana ovrha i deložacija koje smo mi predložili pa ne možemo doći od 60. mjesta naprijed nikako, a evo vaš zakon je, ja ne znam je li to zbog toga što je to Vlada usvojila pa da se pohvalite i vi i Vlada da ste nešto napravili. No koliko ja znam iz misli da kažem vašeg predsjednika je proistekao i Centar za energetiku i investicije. Ne znam šta je s tim centrom koji je bio tada osnovan, kasnije se potpuno ušutilo oko toga je li on nestao, prestao sa radom itd. Osim toga, tamo gdje djelujete imate sveučilište sjever kojega je također Vlada predložila u obliku svog zakonskog prijedloga. Na žalost ili na nesreću gospodin ministar Mornar je bio i u Slavonskom Brodu obećao sveučilište i u Slavonskom Brodu. Je da je to možda jedna hiperinflacija ne zbog Broda nego i zbog Koprivnice, sveučilišta kada gledamo broj stanovnika RH. Ali bi bilo dobro da ima sveučilište Sjever. Naravno, bit ću za to, neću bit protiv toga. Ali u nadi da ćete se zauzeti vi i vaša stranka i za sveučilište u Slavonskom Brodu koje ću ja zastupati ovdje u raspravi o sveučilištu Sjever i mi iz HDSSB-a. Hvala lijepo.
Hvala. S time smo, pardon. Odgovor uvažene zastupnice Martinčević.
Zahvaljujem. Dakle, Vlada je fond osnovala, nije ga osnovala sa dostatnim sredstvima, a to je dakle naša prva zamjerka. Ja sam i amandmanom na proračun tražila da se ta sredstva povise na način da bi fond zaista mogao ispuniti svoju punu svrhu. To je što se tiče te prve primjedbe. Drugo što se tiče vašeg Zakona o ovrhama i deložacijama tu vas potpuno podržavam i slažem se. Zapravo ovdje ima i jedan naš prijedlog zaključka koji se odnosi na Raiffeisen zadruge i na nelegalne deložacije, ovrhe ljudi koji su doslovno opljačkani u tim od strane Raiffeisen zadruga. I tu naravno očekujemo da će upravo ovo o čemu sam danas govorila, na što sam upozoravala, a to je da će Sabor reagirati na način da ipak točke stavlja na dnevni red, a ne da o njima raspravljamo 10 mjeseci nakon. A to je za ljude koji su sada pod ovrhama i deložacijama od ključne važnosti. Tu apsolutno podržavam vaš prijedlog da bi ovi zakonski prijedlozi i zaključci trebali imati prioritet. Što se tiče sveučilišta Sjever ono je od iznimne važnosti. Naime, regija sjever ima 650 000 stanovnika i regija sjever, to je možda podatak koji ljudi ne znaju, ali ima visoko i više obrazovanih 10%. Prosjek visoko i više obrazovanih u Hrvatskoj je 18%, a u Zagrebu i Rijeci primjerice 30%. Uz to Varaždinska županija zajedno sa međimurskom ima najniže plaće u cijeloj Hrvatskoj, što samo znači da ti roditelji ne mogu tu djecu poslati na studij u Zagreb, Rijeku, Osijek itd. Dakle, ako to nisu dovoljni argumenti za sveučilište Sjever ja ne znam što bi bili. I naravno 3 i pol tisuće studenata koji već tamo studira. I da svakako i zbog istih razloga podržavam i osnivanje sveučilišta u Slavonskom Brodu.
Hvala lijepa. Sad bismo prešli na točku da li imamo izvjestitelja odbora, da li oni žele uzeti riječ? Čini se da ne. Onda idemo na klubove. Dakle, najprije će biti Klub nezavisnih zastupnika Grubišić, Kajin. Nema? Gubi pravo. Sljedeći je klub Hrvatskih laburista, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dva, četiri, šest, osam, deset, dvanaest, četrnaest, petnaest, šesnaest. Dobro je, nije loše. Kolegice Martinčević, jeste vi vidjeli što se sve iz oporbenih klupa da vidjeti? Danas ste mnogo toga rekli što niste vidjeli, a možda ni znali dok ste sjedili u vladajućim klupama. I dobro je da ste o tome progovorili, jer često smo u situaciji kada želimo otvoriti bitne teme, hitne po svojem uzroku, sadržaju i mogućnosti rješavanja. Ali jako dugo moramo čekati da dođemo na red. I nabrojili ste svoje prijedloge zakona. Ja naše neću nabrajati, jer sam već umoran od toga. Samo želim uvjeriti da s ovog dnevnog reda danas, sadašnje sjednice do kraja mandata ovog Sabora neće biti raspravljeno barem četrdesetak oporbenih prijedloga. To je naime norma koju Sabor mora postići da se raspusti i raspišu izbori, a da barem četrdeset oporbenih prijedloga ostane neraspravljen. Ali to govori o onome koji odlučuju o redoslijedu rasprava, a često i Vlada koči tu raspravu nedavanja mišljenja ili dolaskom paralelno sa svojim prijedlozima. Jer neke stvari koje prepoznaju kao dobre naprosto ne mogu otrpjeti a da budu prihvaćene ili u javnosti percipirane kao oporbeni prijedlozi. Međutim, kad je vaš tekst zakona u pitanju mi ćemo glasati svaki po svojoj savjesti. Ono što vam jedino želim zamjeriti ostalo me neće, su dvije stvari. Prvo 400 milijuna kuna godišnje za ovaj fond, a piše i u uvodu ste rekli da bi on trebao pomoći lokalnoj samoupravi da dođe do onog dijela vlastitih sredstava na projektima koji od Europe su odobreni, a nemaju. Sa 400 milijuna naspram 10 milijardi i 600 eura koji je to novac? Kakav je to fond s 400 milijuna da prati investicijske projekte koje je odobrila Europska komisija? Bili ste premalo ambiciozni pogotovo me zbunjuje i koncept da bi taj fond pomagao sve investicije a ne i mislio sam da ćete na to staviti akcent lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Ja sam strahovito rezerviran i imam zadršku prema državnim fondovima koji bi pomagali i pratili i privatne investicije, jer uvijek kada je netko dolazi po državni novac onda svi govore da je to javni interes, interes naroda, interes države i onda dajemo novac i privatnim investitorima koji kasnije ubrzo dolaze na liste poreznih dužnika koji radnike stavljaju na detektor laži i koji dobit iznose u inozemstvo ili investiraju u drugim državama. Oni su od javnog hrvatskog interesa samo u trenutku kad traže državni novac. Nakon toga to je privatno poduzetništvo u koje se nitko ne smije miješati i dirati. Tu vam iskreno velim svoju rezervu kad su privatni investitori u pitanju zašto nisam lak na davanju. Lokalna i regionalna samouprava je nešto drugo i u potpunosti ste u pravu. Kroz promjenu poreznog modela financijski smo devastirali općine, gradove i županije da mogu pratiti i osiguravati ovaj novac, vlastiti dio, koje su imali kad su predlagali, pisali i kandidirali programe. Mi smo im kasnije to oduzeli. I zbog toga postoji jedna ne bih rekao moralna nego doista obveza države da kroz institucije sustava kompenzira i osigura novac lokalnoj i regionalnoj samoupravi za sve projekte i programe koji su odobreni od Europske komisije. Da li je za to nužno potreban Državni fond? Ja mislim da ne. A dat ću i argumente zašto. Jer mi smo država i za 6 mjeseci vjerujte mi će netko doći s prijedlogom da osnujemo agenciju koja će pratiti rad toga fonda. Ja sam bio u Saboru, tad vi niste bili u Saboru, u vremenu kad smo svaki tjedan na kraju u petak međusobno usklađivali podatke koliko smo agencija taj tjedan osnovali u Hrvatskoj. I rijetko kad smo se mogli usuglasiti jel' taj tjedan bilo tri ili pet agencija koje smo osnivali. Svaka druga točka dnevnog reda u Saboru je bila osnivanje agencije, što državne kroz zakone, što nevladine koje je Vlada kasnije osnivala. Sada se došlo pameti i veli moramo to početi spajati, smanjivati njihov broj. Imali smo Agenciju za investicije i Agenciju za praćenje investicija svojedobno. Vi znate tko je predlagao te agencije pa onda to su ti apsurdi zašto sam rezerviran prema tome. Dodatni razlog moje zabrinutosti je i činjenica što je jučer objavljeno ili danas da će država uzeti 600 milijuna kuna dobiti javnim poduzećima i onima koji su svojim programima odnosno projektima kandidirali za financiranje iz europskih fondova. Što znači da ćemo ih dodatno učiniti investicijski potpuno nesposobnima. I to jeste razlog za alarm jer sve one projekte s kojima su javna poduzeća konkurirala ako nema rezerve odakle će se namaknuti njihov udio u tome moramo izbrisati iz popisa kolegice i kolege vladajući projekata koji imaju uvjete da budu povučena sredstva, što je činjenica. Treći razlog i treće moje pitanje je zašto mi imamo HBOR – Hrvatsku banku za obnovu i razvoj? Nedavna smjena čelnog čovjeka obrazložena je time da je HBOR pokušao učiniti komercijalnom, a ne razvojnom bankom. Zar nije posao HBOR-a, zar HBOR nismo osnovali upravo zato da radi ovaj dio posla? Imamo i agencije. Agencija za investicije i konkurentnost, ajmo joj dati u nadležnosti sredstva da je to ta agencija koja će se baviti ovim poslom koji ste vi predvidjeli. Ili Agencija za malo gospodarstvo, inovacije i investicije. Ili Središnja agencija za financiranje i ugovaranje programa i projekata EU. Ili Agencija za regionalni razvoj RH. Netko je prije na primjeru Gorskog kotara apostrofirao te probleme. Pa imamo Agenciju za regionalni razvoj. Agencija za javno-privatno partnerstvo. Dakle, sada sam vam nabrojio pet, šest državnih agencija koje već postoje, koje uvijek možemo stavljati u funkciju nečega što im nismo dali kad smo ih osnivali, a u međuvremenu se pokazala potreba ili su dobri prijedlozi došli bilo od koga. To je racionalizacija, racionalno ponašanje. I rijetko kad se sjećam da smo upravo na takav način postupili, da postojećim institucijama, agencijama, fondovima i zavodima dajemo nove ovlasti i zadaće koje su se u međuvremenu pojavili kao nužne i potrebne nego smo uvijek za sve išli osnivati agencije, zavode, fondove, službe, urede, savjete, odbore ne znam kako bi ih sve nazvao. I završno, dežurni meteorolog Sijerković, nije Sijerković nego Vujčić kad je najavio prognozu vremena sljedećih nekoliko godina je rekao da će i kreditne obaveze u eurima rasti taj isti dan je iznio podatak da banke u Hrvatskoj imaju deponirane u HNB-u uz 0% kamata 10 milijardi kuna viška likvidnosti. 10 milijardi kuna viška likvidnosti u HNB-u uz 0% kamata koje ne plasiraju ni u gospodarstvo ni u lokanoj samoupravi ni igdje. Pa kakva smo mi to država? Da se u bankama skupilo 10 milijardi viška likvidnosti koje se ne plasiraju u situaciji kada sredstava za investiciju nema ni državni proračun ni lokalna samouprava ni regionalna samouprava niti javna poduzeća. I danas sam došao do podatka sljedećeg, odnosi se na prošlu godinu. Te iste banke su odobrile 4 milijarde kuna kredita tvrtkama, poduzećima u Hrvatskoj koji su na godišnjoj razini imali prihode od 0 do 6 kuna. Da ne bi bilo zabune ponavljam, 4 milijarde kuna je odobreno kredita tvrtkama koje su imale na godišnjoj razini prihode od 0 do 6 kuna, 6 slovom i brojem, ne 6 tisuća, 600 ili 6, nego 6 kuna. I još 6 milijardi kuna su te banke odobrile kredita tvrtkama koje su na godišnjem nivou imale prihode do 100 kuna, 100 brojkom i slovima da ne bude opet zabune. Dakle 10 milijardi kuna kredita je išlo tvrtkama koje imaju prihode do 100 milijuna kuna. Ja ne znam da li je posao HNB-a da daje prognoze i upozorenja ili da zajedno sa izvršnom vlašću nešto učini? Ne vjerujem da smo svi bespomoćni, da ovo moramo prihvatiti samo kao činjenicu ili točne podatke i da taj kapital koji nije uvezen donijeti u Hrvatsku nego ostvaren od tih istih poduzetnika, tih istih općina, gradova, građana pa i zaradili su na državi, te banke su zaradile i na državi. Da taj kapital koji postoji ne možemo staviti u funkciju ali ne s kamatama od 8% nego ništa. Guverner je i upozorio i rekao da je odluka da Libor i Euribor uzmemo kao parametre za određivanje kamatnih stopa štetna, loša i da smo umjesto toga morali uzeti kamatnu stopu HNB-a i ništa se ne događa, nikom ništa. Oprostite lažem, tri dana iza toga premijer Milanović je rekao vjerujte mi na riječ neće rasti obaveze ni u eurima. Kome sada vjerujemo ovom prognostičaru makroekonomskih podataka ili premijeru? Dakle, želim reći slijedeće očito novaca ima u Hrvatskoj, ovi podaci pokazuju da ima. Znamo li, imamo li snage, volje zakonodavne pa i regulatorne pri tome mislim na HNB da se recimo barem 10% ovog viška likvidnosti pusti prema projektima odobrenima od Europske komisije osiguravanje vlastitih udjela investitora? To je ono što vi želite postići da investitori imaju osigurani vlastiti udio. I priznajem da nisam znao da je država, pardon Vlada osnovala takav sličan fond. Rekli ste sa nešto manje sredstava. Učinci i efekti toga fonda biti će nikakvi ako sredstva u njemu osigurana ne odgovaraju onoj visini kojega vlastite udjele lokalna samouprava mora osigurati u projektima koji su već odobreni ili će u toku ove godine biti odobreni, naprosto nema on svoju svrhu i funkciju ako ta kompenzacija onoga što smo im oduzeli kroz ovaj fond ne kompenziramo. Samo me zanima s obzirom da u mišljenju Vlade o vašem prijedlogu zakona o tom fondu ništa nisu napisali tko upravlja tim fondom živo me zanima?
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je ona uvažene zastupnice Natalije Martinčević. Izvolite.
Evo uvaženi kolega vi ste malo i proširili temu i na HBOR i na agencije. Ja sad ne mogu naravno na sve to replicirati, malo mi je malo vremena a reći ću samo ono što ste rekli vezano uz sredstva, da tu smo bili skromni i nedovoljno ambiciozni to ste u pravu, išli smo sa idejom da se fond u ovoj godini pokrene, da počne funkcionirati i prema modelu financiranja koji smo postavili jasno je na koji se način fond puni i na koji način bi se sredstva nadalje trebala povećavati. Mi smo predložili 400 milijuna kuna a Vlada je na kraju izašla sa svega 100 milijuna kuna što je kako bi se reklo dakle ajmo osnovati samo da osnuje vjerojatno da se ovoga pokaže prema EU da se tu nešto napravilo ili da se ima namjera nešto napraviti. Ne znam koji su bili razlozi ali evo sad će biti predstavnik SDP-a pa će nam, ja bi ga pozvala evo da nam to objasni i možda da nam prezentira, nema evo nikoga iz Vlade da nam prezentira koji su dosada učinci i rezultati fonda. Evo mislim da nas to sve zanima pa da vidimo onda što i kako dalje s time da nešto od ovih stvari koje ste vi danas predložili da mi se čine vrlo, vrlo konstruktivnima pa bi predložila da na moj zakonski prijedlog dajete amandman pa da o tome Vlada odluči. Hvala.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Uvažena kolegice ne mogu dati amandman na vaš prijedlog zakona jer je prvo čitanje. Dakle, ako većina u Saboru odluči pustiti u drugo čitanje to ću tada moći napraviti. Ali ja vam predlažem nešto drugo ako prođe u drugo čitanje onda vi kao predlagatelj možete te prijedloge koje smatrate korisnim ugraditi u sam prijedlog zakona pa će oni biti dio prijedloga, to je onda daleko efikasnije nego da vam ja pišem amandmane. A jesam temu proširio jer me naprosto srce boli da svaki dan na stotine ljudi ostaje bez posla, tvrtke i poduzetnici odlaze u stečaj, preko 33 tisuće radnika radi ne prima plaću, 60 i nešto tisuća njih prima do 2100 kuna plaću ili dio plaće da se svi, opravdano smo zabrinuti za budućnost zemlje i zbog deficita a naročito investicija a onda dobijemo podatke prvo informaciju da će se javnim poduzećima uzeti 600 milijuna kuna dobiti zbog čega oni postaju investicijski praktički nesposobni a da banke imaju 10 milijardi kuna keša u HNB-u u nekom skladištu uz 0% i ne pomažu nikome u Hrvatskoj da krene u bilo kakav takav gospodarski napredak. Pa zar to nije zločin protiv i naroda i države?
