Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Zakon o Pravosudnoj akademiji je donesen 2009. godine. Stupio je na snagu 1. siječnja 2010. godine. Pravosudna akademija je osnovana kao posebna javna ustanova koja kroz državnu školu za pravosudne dužnosnike, to je posebna ustrojstvena jedinica unutar akademije, organizira i provodi početno usavršavanje kandidata za pravosudne dužnosnike. Ovo je sukladno preporuci Vijeća Europe iz 1994. godine prema kojoj su države članice bile dužne utvrditi objektivne i transparentne kriterije za imenovanje pravosudnih dužnosnika, te osigurati odgovarajuću obuku kandidata za pravosudne dužnosnike prije njihovog imenovanja, a sve u svrhu povećanja njihove neovisnosti, profesionalnosti i odgovornosti. S obzirom da je tijekom primjene Zakona o pravosudnoj akademiji uočeno da postoje određeni nedostatci prilikom sustava ulaska u pravosudnu dužnost Ministarstvo pravosuđa je u suradnji sa nadležnim tijelima pristupilo reformi i to kroz izmjene i dopune Zakona o pravosudnoj akademiji i kao što je rečeno i Zakona o Državnom sudbenom vijeću i Zakona o Državnom odvjetništvu. A još i radimo na izmjenama Zakona o vježbenicima u pravosudnim tijelima i o pravosudnom ispitu koji zakon će biti uskoro isto prezentiran. Svrha ovih izmjena je da se, dakle otkloni nejednakost kandidata pri upisu u školu za pravosudne dužnosnike s obzirom na način i vrijeme kada su oni položili pravosudni ispit, a kao temeljnog kriterija za upis. Želimo ukloniti i nejednaki položaj savjetnika i to onih koji su polaznici državne škole i oni koji to nisu. Utječemo i na nemogućnost, odnosno mogućnost izbora mjesta rada i načina provedbe postupka upisa i polaganja završnog ispita. Ovim izmjenama se također nastojimo povećati i motiviranost kandidata sa završenom državnom školom da se javljaju na slobodna dužnosnička mjesta i da se otvori mogućnost imenovanja za prvostupanjske pravosudne dužnosnike i onim kandidatima koji su svojim radom na pravnim poslovima u određenom trajanju, a naravno položili su pravosudni ispit stekli dovoljna stručna znanja i iskustva iako nisu pohađali državnu školu. Dakle i oni će pod određenim uvjetima moći biti kandidati za pravosudne dužnosnike. Time Državno sudbeno vijeće i Državno odvjetničko vijeće pri imenovanja pravosudnih dužnosnika ima mogućnost vršiti izbor iz šireg kruga i većeg broja kandidata. Mi smo osnovali posebnu radnu skupinu koja je radila na ovim izmjenama i činili su je predstavnici i Vrhovnog suda RH, Državnog odvjetništva RH, Državnog sudbenog vijeća, Državnog odvjetničkog vijeća, Udruge hrvatskih sudaca, Hrvatske odvjetničke komore, dvaju najvećih sudova, dakle Općinskog građanskog suda u Zagrebu i Županijskog suda u Zagrebu, pravosudne akademije kao bitne institucije i naravno Ministarstva pravosuđa. Utvrdili smo nacrte prijedloga ovih zakona i konkretno što se tiče Zakona o Pravosudnoj akademiji polazište predloženih izmjena je zadržavanje Državne škole za pravosudne dužnosnike kao postojećeg institucionalnog okvira i za teoretsko i za praktično obrazovanje budućih pravosudnih dužnosnika, ali i izmjena nadležnosti Državnog sudbenog vijeća i Državnog odvjetničkog vijeća prema kojoj ova tijela više ne bi provodila postupke upisa i provedbe završnog ispita u državnoj školi. Zadržavamo državnu školu jer je to kao što je uvodno rečeno i preporuka Vijeća Europe, ali isto tako smo da posljedice ukidanja Državne škole za RH stvaraju financijske reperkusije, a to bismo svakako htjeli izbjeći. Cilj je izmjena ovih zakona da se dakle struktura i obrazovanja i općenito ulaska u pravosudnu dužnost i kasnije obrazovanja diže na višu razinu. Predlaže se postupak upisa u Državnu školu povjeriti posebnom povjerenstvu. Članove imenuje Upravno vijeće akademije, a članove čine odnosno kandidiraju ih Vrhovni sud RH i Državno odvjetništvo RH i Ministarstvo pravosuđa. Kandidati povjerenstva biraju se na četiri godine. Povjerenstvo provodi selekciju kandidata kroz jedan posebno strukturirani pismeni i usmeni dio postupka. Time se otklanjaju postojeće nejednakosti u vrednovanju kandidata koji su pravosudni ispit položili po različitim kriterijima vrednovanja. Kandidatima prijavljenim u Državnu školu se omogućava pravo izbora mjesta rada i rasporeda u pravosudno tijelo za vrijeme trajanja Državne škole i to sukladno rezultatima koje su ostvarili u postupku upisa. Kandidati koji su već u sustavu kao savjetnici ili viši savjetnici naravno zadržavaju svoj status, a kandidati koji nisu raspoređuju se na savjetnička mjesta na najduže vrijeme od 3 godine. Predloženim izmjenama otklanjaju se nedostaci koje prema važećem zakonu stvara status polaznika Državne škole kao viših savjetnika u pravosudnim tijelima na neodređeno vrijeme u odnosu na ove ostale više savjetnike koji nisu polaznici Državne škole, a to je bio veliki problem koji ćemo vjerujem ovim riješiti. Trajanje stručnog usavršavanja smo na prijedlog tijela koja su radila u radnoj grupi skratili sa 2 godine na 1 godinu koncentracijom važećeg programa usavršavanja. Polaganje završnog ispita u Državnoj školi predlažemo povjeriti posebno tripartitnom povjerenstvu koje članove čine predstavnici Vrhovnog suda, Državnog odvjetništva i Ministarstva pravosuđa. Predloženim konceptom upisa i provedbe završnog ispita u Državnoj školi se dokida i postojeća stroga odvojenost školovanja za suce i za zamjenike državnih odvjetnika. Dakle, mi sad imamo nemogućnost da oni koji su jednu grupu školovanja prošli se kandidiraju za državne odvjetnike ili suce i obratno, a to nema smisla. Predlaže se još jedna vrlo bitna nova mogućnost, dakle određeno radno iskustvo i staž na pravnim poslovima savjetnika u pravosudnim tijelima, odvjetnika, javnih bilježnika, javno-bilježničkog prisjednika ili drugih pravnika sa položenim pravosudnim ispitom 4 godine nakon polaganja toga ispita predlažemo ova znanja dakle izjednačiti sa znanjima i vještinama koje se stječu u Državnoj školi za pravosudne dužnosnike. Dakle, i ove osobe biti će u mogućnosti prijaviti se i polagati završne ispite odnosno steći status kandidata sa završenom Državnom školom za pravosudne dužnosnike, a time će naravno steći onda i mogućnost da se kandidiraju i konkuriraju u postupcima pred Državnim sudbenim vijećem i pred Državno odvjetničkim vijećem nebili bili imenovani za sudačku odnosno državno odvjetničku dužnost. Zbog izjednačavanja položaja obje kategorije kandidata, dakle i onih koji pristupaju završnom ispitu predlaže se da završna ocjena u Državnoj školi bude isključivo rezultat znanja iskazanog na završnom ispitu, a ne više kao što je to dosad bilo na prijemnom ispitu i ocjena mentora. Zakonom se predlaže uvođenje povrata novčanih sredstava ukoliko se ne položi završni ispit. Obveza koju imamo sada obnašanja državne dužnosti nakon završene škole u trajanju od 5 godina predlažemo skratiti na 2 jer smo skratili samo školovanje. Kroz predložene izmjene i dopune Zakona o Pravosudnoj akademiji predlažu se i određene organizacijske izmjene unutar same strukture i to u smislu da se broj članova upravnog vijeća smanjuje s 11 na 9 radi učinkovitijeg rada ovoga tijela i proširenja djelatnosti stručnog usavršavanja, predlažemo proširiti djelatnost stručnog usavršavanja na sve službenike iz područja pravosuđa, a ne samo na usavršavanje vježbenika i savjetnika u pravosudnim tijelima kao dosada. Posljedično i vezano za ove izmjene predlažemo izvršiti izmjene i dopune Zakona o Državnom sudbenom vijeću i Zakona o Državnom odvjetništvu. Dakle, sukladno izmjenama koncepta upisa i provedbe završnog ispita u Državnoj školi koje su predložene izmjenama Zakona o Pravosudnoj akademiji predlaže se iz nadležnosti Državnog sudbenog vijeća i Državnog odvjetničkog vijeća izostaviti odredbe koje ove postupke stavljaju u njihovu nadležnost jer prelaze u nadležnost posebnog povjerenstva koje se osniva na akademiji. Predlaže se ugraditi i mehanizme izjednačavanja vrednovanja završnog ispita kandidata koji su već taj ispit položili i kandidata koji će ga ubuduće polagati s obzirom na postojeću različitost pristupa Državnog sudbenog vijeća i Državnog odvjetničkog vijeća u vrednovanju završne ocjene. Kao i s obzirom na predložene izmjene Zakona o Pravosudnoj akademiji prema kojima se već pri upisu u školu ne vrednuje uspjeh osnovan na pravosudnom ispitu, a na završnom ispitu se više ne vrednuje uspjeh na ulaznom ispitu u školu i ocjene mentora. Stoga se propisuje da se ubuduće pred oba vijeća u postupcima imenovanja postignute završne ocjene množe sa izjednačavajućim koeficijentom sve s ciljem dakle da svi imaju isto vrednovano znanje. Postupak imenovanja na pravosudnu dužnost u prvom stupnju predlaže se dopuniti provedbom psihološkog testiranja na istovjetan način kako se ono prema važećem Zakonu o Pravosudnoj akademiji provodi pri upisu u Državnu školu. Opet sve kako bi se izjednačili kandidati za pravosudnu dužnost koji su se usavršavali u Državnoj školi sa onima koji dakle su samo položili završni ispit. Postupak imenovanja sudaca na sudove prvog stupnja te sudaca Vrhovnog suda RH iz reda kandidata koji nisu pravosudni dužnosnici dakle koji tek ulaze u ovaj sustav predlažemo dopuniti i provedbom sigurnosne provjere. To je sukladno odredbama Zakona o sigurnosnim provjerama i provedba se smatra svrsishodnom s obzirom na specifičnost pravosudne dužnosti i radi svođenja mogućnost zloupotrebe dužnosti, prava i ovlasti na štetu nacionalne sigurnosti i interese RH na najmanju moguću mjeru, a ponovit ću time se dakle izjednačavaju ovi koji tek ulaze u sustav i ovi koji napreduju iz sustava. Odredbe Zakona o državnom odvjetništvu o provedbi sigurnosne mjere su naravno usklađene s odredbama Zakona o sigurnosnim provjerama. S obzirom da izmjenama Zakona o pravosudnoj akademiji predloženo da ova završna ocjena na ispitu iznosi najviše 300 bodova predlaže se propisati da i razgovori pred vijećem mogu iznositi najviše 30 bodova umjesto dosadašnjih 20. Time se izjednačavaju postojeće razlike u vrednovanju uspjeha polaznika državne škole od strane Državnog sudbenog vijeća i od strane Državnog odvjetničkog vijeća proizašle iz propisivanja relativnih a ne apsolutnih iznosa pojedinih komponenata ocjena slijedom čega bi najviša ocjena kandidata za suce bilo 200 a za zamjenike odvjetnika 100. Time bi se razgovor pred vijeće u ukupnom udjelu bodova sveo na 10% a dakle tim smanjenjem smanjujemo i subjektivni element ocjene u odnosu na objektivne pokazatelje znanja i stručnosti a to smatramo najbitnijim. Ovi zakoni su predloženi i ovo je dakle prvo čitanje i vjerujem da ćemo i sa vašim sugestijama doći do onoga što nam je cilj, dakle da objektiviziramo i proširimo mogućnost ulaska u pravosudni sustav sa najboljim i najstručnijim i najperspektivnijim kandidatima. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministra. Imao jednu repliku. Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana zamjenice ministra ja apsolutno podržavam sve ovo što ste rekli jer Pravosudna akademija je jedna od stožernih dijelova hrvatskog pravnog sustava i edukacija i sudaca i državnih odvjetnika i ostalih pravosudnih dužnosnika je uvjet bez kojeg se ne može postići kvaliteta odluka i neovisnost i stručnost pravne struke. Međutim, ono što bi vas ja htjela pitati je slijedeće, s obzirom na preporuku Vijeća europe danas negdje oko 1,4 milijuna sudaca, državnih odvjetnika, advokata i drugih pravosudnih dužnosnika prolazi, treba proći negdje do 2020.godine određenu stručnu i dodatnu edukaciju. Imate li plan koliko od hrvatskih pravosudnih dužnosnika do 2020.godine mislite na neki način povući upravo u tu dodatnu stručnu edukaciju kako bi pratili trendove i bili praktički na istoj razini kao i drugi suci, odvjetnici, tužitelji EU. Hvala.
Odgovor na repliku poštovana zamjenica ministra gospođa Sandra Artuković-Kunšt. Izvolite.
