Kolegice i kolege, nastavljamo sa sjednicom. Želim vam dobar dan. Raspravit ćemo: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o poljoprivredi i ruralnom razvoju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 624 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, njihova ste izvješća primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenica ministra poljoprivrede gospođa Snježana Španjol. Izvolite.
Hvala lijepa. Dobro jutro svima. Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Pred nama se nalazi zakon o izmjenama i dopunama Zakona o potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju, prije svega iz razloga usklađivanja sa vremenskim okvirom za donošenje programa ruralnog razvoja koji ovisi o uredbi Europskog parlamenta i Vijeća koja je donešena 17.prosinca 2013., a odnosi se na potporu ruralnog razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj. Naime, u dosadašnjim odredbama nije bila predviđena mogućnost da se mjere ruralnog razvoja provode kao nacionalne mjere već je bilo predviđeno da se financiraju u okviru zajedničke poljoprivredne politike iz Fonda za ruralni razvoj. Njihova provedba definirat će se programom ruralnog razvoja kojeg će donijeti Vlada na prijedlog ministarstva nakon konzultacija i odobrenja od strane Europske komisije. U trenutku donošenja Zakona o potpori u prošloj godini navedena uredba Europskog parlamenta i Vijeća bila je u formi prijedloga i očekivalo se da bude donešena do kraja kolovoza 2013.godine što iz naprijed navedenog sami vidite da nije na razini EU bilo realizirano, tek je donesena krajem 2013.znači 17.prosinca 2013. Bez kompletnog zakonodavnog okvira nije moguće završiti program ruralnog razvoja na zadovoljavajući način pa je time upitan i datum donošenja programa kao i početak njegove provedbe vezano za daljnje uredbe koje je Europska komisija dužna pripremiti u ime zemalja članica. Budući program još uvijek nije donesen, mjere ruralnog razvoja se ne mogu financirati iz Europskog fonda za ruralni razvoj, a kako bismo našim poljoprivrednim proizvođačima osigurali kontinuitet potpora za čitav set mjera kao što je ekološka, integrirana proizvodnja, potpora težim uvjetima gospodarenja prišli smo izmjeni zakona i pripremi podzakonskih akata. Na ovaj način još će se uvijek za 2014.godinu mjere ruralnog razvoja financirati iz nacionalnog proračuna, a poljoprivrednim proizvođačima omogućeno je da ostvare za poljoprivrednu proizvodnju poticaj. Osim toga Agenciji za plaćanja u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju omogućeno je da završe pripreme i proces revizije tehničkih kapaciteta, te da u tom slučaju krenu sa zaprimanjem zahtjeva za potporu. Zbog svega navedenog kako bi se još jedanput ponavljam poljoprivrednim proizvođačima omogućila prijava potpore i ostvarivanja pravo na potporu predložili smo izmjenu ovog zakona. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospođo zamjenice ministra, vi ste rekli da su sredstva za isplatu ovih potpora osigurana u državnom proračunu 2014.zato što, tako ste rekli, pogledajte fonogram pa ćete vidjeti, a ovdje u prijedlogu proračuna zapravo u prijedlogu zakona govorite da su sredstva osigurana u projekcijama. Sredstva ne mogu biti osigurana u projekcijama, mogu biti samo predviđena 2015. S obzirom da se radi o velikom iznosu od 287 milijuna kuna, obzirom da je proračun poljoprivrede ovim rebalansom smanjen za značajniji iznos onda me zanima što će se iz kojih sredstava plaćati ove godine i kako se s ovim povećanim sredstvima mislite uklopiti u mjere prekomjernog deficita na razini države u prijedlogu proračuna za sljedeću godinu?
Odgovor na repliku Snježana Španjol.
Hvala lijepo na pitanju. Dakle samo da pojasnim, podnošenje zahtjeva je u 2014., a isplate za potpore za proizvodnu 2014.su u 2015. zato je projekcija. Vezano za deficit ja mogu samo reći da Ministarstvo poljoprivrede od 2014.znači u 2015.osigurava sredstva iz Europskog poljoprivrednog fonda sukladno ugovoru o pristupanju i iznosu od 30% i na taj način će se smanjiti sredstva iz nacionalnog državnog proračuna vezano za poticaje. I isplate idu još jedanput u 2015.podnošenjem zahtjeva u 2014. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi u raspravi Klub zastupnika SDP-a i kolega Mario Moharić. Izvolite.
Hvala poštovana potpredsjednice, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Do izmjene i dopune ovoga zakon dakle o potpori, poljoprivredi i ruralnom razvoju dolazi samo zbog kašnjenja uredbe Europskog parlamenta i vijeća br. 1305/2013 zbog čega je značajno pomaknuto i donošenje Nacionalnog programa ruralnog razvoja za novo europsko, proračunsko sedmogodišnje razdoblje 2014./2020. Kako poljoprivrednici ne bi izgubili prava na novčanu potporu ruralnom razvoju za prijelaznu 2014. godinu potrebno je po hitnom postupku usvojiti predložene izmjene i dopune jer već postupak zaprimanja jedinstvenog AGRONET zahtjeva za izravna plaćanja u poljoprivredi i ruralnom razvoju na nivou EU započeo je od 1. ožujka a traje do 15. svibnja ove godine. Europska unija će u razdoblju od 2014. do 2020. godine prosječno godišnje za poticaje poljoprivredne proizvodnje izdvajati 55 milijardi eura kroz mjere zajedničke poljoprivredne politike. Republika Hrvatska je u pristupnim pregovorima za naše poljoprivrednike osigurala omotnicu u ukupnom iznosu nešto većem od 700 milijuna eura godišnje od čega 373 milijuna za izravna plaćanja i 333 milijuna za ruralni razvoj. Najveća su bogatstva Europske unije njezino stanovništvo i prirodni resursi. Zajedničkim pametnim, održivim, uključivim radom građani Europske unije mogu koristiti prirodne resurse kako bi pomogli osigurati dugoročni rast i napredak svih država članica. To je prepoznato u zajedničkoj poljoprivrednoj politici Europske unije pa su uzastopnim reformama uvedeni novi pristupi kao pomoć u zaštiti okoliša. Taj se trend nastavlja pa prema nekim temeljnim odrednicama za naredno sedmogodišnje razdoblje 2014./2020. Europska unija najveći dio poticaja oko 30% planira isplatiti poljoprivrednim gospodarstvima koje će godišnje proizvoditi barem 3 kulture, dio površina će imati pod pašnjacima a djelomično će se baviti ekološkom poljoprivredom barem na 7% površina. Stoga je Vlada Republike Hrvatske Zakonom o potpori, poljoprivredi i ruralnom razvoju što je objavljeno u Narodnim novinama 80/2013 još protekle dakle 2013. godine omogućila poljoprivrednim proizvođačima kroz AGRONET sustav jedinstvenog zahtjeva za izravna plaćanja podnositi prava na isplatu mjera ruralnog razvoja. Za mjere u sklopu IPARD programa, potporu za osiguranje mogućih šteta u poljoprivrednoj proizvodnji, potporu za organizaciju manifestacija, ekološku i integriranu proizvodnju, za teže uvjete gospodarenja, za razvoj proizvoda sa oznakom kvalitete te za držanje i uzgoj izvornih i zaštićenih pasmina domaćih životinja i kultivara poljoprivrednog bilja. Naime, za razliku od prijašnjih godina kada su hrvatski poljoprivrednici primali dvjestotinjak različitih potpora, više desetaka puta godišnje i svatko tražio posebnim papirnatim zahtjevom, ulaskom u Europsku uniju vrijedi sasvim drugačiji sustav potpora. A zahtjeve za isplatu poljoprivrednici popunjavaju elektronski, jednom godišnje, samostalno ili uz pomoć agencije ili savjetodavne službe. Na taj se način poljoprivredni proizvođači pripremaju za korištenje europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj. To je izvor iz kojeg poljoprivrednici Europske unije dobivaju najviše sredstva za korištenje zemljišta i unapređenje, pružanje usluge zaštite okoliša u svim zemljama članicama. Države članice često su koristile potporu na temelju programa ruralnog razvoja radi kreiranja mnogih različitih vrsta korisnih usluga zaštite okoliša s naglaskom na ulogu agroekoloških mjera. Usluge koje nam pruža priroda kao što su pitka voda, čisti zrak i plodno tlo ne samo da su ključne za dobrobit čovječanstva već imaju neizmjernu gospodarsku vrijednost. Prema procjenama zbog gubitka bio raznolikosti svake godine izgubimo 3% BDP-a pa se na taj način na području Europske unije prema procjenama gubi 450 milijardi eura čiste tehnologije, ruralnim poduzetnicima nude mogućnosti da budu konkurentni i izvozom ostvaruju nove mogućnosti rasta. Stoga su fondovi usmjereni na sufinanciranje aktivnosti koje čuvaju bio raznolikost, radom na staništima i vrstama, doprinose regulaciji klime smanjenjem emisije ugljika, čuvaju kvalitetu i dostupnost vode, omogućuju poboljšanu funkcionalnost tla, čuvaju ili poboljšavaju kvalitetu zraka, jačaju otpornost na poplave ili požare te održavaju krajobrazne vrijednosti, ishod i potpore iz programa ruralnog razvoja. Povezane su s ključnim ciljevima oporavka država članica od postojeće globalne svjetske krize. Provođenje operativnih programa od početka 2005. do 2009. značajno su povećane površine, radno intenzivnih kultura, voćnjaci, vinogradi, proizvodnja povrća. Pa se zadnjih sezona pojavljuju tržišni viškovi koji će svoj put do kupca morati potražiti pri zahtjevnim stranim kupcima. Npr. protekle godine izvoz mandarina i jabuka. Potrošačko društvo, država, razvijanje Europske unije pod velikim je utjecajem udruga koje promiču ekologiju, zaštitu okoliša i zdravlje ljudi, dobrobiti životinja te brojna etičko socijalna pitanja. Pod takvim pritiskom veliki europski maloprodajni lanci od kraja 1990.-ih godina promijenili su strategiju prodaje hrane gdje naglašavaju kakvoću i zdravstvenu ispravnost poglavito voća i povrća. Kako bi se kod velikog broja dobavljača navedenih namirnica standardizirao postupak proizvodnje, grupa europskih trgovaca je u suradnji sa predstavnicima potrošača i poljoprivrednika pokrenula razvoj globalno prihvaćene norme, dobre poljoprivredne prakse koja bi odgovarala zahtjevima održive poljoprivredne proizvodnje. Radna grupa je 1997. godine definirala normu pod nazivom Euro-retailer produce working group koji je u rujnu 2007. promijenio ime u global gap. Uvođenjem pojma global vlasnici daju do znanja da standard poprima svjetsku vrijednost. Ova je norma bazirana na priznatim, integriranim tehnikama a osim implementacije HASAP-a i dobre poljoprivredne prakse uključuje program integrirane kontrole pesticida, kao i provođenje sustava upravljanja kvalitetom ISO 9001. Osnovni cilj norme je definiranje zahtjeva prema poljoprivrednim proizvođačima radi dobivanja zdravstveno sigurnog i kvalitetnog proizvoda. Ostvarenje norme je moguće kroz smanjenje negativnog utjecaja poljoprivredne proizvodnje na okoliš, racionalno korištenje svih resursa te stalno brigu za dobrobit i sigurnost zaposlenika kao i životinja u uzgoju. Procjena sustava mora biti provedena od strane neovisnog i ovlaštenog certifikacijskog tijela prema ujednačenim i međunarodno priznatim procedurama. Posljednjih godina revidirani standard global gap polako utječe i na hrvatske poljoprivrednike, prvenstveno na velike sustave koji imaju proizvod namijenjen izvozu, ali također i na manja ili srednja obiteljska gospodarstva koja plasiraju povrće u strane trgovačke lance. Poljoprivredni proizvođači koji su u skoroj budućnosti planiraju uključiti ovaj certificirani sustav moraju također znati da samo integrirana i ekološka poljoprivredna proizvodnja mogu u potpunosti ispuniti sve zahtjeve suvremenog potrošača. Oznaku Hrvatski eko proizvod dobivaju samo proizvođači koji su uključeni u strogo nadziranu proizvodnju sukladno svim odredbama Zakona o ekološkoj proizvodnji poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda i pratećeg Pravilnika o ekološkoj proizvodnji, uzgoju bilja i proizvodnji biljnih proizvoda. Od 2010. godine u Republici Hrvatskoj je Pravilnikom o integriranoj proizvodnji poljoprivrednih proizvoda službeno priznat sustav uzgoja koji podrazumijeva primjenu svih agrotehničkih mjera u cilju smanjenja zagađenja tla, vode i zraka, odnosno čuvanju okoliša i prirodnih staništa, a ujedno potiče plodnost tla i biološku raznolikost. Bogate zemlje posljednjih 30-tak godina razlikuju više kategorija ispravnih namirnica. Najveću ekspanziju pokazale su namirnice proizvedene posebnim sustavom koji smije sadržavati samo neka onečišćenja, ali njih u nižim količinama od dopuštenih, primjerice manje od 50%. Najrašireniji sustav takve proizvodnje u zemljama Europske unije je integrirana zaštita bilja, kao i temelj integrirane proizvodnje. Ovaj bi sustav u bliskoj budućnosti trebao potpuno zamijeniti sadašnju konvencionalnu zaštitu bilja. Time bi se omogućila proizvodnja velikih količina namirnica koje sadrže znatno manje ostatke pesticida od dopuštenih, uz iste ili niže troškove od konvencionalne. U tome se integrirana proizvodnja uvelike razlikuje od organske biološke koju mnogi pogrešno zovu proizvodnjom zdrave hrane. U Republike Hrvatskoj je tijekom 2012. godine u integriranu poljoprivrednu proizvodnju bilo uključeno 120 proizvođača, dok je u ekološku poljoprivrednu proizvodnju iste godine bilo uključeno 1528 proizvođača. Bez izmjene Zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju ovi bi proizvođači ostali bez potpore ruralnog razvoja, a isti bi trebali biti putokaz drugim poljoprivrednicima radi usmjeravanja svoje proizvodnje zahtjevima suvremenog kupca u bogatijim, zapadnoeuropskim zemljama. Zakon o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju koji je predvidio ove mjere ruralnog razvoja u okviru zajedničke poljoprivredne politike koje se utvrđuju programom ruralnog razvoja koji donosi Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Ministarstva poljoprivrede, a odobrava ga Europska komisija. Ali u trenutku donošenja Zakona o potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj za novo 7-godišnje financijsko razdoblje 2014.-2020. je ovisio o Uredbi br. 1305/2013 koja je od strane Europskog parlamenta i Vijeća umjesto krajem kolovoza 2013. donesena tek 17. prosinca protekle 2013. godine. Za implementacijske akte se ne zna točan datum donošenja pa su slijedom navedenog nacionalne mjere ruralnog razvoja ostale bez pravne osnove i mogućnosti provedbe i financiranja za prijelaznu 2014. godinu. U interesu kontinuiteta provedbe mjere ruralnog razvoja u 2014. godini potrebno je iskoristiti mogućnost pristupnog ugovora koji dopušta korištenje nacionalnih mjera i nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji te je neophodno izmijeniti predmetni zakon po hitnom postupku kako bi prijava potencijalnih korisnika koja traje od 1. ožujka do 15. svibnja ove godine bila pravovaljana. Predloženim zakonom uredit će se mjere potpore ruralnom razvoju u 2014. godini, a koje obuhvaćaju mjere u sklopu IPARD programa ruralnog razvoja, potporu za osiguranje mogućih šteta u poljoprivrednoj proizvodnji, potporu za organizaciju manifestacija, potporu za ekološku integriranu proizvodnju, potporu za očuvanje izvornih i zaštićenih pasmina domaćih životinja, potporu za očuvanje ugroženih i zaštićenih vrsta i … poljoprivrednog bilja te potporu područjima s prirodnim specifičnim ograničenjima u poljoprivredi. Donošenje ovog zakona ne zahtijeva dodatna financijska sredstva u 2014., ali je gornja granica u iznosu od 287 milijuna kuna osigurana o projekcijama državnog proračuna Republike Hrvatske za 2015.godinu kada se obavlja i njihova isplata. Hvala.
Hvala. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega, govorili ste o Nacionalnom programu ruralnog razvoja, da je on odgođen za naredno razdoblje. Naime, niste spomenuli da je on odbijen od Europske komisije i da je 270 stranica iskrižano tako da korištenje sredstava za 2014. zamjenjuje se ovim zakonom. Ovim zakonom bi trebalo biti nanormirano sve ono što je izgubljeno u ovom razdoblju jer se nisu slušali ni prijedlozi ni primjedbe na nacionalni program kako bi on bio kvalitetan i kako bi ga Europska komisija ocijenila prolaznim, kako bi mogli već u ovoj godini povlačiti sredstva i natjecati se. To je propust koji se nije smio dogoditi i zbog toga se moraju sada koristiti nacionalna sredstva kojih i ovako nemamo, koja su i ovako upitana i koja će biti minimalna u ovom pogledu. Treba bez obzira iz koje političke opcije dolazimo, treba saslušati primjedbe i prijedloge jer više ljudi je sigurno pametnije nego samo jedni koji misle da su samo pametni, a Europska komisija je ocijenila da 270 stranica Nacionalnog programa nije u funkciji i da ne može biti prihvaćeno od Europske komisije.
Odgovor na repliku, Mario Moharić.
Poštovani zastupniče, ako ste pozorno slušali moje izlaganje onda ste mogli čuti da naš program ruralnog razvoja niti nije mogao biti donesen i odobren od Europske komisije jer nisu doneseni provedbeni akti i ne može biti prije donesen. A provedbeni akti nisu doneseni još do dana današnjeg. To je tehnika, pravilo donošenja.
Dujomir Marasović, replika.
Štovana gospođo predsjednice, kolega Moharić. Koliko ja vidim ovdje koliko mi oči dopuštaju, kaže danas je riječ o dopuni Zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju. Ma što ste vi ovdje govorili o poljoprivredi i ruralnom razvoju? Ako mi dopustite, ovo je neka kamilica, slatke riječi, ništa vas nisam razumio. Hrvatska je u ledini, neobrađena. Što je ova Vlada kroz protekle dvije i više godina napravila da se 100 000 radnih mjesta otvori recimo u poljoprivredi? Što je napravila da se povećaju obradive površine? Gdje su poljoprivredne kulture? O čemu vi govorite? Ovo što ste vi ovdje … [[Govornik se ne razumije.]] to je ništa. To me podsjeća na Stipu Šuvara koji bi po sat vremena govorio trebalo bi dobro, dobro napregnut mozak da shvatite, … [[Govornik se ne razumije.]] konkretno rekao. Ništa niste rekli. Hajme nama! Poljoprivredu ste bacili na koljena, uništeno ono koliko nije bila uništena! Dajte promijenite politiku. Vodite politiku kao u zdravstvu, uzimate novce, a vidite da propada zdravstvo. To sad radite i u poljoprivredi. Zadnji je trenutak. To je hrvatska komparativna prednost. Turizam i poljoprivreda, jedine grane gdje možemo u jednoj godini, u istoj sezoni okrenuti stvari na bolje i na gore kao što vi činite. Ništa drugo mi ne možemo kroz godinu dana okrenuti. Možemo u poljoprivredi, vi to ne želite.