Repliku je imao i uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Lesar, vi ste spomenuli u početku svog izlaganja iznos od 400 milijuna kuna koje bi imao ovaj fond na raspolaganju i to godišnje tako ste rekli i rekli ste što je to priupitali ste se u odnosu na 10,6 milijardi eura koje stoje u strukturnim i kohezijskim fondovima koje su na raspolaganju RH. Međutim, stalno i kada čujem premijera i kada čujem tu brojku, bilo je čak govora o 11,3 milijardi eura u početku pa su smanjili malo nešto pa je na kraju ispalo 10,6 milijardi eura. Ali to su novci u fondovima koji su na raspolaganju do 2020.godine. Mi stalno govorimo o 10,6 kao da su evo ih samo ih uhvati i prenesi u Hrvatsku, ali to su novci koji su predviđeni za povlačenje do 2020.godine. Prema tome, ako govorimo o 400 milijuna kuna, a imamo 6 godina, onda je to 2 milijarde i 400 milijuna ukupno, 6 puta 4, 24 jel bilo bi do 2020.godine. Pa i pored toga kada bi bilo moguće ostvariti novce od 2 milijarde 400 milijuna kuna u odnosu na tih 10 milijardi i 600 milijuna eura opet je to premalo jer ovo je 80 milijardi kuna, a ovo je samo 2 milijarde i 400 milijuna koji je 20 puta manje. To je jedno. A ovi podaci koje ste vi iznijeli i vašim marom i trudom doznali zaista su zapanjujući. To se ne može vjerovati da banke posjeduju 10 milijardi kuna u depou HNB uz kamatu od 0% i da tako loš plasman kredita, dakle nevaljao, a zapravo oni na tome i žive, tako i pljačkaju hrvatski narod …
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Boro zašto sam rekao samo 400 milijuna, da, 10,6 milijardi do 2020.to vam je godišnje oko 2 milijarde eura i ako je vlastiti udio samo 10% znači da partneri, investitori moraju osigurati sa samo 10% oko 200 milijuna eura godišnje. A Vlada je kaže kolegica Martinečvić osnovala fond sa 100 milijuna, oni su predložili 400, a trebalo bi 200 milijuna eura za 10% vlastitih sredstava. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa dobro, iz godine u godinu, to je prednost sredstava iz godine u godinu. Ali zato ja velim da sredstva sa 400 milijuna ili sa 100 milijuna kuna napravit ćemo samo to i vidjet ćete što će Vlada sada imati za problem u podjeli tih 100 milijuna kuna. Tko će ostvariti pravo na tih 100 milijuna kuna kada je to samo 1% potreba? O tome se radi. I sada jeli to depolizacija ili će to biti političko odlučivanje tko će dobiti taj novac za vlastiti udio. Ako nešto radimo idemo napraviti ljudi transparentno, pošteno i na način da se zna da smo projekciju napravili, da zadovoljavamo potrebe onih projekata i programa za koje bar znamo da su već aplicirani u EU, onda smo pošteni posao napravili.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvažena predlagateljice, kolegice i kolege. Pa evo predlagateljica je bila tako ljubazna da kaže da ću ja sada recitirati što Vlada radi, ja to neću raditi, govorit ću ono što moj klub misli, govorit ću o nekim primjerima iz prakse. A kako je kolega Lesar rekao ovo nam je zakon koji je u prvom čitanju, dakle nemoguće je davati amandmane ali i da je o njima ne bi odlučivala Vlada nego predlagatelj. Tako da možda kolegice ja ne znam recitirati vladine projekte ali ponešto o Poslovniku znam jer to je zgodno kada ste zastupnik. Dakle pred nama je zakon koji je predložila uvažena kolegica Martinčević Zakon o osnivanju Fonda za sufinanciranje investicijskih projekata. U ocjeni stanja o osnovnim pitanjima koja se uređuju ovim prijedlogom zakona te u posljedicama koje će proisteći iz ovoga prijedloga zakona, predlagateljica kaže da RH nije iskoristila mogućnosti povlačenja sredstava iz fondova EU, da je RH jedna od rijetkih članica EU koja nije znala pravovremeno povući sredstva iz fondova EU te trenutno više sredstava uplaćuje nego što ih povlači, također da se zakonom uređuje kako i na koji način osigurati ravnomjerne razvoje svih hrvatskih regija, te osigurati maksimalno korištenje sredstava iz EU, a posljedica da će biti da će se osnovati fond kojemu je glavna djelatnost obavljanje poslova sufinanciranja, pripreme provedbe i razvoja investicijski projekata koje je prethodno odobrila i prihvatila Europska komisija. Dakle o ovoj fami koliko se uplaćuje, koliko se povlači o tome sam već nešto i rekao u replici prije tako da se tu više ne bih zadržavao, ali reći ću vam zašto odnosno koje su dvojbe nas u klubu zastupnika SDP-a prema ovom zakonskom prijedlogu. Naime, spomenuta područja koja predlagateljica predlaže urediti već jesu regulirana odredbama dvaju zakona i to Zakonom o uspostavi institucionalnog okvira za provedbu EU strukturnih investicijskih fondova u financijskom razdoblju od 2014.do 2020.i Zakonom o poticanju investicija i unapređenju investicijskog okruženja. Dati ću vam jedan primjer iz prakse kako to trenutno funkcionira. Dakle što se tiče Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU program pripreme i provedbe i razvojnih projekata prihvatljivih za financiranje iz fondova EU. Naime u cilju stvaranja zalihe kvalitetnih projekata i jačanja apsorpcijskog kapaciteta regionalne i lokalne razine za korištenje EU sredstava spomenuto ministarstvo od 2012.godine provodi program pripreme i provedbe razvojnih projekata prihvatljivih za financiranje iz fondova EU. Sredstva za provedbu programa su osigurana u državnom proračunu. Program je osmišljen kao potpora razvojnim projektima jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave i to pripreme regionalnih i razvojnih projekata od 35 do 40% raspoloživih sredstava programa, priprema lokalnih razvojnih projekata na potpomognutim područjima i otocima od 45 do 50% raspoloživih sredstava programa, potpora orjentifikaciji projektnih ideja prihvatljivih za financiranje iz fondova EU od 7 do 10% raspoloživih sredstava programa i jačanje ljudskih potencijala na lokalnoj, odnosnoj područnoj (regionalnoj) samoupravi što vjerujemo da ćemo se složiti da je jedan od možda čak i najbitniji segment. Od 2012. godine do travnja 2015. godine Ministarstvo je uložilo oko 31 milijun kuna, dakle skoro 32 milijuna kuna u program pripreme i provedbe razvojnih projekata prihvatljivih za financiranje iz fondova Europske unije. U 2012. su samo odabrane 32 projektne ideje od čega je 13 projekata javne poslovne odnosno javne turističke infrastrukture u potpunosti pripremljeno za prijavu na shemu dodjele bespovratnih sredstava u okviru operativnog programa regionalna konkurentnost, dakle u prošlom financijskom ciklusu Europske unije. Ukupna vrijednost pripremljenih projekata je nešto viša od 40 milijuna eura. U 2013. odabrano je 50 projektnih ideja regionalnih razvojnih projekata itd., itd.. Evo jednog primjera, dakle konkretnog. U okviru programa ministarstvo je u suradnji sa programom Ujedinjenih naroda za razvoj UNDP Hrvatske u 2013. pripremilo i pokrenulo pilot projekt "Priprema temelja za korištenje sredstava iz fondova Europske unije, stvaranje baza projektnih ideja za slabije razvijena područja Republike Hrvatske". Provedbeni partneri su dakle ministarstvo i Ujedinjeni narodi za razvoj, odnosno program Ujedinjenih naroda za razvoj. Trajanje je bilo predviđeno do studenog prošle godine. Proračun je bio 3,5 milijuna kuna. A uključene županije su Ličko-senjska, Karlovačka i Sisačko-moslavačka. Prikupljenih 87 projektnih ideja grupirano je u niz kategorija što obuhvaća od komunalne infrastrukture i prometa, vodoopskrbe, društvene infrastrukture, razvoja poduzetništva, novih turističkih potencijala, zaštite i spašavanja, poticaja zapošljavanja energetske učinkovitosti itd.. Evo samo nekoliko popisa projektnih ideja za koje je izrađena dodatna dokumentacija. U Sisačko-moslavačkoj izdvojiti ću 3 projekta: "Učinkovito iskorištavanje geo termalne energije na lokaciji Topusko", "S kestenom kroz povijest" i "Zona kreativne energije". U Ličko-senjskoj: "Geo-znanstveni edukativni centar Perušić, Interpretacijsko komunikacijski centar kulturno povijesne baštine biološke raznolikosti Gacke doline u Sincu i Eudukacijski centar hrvatske škole Outward Bound. Karlovačka županija, Centar za primijenjena istraživanja i … [[Govornik se ne razumije.]] tehnologije u području biotehnologije i prehrambene tehnologije Plitvičke doline, integralni teritorijalni strateški projekt razvoja turističke destinacije Lasinjske kulture itd., itd.. Također Vlada Republike Hrvatske kao što je predlagateljica i spomenula je već i osnovala vrlo sličan fond no plan je osnovati i dva fonda za sufinanciranje projekata koje se temeljno financiraju iz EU fondovima. Prvi bi bio namijenjen svima jedinicama lokalne, područne odnosno regionalne samouprave a drugi bi bio namijenjen slabije razvijenim jedinicama lokalne, područne odnosno regionalne samouprave. Prvi fond bi ujedno bio i tzv. dakle bio bi podijeljen na dva dijela i to tzv. nagradni i interventni dio fonda. Nagradni fond koji bi obuhvaćao 85 do 90% raspoloživih sredstava bio bi otvoren poziv zapravo do iskorištavanja sredstava po sistemu tko prije dođe, prije dobije. Interventni fond koji bi obuhvaćao od 10 do 15% raspoloživih sredstava bio bi korišten u interventnom financiranju projekata odnosno sufinanciranju projekata u poteškoćama. Drugi fond, dakle prije svega za slabije razvijene koji bi bio namijenjen isključivo njima bi imao veći udio sufinanciranja nego u prvom fondu a dakle financirao bi se kao stavka u proračunu Ministarstva regionalnog razvoja i Fondova Europske unije i planirao bi se iz godine u godinu u 2015. godini za tu namjenu predviđeno je 30 milijuna kuna. Dakle zaključno govoreći zbog svih razloga koje sam već naveo odnosno već i zbog postojećih što planova, što zakonskih rješenja klub Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru neće podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Natalija Martinčević, replika.
Uvaženi kolega, moram priznati da me vaša rasprava oduševila. Sve ste to lijepo pročitali, samo sve to što ste lijepo pročitali nema nikakve veze sa mojim zakonskim prijedlogom pa bi bilo dobro da uz Poslovnik Sabora pročitate i zakonski prijedlog o kojem imate raspravu, to bi nešto pomoglo. A isto tako bilo bi dobro da i uskladite stavove u klubu, naime vaš kolega Ostojić malo prije je kao glavnu zamjerku ovom zakonu iznio da se radi dakle o pretjeranoj regulaciji, da ne treba osnivati nova tijela, nove fondove, donositi nove zakone dok vi sada najavljujete osnivanje još dva fonda i to po kriterijima, mjerilima, ako ste tako to zamislili kao što ste pročitali koji ne mogu uopće funkcionirati u okviru Europske unije, za to nema pravnog uporišta.
Domagoj Hajduković odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa što se tiče stava u klubu mi dopuštamo da imamo i različitih pogleda. Ja nisam kao što ste vi recimo istakli u svojoj raspravi niste govorili o onome što je trebalo biti učinjeno i o tome bi zaista mogli dugo pričati. Govorio sam o onome što sam ocijenio da je bitno kada ocjenjujemo potrebu donošenja ovakvog zakonskog rješenja. I što se čitanja tiče, evo mogu vam pokazati, ovdje su uglavnom natuknice a na papirima imam zabilježene nazive projekata gdje su bili realizirani. Hvala.
Branka Juričev-Martinčev replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Hajdukoviću, ja bih se složila da je bilo lijepo slušati kako postoje fondovi za pripremu projekata i zaista postoje. Evo pričali ste o mnogim primjerima pa bih se i ja uključila sa nekim sa područja svoga rada. Naime, Ministarstvo turizma ima Fond za razvoj. Jako lijepo raspisan natječaj, dodjeljivana sredstva i za područje grada Vodica smo iz tog fonda dobili 700 tisuća kuna za izradu projektne dokumentacije za uređenje plaže u dužini od 1600 metara. Također 400 tisuća kuna za izradu projektne dokumentacije za tzv. Centar za posjetitelje koji je u biti županijski projekt. Sve je to jako lijepo, izradili smo tu projektnu dokumentaciju, negdje smo došli dalje, negdje smo nešto manje odradili. U svakom slučaju, evo za uređenje plaža imati ćemo za koji dan i potvrdu glavnog projekta. Fino stoji da je to Fond za razvoj Ministarstva turizma. Sada nakon tih i odobrenih sredstava i sveg tog odrađenog idemo dalje ponovno prema Ministarstvu turizma i Ministarstvu regionalnog razvoja da vidimo iz kojeg EU fonda će se moći financirati izgradnja jer znamo da su to milijunski iznosi. Uređenje plaža je iznos preko 30 milijuna kuna i nije nam moguće financirati ni sami ni sredstvima državnog proračuna i obraćamo se kao što sam rekla na vrata Ministarstva turizma i Ministarstva regionalnog razvoja. Odgovor koji dobivamo je taj da je upitno da li će uopće moći financirati ovakvi projekti, a još manje iz kojih sredstava će oni biti financirani. Po meni, ako nije bilo moguće i ako nismo znali da će biti moguće financirati iz EU fondova čemu onda uopće krenuti u izradu projektne dokumentacije. Novac je potrošen, vrijeme je potrošeno, a do realizacije neće nažalost moći doći.