Hvala vam lijepa i hvala za pitanje. Kao što je uvodno rečeno ove izmjene tiču se ulaska u pravosudni sustav. Vaše pitanje se tiče daljnje edukacije permanentne koja treba biti naravno i cijeloživotno obrazovanje, oko toga nema spora. Upravno vijeće Pravosudne akademije odlučuje i predlaže sustav edukacije naravno da je cilj obuhvatiti što veći broj pravosudnih dužnosnika u vezi svih novosti i svih pitanja koja se tiču njihovog rada a novosti je naravno jako puno. Ponovit ću, to nije tema ovoga zakona. Broj pravosudnih dužnosnika koji će biti uključeni u edukaciju do 2020.godine nije tema koja se može sad brojčano izraziti a naravno da je cilj da se što više pravosudnih dužnosnika u takve sustav uključi i uključuje se. Evo hvala.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministra. Da li žele izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora iznijeti svoja izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub Nezavisne liste i poštovani zastupnik Ivan Grubišić, prijavljen je Grubišić-Kajin.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, pozdravljam zamjenicu ministra. Ove izmjene su potrebne i potrebno ih je podržati da se unaprijedi pravna i pravedna Hrvatska. Ono što bih primijetio u ovom izlaganju gdje je naglasak stavljen na struku premda struku cijenim i ona je važna, ali ništa se nije govorilo o tzv. moralnom personaliti kandidata za pojedine služe. Smatram budući da je ovo prvo čitanje da će kolege zastupnici svratiti pozornost na ovu potrebu da su nam potrebni ljudi koji će unositi u politiku etiku i moral jer po starom grčkom mišljenju "Za ludu su zidine oko grada u koliko ne funkcioniraju najosnovnije etičke norme u gradu." Tako i mi ulazeći u razne asocijacije europskog tipa nećemo spasiti Hrvatsku ukoliko sama Hrvatska ne pođe putem da unese politiku i etiku u, etiku i moral u politiku neće biti bolje Hrvatske. Jasno da je ovo složeno pitanje i da na njega odgovoriti nije lako sa jednim amandmanom koji bi se dodao, al i svakako u drugom čitanju trebalo bi više pozornosti svratiti na ovu problematiku moralnog integriteta osobe koja bi zastupala pravnu akademiju odnosno pravdu i pravo u našim sudovima i institucijama pravosuđa. Budući da gospodina Kajina danas ovdje nema ja ostajem samo na ovim napomenama i dajem vrijeme drugima da mogu iznijeti svoje stavove, a moja je zamjerka ili primjedba da bi trebalo osim ovih stručnih stvari koje se traže i koje su potrebne naglašavam, da bi trebalo uvesti i dimenziju etike u politici i morala u politici. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Idemo na sljedeći klub, klub Jadranke Kosor i HGS-a i poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođo zamjenice ministra. Vrlo kratka rasprava danas iako evo objedinjujemo tri izmjene i dopune zakona. činjenica je da je i gospođa zamjenica rekla da je vrlo široka radna skupina radila na ovim izmjenama koje je obuhvaćala od Vrhovnog suda, Državno odvjetništva, Državnog sudbenog vijeća itd. dakle na način na koji smo radili tijekom otvaranja i zatvaranja poglavlja 23. Mislim da je to dobro ove izmjene i dopune zakona treba podržati po našem mišljenju. Treba se spomenuti da je Zakon o Pravosudnoj akademiji stupio na snagu i počeo funkcionirati 1.siječnja 2010.dakle bilo je to upravo vrijeme kada smo snažno pokušavati učiniti pomake, ne zbog EU i Europske komisije nego zbog Hrvatske u pravosuđu, dakle promjene koje su trebale dovesti do učinkovitosti rada sudova odnosno pravosuđa u cjelini koje su trebale pospješiti borbu protiv korupcije i kriminala, koje su trebale pokazati da je Hrvatska sposobna suditi za ratne zločine, suditi u procesima korupcije i teškoga kriminala i da smo sposobni reformirati pravosuđe u cjelini. Dakle to je bio jedan dio toga mozaika, mi smo u tome kao što znamo uspjeli i sada su ovo pomaci na bolje zato što mislim da se i ova današnja rasprava nastavlja na jučerašnju. Svima je cilj bolje funkcioniranje pravosuđa, ujednačenost, stručnost i sve ono što se može sažeti pod profesionalizam, profesionalnost koje može dovesti uistinu do toga da možemo reći da je Hrvatska čvrsto utemeljena pravna država. Dakle kao što smo čuli u uvodu cilj je struktura i obrazovanje dužnosnika koje se diže na višu razinu. Kao što rekoh naslanja se na jučerašnju raspravu gdje smo govorili o izmjenama i dopunama Kaznenoga zakona, gdje smo puno govorili i o pojedinačnim primjerima i o pravosuđu u cjelini. A kao što mislim da treba još jedanput ponoviti, sukladno preporukama Vijeća Europe najvažnije odrednice u pravosuđu, ali to mora biti i u svim segmentima života, neovisnost, dakle kada govorimo o funkcioniranju vlasti sve tri grane vlasti neovisnost, odgovornost, nepristranost, profesionalnost i mislim da su ove izmjene i dopune zakona upravo u tom smjeru i strukturirane. Dakle isti transparentni kriteriji za sve, to je nešto što uvijek valja pozdraviti. Na toj transparentnosti kriterija treba raditi i dalje i kao što smo čuli uklanjanje primjerice nejednakog položaja savjetnika dakle nejednakog položaja bilo koga sa istim referencama odnosno sa istim obrazovanjem. I ono što mislim da je isto tako važno isticati da bi ove izmjene i dopune morale povećati i motiviranost kandidata. Vjerujem da će to tako i biti i izjednačavanje kandidata za pravosudne dužnosti, to je također jedan od ciljeva. I na kraju samo nešto što je vezano za izmjene i dopune Zakona o Državnom odvjetništvu, kao specifičnost jest novina dakle sigurnosna. Dakle za kandidata za kojeg je utvrdilo tko je najbolji, govorim o predloženim izmjenama i dopunama, tko je najbolji kandidat Državno odvjetničko vijeće nadležno je Sigurnosno-obavještajnoj agenciji podnosi zahtjev za provedbu temeljne sigurnosne provjere. Budući da i institucija potpuno neovisna kao što je Državno odvjetništvo to podržava, dakle ako je bilo uključeno u povjerenstvo odnosno u skupinu koja je radila na izmjenama i dopunama, a jest, onda smo čuli da podržava, mislim da mi zastupnici ne moramo imati ništa protiv toga. To je još jedan sigurnosni mehanizam u onom što svi želimo, dakle da Državno odvjetništvo koja je središnja pozicija, središnja institucija u borbi protiv kriminala, borbi protiv korupcije mora zaista funkcionirati potpuno neovisno bez obzira na političke utjecaje, bez obzira na nastojanje politike na ovaj ili onaj način da se upregne u rad Državnoga odvjetništva i zato mislim da je i ova odluka o izmjenama zakona u tom smjeru dobra. Međutim to stavlja pred nas i na naš stol i temu o kojoj bismo mogli raspravljati, ali ne sada u okviru ove rasprave, bili takva provjera bila nužna i u nekim drugim slučajevima? Moje mišljenje je da da, ali nećemo dalje širiti tu temu, dakle potpora izmjenama i dopunama ovih zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovane kolegice. Na redu je klub DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformista i poštovane dvije Vesne. Vesna Sabolić i poštovana Vesna Škare-Ožbolt. Prvo poštovana kolegica Vesna Sabolić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Klub zastupnika Narodne stranke reformista, DC-a i Novog vala podržava Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o Pravosudnoj akademiji osobito stoga što on donosi kvalitetne promjene u dosadašnji rad akademije. O tome smo dosta čuli pa nije potrebno ponavljati. Naravno da se slažemo da je imenovanje sudaca, da je važno za imenovanje sudaca da osiguramo neovisnost, odnosno uklanjanje bilo kakvog utjecaja moći na, osobito izvršne vlasti, na imenovanje sudaca ali i bilo kojeg drugog centra moći. Svi se slažemo da je neovisnost sudova jedan od najvažnijih stupova pravne države. Slažemo se i oko toga da neovisnost sudova može biti ostvarena samo ako podjela vlasti na zakonodavnu, sudbenu i izvršnu funkcionira bez iznimaka. Činjenica je da je bilo nedopuštenih zadiranja izvršnoj vlasti u sudbenu vlast. Podsjetimo se da je Ustavni sud ukinuo odredbe kojom je osnovicu za plaće sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika utvrđivala izvršna vlast, odnosno Vlada Republike Hrvatske. Međutim, moramo voditi računa i o tome da se uz slobodu i neovisnost sudova mora regulirati i sudačka odgovornost. Sudačka odgovornost može biti politička, disciplinska, kaznena i građanska odgovornost. U Republici Hrvatskoj ne postoji izravna osobna odgovornost sudaca. Građanin će doduše biti oštećen u slučaju nezakonitog i nepravilnog rada sudaca ali od države. Država će imati pravo na regres samo u slučaju da je sudac štetu počinio namjerno i u krajnjoj nepažnji. Dakle pravni sustav bi trebao jednako kao u očuvanju sudske neovisnosti razviti i što širi spektar mehanizama kojima bi se u praksi ostvarila i sudačka odgovornost. Jedan od tih mehanizama je i postupak imenovanja sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika kako bi se omogućio što lakši pristup, povećala motiviranost i poticala izvrsnost u području pravosuđa. Bez otvaranja i liberalizacije pristupa sustavu stručnog usavršavanja i specijalizacije u području pravosuđa ali ne samo sudaca nema govora o tome da ćemo u skoro vrijeme postići ciljeve zacrtane Strategijom reforme pravosuđa a to smo kako su kolegice već spomenule i naveli to je neovisnost, nepristranost, stručnost i učinkovitost. Ne mogu se oteti dojmu da je pravosudna akademija prilično zatvoren, hermetički zatvoren sustav i da je taj sustav imao veliki broj nedostataka. Neki od njih se otklanjaju ovim izmjenama i dopunama i to je dobro. No, nisam sigurna da je to dovoljno. Malo sam čitala kako je to pitanje riješeno u drugim zemljama. Čini mi se da smo u nekim dijelovima donijeli i naprednije propise od nekih zemalja sa dužom demokratskom tradicijom. Drugo je pitanje kako to izgleda u praksi. Očito nismo bili spremni na tako veliki skok. Potpuno smo otklonili utjecaj izvršne vlasti na imenovanje sudaca u zakonodavnom smislu što je jako dobro ali smo pri tome ograničili slobodu odnosno pravo pojedinaca na usavršavanje, pravo na izbor zanimanja i ulaska u profesiju, pravo na izbor mjesto rada. U Francuskoj recimo za studij prava, pardon u Francuskoj studij prava nije uvjet za upis u državnu školu za pravosudne dužnosnike. Uvjet je 4.-godišnji studij završen u Francuskoj ili zemlji članici. A za imenovanje sudaca nije uvjet završena državna škola za pravosudne dužnosnike što vidimo sa ovim izmjenama i dopunama zakona će biti i kod nas i to je također dobro. Kod nas je do 2013. uvjet za imenovanje sudaca u prvom stupnju bio samo uspješan završetak državne škole a odluka Državnog sudbenog vijeća bila je utemeljena samo na završnoj ocjeni. To nije dobar, nije potpuno objektivan kriterij. 2013. kako smo čuli, to je promijenjeno pa su uvjeti hrvatsko državljanstvo, sveučilišni studij prava, pravosudni ispit, stručna sposobnost, iskazane radne sposobnosti i potrebne godine radnog staža. Mi držimo da je praksa jedan od najvažnijih segmenata u stručnom usavršavanju i posebno pažnju u samom sustavu bi trebalo posvetiti praksi odnosno mentorima u sustavu pravosuđa. Drugo važno pitanje koje treba afirmirati a to su već prethodnice spomenule je specijalizacija sudaca koja također treba biti dio poslova koje vodi Pravosudna akademija. Zanimljivo je recimo iskustvo iz Irske, tamo nakon završenog pravnog fakulteta budući suci najprije moraju ići na praksu u državno odvjetništvo. Nakon toga u privatnu odvjetničku kuću i tek nakon što upoznaju i napad i obranu odlaze na sud kao vježbenici. U nekim zemljama već i studenti imaju obvezu ići na sud i slušati rasprave i bilo bi dobro da se i kod nas omoguće uvjeti za takav način stjecanja prakse. Nemamo uvjeta, ali treba vodit računa o tome. Izbor i karijera sudaca treba se temeljiti na zaslugama, odnosno efikasnosti ili izvrsnosti. U drugim strukama to govorimo kao izvrsnost, a što ovisi o integritetu, o sposobnosti, o učinkovitosti i naravno kvalifikacijama kandidata. Međutim, suci nisu jedini odgovorni za kvalitetno vođenje postupka, kvaliteta vođenja postupka uvelike ovisi o odvjetnicima, pogotovo otkad je ukinuto instruktivno ovlaštenje suca. Prema tome, Pravosudna akademija bi morala obuhvaćati edukaciju svih strana u postupku, i sudaca i državnih odvjetnika, ali i privatnih odvjetnika što to do sada nije bio slučaj, a nije ni s ovim izmjenama. Treba pronaći model da ih se na to na neki način motivira kako bi se ubrzalo povećanje kvalitete našeg pravosuđa ukupno. Jer ne možemo poreći nezadovoljstvo građana hrvatskim pravosuđem i činjenicu da postoje suci i pravosudni dužnosnici koji ne prate složenost i odgovornost svojih dužnosti. Ne možemo poreći nezadovoljstvo sporošću u radu sudova niti činjenicu da je iz Hrvatske ogroman broj predmeta išao na europske sudove. Stoga izmjene i dopune ovog zakona držimo dobrodošlima i klub Narodne stranke reformisti, DC-a i Novog vala će ga podržati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt, nastavak u ime kluba.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana zamjenice ministra, poštovane kolegice i kolege. Uz sve što je do sada rečeno želim evo još jednom naglasiti važnost i ulogu Pravosudne akademije u daljnjem obrazovanju i stručnom usavršavanju i sudaca i državnih odvjetnika i ostalih pravosudnih dužnosnika i djelatnika. Mislim da je to jedan od uvjeta bez kojih se dalje više ne može ukoliko se misli i nastoji napraviti profil suca ili državnog odvjetnika koji ide za kvalitetom, stručnošću, neovisnošću u svom radu. S obzirom da Pravosudna akademija obuhvaća i početnu izobrazbu i osposobljavanje kandidata i stručno obrazovanje vježbenika i kontinuirano usavršavanje pravosudnih dužnosnika, mislim da se sa Pravosudnom akademijom usprkos ovih dobrih i kvalitetnih promjena koje idu na bolje presporo hodamo. Dakle Pravosudna akademija već je zaživjela, bila ne u ovom zakonodavnom smislu još 2005. godine, međutim ona je evo presporo hodamo i bojim se da će nam suci i državni odvjetnici jednostavno izgubiti korak sa pravom Europske unije, pravnom sudskom praksom koja se praktički izravno primjenjuje i u hrvatski pravni sustav. I zbog toga naglasak ne samo da bi trebalo staviti na ovu početnu izobrazbu i osposobljavanje kandidata, potrebno je staviti naglasak i na ovu specijalizaciju i kontinuirano usavršavanje pravosudnih dužnosnika. Mislim da je ovdje trebalo na neki način u ovu objedinjenu raspravu uključiti i Zakon o pripravnicima i pravosudnom ispitu. Mislim da bi onda možda slika bila još kvalitetnija. Ovako ćemo posebno opet o tome raspravljati. Čini bi se da bi u ovom smislu iako to nije možda prijedlog sada ovih izmjena trebalo još više ojačati Pravosudnu akademiju u smislu uprav specijalizacije sudaca i državnih odvjetnika koja je jednostavno uvjet bez kojeg se ne može funkcionirati u ovom sve složenijem pravnom mehanizmu, posebno s obzirom na pravo Europske unije koje kao što sam rekla izravno primjenjujemo u odlukama sudova i u Hrvatskoj. Stoga ja ću samo podsjetiti koliko je važnost, treba staviti naglasak i na radionice predavanja, odnosno na tu specijalizaciju sudaca. Sjetimo se samo koliko smo imali ovdje problema sa Obiteljskim zakonom, koliko su bili kratki rokovi za primjenu tog zakona i ja vas sad pitam kako će jedan sudac moći u roku od 15 dana primijeniti 80% promjena koje smo npr. napravili u Obiteljskom zakonu. Da ne govorimo o cijeloj onoj zbrci koja je nakon toga nastala. Prema tome potrebno je da upravo Pravosudna akademija sa svojim programom, ne samo s ovim početnim usavršavanjem već i sa specijalizacijama, sa svojim programskim usmjerenjima prati jednostavno ove silne promjene u zakonodavnom smislu koje se događaju, koje su u nekim dijelovima, npr. kod Obiteljskog zakona bile tektonske, kako bi praktički suci i državni odvjetnici mogli pratiti i kvalitetno donositi odluke. Ja sam namjerno pitala koliko to mi mislimo uzeti u okvir obrazovanje i dodatno usavršavanje sudaca i državnih odvjetnika s obzirom na kampanju i plan u Europskoj uniji jer mislim da to treba ozbiljno planirati ako mislimo držati korak sa Europskom unijom. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana kolegice Vesna Škare-Ožbolt. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Poštovani zastupnik Josip Kregar.