Očito je kolega Marasović ne razumijete poljoprivredu, jer jedino u poljoprivredi se u godinu dana ne može promijeniti ništa. Odgovor na repliku, Mario Moharić.
Poštovani zastupniče, evo već ste dobili dio odgovora. Vi govorite i sami priznate da ne znate o čemu pričate, poljoprivredi ne razumijete ju, ali bitno je da spominjete stoljeće 7. i Stipu Šuvara koji nemaju nikakve veze sa ovim prijedlogom koji ide na ruku našim poljoprivrednim proizvođačima.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Ivica Mandić. Izvolite kolega.
Gospođo potpredsjednice, zamjenice ministra, uvažene kolegice i kolege. Očito smo jutro dobro počeli iako smo sinoć ostali dugo. Ali ovdje je riječ svega o izmjeni šest članaka. Ovaj zakon smo mi donijeli prošle godine u lipnju mjesecu 2013. godine. To je Zakon o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju. Taj isti zakon govori o programu izravnih potpora, o plaćanjima u iznimno osjetljivim sektorima, mjerama ruralnog razvoja u okviru zajedničke poljoprivredne politike, pravila državne potpore, upravni i inspekcijski nadzor i prekršajne odredbe. Znači, govorimo o tome zakonu. Taj zakon ima zadatak prije svega da zaštiti poljoprivredne proizvođače, da zaštiti krajolik, da zaštiti zemljišta. Od ovog svega o čemu mi danas govorimo ja bih ispred kluba Hrvatske narodne stranke pozdravio ovu promptnu odluku Ministarstva poljoprivrede koja je na vrijeme išla u izmjenu ovog Zakona o potporama u poljoprivredi i ruralnom razvoju upravo da bi poljoprivredna gospodarstva Republike Hrvatske i za ovu godinu i za 2014. godinu mogli podnijeti zahtjev. I da ove potpore koje idu prema obiteljskim gospodarstvima na vrijeme stignu. Mislim da je to dobro. Ono što trebamo uvijek spominjati da je Republika Hrvatska od 1.7.2013. godine punopravna 28 članica, da imamo 28 različitih pozicija iako imamo zajedničku poljoprivrednu politiku u Europskoj uniji. Ali imamo 28 različitih država, različitih potpora i na različite načine pojedine države ove potpore u ruralnom razvoju koriste. Bez obzira što je to zajednička poljoprivredna politika jedinstvene politike u okviru Europske unije, po pitanju poljoprivrede nema. I zato je došlo do ovih kako kolege sa desne strane kažu do određenih nesporazuma. Jer Zakon o ruralnom razvoju koji je trebala donijeti Europska unija prošle godine u 8 mjesecu on je stigao tek u 12 mjesecu. I prema tom zakonu mi smo dužni uskladiti sve naše normativne akte. Upravo da se ovo ne bi dogodilo Ministarstvo poljoprivrede je išlo sa ovakvim izmjenama. Ono što je također bitno da zajedničkom poljoprivrednom politikom i ovim Zakonom o kojem govorimo temeljnim zakon iz 2013. osamdeset dvjesto trinaest govori se o tome, o nadležnostima, provedbenim tijelima, o naputcima, o Agenciji za plaćanje, o načinu financiranja. To sve govori ovaj zakon i mislim da na takav način trebamo i razgovarati. Ono što je najbitnije da za ovu prijelaznu godinu, a ta prijelazna godina je za sve članice EU ne samo za Hrvatsku da se sredstva moraju osigurati u nacionalnim proračunima. To će biti napravljeno i sredstva će biti isplaćena prema poljoprivrednim gospodarstvima. Ono što je također bitno sa donošenjem Uredbe EU 1305/213 od 17.12.2013. godine, da se stavljaju izvan snage sve uredbe Vijeća Europske zajednice 1698 od 2005. godine. Predloženi zakoni predviđaju mjere ruralnog razvoja u okviru zajedničke poljoprivredne politike kojom se utvrđuju programom ruralnog razvoja koji donosi Vlada RH na prijedlog Ministarstva poljoprivrede a odobrava Europska komisija. Znači, ima točno procedura na koji način RH može komunicirati i na koji način Europska unija prihvaća naše programe. Kod izrade programa mi smo tu autonomi samostalni ali o tome koliko je to uklopljivo u zajedničku poljoprivredu politiku EU, o tome odlučuje Europska komisija i iz tih razloga ona odobrava nadležne programe za pojedine članice. Za zakonom kojeg smo donijeli 2013.godine nacionalne mjere ruralnog razvoja ostale su bez pravne osnove i mogućnosti provedbe i financiranja za prilaz u 2014.godinu. Do danas mjere ruralnog razvoja u RH imaju svoj kontinuitet u nekih preko 10-tak godina i RH je sa financiranjem ruralnog razvoja ima dobra iskustva i sva ona potrebna tijela koje kontroliraju od agencije za plaćanje mislim da tu u najboljem načinu i u RH to i funkcionira. Ono što je najbitnije, što se mijenja, što se mijenja u ovom Zakonu to je kolega iz SDP-a Moharić rekao da ne spominjem sve od korištenje mjera u sklopu IPARD-a, osiguravanje šteta u poljoprivredi, potpori organizacije, manifestacije itd., itd. A ono što je, što mi u HNS-u smatramo da je itekako dobro i kvalitetno da je sa ovim prijedlogom i dopunama potpori u poljoprivredi u ruralnom razvoju da se točno definiralo po jedinicama maksimalni iznos kako ukupan tako i pojedinačan tako da u dodacima 3. imamo da je maksimalna visina potpore za očuvanje izvornih i zaštićenih pasmina domaćih životinja kod goveda je 3000 kn po grlu, kod očuvanih izvora zaštićenih pasmina domaćih životinja 2000 kn po konju, 1 tisuća po magarcu, 700 kn po grlu svinje, 350 kn za ovce, koze, 150 kn kljun zagorskog purana, 60 kn po kljunu kokoši Hrvatice. Također ovdje imamo i podatke po maksimalni iznosi za ekološku proizvodnju po hektaru integriranu težim uvjetima gospodarenje organizacije manifestacija. U o tome koliko je dobro koncipirani ovi prijedlozi da se ne može dogoditi da se probijaju određene svote tako da je sa ovim zakonom predložene i maksimalne gornje granice stvaranja obaveza prema RH. Ovdje smatram da je ovakav način korektan prema obiteljskim gospodarstvima, da je korektan prema poljoprivrednim proizvođačima, da je sve jasno i sve razvidno u ovom dokumentu koji je pred nama. Ono što je također bitno mi u HNS-u smatramo da bi svakako ministarstvo i ministar sa svojim službama koji mogu propisivati pravilnike i određene uredbe bilo bi svakako dobro vidjeti kod zaštićenih pasmina da RH utvrdi onaj maksimalni broj koji želimo zaštiti. Minimalni broj ne možemo ali možemo reći maksimalni za ono što želimo poticati. I upravo tu da ako RH i ako građani RH već izdvajaju sredstva za ruralni razvoj i za potpore poljoprivredi onda da to bude prije svega kvalitet. HNS će poduprijeti ovakvu mjeru i mislim da je ona dobro došla i da je u pravo vrijeme jer pravo vrijeme je i na raspravi u Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Stjepan Milinković replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Mandić, rekli ste da se radi od svega 6 članaka, neka bude 6 članaka ali ste rekli da je zadatak ovih izmjena da zaštiti poljoprivrednog proizvođača, e jeste našli vrijeme za zaštititi nakon ovog svega što se dogodilo, nakon svega nema potrebe ponavljati rekao sam to barem 50 puta u ovom Visokom domu. I volio bih da nisam bio u pravu kad sam gospodinu ministru postavljao to pitanje na aktualnom prijepodnevu ali nažalost je to tako. I sad vi kažete, slažem se s vama da je to jedina moguća mjera. Naravno da je jedina moguća mjera nakon odbijanja Europske komisije, to jednostavno je jasno odgovoriti na to, ali je problem drugi. U proračunu nema sredstava i sad ćete vi morati vjerojatno amandmanima Vlade će se morati ići na intervenciju da se to popravi. A popravit je teško kad nema pravo, a poljoprivredu kao što smo čuli gospođu potpredsjednicu, ne može se ona popraviti kad se nešto uništi u jednoj godini, to se treba pet, šest godina da ponovo dođe na svoje zdrave noge. Dakle u ovim okolnostima stanje je toliko složeno, to je dobra mjera, ma kako? Teško, nevjerojatno jer naši poljoprivrednici su na koljenima, selo je pred slomom. To je bi priče. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Ivica Mandić.
Hvala lijepo. Kolega Milinković, pa vi mislite ako se sto puta ponovi neistina da će to na kraju biti istina. Mislim da neće biti. Europska komisija nije mogla prihvatiti program ruralnog razvoja RH jer Europska komisija nije donijela svoj okvir zajedničke poljoprivredne politike. To su glavni razlozi. Prema tome ovdje samo možemo reći da je ova super organizirana država EU ne funkcionira. A znate zbog čega? Zbog složenosti problematike koju ona dotiče. Ako gledamo po pitanju prilagodbe, znači RH, zakonodavstvu EU, tada dolazimo da je dvije trećine svih mogućih odluka vezano za poljoprivredu i veterinarstvo. Da je poljoprivreda lagana, nije lagana, u Slavoniji, Baranji, Srijemu i svi ljudi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom je preteško, ali ne samo u RH. Takav način i takvi trendovi su svuda u svijetu. Ono što možda je nekakvo svjetlo na kraju tunela da će potrebe za hranom biti sve veće i veće i da je tu velika šansa za RH sa konkurentnom proizvodnjom, a tu je Ministarstvo poljoprivrede da nađemo određene proizvode koji će biti karakteristični za RH jer RH sa svojom veličinom i sa svojim mogućnostima proizvodnje ne može snabdijevati 500 milijuna stanovnika, ali ako nađemo pojedine proizvode s kojima možemo biti konkurentni, tu je šansa i za poljoprivredne proizvođače i za sve. Hvala.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Mandić, kazali ste da se mijenjaju samo 6 članka i da se ovim člancima, dakle poboljšava potpora poljoprivredi i ruralnom razvoju. Ali imamo ovaj Zakon o namjerama i imamo za dva, tri dana konkretan rebalans proračuna sa konkretnim djelima, a to je 400 milijuna kuna manje kapitalnih ulaganja u poljoprivredu. Kako onda uskladiti tu strategiju poticanja poljoprivredi? Jedno je na riječima, a negativno na djelu. Godinama potičemo poljoprivredu, a uvoz je sve veći. Poticaji se daju, a proizvodi se bacaju. Što god smo, sijeku se voćnjaci, krumpiri se bacaju, mlijeko se prolijeva, ne znam što već sve ne. Je li to normalno? Nije. Što je s analizom? Što Hrvatskoj treba od poljoprivrede? Koje kulture trebaju? Koju kulturu ćemo poticati, koju možda nećemo? Koju kulturu u kojoj mjeri treba poticati, koju u višoj mjeri treba poticati? Takve analize nema. Mi potičemo posjed, a ne proizvodnju i to nije dobro. A da toliko milijarda kuna je dato poljoprivredi, a još uvijek danas je jedini sustav navodnjavanja poplava. Nema hladnjača, nema navodnjavanja, nema problem distribucije i to je nešto s čime se nitko neće suočiti. Što znači proizvesti kada se može plasirati, a kada je problem u distributivnom kanalu, problem u naplati, problem u plasmanu. A još uvijek postoji sustav poticaja koji ne razlikuje da se ne može poticati i polica i proizvodnja, a mi potičemo i police i to je hrvatsko zlo. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Ivica Mandić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Marić, pa ovo kao što sam rekao o broju članaka, to stoji, to možete provjeriti, prema tome to je točno, o tome nemamo što govoriti. Ono o čemu smo razgovarali i uvjeren sam da 278 milijuna kuna potpora neće biti s ovim rebalansom dotaknuti, da će Vlada RH, Ministarstvo poljoprivrede taj dio ispoštivati upravo zbog važnosti pomoći obiteljskim gospodarstvima, upravo radi očuvanja okoliša, radi očuvanja kvalitete zemljišta i svega. Ono što ste spomenuli vi, a o tome sam govorio i ja, pitanje konkurentnosti, pitanje 20 godina, 23 godine provedbe politike u poljoprivredi, što smo radili? Da li da stvorimo konkurentne ili smo samo, bilo je traženje poticaja? Mislim da su tu problemi, ne samo od ove Vlade, da su tu problemi koje smo i sami si napravili sa lošim politikama. O tome da smo mogli određene stvari promijeniti prije, pa mogli smo. Mogli smo promijeniti, mi smo došli do 6 milijardi kuna poticaja u RH, da li se to osjetilo na proizvodnji? Da li se osjetilo na kvaliteti? Da li se osjetilo na konkurentnosti? Nemojte dobacivati, ja vama nikad ne dobacujem. Da li smo to osjetili? Znači, mi smo dio javnih dobara, javnih sredstava RH potrošili, ali nismo ih oplemenili sa novom kvalitetnijom proizvodnjom i tu je problem. Tu se ja isto slažem. Također, moje je mišljenje da ministarstvo mora značajnije pomoći novim otkupljivačima jer ne možemo dozvoliti da u RH imamo jednog, dva ili tri, onda to je već pomalo monopol. Nije problem u RH proizvesti, koliko je problem plasirati.
Hvala [[Upadica Mandić: Mislim da smo mi u biti u puno toga slažemo.]] Hvala lijepa kolega. Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Mandiću, ocjena koju je Devizna komisija dala je apsurd, lista apsurda, 327 stranica odgovora na nacionalni program. Punih apsurda i dugu listu takovih apsurda. Čak se govori o tome da su poslali 4 verzije nacrta nacionalnog programa ruralnog razvoja. Zamislite si da netko vam odgovori na 327 stranica i da kaže da je to apsurd što se našlo sve u tom nacionalnom programu, tako da ova 2014. godina će biti godina kada smo propustili 333 milijuna eura korištenja u ruralnom razvoju. To je ono što se nije smjelo dogodili i na tome je Ministarstvo poljoprivrede palo na ovom prvom europskom ispitu. Neće biti opet dovoljno novaca, kao što vidimo u rebalansu proračuna za poljoprivredu. Đaba donosimo ovakve izmjene zakona i nacionalnu potporu ruralnom razvoju kada nismo osigurali sredstva u proračunu kada ih zapravo nema. Proračun za poljoprivredu se smanjuje, a ne da se povećava.
Odgovor na repliku, Ivica Mandić.