Domagoj Hajduković, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo kolegica Martinčević me proglasila optimistom među pozicijom. Ja ne bih rekao da sam optimist, ja mislim da barem pokušavam biti realan i žao mi je, odnosno ja ću sad optimistično ustvrditi da vjerujem da takvih primjera više neće biti. No ono što je jako bitno i vi ste me sada potakli možda nešto što sam propustio reći u glavnoj raspravi, a to je i kapacitiranost jedinica lokalne samouprave, ali i poduzetnost da tako kažem jedinica lokalne samouprave u samom formiranju idejnih projekata. Meni je jako drago čuti da vi u Vodicama imate viziju kako želite svoje mjesto razvijati, no nažalost evo i u svojoj praksi kao zastupnik sam naišao na čitav niz načelnika, gradonačelnika koji nemaju tolike vizije, dakle da uopće nemaju ideju gdje bi krenuli. Tako da mislim da ste svakako na pravom putu. I ono što je drugi problem kod fondova Europske unije to je ono retroaktivno vraćanje sredstava, to znate i sami. Dakle prije ste po odobrenom projektu dobivali odmah novac i nakon što bi projekt bio realiziran i nakon što bi prošli reviziju, ako se radi o iznosima većim od 100 000 eura ili 70 000 eura, sad ne znam napamet, dakle sredstva bi vam ostala bespovratno. Međutim, sada je situacija drugačija odnosno sada sredstva dobivate tek nakon što je projekt uspješno odrađen i vjerujem da je tu i velika uloga i HBOR-a, ali i svih potpornih institucija, da mnogim jedinicama lokalne samouprave koje dobiju različite projekte pomognu da ih mogu isfinancirati odnosno realizirati. Imamo primjere jednoga grada u Osječko-baranjskoj županiji koji je toliko projekata dobio da sada, dakle nisu očekivali da će ih toliko proći, da sada muku muče kako ih sve isfinancirati. Ja bih volio da o takvim primjerima što više slušamo. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovani mnogobrojni kolegice i kolege. Pa ustvari vrlo teško je raspravljati o jednom ovakvom zakonu kada istovremeno je trenutno u Hrvatskoj popularno govorit kako imamo previše svega, te fondova, te agencija itd. i onda si čovjek postavi jedno čisto ovako … pitanje kako uopće govorite o ovakvom jednom fondu. Međutim ono što bih želio reći, ideja je dobra i zgodna, međutim činjenica i okolnosti u kojima se Hrvatska nalazi i inicijativa određena ako ide iz Bruxellesa nas ipak upućuje na neke druge stvari. Ono što je činjenica je definitivno da mi se u Hrvatskoj nismo dovoljno dobro pripremili za povlačenje sredstava iz fondova Europske unije. To je definitivno. Kako država, tako jedinice lokalne samouprave, da ne govorim privatni sektor. I mi smo očigledno, mnogi nisu imali prilike biti na promociji tzv. Junkerovog plana kad je bio potpredsjednik komisije, kad je govorio o 315 milijardi eura, ali on je tada govorio isključivo o novcima koji su namijenjeni privatnom sektoru. I općenito ovo što se događa u ovom trenutku na financijskom tržištu, zašto je vrijeme povijesno niskih kamatnih stopa je što je privatni sektor praktički stao zbog svih loših iskustava iz prošlosti, zbog straha i zbog rizika praktički nema nikakvih investicija. I ono što dakle uz hvalevrijedan prijedlog meni ostavlja nedoumicu kod ovog zakona zato što naprosto ne može biti za sve jer logična je stvar ako banke komercijalne imaju dovoljno novaca da će one imati interese financirat određene projekte da li od svojih klijenata ili uz određene projekte koje će procijenit i ocijenit da su dobri i da su isplativi. I mislim da je Vlada tu prije svega trebala razmišljati o općenito jednom modelu kad se projekat za određeni projekt odobre sredstva da praktički sredstva direktno idu iz Bruxellesa prema onome tko je kreditirao taj projekat. Ono o čemu bi ovaj fond trebao voditi brigu i što je možda trebalo biti unutra, što sad nije naglašeno, to su prije svega jedinice lokalne samouprave lošijeg fiskalnog kapaciteta i određeni privatni projekti koji nemaju podlogu za dobivanje kredita za financiranje toga projekta. I takav fond o njemu bi se trebalo razgovarat jer on će se morat osnovat. Sigurno da će biti takvih projekata inovativnih, kvalitetnih od pojedinaca, od poduzetnika, zapravo od mladih poduzetnika koji tek počinju i koji neće imat što založiti da bi praktički isfinancirali taj projekat pa da dobiju sredstva iz Europske unije. Ali kad pogledate ovo što je Vlada predložila, Vlada je predložila jedan čisti alibi fond. Jer ako vi planirate da zapravo možete dobiti nekoliko desetaka milijardi kuna iz europskih fondova i vi predviđate fond sa inicijalnim kapitalom od 100 milijuna onda je evidentno da je to nekakav alibi fond. Međutim, mi smo ovdje govorili o novoj funkciji HBOR-a i sad se postavlja ovdje jedno elementarno pitanje, da li bi HBOR kao državna izvozna investiciona banka trebala imati jedan segment koji bi se bavio s ovim područjem, a u Europska uniji pandan HBOR-u je Europska investicijska banka. Da li je Vlada trebala ići u tom smjeru sa zakonodavstvom jer vjerojatno da se išlo u tom smjeru onda kolegica Martinčević i njen klub ne bi predložio ovaj zakon. Međutim, kao čovjek koji se cijeli život bavi financijama. Zakon je poprilično normativno siromašan. Ići na osnivanje fonda koji bi u budućnosti trebao imati nekoliko milijardi kuna, da praktički ništa nije definirano nije ni u najmanju ruku niti pametno niti dobro. Druga stvar iskreno govoreći iz kojih sredstava ćemo napuniti ovaj fond, iz kojih sredstava? Ja ne želim biti nekorektan, ja sam u oporbi pa mogu govoriti što god hoću, nego želim naprosto biti realan, biti realan prije svega prema onima koji bi trebali biti sutra korisnici ovog fonda. Dakle, iz državnog proračuna se definitivno ne može izdvojiti milijardu kuna. Zašto? Zato kad pogledate na pozicijama Ministarstva financija onda ćete vidjeti da se skoro 900 milijuna kuna izdvaja za razno razne programe HBOR-a. Znači ovo bi bilo nešto što bi bilo dodatno. Druga stvar, to nisu jednokratna sredstva. To sredstva koja bi praktički u prve tri, četiri godine trebalo zanavljati dok ne dođe povrat onih prvih uloženih sredstava, onda bi se taj praktički fond u tom povratu sredstava mogao dalje financirati sa onim inicijalnim sredstvima i to je što možda fali razrada koja su to sredstva u prve dvije, tri godine postojanja fonda koja bi trebala biti. Jer logična stvar je da bi povrat sredstava trebao biti za dvije ili tri godine barem onog dijela sredstava koji se dobiva iz fondova EU. Druga stvar, treba razraditi šta je sa onim dijelom sredstava vlastitog financiranja. Jer vrlo teško da fond može i taj dio pokriti, jer taj dio, da li je to vlastita komponenta 25 ili 30 ili 35%. Onaj koji je dobio taj kredit on ga ne može vratiti u dvije, tri godine. Dakle, njemu treba duži period i to je ono što treba naznačiti ovdje. jer mi više ne govorimo o fondu koji jednoznačno financira nešto, nego fondu koji financira jedan projekat, a taj projekat je prošao na natječaju u Bruxellesu i dio tih sredstava će se vratiti. I taj dio sredstava uopće nije sporan. Dakle, on će se vratiti za godinu ili dvije, ovisno koliko projekat treba da se završi. Međutim, problem je u ovom dijelu vlastite komponente što s tim sredstvima, koji rok će biti za vraćanje tih sredstava i koja je kamatna stopa. Jer vi ako dajete sredstva bez kamata u ovom prvom dijelu možete ići, ona se otvara pitanje nelegalne potpore. Jer ta sredstva moraju praktički onda i svakom bit dostupna. Dakle, niz pitanja koja se otvara ovim zakonom. Međutim, ja se iskreno nadam da će i poslovne banke u RH se početi drugačije ponašati. Jer sve ove novce koje u ovom trenutku imaju neangažirane će morati negdje plasirati. Oni mogu godinu, dvije, tri izdržati da ih ne plasiraju. Međutim, kasnije će ta sredstva naprosto njima biti preskupa i morat će ih na određen način plasirati. I oni će sigurno tražit prostora na početku kod kvalitetnih programa. Međutim, budimo realni svaki program koji prođe filter EU je kvalitetan. Jer ako je EU rekla da je to nešto što je dobro, onda onaj koji provodi taj program samo mora paziti da se drži pravila igre, da novce troši sukladno programu koji mu je prošao i njemu je zagarantirano da će mu se vratiti 65 ili 70 ili koliko će već biti financiranje. Međutim, postavlja se realno pitanje onog vlastitog dijela da li se on financira odovuda ili bi to trebale kad taj projekat prođe preuzeti poslovne banke. Jer ponavljam ovaj tekst naprosto iz loših iskustava iz prethodnih godina ne nudi taj odgovor. Ali kažem dobro je da je ova ideja krenula, jer onda je potaknula Vladu da Vlada nešto osnuje, nešto para od ovoga, iako iskreno govoreći ni jedno ni drugo nije nešto što bi trebalo zadovoljiti. Jer po meni je ključni problem u ovom trenutku u Hrvatskoj nije čak ni ovo, nego je problem što Hrvatska nema kapaciteta i potencijala da izradi programe sa kojima će kandidirati za sredstva EU. I to je najveći problem. Dakle, da završim, da više ne dužim. Ideja kao ideja je za podržati, ali kao čovjek koji je nekada radio državni proračun u ovakvoj situaciji je naprosto, ne bi bilo pošteno i korektno naspram nekih drugih koji idu odgovornost reći to je tako, jer budimo iskreni ovih novaca nema. A Hrvatski sabor po našem Poslovniku ne može donijet zakon za koji nisu osigurana sredstva. Dakle, iako se često događa da vladajuća koalicija digne ruku za nešto. Prema tome, kao ideja je dobro i klub Hrvatske demokratske zajednice će zbog prijedloga zakona, zbog nedorečenosti, mogao bi evo tehničke detalje ići još dalje. Ali mislim da nema smisla biti suzdržan oko ovoga prijedloga zakona.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani kolege zastupnici u ove kasne sate zasjedanja. Malo ćemo o zakonskom prijedlogu stranke reformista o osnivanju fonda za sufinanciranje investicijskih projekata. Ono što je meni zapelo za oko u ovom tekstu je to da će se ravnomjerno, dakle ravnomjerno u cijeloj Hrvatskoj ta sredstva raspodjeljivati i da će omogućiti ravnomjernost projekata i provedbe projekata u cijeloj Hrvatskoj. No, kada pročitamo članak 3. ovoga zakonskog prijedloga nisam čvrsto uvjeren u rečenicu o ravnomjernosti, dakle razvoja putem iskorištavanja EU fondova i ovog fonda u cijeloj Hrvatskoj. Zašto to kažem? Zato što piše da fond osniva Vlada RH. Vlada čini 20 ministara, koliko ih ima, 20, 21, 22 ne znam. I nadalje, osnivačka prava i dužnosti u ime RH obavlja Vlada RH i sjedište fonda je u Zagrebu. S obzirom na dosadašnja iskustva koja su dovela Slavoniju i Baranju i Srijem u situaciju da je prema važećim izračunima sada u Slavoniji, Baranji i Srijemu od 127 jedinica lokalne samouprave, dakle gradova i općina, njih 117 u zoni nerazvijenosti ili razvijenosti do 75% prosjeka razvijenosti RH. Dakle, to je ono što je maloprije govornik prije mene govorio da bi trebalo više pozornosti kod donošenja ovakvih akata ako bi se donio, dakle u nekom od članaka ovoga zakonskog prijedloga, govoriti o tome da se ova sredstva pretežito odnose na projekte koji su prihvaćeni naravno u EU, a odnose se upravo na ove općine. Nisam ja toliki lokalpatriot da bih navijao ali je činjenica da je 117 općina i gradova od 127 u Slavoniji i Baranji u poziciji da kažem onoj po bivšem dakle vokabularu u stupnju nerazvijenosti u odnosu na prosjek RH. O Vladi koja je donijela gotovo istovjetan zakon moglo bi se reći da Vlada zasjeda u Donjoj Resavi, dakle prepisala je zakon koji ste vi predložili još u 9. mjesecu, u rujnu prošle godine pa kad su vidjeli onda su evo kao oni kako se zovu braća Miladinov koji su prepisivali, ali su odredili dakle ulog od 100 milijuna kuna što je zaista da kažem kriminalno malo. A opet kada gledamo kako i odakle i otkud osigurati ovih 400 milijuna kuna onda evo možemo svi ovdje koliko nas ima razmišljati kako u situaciji kada je deficit proračuna 19 milijardi kuna, kada je javni dug 285 milijardi kuna ili 85% BDP-a kako osigurati i ovih 400 milijuna kuna iako sam maloprije u replici rekao da je i to malo u odnosu na 11,6 milijardi eura mogućih sredstava koje možemo povlačiti iz kohezijskih i strukturnih fondova EU. Ovdje je netko spominjao, zapravo više govornika, Hrvatsku banku za obnovu i razvoj koja bi mogla, ali bi trebala vrlo brzo da kažem jedno restrukturiranje baviti se i poslovima kao što se bavi usporedba sa Europskom investicijskom bankom pa da i HBOR koji ima na raspolaganju 900 milijuna kuna ima i nekakav odjel kako bi se reklo ajde za projekte EU. Sve je to lijepo i krasno, ali evo situacija je takva da kod ovog deficita proračuna kod situacije posvemašnjeg siromaštva, kod situacije kada Hrvatska nema dovoljno ni stručnih kapaciteta za pisanje projekata, naravno i za povlačenje i ostalih projekata iz EU smo u situaciji da nekakva općina, ajmo recimo u Slavoniji počevši od Gundinaca koji su imali troje izbore, to je jedinstven slučaj, pa Bebrine i ne znam ni ja koji, znaju ovi koji su iz Slavonije jel', koji imaju proračun 2,5 milijuna kuna. Kako će oni sufinancirati bilo kakav projekt? Kako će dokumentaciju uopće pripremiti ili prirediti sa proračunom od 2,5 milijuna kuna kad znamo što su njihove obveze u lokalnoj samoupravi. Nikako! Jednostavno oni koji su da kažem bogatiji u RH, govorim o lokalnim samoupravama, npr. Varaždinska županija i županije na sjeverozapadu Hrvatske imaju prosjek od 68% u odnosu na indeks razvijenosti EU. Grad Zagreb ima 120%, a Slavonija većinom u ovim općinama u odnosu na EU ima 35% razvijenosti. Pa prema tome možda je puno lakše financirati projekte u Varaždinskoj županiji, u Zagrebu, a da ne govorimo o kadrovskoj opremljenosti i 30% kako ste rekli gospođo Martinčević o 30% visokoobrazovanih sa višom i visokom stručnom spremom u Gradu Zagrebu. Dakle, kako u jednoj našoj Bebrini, u jednim našim Gundincima, u jednom Stupniku kojega poznaje i naša potpredsjednica Sabora jel' gdje je išla u školu, da, da sve zna, da, uopće omogućiti projekte i povlačenje sredstava EU? E onda ova rečenica o ravnomjernom razvoju, dakle ovaj fond bi omogućio ravnomjeran razvoj, nemam puno vjere. Dakle, nemam tu vjeru da će to tako biti, poglavito iz iskustva koje dosada su sve Vlade RH provodile tako da je Slavonija ostala zaista najsiromašniji, Slavonija, Srijem i Baranja, najsiromašniji kraj RH. S obzirom da je uopće teško zamisliti da će vladajući, Kukuriku koalicija, osigurati i poslušati dakle osnivanje fonda sa 400 milijuna kuna, s obzirom na to da vidimo situaciju u HBOR-u i s obzirom na to da će vjerojatno kako reče jedan kolega biti opet osnovana kao i ovaj fond i on bi bio pod ingerencijom Vlade RH možda i Agencija za praćenje rada fonda, dakle još opet jedna nova agencija, još jedan novi fond ili kako već reče zavod, odbor, vijeće pitaj Boga kakvih sve nema naziva, institut ili ne znam ni ja što, teško je pretpostaviti da će vladajući pristati na ovaj vaš zakonski prijedlog ali evo pratit ćemo. Ja bih volio kada bismo, kada bi se ostvarilo ove dvije postavke koje ste tako u nekoliko navrata naglasili u vašem tekstu sad da ne citiram članke, upravo o ravnomjernosti razvoja i o tome da bismo time bili financijski, fiskalno jači za povlačenje projekata iz EU. Bilo bi to odlično. A što se tiče ovog povlačenja sredstava koje ste vi naveli, dakle 3,6 milijardi kuna uplaćeno, 3 milijarde povučeno radi se o tome da je u tih 3,6 milijardi kuna i ona naknada za radiološku nuklearnu sigurnost koja još dodatno opterećuje proračun RH pri aplikaciji za plaćanje pristojbe u članstvu u EU pa je to sve skupa onda upravo donijelo i ovaj minus o kojem ste vi govorili a o tome uglavnom se šuti i baš nitko i ne govori. Dakle, i klub HDSSB-a evo da vas razveselim bit će za ovaj vaš prijedlog ukoliko možda samo obrazloženje ako bude došlo do drugog čitanja, u tom drugom čitanju ako bude se definirao rok za povrat sredstava u taj fond koji je početni iznos od 400 milijuna kuna kamatna stopa za davanje sredstava i još neke pojedinosti koje bi bile, koje bi definirale poslovanje toga fonda, dakle precizno, jasno i glasno. Eto hvala lijepo.