Sa velikim zadovoljstvom pozdravit ću nešto što su dva prethodnika osobito naglasili, gospodin Grubišić etiku i zapravo potrebu da se sistematski na njoj radi, ali naročito ovo što je gospođa Škare-Ožbolt sada rekla, a to je pitanje europskog prava i njene primjene, pa i novog prava. Želim reći sljedeće. Ovakva škola nije jednostavno mjesto prenošenja postojećeg iskustva, navika i postupaka koje mi znamo, nego učenja onoga što se ne prakticira i razumijevanja onoga što se ne zna. U europskom pravu mi imamo kod našeg sudstva usprkos seminara i nastojanja da se kampanjski nešto postigne, veliki nedostatak u nerazumijevanju mehanizama europskog prava. Zašto naši sudovi, a trebali bi ne primjenjuju praksu Europskog suda za ljudska prava u Strasbourgu neposredno. Pa to je dio našeg unutrašnjeg zakonodavstva. Zašto se ne zna dovoljno ili skoro ništa, a ustanovio sam to razgovarajući sa kandidatima za taj sud. Zašto se ne zna ništa skoro o funkcioniranju suda u Luxembourgu? To ljudi koji su izvrsni praktičari jednostavno nisu imali u svom dosadašnjem iskustvu. Dakle, sud u Luxembourgu je sasvim novo tijelo koje itekako utječe i na hrvatski pravni poredak i na naše zakonodavstvo. Mi ćemo se vrlo brzo naći pod pritiskom novih sporova i pitanja pred tim sudom da li Hrvatska drži europske standarde u pogledu pojedinih pravnih pitanja. To će biti rutina. Zašto naši sudovi ne prekidaju postupke a imaju tu mogućnost i ne traže mišljenja suda u Luxembourgu? Gledajte, teško je naravno od jedne institucije očekivati da sve to napravi, ali europsko pravo svakako uz učenje o etici. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt.
Poštovani kolega Kregar, slažem se sa vama. Upravo sam namjerno potencirala to pitanje, iako možda ono nije izravno vezano sad za ove izmjene i dopune, ali kao poticaj za daljnje usavršavanje da što prije dobijemo nove izmjene koje će ići upravo i u tom smjeru. Jer danas većina sudova, usudit ću se vrlo hrabro to izgovoriti jer imam informacija o tome ne primjenjuje odluke Europskog suda za ljudska prava izravno na svoje odluke i to je problem. I to je problem iz razloga što jednostavno niti su im dostupni i tu moramo pokazati onu, na žalost siromašnu stranu funkcioniranja našeg pravosudnog sustava. Niti suci imaju mogućnost uvida u sve odluke Europskog suda za ljudska prava, a kamoli da ih stignu proučiti ili da ih stignu primijeniti. Prema tome, uloga Pravosudne akademije u tom smislu treba biti stožerna. Evo, hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice sa suradnicom, kolegice i kolege. Uvodno odmah ću reći da će klub SDP-a podržati izmjene prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Pravosudnoj akademiji kao i prijedloge zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu i Zakona o Državnom sudbenom vijeću. Vidjeli smo koji je konkretan cilj koji će se ovim izmjenama Zakona o Pravosudnoj akademiji, DSV-a i DOV-a postići. Ali krajnji cilj svih izmjena, sva ova tri zakona jeste postizanje, dakle kvalitete suđenja, a to se može postići jedino na način da dobijemo ne samo kvalitetno pravosuđe u cjelini, nego da svaki pojedini sudac bude obrazovan, bude kvalitetan, da može stranci pružiti pravdu. Na kraju krajeva to proizlazi iz obveze i prava pojedinca temeljem Europske konvencije o zaštiti ljudskih prava koja izrijekom govori da svaki čovjek ima pravo na neovisnog i poštenog pravednog suca. Što vrijedi jednom pojedincu pred sudom gdje je u ulozi bilo tužitelja ili tuženika ukoliko ga je dopao samo neki sudac koji nije takav? Što njemu vrijedi da je ogromna većina pravedna i poštena u što vjerujemo svi ako ima onih koji takvi nisu. I zato upravo sve izmjene, ne samo ovih zakona, nego i jučer o čemu smo raspravljali i Kaznenog zakona i Zakona o kaznenom postupku i drugih zakona moraju biti upravo u takvom jednom cilju, ono što je rekao i don Grubišić kojeg su mnogi spomenuli, dakle ta etička komponenta ako je i sigurno da je u svakom ljudskom poslu važna, u svakoj profesiji. Ali ovdje je važna i prevažna. Ako se korupcija bilo gdje pojavi onda je destruktivna, ali ako se u pravosuđu pojavi ona je razorna. Jer upravo društvo, država putem svojih tijela daje tim ljudima posebna prava koje nema niti jedna jedina profesija, koju nema ni jedan političar, a to je da sudi sucu pojedincu, da odlučuje o njegovim najvrednijim dobrima, o njegovoj slobodi, o njegovoj imovini. I zato je jako važno da i mi sa svoje strane podupirući ovakve dobre zakone doprinosimo tome. Nije na nama ovdje da raspravljamo o jednoj konkretnoj presudi ma kako ona na prvi pogled i zaista u svojoj suštini bila nepravedna i nezakonita, nego upravo da donosimo dobre zakone koji će omogućiti kvalitetnu interpretaciju sudaca. Ali mi se susrećemo i s tim pojavama i o tome također treba govoriti u cjelini, da ima sudaca koji nisu samo zadovoljni svojim poslom, koji bi se bavili i politikom. A na žalost ima, bilo je i političara, ima ih koji bi sudili i već oni znaju u određenom predmetu kako treba presuditi. To je pogubno. Vlasti su odvojene. Mi smo napravili silan pomak od onoga, sjećate se onog DSV-a Potrebićinog slavnog kako ga kolokvijalno su ljudi nazvali, kako su se birali suci. Dakle, ovo je zaista jedan ogroman, ogroman korak. Ali ipak i posljedice toga u primjeni tog zakona neće se sutra odmah dogoditi, one se događaju postepeno. Ali ako se napravi jedan potres u pravosuđu kojeg smo imali '90-ih godina gdje je uzdrmano pravosuđe na čitav niz godina onda treba puno vremena da se ono ustabili, da dobije svoju samosvijest ali i odgovornost. Politika se doista, to se svi slažemo, makla od pravosuđa pogotovo kad više politika ni kroz DSV ni kroz Državno odvjetničko vijeće u cjelini nema utjecaja na pravosuđe. To je dobro, ali ljudi nisu naivni pa ni mi ovdje, pa ni mnogi suci koji rade pošteno da se uopće određene druge politike, interesne skupine dalje nisu napustile pravosuđe. Dapače, sada vrebaju svoju šansu. I to svakako treba uočiti, treba spriječiti, treba tome naći lijeka pa i pomoći pravosuđu u cjelini. Mi jesmo odvojene vlasti ali jedna drugoj su dužne pomagati u cilju ostvarivanja one ustavne i zakonske zadaće koju imaju svi zajedno i svaki ponaosob. Dakle, ja smatram da će i ovim promjenama gdje ćemo doći do još kvalitetnijeg odabira po načelu jedinom objektivnosti doći do kvalitetnog, ne kvalitetnog pravosuđa, do kvalitetnog suca. Onog koji je objektivan. Sjećam se ranije ljudi bi govorili pa neka on bude sudac, nek' bude predsjednik suda on je dobar čovjek. Nema sumnje da su takve osobe bile dobri pojedinci. Ali lako je biti dobar, teško je biti pravedan. Zato podupirući ove prijedloge zakona želimo zaista da suci budu ono što zaista trebaju biti u svojoj domeni, svećenici pravde. To nije lako, za takve, ima ih koji odskaču po svim svojim vrijednostima, moralnim, stručnim, koji su iznad prosjeka. Oni često smetaju i vlastitim kolegama, ali moramo naći prostora da takvi napreduju. I vjerujem da je ovo prvi, jedan od koraka koje smo i ranije poduzeli ali u što većoj objektivnosti. Ali nije dovoljno biti samo za suca stručan. Imate toliko stručnih ljudi koji mogu naći druga mjesta u gospodarstvima i neke druge kvalitete. Ali ovdje ljudi moraju imati najveće etičke vrijednosti. Gotovo ono što mi ovdje govorimo čini se da je takvog čovjeka nemoguće naći. Nije istina! Takvi ljudi rade svoj posao, samozatajni su, koncentrirani apsolutno na svoj predmet bilo da se radi o najtežim ubojstvima gdje su sva svjetla kamera uperena u toj sudnici ili u jednoj maloj sudačkoj sobi radi predmet savršeno, objektivno, pravedno a u sporu neke male imovinske vrijednosti. Jer za čovjeka pojedinca njegova mala stvar je najveća na svijetu. Zato uz ove izmjene, ja ću još samo napomenuti, ovdje su već i kolegice prije govoreći o tome rekle da bismo postigli onaj krajnji cilj i ovih izmjena potrebno je uvesti kazneno djelo kršenja zakona od strane suca. Dakle, ne zbog njihove slobodne procjene nego onih koji očigledno krše zakon. I jednako tako da bismo građanima koji nemaju, koji su ponekad i pretjerano kritični prema pravosuđu u svakom slučaju opravdano kritički a ponekad prekritični treba poslati poruku da mi uočavamo neke stvari u pojedinim zakonima pa i u ovima u kojima su uočene, a i u onima o kojima smo jučer raspravljali i da im šaljemo poruku da pravo i pravda nisu na prodaju, da su pred zakonom svi isti neovisni pogotovo neovisni o svom imovinskom statusu. Danas ljudi nažalost nemaju takvu sliku. A tome je kriva i odredba u Zakonu o kaznenom postupku koja je najdobronamjernije upravo da bi se pritvor za svih suzio jer to je glavna primjedba iz Europske komisije da mi olako, pravosuđe naše, olako trpa ljude u pritvor. Ali ne može kriterij biti, a ljudi su ga stekli, da onaj tko ima novca može kupiti svoju slobodu, a onaj tko nema da ne može, da mora ostati u pritvoru čekajući da se ispita 100 i možda 101 svjedok. Zato bi trebalo, ja govoreći o ovome, da bi se postigli ciljevi i ovog prijedloga zakona treba pod hitno ukinuti odredbu iz Zakona o kaznenom postupku koja ranije nije postojala a to je da je moguće uložiti jamčevinu, dati jamčevinu kako se iz razloga utjecaja na svjedoke. Jamčevina u našem do takvih izmjena bila je moguća jedino kod opasnosti od bijega, što je sasvim logično. Tko voli više svoju slobodu neka imovinu na takav način se to i rješavalo. Nekoliko samo završnih napomena, u pogledu ovog prijedloga zakona. Dakle, da ne ponavljam sve što je rekla gospođa zamjenica u pogledu objektivizacije i nekih nelogičnosti koje su se pojavljivale ovdje, nejednakog statusa onih koji su prije položili pravosudni ispit nego onih koji su se kasnije upisali u Državnu školu, isto tako nejednako bodovanje kod Državnog sudbenog vijeća, isto tako kod Državnog odvjetničkog vijeća da se ujednači status. Ali ono što je najvažnije, isto tako, da su mnogi savjetnici u tome našli se u nekakvom zrakopraznom prostoru pa evo pružaju se startne pozicije jednake i za te ljude. Jer dakle ljude koje učimo da dijele pravdu sami su bili u nepravednom položaju. I u nepravednom položaju su bili suci dok nismo izmijenili zakon upravo da bi svi bili za istu plaću suci istog ranga bili i jednako plaćeni. Ali ono što mi se čini posebno važnim to je da se samo pravosuđe ne zatvara, a ono kako je dosada bilo postavljeno upravo u cilju veće objektivizacije, veće motiviranosti i njihove mogućnosti promocije i da grade karijeru u svojoj službi, u svojoj profesiji dogodilo se to da je nemoguće bilo uči u sudačku službu ili u državno odvjetničku ukoliko od samog starta nisi bio tamo. To isto nije dobro. Prema tome, i ovdje se otvara mogućnost bilježnicima, odvjetnicima i onima koji su čitav niz godina radili na određenim pravnim poslovima da se priključe državnom odvjetništvu odnosno pravosuđu u cjelini. To je jako važno, pogotovo je to važno da bi mi imali kvalitetne ljude u suzbijanju najopasnije vrste kriminaliteta gospodarskog kriminaliteta koji je vrlo opasan jer vidimo o kojim se iznosima u tim slučajevima radi, a to su specifična znanja koja pravnik kriminalist čak nema ukoliko posebni pravnici koji su radili i u policiji, i u poreznim službama gdje mogu prepoznati upravo tijek novca. Ono čemu, što mi se čini našem pravosuđu u cjelini potreban je takav kadar. Evo podržavajući sve ove izmjene ovih zakona vjerujem da ćemo njihovom primjenom, ustrajnošću na toj primjeni i gledajući i ispravljajući i dopunjujući zakone koje smo i nedavno donijeli vidjeti i reagirati kako oni funkcioniraju u praksi, pomoći sucima ne samo da dođu, odnosno kandidatima da dođu do pravosudne dužnosti nego omogućiti permanentno školovanje i edukaciju upravo da bi se postigao cilj iz Europske konvencije da svaki čovjek ima pravo i dobije pravednog suca, jer sudac koji ne zna, koji nije moralan on je nesreća za čovjeka. Hvala.
Hvala i vama poštovana kolegice. Imamo repliku poštovanog zastupnika Ivana Grubišića.
U jednom momentu gospođa Ingrid Antičević je rekla da je lako biti dobar a teško je biti pravedan. Ja to ne bi dvojio jer ko je dobar morao bi biti i pravedan. Međutim, teško je spojiti i jedno i drugo osim ukoliko se uzme da je da dobar ludu brat. Onda bi to trebalo dvojiti. Ali dobrota kao integralna vrijednost čovjekova podrazumijeva i pravednost. Iznijet ću ne govoreći o imenima jedan sudac osječkog suda došao je na poziciju suca zagovorom određene crkvene institucije. Kad je bilo o meni riječi onda je govorio takve stvari koje čovjek ne bi mogao probaviti ni prihvatiti. Kasnije je bio uhvaćen, prebačen iz mjesta gdje je bio sudac u drugo mjesto i osuđen na 4,5 strogog zatvora. Bio je kadar određenih crkvenih ljudi. To raditi u pravosuđu je bezakonje i to nema veze sa pravdom i pravednošću, nema veze ni s moralom ni s etikom. Prema tome, potrebni su nam suci struke, osjećaja za pravdu i pravednost ali i suci koji su osjetljivi na moral i etiku. Ovdje se ne zalažem za propise dekaloga jer je on nastao u jednoj teokraciji ali se zalažem za jedno zlatno pravilo etike u politici a to je "Ne čini drugome što ne želiš da tebi drugi učini.". Evo toliko kao napomena. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnik Ingrid Antičević-Marinović.
Evo sada smo svi čuli od našeg don Ivana, našeg kolege nekada je bio, ja sam to slušala veliki strah izaći pred partijski sud, sad smo čuli da ništa strašniji nije ni crkveni sud i da nema baš velike pravde ni tamo. Međutim, kad ste se osvrnuli na onaj jedan dio što sam rekla o dobroti, o pravednosti da u našem životu kolokvijalno svi će reći on je dobar čovjek, a onako ga treba percipirati kako ste vi detaljniji obrazložili a ne nažalost kako mi često ga to shvaćamo to je čovjek za većinu, čovjek koji se nikom ne zamjera. I slažem se, ne može biti ni pravedan ni dobar koji se nikom ne zamjera, jer taj niti je na strani zla ni dobra odnosno i jedno i drugo. Prema tome, potpuno podražavam ovo što ste vi nadopunili što znači dobrota, da znači u biti i pravednost.