Ne ulazim u to kolega Đakić što ste vi po struci i kako vi promičete, to je isključivo vaše pravo i vaše pravo da govorite u ovom Visokom domu sve ono što vam padne na pamet. Ali upotrebljavati riječi apsurd i takve stvari, to mislim da ipak trebate imati dovoljno debele obraze da to kažete. To govori prije svega o vama. Pitanje je funkcioniranja Europske komisije i njenih članica putem dogovora. Ministarstvo poljoprivrede RH je dalo prijedlog Vladi RH, Vlada ga je prihvatila, a Vlada ga daje na suglasnost Europskoj komisiji. Normalno da je nemoguće jedno takvo osjetljivo pitanje zajedničke poljoprivredne politike da bilo koja od članica da napravi čistopis. Znači to je pitanje dogovora. S obzirom da Europska komisija nije donijela okvirno zakon nije mogla bit ni prihvatiti. U biti način funkcioniranja Europske komisije sa svojim članicama je pitanje dogovaranja po određenim pravilima. Ministarstvo poljoprivrede RH i Vlada RH razumijem poteškoće i probleme u poljoprivrednom sektoru i sigurno će se riješiti na kvalitetan način.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Franjo Lucić. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana zamjenice, kolegice i kolege. Doista ova izmjena i dopuna Zakona o potpori, a pogotovo kada govorimo o ruralnom stanovništvu onda nam uvijek daje za pravo da kažemo doista ono što je i točno, a pogotovo mi koji dolazimo sa ruralnog područja i koji smo doista i upućeni u sve one nedostatke. Na samom početku bih rekao, nije opravdanje ni Europske komisije, ali prije svega i ovo što je sada i gospodin Mandić rekao i kolege koje su govorile, sramota je jednostavno da RH a znamo kako su i druge članice EU pisale program ruralnog razvoja da doista bude vraćen i neću reći da je to odrađeno loše, ali doista kada toliko ima grešaka loše je za jednu državu da u takvom osjetljivom području se vraća taj isti program na doradu i da sredstva koja su predviđena ili će biti predviđena nećemo ipak na vrijeme koristiti, a radi se o 333 milijuna eura. Poticanje konkurentnosti poljoprivrede, osiguranje održivog upravljanja prirodnim resursima i klimatskim promjenama, postizanje uravnoteženog teritorija razvoja ruralnog gospodarstva i zajednica uključujući stvaranje i očuvanje radnih mjesta dugoročni su strateški ciljevi ruralnog razvoja EU. Prijedlog zakona koji je ispred nas predlaže se u interesu kontinuiteta provedbe mjera ruralnog razvoja u 2014.godini, a koji bi kroz provođenje nacionalnih mjera ruralnog razvoja u prijelaznoj 2014.godini trebao osigurati sredstva našim poljoprivrednicima za postizanje ciljeva ruralnog razvoja. Kao što iz prijedloga zakona možemo vidjeti ovim izmjenama stvara se obveza temeljem nacionalnih mjera potpore u ruralnom razvoju u 2014.godini, osiguranje sredstava u državnom proračunu za 2015.godinu u iznosu od 290 milijuna kuna. Uzimajući u obzir prijedlog rebalansa državnog proračuna za ovu godinu, a kojim se smanjuju sredstva za ruralni razvoj u iznosu od gotovo 40 milijuna kuna za ruralni razvoj pitamo se kako će to utjecati na plan državnog proračuna za 2015.godinu? O tome je i zamjenica govorila na samome početku no evo to je i moje pitanje ako to bude onako kako je to zamjenica rekla. Vidjet ćemo kako će to funkcionirati i da li će funkcionirati. Kako prijedlog zakona u članku 3.navodi da će funkcioniranje mjera iz članka 30., a koji obuhvaća potporu za osiguranje mogućih šteta proizvodnje u poljoprivredi, potpora za organizaciju manifestacija, potpora za ekološku poljoprivrednu proizvodnju, potpora za integriranu poljoprivrednu proizvodnju, potpora za očuvanje ugroženih izvornih i zaštićenih pasmina i domaćih životinja, potpora za očuvanje ugroženih izvornih i zaštićenih vrsta kultivira poljoprivrednog bilja, potpora sa područja sa težim uvjetima gospodarenja u poljoprivredi to bi sve trebalo biti sukladno raspoloživim sredstvima u Državnom proračunu RH. pitanje je koliko će ta potpora ustvari iznositi? Hoće li to stvarno biti 290 milijuna kuna ili će se smanjenje predviđeno rebalansom proračuna za ovu godinu odraziti i na plan državnog proračuna za 2015.godinu? Problem s kojim se i ove godine susreću naši poljoprivrednici je razlika između pravilnicima maksimalno predviđene visine iznosa državne potpore za nacionalne mjere ruralnog razvoja iznosa koji je u praksi isplaćen. Poljoprivrednici usmjeravanjem svoje proizvodnje i svoje gospodarske aktivnosti vežu uz očekivana sredstva potpore propisima i pravilnicima, a problem nastupa kod isplate tih sredstava. Većina njih računa na iznose predviđene pravilnicima, a isplaćuju im se niža sredstva. Mišljenja smo kako je zbog specifičnosti poljoprivredne proizvodnje potrebno uspostaviti model po kojem bi svaki naš poljoprivredni proizvođač točno znao na koji iznos sredstava može računati kao potporu kada se odluči za određenu vrstu poljoprivredne proizvodnje. Siguran sam da ćemo upravu u ponedjeljak kroz dva odbora dakle Odbora za poljoprivredu gdje će biti nazočan i na jednom i na drugom ministar poljoprivrede upravo i doznati ili znati kolike su te potpore za '12.-tu i '13.-tu godinu i da vidimo da li su one onakve kakve su predviđene i u proračunu. Ukoliko dođe do ograničenja isplate, isplata vezano uz raspoloživa sredstva u državnom proračunu bilo bi dobro kompenzirati nekim drugim mjerama, pomoći poljoprivrednicima jer to je jedini način da poljoprivrednici i opstanu. Svjesni smo činjenice da je ovo prijelazna godina i da ju je kao takvu definirala i sama Europska komisija ne samo za nas već i za ostale države članice. Za razliku od ostalih država članica koje imaju mogućnost provedbe starih programa u ovoj godini a koji će se financirati iz sredstava programa ruralnog razvoja za razdoblje 2014./2020. Republika Hrvatska kao nova članica nema tu mogućnost a što nužno predstavlja i određena ograničenja vezana uz razliku koja postoji između korištenja sredstava IPARD-a i sredstava iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj. Nadamo se da će kako je i objavljeno u prvom broju biltena uprave za upravljanje Europske unije Fondom za ruralni razvoj Europska unija i međunarodnu suradnju Ministarstva poljoprivrede novi IPARD natječaj za mjere 101 za ulaganja u poljoprivredna gospodarstva u svrhu restrukturiranja i dostizanja standarda zajednice i za mjeru 103 za ulaganja u preradu traženja poljoprivrednih i ribljih proizvoda u svrhu restrukturiranja tih aktivnosti i dostizanja standarda zajednice zaista biti raspisani tijekom ožujka. Voljeli bismo da ministar to potvrdi u ovoj sabornici ali i zamjenica je ovdje pa se nadam da bi o tome mogla reći nekoliko riječi. Zašto to govorim? Govorim zato što smo evo i svjedoci i nije nam doista namjera bilo koga okriviti za određene sporosti. Ali još je jedan i pokazatelj recimo da u regionalnom razvoju gdje očekujemo doista i velika sredstva koja su predviđena Europskom unijom ali kao što vidimo nema natječaja. Poštovane kolegice i kolege dolazim iz Požeško-slavonske županije gdje su jedinice lokalne samouprave, županija do sada već napravile preko milijardu i 200 projekata koji su u završnoj fazi ili imaju već potvrde glavnog projekta a jednostavno natječaja nema i neće ih biti sve do 10. mjeseca no ubrzo će i 11. mjesec i bojim se da u ovoj godini, u regionalnom razvoju a evo kao što vidimo i u poljoprivredi nećemo koristiti ona sredstava koja su nam i predviđena u Europskoj uniji. Podsjetiti ću kako ruralni prostor Republike Hrvatske obuhvaća gotovo 92% teritorija na kojem živi polovica stanovnika Republike Hrvatske i kako upravo donošenjem mjera kojima podupiremo ruralni razvoj Republike Hrvatske direktno utječemo ne samo na naše poljoprivredne proizvođače već indirektno i održivi razvoj naših ruralnih prostora, na smanjenje depopulacije hrvatskog sela, na zadržavanje mladih na selu, na diversifikaciju poljoprivredne djelatnosti, bolju povezanost proizvođača, unapređenje prerade i izravne prodaje na gospodarstvu. Ne smijemo zaboraviti ni na područja sa težim uvjetima gospodarenja u poljoprivredi na kojima je upravo provođenje mjera ruralnog razvoja temelj za provođenje gospodarskih pa time i poljoprivrednih aktivnosti. Zašto ovo spominjem posljednjih mjeseci bombardirani smo informacijama i demantima informacija vezano uz donošenje programa ruralnog razvoja Republike Hrvatske za razdoblje 2014.-2020. Neovisni procjenitelji koji procjenjuju i Nacrt programa ruralnog razvoja Republike Hrvatske za 2014.-2020. medijski natpisi, rasprave u ovoj sabornici stvaraju nesigurnost poljoprivrednika vezano uz povlačenje sredstava iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj. Želim vjerovati kako Ministarstvo poljoprivrede zna što radi jer u ovom programu ovisi budućnost hrvatske poljoprivrede. Također bih vas kroz ovih nekoliko preostalih minuta koliko mi je ostalo želio izvijestiti a i svjedoci ste da bez poticaja u poljoprivredi pogotovo u ruralnom razvoju nema budućnosti poljoprivrednika, poljoprivrednog sela, bavilo se ono voćarstvom, stočarstvom a vidimo i sami gdje nam je stočarstvo prije svega polazim od svoje županije gdje je totalno uništeno ali i danas ili bolje rečeno jučer smo imali dakle berbu jabuka gdje smo došli u jednu vrlo nezavidnu poziciju. A da istovremeno po meni je trebalo ministarstvo tu reagirati. Svjesni smo da je u zadnje vrijeme i pogotovo koji su poticaji dani za izgradnju i podizanje trajnih nasada prije svega u voćarstvu, podizanje ulohladnjača doveli smo se u poziciju da je doista godina 2013. bila Bogom dana, da su urodi bili više od očekivanog. I šta nam se dogodilo? Nismo dakle imali blokova ili gajbi u čega se istovremeno beru jabuke jer ministarstvo nije reagiralo na vrijeme. Naši poljoprivrednici su izgubili stotine tona te bitne proizvodnje za Republiku Hrvatsku kao što sam rekao koje smo poticali unazad nekoliko godina a u biti trebala je samo garancija ministarstva ili Vlade Republike Hrvatske jer prije svega mislim na ministarstvo da izda garanciju da se određeni blokovi u koje bi se brale jabuke posude a to je bilo moguće u Austriji jer su to neki radili no jednostavno ta potpora je izostala. Da ne govorim da potpore ostale u ruralnom razvoju, pogotovo kad se tiču voćarstva, moraju bit također u standardizaciji određenih stvari. Također bitno je kada smo već podigli tu razinu proizvodnje i dobili određenu kvalitetu da kroz osiguravajuće kuće također ministarstvo ima potporu svakom onom tko se bavi tom proizvodnjom da što se tiče suše, a to se opet tiče osiguravajućeg društva, također da ima potporu, a svjedoci smo da smo upravo unazad nekoliko godina, dakle 2013. je bila zadnja potpora u onih 0,80 lipa ili 1 kune gdje je ministarstvo u tome sudjelovalo i gdje su upravo ti naši proizvođači imali sigurnost i garanciju i dobre cijene, gdje su svi skupa bili zadovoljni, no danas tih potpora više nema. Zato se postavlja pitanje kako i na koji način mislimo u budućnosti održat upravo takve proizvodnje, a vidimo da je sve više upravo ljudi sa ruralnog područja ušlo u takvu proizvodnju. Poštovane kolegice i kolege, ne smijemo si dozvolit kao što smo to radili u poticanju uspostave poljoprivrednih gospodarstava, poticanje na uzgoj dakle krava, muznih krava, a istovremeno sada vidimo da ukidanjem poticaja, smanjenjem cijena mliječnih proizvoda smo doveli upravo tu proizvodnju na rub egzistencije, mnoga su nam gospodarstva uništena. Prije svega još jednom ponavljam obzirom da dolazim iz Požeško-slavonske županije, zastupam one ljude koji su imali hrabrosti ući u to, koji su se zadužili, koji su uzeli kredite, a istovremeno danas su morali sve rasprodati i nije čudo što je poklano preko 30 000 krava. U našoj mesnoj industriji Papuku u Požegi primito je 15 djelatnika, kaže imamo potrebu, pojačan nam je izvoz govedine. Šta to znači? Sve one farme koje su bile u funkciji danas ih više nema jer su krave poklane i gospodarstva su ostala bez egzistencije i upitno je kako će ljudi dalje preživjeti jer su se zadužili i ne mogu svoje obaveze vraćat prema bankama. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, sve što ste rekli mogla bih na neki način i potpisati. Zaista u Hrvatskoj se što se tiče poljoprivrede i u samom pregovaračkom procesu koji je bio jako težak i naporan, a po mišljenju svih pa čak i ljudi u Europskoj uniji završen na način bez prigovora i sa čestitkama tadašnjim članovima pregovaračkog tima od kojih nažalost sada u ovom ministarstvu više nitko skoro pa i ne radi. Kako taj prehrambeni suverenitet naime mogu održati obiteljska poljoprivredna gospodarstva na način da mladi ljudi ostaju na selu i sami ste rekli. Zatim da se potiču autohtone pasmine domaćih životinja, očuvanje okoliša i sve drugo. Evo mi danas imamo ovdje predloženih, ne sada nego predloženo je iz Europske unije 20 mjera u ruralnom razvoju hrvatsko ministarstvo je odabralo 8 provedbenih mjera za kojih tih 8 provedbenih mjera kažu u ministarstvu da puno lakše će se provesti. Činjenica je da se trebalo više učiniti, činjenica je isto tako da mi danas imamo ovaj zakon, to je treći zakon. Prvi smo imali 17.10.2012., a drugi smo odmah imali u 2013. godini, ali iz razloga jer se evo ljudi u ministarstvu nisu zaista snašli pa te konzultacije sa Europskom unijom nisu bile uspješne. Ja nekako bi se htjela založiti da zaista u ministarstvu puno više posvete. Vidimo sada u ovom prijedlogu zakona…
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Pa kolegice, moja rasprava se upravo temeljila na poboljšanju dakle ovih uvjeta koje danas uopće imamo prije svega u poljoprivredi, a onda i u ruralnom razvoju jer sve ove naš rasprave nisu usmjerene protiv Vlade. Ali sve ono što se nije dobro napravilo ili što se ne planira ni u budućnosti radit želimo svojim prijedlozima, razmišljanjima, a pogotovo mi koji dolazimo iz ruralnih sredina kao što sam rekao iz Požeško-slavonske županije gdje je vidljivo kako i na koji način se jednostavno radi. Ovo danas nije dobro jer su gospodarstva nestala. Vi ste svjedok također da smo negdje prije mjesec dana, mjesec i pol imali posjetu predsjednika saborskog odbora za poljoprivredu gospodina … dakle iz Turske, jedne zemlje koja je najveći proizvođač hrane u Europi, šesta u svijetu i upravo on kaže bez poticaja nema dobre poljoprivrede i nema razvoja poljoprivredne proizvodnje. Oni izrazito potiču i to izrazito potiču proizvodnju, odredili su se inače koji su to njihovi bitni proizvodi i zato imaju ovakve uspjehe. Dokle god Republika Hrvatska ne bude poticala i ne bude iznašla sredstva kako za poljoprivrednu proizvodnju, za drvnu industriju koja može zaposlit jako puno ljudi, nema budućnosti ni poljoprivreda ni drvna industrija, a onda niti značajnijeg zapošljavanja, a i jedna i druga grana mogu zaposlit jako puno ljudi, samo da se država odluči za poticaje.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, vi ste rekli između ostaloga da su poljoprivrednici dovedeni na rub egzistencije. Poticaje naravno treba osiguravati u poljoprivredi, to je i politika Europske unije. Međutim, ono što se u nas do sada radilo a to je da se poticalo dobrim dijelom bez programa, bez jasnih razvojnih vizija i osiguravanja mogućnosti poljoprivrednicima, poljoprivrednim gospodarstvima da imaju dodanu vrijednost, nego je to bilo jedno čisto socijalna kategorija. Poticaji u poljoprivredi jesu dio i socijalne politike zadržavanja dijela naših građanki i građana na selu u ruralnom dijelu, ali ne na način da ih prisilimo da tamo stoje zato što ćemo im davati novac, nego da bi bili zadovoljni, da bi živjeli i radili i stvarali. Ono šta smo i zatekli još šta je normalno imalo i vremenski odmak, a to je znamo vrlo dobro i kod proizvodnje mlijeka i sami ste spominjali govedarstvo u određenom segmentu. Mi smo izgubili preko čini mi se 40000 obiteljskih gospodarstava koji su se bavili proizvodnjom mlijeka i to od 2000. godina, pa bih ja pitao što se do tada radilo, zašto se tada nije reagiralo na pravi način nego se i dalje ne samo poticalo nego se i stimuliralo da uzimaju kredite ali se nije pratilo na koji način se ti krediti koriste. Ti krediti nisu išli u proizvodnju. Ti su se krediti koristili na potpuno drugu namjenu i ljude se tada zavelo, zavelo se na krivi način. Mi danas dobrim dijelom imamo probleme i zato ova Vlada i Ministarstvo poljoprivrede sve to okreće u pravom smjeru, ali za to treba vremena.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Kolega ne ide se u pravom smjeru u tome i je problem. Prije dvije i pol ili dvije godine od kada je doista došla Kukuriku koalicija vi ste uništili poljoprivrednu proizvodnju. Dakle, ljudi su do tada funkcionirali. Da, bilo je preko 5 milijardi poticaja. Da, nije bilo dovoljne kontrole, ali vi ste otišli u krajnost dragi kolega. Vi ste sa 5 milijardi skresali samo u prošloj godini milijardu i pol. Sada ste ponovno, ušli smo u Europsku uniju kada treba Ministarstvo poljoprivrede i državni proračun povećavati sredstva potpore. Vi ih ponovno smanjujete. Pa o tome vam govorim. Pa vi ste u dvije i nešto godine ubili poljoprivrednu proizvodnju, govorim vam to sa razlogom jer dolazim iz Požeško-slavonske županije gdje su nam poljoprivrednici uništeni jer sam vam malo prije rekao. Naša mesna industrija ima pojačan izvoz govedine, uzimaju 15 ljudi. Zašto u Bosnu i Hercegovinu i to krava? Ljudi su masovno dali na klanje i poklali krave, nema više gospodarstava. I sve ono što smo i poticali kroz kredite, kroz traktore oni su danas osuđeni na propast. Oni ne mogu egzistirati. Sutra im dolazi banka plijeniti imovinu. Nemaju nikakvih primanja, nije se smjelo tako drastično ići ka smanjenju u poljoprivredi. Da, ako nešto nije bilo dobro u protekloj Vladi ali ovako na jedan drastičan način uništiti čovjeka na selu o tome govorim. Nitko ne govori da je trebalo smanjivati, da. Ali ne ovako da ga uništimo. Mi smo ga sad uništili. On više nije spreman za nikakvu proizvodnju. I vi kažete danas Ministarstvo poljoprivrede kaže mi potičemo seljaka sa junicama. Nemam pojma, uopće nisam želio čitati taj program. Dakle, mi danas kad je uništen čovjek nudimo mu junicu. Pa koju junicu? Ne može uzeti, jer mu je banka sjela na kompletnu imovinu. On ne može funkcionirati više. Ili kao što sam govorio o onim obrtnicima, dakle onima malima. I ja ga imam primjer u Pleternici, dakle koji funkcioniraju i hranio je svojih sedmero djece. Kaznilo ga sa 25000 kuna za neke sitne propuste. Pa šta ga niste kaznili sa 3000, 5 a ne sa 25. On je trajno mrtav. A njegovih sedmero djece? Šta će oni? To je politika neispravna.
Hvala. Zdravko Ronko, replika.
Hvala lijepo. Evo naslušali smo se svega i od toga da nema budućnosti bez poticaja i sramote jer je smanjeno 40 milijuna za poticaj ruralnog razvoja, ruralnog gospodarstva itd. itd. S vama se gospodine zastupniče slažem kad su u pitanju poticaji i kako ste rekli da nije bilo dovoljno kontrole. Točno. I ne bih sada elaborirao, jer nemam vremena šta je sve i kud su sve sredstva i poticaji otišli. Da su u poljoprivredi otišli tamo kud su trebali i da su iskorišteni na način za koji je i bila svrha ili namjena tih sredstava, daleko, daleko bolje bi nam bilo danas u poljoprivredi. Da kojim slučajem poticaji u gospodarstvu za poduzetništvo, da su kojim slučajem ti, ta sredstva bila iskorištena na način na koji ih je trebalo ili za kako je rečeno da će biti iskorišteni daleko bi nam bolje bilo u ovoj Hrvatskoj državi. Da je kojim slučajem ili da su kojim slučajem sredstva za zapošljavanje, odnosno poticaji za zapošljavanje iskorišteni iole na kvalitetan način ili na način kako je bilo zamišljeno di bi nam bio kraj. Ne bismo imali niti pola nezaposlenih na burzi koliko ih imamo danas. Samo primjer i neću više. Vi osobno ste uzeli kredit 12 milijuna za zapošljavanje branitelja. Dobili ste poticaj od Ministarstva gospodarstva, Ministarstva branitelja Požeško-slavonske županije. I šta se je desilo? Branitelji su na burzi, kredit se ne vraća, firmu ste odveli u stečaj, novci su završili u nekretninskom biznisu u Srimi i nitko vas ništa ne pita ni di su poticaji, ni di su sredstva, ni ništa. Da kojim slučajem samo tih 12 milijuna plus one poticaje na kamate koje ste imali …
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Svaka izgovorena riječ laž, laž i laž. Dakle kako, pa to svi ovdje primijete. Vi replicirate meni na osobnoj razini, ne replicirate na razini ruralnog razvoja i sram vas može biti. Jer vaše laži su prepoznate davno u Požeško-slavonskoj županiji, a ja vam samo još jednom ponavljam u toj tvrtki o kojoj vi govorite radi 140 ljudi od 230 gospodine i ta tvrtka ima svoje nekretnine koje su velike vrijednosti i koje će dakle prema bankama jer ni jedan kredit nije dobit bez banke biti vraćeni gospodine dragi a vi kad tako sve znate i svaku drugu riječ proglašavate i poljoprivrednike lopovima jer ste rekli da su uzeli kredite, pa su kupovali auta, pa su kupovali stanove, to ste vi sada malo prije rekli a to ćete odgovoriti njima u Požeško-slavonskoj županiji gdje ću vas ja osobno prozvat i reć šta ste rekli. Prema tome, o tvrtki koju vi spominjete, pa poduzmite, tužite ju, kaznenu prijavu podnesite kada je to tako kako vi govorite. Lažete, jer je prošlo već pet godina a ništa niste poduzeli. Pa u pravnoj državi pogledajte šta se radi, zatvara se premijer, zatvaraju se svi, pa zatvorite i tu tvrtku i te ljude koji su odgovorni ako vi tvrdite da je to istina, a tvrtka će vratiti prodajom nekretnina taj kredit, nemojte mislim da neće jer ima veliku vrijednost a danas još uvijek radi 140 od 230 ljudi. Sram vas može biti.