Natalija Martinčević replika.
Evo zahvaljujem klubu HDSSB-a na podršci ovom zakonskom prijedlogu. Danas se više puta to spominjalo pa nisam sad svaki put replicirala, međutim dakle pitanja su od kud namaknuti sredstva, od kud namaknuti tih 400 milijuna kuna? Mi smo danas počevši dakle od današnje sjednice Sabora imali stanku gdje je nekoliko saborskih zastupnika govorilo o brojnim agencijama, o brojnom nepotrebnom trošenju sredstava. Tijekom cijele godine raspravljamo o voznim parkovima, o gumama, o čemu sve ne. Dakle mi smo i ovdje u prijedlogu zakona naveli za proračunsku godinu gdje namaknuti ova sredstva, dakle da se fond pokrene a mislim da je dosta jasno i obrazloženo, a ja sam to u raspravi govorila na koji način fond funkcionira dalje i na koji način se fond puni. Samo dakle ako EU financira projekte sa 60, 70 ili 85% pa država samo kad pokrene investiciju na PDV-u dobije povrat od 25% a kroz naš sustav poreza vi dobijete kad se pokrene investicija vi dobijete sve ono što je država u to uložila, država kroz ovaj sustav poreza koji mi danas imamo sve dobiva vraćeno. Ovo ideja fonda ne da se na nešto utroše sredstva, tu se ne utroše sredstva na nešto, dakle vi financirate nešto što pokreće nekakvi projekt. U tom projektu se zapošljavaju nekakve tvrtke, uz te tvrtke zapošljavaju se kooperanti, obrtnici, poduzetnici, u tim tvrtkama kod tih obrtnika rade ljudi. Dakle vi pokrećete investicijski ciklus, vi pokrećete gospodarstvo na ovaj način. I da, mi trebamo samo razmišljati na koji način da taj fond još povećamo i uz sredstva značajnije povećamo da bi i efekti tog fonda bili veći. Ovo je dakle bilo složeno u okviru onih mogućnosti koliko smo mi sad procijenili da je moguće realizirati. Ali upravo će ovaj fond omogućiti taj ravnomjerni razvoj jer ove jedinice koje nemaju sredstva i koje nemaju dakle kapaciteta da financiraju išta temeljem ovog fonda zapravo dobivaju priliku bez toga nemaju nikakve šanse.
Hvala. Boro Grubišić odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolegice Martinčević, Vlada bi trebala zaista napraviti iskrene i prave reforme i javne uprave i ovih agencija o kojima smo govorili a vidimo da se ništa ne događa, samo se trošarine na cigarete i na gorivo povećavaju i ništa drugo. Ako su to reforme onda stvarno teško je očekivati da se stvori fond od 400 milijuna kuna, a znamo da je proračun toliko nategnut kao harmonika u maksimalnom rasponu. Dakle, teško je za očekivati da Vlada u ovoj godini sreže reformama sredstva agencijama i svim onim što smo govorili toliko da bi stvorili taj fond od 400 milijuna kuna. Evo već dvije godine zaredom kada je na redu proračun RH na raspravi brojim stavke za informatizaciju ministarstava. Znate koliko je u zadnje dvije godine dakle i 2013. i 2014.potrošeno za informatizaciju ministarstava? Od 500 do 600 milijuna kuna. Kamo sreće da smo barem dio tih novaca utrošili u ovaj fond. Pa ja više ne znam koliko tih PC-a, kompjutera itd. znamo šta je informatizacija i tehnika koja se … [[Upadica se ne čuje.]] a i to se može iz EU-a. Ali nažalost čini mi se da nema ni ideja ni volje. Eto hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolegica Nada Turina-Đurić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, predlagateljice, kolegice i kolege evo vrlo kratko ću se osvrnuti na ovaj prijedlog zakona. Naime, pozdravit ćemo, pozdravit ću u ime HNS-a svaku inicijativu odnosno svaku ideju koja ovdje dođe na naše saborske klube pogotovo onda kad imamo priliku razgovarati o tome da možemo unaprijediti neke sustave kod nas i da možemo ako ništa drugo raspraviti što u cijelom sustavu nije dobro. Ovdje se konkretno radi o investicijama odnosno o ulaganjima sredstava iz europskih fondova u potencijalne projekte. Međutim, ono što će nas u HNS-u odvrati od želje da podržimo ovakav zakon je to što ne smatramo da u ovom trenutku ključni problem se nalazi u fondu odnosno u sredstvima koja treba unaprijed osigurati za financiranje ovakvih projekata, zbog toga što naprosto količina projekata koja je i prijavljena, a koja je i u tijeku odnosno koja će biti prijavljena nismo u ovom trenutku sa nekakvom velikom sigurnošću u mogućnosti anticipirati kolika će ona biti. Znači ovo što bi eventualno ako bi povukli sva sredstva za to sigurno nemamo sredstava da ih osiguramo u državnom proračunu, a procjena koliko će to biti do kraja ove godine ili do kraja možda i sljedeće godine, mislim da nije nešto što mora biti dio proračuna ili nekog fonda kao što predlaže ovaj zakon, a treba biti dio proračuna unutar nadležnog ministarstva što i jest u ovom trenutku Ministarstva regionalnog razvoja i europskih fondova. I uvjerena sam da će za manje jedinice lokalne samouprave o kojima se ovdje najviše govorilo koje nemaju fiskalnih kapaciteta da će biti mogućnosti i da ima mogućnosti da se ti projekti sufinanciraju kao što mi svi imamo mogućnosti obratiti se i HBOR-u, a isto tako i u jedinice lokalne samouprave, a isto tako i poslovnim bankama. Ono što nas u HNS-u više brine u ovom momentu je to da li ćemo mi odnosno da li će jedinice lokalne samouprave kod nas uspjeti proizvesti dovoljnu količinu projekata, kvalitetnih projekata koji će proći na natječajima. To ja bih rekla ne ovisi o fondu odnosno ne ovisi samo o financijskim sredstvima, iako i o njima ovisi i ja bih se odnosno HNS bi se založio da se intenzivnije poradi na tome da se financiraju projekti koji imaju kompletnu dokumentaciju koji imaju šansu da prođu po operativnim programima, a ne da se unaprijed osiguravaju sredstva za nešto što uopće ne znamo da li će biti privučeno odnosno da li će biti dobiveno. A znamo isto tako da jedinice lokalne samouprave u kandidaturama prema sredstvima EU u manjoj mjeri će se kandidirati za velike projekte o kojima ste vi govorili tipa kanalizacija, tipa veliki infrastrukturni projekti jer će te infrastrukturne projekte preuzeti javne tvrtke koje se u Hrvatskoj time bave i one će biti nositelji kao što su recimo Hrvatske vode, Hrvatske željeznice i ostale naše javne tvrtke koje su zadužene za izgradnju takve infrastrukture i u planu je da se ta sredstva povuku i naravno da će ih država financijski pratiti. Ono što će kažem biti veći problem i što već sada jest problem je to da li će jedinice lokalne samouprave do kraja ove godine već za ono što znamo da je najavljeno u natječajima uspjeti pripremiti kvalitetno projekte, ne samo zbog toga što nemaju novaca nego prije svega zato što nemaju administrativnog kapaciteta ili dovoljno znanja, da to tako prevedem, a onda možda nemaju dovoljno novaca da te projekte plate da im izrade konzultantske kuće. Mislim da bi u tom dijelu u ovom trenutku trebamo najviše poraditi ako želimo pomoći jedinice lokalne samouprave. Isto tako mislim da će i poslovne banke, a znam da se nude jer sam čelnik jedne jedinice lokalne samouprave vrlo dobronamjerne odnosno hoće surađivati upravo na takvim projektima i mislim da neće biti većih problema za financijsko praćenje projekata kada se oni dobiju. Znači već samo dobivanje projekta je banci itekakva garancija da će novci stići jer su projekti koji se rade po modelu europskom modelu, projekti koji moraju garantirati unaprijed uspjeh. Prema tome, ono što naravno ovdje se otvara cijeli niz pitanja, a mislim da jedno od rješenja o kojem smo svi mi ovdje govorili jer smo u njemu zastali jer ukupna financijska situacija i gospodarska situacija u Hrvatskoj nije takva bila prije godinu, dvije dana da bi se išlo tim tragom, a to je pitanje decentralizacije, to je pitanje fiskalne decentralizacije. Mislim da je svima nama na lokalnoj i županijskoj razini dosta ovih debata o tome koliko će nam netko dati za nešto i gdje ćemo to moliti nego da se stvarno krene sa gospodarskim rastom odnosno sa boljim gospodarskim pokazateljima u decentralizaciju da se krene u preraspodjelu prihoda na način da jedinice lokalne samouprave budu same sebi dostatne u smislu financiranja ovakvih projekata. Da li još nešto reći? Mislim da je bila dobra namjera, međutim ne znam da li se može nešto napraviti do sljedećeg čitanja. Međutim osnovati u ovom trenutku jedan fond koji ima još uz to i svoju upravu i svojeg direktora i svoje upravno vijeće, u trenutku kada imamo naputak da de facto ukidamo odnosno da ih spajamo i razne agencije koje smo osnovali, a isto tako smo ih osnovali jer nam je EU na neki način to diktirala pa ipak ćemo ih sada morati spajati, mislimo da nije ekonomično, a niti dobra poruka u ovom momentu kada moramo upravo na javnoj upravi izvršiti dosta velike rezove i velike uštede. Znači pitanje dobrih projekta po meni najviše za jedinice lokalne samouprave i da li ih imamo. Ja ne znam možda, znate vi kolegice da li je neki dobar projekat koji je prošao od jedinice lokalne samouprave ili regionalne samouprave nije mogla isfinancirati sa svoje strane? Ja za takav ne znam. Na koncu imamo tu nekoliko kolega koji su gradonačelnici koji su vrlo uspješni u provedbi projekata. Nisam čuli da su tih problema imali. Imali su više problema sa pripremom projekata, sa nekim drugim našim problemima strukturnim koje imamo a to je pitanje vlasništva i pitanje naravno u manjim jedinicama lokalne samouprave kadrovskih kapaciteta da se iznesu projekti ne samo u smislu popunjavanja prijavnica nego uopće izrade projekata u smislu građevinskih projekata, ne znam arhitektonskih projekata, prostorno planske dokumentacije i svega onoga što je preduvjet da uopće projekt bude valoriziran kao europski projekt. Znači evo jada sada govorim o cijelom nizu problema koji prati ovu problematiku, dobro je da o tome razgovaramo i u tom smislu je i ovaj prijedlog zakona pohvalan ali nisam sigurna da ga možemo ispraviti ovako kako je predložen do idućeg čitanja da bi to klub Hrvatske narodne stranke mogao prihvatiti. Hvala lijepa.
Natalija Martinčević replika.
Poštovana zastupnice, vi ste govorili ovdje da ste protiv, odnosno da se ne slažete iz više razloga, da ste dakle protiv osnivanja ovog fonda. Međutim, ja vas moram podsjetiti da je fond osnovan, osnovala ga je Vlada i njegovo osnivanje su podržali HNS-ovi ministri u Vladi. Dakle taj dio smo onda riješili. Zato bi bilo dobro dakle da se zakon raspravio prije osnivanja fonda da bi se dakle moglo vidjeti da i unutar vaše stranke o tome postoje različita mišljenja i različiti stavovi. Drugo vaša bojazan o tome koji bi se projekti financirali, koji ne i koji bi bili kriteriji piše i u zakonskom prijedlogu i ja sam nekoliko puta naglasila u raspravi da je kriterij samo jedan vrlo jasan i precizan i čist a to su svi projekti koje odobri Europska unija. Dakle nema puno zabuna koji bi projekti bili sufinancirani, koji ne bi bili sufinancirani. Isto tako dakle nekoliko puta se iznosila i u vašoj raspravi inače teza da se tu nekakvi novci troše. Dakle tu se novci ne troše, novci se tu daju i oplemenjuju. Dakle svaki taj projekt koji vi pokrenete on se višestruko vraća u proračune i jedinica lokalne samouprave i u sam državni proračun. Dakle to je još jedna teza. I dobro, evo mislim da sam to od onoga svega što ste rekli da sam odgovorila na manje-više sve nejasnoće. Da, rekli ste još za javne tvrtke da bi trebalo investirati javne tvrtke, da, apsolutno, javne tvrtke svakako samo ne na način da Vlada uzima sada kompletnu dobit i sva sredstva za investicije i uvuče u proračun, tako nećemo investirati. Hvala.
Kolegice Martinčević, želite završno govoriti? Natalija Martinčević, završno.
Evo najljepše bih se zahvalila svima na dobroj i konstruktivnoj raspravi. Sve primjedbe sam zabilježila, bilo je posebno od strane gospodina Šukera dosta kvalitetnih primjedbi na sam tekst zakona. Zakon ćemo za drugo čitanje dopuniti i doraditi i očekujem podršku svih zastupnika ovom dobrom i kvalitetnom zakonskom prijedlogu. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu, o prijedlogu zakona glasati ćemo u petak.
Prijedlog zakona o osnivanju Fonda za sufinanciranje investicijskih projekata, prvo čitanje, P.Z. br. 738. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Ne prihvaća se Prijedlog zakona o osnivanju Fonda za sufinanciranje investicijskih projekata koji je predložila zastupnica Natalija Martinčević zbog razloga iznijetih u izvješćima radnih tijela i mišljenja Vlade Republike Hrvatske." Molim glasujte o prijedlogu zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 73 glasa za, 21 glas suzdržanih i 4 glasa protiv, donesen predloženi zaključak.
I večeras ćemo još raspraviti i: - Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droge, prvo čitanje, P.Z. br. 755 – Predlagateljica zastupnica Mirela Holy; Prijedlog akta ste primili, Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Njihova ste izvješća primili na sjednici. I sada molim kolegicu Mirelu Holy da obrazloži prijedlog zakona.