Poštovana zastupnica Jadranka Kosor replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice Antičević-Marinović, kazali ste da je loš sudac nesreća za čovjeka, on je zapravo nesreća za društvo, za narod u cjelini i to je samo po sebi razumljivo. Ali slažem se s vama budući da je vaša rasprava išla dosta široko i dotakla se i Zakona o kaznenom postupku, slažem se sa primjedbama vezanim, koje su naravno vezane i za iskustvo i za neke svakidašnje slučajeve s kojima se susrećemo. Slažem se da treba mijenjati ZKP, pa budući da ste predsjednica Odbora za zakonodavstvo i članica vladajuće većine nadam se da ćete to potaknuti jer ovo pitanje slobode i jamčevine i dojma kako ste rekli da se boriti za slobodu puno lakše mogu oni koji imaju novaca. To nije samo dojam, to je sada apsolutno istina a neki apsurdi s kojima se suočavamo vezani za puštanje iz pritvora iako i nisu ispitani svi svjedoci dakle vezano za odredbe Zakona o kaznenom postupku dovedene su zapravo do farse jer tko to i kako to može kontrolirati, sastaje li se netko i kontaktira sa svjedocima kada je na slobodi ili ne? Tako da to treba podhitno urediti jer stvara dodatno tu neujednačenost sudske prakse o kojoj stalno ovdje trubimo. Međutim, ono što je puno važnije kod većine ljudi koji teško žive stvaraju jedan ogroman osjećaj nelagode i nepravde. Dakle, ako bilo kome tko nema novaca predstoji izlazak pred sud odnosno ako je zahvaćen kaznenim postupkom ima apsolutnu nesigurnost i s pravom da neće biti jednako tretiran kao oni koji imaju novca u izobilju.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Da, kolegice, neuk i nepošten sudac nesreća je za stranku, to je stara latinska poslovica. I drago mi je da ovo podržavate. Mislim da to podržavaju svi. Dakle ja sam to uočila, svakom prigodom govori i na takav način ali sigurno i kao predsjednica Odbora za zakonodavstvo mislim da je o tome nešto ministar čak bio rekao čak i javno da će razmotriti tu odredbu i da vratimo na one prijašnje odredbe da jamčevina može biti dana odnosno predviđena pa onda izrečena, odobrena jedino zbog opasnosti od bijega, a ne i zbog toga zbog opasnosti utjecaja na svjedoke jer ona je u samoj logici takve jedne opasnosti nelogična. Zaista ljudi shvaćaju da su pravo i pravda na prodaju. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Poštovana zamjenice ministra. Objedinjene točke dnevnog reda koje obuhvaćaju Zakon o Pravosudnoj akademiji, Zakon o Državnom i Državnom odvjetničkom vijeću koji su samo posljedica izmjena ovog prvog Zakona o Pravosudnoj akademiji pa ću ja većinu izlaganja u ime kluba posvetiti ovom prvom zakonu i samo nešto reći o posljedicama koje izmjene ovog zakona proizvodi u ova ostala dva. Prvi prigovor koji bismo htjeli ipak iznijeti u predlaganju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Pravosudnoj akademiji tiče se neke analitike, tiče se onoga što nema u materijalima, a bilo bi interesantno za razumijevanje zakona da smo dobili jedan analitički prikaz dosadašnjeg rada Pravosudne akademije, ne samo ovih uočenih nedostataka nego i mogućih kvaliteta koje je ta akademija donijela pa da razgovaramo i o konkretnim stvarima što smo dobili uvođenjem u naš sustav Pravosudne akademije. Kako nema neke analitike koja bi pratila ovaj zakon uvodno ću reći zakon je posljedica naših pristupnih pregovora EU, ona je osmišljena i ustanovljena koliko je meni poznato u radu s partnerima iz zemalja EU. Mislim da je glavni konzultant u tom poslu bio konzultant iz Njemačke, ali je i ova akademija kao tijelo, kao ustanova nastala ustvari kompilacijom njemačkog i francuskog modela državnih škola. Ona je do sada odgojila ili osposobila dvije generacije pravosudnih dužnosnika. Prema mojim podacima njih 60 je prošlo Pravosudnu akademiju prema dosadašnjim propozicijama kako je ona radila. E sada dolazimo do onoga što je ostao problem Pravosudne akademije. Od 60 polaznika 22 koji su završili Pravosudnu akademiju ne mogu biti raspoređeni na sudačke dužnosti. Oni su gotovi suci koji su sutra trebali početi raditi, ali oni ne mogu biti raspoređeni na sudačke dugžnosti jer su one popunjene jer su one prema mišljenju čini mi se do konca 2015.godine nema imenovanja novih sudaca u našem sustavu, prema tome mi nemamo prvi odgovor što ćemo s ljudima koji su se educirali za određene dužnosti, završili školu, a ne mogu stupiti na dužnosti jer ih ima na tim dužnostima previše. Uz to znamo da postoji poseban problem i reorganizacije sudovima, po nekima viška sudaca na prekršajnim sudovima mogućnosti popunjavanja s prekršajnim sucima drugih sudova itd., itd., ali ovih 22 definitivno nisu za sada u mogućnosti početi raditi bez obzira što su s uspjehom ovu školu završili. To je prvi problem koji je nastavo s Pravosudnom akademijom. Sada se predlaže, a ona ima tako gordi naziv Pravosudna akademija da školovanje koje je trajalo dvije godine se skrati na godinu dana, možda čak na šest mjeseci ili tri mjeseca i sve više će ličiti svečanoj akademiji, a sve manje onome što bi trebala biti akademija koja obrazuje ljude za odgovorne dužnosti kako je to u početku zamišljeno. Ono što je možda najveći prigovor radu Pravosudne akademije je činjenica da vi sada umjesto redovnog školovanja od pet godina pravnih fakulteta, pa nakon toga određenog staža, pa polaganja pravosudnog ispita, još imate 2 godine školovanja da biste eventualno jednog dana postali sudac prvostupanjskog suda. I čini nam se nepotrebnim ljudima koji su nekada sa 22 ili 24 godine bili osposobljeni za sudačke dužnosti sada umjesto da nastojimo modernizirati pravosuđe kvalitetnim mladim ljudima, mi još odgađamo stupanje na dužnosti sve negdje do ako hoćete uvjetno 30.-te godine života. Druga pak stvar je da ta Pravosudna akademija sa ljudima koje će educirati je postala prepreka nekim drugima koji su s punim pravom očekivali da budu imenovani na sudačke dužnosti. Naime, poznato je da se čak vode i sporovi pred Ustavnim sudom, cijele grupe savjetnika kojih je prema mojim podacima do prije manje od godinu dana bilo oko 700 u našem sustavu, dakle savjetnici na sudovima koji nisu uopće bili u mogućnosti ako nisu bili polaznici te škole pristupiti natječaju i postati sucima jer im je nedostajao taj preduvjet da budu polaznici Pravosudne akademije. Drugim riječima, mi smo sa dosadašnjom Pravosudnom akademijom dobili ustanovu koja je educirala ljude prema svojim propozicijama koje ne mogu biti imenovani na sudačke dužnosti. S druge pak strane oni koji su godinama radili u pravosuđu i do sada uvijek osim formalnih obrazovnih karakteristika imali i čak dugotrajan staž u pravosuđu nisu mogli biti imenovani za suce. Mislim da smo time umjesto da unaprijedimo edukaciju i pravosudni sustav njega ustvari ovim načinom unazadili. Zbog toga mislimo da je ovakva izmjena koja sada pokušava barem u dijelu popraviti stanje što se tiče sudačkih savjetnika nedovoljna i da neće dovesti do toga da dobijemo adekvatnu edukaciju za sve nositelje pravosudnih dužnosti. U ovom prijedlogu zakona u članku 15. dovodimo i još nešto u pitanje odnosno mijenjamo koncepciju koja je do sada postojala. Do sada je Državno sudbeno vijeće bilo to koje je vodilo brigu s obzirom da se bavi imenovanjem sudaca, koje je vodilo brigu i o upisu i o polaganju i tog ispita za ulazak a i konačnog ispita na Pravosudnoj akademiji. Prema ovoj noveli koju predlaže Ministarstvo pravosuđa to više neće biti slučaj. I bez obzira što je Državno sudbeno vijeće ustavna kategorija i tijelo koje se bavi imenovanjem svih sudaca sada je umjesto njega po ovom prijedlogu za provedbu natječaja za upis u Pravosudnu akademiju formira se povjerenstvo koje ima 5 članova od kojih su dva člana iz reda sudaca Vrhovnog suda Republike Hrvatske, dva člana iz reda zamjenika glavnog državnog odvjetnika i jedan član iz reda Ministarstva pravosuđa. Zbog čega predlagatelj, odnosno predlagateljica mislim da bi mjesto Državnog sudbenog vijeća ovaj posao u budućnosti trebalo raditi ovo povjerenstvo, moram ovako iskreno reći nikome, ili barem nama u klubu HDZ-a nije jasno. Dakle mi smo od škole koja nije polučila one rezultate koji su od nje bili očekivani u trenutku kada je ona formirana a što se često puta događalo došli do toga da priznajemo neke greške i pokušavamo ih promijeniti ali čini nam se na krivi način. Akademija koja će trajati sve kraće, tijela nadležna za imenovanje sudaca više neće biti tijela koja će utjecati na upis i polaznike Pravosudne akademije a još uvijek iako postoji mogućnost sada da se i sudski savjetnici natječu za pravosudne dužnosti teško da ćemo dosadašnju grešku ili ako hoćete i nepravdu prema njima jer nisu sigurno bili svi isti pred zakonom moći promijeniti. To su kritike na ovaj Prijedlog zakona o Pravosudnoj akademiji a on se onda naravno reflektira rekli smo i na ova dva zakona, jedan je Zakon o Državnom sudbenom vijeću a drugi o Državno odvjetničkom vijeću. Što se tiče Zakona o Državnom sudbenom vijeću, izmjenama se predlaže nešto što također, dakle osim ovih promjena koje sam rekao da više nije nadležno za odabir kandidata za Pravosudnu akademiju uvode se i neka pravila, ali čin se možda da tako blago kažem nedovoljno promišljena. Uvodi se dvije vrste testiranja svih kandidata. Jedno je psihološko testiranje koje će obavljati po nalogu Državnog sudbenog vijeća odnosno nekom ugovoru određena medicinska ustanova a drugo je sigurnosna provjera ali samo onih kandidata koji se natječu za suce sudova prvog stupnja. Dakle sigurnosna provjera biti će potrebna za suca općinskog suda ali sudac županijskog ili Vrhovnog suda tu provjeru neće morati prolaziti bez obzira da ili je nekada davno u svojem radu prošao provjeru za suca općinskog suda ili je na drugi način došao na dužnost a znamo da je moguće recimo na vrhovni sud. Druga stvar koju mislimo da je neprihvatljiva, da se člankom 4. mijenja mogućnost ocjenjivanja kandidata koji nakon da ne zamaram testiranja i ostalih bodova koje donosi na konačni razgovor pred Državno sudbeno vijeće, određuje se koliko Državno sudbeno vijeće u razgovoru s pojedinim kandidatom može vrednovati taj razgovor i koji broj bodova može kandidatu dati. Nešto se do sada rješavalo metodologijom u radu Državnog sudbenog vijeća, ali ilustrirat ću da bude svima jasno o čemu govorimo. Svi kandidati koji se pojavljuju za imenovanje za suce pred Državnim sudbenim vijećem prije razgovora i konačne ocjene o tome koji su izabrani kandidati, dolaze sa stanovitim brojem bodova. Maksimum je do sada bio vezano uz njihov dosadašnji rad, ocjenu sudačkog vijeća nadležnog suda ili testiranje na akademiji, maksimum je bio 150 bodova. Oni su na razgovoru mogli dobiti maksimalno 20 bodova za ono što su pokazali pred članovima Državnog sudbenog vijeća, što bi značilo da svi oni koji su iz različitih razloga koji nisu uvijek najkorektnije bodovani oni koji su dolazili sa manje od 130 bodova bez obzira na kvalitetu koju bi iskazali na razgovoru nisu uopće mogli reflektirati na mjesto ili postati sucima po određenom natječaju. To mislim da je jedan od velikih problema u radu Državnog sudbenog vijeća i da ovo rješenje da sada propisujete broj bodova samo za taj razgovor zakonom nije dobro rješenje da se to pitanje mora riješiti metodologijom na drugi način kako bi onima koji se pokažu u svim segmentima najboljima dali mogućnost da postanu suci. Najkraće rečeno, niti jedan odvjetnik do sada koji se natjecao za pravosudnu dužnost nije mogao ni sanjati da bi postao sucem jer je maksimalan broj bodova s kojim su dolazili na razgovor bio 70. I bez obzira koliko Državno sudbeno vijeće njemu dalo bodova na razgovoru ta osoba nikad nije mogla postati sucem što mislimo da je zatvaranje pravosuđa za jedan čitav niz kvalitetnih ljudi koji bi trebali i mogli reflektirati da postanu sucima. Zbog toga sugeriramo ministarstvu da ovaj zakon temeljito promijeni i da razmisli o tome da nam ovakva Pravosudna akademija uopće nije potrebna. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo replike. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Mlakar, situacija je, dijagnoza da budem precizniji u pravosuđu je jasna i ona ukazuje na žurnu terapiju i u tom dijelu se ponovo očekuje od edukacije, specijalizacije ili kako god mi to nazvali. I sad u ovom dijelu slušajući vašu raspravu malo mi je zapelo ovo za uho na neki način ova zavrzlama bih je ja nazvao, e sad ovo bude, ovo ne bude pa onda ima određeni dio tih osposobljeni ljudi pa ne mogu ići i puno stvari mi nije jasno. I u tom smislu bi htio povući jednu paralelu sa liječnicima koji su naravno isto tako dugotrajno se školuju, ali u stalnoj su edukaciji, specijalizaciji prateći nove tehnologije, saznanja. U prilog tome ide i da su priznati i vani nažalost ih je puno ode i liječe. To mi zovemo po algoritmima, određenim algoritmima. A sad ovdje u sudskoj praksi veli ujednačena sudska praksa. E sad tu meni nikako nije jasno da sad ta sudska praksa koja bi morala isto po pravilima struke, sad jedan sudac donese jedno rješenje takvo i ovaj za mjesec, dva, tri … promijeni 100%. 100%. E veli to nije tako. Ja to nikako ne mogu razumjeti o čemu se tu radi. Naravno da više u uho zapinju ovi viši, ali ima i na nižim razinama tih raznih odluka. Mene sad to zanima da li je to posljedica možda određene needuciranosti, da li je to posljedica te zavrzlame o kojoj ste vi govorili ili je … ona anegdota, ona tri pravnika u obitelji stoje u onoj šljivi kad su sudili toliko i toliko godina. Evo to bih ja htio malo razmisliti.