Kolega Lucić i jučer na sličan način ste odgovarali, niti je govorio da je netko kupovao aute za poticaj u poljoprivredi, ma nije rekao. Ja ne znam zašto ste vi nervozni na jednu smirenu repliku. Stjepan Milinković replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Lucić, nisam se javio za repliku da vam potvrdim ono sa čime se slažem. Ja sam se puno puta u ovom Visokom domu oglašavao i upozoravao na probleme u poljoprivredi ne zato što mi je bitna osobna promocija nego zato što svjedočim teškoćama s kojima se poljoprivrednici susreću. Dolazim iz županije, iz kraja gdje je mljekarstvo, na najviše, mnogi su se podsmjehom gledali kad sam ja govorio o tome a mislim da sam sa razlogom govorio i upozoravao i volio bih da nisam u pravu. Volio bi da nisam bio u pravu ali nažalost evo danas se potvrđuje i svakim danom sve se potvrđuje ono što sam govorio. Ali rekli ste jednu ključnu stvar, rekli ste da je nužno intervenirati na vrijeme, nužno je intervenirati, pa gdje je drugdje bitnije nego u poljoprivredi. To je jedna proizvodnja, tvornica pod vedrim nebom gdje treba na vrijeme intervenirati, na vrijeme poduzeti mjere, da se treba jasna pravila igre, pravilnici, pa ja imam tu dopisa od poljoprivrednih proizvođača bezbroj gdje su upozoravali od onoga mliječnog paketa čuvenoga pravilnika o uređenju tržišta, zadnji čas je proveden. Sada evo idemo ovih dana u Agenciju za poljoprivredno zemljište gdje će se mijenjat pravilnik, mijenjat će se pravilnik zato što je kompliciran, zato što je težak, zato što ne ide. Jednostavno su uvidjeli da jednostavno poljoprivrednici traže jasna pravila igre, oni traže. Ja sam bio na prezentaciji prije 15-tak dana gdje su u Ministarstvu gospodarstva, poljoprivrede bilo je premala je dvorana bila zainteresiranih koji su zainteresirani za ove mjere ruralnog razvoja. Bilo je premalo mjesta, zainteresirani su ali oni nažalost ne mogu. Dakle, to je ključno intervenirati na vrijeme. Isto tako sad se događa sa Zakonom o pesticidima prije kratkog vremena smo o njemu govorili i rekli smo da treba negdje u 6 mjesecu bi, kasni se, to je nedopustivo, ne smije se …, treba brzina.
Hvala, hvala. Ali i to isto nije bila replika. Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Evo upravo kolega kad govorite o intervenciji, evo ovdje je i zamjenica gospođa Španjol, ministar je sa tim upoznat, dolazi u utorak. Zahvaljujem kolegama iz SDP-a na ključnoj raspravi na Odboru za poljoprivredu gdje smo se usuglasili kako i na koji način na vrijeme pomoći tome seljaku, ušli su u probleme kreditiranja, otplatili su 7, 8 od 12 rata i tražimo rješenje. Pozvali smo i Hrvatsku poljoprivrednu komoru, pozvali smo ministra, pozvali smo Ministarstvo financija kako i na koji način spasiti toga seljaka da ostane živ jer ako je otplatio 9 od 12 rata, idemo vidjeti na koji način možemo ga zadržati da ostane poljoprivrednik. Ako mu se blokira imovina, ako mu se sjedne ovrha on je trajno gotov. O tome upravo govorimo. Ma to je ključna riječ, potpora na vrijeme i pomoć, a evo upravo i kolege koje sjede sa lijeve strane i ministarstvo upravo to čini, to nam je cilj a o pametima pojedinaca i govoriti kako su ljudi uzeli kredite kao što to govori zastupnik Ronko, dakle omalovažava svoje ljude u gradu Požegi, u Požeško-slavonskoj županiji da su ljudi uzeli kredite i potrošili na aute, na kuće, kako je on to, da nije direktno rekao ali u prevedenom značenju, to je sramotno, sramotno jer ni jedan poljoprivrednik se nije kupovao auta, brodove ili stanove a da istovremeno nije podigao svoje obiteljsko gospodarstvo. Ali nažalost sa mjerama koje su drastično poduzete na poljoprivredi je došlo u poziciju da nema opstojnosti.
Ivica Mandić, replika.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvaženi kolega Lucić, neće bit obiteljskim gospodarstvima bolje nakon prepucavanja nas ovdje u Saboru, neće biti bolje, ne treba ljudima davati lažne nade i lažna obećanja, ja samo govorim o tome a evo ja imam pravo postaviti kako ja želim, ne treba dat lažna obećanja. Ono što ste vi na kraju i prihvatili da nije bilo dovoljno kontrole u poticajima to je točno, s time se slažem, da li je bilo dovoljno jasno kod odobravanja operativnih programa kod muznih krava da su se odobravali operativni programi za 200, 300 krava bez jednog hektara, to sve dolazi na naplatu sada. To sve dolazi na naplatu sada. No replicirat ću vam na ovo, vi ste govorili o tome da je ove godine bila rekordna godina proizvodnja jabuka i ovo je prva godina da je RH zadovoljila svoje potrebe da ima nešto za izvoz. To je dobro. Ali ono što nije dobro, što vi opet ljudima dajete krive poruke proizvođačima jabuka, da to treba riješiti ministarstvo. Ne možemo na ministarstvo kačit, mi imamo tržišnu ekonomiju. Tržišnu ekonomiju gradimo 24 godine, to nije lagano, to je složen postupak i umjesto da ljudima dajemo alate, instrumente, na koji način to prebroditi, mi govorimo treba platiti ministarstvo. Ministarstvo tih novaca nema. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa nema, na takav način ne može funkcionirati tržišna ekonomija, to je uplitanje države. Prema tome, ako sam ja proizvođač jabuka i vidim da ove godine ću imati više, pa ne mogu čekati berbu da nemam opreme. Netko treba garantirati svojom imovinom. Mi smo naučili ili tako su vodili politiku u poljoprivredi 24 godine da je skroz garantirao netko drugi za mene. Toga nema u tržišnoj ekonomiji.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Franjo Lucić.
Kolega, nismo se razumjeli. Nas dvojica isto mislimo, ali nismo se razumjeli. Ja kada sam govorio o gajbama ili boksovima, dakle postoje četiri, pet ili sedam tvrtki u Hrvatskoj, od Agrokora, od ovoga, onoga, ljudi koji se bave otkupom i garantiraju i plaćanje, ali prekomjeran urod jabuka, dakle iznenadio je i Agrokor i sve ove tvrtke koje se bave otkupom, a ovaj proizvođač, on nikada nije ni osiguravao gajbe, on je dobivao od onih koji to kupuju. I što je sada trebalo? Ljudi nisu imali novaca, to je veliki izdatak za njih, Vlada RH, Ministarstvo poljoprivrede trebalo je naručiti gajbe u Austriji, dat garanciju da će to biti sutra plaćeno, garanciju samo dati, ne platiti, a platiti će upravo ove tvrtke koje su otkupljivale jer nisu u datom momentu imale dovoljno boksova i zato su stotine tona propale. To je samo ministarstvo trebalo napraviti. Za sve skupa dati garanciju, a ovi će otkupljivači platiti to u konačnici, odnosno ovaj koji je predavao jabuku. To je ključno pitanje, ono što možda ni sadašnja Vlada, ni ona prošla u datim trenucima potrebe intervencije takve nije prepoznala, a znate u kolko? To se radilo 15 dana. U 15 dana su tisuće tona jabuka propale, žao mi je što ovdje nema kolege Popijača jer on ima nekih 10, 15 hektara pa da vam on o tome govori. Nitko nije tražio od ministarstva ni novce, nego je samo tražio tu garanciju da netko dade 5 tisuća ovih boksova da bi se jabuke mogle pobrati i smjestiti u hladnjače. To je ključno pitanje, znate. Nije Vlada trebala davati novce, to je ono što u datom momentu svaka Vlada, svako ministarstvo mora također prepoznati. Ili dođemo u poziciju, imamo prekomjernu ponudu svinja, pa zašto država ne intervenira? Kupi svinje od seljaka, stavi u hladnjače, robne rezerve i na taj način spasimo čovjeka. Ali onda ga…
Hvala lijepa. Hvala. Svinju valjda ne bi stavili u hladnjaču, kolega. Valjda svinju ne bi u hladnjaču stavili. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista i stranke rada, Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana zamjenice, kolegice i kolege. Pa evo, krenut ću, kolega Lucić rekli ste da u utorak imate sastanak vezano za iznalaženje modela kako, dva sastanka, kako pomoći poljoprivrednicima da premoste ove financijske probleme pa možda samo jedna sugestija, predložite i za njih predstečajne nagodbe i ako bi igdje predstečajne nagodbe imale svrhu da se sačuva proizvodnja i da oni koji stvarno su upali u probleme zbog tekućeg poslovanja imaju mogućnost u toj predstečajnoj nagodbi da se izvuku. Danas smo dosta čuli vezano za nacrt programa ruralnog razvoja, imamo da tako kažem lijevu i desnu stranu koja evo po potrebi se izvlači određene činjenice. Ja bih koristila taj nacrt programa ruralnog razvoja RH upravo kao ogledan primjer da pokažemo zašto nam u poljoprivredi ne ide dobro, gdje griješimo i da li nismo imali viziju do sada ili viziju nemamo i od sada dalje. Svi ćemo se složiti da imamo velikih problema, da ne znamo kako i što, a što je tome razlog evo pokušat ću kroz ovu raspravu. Nacrt programa ruralnog razvoja RH za razdoblje od 2014. do 2020., Europska komisija nije trebala odobriti zato što on uopće i nije išao na odobrenje Europskoj komisiji nego je išao na neformalnu konzultaciju, a formalno se upućivanje samog programa očekuje u svibnju ove godine nakon što zaključimo partnerski sporazum. Prema tome normalno je i korektno da Hrvatska komunicira s Europskom komisijom što se tiče načina iznalaženja najboljih programa vezano za ruralni razvoj. Istina jeste da je program Europskoj komisiji dostavljen na 331 stranici i isto tako je činjenica da je od Europske komisije stigao odgovor na 327 stranica i da se taj odgovor u većini slučajeva sastojao od malo pohvala i puno primjedbi. Tako nepovoljan odnos dobroga u odnosu na loše svima nama mora otvoriti pitanje jesmo li dovoljno stručni, sposobni za povlačenje izdašnih financijskih sredstava koja nam stoje na raspolaganju kao članici EU. U Ministarstvu poljoprivrede puno je ljudi koji su pregovarali od samog početka pregovora sa EU, smijenjeno sa svojih pozicija na druga radna mjesta, na njihova mjesta su postavljeni neki novi ljudi koji nisu sami učestvovali u procesu pregovora i najvjerojatnije jeste činjenica da ti ljudi znaju manje od onih koji su godinama učili na koji način EU funkcionira i kako se potpore dijele. U kontinuitetu ukazujemo na lošu komunikaciju između ministarstava gdje trošimo puno energije, puno sredstava, puno resursa, a u konačnici imamo vrlo loše ili nikakve rezultate i sada kada smo dobili mišljenje Europske komisije vidjeli smo da u jednom jedinom ministarstvu isto tako nema dobre i kvalitetne komunikacije, a na to nas upućuje odgovor Europske komisije da je program kao takav koji je dostavljen na mišljenje kontradiktoran sam sa sobom, a činjenica toga jeste da se nitko u Ministarstvu poljoprivrede nije uzeo u zadatak da prije nego što određeni dokument ide na Europsku komisiju da nekome da taj dokument revidira, da ga zaključi i da prema Europskoj komisiji budemo ozbiljni i pokažemo što imamo i što znamo. Europska komisija nas u prvom redu proziva za nedosljednost podataka, više oprečnih brojki o poljoprivrednim gospodarstvima, grlima stoke, zaposlenima, hektarima poljoprivrednog zemljišta. u tom jednom jedinom dokumentu mi si uzimamo za pravo da spominjemo podatak od 1,3 milijuna hektara poljoprivrednog zemljišta, na nekoj drugoj stranici mi već imamo 2,7 milijuna hektara poljoprivrednog zemljišta. U tablici 22 stoji podatak da imamo 1,1 milijuna hektara, u tablici 30 navedena je površina od 3,1 milijuna hektara. I čuli smo danas o nekakvom apsurdu u našoj poljoprivredi i kada ovo iščitavamo stvarno se moramo zapitati jeli to apsurd, jeli neodgovornost i jeli stvarno nama dozvoljeno u ovom trenutku što se tiče poljoprivrede i razvoja poljoprivrede u Hrvatskoj dozvoljavati si ovako velike greške. Program obiluje opisnim kategorijama, ali nedostaju analitička razmišljanja i vizije kako bi se i kamo trebao razvijati hrvatski agrar. Na to nas upozorava Europska komisija. I na tragu one prepreke prije da prijašnja vlada nije imala viziju, ne treba više oporba u ovom Saboru reći da sadašnja Vlada nema viziju i ne treba to biti nikakav populizam, na to nas sada upozorava EU u konkretnom slučaju barem što se tiče poljoprivrede. U programu spominjemo uravnoteženi razvoj ali ne i kako ćemo ga ostvariti. Zaključili smo da imamo veliku populaciju starih poljoprivrednika u odnosu na prosjek u EU, ali je ostalo nepoznato kako to mislimo riješiti. Europska komisija traži objašnjenje zašto nam je mali broj poljoprivrednih gospodarstava iznenada u 2011.godini pao, a od 2007.do 2010.u kontinuitetu rastao. Koji su to problemi i prepreke s kojima se suočavaju mala gospodarstva Hrvatske? Možemo reći da kada ovako slušamo rasprave kada slušamo prijedloge bez obzira da li se radi o izmjenama 6 članaka, 20 članaka, 200 članaka ili koliko, jako dobri teoretičari, ali da smo izuzetno loši praktičari i izuzetno loši analitičari. Ono što ne radimo jeste ne analiziramo postojeću situaciju, ne analiziramo što smo i koliku dodatnu vrijednost dobili u odnosu na uložena sredstva koja smo dali bez obzira da li se radi o poljoprivredi ili o nekom drugom resoru, uzimamo si za pravo da se spuštamo na osobne prepreke i da si jedan drugome spočitavamo sitne situacije i osobne probleme na uštrb podataka koji ne želimo ili ne možemo kontrolirati. Konstatirano je da je 160 tisuća gospodarstva u 2011.imalo manje od 20 hektara, a samo 7 tisuće više od 20 hektara. Gospodarski je učinak malih gospodarstvenika vrlo ograničen ali je njihova uloga u lokalnoj zajednici u smislu doprinosa gospodarstvu ruralnih područja, socijalnoj koheziji, održavanju okoliša i prirode itekako važan, a mi to cijelo vrijeme kao da zaboravljamo. Nama je očito da nam mali poduzetnik, mali čovjek, čovjek koji ulaže svoj rad, svoju energiju, svoj novac u nešto da bi prehranio sebe i svoju obitelj, apsolutno više ništa ne znači. Mi cijelo vrijeme pričamo o velikim investicijama, mi cijelo vrijeme pričamo o stranom ogromno velikom kapitalu koji treba jednoga dana doći u Hrvatsku, ne govorimo kada će to biti i da li će to uopće biti, ali mi maštamo o mi nekakvim velikim planovima, a pri tom uništavamo i ono malo što imamo. Cijelo vrijeme se postavlja jedno te isto pitanje da li velika investicija znači i nova radna mjesta, koliko mora investicija i kakva mora biti da bi osigurala 50 ili 100 novih radnih mjesta. U prošloj godini u RH zatvoreno je više od 3 tisuće i 500 OPG-a. Postavlja se pitanje gdje su ti završili, koliki su im dugovi ostali, zbog čega su ta OPG-i zatvorili, što je sa članovima njihove obitelji koji su se kroz to OPG hranili i to su pitanja na koje resorno ministarstvo zajedno sa svima nama moraju iznaći odgovor i to je jedina i ispravna politika koju u ovoj državi možemo i trebamo voditi. Opominje nas EU isto tako da nije dovoljno u programu navesti da želimo otvoriti nekakvu farmu krava koja će zaposliti 50, 60 ili 100 ljudi nego da je u programu potrebno navesti koliko malih farmi mislimo otvoriti upravo u onim ruralnim područjima iz kojih građani svakoga dana iseljavaju u kojima se demografska struktura itekako ruši i u kome ne opstaje ama baš ništa. Mi to ne radimo. Poljoprivreda je izuzetno zahtjevan resor. Od poljoprivrede su ljudi uvijek znali i mogli živjeti. Mi se sada opravdavamo činjenicom da su poljoprivrednici needucirani, da nisu spremni za nove izazove koje europsko tržište postavlja pred njih, ali ja se sa tom konstatacijom jednostavno ne bi mogla složiti. Onaj tko je cijeli život u poljoprivredi itekako dobro zna što znači poljoprivreda, prati poljoprivredu jer od poljoprivrede živi. Ono što današnjim poljoprivrednicima izuzetno smeta da bi se kvalitetno razvijali jeste tzv. novi marketing i način na koji će oni svoje proizvode prodati. Tu država treba odraditi svoj posao, tu država mora imati strategiju i tu država mora reći na koji način kamo i kome te proizvode možemo, želimo i hoćemo plasirati. To je vizija. Desetljećima pričamo o spajanju plave i zelene Hrvatske. Još uvijek to nismo uspjeli napraviti. Ako nam je turizam strateška grana, ako od turizma kažemo da živimo i da zahvaljujući turizmu opstajemo onda se postavlja pitanje zbog čega je toliko teško u Ministarstvu poljoprivrede donijeti kvalitetan program koji bi poljoprivrednici mogli pratiti, gdje bi znali da će onaj svoj proizvod bile to jabuke, jagode ili nešto drugo moći plasirati upravo tim turistima koje preko ljeta ili u toku godine dolaze u Hrvatsku. To je kvalitetna politika Vlade, to znači imati viziju, to znači imati strategiju i to znači imati cilj. Dokle god pričamo o potporama a te potpore ne kontroliramo radimo štetu i samim poljoprivrednicima jer između njih se javlja nelojalna konkurencija koja nije dobra i koja doprinosi upravo tome da iz dana u dan sve više njih zatvara. Što država još može i što bi trebala napraviti. Činjenica jeste da su poljoprivrednici opterećeni svom silinom zakona, propisa i svega onoga što trebaju udovoljiti da bi uopće taj svoj jedan pa i najmanji proizvod mogli plasirati na tržište. Francuska je primjerice zahvaljujući svojim jakim sindikatima uspjela u tome da HASAP, sustav za higijenu u proizvodnji tradicijskih prehrambenih proizvoda više nije obavezan. Kada ćemo mi to napraviti u Hrvatskoj? Kada ćemo omogućiti onom malom stočaru koji ima 50 ili 100 ovaca i koji živi od tih 50 i 100 ovaca da od tog mlijeka može napraviti ovčji sir tamo negdje na Pagu, u Istri ili bilo gdje drugdje. Ne, da bi on mogao napraviti sir, da bi mogao taj sir plasirati najprije na hrvatsko tržište a onda i na europsko tržište mora udovoljavati svojoj silini zakona. Takvih primjera ima milijun. Činjenica jeste da Europa za svoje poljoprivrednike radi a da mi još uvijek nismo uspjeli doći do tog stadija gdje bismo mogli reći da je Ministarstvo poljoprivrede kao resorno ministarstvo koje treba brinuti o poljoprivrednicima svjesno problema u kojem poljoprivrednici jesu i da je spremno imati viziju, misiju i cilj kao sposobni menađeri, kao ljudi koji znaju i trebaju voditi poljoprivredu da nas sve zajedno, zajedno sa poljoprivrednicima odvedu tamo gdje nam je i mjesto. Hvala.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvažena kolegice Tireli, svaku vašu riječ ne da potpisujem, nego svaku vašu riječ boldam. Zaista, ali vidite, sve ovo što ste govorili ovako konkretno, iskreno i zaista ukazivali na probleme jako nervira ljude u ministarstvu. I one vodeće i one malo niže.Vrlo je teško bilo, teškoće u poljoprivredi ne sežu od prije 20 i 23 godine i dobro ste to možda i primijetili, negdje između rečenica se čitalo one sežu negdje od dalekih još, ajmo reći, 30-ih, 40-ih godina. Međutim, kada netko se priprema za vlast i ako želi uzeti jedno područje, to je poljoprivreda onda se treba pripremati sve godine dok ne preuzme vlast. Nego ne može kada osvoji vlast kao što su oni to činili zaista pokušati degradirati i deplasirati i poniziti hrvatskog seljaka, nazvati ga lopovom, niš koristi, ne zna se raditi. Poništiti sve ono što je dobro učinila bivša vlast i onda na kraju kasniti sa svim. I dobro ste rekli, mala poljoprivredna gospodarstva za koja je resorni ministar u početku svoje vladavine rekao da nama to uopće ne treba, kojeg su ostavili u ministarstvu njegovih 4 ili 5 zamjenica, jedno 8 pomoćnika, ljudi koji su bili u pregovaračkom timu su otišli. Pa na što to sliči? Pa mi uporno govorimo, zaista uporno govorimo u dobroj volji i namjeri poljoprivreda je prevažna, prevažna da bi se dvije godine netko bavio što će i kako će i kako će poniziti hrvatskog seljaka, koga će okriviti jer nije stigao na vrijeme napisati, koga će okriviti uopće za sve skupa i cijelu situaciju. Treba se raditi. Ali raditi može onaj i to smo jednom razgovarali tko je svojom rukom barem jednom, jednom zasadio u ovu hrvatsku zemlju ili bilo koju drugu, ma ajmo reći lukovicu nekog cvijeta i čekao da naraste. Onaj tko nema pojma o praksi ne može voditi poljoprivredu.