Hvala vam poštovana potpredsjednice. Evo ga, ja sam pripremila prezentaciju da vam bude možda malo zanimljivije. Nema nas baš veliki broj. Moja je želja da predstavim ovaj zakon malo i kroz edukaciju o konoplji jer pretpostavljam da vam neke od stvari koje ću vam danas reći vjerojatno i nisu poznate. Dakle ovo je relativno kratak i jednostavan prijedlog zakona kojim se predlaže potpuna liberalizacija i legalizacija konoplje u Republici Hrvatskoj i to kako one industrijske konoplje tako i indijske konoplje. Smatram da je stav prema ovom pitanju u Hrvatskoj vrlo licemjeran jer na kraju krajeva mi imamo dopuštenje da se koriste primjerice pripravci od opijuma koji daleko izaziva veću adiktivnost od konoplje a konopljini proizvodi se čak niti u farmaceutskim proizvodima sukladno zakonu ne smiju koristiti. Također vjerojatno je nepoznato da daleko veću adiktivnost od konoplje odnosno od indijske konoplje ili marihuane imaju primjerice duhan i alkohol koji su potpuno u legalnom statusu u Republici Hrvatskoj i izazivaju vrlo negativne društvene posljedice. Na primjer ako ćete razgovarati bilo kojom prilikom sa ljudima koji rade na hitnoj pomoći raspitajte se da li su ikada zaprimili nekoga u toksičnom stanju od konzumiranja indijske konoplje, odnosno marihuane i dobiti ćete isključivo jedan odgovor ne. Zato što to u stvari i nije moguće. A ako ih pitate da li su tijekom svoje prakse imali priliku u hitnoj pomoći zaprimiti ljude koji dolaze u toksičnim stanjima zbog konzumacije alkohola, dobiti ćete odgovor, da, svaki dan dobivamo izrazito veliki broj ljudi koji dolaze u toksičnim i to vrlo teškim toksičnim stanjima od konzumacije alkohola a to se događa i sa konzumacijom nikotina, odnosno od pušenja. Zbog toga je činjenica da je naše društvo izrazito licemjerno prema problematici konzumacije konoplje i to govorim sada indijske konoplje ali ono što jako veliki društva ne zna jest da niti industrijska konoplja u Republici Hrvatskoj nije u potpunosti liberalizirana odnosno sukladno Zakonu o suzbijanju zlouporabe opojnih droga te Pravilniku o konoplji kojeg je donijelo Ministarstvo poljoprivrede je u Hrvatskoj moguć uzgoj industrijske konoplje samo i isključivo u prehrambene svrhe za ljude i za životinje. Ja ću krenuti sada sa prezentacijom. Dakle ovo su neke činjenice vezane uz konoplju. Dakle konoplja je jedna čudesna ja bih rekla biljka koju odlikuje izrazita čvrstoća, elastičnost, otpornost i doista jako veliku ima primjenu u različitim industrijama. Ona se može koristiti kao što možete vidjeti prema ovim slikama za proizvodnju užadi i konopa, zatim za proizvodnju tekstila i to doista najrazličitijih vrsta tekstila. Procjene govore da se od konoplje može proizvoditi više od 25 000 različitih proizvoda u cijelom nizu industrija. Dakle vatrogasna oprema također je bazirana na proizvodima od konoplje. Zatim automobilska industrija, to je vjerojatno prilično nepoznata činjenica kao i svemirska industrija također jako puno koristi proizvode od konoplje. Ovo je neka informacija vezana uz prinos sjemena, dakle imamo prinose od 600 do 1300 kg po hektaru. Sadržaj ulja je do 30% i apsolutno je primjenjivo i visoko kvalitetno za ljudsku prehranu. Također se koristi u proizvodnji boja i lakova, dakle u kemijskoj industriji. Zatim prinos biomase i cvijeta je kao što možete vidjeti prilično visok i apsolutno svi dijelovi biljke se mogu koristiti, a bojim se da smo preskočili prilično veliki dio prezentacije koji je bio. Naime, konoplja je izrazito stara biljka. Prvi tragovi konoplje se pronalaze na Dalekom istoku, u Kini i to prije 10 000 godina. Negdje u Europi se prvi puta pronalaze proizvode od konoplje u arheološkim nalazima starima 5500 godina, a prvi zakon o konoplji donio je Karlo Veliki i to negdje oko 800. godine. Zbog čega, zbog toga što su već u to vrijeme bili primijećene izrazito dobre karakteristike konoplje kao biljke za plodorede i koja je jako dobra u remedijaciji tla odnosno pripremi tla za sijanje nekih kultura i zbog toga je bilo zakonom obvezano stanovništvo da sije konoplju. Dakle što se tiče uzgoja u Hrvatskoj, već sam maloprije spomenula, kada govorimo o industrijskoj konoplji može se proizvoditi samo i isključivo u svrhu proizvodnje hrane za ljude i za životinje i da biste to uopće imali priliku raditi morate dobiti posebnu dozvolu Ministarstva poljoprivrede. Iz godine u godinu sve više raste interes poljoprivrednika za industrijsku konoplju tako da je, ako se ne varam, u 2014. godini već skoro 700 hektara bilo zasijano konopljom, a taj interes iz godine u godinu je sve veći i veći. Kada govorimo o sortama, nažalost Hrvatska više nema svoju autohtonu sortu industrijske konoplje. Ta je sorta bila poznata pod imenom Fleischman. Ona je nažalost nakon što je uzgoj industrijske konoplje zabranjen u Hrvatskoj početkom '90.-ih godina iščezla, a inače je ono što je karakteristično za tu vrstu Fleischman da je udio THC u Fleischmanu bilo čak do 8%, što vam samo govori po sebi da nije baš jednostavno odijeliti industrijsku konoplju od indijske konoplje. Inače kad govorim o podvrstama konoplje jer se radi o jednoj te istoj biljci, imamo tri glavne podvrste konoplje. Imamo tu canabis ativu, odnosno industrijsku konoplju, imamo canabis indicu odnosno indijsku konoplju i imamo canabis ruderalis, to je divlja konoplja i sve se naravno mogu u ovim uvjetima u Hrvatskoj normalno uzgajati. Dakle prema Zakonu o suzbijanju zlouporabe opojnih droga dopušteno je znači za poljoprivredne svrhe uzgoj samo onih sorti industrijske konoplje koje imaju do 0,2 udjela THC-a. Ovo sam već spomenula maloprije, dakle od konoplje, tu prvenstveno mislimo naravno na industrijsku konoplju, se može proizvoditi 25 000 korisnih proizvoda i u slučaju znači usvajanja ovoga zakona omogućila bi se potpuna liberalizacija industrijske konoplje, dakle moglo bi se koristiti ne samo sjeme nego i svi dijelovi biljke, poput lista, stabljike pa čak i sjemene tekućine. Dakle ono što je karakteristično za naše društvo je da prema konoplji i tu ne govorim samo o indijskoj konoplji, je rašireno jako puno predrasuda i često se konoplju tretira kao izrazito opasnu drogu i ljudi u Hrvatskoj uopće nisu informirani o doista iznimno velikim gospodarskim potencijalima konoplje. Ali nisu tu samo prisutni gospodarski potencijali konoplje, nego je konoplja doista u svim svojim oblicima izrazito održiva biljka zato što jako dobro djeluje i na okolišne aspekte u smislu same remedijacije tla. Moj je dojam da nije poznato da je nakon havarije nuklearke u Fukushimi došlo do toga da se danas obnavlja u stvari i pročišćava tlo u okolici Fukushime upravo sadnjom konoplje. Naime, zbog čega konoplja razvija THC i kanabinoide. Naime, kanabinoidi su obrambeni mehanizam biljke konoplje i ukoliko se konoplja sije u određenim okolišnim uvjetima koji su nezdravi ona povećava udio THC-a u samoj biljci jer se na taj način sama biljka u stvari brani od loših uvjeta u okolišu. Tako da i industrijska konoplja ovisno o uvjetima u kojima se sadi može imati i daleko veći udio THC-a od onog dopuštenog od 0,2%. Konoplja se još uvijek jako istražuje. Na primjer Izrael je najdalje otišao u medicinskoj primjeni indijske konoplje. Oni imaju specijalizirane klinike na kojima terapeuti liječe svoje pacijente na individualan način putem različitih pripravaka proizvedenih od indijske konoplje i to može biti naravno putem ulja koji se najčešće konzumira kao izrazito pripravak koji ima blagotvorne zdravstvene učinke, ali se također koriste i kroz pušenje ovisno znači o dijagnozi. Ono što je jako problematično i s čime se na kraju krajeva možemo susresti i u Hrvatskoj je da prohibicija samog kanabisa, odnosno indijske marihuane dovodi do porasta kriminala. Dakle, prema podacima Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti u Hrvatskoj u 2006. godini je bilo ukupno 4704 prekršaja povezanih sa drogom. Od njih je čak 62,9% bilo povezano sa indijskom konopljom, dok je 2012. godine taj udio bio još veći i bilo je čak 72,9% slučajeva koji su bili povezani sa indijskom konopljom. Naravno da prohibicija nikada nije dobra varijanta. Na kraju krajeva to je i povijest pokazala kada je vladala prohibicija alkohola u SAD i kada je bio daleko najveći broj alkoholičara u SAD-u nego ikada prije ili kasnije. Dakle, da bi se spriječila konzumacija određenih supstanci nije dobro ići sa prohibicijom nego treba ići sa edukacijom. Zbog čega je prohibicija loša? Zato što izaziva izrazito velike troškove za državni proračun, jer policija naravno ganja ljude koji se bave prodajom takvih supstanci, a na žalost i oni ljudi koji zbog svojih bolesti uzgajaju nekoliko stabljika indijske konoplje često završe pod paskom države, iako im konzumacija najčešće ulja od konoplje često znači i uopće mogućnost da žive. Na primjer kada smo izašli sa idejom oko legalizacije indijske konoplje nije nam se najveći broj ljudi koji su nam se javili bili oni koji su se zalagali za rekreativnu konzumaciju marihuane, nego je daleko najveći broj ljudi koji su nas kontaktirao bio upravo oni ljudi koji imaju bolesne i kojima je kvaliteta života zbog konzumacije pripravaka od indijske konoplje u velikoj mjeri podignula kvalitetu života, a smanjila bolove i olakšala u svemu život. Mi ne govorimo o tome da je marihuana lijek univerzalni koji liječi sve, ali je činjenica da je do sada preko 700 znanstvenih istraživanja pokazala blagotvorne učinke indijske konoplje na cijeli niz bolesti, odnosno tretman cijelog niza bolesti. Tu su naravno prisutni karcinomi, zatim jako često spominjana i multiplaskleroza. Evo ga, imali smo prošli tjedan raspravu oko toga i doista mnogi ljudi koji boluju od ove teške bolesti govore da im u jako velikoj mjeri, kvalitetu života i općenito egzistenciju omogućava upravo konzumacija indijske konoplje. Dakle, zbog čega je cjelovita liberalizacija i legalizacija konoplje važna? Ukoliko se ide samo i isključivo na liberalizaciju industrijske konoplje bojim se da neće biti moguće dobiti puni učinak u, znači gospodarskom, u smislu zaštite okoliša, ali i u društvenom smislu ove izrazito potentne biljke koja ima i jako dugu tradiciju u RH. Dakle, radi se o tradicionalnoj kulturi. Hrvatska odnosno bivša država je bila druga po proizvodnji industrijske konoplje u cijelom svijetu. Naši ljudi, naša industrija posjeduje jako veliko znanje vezano upravo uz obradu ove kulture i sigurno je da se jedan dio rasta gospodarstva može definitivno bazirati upravo i na potpunoj liberalizaciji i legalizaciji konoplje i to u svim njenim aspektima, pa i u razvoj farmaceutske industrije. Dakle, ovo su samo neki od primjera mogućnosti primjene indijske i industrijske konoplje. Dakle, kad govorimo o industrijskoj konoplji veliku mogućnost ima u građevinskom sektoru gdje se proizvodi beton od konoplje koji je daleko okolišno prihvatljiviji i daleko je otporniji od klasičnog betona. Zatim, papirna industrija, proizvodnja papira od konoplje je daleko okolišno prihvatljivija nego od proizvodnja iz drva. Prehrambenu industriju smo već spomenuli, dakle cijeli niz proizvoda koji se mogu proizvoditi od konoplje. Tekstilna industrija, također već spomenuta. Farmaceutska industrija, u proizvodnji lijekova definitivno indijska konoplja je jako potentna biljka za razvoj farmaceutske industrije. Kozmetička industrija, onda kemijska industrija to su kompoziti znači od konoplje se proizvodi jedna vrsta bio-plastike. Zatim mogućnost je i u energetici za proizvodnju bioenergetskih usjeva. I naravno ona u snažnoj mjeri može dovesti do poticanja regionalnog razvoja i to posebice u onim područjima Hrvatske koji su inače danas osiromašeni, tu prvenstveno mislim na Slavoniju. Dakle, ona ima izrazito veliku pozitivnu ulogu na krajobraznu i biološku raznolikost i zbog toga bi naš cilj trebao da omogućimo uzgoj kako industrijske tako i indijske konoplje i da imamo znači jedno 15 tisuća hektara do 2025. godine i da se Hrvatska pozicionira kao jedna predvodnica proizvodnje industrijske konoplje na europskom tržištu. Mi smatramo da se može od konoplje stvoriti jedan dobar brend i to uzgojem organske konoplje. Naime, konoplja ne zahtijeva jako veliku količinu različitih agrokemikalija, čak štoviše može se uzgajati i bez agrokemikalija što znači da postoji jako veliki potencijal za uzgoj organske konoplje. Dakle, tu stoje i dosta veliki i dobri preduvjeti za korištenje sredstava iz europskih fondova i to cijelog niza sredstava i naravno iz ovog za ruralni razvoj, ali i za znanost i za tehnologiju i slično. Ovo sam već govorila o jako velikoj mogućnosti fitoremedijacije od strane usjeva od konoplje. I ovo je naravno važno zato što je ustvari jako teško ići na legalizaciju, odnosno liberalizaciju industrijske konoplje, a da se i ne legalizira indijska konoplja. Dakle, nije točno ono što se tvrdi u vladinom mišljenju da međunarodni propisi zabranjuju legalizaciju konoplje. To nije točno. Dakle, prema međunarodnoj konvenciji odnosno UN-ovoj konvenciji koja je iz 1960. godine državama potpisnicama konvencije se omogućava legalizacija konoplje. S time da ona mora biti pod kontrolom države. Što je naravno moguće napraviti putem nekog državnog ureda ili državnog tijela. Moj je prijedlog ako bi se išlo u tom pravcu da se iskoristi već postojeća Agencija za lijekove koja bi mogla dobiti dodatne ovlasti u smislu kontrole trgovine ovih pripravaka. To naravno dovodi i do ekonomskog rasta, a ono što je jako važno ukoliko se ide u ovom pravcu trebalo bi zabraniti uzgoj genetski modificiranih usjeva od konoplje na čemu Monsantno inače vrlo intenzivno radi. Važno je naravno postaviti i standarde kvalitete i zdravstveni sustav prilagoditi znači onome što suvremena znanstvena istraživanja govore o zdravstvenim benefitima od indijske konoplje. Tu su naravno moguće domaće i inozemne investicije. Evo ga, polako se približavamo kraju. Dakle, to bi dovelo i do povećanja broja OPG-ova, zatim do većeg zapošljavanja što nam je u svakom slučaju nužno, do povećanja poljoprivrednih resursa, sustava plodoreda što je izrazito važno i do naravno daljnje prerade kroz povećanje brojeva srednjih i malih gospodarskih subjekata u ove aktivnosti. Investicijska ulaganja koja su nam naravno jako potrebna, ekološki uzgoj je naravno nešto što daje dodanu vrijednost i ruralni razvoj jer nam je izrazito potrebna i naravno demografska obnova, a ovaj tip gospodarstva sigurno bi privukao i mlađu populaciju da odlazi živjeti u ruralnim područjima. I naravno podizanje svijesti o različitim benefitima koje pruža ova kultura. Izgleda da smo došli do kraja. Malo je nešto štekalo sa ovime, ali nadam se da ste evo ga stekli sliku. Dakle, mali kratak zakon od svega 3 članka. Nažalost, ima jednu grešku. Ja ću na to upozoriti iako sam sigurna da će i drugi kolege se osvrnuti na to, dakle u članku 1. piše u stavku 5. da Zakonom o konoplji Naravno da nadležno ministarstvo ne može donesti Zakon o konoplji. Može ga predložiti a Hrvatski sabor ga može usvojiti. Dakle bitna intencija ovog zakona, intencija ovog zakona je da se ide na potpunu legalizaciju i liberalizaciju kako indijske tako i industrijske konoplje zato što se radi o biljci koja ima izrazito veliki potencijal, potencijal u gospodarskom smislu, potencijal u okolišnom smislu i potencijal u društvenom smislu. I tom smislu se i industrijska indijska konoplja može u pravom smislu te riječi zvati održivim biljkama. Evo ga hvala vam na pozornosti.