Važno je da se liječnici slažu uvijek, to je važno. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Poštovani kolega Milinković, postoji neka sličnost s medicinom. To vam je kao potpuno različita dijagnoza koju možete čuti, pogotovo ako bolujete od nekih netipičnih bolesti pa ćete dobiti različita mišljenja različitih doktora. Može se dogodit u pravu možda je to prečesto u pravu i ne bi se trebalo tako tumačit zakone, s tim se slažem s vama. Ali ovo što ste govorili u ovim primjerima govorilo je o edukaciji nositelja pravosudnih dužnosti. Nitko od nas nije protiv toga da se oni i oni se moraju, bez obzira na postojanje ove škole, a zahvaljujući dobrim dijelom i nama u parlamentu cjeloživotno educirati, obrazovati jer jednostavno je takva poplava zakona da je nemoguće da ostanu gluhima na sve ovo što mi svakodnevno mijenjamo. Ali je drugo pitanje da li ovakva škola kakva je dizajnirana u početku kao naša obveza prema Europskoj uniji, da li je postigla svrhu odnosno ako nije da li nam uopće ovakva treba, da li ovakve sitne promjene mogu dovesti do kvalitetnije škole ili smo spremni priznati i ne govorim o nikakvim političkim opcijama, ali spremni priznat grešku da ovo jednostavno nije dobro rješenje i da tu školu zamijenimo ispunjenjem svoje obveze prema EU na drugi način. Ova škola nije postigla svoju svrhu, njena metodologija nije dobra, a konačni rezultat je porazan. Dovukli ste ljude u školu i nemate ih na koncu smjestit na odgovarajuća mjesta, a oni koji znaju radit ne mogu se za ta mjesta ni natjecati. To je paradoks koji nam nije trebao.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem poštovani kolega. Dakle, u svojoj raspravi ste se založili za to da se, dakle veći značaj i veće bodovanje dade tom usmenom razgovoru. Osobno ja sam prilično skeptičan prema takvoj mogućnosti pogotovo ukoliko bi, dakle bodovi ostvareni na tom usmenom razgovoru mogli voditi do toga da budu odlučujući i da čak anuliraju rezultate nekakvog objektivnog testiranja, da se stvori mogućnost da netko tko je na nekakvom objektivnom testiranju postigao značajno više bodova ne dođe u priliku bit primljen, odnosno stavljen u sudačko zvanje, nego onaj tko dakle na nekakvom usmenom razgovoru koji može biti vrlo subjektivan, da ne kažem nešto gore ostvari određeni broj bodova. Druga je stvar ako i ovo testiranje, odnosno vrednovanje prošlog rada nije dobro, recimo da netko na čisto nekakvim registarskim predmetima, efimenim predmetima ostvari neki veliki broj bodova. To je onda stvar uređenja ovog dijela, a ne toliko davanja značenja tom usmenom razgovoru. Usmeni razgovor bi možda dao veći značaj. Ako se propiše jasno da taj usmeni razgovor se mora voditi, da se mora nakon njega napravit jedan zapisnički oblik i da se i tu ipak nekako odredi za što se na tom usmenom razgovoru dobivaju bodovi. Dakle, da što veća bude transparentnost i da poslije ostane trag i neka objektivnost da se uvede i u taj usmeni razgovor, a ne samo, dakle da se kaže e na usmenom razgovoru ovaj je dobio maksimalni broj bodova, pa je anulirao onoga tko je bio znatno bolji na nekakvom objektivnom testiranju. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Pandek, mi mislimo vrlo slično iako ste vi krivo razumjeli ono što sam ja rekao. Ali i u svom izlaganju ste došli do onoga zašto se ja zalažem. Ne mislim ja da objektivne kriterije treba ispustiti i primat dati nekakvom subjektivnom kriteriju članova Državnog sudbenog vijeća da prema vlastitom nahođenju biraju ljude bez obzira na ove egzaktna mjerila koja postoje. Međutim, ta egzaktna mjerila nisu dobra. Odnos između njih i subjektivne procjene članova Državnog sudbenog vijeća ne može biti u ovom rasponu. A sad kad ste već govorili dat ću vam jedan primjer, jer nećemo govorit o imenima. Na natječaju je najveći broj bodova imao sudac koji je imao u jednoj godini 5360 predmeta što je 20 puta više od realne norme koju ostvaruju suci pojedinih sudova, ali samo zato što je on bio smješten u registru Trgovačkog suda, pa je svaku registraciju na Trgovačkom sudu mjerio jer su morali prema metodologiji mjeriti kao jedan predmet. Ja govorim o tome, da ako je Državno sudbeno vijeće po Ustavu tijelo koje odgovara za izbor sudaca, onda ono mora imati instrumente ako za njih odgovara, da može izabrati najbolje kandidate. Ako vi dobijete kandidate od njih 30 da tako kažem petrificiranu sliku, da jedino 5 možete izabrati po nekim kriterijima koji ne moraju biti potpuno objektivni ili istiniti vi ste Državno sudbeno vijeće doveli u poziciju da ono samo odglasava ono što mu je već servirano, a ne da može svojom odlukom iza koje će stajati odrediti da će izabrati najbolju osobu na natječaju.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mile Horvat u ime kluba SDSS-a u Hrvatskom saboru. Izvolite. Ne, ne. Samo jedan po jedan.
Zahvaljujem se predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice i pomoćnice ministra pravosuđa. Ja sam malo sad iznenađen sa raspravom uvaženog, odnosno zaključkom rasprave uvaženog kolege Mlakara kad je na kraju rekao da ovu instituciju, Pravosudnu akademiju na kraju treba ugasiti. Pa cijeli koncept i cijela ideja i realizacija ideje je bila u vrijeme vašeg mandata i vaš ministar je predložio koncept o kojem mi sad razgovaramo. Dakle, ako smo to radili samo zbog toga da ispoštujemo direktivu EU i da kažemo evo EU nas tjera da napravimo nešto što mislimo da nije dobro, pa ćemo to napravit dok ne uđemo u EU. Kad se ta činjenica završi onda ćemo tu stvar ukinuti, mijenjati, odnosno mijenjati je dozvoljeno u smislu poboljšica, poboljšanja. Ali konstatirati da to sad nakon tri godine treba ukinuti je nešto što mene baš jako ne ohrabruje, ali me ne iznenađuje. Jer takve pozicije u odnosu na obaveze prema EU smo mi pripadnici Srpske manjine često doživjeli da je trebalo nešto uraditi i obećano je, kad je trebalo dobiti onaj pozitivan avi ili kako li već ne, da se uđe u EU. Kad to prođe onda možemo dalje po starome i više ne poštujemo one stvari i one obaveze koje smo sebi preuzeli kad je bilo bitno dobiti pozitivno mišljenje o zatvaranju svih poglavlja za ulazak u EU. Prema tome, mislim da je ovo, ovakav stav nije dobar ali to je stvar kolega. Mi u klubu SDSS-a smo i kod prvog prijedloga rekli razloge zbog kojih mislimo da treba tu akademiju podržati osim naravno direktive EU. Tražili smo logiku i u situaciji u domaćem pravosuđu i našli smo ju kao potrebu da se ta akademija napravi, iako smo i tad u konceptu koji je predložen našli niz grešaka, niz crnih točaka koje je trebalo ispraviti. Računali smo da će praksa s obzirom da se radi o jednom institutu koje je novo u pravnoj praksi da će bez obzira što se pozivamo na praksu francuskoga obrazovnog sustava, mislim da nije previše kompatibilan sa našim, ali smo mislili da će vrijeme pokazati što ne valja i da će se to nastojati popraviti. I upravo podržavamo ovaj napor Ministarstva pravosuđa da poboljša postojeće rješenje. Ja ću reći nekoliko stvari za koje mislim da su stvari za raspravu ali iz namjere da popravimo cijeli koncept Pravosudne akademije. Dakle, i tad smo rekli kad ste to kolege iz HDZ-a predlagali u svom mandatu, rekli smo da postoji, da praktični razlozi za osnivanje Pravosudne akademije jeste ustvari jedna opća ocjena stanja u pravosuđu. Da su nam postupci u pravosuđu enormno dugi, na što je upozoravala i Europska komisija tada, da su se presude domicilnog pravosuđa iz sfere ljudskih prava pobijale vrlo često pred institucijama međunarodnog sudovanja što nije baš bila dobra referenca tada za pravosuđe RH prije zatvaranja poglavlja i da su se donosile u najmanju ruku čudne presude kada su oštećeni pojedinci nezaštićeni ljudi tužili državu za štetu na imovini nastalu usred terorističkih akata ili gubitka najmilijih osoba uslijed tih akata. I oni ne da nisu dobivali satisfakciju nego su bili odbijani sa tim svojim presudama i čak su trebali platiti enormno visoke sudske troškove, plijenila im se imovina, ljudi su ostali obezglavljeni. Dakle, to su bili argumenti zbog kojih smo smatrali da treba educirati pravosuđe i dići nivo sudovanja na jedan viši nivo. I zato smo i podržali koncept doškolovanja odnosno stručnog osposobljavanja tih mladih ljudi koji treba da uđu u jedan vrlo osjetljiv segment društva koji se zove dijeljenje pravde. Tad smo isto tako rekli da je za nas dakle da bi se koncept Pravosudne akademije bio dostupan donekle dostupan svim mladim, ambicioznim ljudima da je condicio sine qua non da je pitanje svih pitanja što nismo napravili kako omogućiti mladom čovjeku koji završi fakultet da odradi pripravnički staž kao prvu stepenicu za daljnje školovanje. Ovo je nešto drugo. Dakle, imate položen pravosudni pa idete dalje na akademiju. Kako doći do pravosudnog ispita ako vas na pripravnički staž, vježbenički staž neće primiti državne institucije, ako vas neće primiti privatna praksa jer nemate novaca da odvjetniku refundirate svoje troškove za vrijeme te prakse? Dakle, što sa mladim ljudima? Ljudi su očajni. Ja sam pričao sa mnogim studentima u Osijeku koji završavaju fakultet i ne vide perspektivu jer ne mogu tu osnovnu stvar riješiti, nemaju prilike da odrade vježbenički staž, steknu onaj minimalni uvjet da izlaze na polaganje pravosudnog ispita i iza toga naravno kao nekakav vrh karijere dolazi onda ova vrsta izobrazbe. Prema tome mi, naročito pripadnici naše manjine, često se nađu u situaciji da budu odbijeni i da nemaju, ne vide posebnu perspektivu jer ne mogu preskočiti tu prvu elementarnu prepreku, dakle dobiti priliku da odrade vježbenički staž. Isto tako ja se potpuno slažem sa kolegom Mlakarom koji je rekao da će to školovanje biti enormno dugo. Dakle, imamo činjenicu da po bologni studenti studiraju 4+1 godina i iza toga pod idealnim uvjetima ako su sretni da imaju prilike polagati pravosudni ispit još 2 godine pa onda po ovom prethodnom konceptu još 2 godine Pravosudne akademije. Dakle, mi prihvaćamo da se to smanji na godinu dana kao što ste rekli i mislimo da će se taj put donekle ublažiti. Istina, nitko ne garantira profesionalnu izvjesnost tim ljudima kad diplomiraju, kad završe Pravosudnu akademiju. Ali mislim da nismo mi ni rekli da ćemo garantirati ovim konceptom Pravosudne akademije profesionalnu izvjesnost kad se ona završi. Prema tome, to je nešto što će vjerojatno isto tako biti bolna točka ovog cijelog projekta. Može se postaviti osnovno pitanje kako su stvarani visoko kvalitetni kadrovi u pravosuđu i u odvjetništvu sa starim postojećim obrazovnim sustavom bez toga 5+2+1+2 itd. Vrlo visoki svjetski priznati stručnjaci su stvarani po jednom puno jednostavnijem modelu. Ali očito da je ovo nekakav trend u EU i da je ovo upravo rađeno u skladu sa direktivom EU. U članku 12. se govori o bodovima. Mi smo i tad rekli da je bodovanje po principu 70 bodova za nas neprihvatljivo. Mislimo da je sad ovaj način bodovanja 240 bodova i 60 bodova za razgovor nešto što je možda logičnije i prihvatljivije. Jer po starom modelu netko tko je imao 69 bodova je eliminiran kao i ovaj koji je imao 5 bodova. Dakle, ta magična brojka gdje je granica između 69 i 70 da bi čovjek bio upisan je nešto što je vrlo diskutabilno i nije za nas bilo prihvatljivo. Psihološki test je dobro što je izbačen kao kategorija. Za nas je to i tad djelovalo prilično diskutabilno, da ne kažem prilično podcjenjivački. Koji su kriteriji za ocjenu psihološke stabilnosti čovjeka koji se školovao po takvom obrazovnom sistemu 10 godina? Prema tome, dobro je što je to izbačeno. Kategorija razgovora je i dalje ostala kao jedan od uvjeta za bodovanje. I tu imamo određene rezerve, u članku 18., jer i ta kategorija razgovora je diskreciona ocjena komisije pa da se ne desi kao što imamo ovdje pred sobom jedan interesantan članak kakva je situacija u DSV-u gdje kaže ovako između ostaloga na takvoj vrsti razgovora kad se ocjenjuje kandidatura za DSV se pitate između ostaloga, pitaju vas između ostalog gdje vam radi suprug, nosite li kravatu, šta ste radili u ratu ili navijate li za Dinamo. Ako to budu kriteriji i ako to bude, dakle to piše, čitam ono što je netko objavio, vjerojatno je prošao kroz ta iskustva. Ako to bude bio kriterij za realizaciju članka 18.i provođenje članka 18.u formi razgovora onda to neće biti dobro i to će onda u svakom slučaju biti kontraproduktivno. Za nas najbitnija stvar je što bi voljeli da predlagatelj uvaži kao našu sugestiju članak 16.odnosno izmjena članka 26., u prethodnom članku 26.je ispoštovana obaveza unošenja preferencije prema Ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina. Dakle, ta obaveza gdje prednost u istom bodovnom rangu kod upisa ima pripadnik nacionalne manjine, ovdje ne postoji, vi ste je izbrisali. Ja bih volio da taj stavak 4.iz prethodnog članka 26.vratite jer on ima praktičnih razloga, dakle izvještaji kažu da pripadnici nacionalnih manjina su podzastupljeni u javnim službama, dakle ne govorimo o privatnoj praksi, govorimo o pravosuđu i državnom odvjetništvu. Ja neću iznositi podatke, ali je generalni podatak da je čak u opadanju taj broj. Prema tome, postoji realna potreba zaštite takve jedne kvote i ukoliko netko dođe u situaciju da ima isti broj bodova 235 jedan kandidat iz većinskog naroda i jedna kandidat iz manjinskog, mislim da se treba pozivati na članak 22. Ustavnog zakona i pri tom ispoštovati prednost konkurencije toga pripadnika nacionalne manjine. Zato vas molim, i to će biti jedina ozbiljna primjedba na ovaj vaš prijedlog dakle da u članak 16.vratite tu obavezu. Na kraju članak 33.je sasvim dobro rješenje gdje ste vi proširili mogućnost da se na listu stave, odnosno da školu pohađaju i ljudi iz privatne prakse što mislim da je dobro, vježbenici koji su došli iz privatne prakse i mislimo da će na taj način se otvoriti vrata, odnosno otvoriti mogućnost da cijela ta struktura bude ravnopravna i otklonit će se dojam ekskluzivnosti ove akademije. Prema tome, još jedanput vas molim da uvažite ovu našu sugestiju a mi ćemo podržati ove izmjene kao što smo i prije pet godina podržali koncept Pravosudne akademije.
Hvala lijepa poštovani kolega. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Poštovani zastupnik Davorin Mlakar, replika.