Hvala. Na sreću naši seljaci više znaju o poljoprivredi od nas. Nansi Tireli, odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolegice Sumrak. Pa ja ne bih rekla možda u tom kontekstu da kada se kaže istina da ljude u resornom ministarstvu nervira. Smatram da još uvijek ima dobrih ljudi, kvalitetnih ljudi koji jesu spremni i koji žele uistinu napraviti pomak ka boljemu. Moramo se složiti s time da nismo fleksibilni. I moramo se isto tako složiti s time da smo tromi u brzini sprovođenja određenih radnji koje je nužno napraviti odmah, promptno, bez obzira na Europsku uniju, bez obzira na direktive i bez obzira na uredbe zato što moramo voditi računa o svojim građanima a onda time i o sebi. Mi smo nekoliko puta, ma nebrojeno puta ovdje upozoravali da će nam se dogodit problem sa CEFTA-om. Nitko na to nije odreagirao. Mi smo to šutke pustili, okrenuli smo se Europskoj uniji, trljali ruke kako ćemo dobit milijune i milijune eura godišnje od Europske unije i nama sad više nijedno drugo tržište ne treba. Izgubili smo izvoz, veliki sistemi su se preselili u druge države, tamo su zaposlili svoje ljude, izgubili smo porez od dobiti, izgubili smo porez od dohotka. I to su stvari koje nam se ne bi smjele dešavati i zato je izuzetno važno i poželjno da svi budemo objektivni u ukazivanju na konkretne probleme, ne zato što se nama sviđa da netko ukazuje da problem postoji nego iz razloga što nam svima treba biti cilj da problem riješimo, da problem odreagiramo i da spasimo ono što se spasit da.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolegice Tireli, teško je najuspješnijoj Vladi do sada nositi se sa katastrofalnim rezultatima jer ih to onda tjera u ovu poziciju koju danas slušamo, a ta je pozicija narod je kriv, mi danas slušamo seljak je kriv, on ne zna, on ne čini kako treba, a ne žele shvatiti da narod nikada neće biti kriv. Zato biraju političari, a političari su tu da im osiguraju okvire strateškim dokumentima dugoročno, a Vlade su tu da kratkoročno to provedu. Nažalost, lutanja se skupo plaćaju. To svjedočimo i ove dvije godine jer nitko ne želi odgovoriti na pitanje gdje je budućnost ove države. Hoćemo li svi za 10 godina živjeti u gradu, na asfaltu i tu stvarati preduvjete da možemo opstati životom u ovoj državi ili je budućnost ove države u Ravnim Kotarima, Bukovici, Podravini, Slavoniji, Lici, u otocima. To mora netko odgovorit jer gledajući ovu strategiju ruralnog razvoja i regionalnog razvoja, ukidaju nam Zakone o regionalnom razvoju tj. PPDS, brdsko-planinska područja, prometno izoliraju ruralno područje, ukidaju željezničke pruge, skidaju poticaje s kojima se taj ruralni razvoj razvijao, dostizao je razvijenost ovog urbanog dijela Republike Hrvatske. I sada se čudimo rezultatima i tome gdje smo pomalo došli. Ne možete stalno davati veliku količinu poticaja i najedanput to prekinuti. Uništili ste i one milijarde prije toga i nitko ne pita gdje je ta šteta. Netko to mora reći gdje je budućnost ove države. Nažalost, na ovaj način uvijek se dolazi u poziciju kod ove najuspješnije Vlade da stalno govori narod je kriv. Nadam se da će narod reagirati ispravno, u onom trenutku kad sjedne za onaj stol i uzme svoj papirić u ruku.
Odgovor na repliku, Nansi Tireli.
Zahvaljujem. Kolega, prije bih rekla da je narod umoran više nego što je krivo od svega ovoga što se dešava. Moramo uzet u obzir i to da danas ovdje pričamo o poljoprivredi i o poljoprivrednicima. Ono što sam već rekla to podcrtavam i to ću uvijek tvrditi da poljoprivrednici svoj posao znaju raditi, da mi moramo slušat njih, da moramo naučit kako i što treba i da s obzirom na njihovo znanje kreiramo kvalitetnu politiku na način da ono što oni odrade na najbolji i najkvalitetniji način uspijemo plasirati da bi povećali BDP i da bi na taj način stvorili i dobili neku novu vrijednost. Mi nemamo vremena za lutanje i ono na što vi upozoravate da ukidamo ovo, da ukidamo ono jeste na tragu onoga što cijelo vrijeme ponavljamo, nismo iskoordinirani. Ne može se dogodit i ne smije se dogodit da Ministarstvo poljoprivrede ne zna što radi Ministarstvo regionalnog razvoja i europskih fondova. Ne smije se dogodit da Ministarstvo poljoprivrede ne zna što radi Ministarstvo prometa i veza jer je sve to vezano jedno sa drugim. Mi moramo tamo gdje nema željeznice napravit sve da ta željeznica bude ako tamo znamo da želimo dugoročno razvijat poljoprivredu i da će ti poljoprivrednici bit ovisni o tome na koji način će, u kom optimalnom vremenu svoje proizvode čim prije isporučit na tržište i od toga čim prije dobit novac. Dakle to je nužno, a mi smo svjedoci toga da se to ne dešava. Mi svakoga dana čujemo kontradiktorne izjave dvoje resornih ministarstava, odnosno ministara po jednom te istom pitanju. To je ono što ljude umara, ljudi više ne znaju što da misle, a još manje što da rade.
I Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolegice Tireli, suglasan sam i sa vama i sa gospođom potpredsjednicom da su poljoprivrednici educirani i da znaju itekako puno i da žele učiti. Ja osobno tome svjedočim, pa evo i ovih dana kada smo mi u jedinicama lokalne samouprave poduzeli određene aktivnosti da im osiguramo sredstva za edukaciju, kvalitetnu edukaciju glede pesticida jer nema pravilnika, nema okvira. To je problem, itekako problem. Ali nisam suglasan s vama gdje kažete da je propalo 3500 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, više ih je propalo nažalost i danas će ih 10 propast, a Europska komisija daje itekako na važnosti. I zato je ona ključna riječ gdje ste rekli o stručnosti ljudi, oni koji moraju brinuti o ovom okviru, stručnosti ljudi. To se mora napraviti na vrijeme, stručno, kvalitetno, komunikacijski, kako god mi to nazvali, jer greške su nedopustive u strateškoj grani poljoprivredi. Poljoprivreda se stalno govori kao strateška grana koja ima potencijala za prehraniti 25 milijuna ljudi. Nakon onih rezultata koji su postizani gdje je povećana proizvodnja mlijeka, mesa, sve su to operativni programi na neki način podigli. Sad smo došli tu gdje smo, sad smo tu i sad plakati za prolivenim mlijekom, ja ću opet o tome, teško je ali mislim da nijedna, niti ona najmanja … i nedjelovanje na vrijeme da je to dodatan put u ponor, a bojim se da se dalje ne može. Evo to je strašno i to je ona gorka istina.
Odgovor na repliku, Nansi Tireli.
Zahvaljujem. Pa evo kolega sad smo recimo u jednoj kontradiktornoj situaciji. S jedne strane imamo seljake koji su praktičari, ali nisu teoretičari, a s druge strane imamo zakone koji znaju teoriju a ne provode praksu. I sad smo mi došli recimo u jednu situaciju. Nedavno je bilo u jednoj emisiji ujutro rano priča o tome kako naš poljoprivrednik mora polagati certifikat da bi mogao raditi sa motornom pilom na svom obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. To radi cijeli život. Dakle, zna uključit pilu, zna prepilit drvo, zna napravit sve ono što treba ali nema certifikat. Za taj certifikat on mora potrošiti ne samo novac nego ono što je izuzetno važno, mora potrošit svoje vrijeme. Dok je on na obuci teoretskoj kako upaliti pilu, kako upotrebljavati herbicid, pesticid, kako voziti traktor, kako okrenuti taj traktor, koliko dubina pluga mora biti velika, plitka ili duboka s obzirom na kulturu koju sije. Njemu krave ili bilo što drugo stoji negdje u štali i oni njega trebaju. I pitanje je sad kako uskladiti tu teoriju sa ovom praksom, odnosno ovu drugu priču, praksu sa teorijom. Dakle, to su stvari o kojima moramo voditi računa, koji povećavaju cijenu koštanja proizvoda i koji nas u određenoj situaciji čine nekonkurentnima. Jer vrijeme jeste novac. Ukoliko nisam tamo gdje moram biti onda to nešto košta, a to onda ugradimo u svoj proizvod koji na europskom tržištu u tom slučaju postaje skuplji u odnosu na nekog drugog kojem ne treba hasap, ne treba certifikat ili nešto slično tome.
I u ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Kolegice i kolege, gospođo zamjenice ministra poljoprivrede. Zakon o potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju je ovako fina tema da se razgovara o poljoprivredi. Kao što vidimo ima različitih razmišljanja o poljoprivredi, međutim ja sad kad sam razmišljao o ovom svemu onda dođem do jednog zaključka. Već godinama govorimo o poticajima, govorimo o potporama, kad je rebalans u pitanju, kad su proračuni u pitanju govorimo o velikim ciframa. Da li je to 6 milijardi za vrijeme prošle Vlade godišnje za poticaje, da li je to sad nešto manje za vrijeme ove Vlade koliko proračunske mogućnosti dozvoljavaju ili neke politike to tako vide. Uglavnom kad uzmemo prosjek da je to 4 milijarde kuna godišnje što smo mi za poljoprivredu izdvajali i to pomnožimo sa 10 godina unazad nekih 40-tak milijardi smo po nekoj mojoj gruboj procjeni dali u poticaj. I onda mi se sviđa jedna teza, kaže kad bi se zatvorile granice godinu dana mi bi bili gladni, kad bi zabranili uvoz svih proizvoda mi bi na kraju u konačnome bili gladni od te silne naše poljoprivredne proizvodnje i velikih sredstava, proračunskih sredstava koje smo tokom ovih godina plasirali u poljoprivredu. I da krenemo malo od početka u analizu bilo je tu vrlo dobrih rasprave koje su u stvari rekle suštinu. Mi smo prije desetak godina Programom raspolaganja poljoprivrednim zemljištem imali, dakle ideju da se podijeli zemlja, da se omogući kupovina zemlje, okrupne imanja, stvore OPG-i koji će biti individualni onda proizvođači na tržištu koji će se onda al pari nekakvim velikim sistemima nositi sa svim tim i do čega smo došli. Došli smo do toga, došli smo do toga da su ipak u tom programu otkupa poljoprivrednog zemljišta odnosno raspolaganja, a pežurativno otkupa zemljišta ušli u tu cijelu priču mnogi koji se nikad nisu bavili poljoprivredom pa su nakupovali na razne načine po stotine hektara. Ja u mojoj okolini imam ljude koji imaju preko hiljadu hektara zemlje i ne smeta mi to. Ali smeta što on ne zapošljava nikog osim sebe i svog sina ili svog brata. A da podsjetim nekada je zadruga imala sto hektara zemlje, zapošljavala 30-tak radnika i računovođu i portira i invalida i ovoga traktoristu i svi su bili sretni, zadovoljni. A ovaj za hiljadu nema obvezu da zaposli nikoga osim sebe. To nešto ne štima onda. U cijelom tom konceptu nešto ne štima. Koncesionarima smo dali pod bagatelu zemlju. Danas je koncesija 450 kuna na 30 godina, molim vas. Pa nije teško bit pametni poljoprivredni proizvođač sa koncesijom od 450 kuna godišnje i primati godišnji poticaj od 300 eura na tu istu koncesiju. Matematika je gotovo jasna. Ne treba bit puno pameti za tu stvar. Postavlja se i pitanje koliko su onda umanjeni prihodi lokalnih samouprava sa tako niskom koncesijom, koliko je državni proračun oštećen sa tako niskom koncesijom, a i postavlja se pitanje korektnih odnosa, seljak plaća 1200 kuna a rende za istu tu zemlju ovaj plaća 450 kuna. To su stvari kojima mi nikad nismo htjeli do kraja otvoreno razgovarati. Bavili smo se nekim stvarima, pa otprilike znamo zašto je propalo. Silni nasadi su podignuti. Moja županija je uz pomoć države, velikih investicija od strane proračuna u tom konceptu postala najvoćarskija i Županija osječko-baranjska. Stotine i stotine hektara jabuka, šljiva itd. sve to manje-više propada danas. Zašto propada? Iz praktičnih razloga. Ako je jabuka jedna na tržištu bi trebala da bude prva klasa dvije i pol kune, a ona je u trgovini 10 kuna ili 8 kuna tom proizvođaču se ne plate 2 i pol kune nego otkupljivač plati, procijeni kao drugu klasu, plati kunu dvadeset, a od države je dobivao subvencije kao otkupljivača 80 lipa po kilogramu. Na kraju se svede da taj proizvođač radi za kunu i 20 tu jabuku, ovaj otkupljivač dobije od subvencije za otkupljivanje a ovaj krajnji, ovaj trgovac uzme na to 10 kuna i kud je, gdje je tu motiv čovjeka da se bavi nekakvim stvarima koje smo mi u osnovi u ideji dobro postavili. Hoću da kažem, nije suština u poticajima, nije suština u poticajima, suština je u tržištu, nismo stvorili tržište, sve smo pretpostavke napravili, velik smo novac uložili, puno ljudi smo angažirali, puno privatne imovine smo založili bankama u cijelom tom projektu ali nismo stvorili tržište. kad smo trebali poentirati i na kraju završiti priču onda smo sve prepustili i tržištu a tržište je takvo kakvo jeste i dovelo nas je do apsolutne devastacije kategorije OPG-a. Osim toga OPG-i danas su vrlo podcijenjeni, oni ne mogu više dići kredite u bankama, komercijalne banke više uopće ne zanima priča oko poljoprivrede. OPG-i ne mogu konkurirati ravnopravno sa svima u kreditima državne banke HABOR-a, ne znam da li znate ali OPG-i ne mogu konkurirati za kreditna sredstva HABOR-a zbog svog organizacijskog oblika, upućuju se na komercijalne banke, komercijalne banke ih odbijaju i naravno da OPG-i onda ne mogu konkurirati ni za EU fondove. Ja nisam sreo još ni jedan slučaj da je neki mali, prosječni čovjek OPG-ovac dobio nešto sredstava EU. Ja takav slučaj nemam. Neka me netko demantira. I šteta je jer ti OPG-i ako zaposle samog sebe, nositelja, jedna armija zaposlenih od 100 hiljada zaposlenih ljudi koji ukoliko se ti OPG-i ugase idu u kategoriju nezaposlenih i idu na burzu rada, idu na biro, idu na teret proračuna ove države. Obrnuli smo teze i nismo stvar završili kao što smo trebali a namjera je bila dobra. Imam tri pitanja, prvo pitanje vezano za proračune, prvo pitanje vezano da li smo ikad dobili podatak koliko je u strukturi godišnjih utrošenih poticaja, koji su najveći korisnici, pa ćemo doći do zaključka da obični mali čovjek je tek u neznatnom postotku participira ukupnoj masi koji se iz državnog proračuna izdvajaju. Zanimljivo je vidjeti tko su najveći korisnici tih poticaja. Isto tako kod poticaja nikad nije odgovorio na pitanje zašto nikad nije bila kategorija vezana za poticaje takozvanih referentni prinos. Nevjerojatno je da možeš dobiti nekakve novce iz proračuna po hektaru a da nemaš obavezu prikazati državi koliko si proizveo za taj novac, ako je to 300 eura po hektaru, za najjeftiniju kulturu, pšenicu, onda je netko trebao reći, gospodo ako ćete dobiti 300 eura po hektaru državi morat prikazati proizvodnju toliko tona pšenice. Nikada to nitko nije napravio. A kategorija referentnog prinosa je jedna sasvim normalna kategorija koja je nekad bila uobičajena stvar u obračunu poljoprivrednih prinosa. I treće moje pitanje jeste, nije mi jasno već unazad par godina, stalno govorimo o vinarstvu kao nekakvoj ekskluzivnoj poljoprivrednoj proizvodnji koja je vezana i za turizam itd. Znamo li da mi unazad tri godine nemamo ni jednu kunu poticaja u sektoru vinogradarstva. To je jedina proizvodnja u poljoprivredi koju država više ne potiče, niti jednom kunom, niti jednim oblikom. Sve se upućuje u nekakve Europske fondove, na omotnice koje će biti kad budu. Unazad tri godine nemamo stimuliranje vinogradarstva a znamo da je 2015. krajnji rok kad imamo pravo podizati na sebe. Znači svjesno smo se blokirali 2015. godine, više nema podizanja trajnih nasada, ima samo rekonstrukcije a nismo radili do ove tri godine da povećamo nasade a želimo biti konkurenti Kaliforniji, Chileu kod kojih nema ozbiljnih proizvođača bez par stotina hektara nasada. I nije mi jasno uistinu zašto jedina kultura koja se ne potiče od ovog trenutka u državi je vinogradarstvo i volio bi odgovor na to pitanje. I sad bi samo rekao kratko nekoliko rečenica zbog komparacije kako to sve skupa izgleda u EU. Dakle europske vlasti su donijele Strategiju 2014.-2020. i zajednička poljoprivredna politika predviđa otprilike u tom periodu 373 milijarde eura sredstava. To je nekih 13% manje u prethodnom periodu 2007.-2013. godine. Ali ono što je interesantno najveći šta je strategija sad raspodjele tih novaca jeste po principu nekakvog uspostave ravnoteže između prostora EU, najveći dio tih sredstava bi trebao ići u zemlje istočne Europe odnosno zemlje koje su tek nedavno ušle u EU, zadnji krug pridruživanja. Naravno tu smo, tu smo i mi. Sve će se na kraju cijele te strategije, sve će se zemlje morati doseći minimalni iznos funkcioniranja poticaja na bazi 196 eura po hektaru. To je dobro zbog naše javnosti da se zna, znači do 2020. mi ćemo morati se ukalupiti u poticaj od 196 eura po hektaru. I samo nekoliko primjera kako je to izgledalo u Poljskoj, Mađarskoj i u Francuskoj. U Poljskoj za izravnu potporu otprilike se dodjeljuje 185 eura po hektaru u prvim godinama članstva što je 80% bilo tad prosjeka EU a cilj im je dostići 240 eura po hektaru do 2015. godine. Ono što je interesantno za Poljsku jeste da ona danas sve više izvozi mliječnih proizvoda i to izvozi u EU, Rusiju, Tursku itd. To je vrlo, vrlo je blisko nama jer mi znamo u kakvom je stanju naša mljekarska industrija. Činjenice govore isto interesantnu stvar da 9 godina nakon pristupanja EU Poljska više nije preplavljena proizvodima Zapadne Europe, praktično najveći dio potrošnje je iz vlastite proizvodnje. U Mađarskoj kod europskih programa okoristili su se samo veća poljoprivredna gospodarstva, a podaci kažu do 45% bespovratnih sredstava za projekte kao što su gospodarenje gnojivom i 25% za modernizaciju infrastrukture su Mađari uspjeli na neki način realizirati, odnosno povući. No ono što je isto tako karakteristično za Mađarsku da je uvoz voća i povrća se povećava 25% godišnje unazad nekoliko godina. Prema tome ova kriza tržišta kod nas očito nije naš eskluzivitet, da je to karakteristično i za ostale zemlje. U Francuskoj postoji briga oko gubitka prihoda zbog unutrašnje konvergencije koju nameće EU, tako da proizvođači žitarica strahuju da bi oni za francuske proizvođače bila puno manje u ostalu na ostale europske zemlje tako da bi oni od 2014. do 2020. trebali otprilike dobivati negdje oko 180 eura po hektaru, a do sada primaju 239 eura. To samo govori o činjenici da se potpore u EU znatno smanjuju u odnosu na ono što se očekivalo, dakle nisu očekivanja samo kod nas nego su očekivanja u starim zemljama EU i teza o tome da se taj dio potpore seli prioritetno na istok stoji, ali isto tako iza toga u nekim analizama se govori zašto je to zbog toga, zbog toga što veći dio poljoprivrednog resursa tih istočnih zemalja koriste uglavnom korporacije iz zapadne Europe. Prema tome novac iz Bruxellesa se šalje na istok, a vraća se preko vlasničkih struktura zapadnih korporacija, vraća se ponovo natrag na zapad. I to je očito jedna logika kako funkcioniraju sredstva potpora u poljoprivredi i u EU. Činjenica jeste, opća je ocjena da cilj nije povećavanje broja gospodarstava kao što mi mislimo nego povećavanje njihove veličine i jedna je teza za kraj. Koja je opća ocjena u EU ako se ne povećaješ, nestaješ, prema tome to treba biti nekakav light motiv i naše strategije u poljoprivrednoj proizvodnji.
Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Horvat, slažem se sa vašim izlaganjem, takorekoć u cijelosti. Krenuli ste lijepo od poticaja i slažem se da možda 6 milijardi ili 5 i pol, koliko je bilo nije dovoljno bilo kontrolirano, ali moramo znati jedno. Kada smo se upustili u to, kada smo ljudima dali kredite, kad su se ljudi zadužili morali smo ih podržati na razini rada, nismo smjeli dopustiti i represivnim mjerama skinuti cijene, prije svega u mliječnoj industriji, mlijeka, svih onih proizvoda koji su vezani uz bilo koju proizvodnju. Također u ratarstvu, nismo učinili, dakle suprotno, u nedostatku novca, dakle koje Vlada nije znala pronaći na kojoj stavci i nadomjestiti poljoprivredu, mi smo uništili upravo ono o čemu smo govorili. Poticaji da, sve je dobro zamišljeno, i samo da smo ih održali da oni mogu funkcionirati, kao što sam govorio o ovim kreditima, da je bilo razumijevanja, međutim što? Mi smo represivno skinuli cijene i naravno, čovjek kada je došao u poziciju da ne da ne može vraćati kredite, nego ne može ni funkcionirati, prehraniti svoju obitelj jer smo se spustili ispod razine onoga minimuma. Najbolji pokazatelj je to što mogu potkrijepiti. Mlijeko. Dakle imali smo DUKAT, više ga nemamo. Tko je ušao? Laktali su u DUKAT, kao vlasnik, francuska tvrtka. Imamo Vindiju i što se dogodilo? Pa oni su preko noći izmislili bakteriju koja se zove aflotoksin. Aflotoksin postoji u Njemačkoj i u Francuskoj i u svim zemljama EU, ali što još mi činimo? Pa mi u Hrvatskoj propisujemo zakone strože nego što su u EU. Umjesto da se tu hitno djelovalo kao što danas govorimo, hitno, hitno, hitno u datom momentu, ako je 15 dana prošlo, više jabuke ne možete brati, one su pale na zemlju i gotovo, više nije prva klasa. Dakle, trebali smo hitno djelovati da nam se to ne dogodi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Mile Horvat.
… [[Govornik nije uključen.]] [[Upadica Zgrebec: Uključite mikrofon.]] Vi ste ovdje otvorili niz pitanja, teško je kroz ovu repliku na sve odgovoriti, ali suština je po meni u sljedećem. Poticaji su naravno nešto što je, vidimo i EU nužno da bi poljoprivreda kao strateška grana proizvodila hranu za naciju, da je pojednostavimo stvar. Oni su u jednom vremenu bili socijalna kategorija za veći dio stanovništva, poljoprivrednog, ali su Boga mi bili i predmet enormnog bogaćenja pojedinaca. Ne možemo reći da nije tako. I ti poticaji nešto bez čega poljoprivreda ne funkcionira, međutim kod nas ne funkcionira ništa zato što nemamo tržište, sve smo izgradili, podigli nasade, kupili moderne džondire, kupili smo, podigli smo farme, napravili smo po europskim standardima farme krava muzara, međutim nemamo tržište. Kod mene su dvije, tri privatne farme su ugašene zato što ti ljudi nemaju to mlijeko kome prodati. Ili ga prodaju po ucijenjenoj cijeni. Dakle, po ucijenjenoj cijeni se otkupljuje to mlijeko. Podaci kažu da za jednu litru mlijeka vi možete, imate 4 tetra pakovanja u trgovini, od jedne litre mlijeka. Onda je tu sve rečeno, a ta litra mlijeka je sad se svela na minimum na kojem se ne isplati raditi. Dakle, cijena otkupa mlijeka je sad takva da se ne isplati tu stvar raditi, zato se farme i gase. … [[Upadica se ne čuje.]] A zato trebaju poticaji, ali poticaji su sredstvo gašenja požara, mi govorimo o sistemskim stvarima. Mi sistemski moramo nešto urediti da ta stvar funkcionira, da onaj koji nešto proizvede, seljaku barem nije problem raditi, ali problem što neće nitko da kupi ništa. Nije problem raditi 20 … svinja, nekad se to kupilo u jednom danu i seljak je nekad mogao dvije kuće od 15 hektara zemlje od … sazidati.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Horvat kada seljaku nekoliko puta godišnje promijenite uvjete poslovanja on jednostavno propada. Tko opstaje? Opstaju samo najuporniji, najžilaviji i najsnalaživiji. To je današnja priča. Kada mu vi kažete da ćete donijeti proračun, donesete ga, da ćete po pravilima njemu dati 100, a onda nakon dva mjeseca kažete da ćete mu dati 20, on je gotov, on više svoje planove nema, on ima planove države onda ako govorimo o poticaju i on sigurno više ne može funkcionirati. Kada mu mijenjate poreznu politiku, kada mu prijetite represivnim mjerama, aparatom, kažnjavate ga, kada ga jednostavno ne slušate on odustaje. Nije problem na selu oni će preživjeti, neće oni biti gladni ali jednostavno postaju pasivni i ne žele stvarati dodanu vrijednost jer samo sebi stvaraju gubitke. Vi kažete da nemamo tržište, znači na jednoj strani proizvod, na drugoj strani polica, pa idemo spojiti to. Zašto to nijedna Vlada ne želi spojiti, pa podijelimo poticaj između trgovca i seljaka pa ovaj koji proizvodi ima siguran plasman, a ne da nam se dešava da u sezoni ne znam pomidora, jedemo paradajze iz Španjolske 4.kategorije. nitko nije u stanju izbudžetirati hrvatsku proizvodnju, koliko mi toga možemo proizvesti godišnje da bi na osnovu tih parametara stvorili poticaje, podijelili ih i plasirali proizvod pa i u turizam najvećim dijelom. Jednostavno smo stalno na razini priče, država nam prodaje nekakve priče o nanotehnologiji, a za tri godine nećemo znati posaditi niti krumpir po mome, a mislim da to nije dobro zaovu državu.
Odgovor na repliku Mile Horvat.
Pa slažem se ja s vama kolega Boriću, vi ste u pravu vjerojatno razgovarate iz dobre namjere kao i svi ovdje. Međutim kada se izanalizira cijelo ovo stanje u poljoprivredi onda konstatiramo jednu stvar opći zaključak, cijena globalizacije je takva kakva jeste. Vi ne možete danas zabraniti nekoj velikoj trgovačkoj kući koja ima lanac prodaje da ona kupi jeftiniju robu u Rumunjskoj, da kupi jabuke jeftinije. Sada da li je država spremna da određenim … ili nekim drugim fiskalnim mjerama te stvari preupredi to je drugo pitanje i o tim stvarima moramo razgovarati. Ali je činjenica da mi kao mala država kao malo gospodarstvo, kao mala poljoprivreda ovog trenutka plaćamo žestoku cijenu pravila surovog globalnog tržišta u EU i na to se moramo malo drugačije i ozbiljnije pripremiti, a ne samo da vodimo demagoške rasprave od teme od zakona do zakona.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Horvat, slažem se u jednom dijelu sa vašom raspravom međutim evo htjela bih vam nekoliko teza reći. Stekla sam dojam u početku kada ste govorili općenito o poljoprivredi da je poljoprivreda unazad 15 godina uništena. Pa ja bih ovako na brzinu samo htjela reći, sustavno je uništavan hrvatski seljak odnosno seljak i hrvatska poljoprivreda još '46.ili sedme sa 1.agrarnom reformom a veže se na zemlju kada je strah od bogatog seljaka bio tako grozan da je se zemlja oduzela, raspodijelila svakome komadićak zemlje, svi su imali po malo niko nije imao puno, oduzeto mu je sve i taj i takav seljak je svoju djecu slao u grad jel je bilo sramota. Pa preskočit ćemo to jedno razdoblje sada doći do Domovinskog rata kada je naša oranica i sve zagađenost minama, stočni fond je uništen i što je tu sada trebalo činiti. Zaista možemo govoriti o potporama, subvencijama koje neke možda i nisu bile utrošene potpuno namjenski, međutim bez tih i takvih potpora i subvencija ta poljoprivreda i seljak s ne bi dignuo, danas ne bismo imali ništa. Govorili ste o voćarstvu, govorili smo o jabukama pa pogledajte izgrađeno odnosno podignuto je u vinogradu 10 tisuća novih hektara vinograda pa sa tadašnjih 20 mi imamo sada 30, pa je posađeno i 10 tisuća modernih novih voćnjaka da bi se te iste jabuke ili to voće spremalo subvencionirano je 12 ULO hladnjača u koje se moglo smjestiti 400 tisuća tona voća, to je jako važno.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Mile Horvat.
Kolegice Sumrak ja se slažem s vama da bez ovih poticaja ne bi bilo ovog nivoa poljoprivrede koji imamo sada, dakle ni to ne bi imali da država se nije usmjerila na poticanje toga. Međutim ja hoću da kažem sistemski se stvari moraju postaviti na način da seljak bude proizvođač, nemojmo od seljaka praviti komercijalistu, šefa marketinga, propagande, računovođu a najmanje seljaka, a on je danas to. Seljak od pet radnih dana tri dana je po bankama, po ZAP-u, po računovodstvu itd. najmanje je seljak. Nekada konotiramo kako hoćemo ali ja govorim iz svog iskustva, moj stric je bio seljak i imao je u turnusu 20 bikova, došao je čovjek iz kombinata preuzeo, platio i Bog te veseli, tako je bilo sa svinjama, tako se predavalo grožđe u vinariju. Nevjerojatna je priča da to danas više nikoga ne zanima. Gdje su ti veliki proizvođači, zašto nema kooperacije kao što je nekada bila, pa nije to mudrost nikakva, zašto nema interesa za otkup toga što se proizvede u Baranji, zašto se mora uvoziti nešto iz Rumunije, nešto iz Ukrajine, a stoji mu to tamo na pet kilometara kraj njega, ja o tome govorim. Nitko ne spori ovo sve što se proteklih godina ulagalo u poljoprivredu. Naravno da ima pozitivnih efekata, naravno da se selo diglo, naravno da je namjera bila dobra. Ja govorim zašto smo stali i zašto nismo razradili osnovnu stvar, a to je segment tržišta I pustimo da seljak radi, da mirno proda i da mu se to pošteno plati. Ništa više seljak ne traži, samo to.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Horvat javio sam se za repliku iz jednostavnog razloga što slušajući ove rasprave danas mi na žalost poljoprivredu ne doživljavamo kao gospodarsku djelatnost. I ovdje svi govore o poticajima kao nekakvoj socijalnoj kategoriji. Poticaji nisu socijalna kategorija, poticaj je tržišna kategorija. I sa poticajem se naprosto želi pomoći nekom da bude konkurentan. Međutim, mi moramo shvatiti da je to samo jedan mali segment. U onom trenutku dok mi ne shvatimo da se mora puno ljudi udružiti da zajedno nabavlja i zaštitne kemikalije i sjeme i ovo i ono da bi došao do niže cijene a samim time i do konkurentne cijene proizvodnje nažalost lutati ćemo kao što lutamo. Ono što bih također želio reći. Ako vama od uroda recimo jabuka propadne 40% uroda zbog toga što ga nemate kome isporučiti za industrijsku nego samo isporučujete konzumnu jabuku, cijena te vaše jabuke ne može nikako vama pokriti onu cijenu proizvodnje niti vi možete zaraditi. Druga stvar, ako vi tu jabuku prodajete u trenutku kada je ona najjeftinija na tržištu a istovremeno u 2. mjesecu kada je ta, ili 3. kada je ta cijena najviše prodajete jabuku iz Poljske ili od nekuda drugdje koja je ohoho lošija nego hrvatska jabuka onda je hrvatskih poljoprivrednik u, jednostavno neravnopravnom položaju. Međutim, ima nešto što je zabrinjavajuće, dana to ovdje nitko nije rekao. Pogledajte statističke pokazatelje što u Hrvatskoj u izvoznim strankama raste, izvoz goveđeg mesa. A znate zašto? Mi smo, ne mi nego naši poljoprivrednici su u protekloj godinu i pol dana zaklali 30 tisuća muznih krava i zatvorilo se 2000 farmi. E sada kolegice i kolege, znate vi što znači obnoviti tih 30 tisuća muznih krava u budućnosti? Mi smo sebi praktički prerezali proizvodnju mlijeka za narednih 5 ili 10 godina da ćemo uopće biti konkurentni i to je naš problem. A te muzne krave i te farme su bile proizvod razno raznih poticaja i potpora iz državnog proračuna. I što danas reći onda?
Odgovor na repliku Mile Horvat.
Naravno kolega Šuker da je to tako kao što vi kažete i rezultat toga će biti devastiran taj mliječni fond i on je već sada devastiran za ubuduće. I to je samo dokaz koliko se prilazi cijelom tom problemu a bez nekakve značajne strategije i bez nekakvog velikog planiranja. Kada ste govorili o prodaji jabuka, naravno da je ekonomska kategorija, cijena povoljnija kada je prodate za božićne praznike nego kada je prodate u danu berbe. Međutim, ono što je ključno pitanje gdje će običan čovjek koji ima par hektara tog nasada i vjerovao je da će to moći sistemski drugačije riješiti gdje će on to držati do 1. mjeseca. Dakle, nema gdje držati. Kod nas na našem prostoru ima samo jedan otkupljivač, jedna ozbiljna hladnjača, sada se gradi tek druga. Dakle i taj jedan ozbiljni otkupljivač je samim time što je sam ucjenjivao te proizvođače, te voćare i određivao je sam cijenu. Jer vi nju morate u roku od 3 dana ili 5 dana po berbi morate uskladištiti ako ne na minus 4 ona je propala je li tako, ili plus 4, svejedno je. Dakle ti ljudi koji su imali privilegiju pa su na neki način došli do hladnjača, do tih kapaciteta uslužnih oni su ispali pametniji od onih koji se bave primarnom proizvodnjom, ispali su pametniji. Pa očito da je bilo značajnija stvar ulagati u nekakvu, u halu koja se relativno lako i jeftino napravi i stavi se rashladni uređaj nego se baviti onim mukotrpnim radom tamo raditi 12 mjeseci u voćnjaku, vinogradu ili bilo gdje. Taj red, veličina, kod nas je poremećen i to nije dobro. Na tu stvar ja ukazujem da najgore prolazi kod nas primarni proizvođač umjesto da se on stavi u drugačiji odnos, drugačiji tretman u ovom društvu.
Ivan Šimunović, replika.
Hvala potpredsjednice. Poštovani kolega, pa evo ni godinu dana nakon što smo donijeli Zakon o potpori, poljoprivredi i ruralnom razvoju imamo već izmjene i dopune tog zakona. Ako je cilj da se omogući isplata potpore selu i poljoprivrednicima onda ćemo ga vrlo rado podržati. Bez obzira na sve ove izmjene hrvatsko selo i poljoprivreda su za vrijeme ove Vlade zakinute za više milijardi kuna, odnosno za jedan godišnji proračun za poljoprivredu. Umjesto mogućih 6 milijardi kuna isplaćeno je za hrvatsko selo i poljoprivredu samo polovica toga iznosa. U tri godine ove Vlade 2012., '13. i '14. za izravna plaćanja isplaćeno je ili se planira isplatiti 6 milijardi kuna dok je za vrijeme prethodne Vlade također u tri godine '09., '10. i '11. za izravna plaćanja isplaćeno 8 milijardi i 500 milijuna kuna. Nastavak ovogodišnje prakse kada se od mogućeg iznosa za izravna plaćanja koja su potpora dohotku poljoprivrednicima da ne napuštaju poljoprivredu isplaćeno milijardu i 700 milijuna kuna, znači jedna trećina od mogućega što je neizdrživo za našu poljoprivredu. Ako se nastavi ovakav trend hrvatska sela i hrvatska poljoprivreda će naprosto nestati. Hvala.
I Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Horvat, rekli ste jednu, primijetio sam jedan navod gdje ste rekli da su OPG-i podcijenjeni a vidite u Europi su cijenjeni. Zato oni pitaju sada ovome svome, na nih 270 stranica što je sa OPG-ima. Ali ja želim reći još jednu stvar da su OPG-i učinkoviti, pokazali su svoju učinkovitost, ja ću govoriti o onom dijelu o kojem ja znam više malo a to je stočarstvo, mljekarstvo. Vi govorite o ratarstvu, možda ne bi ni govorio ali kolega Marić je rekao, veli moraš malo i o mljekarstvu. Ali zašto? Oni su to svi pokazatelji govore u prilog toga da je proizvodnja povećana mlijeka itd.. I sada ljudi su naravno u određeno vrijeme ušli u određene kreditne aranžmane, povećali proizvodnju, napravili nove štale i odjedanput dođe, otkupljivači smanjuju cijenu za toliko i toliko, potpore se režu za toliko. Pa pitam vas, da se bilo kome ovdje, velikoj tvrtki nekoj kod nas da se uskrate sredstva odjedanput, da padne im prihod za toliko postotaka kako bi se snašao, kako bi preživio. Naravno da teško. I što se dogodilo? Dogodio se pad proizvodnje mlijeka i sad to osjete i ovi otkupljivači, sad oni idu kod proizvođača da kažu sad mi vama nudimo ovo … a ovi se organiziraju. Kod mene u mojoj općini koja je perjanica mljekarstva jest da 10 godina je osnivanje dakle skupština proizvođačke organizacije. Tri puta ćemo premašiti onaj dio da možemo. Sad se otkupljivači pojavljuju, sad bi oni nudili i davali, naravno da ga bolje uvuku u taj sistem. Druga stvar što ste rekli glede povlačenja sredstava iz europskih fondova. Točno je ovo što ste rekli, ali imaju veliku želju, ja sam sudjelovao na prezentaciji čijih mogućnosti, toliki je interes veliki, ali evo vidite sad nema, nema opet, tu stajem, a tko preživi pričat će.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Ja ću samo mom kolegi dragom uvaženom odgovoriti, dakle mljekarstvo je jedna ozbiljna tema. Ja sam kad sam pravio nekakvu komparaciju sa zemljama Europske unije danas istakao primjer Poljske. Poljska je u jednom trenutku svoje tranzicije i pristupanja u Europsku uniju imala poražavajuću činjenicu da je propalo negdje oko 300 000 poljoprivrednih domaćinstava zato što su imali nedovoljnu količinu zemlje. U međuvremenu u ovih 8 godina Poljska je postala jedna od većih izvoznika mlijeka u Europskoj uniji. Dakle moja je sugestija ajmo malo pogledat iskustva tih zemalja, ajmo pogledat model šta ljudi rade, kako su od jedne niske ljestvice došli do toga da postanu izvoznici, da jednoj Njemačkoj izvoze svoje mlijeko. Dakle očito da tu nije tu nekakva tajna, samo je pitanje da li želimo malo proanalizirat društva u koje smo sad ušli. Europska unija je naša realnost, neminovnost, ima svoja oštra pravila i ajmo prostudirati ta pravila, ne samo kroz ove formalno-pravne strategije nego suštinu kako funkcionira proizvodnja, kako funkcionira tržište od tih 500 milijuna ljudi koja kažem opet ima vrlo svoja oštra pravila i ako se brzo tome ne prilagodimo nestat će ne samo seljak, nestat će i mnoge druge stvari, druge vrijednosti u ovom društvu.
Završna riječ zamjenice ministra Snježane Španjol. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Poštovani saborski zastupnici i zastupnice. Hvala vam na kvalitetnoj raspravi i ja ću pokušat odgovorit na dio pitanja koji je ovdje postavljen, ali prije svega prije nego što krenem općenito, nemojte se uvrijedit, ail imam dojam da ne znamo što piše u ugovoru o pristupanju vezano za poljoprivredu, vezano za prezentaciju pojedinih saborskih. Mislim da to baš nije u redu prema našim poljoprivrednim proizvođačima jer bi iz ovog doma trebali im slat informacije koje se nalaze u ugovoru o pristupanju koje su naši pregovarački timovi dogovorili u vrlo dugotrajnom tijeku pregovora. Za pojedine stvari se pregovaralo dosta dugo tako da me čudi da govorimo o nekim stvarima kao da smo u pregovorima i kao da oni još uvijek traju. Republika Hrvatska je zaključivanjem ugovora o pristupanju preuzela obveze kao 28. zemlja članica i ova Vlada i Ministarstvo poljoprivrede će ih provoditi sukladno onome što u tom ugovoru piše, a odnosi se na poljoprivredu. Evo toliko uvodno. Vezano za stočarstvo, sektor mlijeka, dakle pokušat ću podsjetiti da je za mlijeko po litri bilo prethodnih godina dogovorena isplata poticaja za 0,92 kune po litri mlijeka. 2012. u razgovoru sa Europskom komisijom, znači godinu dana prije ulaska Ministarstvo poljoprivrede odnosno Republika Hrvatska je imala obvezu ukinuti tržišni dio tog dijela koji se odnosio na 0,42. Ja znam da je poljoprivrednim proizvođačima to jako puno kad govorimo o litri mlijeka i ostao je iznos koji je dogovoren u ugovoru o pristupanju u razdoblju od 3 godine, a to je 0,50 kuna po litri. Naravno to je skoro duplo manje nego što je bilo prethodnih godina. Dodatno vezano za skidanje cijena kao što znate po uredbama Europskog parlamenta i Vijeća država, niti Ministarstvo poljoprivrede ne može određivati cijene, pogotovo što imamo ustavne, odluke Ustavnog suda da se pojedini pravilnici moraju stavit izvan snage, kojima je država propisivala cijene. Dakle ni tu nemamo više manevarskog prostora, ne možemo intervenirati. Vezano za voće i ovdje je postavljeno pitanje vinovu lozu, istina je da je Ministarstvo poljoprivrede imalo potporu za poticanje otkupa jabuka, grožđa i mandarina, međutim to je također mjera koja nije u skladu sa zajedničkom poljoprivrednom politikom i od 2012. godine Ministarstvo nije smjelo više provoditi tu mjeru koja nije u skladu sa ZPP-om. Dakle, mi smo pokušali i radimo na tome zajedno na sastancima sa županijama, sazvani su župani u Ministarstvu poljoprivrede, zajedno zahvaljujemo Odboru za poljoprivredu na tematskim sjednicama gdje raspravljamo i analiziramo problematiku. Na razini savjeta u Ministarstvu poljoprivrede način na koji možemo u sklopu tih okvira koji su definirani ugovorom o pristupanju, ali i uredbi, pronaći najbolji način kako pomoći poljoprivrednim proizvođačima. Vezano za 6 milijardi kuna potpore ja bih samo još jedanput podsjetila da je ugovorom o pristupanju Republici Hrvatskoj osigurano za izravna plaćanja 373 milijuna eura. Ne znam da je to 6 milijardi kuna možda po nekom tečaju netko nam može objasniti. Ali 373 milijuna eura se vrlo lako može izračunati koliko je vezano za ugovore o pristupanju. Drugi dio 333 milijuna eura je osiguran za program ruralnog razvoja. I kad sve to dvoje zbrojimo opet ne dolazimo do iznosa od 6 milijardi kuna. Dakle, ne znam možda kažem kalkulacije bi trebalo razmotriti. Vezano za program ruralnog razvoja. Dakle, ja ću još jedanput ponoviti, nemojte mi zamjeriti. Dakle, kolege u Ministarstvu poljoprivrede i ljudi koji su radili na programu i Ministarstvo poljoprivrede je slalo program na konzultacije prije nego što je postojao zakonodavni okvir. Dakle, u prošloj godini u ljeto 9 mjesec. Čuli smo da je zakonodavni okvir na razini Europske unije, znači Europskog parlamenta i Vijeća stupio na snagu 17.12.2013. I umjesto evo mi smo u Ministarstvu poljoprivrede ponosni što su ljudi i administracija dali maksimum, da su na temelju nacrta i uredbi i smjernica odradili taj dio posla, što smo dobili komentare i što smo među prvim državama koja na temelju komentara će popravit program, posložit ga i mi smo uvjereni i ove godine raspisati natječaj za program ruralnog razvoja. Dakle, hajde da tako kažem ne želimo i administraciji slati poruku da su kažnjeni zato, mi iz Ministarstva poljoprivrede što su bili kreativni, inovativni, što su preuzeli inicijativu i krenuli prema naravno Ministarstvu poljoprivrede prije svega prema Europskoj komisiji u neslužbene konzultacije kako bi što prije dobili njihov odgovor. Dakle, Europska komisija podrazumijeva ne samo matičnu upravu DG agri nego i jako velik drugi broj općih uprava. Jedan od njih je i zaštita okoliša. Vezano za garancije i ne znam još osiguravajuće kuće, dakle prema Ugovoru o pristupanju Republika Hrvatska može koristiti državne potpore u prijelaznom razdoblju od 3 godine, znači 2013., 2014. i 2015. Petnaesta je zadnja godina u kojoj mi možemo kao država isplaćivati državne potpore poljoprivrednim proizvođačima. Do tad ćemo zajedno na temelju uredba sa ostalim državama članicama pripremiti vezano za state aid odnosno državne potpore u poljoprivredi, pravni okvir i na savjetima ga iskomunicirati. Vezano za mlijeko još se vraćam sad na mlijeko ja bih htjela reći da ipak u mliječnom sektoru koliko god mljekarima bilo teško otvaraju se nove mljekare. Podsjetit ću za one koji ne znaju. Dakle, u mljekari Đurđevac koja je bila zatvorena i koja nije radila izvršena je znači kupnja. Imamo novu mljekaru, zaposleni su ljudi, otkupljuje se mlijeko od poljoprivrednih proizvođača s tog područja, otvaraju se mini mljekare, otvaraju se mini sirane. Uvjereni smo da sa programom ruralnog razvoja će i naš dio i na otocima i spajanje te plavo zelene linije biti, doći do izražaja. Jer imamo na Savjetima za mlijeko jako puno upita vezanih upravo za male sirane i male mljekare. Vezano HASAP i vezano za kompliciranu proceduru ponovit ću da je to dio koji je bio dio pregovora vezan uz higijenski paket, područje veterinarstva, uprava poznata veterinarima, kolegama u Ministarstvu poljoprivrede kao DG Sanko i dio stvari je, zapravo velika većina je dogovorena u pregovorima sa Europskom komisijom. Ono što mi sad pokušavamo je da u zajedničkom radu smanjimo te kontrolne liste i smanjimo broj pitanja jer su zbilja prekomplicirane i nepotrebno se propisuje velik broj tehničkih uvjeta prije svega za mala poljoprivredna gospodarstva što Ministarstvu poljoprivrede nije interes. Vezano za mala poljoprivredna gospodarstva zašto su dvije tisuće, ne mogu, ispričavam se netko je postavio pitanje. Zašto su 2011. značajno pala? Značajno su pala podsjetit ću zbog izmjene Zakona o osiguranjima i doprinosima gdje je u 2011. iz tog razloga velik broj i branitelja i umirovljenika izašao iz Upisnika poljoprivrednih gospodarstava jer se nije mogla ostvarivati potpora za poljoprivrednu proizvodnju ako su ostvarili pravo po bilo kojoj od ovih navedenih osnova. I to je stvar koju pokušavamo objasniti Europskoj komisiji što se dogodilo 2011. Vezano za 7000 gospodarstava i tu je bilo različitih brojki, malih poljoprivrednih gospodarstava. Ja bih samo povukla paralelu. Dakle, od 2004. kad je osnovan referentni laboratorij za ispitivanje kvalitete mlijeka i utvrđen početni broj poljoprivrednih gospodarstava 48000 koji su tada proizvodili mlijeko početkom 2012. godine taj broj je bio 12000. Dakle, u tom periodu je nestalo, 30000 nekakvih farmi u kojima su bile dvije, tri ili jedna kravica jednostavno su ostale kao takve. Ali životinja unutra nije bilo. Istina je da se tim poljoprivrednim gospodarstvima moglo pomoći da zadrže ako ne proizvodnju mlijeka, da proizvode svježi kravlji sir i plasiraju ga na lokalne tržnice. Vezano na organizaciju tržišta kroz program ruralnog razvoja Ministarstvo poljoprivrede će dati naglasak na mladim poljoprivrednim gospodarstvima upravo netko od poštovanih zastupnika je rekao zbog staračkih domaćinstava u ruralnim područjima i inicijative da se mladi uključe u poljoprivrednu proizvodnju i naglasak će biti također i na malim poljoprivrednim gospodarstvima jer imamo sreću što je RH i bio raznolika pa imamo naše lijepe Slavonije, Podravine, Sjeverozapadne Hrvatske, imamo naše more i otoke gdje zbilja su poljoprivredne površine male. Tako su napravljene zbog konfiguracije terena sa terasama i specifičnim načinom poljoprivredne proizvodnje te iz tog razloga želimo dati naglasak i na malim poljoprivrednim gospodarstvima. Dodatno naglasak će biti vezano za viziju na shemama kvalitete i brandiranju poljoprivrednih proizvoda i poljoprivredne proizvodnje što ste zapravo i vidjeli iz natpisa u novinama. Dakle, Ministarstvo poljoprivrede je u zadnjih dvije godine upeterostručilo ako mogu tako reć broj zahtjeva za zaštitu autohtonih proizvoda i za veliku većinu njih je pokrenuta i procedura zaštite na europskoj razini. Govorimo o 15-tak proizvoda. U proceduri je još 8 proizvoda i mislim da je to smjer koji naši poljoprivredni proizvođači mogu naći mjesto na tržištu EU koja broji preko 500 milijuna stanovnika i preko programa ruralnog razvoja će se financirati mjera koja je usmjerena na sheme kvalitete i pripremu dokumentacije i sufinanciranje troškova poljoprivrednim proizvođačima kako bi se udružili i mogli ostvariti značajniju proizvodnju i zaštiti svoju poljoprivrednu proizvodnju, dakle da ne budu samo proizvođači sirovine nego i proizvođači proizvoda koji ima dodatnu vrijednost. Vezano za analitiku dakle mogu samo još reći vezano za proizvodno potrošne bilance. Dakle Ministarstvo poljoprivrede imalo je do 2012. proizvodno potrošnu bilancu za poljoprivredno prehrambene proizvode samo za 2009. Godinu. Svjesno da je to pripremiti zbog programa ruralnog razvoja ali i ostalih studija Ministarstvo poljoprivrede krenulo je u izradu prehrambeno područnih bilanci. One su pripremljene za 2010. i 2011. u javnosti vjerojatno i poznato kao samodostatno znači nešto na temelju čega se definiraju prioriteti i sektori u koje će se ulagati, ti koji će se značajnije podupirati. Vezano za pitanja koja su postavljena za referentni prinos mislim nema saborskog zastupnika ali mogu još jedanput ponoviti, znači prema ugovoru prisežem zastupanju zajednička poljoprivredna politika se za sve zemlje članice prevodi prema jedinstvenoj uredbi a ona nije propisala da se poticaj vežu uz proizvodnju odnosno uz referentni prinos. Mi ne možemo propisivati nešto kao jedna od zemalja članica koje nemaju druge zemlje. Vezano za vinogradarstvo, čudim se, vinogradarstvo je zapravo evo i temeljem ugovora o pristupanju, ima svoju vinsku omotnicu od 11,8 milijuna eura godišnje, raspisan je natječaj za provedbu mjera iz nacionalnog programa. Nacionalni program je prošle godine odobrila Europska komisija. Ne razumijem da nema poticaja u vinogradarstvu, možda sam krivo shvatila ali vinogradarstvo je zbilja jedan od sektora koji ne da ima poticaj nego ima svoju omotnicu kao što imaju svi vezani za izravna plaćanja. Vezano za proračun, tko su najveći korisnici, mislim da je ministarstvo nekoliko puta i davalo priopćenja ali mogu se naći na web stranici agencije za plaćanja po godinama tako da koga god od javnosti interesira može naći te podatke i vezano za stvaranje tržišta i vezano za poticaje ja bih samo još, mislim činjenično utvrdila da su nekad postojali poticaji za uvoz stoke, da su usklađivanjem sa odredbama zajedničke poljoprivredne politike ti poticaji ukinuti, da je vezano za stvaranje tržišta još jedanput Ministarstvo poljoprivrede kao i sva druga ministarstva ostalih državnih članica obvezno provoditi zajedničku Uredbu Europskog parlamenta i vijeća o organizaciji tržišta poljoprivrednih proizvoda, jedinstvenoj organizaciji tržišta u kojoj država kao što sam već uvodno rekla ni ministarstva ne mogu određivati cijene i ne mogu pogotovo intervenirati otkupima koji nisu propisani tom uredbom. Evo nadam se da sam odgovorila na sva pitanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Branko Hrg replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovana gospođo zamjenice, rekli ste da zastupnici očigledno ne znaju što piše u ugovoru o pristupanju. Ono što bih ja pohvalio kod ovog prijedloga izmjena zakona je da ste priznali da je omotnica za poljoprivredu dobro ispregovarana, tako piše u ovom uvodnom dijelu ocjene stanja. E sad, da li zastupnici znaju ili ne znaju što piše u ugovoru o pristupanju, o tome bi mogli puno raspravljati, ali činjenica je i pitanje da li ljudi u ministarstvu znaju što piše u ugovoru o pristupanju, što je u toj omotnici jer ako znaju onda si možemo postaviti pitanje zašto nismo iskoristili mogućnost koju praktički nijedna zemlja nije imala kao što je imala Hrvatska, vezano za poljoprivredu za isplate poticaja, koje su vezane uz razliku isplata iz državnog proračuna. Mi možda ne znamo točno u detalje što piše, ali evo što kažu oni koji znaju, poljoprivredni proizvođači oko ovog zakona. Problem s ovim prijedlogom zakona je što je pokazao da do zadnjeg trenutka se nije mislilo na ekološke proizvođače, proizvođače integrirane proizvodnje i sve one koji žive i rade u područjima s težim uvjetima gospodarenja. Ako im je potrebna potpora, zašto je sada dajemo, ako im je nepotrebna potpora, a cijela Europa svojim poljoprivrednicima daje takvu potporu, tko je zaboravio na naše poljoprivrednike do ovog trenutka? Radi se o 162 milijuna kuna koliko su dobili u 2012. godini. Isto tako se zaboravilo na očuvanje ugroženih izvornih zaštićenih pasmina domaćih životinja i ugroženih izvornih zaštićenih vrsta i kultivara poljoprivrednog bilja. Na osiguranje mogućih šteta u poljoprivredi. Da li oni lažu?