Hvala lijepa. Žele li, tko ima repliku? Žele li izvjestitelji odbra uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Prvi na redu ne Klub Nezavisnih zastupnika kolega Grubišić i Kajin, nisu prisutni, gube pravo rasprave po ovoj točci. A u ime Kluba Nezavisnih ljevičara kolega Mladen Novak.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Pa evo kao što je kolegica Holy rekla zakon je stvarno kratak, tri članka i ja zbog toga bi trebao biti kratak. Kolegica je objasnila neke probleme odmah na početku o utjecajima marihuane u odnosu na utjecaj duhana i alkohola. Pa treba tu imati u obziru da postoji nekakva tradicija ovdje u našim krajevima da je normalno da se konzumiraju domaći proizvodi … [[Upadica se ne čuje.]] da, da, ali postoji vjerojatno i utjecaj nekakvih lobija, industrija koji su da ne kažem taj, tu proizvodnju konoplje jednostavno gurnuli u drugi plan. Sama činjenica da je evo i sa kolegicom samo malo, maloprije smo to baš komentirali ja se kao dijete sjećam i kolegica to isto govori koliko se nekad u tim krajevima i tamo kod Slavonije i kod mene, koliko se je uzgajala ta konoplja i koliko su ljudi ustvari držali do toga. Zbog čega, pod utjecajem čega je došlo da je jednostavno zatiranje toga, moglo bi se raspravljati postoji vjerojatno utjecaj i toga da je pojednostavljenje tehnologije sa plastikom i sličnim materijalima jednostavno izguralo preradu konoplje, ali sad smo u situaciji da to možemo na neki način ispravljat ako postoji dobra volja. Kolegica Holy je spomenula da smo, da je nekada bivša država da je bila druga u svijetu, ja evo sam došao do podataka da je bivša Jugoslavija bila među pet proizvođača i izvoznika konoplje u svijetu. Nebitno je, u svakom slučaju da li drugi, da li peti tako svejedno očito je da je to značilo puno na ovim prostorima. Našao sam isto podatke recimo za što pojedine zemlje u svijetu koriste to. Pa recimo u Kini tekstil, prehrana, izvoz sjemena, Kanada kozmetika i prehrana, Rumunjska izvoz sjemena, Švedska građevina, toplinska izolacija i biomasa za grijanje, Francuska papirna industrija isto kao i u Slavoniji što je kolegica spomenula, Mađarska izvoz sjemena itd. itd. Ono što me je zbunilo je bilo mišljenje Vlade koje je evo sad kolegica konstatirala da u suštini sadrži puno netočnosti. Ja moram priznati da nisam se s tim nikad bavio pa ne mogu tvrditi da li je ovo ili ono točno, ali kad smo već kod toga ne bi me iznenadilo da je kolegica u pravu i da mišljenje Vlade potkrijepljeno sa po potrebi argumentima odnosno nama trenutno odgovora to pa neka onda stoji tako, na drugima je da dokažu da govore istinu. Znači nije na nama da dokažemo da neko laže nego na drugome da govori istinu. Ono što me iz početka iziritiralo je što kolegica ima priliku da prezentira svoj prijedlog zakona, ne zato što ona tu priliku ima, nego zato što je par mjeseci iza mene predložila ovaj prijedlog zakona, par mjeseci prije nje sam ja predložio neki drugi zakon koji još uvijek nije došao na dnevni red i ko zna kad će i da li će. Prvo što mi je palo napamet sprega dviju političkih opcija s obzirom na povijesne okolnosti, ali neću nagađati, pretpostavljati prepustit ću to nekim drugima ali bi volio vidjet da li će se desit u međuvremenu da s obzirom na mišljenje Vlade vladajuća većina kategorički odbije ovaj prijedlog zakona i onda pred same izbore izađe sa svojim prijedlogom koji će vjerojatno onu populaciju koja je zainteresirana za to prigrlit u svoje biračko tijelo i s time smo odradili dva posla istovremeno. S obzirom na sve dosad to sigurno me ne bi iznenadilo. Preskočio sam još jedan dio, bio sam prije desetak dana na festivalu žganaca koji je u Sunji koji je organizirao domaći Lag i kojom prilikom je organiziran okrugli stol na kojem su imali priliku svoja iskustva iznesti proizvođači ekološke hrane, bio je prisutan uzgajivač konoplje iz Dvora na Uni, on mi je to naglasio, uvijek naglašavam Dvor na Uni zato što je Una pojam čiste rijeke. A sada kada dobijemo odnosno nakon što se pojavila ova verzija sa odlaganjem nuklearnog otpada na Trgovskoj gori koja je uz Dvor na Uni vojarna Čerkezovac, bojim se da će teško bez obzira što bilo istina od toga i štetnost tog radioaktivnog otpada, ali bojim se da nitko više neće moći imati reklamu, prodajemo ekološki čist proizvod uz spremište nuklearnog otpada ili radioaktivnog otpada. Zbog toga apeliram još jedanput na onoga tko je predlagao taj prijedlog da razmisli da li možda postoji neka druga lokacija, neko drugo rješenje da nije ovo možda najsretnije. Inače to podneblje, to područje je Bogom dano upravo za ekološku proizvodnju, ekološku poljoprivredu pa između ostalog i ekološku proizvodnju konoplje. Što se tiče s obzirom da vidim da je došlo do prijepora između toga da li indijska konoplja i da li uopće omogućiti za medicinske svrhe ili ne, moram priznati da sam sa sobom sam u dilemi na koji način to kontrolirati, distribuciju, promet toga. Da li tu vjerojatno može doći do zloupotrebe kao što dolazi do zloupotrebe sa duhanom pa imamo crno tržište duhana što je sada jako aktualno. Ali imao samo i dva, tri navrata sam imao priliku gledati na kojekakvim televizijama prilog o tome što ljudima koji imaju ugroženo zdravlje, koji imaju velikih zdravstvenih problema što njima znači mogućnost korištenja ove konoplje. Ako ste u toj situaciji, ja vjerujem tim ljudima, onda ćete potegnuti za bilo kojim sredstvima, ali gledajući ovako sa strane nikada nije bolio šamar na tuđem obrazu, pa tako možemo i mi raspravljati na način gledajte velika je mogućnost zloupotrebe. Ako 10, 15, 20 nemam pojma koliko ima takvih ljudi, ako njima pomognemo, ako njima olakšamo život kroz ovo, ovo vas doživljavam u ovom trenutku kao manekena neke kemijske farmaceutske industrije. Prirodno je prirodno pa ma koliko mi šutili o tome. Hvala lijepo.
Kolegica Mirela Holy u ime predlagateljice.
Vrlo kratko. Naime, vjerojatno ste upoznati sa činjenicom da su relativno nedavno neke države u SAD-u legalizirale indijsku konoplju i to ne samo u medicinske svrhe nego i u osobne svrhe pa je omogućeno i građanima da za svoje potrebe uzgajaju biljke. I usprkos svim upozorenjima da će to dovesti do povećanja kriminala i stopa kriminala, do povećanja broja prometnih nesreća i slično, dogodilo se upravo suprotno. Dakle statistički pokazatelji nakon godine dana od kako je legaliziran kanabis u Arizoni u Coloradu pokazuju vrlo pozitivne rezultate odnosno da je došlo do smanjenja broja i kriminalnih aktivnosti povezanih uz trgovinu opojnim drogama, te da je došlo do smanjenja broja prometnih nesreća. I ja bih se složila sa kolegom Novakom, smatram da je obaveza politike i ljudi koji se bave politikom da pomažu, a ne da odmažu. I ukoliko se doista pokazuje da je konzumacija indijske konoplje dobra i blagotvorna za cijeli niz ljudi koji boluju od teških bolesti onda doista nije na nama kao političarima da im onemogućavamo pravo na život ili barem na kvalitetniji i dostojansveniji život.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege. Bila je vrlo iscrpna prezentacija koju nam je pripremila predlagateljica, kolegica Holy. Naravno da znamo o prednostima i gospodarsku iskoristivost poznajemo, međutim ja ću se osvrnuti na iskustva korištenja marihuane u medicinske svrhe s pregledom ne samo europskih zemalja, već i recimo jednog američkog instituta. Dakle američki institut medicine pod ingerencijom Nacionalne akademije znanosti proveo je istraživanje o medicinskim učincima marihuane, te je ustvrdio kako zapravo kanabis može uvelike pomoći oboljelima od raka i ADIS-a, o čemu ste i vi govorili, smanjivanju i otklanjanju teških bolova i mučnina. Može biti od pomoći i onima koji pate od epilepsije, glaukoma, multiple skleroze. No, korištenje marihuane može oštetiti pluća, oslabiti imuno sustav stoga bi prema riječima akademije korištenje medicinske marihuane trebao biti posljednji izbor. Zakonitost uporabe kanabisa odnosno marihuane razlikuje se od države do države, svi smo toga svjesni, međutim još uvijek ne poznajemo dovoljno kako je to zapravo zakonski regulirano. Ilegalno je u mnogim zemljama kao rezultat sporazuma o zabrani hašiša na Međunarodnoj opijum konvenciji. Mnoge zemlje zakonski su odobrile posjedovanje malih količina kanabisa za osobnu uporabu. Važno je napomenuti kako u nekim zemljama postoje stroži zahtjevi, primjerice to su Kina, zatim Kuba, Indonezija, Saudijska Arabija, Malezija, Filipini i slično a s druge strane uvjetno rečeno manje stroge zakone pronalazimo npr. u Češke, Nizozemske, Portugala, Španjolske, Švicarske, Urugvaja i pojedinim državama unutar SAD-a kao što su Aljaska, Colorado, Oregon i Washington. Idemo malo u susjedstvo pa ću vam reći kakav je primjer susjedne Austrije, marihuana je dekriminalizirana i ilegalna. U srpnju 2008. godine Austrijski parlament je odobrio uzgajanje marihuane u znanstvene i medicinske svrhe. Uzgajanje kanabisa kontrolira Austrijska agencija za zdravlje i sigurnost hrane pod nadzorom Ministarstva zdravlja. No istodobno posjedovanje ili prodaja marihuane za osobnu uporabu kažnjivo je sa 6 mjeseci zatvora. U Belgiji je marihuana dekrminalizirana i ilegalna. Belgijska Vlada nedavno je inicirala ispitivanje učinkovitosti marihuane u medicinske svrhe no još uvijek bez legalizacije. Zanimljivost Belgije je što tamo postoje kanabis društveni klubovi čiji članovi mogu uzgajati i konzumirati vlastitu marihuanu ali je ne smiju prodavati drugima. U Češkoj je ilegalna, dopušteno je do 15 grama marihuane. Korištenje marihuane u medicinske svrhe dopušteno je od 1. travnja 2013. godine samo uz liječnički recept. U posljednjih 20 godina čini nam se da Češka pokazala vrlo liberalnom u pristupu prema biljci kanabis a to je pokazala Zakonom o regulaciji marihuane u zdravstvene svrhe. No mogućnost uzgajanja marihuane dovelo je Češku u probleme. Naime, zbog unosnog profita koji donosi prodaja marihuane na drugim stranim tržištima njezin uzgoj zapravo je postao nezaustavljiv trend. Uzgojem kanabisa počeli su se baviti laici i to na neprimjeren način ne vodeći računa o uvjetima i načinima uzgoja te biljke što je rezultiralo kancerogenim biljkama punim herbicida. Zatim je uslijedio plan uvoza marihuane. Unatoč podršci svih političkih stranaka da se marihuana legalizira u medicinske svrhe glavni protivnih te političke ideje ili takvog konsenzusa bio je upravo tadašnji ministar zdravlja u Češkoj po struci liječnik koji je utvrdio da su tvrdnje o medicinskoj učinkovitosti marihuane lažna vijest koja nema znanstvenu podlogu. Unatoč svemu tome Češka je ipak odlučila dati zeleno svjetlo uporabi medicinskog kanabisa ili marihuane kojeg ne pokriva zdravstveno osiguranje. U Francuskoj marihuana je ilegalna, ne smije se posjedovat, prodavati niti uzgajati. Od lipnja 2013. godine dozvoljena je prodaja lijekova koji sadrže kanabis. Lijekovi koji ga sadržavaju mogu se dobiti samo na recept i to u slučaju kada ostale vrste lijekova ne mogu pomoći u poboljšanju zdravstvenog stanja ili olakšavanju bolova. Važno je napomenuti da svi lijekovi koji sadrže kanabis moraju biti odobreni od strane Nacionalne medicinske agencije. Nemedicinska konzumacija kanabisa kažnjava se godinom dana zatvora ili novčanom kaznom od 3750 eura. U Njemačkoj od 15. siječnja prošle godine Savezni institut za lijekove može izdati posebnu dozvolu za posjedovanje i konzumaciju kanabisa kao dio terapije nadgledane od strane liječnika. Uzgoj i posjedovanje može biti dozvoljeno znanstvenim institucijama ili službenim upravnim tijelima. Ljekarne mogu dobiti posebnu dozvolu za prodaju kanabisa ili lijekova baziranih na kanabisu ali samo pacijentima koji za to imaju recept. Predstavnica za droge savezne vlade u veljači ove godine najavila je, možda vam je to i poznato da će predložiti zakon po kojem bi osiguravajuće tvrtke pokrivale troškove konzumacije kanabisa u medicinske svrhe. Do sada je vrlo mali broj Nijemaca, njih oko 3 stotine dobilo dozvolu za kupnju marihuane u ljekarnama i to gotovo isključivo oboljeli nažalost od terminalnog raka s time da su morali platiti između 15 i 18 eura za jedan gram marihuane. Novim zakonom broj pacijenata s pravom konzumacije kanabisa znatno bi se povećao kažu naši prijatelji. No naglašavaju da posjedovanje i korištenje marihuane bez medicinske dozvole i dalje u Njemačkoj predstavlja kršenje zakona te se u tome ne planiraju nikakve promjene. U Velikoj Britaniji zakonski propisi ne priznaju kanabisu nikakvu terapeutsku vrijednost. Ima jedna iznimka, riječ je o proizvodu na bazi kanabisa pod nazivom Sativex koji može biti izdan na recept ali samo u vrlo limitiranim okolnostima kao dodatna terapija za oboljele od multipla skleroza ili pacijente podvrgnute kemoterapiji. Posjedovanje kanabisa u bilo kojem obliku u Velikoj Britaniji je ilegalno. Maksimalna kazna za posjedovanje je 5 godina a za proizvodnju i prodaju 14 godina zatvora. Naše bliže susjedstvo, Slovenija 2012. godine predložena je dekriminalizacija kanabisa ali nije bilo dovoljno podrške javnosti, kažu i politike. 2013. usvojen je novi zakon kojim su propisane samo novčane kazne za posjedovanje malih količina kanabisa, to je vlada nazvala dekriminalizacijom medicinske marihuane. U Nizozemskoj primjer znate, marihuana je legalizirana, dakle može se koristiti i u medicinske svrhe. U Švedskoj marihuanu je ilegalno posjedovati, kupovati, uzgajati i naravno prodavati. Društvena stigmatizacija te odbijanje i isključenost sa tržišta rada glavne su sankcije za sve one koji prekrše zakon i koriste marihuanu. Nacionalna policija i službena politika Švedske prema svim korisnicima droga provodi politiku nulte tolerancije. No kanabis je zakonski odobren za korištenje u medicinske svrhe. Naime, od veljače 2012. medicinski canabis moguće je dobiti na recept i to samo uz odobrenje medicinske agencije. Riječ je o lijeku u obliku spreja koji se stavlja pod jezik, koji uklanja ili ublažava simptome prije svega oboljelima od multiple skleroze. Canabis sprej je odobren u ovom obliku i u Velikoj Britaniji. I na kraju Španjolska kao još jedan primjer, prodaja ili kupnja bilo koje količine canabisa je kazneno djelo, posjedovanje i konzumacija na javnom mjestu je prekršaj te se kažnjava kaznom i oduzimanjem marihuane, no uzgajanje marihuane na privatnom posjedu i konzumacija u privatnom prostoru je legalna. U Španjolskoj postoji oko 500 privatnih canabis klubova. U Španjolskoj se često govori kao novom Amsterdamu tj. destinaciji za turiste koji žele konzumirati marihuanu, no čitava španjolska javnost nije senzibilizirana za ovakve nove epitete. Prošle godine u Barceloni zatvoreno je 49 takvih klubova jer su vlasti otkrile nedostatke u njihovom funkcioniranju te probleme u koegzistenciji sa susjedima, kako su to lijepo nazvali. Pokrajina Katalonija planira uskoro dozvoliti korištenje marihuane za liječenje pacijenata koji boluju od simptoma poput boli i gubitka apetita. U našem društvu naravno postoje brojni prijepori, ne samo na političkoj pozornici, postoje brojni prijepori u svakodnevnom razgovoru što i na koji način legalizirati ili ne. Iz svega navedenog možemo zaključiti kako korištenje medicinskog kanabisa prema nekima ima pozitivne efekte na neke od oboljelih, ali i mnoge negativne nuspojave. Svaka država na svoj je način regulirala korištenje medicinskog kanabisa. Pri donošenju odluke vrlo je važno voditi računa o mogućoj zloporabi, podsjetit ću vas što se dogodilo u Češkoj, široj dostupnosti marihuane te propisati i osigurati učinkoviti nadzor nad uporabom kanabisa u medicinske svrhe, kome, na koji način će on biti dostupan. Nažalost, iz ovog što je kolegica predložila ne vidimo ovakav napredak ili ovakva rješenja. Zagovornici medicinske upotrebe marihuane odnosno lijekova na bazi kanabinoida tvrde da oni pomažu kod mnogih bolnih stanja, od raka itd. Smatramo da je pitanje uporabe marihuane ili lijekova u medicinske svrhe u Hrvatskoj nešto o čemu prvenstveno svoje mišljenje trebaju dati medicinski stručnjaci i da moramo imati nepobitne znanstvene dokaze za takve tvrdnje. Klub HDZ-a neće podržati ovakav prijedlog. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Peđa Grbin.