Uvaženi kolega Horvat, kad sam vas već tako iznenadio da ste me na samom početku apostrofirali to me nagnalo da vam odgovorim replikom i vi ste mene iznenadili ali pri kraju govora ne na početku. Ali pokušat ću vam objasniti svoje stajalište. Koja politička opcija, pod kojim uvjetima i zašto je predlagala mi je manje bitno od činjenice da li smo formirali instituciju koja je udovoljila zahtjevima, interesima pogotovo hrvatskim interesima a ne EU ili tim interesima udovoljila nije. To je bio povod zbog čega sam u ime kluba i zbog čega smo u klubu razgovarali o vrijednosti ovakve institucije koju danas imamo. Rekao sam ne želim karikirati, akademija koja traje godinu dana, koja će sutra zbog istih razloga trajati 6 mjeseci bez ikakvog razloga prvo nosi tako zvučno ime, drugo ona nije postigla svrhu koju je postići trebala, uzor Visoka škola administracije u Francuskoj ili neki njemački modeli nemaju blage veze s ovim u što je pretvorena današnja naša škola. A ja sam se zalagao bez obzira koja opcija je svoje uvjete iz pregovora ispoštivala, a mogla je ispoštivati i da ne formira školu na ovakav način, a naročito ne školu bio je važniji razlog da škola nije ispunila svrhu. I zbog toga se zalažem i bez obzira na preferencije pripadnika nacionalnih manjina ili većinskog naroda da imamo kriterij po kojem izabiremo samo najbolje. Ova škola to ne garantira.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se uvaženi kolega Mlakar. Ja ne razlikujem se puno od vašeg mišljenja, dakle i ja mislim da je ovo više forma nego suština. Jer bilo bi dobro da smo mi od predlagatelja dobili nekakav pregled da vidimo što je urađeno u ovih pet godina i koja su iskustva u tome. No, dobro, to će vjerojatno biti. Međutim, ne možemo se oteti činjenici da smo išli u neke procese forme radi po svaku cijenu ajdemo uči u EU, pa smo na sve pristajali i sad polako vidimo da te stvari baš i nisu suštinski najidealnije, ali onda to sad ne možemo konstatirati treba ih ukinuti, nego ajmo ju doraditi. Ja sam to rekao da me ta teza iznenadila, dakle apsolutno ne treba. To što smo prikazali da imamo kad je to trebalo. Takav princip mi baš ne odgovara, a govoreći o ovom mom zadnjem, dakle apsolutno se slažem da trebamo birati najbolje i bio sam jasan ako je netko u konkurenciji dva najbolja onda mislim da bi trebalo poštivati Ustavni zakon. Dakle, radi se o konkurenciji dva najbolja, a ne o jednom boljem a drugom malo manje boljem. Isti broj bodova, bilo bi dobro da se poštuje Ustavni zakon ili bar da se unese to kao odredba a praksa će pokazati da li će ga netko poštivati ili neće. Često se dešava da se ne poštuje, ali bar da imamo zakonski osnov ovdje na koji se pojedinci onda mogu pozivati, jer se ne mogu ovako ni pozivati ukoliko to ne ugradimo u članak 26.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima. Sada je na redu Klub nacionalnih manjina u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Dragan Crnogorac.
Dobar dan poštovani predsjedniče. Zamjenice ministra, poštovane kolegice i kolege. Pa evo danas kada raspravljamo o ova tri zakona ustvari o postupku imenovanja pravosudnih dužnosnika i tekstualnim izmjenama koje se naizgled čine da nisu velike, suštinski sadržajne one po nama jesu. Mi imamo par stvari koje bi htjeli istaknuti i da razmislimo o njima kao što je već i bilo rasprave dakle nas uče razmišljanju zašto recimo kod ovog psihološkog testiranja, dakle utvrđivanja sposobnosti kandidata zašto se to uvodi i zašto vijeće uređuje pravilnike o sadržaju, metodama i postupku provedbe psihološkog testiranja, dakle vijeće ga donosi, a ne neko drugo stručno tijelo. I recimo u ovom dijelu vezano za sigurnosne provjere jel to iz nekih naših iskustava i prakse do sada se u pojedinim državnim službama pokazalo izuzetno negativno. Recimo kod prijema pripadnika nacionalnih manjina za posao policajca odnosno u MUP-u. No međutim ono što želim dodatno reći zato i govorim vezano u ime Kluba nacionalnih manjina jesu manjinske grupe. Ono što je i kolega Horvat govorio vezano za Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina je da smo mi nezadovoljni načinom na koji je do sada uređeno pitanje zastupljenosti nacionalnih manjina u svi pravosudnim tijelima RH. To pravo i obaveza ne proizlazi samo iz Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, ne samo iz pretpristupnih i pristupnih pregovora RH nego iz drugih dokumenata koje je RH potpisala, konvencija, ali i osnovnog Sporazuma o istočnoj Slavoniji, Baranji i zapadnom Sremu odnosno kako mi volimo reći Erdutskog sporazuma. Ovdje su čak naše kolegice i kolege koje su sudjelovali u tom procesu pa znaju u ovome segmentu što on znači i koje su obaveze RH. Dakle o manjinskim grupama kao što sam rekao Ustavni sud je rekao da se manjine ne moraju pozivati više na ove dokumente nego je dovoljno na Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina. Ali ima još jedna grupa koju nitko nije spomenuo, a to je Zakon o ravnopravnosti spolova i to isto tako jako loše ide. Što se tiče zastupljenosti, evo ja bi iznio prije svega statističke podatke. Dakle u RH ukupno je u svim pravosudnim tijelima zastupljenost nacionalnih manjina na 3,67% pa čak i manje tako da recimo na Upravnim sudovima nemamo nijednog pripadnika nacionalnih manjina, ni na trgovačkim sudovima nemamo nijednog pripadnika nacionalne manjine ili recimo u USKOK-u i DORH-u imamo samo po jednog državnog pravosudnog dužnosnika. Taj broj i ta tendencija nažalost ide protiv zastupljenosti nacionalnih manjina. I mi mislimo da je problem ne samo u izmjeni zakona u kojima bi to trebalo jasno stajati nego i u raspisivanju natječaja koji po nama se široko tretiraju i nema obaveze da kada recimo Ministarstvo pravosuđa raspiše natječaj za primanje sudaca na slobodna radna mjesta oni bi trebali napisati u natječaju da nije postignuta zastupljenost nacionalnih manjina i pogotovo određenih nacionalnih manjina i tako jasno dati koji kandidati imaju prednost kod zapošljavanja na ova radna mjesta. Zašto? Zato što mi moramo suštinski znati da se u postupcima da se bitno razlikuju postupci za strance recimo ili za postupke koji se vode za pripadnike nacionalnih manjina, dakle suštinski se razlikuju. Zašto? zato kada se vodi postupak za stranca dakle ne pripadnika nacionalne manjine njemu se mora osigurati prevoditelj sa hrvatskog jezika na jezik koji je njemu razumljiv u postupku. To je jedna stvar. A kada se vodi postupak gdje je stranka pripadnik nacionalne manjine i kada ta stranka zatraži da se postupak vodi na njegovom jeziku sud je dužan osigura da se postupak tako i provede. Dakle to je bitna razlika. E a sada ovako nitko ne postavlja pitanje, da li imamo sudaca koji mogu provesti, da li imamo dovoljno sudaca koji mogu provesti takav postupak, da li imamo sudaca nacionalnih manjina kojima je to materinji jezik ili koji znaju barem taj jezik? To je pitanje suštinski koje si mi moramo postaviti. Ja sam više zagovornik da mi u Hrvatskoj rješavamo ova pitanja pragmatično nego možda čak da se držimo nekih obaveza. Ovo je suštinski bitno za nas jel zašto onda postoji Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina, zašto onda postoji Zakon o upotrebi jezika i pisma nacionalnih manjina i to je suštinski najveća razlika. E sada, što se tiče postupka prijema pripadnika nacionalnih manjina, ja sam vam rekao ovaj dio koji se odnosi na način raspisivanja natječaja, međutim ono što ću ja sada ovdje iznijeti još par primjera, radi se o Srpskoj nacionalnoj manjini. Radi se o prijemima ili odbijanju kandidata za prijem na mjesto sudova u općinskim ili županijskim sudovima u RH. Recimo Državno sudbeno vijeće u jednom slučaju nije izglasalo jedino kandidata za mjesto suca Općinskog suda u Korenici pripadnika nacionalne manjine gdje treba da se postigne zastupljenost pripadnika Srpske nacionalne manjine, gospođe Biljane Žigić-Kalember jer se tome usprotivio jedan član Državnog sudbenog vijeća iz redova odvjetnika. Gospodin koji zastupa odvjetnike u DSV-u, tada Dražen Matijević se u svom obrazloženju držao pionira u tom pravcu Vladimira Gredelja i uvođenja kriterija moralno političke podobnosti. A to je pravilo prvo primijenio na slučaj imenovanja Miloša Vojnovića za suca Županijskog suda u Vukovaru, dakle iako nisu postojali nikakvi formalno pravni razlozi za njegovo neimenovanje Gredelju je bio dovoljan razlog da se usprotivi za to imenovanje zato što su osobe živjeli u UNTS regiji. A ja ću vas podsjetiti da iz tog perioda, dakle još i dan danas, ova godina je 20 godina od potpisivanja Europskog sporazuma, dakle taj Europski sporazum je na snazi i vrijede svi afidativi odnosno aneksi koji su potpisani i aneks koji garantira dakle da će svi oni koji ispunjavaju uslove biti imenovani na ta mjesta koja se kandidiraju. Međutim ovo je prvi slučaj dakle od neimenovanja kada se usprotivio gospodin Gredelj, a selektivna Gredeljeva pravoljubivost u kojoj je krvna slika nadređena Rimskom pravu pokazala se kada je uzeo u zaštiti primjere sudačkog morala, stručnosti i poštenja, sudaca poznatih po vođenju postupaka Lora protiv kojih sudaca je ministrica pokrenula stegovni postupak. Meni je drago ovdje što mogu da istaknem za sve one pripadnike Srpske nacionalne manjine koji su u položajima sudaca, pomoćnika, odvjetnika i drugih pravosudnih dužnosnika da svoj posao obavljaju apsolutno profesionalno i apsolutno pošteno i sa njima se mi jedino možemo ponesti, ne samo mi Srbi nego svi građani Republike Hrvatske. Dakle gospođa Biljana Žigić-Kalember nije imenovana iako je bila jedini kandidat, iako između ostalog radi na mjestu zamjenika državnog odvjetnika u Vukovaru. Za to može ali za ovo mjesto u Korenici ne može. Interesantno. I poslije toga imamo isto tako kandidata jer dosta često puta govore da nemamo kandidata koji se prijavljuju na natječaje. Imamo kandidata koji se prijavio na raspisani natječaj za suca općinskog suda u Vukovaru. I isto je odbijen zato što po meni natječaj nije dobro raspisan jer nemamo odgovarajuću zastupljenost. On se normalno žalio, radi se o gospodinu Ljubomiru Radiću koji je između ostalog u svojoj karijeri bio i pomoćnik ministra unutrašnjih poslova u jednom periodu svoga rada. Dakle mogao je biti pomoćnik ministra ali nije mogao biti izabran u položaj suca u općinskog suda u Vukovaru. I ono što se nama dešava nažalost na dalje da će ovaj broj sve manje i manje padati a ja ću vam reći zbog čega, u prvom dijelu što se tiče Srpske nacionalne manjine zato što brojke koje sada imamo su možda još iz perioda '97. godine kada je jedan broj pravosudnih dužnosnika preuzet, tako se to nekada govorilo, preuzet, odnosno imenovan u funkcije sudaca ili zamjenika državnih odvjetnika. Ti ljudi polako odlaze, završava im se životni, radni pardon radni vijek i odlaze polako u penziju a nažalost mi ni dan danas ne govorimo i ne donosimo zakonske odredbe kako bi olakšali pripadnicima nacionalnih manjina koji ostvaruju uvjete da se kandidiraju na natječaj, da natječaji budu puno jasniji u pravcu dakle ovih mjera o kojima sam govorio dakle da postignemo dovoljnu zastupljenost sudaca, pripadnika nacionalnih manjina i ta brojka će se sve više povećavati odnosno biti će još veći nesrazmjer. Isto tako u početku sam rekao zašto je bitno da imamo suce pripadnike nacionalnih manjina kada se provode postupci. Da, dosta će reći stranke ne traže da se provode postupci a ja ću postaviti pitanje a šta ako neka stranka zatraži. Dakle mi smo dužni da imamo i takve suce, dakle to su hrvatski državljani koji provode postupke dakle na hrvatskom jeziku a kada se zatraži oni će provoditi postupak na jeziku i pismu stranke ako je pripadnik nacionalne manjine. Dakle mi sebe moramo osposobiti sa sucima pripadnicima nacionalnih manjina i u tom pravcu moramo da mijenjamo zakonske odredbe ali isto tako podsjetiti ću da već u samom startu izbjegnemo načine neimenovanja kao što se dešavalo recimo u ovim slučajevima neglasanja za, odnosno glasanja protiv Državnog sudbenog vijeća kada su ispunjeni svi formalno pravni uslovi. Ovakvi stavovi se već jednom moraju iz Republike Hrvatske da tako kažem izbaciti, ovakva razmišljanja i stavovi jednostavno ne smiju u jednom demokratskom civiliziranom društvu da budu prioritet. Nažalost u ovim i u mnogim slučajevima su bili. I zato apeliram i na Ministarstvo pravosuđa i na Vladu Republike Hrvatske, ovo je prvo čitanje da se do drugog čitanja pokušamo da pronađemo najbolji način kako ovo pitanje da riješimo. Nažalost sada u ovim izmjenama to nije predloženo ali ima sasvim dovoljno prostora da se to pitanje i tim pitanjem pozabavimo i da to pitanje riješimo. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub Hrvatske narodne stranke u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Nada Turina Đurić.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo zamjenice sa suradnicom, kolegice i kolege. HNS će podržati u prvom čitanju ovaj prijedlog zakona. Smatramo da je ovaj prijedlog zakona izuzetno važan, naime ovim prijedlogom zakona uređujemo vrlo bitan dio sustava, između ostalog ustvari na neki način i strukturiramo na koji način se vrši u konačnici i izbor sudaca. Većina građana odnosno percepcija naših građana o radu sudova mislim da nije potrebno ovdje posebno elaborirati, nije na nekoj zadovoljavajućoj razini, čak bi mogla reći da je to nešto što nas treba svih zajedno zabrinuti jer naši sudovi ne uspijevaju unatoč našim pokušajima, unatoč tome da smo evo i u proteklih nekoliko godina donijeli cijeli niz izmjena zakona, ustvari napravili jednu malu i reformu pravosuđa, još uvijek se efekti dovoljno ne vide, odnosno građani ih kao takve ne percipiraju. A jedan od bitnih segmenata naravno u cijelom funkcioniranju je percepcija samih sudaca odnosno i izbor njihov, ali i njihov ugled odnosno njihova stručnost, njihovo znanje i njihov odabir. Stoga ovaj prijedlog zakona i izmjena vezano za Pravosudnu akademiju je jedan po nama dobar pokušaj da se uvedu neke izmjene koje će podići tu kvalitetu, odnosno danas sutra dovesti do toga da ćemo birati bolje suce, bolje stručnjake, kvalitetnije ljude, da smo prostor za kandidiranje na te funkcije na neki način otvorili, ne samo za one koji su dio sustava nego omogućili i onima koji nisu, koji su u privatnoj praksi ili na nekim drugim mjestima, a koji su pravnici sa pravosudnim ispitom. Tako da ovaj zakon kao i svi zakoni koje smo donijeli unatrag nekoliko godina, odnosno izmjene koje su bile kažem mala reforma našeg pravosuđa će vjerujemo u narednim godinama ipak imati efekat koji će onda se moći nazvati boljom, kvalitetnijom ocjenom naših građana o radu našeg pravosuđa u cijelosti. Ja ću ovdje naglasiti nekoliko stvari koje se predlažu u izmjenama i dopunama ovog zakona, a koje smatramo dobrih. Znači prije svega izjednačavanje položaja svih pravnika sa položenim pravosudnim ispitom, znači da pristupe školovanju, zatim postupak upisa kandidata koji se prenosi na Povjerenstvo za provedbu natječaja. Samo povjerenstvo je sastavljeno, bilo je ovdje pitanje zašto nije to ostalo na razini Državnog sudbenog vijeća, međutim