Hvala. Odgovor na repliku, Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Dakle ja ću ponoviti, ja nisam rekla svi i ispričala sam se vezano za znanje iz ugovora o pristupanju, ali ako je netko govorio o poljoprivredi, poljoprivrednim proizvođačima koji ovo slušaju, ja mislim da bi im trebali i uvjerena sam, govoriti ono što piše i ono što je dogovoreno, govoriti im istinu. Vezano za ekološku proizvodnju, ekološka integrirana i sve mjere su nacionalne mjere ruralnog razvoja za 2013. i sad smo izmjenom ovog zakona dogovorili i za 2014., govorimo o integriranoj, izvodne i zaštićene, ekološke i sve one koje su pobrojane. Dakle izmjenama ovog zakona mi omogućavamo da ekološki i svi ovi proizvođači vezani za program ruralnog razvoja iz nacionalnog dijela podnesu zahtjev što će im biti isplaćeno u 2015. godini. Hvala lijepa.
I Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa gospođo zamjenice ministra, mi smo svjesni da su pregovori završeni i da je poglavlje dobro ispregovarano, dobar je okvir i mi znamo da je u tome okviru su pravila takva kakva su u okviru zajedničke poljoprivredne politike, to je sve nama jasno, ali mi želimo ukazati na onaj problem koji je u nadležnosti vas, ministarstva, u kojem dijelu se može pomoći. U tom dijelu ja razmišljam i zato mi je drago da ste se vi posebno osvrnuli na mljekarstvo, na mliječnu industriju, jako mi je to važno jer ja sam jedini ovdje bio čudak do sada, oni su govorili, vidi taj samo o mlijeku i kravama govori. Meni je žao da je ovih 30 tisuća krava završilo na prisilnom klanju. Vi ste svjesni isto tako sa onim vašim pokušajima da podignete ono potporu za onih nekih 27 lipa pa ovi nisu prihvatili, svjesni ste isto tako da sada kad sa ovim nekim modelom kreditiranja junica, ali vam ja želim reći da to nije lako, da se to ne može preko noći obnoviti kada jedanput krene, to 5, 6 godina treba da se to revitalizira. Dakle, sve je to jasno i ima određenog, bilo je tu određenog potencijala i to se nije smjelo dozvoliti, ja sam na to upozoravao. Sa nikakvim drugim razlogom, sve ovo što govori sada da je to trebalo očuvati i sačuvati. A drugo, što se tiče ovih 333 milijuna ruralnog razvoja, vi ste rekli bit će natječaj ove godine, ali bojim se, onaj što je bilo na prezentacijama u ministarstvu prije kratko, vidjeli ste i sami koliki je interes, kolika je želja tih ljudi i stručnosti ljudi i konzultanata koji su svjesni prihvatiti, ući u taj posao, ali bojim se da je ova godina teška, ako sve to završimo. Znate kako poljoprivreda? Neće se ona, neće ona u studenom, prosincu, nećemo mi saditi ni kukuruz ni ništa od ostale kulture. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 624. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandmane u poslovničkom roku, pa su postali sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Time dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 81 glas za i 20 glasova protiv donesen Zakon o izmjenama i dopuni Zakona o potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Raspravit ćemo - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o međunarodnim mjerama ograničavanja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 623 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo, njegovo ste izvješće primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenik ministrice vanjskih i unutarnjih poslova, i europskih poslova, pardon, gospodin Joško Klisović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Sabora. Uvažene zastupnice i zastupnici. Pred vama je dakle prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnim mjerama ograničavanja. RH kao članica EU provodi međunarodne mjere ograničavanja EU u okviru zajedničke vanjske i sigurnosne politike. Pored autonomnih restriktivnih mjera EU, Hrvatska primjenjuje i sankcije utvrđene rezolucijama Vijeća sigurnosti UN-a koje preuzima i EU. Dozvolite mi da vas podsjetim da je temelji zakon usvojen 2008. godine, tim zakonom stvoren je okvir za preuzimanje pravnih propisa EU u području međunarodnih mjera ograničavanja u naš pozitivni pravni sustav. Sukladno navedenom zakonu Vlada RH donosila je odgovarajuće odluke kojima se uvodio pojedini režim mjera ograničavanja prema određenim fizičkim i pravnim osobama, entitetima i državama, a u skladu s odlukama i uredbama Vijeća EU. Danas je pred vama zakon o izmjenama i dopuni Zakona o međunarodnim mjerama ograničavanja, koji će osigurati izravnu primjenu propisa EU. Članstvom RH u EU svi pravni propisi EU iz područja mjera ograničavanja postali su sastavni dio unutarnjeg pravnog sustava RH. Zbog toga su prestali razlozi za unošenje i prilagodbu pojedinih propisa EU u nacionalno zakonodavstvo u obliku pojedinih odluka Vlade RH. Isto tako ulaskom u EU bilo je potrebno utvrditi državno tijelo nadležno za provedbu financijskih sankcija. Za nadležno tijelo ovaj zakon predlaže Ministarstvo financija sukladno postojećoj praksi u državama članicama EU. Također ovim zakonom uređuje se mogućnost donošenja uredbi Vlade RH kao provedbenih podzakonskih akata u slučajevima kada propisi EU predvidi uređivanje pojedinih pitanja na razini države članice. U slučajevima mjera ograničavanja embarga na oružje i zabrane ulaska u zemlju koji nisu izrijekom regulirani na razini EU, potrebno je na razini države članice prenijeti na odgovarajući način obvezujuće odluke Vijeća EU u odnosu na gore navedena dva pitanja. Prakse drugih država članica razlikuju se u načinu unošenja u svoj pravni sustav. Zbog učestale dinamike donošenja odluka Vijeća EU smatramo prikladnim navedeno pitanje riješiti predloženim izmjenama i dopunama zakona. Ovim zakonom u potpunosti se usklađuje nacionalni pravni sustav sa pravnom stečevinom EU na području provedbe međunarodnih mjera ograničavanja. Za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu RH. Poštovani zastupnici slijedom navedenog Vlada RH predlaže donošenje ovog zakona po hitnom postupku, sukladno odredbi članka 206.stavka 1. Poslovnika Hrvatskog sabora iz osobito opravdanih razloga usklađivanja sa propisima i dokumentima EU iz područje primjene mjera ograničavanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestiteljica odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Davor Božinović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dame i gospodo. Evo vrlo kratko. U ime kluba HDZ-a naravno da podržavamo ovaj zakon s obzirom da se radi o kao što je predlagatelj kao što je predlagatelj kazao zaokruživanju acquisa pravne stečevine EU o ovom veoma važnom dijelu funkcioniranja EU. Mislim da ono što će nas u provedbi ovog zakona posebno zanimati, a to je dostupnost podataka koji se odnose na primjenjivost sankcija odnosno mjera ograničavanja. Tu imamo različitu praksu po zemljama, mi smo i do sada primjenjivali na jedan drugi način mjere ograničenja koje bi bile donesene na razini EU, međutim ukoliko idemo od zemlje do zemlje vidjet ćemo da postoji jedan način na koji se ovi podaci čine dostupnim građanima i svim zainteresiranim subjektima pogotovo subjektima iz gospodarstva da na jednom mjestu mogu vidjeti koje su sankcije na snazi, kada su donesene, što Hrvatska od toga sve primjenjuje. Dakle što se tiče ukupnog dijela, mi smo negdje 2010.već donijeli u sklopu pregovora o procesu pristupanja EU Zakon o mjerama ograničenja. Sada naravno s obzirom i na status punopravne članice to sve dobiva jednu novu dimenziju. Međutim evo moja sugestija predlagatelju da se razmisli, a to smo već u nekoliko situacija govorili i kada su u pitanju uredbe i ukupno zakonodavstvo EU tamo gdje je to resorno recimo nadležno u ovom slučaju to je ministar slovenskih i europskih poslova da bude razvidno da se može naći jednostavnim ulaskom na stranice ministarstva koje su to sankcije jer tu nema nikakvih tajnih podataka. Oni su službeni, oni se objavljuju u službenom listu EU dakle da se jednostavno zbog naših ljudi, naših poduzeća koja posluju sa inozemstvom da imaju mogućnost vidjet da li postoji i koje su to zemlje ili neki subjekti prema kojima je EU uvela mjere ograničenja. Evo, toliko u ime kluba HDZ-a, mi ćemo ovaj zakon podržati.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o međunarodnim mjerama ograničavanja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 623. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 101 glasom za donesen Zakon o izmjenama i dopuni Zakona o međunarodnim mjerama ograničenja u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
I još ćemo danas raspraviti: - Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EU) br. 649/2012 o izvozu i uvozu opasnih kemikalija, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 622 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za zaštitu okoliša i prirode, njihova ste izvješća primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenik ministra zdravlja Marijan Cesarik. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Predmetnim nacrtom prijedloga zakona koji je izradilo i Vladi RH dostavilo Ministarstvo zdravlja provodi se daljnje usklađivanje nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU. Naime, Zakonom o provedbi Uredbe EZ br. 689/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o izvozu i uvozu opasnih kemikalija utvrđeno je nadležno tijelo za provedbu navedene uredbe i njegove zadaće, inspekcijski carinski upravni nadzor te su propisane prekršajne odredbe. S obzirom da će se od 1. ožujka 2014. godine početi primjenjivati Uredba EU br. 649/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o izvozu i uvozu opasnih kemikalija, potrebno je nacionalno zakonodavstvo u ovom području uskladiti sa navedenom uredbom. Naime, navedenom se uredbom osigurava provedba međunarodno preuzetih obveza iz Roterdamske konvencije o postupku prethodnog pristanka za određene opasne kemikalije i pesticide u međunarodnoj trgovini. Također uspostavlja se jedinstvena kontakt točka za interakciju Europske unije i tajništva Roterdamske konvencije sa ostalim strankama te konvencije kao i sa ostalim državama te se daje ovlast Europskoj komisiji za obavljanje navedenih poslova. Dosadašnje izvršne ovlasti Europske komisije novom uredbom prenesene su na Europsku agenciju za kemikalije s posebnim naglaskom na daljnje razvijanje i održavanje europske baze podatka o izvozu i uvozu opasnih kemikalija. Predloženim se zakonom Ministarstvo zdravlja određuje kao tijelo nadležno za provedbu uredbe koje u obavljanju tih zadaća surađuje sa Hrvatskim zavodom za toksikologiju i antidoping. Osim toga predloženim se zakonom propisuje da inspekcijski nadzor u ovom području obavljaju sanitarni inspektori sukladno propisima kojima je uređen djelokrug i ovlasti sanitarne inspekcije te nadzor nad kemikalijama dok carinski nadzor obavlja carinska uprava Ministarstva financija a propisane su i ovlasti za postupanje u provedbi nadzora uključujući i prekršajne sankcije. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Žele li predstavnici obora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Stjepan Milinković. Izvolite kolega.
Gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa evo da ne govorim samo o mlijeku, sada ću malo i o kemikalijama i reći ću da će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj zakon. A kemikalije su ustvari tvari i pripravci u prirodnom stanju ili nastale u proizvodnom procesu. Ima ih jako puno na razini Europske unije se govori oko nekih 100 tisuća kemikalija sa kojima se radi. A nepotrebno je spominjati njihov značaj i doprinos i nezamisliv je današnji svakodnevni život i ona korisna strana koja je ali postoji i ona druga štetna i zato ih je potrebno držati pod nadzorom, naravno i pod zakonskom kontrolom. Zato u prvom članku Zakona o kemikalijama jasno stoji radi zaštite života i zdravlja ljudi te zaštite okoliša od štetnog djelovanja i kemikalija ovim se zakonom propisuju uvjeti koje moraju ispunjavati pravne i fizičke osobe za obavljanje djelatnosti proizvodnje, stavljanja na tržište, korištenje kemikalija te uvjeti za obavljanje uslužnih i posredničkih poslova pri kojima ne dolaze u neposredan doticaj sa kemikalijama. Dakle, o okolišu smo isto tako govorili koji smo dužni čuvati a o zdravlju je bilo isto puno riječi tako da ne bi se na to posebno osvrtao. Ali svakako imati uvijek na umu onu štetnu stranu kemikalija. A posebno je tu važno naglasiti opasne kemikalije, opasne te su posebno i kada dođe do havarije onda svi saznaju što su to opasne i koje to opasnosti kriju. A što su opasne kemikalije? Opasne kemikalije su kemikalije koje za vrijeme proizvodnje prijevoza, prerade, skladištenja ili korištenja u tehnološkom procesu ispuštaju ili stvaraju zarazne, nadražujuće, zapaljive, eksplozivne, korozivne, otrovne ili druge opasne prašine, dimove, plinove, magle, pare ili vlakna kao i štetna zračenja u količinama koje mogu ugroziti život i zdravlje ljudi, materijalna dobra i okoliš na manjoj ili većoj udaljenosti od objekta u kojima se nalaze. Koriste se u industriji, poljoprivredi, medicini, komunalnoj higijeni. Koriste se u robi široke potrošnje i kućanstvima, izlijevaju se kao posljedica nesreća u prijevozu kemijskih incidenata, u pogonima, laboratorijima, trgovinama i skladištima. I oko 500 tisuća proizvoda definirano je kao opasne kemikalije. Većina, a većina žrtava nesreća uzrokovane opasnim kemikalijama otrovale su se u vlastitom kućanstvu, to je važno spomenuti i zato je bitno znati s njima i rukovati itd.. Nesreće u opasnim kemikalijama se mogu dogoditi bilo gdje. Naselja koja se nalaze blizu kemijskog postrojenja posebno su ugrožena no opasne kemikalije se prevoze cestama, željeznicom, vodenim i zračnim putovima tako da su sva područja podložna nesrećama. E upravo ovo prijevoz, uvoz, izvoz je predmet ovoga zakona. I u tom dijelu je bilo govora dakle o ovoj Uredbi koja je bila na snazi ova 689 iz 2008. gdje je bilo utvrđeno nadležno tijelo i njegove zadaće u provedbi. U međuvremenu je ova Uredba iz 2012. 649 koja dakle na neki način će ojačati i unaprijediti ovo prevažno područje. I dakle prema toj uredbi 649 iz 2012. na razini Europske unije osigurava se provedba međunarodno preuzetih obveza iz Roterdamske konvencije u postupku prethodnog pristanka, to je vrlo važno naglasiti za određene opasne kemikalije i pesticide u međunarodnoj trgovini. To je bitno. I druga stvar, ovo što je gospodin zamjenik ministra rekao znači da se uspostavlja ova jedinstvena kontakt točka za interakciju Europske unije tajništva Roterdamske konvencije. To je, mislim da je sve jasno rečeno, ne bih ponavljao. I dakle nadležno tijelo je Ministarstvo zdravlja koje će u obavljanju ovih zadaća surađivati sa Zavodom za toksikologiju o kojem nemamo potrebe nešto posebno govoriti, koji je pokazao se učinkovitim i u onim ratnim uvjetima, posebno. I dakle da ne navodim sada sve te koje su zadaće ministarstva to sve jasno piše. I držim da će i ova uredba i ovo unaprijediti to prevažno područje i iz toga razloga kao što sam rekao Klub Hrvatske demokratske zajednice će ga podržati. Hvala lijepo.
Replika Nenad Pleše.
Zahvaljujem uvažena potpredsjednice Sabora. Kolega Milinković lijepo ste nabrojali sve kemikalije, vrstu opasnosti, prijevoz, izvoz, uvoz, kako se s njima koristiti u kućanstvu, koliko su one opasne. Ali samo evo jednu repliku da spomenem, na Krku u DINA-i je uskladišteno tone i tone opasnih kemikalija u rezervoarima koji su već upitne vrijednosti, u kojima se već godinama nije proveo ni inspekcijski nadzor i koliko dugo će te kemikalije izdržati u tim rezervoarima, a propuštanje tih rezervoara predstavlja jednu eko bombu za ovaj kraj. Hvala.
Odgovor na repliku, Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Pleše, drago mi je da ste primijetili da sam ja ono načelno govorio u svezi potencijalnih opasnosti i štetnosti kemikalija, a vi ste naveli konkretan primjer pa držim evo gospodin zamjenik ministra zdravlja je tu, da će isto tako ovu primjedbu uzeti u obzir i da o tome itekako treba brinuti. Mi upozoravamo puno puta, ja dolazim iz područja gdje dosta ima i bušotina i svega i možda i puno puta sa razlogom se pitamo zašto i gdje se to odlaže i mislim da je pitanje itekako na mjestu i da tome trebamo u ovim okolnostima sukladno ovim zakonskim odredbama itekako posvetiti pozornost. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije. Kolegice i kolege, time bismo današnji rad završili, a počet ćemo u utorak 18.3. u 9,30 sa raspravom o Prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu i pripadajućih dokumenata. Hvala. Ugodan vikend. Doviđenja.
Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe broj 649/2012 o izvozu i uvozu opasnih kemikalija, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 622. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno donesen Zakon o provedbi Uredbe broj 649/2012 o izvozu i uvozu opasnih kemikalija u tekstu kako ga je predložila predlagateljica. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, srdačno vas pozdravljam. Nastavljamo sa radom na 12. plenarnoj sjednici Hrvatskoga sabora. Pozdravljam predstavnike Vlade, ministra financija i njegovog zamjenika. Najavili smo da krećemo sa rebalansom proračuna. U skladu sa tom najavom idemo na: - A) Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu B) Prijedlog izmjena i dopuna financijskih planova za 2014. godinu: - Hrvatskih voda - Hrvatskih cesta C) Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna i financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2014. godinu (konsolidirano) D) Obrazloženje prijedloga izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske i financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2014. godinu; Predlagateljica akata je Vlada Republike Hrvatske. Kod donošenja Izmjena i dopuna Državnog proračuna primjenjuju se odredbe članaka 211., 212. i 213. Poslovnika Hrvatskoga sabora. O prijedlozima akata raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za ratne veterane, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za poljoprivredu, Odbor za zaštitu okoliša i prirode, Odbor za gospodarstvo, Odbor za obranu, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske, Odbor za obitelj, mlade i sport, Odbor za regionalni razvoj i Fondove Europske unije i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Dakle skoro više od polovice odbora što je dobro. Izvješća ovih radnih tijela Hrvatskoga sabora primili ste na sjednici. Podsjećam na članak 38. Zakona o proračunu prema kojem se sve izmjene i dopune koje Sabor prihvati putem amandmana na predložene Izmjene i dopune državnog proračuna ne smiju preći utvrđenu svotu dopuštenog manjka državnog proračuna. U tijeku rasprave o Izmjenama i dopunama državnog proračuna podneseni se amandmani kojima se predlaže povećanje proračunskih rashoda i izdataka iznad iznosa utvrđenih Prijedlogom izmjena i dopuna državnog proračuna mogu prihvatiti pod uvjetom da se istodobno predloži smanjenje drugih rashoda i izdataka u posebnom dijelu proračuna. Gore navedeni prijedlozi amandmana ne smiju biti na teret proračunske zalihe ili na teret dodatnog zaduživanja. S time u vezi upozoravam da će u saborsku proceduru biti upućeni samo oni amandmani koji su podneseni u skladu sa Zakonom o proračunu. Rok za podnošenje amandmana je do okončanja rasprave. U skladu sa člankom 2012. Poslovnika određeno je da se ne može glasovati o podnesenim amandmanima i proračunu u cjelini prije nego proteknu 3 dana od dana rasprave. To znači da ćemo glasovati u petak. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno dati obrazloženje? Da. Poštovani ministar financija Slavko Linić. Izvolite poštovani ministre.