Poštovane kolegice i kolege, pred nama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga predlagateljice zastupnice Mirele Holy. Već na samom početku moja je dužnost istaknuti da Klub zastupnik SDP-a Hrvatske ne može podržati ovaj zakonski prijedlog. Razlog je tome više i krenut ću od onih prvih koji ustvari sa sadržajem samog zakona nemaju veze. Naime, ovaj je zakonski prijedlog izuzetno loše nomotehnički napisan. Uvažena kolegica je i sama to istaknula, međutim ja moram ponoviti. Mi ne možemo u zakonu napisati da će ministarstvo donijeti drugi zakon. Kod nas postoji dioba vlasti, zna se koje je tijelo nadležno za donošenje zakona u Republici Hrvatskoj. To je isključivo Hrvatski sabor. Međutim, to nije jedini problem s ovim zakonom. Ovaj zakon koji ima samo 3 članka referira se isključivo na članak 13. Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga. Kad bi usvojili takav zakon ostalo bi nadalje dvojbeno da li je konoplja u Republici Hrvatskoj dopuštena zato što Zakon o suzbijanju opojnih droga ima primjerice i članak 2. u kojem se također spominje konoplja kao biljka čiji je uzgoj u Republici Hrvatskoj zabranjen. Tako da ako smo htjeli doista dopustiti uzgoj konoplje u svim njenim oblicima, u svim njenim pojavama onda smo morali promijeniti i članak 2. zakona. Da ne govorim nakon toga i ono što se nalazi u članku 3., članku 50. itd. Ovo su formalni razlozi zbog kojih ovaj zakon se nikako ne može podržati. Teoretski, oni bi bili ispravljivi do drugo čitanja, međutim sada ćemo prijeći na sadržajne razloge. Prije svega, Klub zastupnika SDP-a odnosno SDP u cjelini je od početka ovoga mandata usvojio jedan novi pristup opojnim drogama u Republici Hrvatskoj. Do tog pristupa nismo došli sami. Izmjene kaznenog zakonodavstva koji smo učinili početkom 2012. godine bile su pripremljene i provedene u suradnji sa Hrvatskom policijom i Državnim odvjetništvom koje je često isticalo i u izvješćima državnog odvjetnika koje su podnošene upravo u ovom domu da sustav koji imamo tjera državno odvjetništvo i policiju da se bave onim kaznenim djelima koja su u svojoj osnovi bagatelna. Dat ću vam jedan primjer. Do 2012. godine uzgoj jedne stabljike marihuane, jedne stabljike konoplje nosio je minimalnu zatvorsku kaznu u trajanju od dvije godine. Dvije godine je do 2012. bila minimalna zapriječena zatvorska kazna za bilo kakav uzgoj, za bilo kakvu proizvodnju bilo kojeg opojnog sredstva u Republici Hrvatskoj koje nije dozvoljeno. Zašto, zato što se netko igrao zakonodavca, jer moram reći igrao se zakonodavca i nije razmišljao o posljedicama svojeg djela. Mi smo na isti način kažnjavali onoga tko je uzgojio jednu stabljiku marihuane, kao i onoga koji je preprodavao na desetke i desetke kila bilo koje druge droge. Sljedeći korak kojeg svakako moramo napraviti je i ono o čemu je govorila i kolegica Holy, ono o čemu je govorila kolegica Glavak a to je dioba između onoga što je opojna droga i onoga što nije opojna droga. I tu je kolegica Holy u potpunosti u pravu. Biljke koje sadrže 0,2% THC-a ne mogu se tretirati kao droga. Zašto? Jer se od njih naprosto opojna tvar ne može proizvesti i tu je kolegica Holy u pravu i taj dio prijedloga bi bili u mogućnosti prihvatiti. Međutim, to je samo dio prijedloga. Vaš prijedlog je sve ili ništa. Vlada se u svojem očitovanju izjasnila da prihvaća taj dio. Ministarstvo poljoprivrede je o tome već više puta govorilo, a među nama imajući u vidu načelo nadređenosti pravnih akata EU koji propisuju da su određene tvari dopuštene ja mislim s obzirom na postojanje određenih i uredbi i sadržaja ugovora o funkcioniranju EU da bi uzgoj industrijske konoplje i za druge svrhe a ne samo prehranu u RH bio dozvoljen. Mi se u tom dijelu svakako moramo ujednačiti sa pravom EU i moramo dozvoliti uzgoj industrijske konoplje za sve potrebe. I tu svakako nadam se da će Vlada ispuniti ono što je u mišljenju navela i što je prije moguće uputiti taj zakon u proceduru. Sad razgovaramo o onom što je drugi dio prijedloga, a to je uporaba i drugih oblika konoplje. Kao što smo rekli imamo konoplju, odnosno Cannabis sativa, Cannabis indica koje su prije svega poznate ne samo po THC-u koji je više prisutan kod Cannabis sative već i u drugim kanabinoidima koji su prisutniji kod Cannabis indice i o tome da li ih trebamo upotrebljavati za medicinske svrhe. Kolegica Glavak je govorila da jedno istraživanje pokazalo da upotreba proizvoda od konoplje ima blagotvorne svrhe, ali isto tako da može biti štetna. A ja ću vas pitati, evo kolega Grubišić kao liječnik da li su lijekovi koji se koriste za kemoterapiju, za liječenje raka, ako se koriste za neke druge stvari štetni po organizam? Jesu, kao i većina drugih lijekova koje koristimo. I upravo zato ako govorimo o legalizaciji medicinske uporabe Cannabisa moramo ostaviti liječniku profesionalcu da kaže da, to je za ovog pacijenta, za ovu bolest i u ovom konkretnom slučaju dopušteno. Naravno da ako idemo u tom smjeru to moraju biti isključivo lijekovi za recept i ne može se propustiti da svatko od nas bira kojom će se terapijom liječiti. U krajnjoj liniji u zadnjih par godina i kod mnogih drugih lijekova koji se koriste za slične stvari kao recimo ulje od Cannabisa govorimo prije svega o otklanjanju bolova. Upravo zbog nus pojava krenuli smo prema tome da se što više tih lijekova propisuje na recept, da se pacijenti ne bi sami s njima liječili. Ukratko. Klub zastupnika SDP-a je stajališta upravo onog što je i Vlada u svojem mišljenju iznijela da mi moramo promijeniti odredbe Zakona o suzbijanju zlouporabe droga na način da liberaliziramo određenu uporabu. Međutim, to moramo napraviti korak po korak po uzoru na neke druge zemlje. Primjerice Sloveniju, nama susjednu koja je to učinila počev od ove godine ili primjerice Izrael koji kao što je već rečeno ima vrlo dobre rekli bi i odlične propise koji se toga tiču. Osobno smatram da će do opće legalizacije cannabisa vrlo vjerojatno doći. To mišljenje temeljim na tome što su mnoge zemlje krenule u tom smjeru, ali isto tako podsjetit ću na jednu povijesnu činjenicu. Da li znate kada je zabranjena marihuana, tako se i zove taj zakon marihuana … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] iz 1937. A kada je završila prohibicija i kada su mnogi policajci u SAD-u ostali bez posla trebalo je nešto drugo proganjati. Da završim. Kao što sam već rekao ovaj zakon ne možemo podržati, ne možemo ga podržati iz formalnih razloga, ali ne možemo ga i podržati ni iz sadržajnih razloga zato što smatramo da u ovom trenutku ide predaleko, a da se ovom tematikom ipak trebamo baviti korak po korak. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kao rijetko kada gotovo bih se mogao u svemu složiti sa gospodinom Grbinom, predstavnikom kluba SDP-a u ocjeni ovog zakonskog prijedloga njegove susjede, kolegice Holy. Odbor za zdravstvo na kojem sam bio nazočan je raspravljao također o ovome zakonu i zaključke vidimo, iako mislim da bi oni mogli, a i u govoru kolege Grbina vidi se da su oni širi negoli što je sam zaključak Odbora za zdravstvo koji je proveo raspravu oko toga. No, ono što sam htio reći i primijetiti, a nisam htio replikom jer je vrijeme poodmaklo je to da kada govorimo o upotrebi cannabisa u medicinske svrhe kod malignih bolesnika, hajde isključivo ovaj puta malignih bolesnika, a oni su i na prvom mjestu inače u nabrajanju svih bolesti kod kojih se može koristiti cannabis kao sredstvo za ublažavanje bolova i svega ostaloga. Dakle, multipla skleroza, epilepsija itd., ublažavanje bolova zbog grčeva kod epilepsije. Dakle, postoje i druga sredstva ne samo dakle marihuana koje sam ja kao liječnik propisivao i koji su pomagali. I oni i dan danas postoje. Evo ja ću vam nabrojiti nekoliko koje se sjećam kao liječnik opće prakse prije 35 godina. Dakle, postoje Valoron kapi, postoji Dolantin, postoji dakle i na kraju krajeva u finalnoj fazi bolesti morfij koji se daje. I imao sam pacijente koji su koristili morfij i povećavao sam im dozu non stop jer su, dakle došlo je do toga da su koristili morfij svakih 6 sati, a u završnoj, terminalnoj fazi bolesti koristili su ga svakih pol sata jer tako im se činilo da im to pomaže. Ja nisam mogao imati dušu da im ne dam, da im ne propišem terapiju za koju su se oni kao za slamku hvatali, slamku spasa. Iako se zna da je to samo simptomatska terapija. I ovaj puta kada se radi o marihuani to je samo simptomatska terapija, ona nema nikakvog učinka na osnovnu bolest zbog koje se propisuje. Dakle, ublažavanje bolova, učinak da ti je sve ljepše nego što je zapravo smanjenje tenzija kod razmišljanja o toj bolesti itd. To je učinak marihuane. Nitko ne govori ovdje, netko je spomenuo da, a znamo svi da svaki lijek ima i svoje nuspojave, svaki lijek počevši od onih lijekova za tlak pa ne znam ni ja Sinopena koji koriste za alergije. Pa onda imate pospanost kada uzmete ako imate alergiju i kožni osip, uzmete Sinopen pa vam se spava. Dakle, svaki lijek ima nuspojave. Pri tome još uvijek nisu dovoljno istražene nuspojave marihuane, a za neke se zna. I kolegica Holy je izvrsnu prezentaciju napravila, dakle vrlo uvjerljivu i hvala na trudu koji je uložila da nam to prikaže, dakle jednu izvrsnu, stručnu i uvjerljivu prezentaciju. Osim toga sama je rekla ili rekli ste ajde da kažem s obzirom da ste ovdje, da je marihuana, pardon konoplja vrlo potentna biljka, omnipotentna reklo bi se u medicinskom žargonu iako ne govorim sada da bi opisao ili objasnio njenu medicinsku svrhu negoli upravo ono što ste rekli počevši od vlakana, od ulja, od industrije, od vatrogastva, od dakle tekstilne industrije, pa jel' postoji potreba da mi u Hrvatskoj dakle potpuno zabranjujemo, dakle tu se slažem sa kolegom Grbinom, imamo toliko načina da konoplju iskoristimo, toliko je potentna biljka, a tako je zaboravljena i zapravo iskorijenjena iz RH. Kaže se, ovdje je netko govorio o Općini Dvor, o uzgoju konoplje. Dobro s obzirom na kvalitetu tla i na klimatske uvjete možda je to i jedna od boljih lokacija za uzgoj konoplje, ne govorim o indijskoj nego o industrijskoj konoplji prije svega sa THC-om onim 0,2% jel'. Dakle, iako to nije jedina lokacija gdje bi konoplja, Slavonija je cijela ja sam uvjeren u to ova tla više ilovača i glina da su više pogodnije za konoplju negoli ona crnica na istoku Hrvatske u Srijemu, u Boboti i tamo Veri i onim drugim istočnim dijelovima, Nijemcima, Đeletovcima itd. Prema tome, ja sam za to da se u zakonskom okviru, dakle da se zakonska regulativa promjeni utoliko da se ona može uzgajati u Hrvatskoj upravo za potrebe one koje je nabrojala sve osim onoga da kažem liberalnog pomalo i pretjerano liberalnog stava kolegice Holy, bar mi se tako čini kao liječniku jel', gdje bi bojim se znamo mi naše običaje, naše navike da zakon uvijek nastojimo izigrati i da postoje mogućnosti kriminalizacije uzgoja indijske konoplje. A evo imamo primjere, kolegica Glavak je nabrojila i čini mi se da je i Francuska, a i još neke druge zemlje koje imaju i sasvim sigurno laboratorije i mogućnosti eksperimenata čini mi se neću naše zdravstvo dakle umanjivati vrijednost ali sasvim sigurno da Francuska je jedna dakle u zdravstvu, u laboratorijskoj obradi svih podataka u svezi sastava biljaka i djelovanju itd. jedna od prvih zemalja svijeta. I mislim da je francuski model dobar. Sada ovaj zakonski prijedlog, evo kolega Grbin je našao naravno i formalne razloge i kolegica Holy je primijetila sama da je se zabunila za, to je čisti lapsus, u svezi ovoga dijela da ministarstvo će propisati zakon. Neće, nego usvojit će ga Sabor ako bude novi zakon. Drugo pitanje koje se postavlja ovdje je li kolegica Martinčević predložila Zakon o osnivanju Fonda za investicije, a da je onda Vlada napravila drugi zakon gotovo sa istim nazivom. Hoće li Vlada Republike Hrvatske koristeći vaše materijale kolegice Holy napraviti sličan zakon i staviti u proceduru? Ja ću ostati istog stava kao što sam i sada i zaista sam dakle parcijalno, djelomično za vaše argumente i za uzgoj konoplje u industrijske svrhe i prehrambene i sve druge svrhe i ovo gorivo i za građevinsku industriju i za vatrogasce. Sve ono što nekad smo znali imati one navlake na krevete, ja još uvijek čini mi se čak da imam još pokoju izrađenu od konoplje, prije pitaj Boga koliko godina, pa je baka ostavila negdje u škrinji pa imam takvu jednu presvlaku za kauč i ne znam ni ja za što. Mladi naraštaji ni ne poznaju dakle takve stvari niti poznaju konoplju uopće, osim onih koji su uključeni u kriminalnu upotrebu marihuane, odnosno uzgoj kanabisa. Druga stvar što se u RH, već sam jedanput ovdje tražio stanku u Saboru, a u svezi kanabinoida koji se koriste u ovim smart shopovima za prodaju nekakve trave koja se prešprica sprejem od kanabinoida koji ima isti efekt kao i kanabis a prodaje se gotovo reklo bi se potpuno legalno. Legalno je zato što sastav tog kanabinoida nije uvršten u listu opojnih droga pa je policija i represivni aparat ne može ni prepoznati odnosno ne prepoznaje u registru tih druga tu tvar i onda se prodaje legalno ili kako neki to zovu legalice. Imali smo jedan smrtni slučaj u Zagrebu od onog spreja za osvježivač zraka i o tome također treba povesti računa ali to nije predmet ove rasprave. Uglavnom kao i kolega Grbin kažem pa možda kao rijetko kada smo vrlo, vrlo sličnih stajališta. Ni klub HDSSB-a kao što sam rekao i na Odboru za zdravstvo neće biti za ovakav prijedlog zakona. Hvala lijepo. Iako nisam toliko konzervativan kao što možda kolegica Holy misli.