evo predlaže se da se i taj dio otvori i bude transparentniji, da se u to povjerenstvo imenuju suci Vrhovnog suda, Državnog odvjetništva i Ministarstva pravosuđa, znači da opet ne ostaje to u onom nekakvom zatvorenom krugu kao što je to bilo do sada pa se uvijek izražavala neka sumnja jer oni istovremeno izvrše i izbor sudaca. Bilo je ovdje pitanje bodovanja i na koji način se na koncu, s obzirom da je ova Pravosudna akademija jedan bitan segment u bodovanju onih koji mogu pristupiti natječaju za izbor sudaca i doći pred Državno sudbeno vijeće. Pa upravo mi smatramo da je Pravosudna akademija kao jedno dodatno stručno usavršavanje uvedena kao još jedan dodatni kriterij za one koji će obnašat najodgovornije dužnosničke funkcije u sudstvu, da pokažu prije svega da imaju ambiciju, da su spremni uložiti dodatan napor u svoje vlastito školovanje i da je to još jedan kriterij temeljem kojega će se moći propitati njihova kvaliteta. Naime vrlo je teško govoriti, vi bi svi naravno kad bi ovu raspravu proširili na to kako percipiramo neke od sudaca koji su javno nama poznati jer vode neke procese koji su dobili medijsku popularnost ja bih rekla vrlo široku. Za neke od njih bi se čovjek stvarno mogao zapitati da li su oni psihofizički stabilni i sposobni voditi tako važne procese. Znači ova akademija s obzirom da većina se slaže da ljudi koji su završili tolike škole, da ljudi koji imaju određenu praksu već, koji pristupaju na te natječaje za suce, da je možda neprimjereno tražiti psihološka testiranja. Ali evo i ova Pravosudna akademija je na neki način odnosno taj period od godinu dana jest neka vrsta procjena da li ti ljudi imaju tu stabilnost koja je sigurno za obnašanje funkcije suca izuzetno važno i da se ona onda naravno i kvalitetno boduje i da se ustvari minimalizira onaj dio neke osobne prosudbe bilo koga, svaka čast svim kolegama koji sjede u Državnom sudbenom vijeću, ali da se minimalizira ustvari ta neka osobna procjena i osobna prosudba onih koji na koncu odlučuju, a opet mogu biti u tom datom trenutku, znači i njihovo mišljenje može biti onaj jezičac na vazi koji će pretegnut da se izabere određeni kandidat. Sve ove mjere koje sam ovdje naglasila, mislim da koje se uvode i dopune smatramo da su dobre. Smatramo da bi u narednom periodu trebale unaprijediti cijeli sustav. Naravno za to će bit potrebno vrijeme, jer jedno određeno vrijeme je izgubljeno. Ono što su neki kolege ovdje naglašavali, a i na Odboru se o tome diskutiralo nismo očito bili zadovoljni u ovom periodu radom, odnosno rezultatima rada ove akademije. Možda smo i više o tome trebali govoriti. Međutim, mi u HNS-u smatramo da to nije razlog da to ukidamo. To je nešto što jest još jedan segment koji dodaje vrijednost onima koji na koncu konca odlučuju i dijele pravdu kao što je netko ovdje rekao, a nama omogućuju da ih kvalitetnije kao zajednica procjenjujemo. Zato će HNS podržati ovaj prijedlog u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Hvala. I završna riječ zamjenice ministra pravosuđa gospođe Sandre Artuković Kunšt.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice. Evo završno samo želim naglasiti i dati određena pojašnjenja u vezi nejasnoća za koje smo uočili da su se u raspravi pojavile, odnosno pitanja koja su postavljena. Dakle, ako ćemo tvrditi da Pravosudna akademija nije ustanovila svoju svrhu onda ćemo otvoriti ovu temu koja je rečena pitanje njezine opstojnosti. No međutim, mi se ne bismo složili sa takvim zaključkom. Svrha akademije je edukacija pravosudnih dužnosnika i ako pitamo njih svrha akademije je svakako ostvarena, a pogotovo imamo viziju, odnosno bitna će biti njezina uloga i jest već sada u ovom daljnjem razdoblju koje slijedi, a koje je ovdje bilo u više navrata apostrofirano, pitanje odgovarajuće edukacije vezane za tijek daljnjih izmjena europskih propisa, ne onih koji su već pravna stečevina i koje smo apsolvirali nego naravno dinamika izmjena europskih propisa ide i dalje i vrlo je živa. Ovdje je bilo govora i o pitanju moralnosti sudaca osim što je vrlo dvojbeno tko bi bio taj koji bi procjenjivao ići u moralnost. Mislim da se zapravo treba svesti na ono temeljno što pravosudni dužnosnik zapravo jest, odgovarajuće utvrđivanje činjeničnog stanja i odgovarajuća primjena adekvatne pravne norme na to činjenično stanje. To je sve što je posao pravosudnog dužnosnika, a sad da li su pravne norme moralne ili nisu to nije pitanje pravosudnog dužnosnika. U tom smislu ustanovili smo sigurnosnu provjeru i mislim da smo se složili oko tog pitanja opravdanosti takve kategorije. Mi smo ovim izmjenama samo doveli do toga da se izjednačavaju svi i oni koji su prošli zato što su već u sustavu i oni koji su prošli zato što su već u sustavu i oni koji će sad ući u sustav pa će provjeru prolaziti. O psihološkom testu ste govorili, njegova opravdanost isto ne bi trebala biti dvojbena, a što se tiče treće kategorije ili razgovora, a ovdje je također bilo riječi o tome na koji način smo ustanovili omjer razgovora i stručnog znanja. Dakle, mi smo se uistinu opredijelili da objektivni kriteriji budu ti koji su najvažniji i da na najmanju moguću mjeru svedemo mogućnost da se subjektivnim doživljavanjem određene osobe umanji stručnost onoga tko je s druge strane, dakle stručnost svoju pokazao u rezultatima kroz ispite. Bilo je naravno i riječi o tome da Državno sudbeno ili Državno odvjetničko vijeće sada više nemaju ulogu koju su imali do sada. Upravo i jest bio cilj da se razdvoje uloge pri ulasku u državnu školu i pri polaganju državnog ispita, ispita pred državnom školom i uloge onih koji te koji su položili ispit ili završili školu biraju za suce. To nisu ista tijela. Dakle, mi ne bismo više htjeli i nije opravdano i nije na razini dovoljne objektivnosti i podjele uloga u ovom sustavu smisleno da Državno sudbeno vijeće sudjeluje u školi i bira one koji će, dakle imati mogućnost da postanu kandidati za suce i onda će s druge strane nakon što su sve to prošli te iste birati. Bolje je utvrditi podjelu i raspored između ta dva tijela i dakle ponuditi Državnom sudbenom vijeću najbolje kandidate iz državne škole ili na ispitu da oni onda suvereno odlučuju tko će zapravo ući u sustav. Isto tako je bilo pitanje da su postojeći kolege koji su završili državnu školu u takvoj poziciji da ne mogu napredovati, da za njih nema mjesta u sustavu. To jednostavno nije točno. Ja moram iznijeti činjenične podatke. Dakle, mi imamo situaciju da osoba koja je završila državnu školu ima mogućnost javiti se na slobodno sudačko mjesto na području RH. Ukoliko se ne javi ona je izabrana na položaj višeg sudskog savjetnika i na tom položaju radi. Činjenica jest da određene kolege ne koriste mogućnost da se jave na natječaj koji recimo nije u Zagrebu ili u Županji ili negdje na nekom drugom području koji možda njima ne odgovara za radno mjesto. Mi smo planirali da će se popunjavanje mjesta vršiti sukladno broju onih koji su upisani u školu. No međutim, zbog neaktiviteta ovih koji su završili školu i mogu se javiti na neko drugo mjesto u Hrvatskoj oni rađe biraju položaj višeg sudskog savjetnika sa dakle zagarantiranim radnim mjestom, sa relativno ugodnijim odnosom što se tiče odgovornosti, ispunjavanja norme itd. nego što to sudac ima. I oni su ti koji su svojim neopredjeljenjem da se jave na natječaj zapravo u poziciji da nisu izabrani za suca. Što se tiče ovog zakona i pitanja napretka na viši sud što je također ovdje bilo apostrofirano. Dakle, mi određujemo pravila kako ući u državnu školu, odnosno kako položiti državne ispite, steći uvjete za kandidata za ulazak u pravosudni sustav. A što se tiče napretka ako ste već na sudu jednog stupnja pa želite napredovati na viši to nije bio predmet ovih izmjena. Dakle, ovaj primjer koji je bio pokazan sa sucem iz sudskog registra koji ima jako veliku statistiku, pa zbog toga ima veliki broj bodova nije uopće predmet ovih izmjena i ovdje se, dakle o tome ne radi. Ovo je dakle bilo nekoliko samo napomena koje smo željeli dati da bi razjasnili naše opredjeljenje zašto smo određene izmjene izvršili. Dužna sam i razjašnjenje po pitanju Ustavnog zakona o pravu nacionalnih manjina. Točno je da smo mi u članku 26. izostavili ovu odredbu ali izostavili smo je upravo radi Ustavnog zakona o pravu nacionalnih manjina. Dakle, pri svakom natječaju ne samo što se tiče ulaska u pravosudnu sferu nego općenito se kandidat poziva na takvu odredbu i to ja vjerujem da nema dvojbe više oko toga. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Kolega Horvat jeste se vi javljali za repliku? Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasat ćemo kasnije.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o Pravosudnoj akademiji, prvo čitanje, P.Z. br. 825. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskoga sabora dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o Pravosudnoj akademiji, 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputiti će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujte o prijedlogu Zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 86 glasova za, 2 glasa suzdržanih i 6 glasova protiv donesen predloženi Zaključak u tekstu kako su ga predložila radna tijela.
Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak i na dohodak od otuđenja imovine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 824; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Pozivam zamjenika ministra financija gospodina Igora Rađenovića da obrazloži prijedlog zakona.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice. Dozvolite mi kratko uvodno. Dakle, radi se o prijedlogu zakona kao što je to uobičajeno potvrđivanje ugovora između RH i Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak i na dohodak od otuđenja imovine. Navedeni sporazum potpisan je ove godine i to 15. siječnja. Ispred RH to je učinila ministrica vanjskih poslova i prva potpredsjednica Hrvatske vlade gospođa Pusić te sa druge strane dakle u ime Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske je učinio dakle njihov ministar vanjskih poslova Philip Hammond. Tekst je dakle usuglašen i njime će se postignuti brojne olakšice pri oporezivanju dohodaka i dobiti rezidenata država ugovornica. Povećat će se mogućnost za međusobnu razmjenu dobara i usluga te povećanje stupnja ukupne gospodarske aktivnosti obiju država. Dakle, nastavlja se na postojeći sporazum do ovog potpisa, zapravo do ovjere u oba Parlamenta, sporazum je važeći još iz '81., dakle od bivše države postoji sporazum između SFRJ-a i Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske. Ovo je korak naprijed i sa te strane vjerujem da će dobiti i vašu podršku i da će sa te strane kao što rekoh omogućiti jaču i bolju međusobnu razmjenu dobara i usluga. A nije zgorega reći biti i poticaj stranim ulaganjima u RH. Hvala vam lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih ljevičara kolega Nikola Vuljanić. Nema ga, gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa pred nama se nalazi jedan da tako kažem naočigled tehnički zakon, međutim ja bih želio upozoriti mislim da bi zamjenik ministra trebao dati odgovor na to, u ovom zakonu jedan članak itekako regulira nešto što je bio predmet političkih prepucavanja i kad su se htjeli određeni sportovi u Hrvatskoj, određeni sportski dužnosnici baciti u blato onda se nabacivalo s tim tko bi gdje trebao platiti poreze. Pa između ostaloga, kolegice i kolege, ovo je očigledno vrlo zanimljiva točka. Prijavilo se klubova, ne znam kad će stići svi završiti, ali vjerojatno sutra kad bude trebalo popljuvati neki sportski klub ili nekog sportskog dužnosnika pa i sportaša ako treba onda će svi postati porezni stručnjaci i pričati o tome što bi trebalo napraviti, ali će zaboraviti kako se regulira plaćanje poreza u tom slučaju, digli su ruku za to, i da je to regulirano sa člankom 16. I to je razlog zašto sam odlučio ovako početi govoriti o ovom zakonu. Zato što u Hrvatskoj svi su stručnjaci za sve, ovisno kad treba nešto pa za poreze naročito. Pa su neki govorili o nekakvim močvarama u nogometu, o silnim transferima o ovome, onome o oporezivanju. Međutim, članak 16., članak 14. i članak 15. jasno definiraju neke stvari. Ali kažem članak 16. naročito jer bilo bi dobro da ga svi pročitaju pa da onda u budućnosti kad budu htjeli napasti neke sportske dužnosnice koje im se ne sviđaju zato što možda sastav i struktura ljudi koji su uložili svoje vrijeme u sport im se ne sviđa da znaju da su nekada izglasali taj članak i da su definirali kako se neke stvari oporezuju. Također, kolegice i kolege sjećate se kad je u Hrvatskoj uvedeno oporezivanje dividende ili tzv. porez na kapitalnu dobit i tada smo govorili da nažalost taj porez na kapitalnu dobit će jedino plaćati vlasnici tvrtki uspješnih u Hrvatskoj, a da sve tvrtke koje su praktički sa svojim sjedištem, zapravo njihovi vlasnici imaju sjedište izvan Hrvatske, plaćanje tog poreza je definirano ugovorom o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. I zato nije dobro što mi zakone ove o ugovorima o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja nekada previše olako shvaćamo, prelazimo preko njih kao preko nečega tehničkoga. Možda sa nekim zemljama to i je tehnički zakon, međutim sa zemljama s kojima Hrvatska ima razmjenu dobara i usluga pa i ovu sportsku razmjenu koja s obzirom na transfere nije nimalo zanemariva. Ti zakoni su itekako bitni. Meni je drago da u ovom zakonu smo davno kad su počeli pregovori ugradili u članak 16.kako i na koji način plaćaju porez umjetnici i sportaši. I također je definiran status članova uprave, određenih djelatnosti i čak i dohodak od nekretnine je dohodak od nekretnina u zemljama s kojima mi potpisujemo ovaj ugovor je itekako velik jer tamo nekretnine imaju jedan sasvim drugačiji status i ulaganja u nekretnine i njihovo rentanje je itekako unosna poduzetnička djelatnost što u Hrvatskoj nažalost nije. Dakle ja sam ovdje samo pobrojio neke stvari, neke stvari o kojima smo se prepucavali i ovdje u ovom visokom domu, neke stvari koje su ljudi koristili i u kampanjama želeći prikazati da neke osobe iz javnog života prije svega sportskog u RH postupaju na ovaj ili onaj način pa ih upućujem da pogledaju članak 16.da vide gdje, ko i kako je plaćao porez, gdje, ko, i kako i kada je porezni obveznik i što znači rezident, što znači nerezident i što znači 183 dana. Isto tako što znači obveza onoga koji isplaćuje nešto što se tiče poreznih obveza. Prema tome, prepustimo poreze poreznicima, a s ovim drugim stvarima nek se bave političari opće kategorije, oni su vam inače najopasniji. Hvala.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i sjeverne Irske o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak i na dohodak od otuđenja imovine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. 824. Rasprava o Konačnom prijedlogu Zakona o je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 95 glasova za, ništa suzdržanih i ništa protiv donesen Zakon o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i sjeverne Irske, P.Z. br. 824.