U ime Kluba Hrvatskih laburista stranke rada kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Evo vezano za, pokušat ću kratko, mišljenje Laburist i podcrtat dakako i svoje osobno mišljenje bez toga ne možemo u raspravama vezano za ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga koje je predložila kolegica Holy. Dakle, u uvodnom obraćanju kolegica Holy je rekla da je dosta nepoznatih činjenica što se sve može proizvesti od industrijske konoplje i da veliki dio građana možda malo zna o tome. Ja bi je možda ispravila da veliki dio mladih građana RH malo zna o tome, a da veliki dio starijih građana RH itekako dobro zna što jeste konoplja, što se sve od konoplje radilo i da se je na kraju krajeva zahvaljujući toj konoplji i preživljavalo i imalo obitelji i radilo. Dakle, mi trenutno imao na snazi pravilnik koji govorio o tome na koji način možemo koristiti konoplju i ne možemo reći da je konoplja odnosno industrijska konoplja da budemo konkretni u RH zabranjena, dapače iz godine u godinu a to je vidljivo i u ovom prijedlogu zakona u obrazloženju hektari na kojima se konoplja sadi od 2012.kada je donesen pravilnik jesu sve veći i veći kao što je i izdano sve više i više dozvola. Ne slažem se u onom djelu s kolegicom Holy kad kaže da je za proizvodnju industrijske konoplje potrebno ishodovat dozvole. Za sve čime se želimo baviti, sve što želimo proizvodit trebamo ishodovati dozvole pa bilo tako i za industrijsku konoplju. Slažem se tu da je možda ovaj dio još ograničavajuće obavješćivanje Ministarstva unutarnjih poslova i tome slično, ali u pravilniku jedina greška koja jeste i da bismo industrijsku konoplju, proizvodnju industrijske konoplje povećali da bismo ostvarili sve one benefite koji su bili itekako lijepo prikazani u prezentaciji dovoljno je mijenjati pravilnik i zamoliti ministra poljoprivrede da mijenja pravilnik i to u članku 2.gdje stoji: Da u RH dopušteno je uzgajati konoplju u svrhu proizvodnje hrane i hrane za životinje." Kada bismo u taj pravilnik dodali da je dozvoljeno proizvoditi industrijsku konoplju dakle do 0,2% suhe tvari THC-a mi bismo mogli dakle proizvoditi i sve ono ostalo. I uistinu ja sam se trudila naći u ovom zakonu ali nigdje u zakonu ne stoji ništa vezano za to osim u ovom pravilniku gdje stoji da možemo industrijsku konoplju upotrebljavati samo za hranu i hranu životinja. Dakle, nadogradnjom toga stavka odnosno toga članka mogli bismo sa industrijskom konopljom proizvodit sve ono o čemu smo evo slušali u uvodnom vašem obraćanju i što uistinu i stoji jer ne vidim razloga da ne bismo tu konoplju koristili cijelu a ne kao što sada imamo situaciju da ovi poduzetnici koji su zasadili te hektare konoplje i koji je uistinu proizvode zbog takvog pravilnika ne mogu maksimalno iskoristit tu konoplju na kraju nego moraju određeni veliki dio nje zakopati ponovno u zemlju ili uništit je a ne mogu je prodati na tržištu a mogli bi jako dobro tu svoju nekakvu investiciju zaokružit već samim izvozom jer je potražnja za takvom konopljom itekako velika. I tu se evo u tom djelu u potpunosti slažemo sa ovim prijedlogom zakona. Što se tiče drugog prijedloga zakona, dakle indijska konoplja isključivo u medicinske svrhe. Nažalost znam situaciju na koji način bolesni dolaze do konoplje, znam koliko je cijena te konoplje i evo iz nekakvog osobnog prijateljstva i pričanja znam kako bolesni doma kuhaju te listove konoplje koje su kupili da bi došli do tog pripravka da bi si olakšali bolove koje imaju cijelo vrijeme svjesni da voze po onom drugom rubu i da je u svakom trenutku moguće da završe u zatvoru samo zato što su sebi htjeli olakšati malo. Mi danas možemo ukucavanjem na google pretraživač doći do potencijalnog prodavača konoplje koja meni treba, može nam to ispostaviti poštom uopće nije problem ili nam može to donijeti na kućni prag i uredno isporučiti. Ono što me iznenadilo u ovoj osobnoj priči jeste to da ti dileri na kraju postanu, doživljavaju sebe na jedna čudan način dobrotvora jer onome kome su tu marihuanu prodali kažem im da je njemu bolje i onda on kaže e ja sam zato zaslužan jer sam ti ja donio marihuanu i oni uistinu počinju uživati u tome da oni tu marihuanu prodaju osobama koje su bolesne i kojima ta onda njihova marihuana olakšava tu bol. Slažem se isto s time da evo pa uzmimo primjer Slovenije koja je to počela raditi sa 1.1. ove godine da to korištenje marihuane i indijske konoplje u medicinske svrhe bude dozvoljen, ali kao što nam je jedinstvena konvencija kaže, ne možemo proizvoditi indijsku konoplju bez da imamo ured ili agenciju koja će to strogo kontrolirati, dakle ova konvencija iz '61. Ako imamo već Ured za kontrolu hrane odnosno agenciju možda bimo mogli preko nje da ne otvaramo novu, da to bude pod strogo kontroliranim uvjetima, da imamo kontrolirano i broj sadnica i sjeme, da agencija tu indijsku konoplju onda prodaje određenim prerađivačima i da svaki kome marihuana treba u medicinske svrhe po tu marihuanu dođe isključivo u apoteku i da u ruci za tu marihuanu ima recept zbog jednog jednostavnog razloga što svi liječnici upozoravaju da dozu kanabionida treba prilagoditi bolesniku. Ukoliko mi pustimo osobnu proizvodnju za osobne potrebe vjerujte mi govorim vam nažalost iz vlastitog iskustva kada je čovjeku u termalnoj fazi i kada uistinu više ne može popio bi bilo što i uzeo bi bilo koliko u uvjerenju da će njemu biti lakše i bolje, ali nažalost u tom trenutku sam sebi više šteti nego što koristi. I zato smatram da bi to trebalo biti korištenje marihuane u medicinske svrhe isključivo i jedino na taj način. A evo koliko smo čuli na Odboru za zdravstvo i u Ministarstvu zdravlja napravilo je povjerenstvo koje raspravlja o tome i donosi određeni prijedlog, tako da se iskreno nadam da zbog svih onih kojima će to olakšati svih onih kojima je to potrebno da ćemo takav zakon konačno i donijeti i da će oni imati mogućnost sa receptom ići u apoteku i uzeti to što će biti pod kontroliranim uvjetima, što neće biti s ničim pošpricano i za što će se točno znati da uistinu jeste lijek, a da nije nešto što crno tržište prodaje pod upitnim okolnostima strašno velikim cijenama i na kraju krajeva na način da u biti razvijamo kriminal. Ono sa čime se ne slažemo jeste članak 1.stavak 3.dakle kraj, gdje se kaže da se konoplja može koristiti za osobnu uporabu. Nažalost, evo ja ću reći sada iz osobnog iskustva, imam dvoje odrasle djece, razgovarala sam s jednim i s drugim i jedan i drugi su mi rekli nemamo ništa protiv da marihuana bude legalizirana, ali znaš da smo ti od prvog dana govorili da samo o nama ovisi da li ćemo se mi drogirati ili nećemo. Uistinu odluka o tome što će tko raditi ostaje na svakome i onaj tko želi doći do marihuane doći će do marihuane dali je nabere u svom vlastitom vrtu ili je kupi kod nekog drugo, ali evo taj dio s time se ne slažemo. Ova dva prva dijela svakako da i ovo je prvo čitanje, vidjet ćemo da li će do drugog čitanja biti uistinu uzmi sve ili ostavi ili će biti kakve izmjene pa ćemo onda na drugom čitanju i odlučiti. Hvala lijepo.
Kolegica Marija Ilić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Naime, ja moram reći da se u 90% slučaja odnosno prijedloga poštovane predlagateljice Holy slažem. Naravno to je moje osobno ime i zato jesam u pojedinačnoj raspravi. Naime, osobno sam zagovornik legalizacije proizvodnje konoplje, naravno i u industrijske i medicinske svrhe, a temeljem znanstvenih pokazatelja za koje držim da ne bi trebali biti upitni jer struka svakim danom sve više zagovara legalizaciju, a nemamo razloga sumnjati u takva znanstvena istraživanja. No i struka je koliko vidimo podijeljena, zapravo ima jedan dio struke koji zagovara legalizaciju, jedan je strogo protiv i jedan je dio struke koji uporno šuti, pa me naravno čudi kako je sve to moguće. Koji je cilj i šutnje i dijela struke ili recimo protivljenje proizvodnje konoplje u medicinske svrhe i što tada slijedi? Što nam preostaje da se mi kao laici pitamo tko je u pravu i kome vjerovati? Ja osobno držim, a temeljem osobne zainteresiranosti pa mogu reći i educiranju, da je terapeutski potencijal konoplje prema mojim saznanjima naravno i industrijske neograničen, ali i saznanjima iz okruženja ljudi koji su je koristili za svoje zdravstvene potrebe odnosno teško bolesnih ljudi, ljudi koji su prisiljeni ilegalno nabavljati iz Slovenije najčešće i ostalih europskih zemalja gdje je to legalizirano ili pak nije što onda dovode u pitanju samu kvalitetu i to sramotno visokim cijenama. Dakle ljudi koji su bili prisiljeni prodati čak i svoj dio imovine za koje osobno neke poznajem da bi nabavili lijek, odnosno konoplju medicinsku koji se dodatno izlažu tada i opasnosti o čemu je svaki skoro od nas u raspravi rekao da završe na sudu a samim time i u zatvoru. Jer ne zaboravimo da smo u tim trenucima kada nam je netko pa i mi sami teško bolesni što je rekla i kolegica Nansi pribjegavamo i hvatamo se za slamku i da smo spremni prodati sve da spasimo svoj život i život svojih bližnjih. Zar to nije razlog da se struka odnosno znanstvenici i timovi dodatno bace na posao bili oni s lijeve ili desne strane. Jer ako bi igdje trebao biti postignut konsenzus to je osiguranje zdravlja nacije. Pa ako je to proizvodnja konoplje u medicinske svrhe onda je nužno pronaći mehanizme koji će zaštiti tu proizvodnju od zloupotrebe. Najveću dobit ili profit, kako hoćete, sigurno bi imali bolesnici. I zar su nam potrebni napisi u novinama koje često znamo čitati kako građani žele prosvijetliti i Vladu i ministarstvo i nas u Saboru da je konoplja ustvari lijek a ne droga jer su to pokazala brojna istraživanja. Kao članica Odbora za zdravstvo nisam glasala ili dala potporu za prijedlog zastupnice Holy samo iz jednog jedinog razloga a taj je jer sam ja mišljenja da se ipak treba ići postupno, da se trebaju dobro razraditi mehanizmi za strogu kontrolu proizvodnje, kako industrijske, tako i medicinske, odnosno indijske konoplje u koje trebaju biti uključeni vrlo važna 3 faktora, odnosno Ministarstva a to je poljoprivrede, zdravstva i unutrašnjih poslova i zajedno sa znanstvenicima koji se bave istraživanjima na tom području da se razradi temeljito. Uvjerena sam da će proizvodnja indijske i industrijske konoplje, odnosno medicinski kanabis kroz zakonodavne okvire jednog dana ugledati svjetlo dana. I da završim, mislim da je u pitanju Gordan Masnjak koji je i inicijator osnivačkog i jednog projekta "Konoplja 2013. godine" rekao: "Prava svakog od nas na dostojan i zdrav život zajednička su prava. Nisu predmet političkih igara jer bolest i nužnost liječenja nemaju boju i stranu već samo našu želju za pomoći svakom u nevolji. Nikada ne znamo kada se možemo i osobno naći u takvoj situaciji kao što se danas nalaze ljudi u potrebi. Njihovo vrijeme je sada i odmah.". Hvala.
Hvala lijepa. Kolegice Holy, završno. Mirela Holy, završno izlaganje.
Hvala vam poštovana potpredsjednice. Evo svim kolegicama i kolegama koji su se danas uključili u raspravu o ovom Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga se zahvaljujem na, ja bih rekla, dosta edukativnoj raspravi. Naravno da kao predlagateljica ovog zakona nisam niti računala da će zakon proći u Parlamentu. S obzirom da sam jako svjesna toga koliko je puno predrasuda u društvu vezano za ovu temu. Meni je žao naravno što je takva situacija. Međutim, duboko sam uvjerena da je naša zadaća da radimo na edukaciji kako javnosti i smatram da je jako velika uloga parlamenta i u tom dijelu da radimo na tome da informiramo naše građane o čemu se tu točno radi, koje su prednosti i koji su nedostaci bilo kojeg prijedloga. Ja sam duboko uvjerena da budućnost donosi potpunu legalizaciju i liberalizaciju konoplje. Smatram da bi za Hrvatsku bilo dobro da bude predvodnica na tom putu jer one države koje prije krenu u tom pravcu će sigurno imati i daleko više koristi ne samo ekonomske koristi nego i društvene koristi ali evo, očigledno nećemo biti prvi u tom dijelu i mislim da je za to za nas jako veliki gubitak. Evo, žao mi je što smo ovaj zakon raspravljali u tako kasnim satima. Smatram da bi bilo dobro da je ovu raspravu ipak imalo priliku čuti veći broj kolegica i kolega a naravno i naših sugrađana i sugrađanki zbog kojih i radimo ovaj posao. Evo ga, osobno ne vjerujem da će doći do drugog čitanja s obzirom na to da zakon sigurno neće dobiti podršku u ovom prvom čitanju. Ali evo, nadam se da će Vlada Republike Hrvatske ispuniti svoje obećanje i u što je moguće skorije vrijeme u proceduru uputiti svoj zakon koji neće mene zadovoljiti jer će ići vjerojatno samo isključivo na legalizaciju medicinske marihuane i to vjerojatno na slovenski način, odnosno slovenski model kroz legalizaciju farmaceutskih pripravaka što ja smatram da nije dobro i da opet nećemo dati priliku našim građanima kojima je pomoć potrebna da imaju priliku da sami odaberu dostojanstven život kakav zaslužuju. I još samo jedan kratki podsjetnik, naime SDP je u proteklom mandatu kada je bio u oporbi se zalagao za legalizaciju. Ja se mogu složiti sa time da će u legalizaciju i odnosno u postupak legalizacije ići postepeno ali nadam se da će to ići nešto malo bržim koracima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa i vama kolegice. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasati ćemo naknadno. I sada najavljujem da ćemo sutra u 9,30 početi s Konačnim prijedlogom Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Hvala vam lijepa. Doviđenja.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, prvo čitanje, P.Z. br. 755. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga koje je predložila zastupnica Mirela Holy zbog razloga iznijetih u izvješćima radnih tijela Hrvatskog sabora i mišljenja Vlade RH." Molim glasujte o prijedlogu zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 75 glasova za, 12 suzdržanih i 11 glasova protiv donesen predloženi zaključak. Izvješće o učincima provedbe [[Upadica: Sad nastavljamo raspravu.]] Ništa. A dobro, hvala lijepa. Nismo obradili. Dakle, današnje glasovanje je završeno.