Nastavljamo sa: - Prijedlogom zaključka kojim se obvezuje glavni ravnatelj HRT-a da Hrvatskom saboru dostavi dopunjeno izvješće o iznosima plaća na HRT-u – Predlagatelj Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Predlagatelj zaključka je Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Prijedlog akta ste primili. Predlagatelja pozivamo da dođe na radno mjesto. Radit ćemo bez predlagatelja. Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih ljevičara kolega Branko Vukšić, nije prisutan, gubi pravo klub rasprave po ovoj točci. U ime kluba Hrvatskih laburista kolega Dragutin Lesar, također nije prisutan, klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Sunčana Glavak i kolega Jasen Mesić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Ovo pomalo liči na dramsku seriju, vjerujem da svi već znate o čemu je riječ. Međutim, držimo da je nedopustivo što eto već u ne znam kojoj epizodi pozivamo glavnog ravnatelja HRT-a gospodina Gorana Radmana da nam dostavi ono što bi sukladno svim zakonskim propisima trebalo biti javno i transparentno. Dakle samo ću podsjetiti da je prvo klub HDZ-a uz potporu svih klubova zastupnika u Hrvatskom saboru podržao našu inicijativu i da smo zatražili da nam se dostave bruto iznosi plaća zaposlenika na javnom servisu koji godišnje od hrvatskih građana dobiva 1 milijardu i 300 milijuna kuna i samim time HRT dužna nam je bila dostaviti te podatke. I kolege iz drugih klubova i na tematskoj sjednici koju smo zatražili govorili smo da je nedopustivo ignorirati Hrvatski sabor. Nakon nekoliko upozorenja glavni ravnatelj nam je ponovno dostavio nešto što nema veze s onim što smo mi tražili. Dobili smo podatke koji se odnose na 2013.i 2014. godinu a podsjetiti ću da je ove godine glavni ravnatelj ukinuo tzv. zabranu povećanja plaća i da mi u ovom trenutku zapravo ne znamo kakvo je stvarno stanje. Dobili smo antidatirane podatke u ovome što je dostupno bilo članovima Odbora za medije, jednako tako usuđujem se reći da je ovo lažno zbog toga što primjerice u ovom izvješću uopće ne postoji HRT-ov centar u Čakovcu koji je ove godine otvoren, dakle on je nepostojeći, nema uopće podataka da se on nalazi i u poslovnim knjigama ili da bi se morao nalaziti u financijskim izvješćima HRT-a. Za ilustraciju samo ako ste pogledali ovaj dokument trenutno na HRT-u ima 27 rukovoditelja radnih jedinica. Dakle to je bez ravnateljstva, 27 rukovoditelja. Ovdje su nama dostavljeni koeficijenti, pa nam je tako bilo rečeno da svatko iole pametan može otprilike izračunati koliko su konačni iznosi plaća, pa su tako onda najniža plaća za jednog od 27 rukovoditelja radnih jedinica neto plaća preko 20 tisuća kuna. Između ostalog ovdje se nalazi i neko radno mjesto koje se zove sekretar režija. Ja doista bih voljela znati što radi sekretar režije na HRT-u? S obzirom da ću pola vremena morati ostaviti kolegi Mesiću samo ću vas podsjetiti da se o svemu tome očitovala i povjerenica za informiranje koja je rekla da s obzirom na sve navedeno kako se radi o zahtjevu za bruto plaćama zaposlenih na HRT-u da je mišljenja da se radi o raspolaganju javnim sredstvima što jednako tako i mi govorimo, a informacije o raspolaganju javnim sredstvima trebale bi biti automatski dostupne javnosti, dakle bez provođenja testa razmjernosti javnog interesa budući da se ne radi o klasificiranim podacima. Držim jednako tako nedopustivim što je glavni ravnatelj na sjednici odbora usudio se reći da nam takve podatke ne može dati pozivajući se na niz zakonskih odredbi. Kolegice i kolege vi vrlo dobro znate mi kao zastupnici u Hrvatskom saboru dobivamo i raspolažemo podacima koji imaju oznaku tajno, vrlo tajno i ograničeno i znamo kako se s takvim dokumentima postupa. Da li je Hrvatska radiotelevizija nešto super tajno? Ako jest onda ćemo dozvoliti i dalje da nas ovakav način ignorira glavni ravnatelj. Kolega Mesić će nastaviti. Hvala vam.
Kolega Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege. Kao što ste već čuli vezno za zaključak imali smo dodatnu raspravu na Odboru za medije gdje smo zaključili da se u rok od pet dana može dostaviti nadopuna one čuvene tablice koju smo dobili temeljem našeg prvog zaključka. Bez obzira što se predsjednik Sabora gospodin Leko kao što je to sam ustvrdio čuo sa gospodinom Radmanom odmah nakon što je zaprimio kao predsjednik Sabora zaključak Odbora za medije koje je čini mi se donesen jednoglasno u suradnji svih kolega koji su prisustvovali na toj sjednici Odbora za medije. Nakon toga uslijedio je dopis gdje gospodin ravnatelj ponavlja de facto svoje stavove i da na neki način ponovno odbija dostaviti Hrvatskom saboru traženo za zaključak. U međuvremenu smo imali i tematsku sjednicu Odbora za medije gdje smo raspravljali o ponovljenim i novim slučajevima otkaza novinarima na HRT-u gdje smo imali raspravu vezano uz slučajeve opomena pred otkazima novinarima koji su članovi Programskog vijeća i koji su kao takvi upozorili na određene stvari i kao članovi Programskog vijeća tražili objašnjenja vezano za prijetnje otkazom novinarima. Naravno da nisu dobili odgovor nego su još dobili opomenu pred otkaz što su se uopće to usudili pitati. Poštovane kolegice i kolege, već dvije godine u ovom Hrvatskom saboru nastojimo našim apelima, diskusijama i svime ostalome glavnog ravnatelja natjerati ili privoliti da na neki način obavlja svoj posao korektno. To nismo uspjeli u svojim diskusijama, to nismo uspjeli sa našim zaključkom. Nisam siguran da ćemo to uspjeti i s našom dopunom zaključka. Ali to nas navodi da se zapravo više ne obraćamo glavnom ravnatelju nego se na neki način obraćamo vama kolegice i kolege koji svojim glasom kada glavni ravnatelj podnese izvješće produžujete dalje njegov mandat. To se prije svega moram zapitati mi zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru šta to činimo ako od nas izabrani nadzorni odbor traži glavnog ravnatelja da podnese ostavku, a mi nakon toga smijenimo nadzorni odbor, šta se to od nas očekuje ako mi prihvaćamo ostavke članova nadzornog odbora, a ne postavljamo pitanje što to radi glavni ravnatelj. Šta ćemo učiniti mi kao zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru ako na naš zaključak koji smo jednoglasno izglasali u Hrvatskom saboru se glavni ravnatelj oglušuje ili šalje nepotpune, a usudio bih se reći vjerojatno i netočne i neadekvatne podatke? Vrlo brzo ćemo imati novo izvješće glavnog ravnatelja, raspravljat ćemo i o otkazima novinarima, i o financijskom stanju, i o programu, i o zaključku. Hoćete li kolegice i kolege uporno svojim glasom produljivati taj mandat? Očito da gospodin glavni ravnatelj ne uvažava zaključak Hrvatskog sabora. Jeli vam to svejedno? Jel vas to možda potiče kolegice i kolege na razmišljanje ili je točno ono što se može čuti u kuloarima da je glavni ravnatelj upravo tu zato što je loš, da je upravo tu zato što ga je i Povjerenstvo za sukob interesa reklo da ima određene grijehove vezano uz prijavu imovine, da je glavni ravnatelj upravo tu zato što stalno dolaze sve gora i gora izvješća sa HRT-a, da je upravu tu zato što je toliko loš da ga se može svaki sljedeći tjedan smijeniti ukoliko ne bude slušao upute? A približavaju se kolegice i kolege parlamentarni izbori, svi znamo da HRT kao javna medijska institucija ima veliku moć u informiranju hrvatskih građana, hrvatskih birača. Vrlo skoro ući ćemo u predizbornu kampanju parlamentarnih izbora, sa takvom televizijom, sa takvim čelnim čovjekom koji ovdje u Hrvatskom saboru kaže da on s programom nema ništa, da to određuju urednici ko da ih on nije birao, a zakon mu je dao upravo te ovlasti da može odlučivati i zato snositi odgovornost. To je bila jedna od argumentacija izmjena i dopuna Zakona o HRT-u. Kolegice i kolege,nitko nas, nas u opoziciji ne može uvjeriti da to nije razlog. Da li je HRT doživjela neku financijsku konsolidaciju? Da li je program kvalitetniji? Da li su tamo bolji međuljudski odnosi? Da li se tamo radi na slobodi novinarskog mišljenja i izražavanja? Ne. Na sva ta pitanja odgovor je ne. I jedini odgovor koji preostaje da upravo takav loš ravnatelj odgovara onima koji uporno za njihova izvješća glasaju. A zašto glasaju? Pa vjerojatno zato što im predsjednici njihovih stranaka koji sjede na drugoj strani Markovog trga u Vladi Republike Hrvatske daju takve naputke. Kolegice i kolege. Kada ste donosili ili kada smo donosili Izmjene i dopune Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji argumentacija je bila da se popravi stanje na Hrvatskoj radioteleviziji. Sjećate li se da smo imali ovoliko puta raspravu o Hrvatskoj radioteleviziji u Hrvatskom saboru? Sjećate li se ikada da je Hrvatski sabor donio zaključak, uputio ga u nekoj instituciji i da se ravnatelj te institucije oglušio? Pa kolegice i kolege ako to tako prođe pa onda je gospodin Radman moćniji od svih zastupnika kukuriku koalicije koji glasuju za njegovo izvješće. Jer očito je nekog nazvao i rekao ja ću poslati to u Sabor a očekujem da pripadnici tvoje stranke, članovi tvoj stranke u Hrvatskom saboru ponovno glasuju za moje izvješće. To znači da će se pokazati da je moćniji i od vas, kao što se pokazalo da je moćniji od članova Nadzornog odbora koji su tražili njegovu ostavku. A mi smo umjesto da tu ostavku pozorno razmotrili mi smo razriješili nadzorni odbor koji smo zajednički birali u Hrvatskom saboru. I to na većinu prijedloga vladajuće kukuriku koalicije. Poštovane kolegice i kolege da ovo što govorimo nije samo naš stav pokazuje vam i ljestvica medijskih sloboda Reporteri bez granica. Eksplicite se navodi problem Hrvatske radiotelevizije. Isto tako u dokumentima Europskog parlamenta na nekoliko mjesta navodi problem Hrvatske radiotelevizije. Ako i dalje zagovarate zakon, izmjene i dopune Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji kao dobar princip onda je potpuno jasno da je vodeća struktura na Hrvatskoj radioteleviziji na čelu sa glavnim ravnateljem potpuno kriva. Kolegice i kolege nema drugog razloga zašto tolerirate glavnom ravnatelju gospodinu Radmanu ovakvo ponašanje nego to da se radi o čovjeku koji je upravo na tom mjestu zato što je loš, zato što ga se može uvijek smijeniti zbog njegovih pogrešaka i zbog toga što je na takvom mjestu ucjenjiv i mora ispunjavati naloge koji dolaze od gospodina Milanovića sa druge strane Markovog trga. Kolegice i kolege predlažemo da se donese ovaj zaključak i onda stvarno da se pozove u Hrvatski sabor glavni ravnatelj da obrazloži još jedanput svoje stavove i da ga se tom prilikom pozove na odgovornost i da se glasa o njegovom razrješenju. Hvala vam lijepa.
Dragutin Lesar, replika na izlaganje Sunčane Glavak.
Kolegice Glavak i mi smo glasali za prijedlog zaključka koji je kasnije postao sporan. S obzirom da se ravnatelj, glavni ravnatelj HRT-a pozivao na određene zakonske prepreke da udovolji zahtjevu Sabora za dostavom podataka mislim da je pisano očitovanje povjerenika za informiranje kojega je izabrao ovaj Sabor otklonilo sve dileme o tome koje podatke ravnatelj ne samo u Saboru nego prema mišljenju povjerenika za informiranje morao objaviti na internetskim stranicama Hrvatske radiotelevizije. I to su podaci koji se odnose imenom i prezimenom, glavni ravnatelj, nadzorni odbor, programsko vijeće, voditelji pojedinih programa te njihove bruto plaće. Dakle plaća u Hrvatskoj je Zakonom o radu definirana kao bruto plaća i ona je stala na stanovište da se radi o podacima koji moraju biti javno dostupni na internetskim stranicama. I ponavljam javna objava imena i prezimena osoba koje obavljaju određene, upravljačke, nadzorne ili rukovoditeljske funkcije kao i njihove bruto plaće predstavljaju element dobrog upravljanja koji je sukladan Zakonu o pravu na informacije i objava bruto plaća interes, javni interes. Tako dugo dok glavni ravnatelj Hrvatske radiotelevizije ne izvrši i ne postupi po ovom mišljenju, stavu povjerenika za informiranje je ignoriranje i Sabora i kršenje zakonskih propisa. Dakle ako je do sada bilo što sporno imamo tumačenje onoga koga smo ovlastili da intervenira u takvim slučajevima. Svatko drugačije postupanje je kršenje zakona. Za kršenje zakona idu smjene ili ostavke.
Sunčana Glavak, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Lesar, u pravu ste, reći ću vam samo još jedan detalj koji se dogodio na sjednici Odbora kojoj je bio nazočan evo i potpredsjednik Batnić, bilo je gotovo nedopustivo čuti iz ustiju glavnog ravnatelja kako dovodi u pitanje ispravnost zaključka Hrvatskoga sabora. Dakle on je propitkivao jesmo li mi ovdje na plenarnoj sjednici zapravo njemu naredili uvjetno rečeno nešto da mora učiniti protuzakonito. Dakle to se nije, ja mislim dogodilo u povijesti Hrvatskoga sabora. I ja znam da hrvatska javnost gleda sa zgražanjem na ovo što mi radimo, o čemu raspravljamo. Ljudi teško žive, ljudi žele malo optimizma u našoj zemlji. Visoka im je RTV pristojba, dužni su je plaćati po zakonu, inače im dođe ovrha. Dakle ljudi više ne mogu podnijeti ovakva nadmetanja, ovo više nije političko samo nadmetanje, ovo s ljudske razine nema više nikakve pristojnosti prema Hrvatskom saboru. Mi ovdje ne predstavljamo sebe osobno, predstavljamo ljude koji su nas izabrali. Ono što još moramo jedanput spomenuti, primjerice BBC, dakle javni servis objavljuje i za tzv. njihove velike zvijezde njihove plaće odnosno za talente, dakle to je sve dostupno zato jer su financirani javnim novcem. Ako sve tvrtke, sva poduzeća, svi dužnosnici, svi koji dobivaju svoja primanja javnim novcem, koji su plaćeni javnim novcem moraju i dužni su to transparentno javnosti predočiti. Ja ne vidim kolegice i kolege doista na koji način može od svih nas, oprostite na izrazu, raditi budale ravnatelj HRT-a. Mi to ne smijemo dopustit, mi moramo zaštititi dignitet sebe samih i Hrvatskog sabora.
Potpredsjednik Željko Reiner, replika na izlaganje kolege Jasena Mesića.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mesić, ja se neću osvrtati na ono što ste vi govorili o glavnom ravnatelju niti o tome da on otpušta zbog delikta mišljenja odnosno govora žene, novinarke koje su samohrane majke ili su pred penzijom, o tome da je ravnatelj eksponent vladajućih itd. Čini mi se da uopće nije više pitanje nadmetanja pa niti ovdje u ovom Saboru između oporbe i pozicije, to je pitanje poštivanja ovog Sabora. To je pitanje poštivanja ne oporbenih zastupnika nego zastupnika vladajućih. Jeste li i vi i mi svi zajedno uistinu kao izabrani predstavnici hrvatskog naroda i svih drugih koji žive u Hrvatskoj ono vrhovno tijelo politike koje treba zastupati sve i kreirati politiku države ili smo mi ti samo potpuno nevažni. I ponavljam, ne samo oporbeni zastupnici, nego još više, vladajući, zastupnici vladajućih. Jeste li vi tu potpuno nevažni i irelevantni za neke koji si uzimaju pravo da ignoriraju bilo koji zajednički zaključak, opet naglašavam zajednički zaključak i oporbe i vladajućih. Dakle pitanje je digniteta ovog Sabora, hoćemo li mi svi skupa, a prvenstveno hoćete li vi jer ste većina prihvatiti takav svoj minorni irelevantni položaj u hrvatskoj politici ili nećete. Hvala lijepo.
Jasen Mesić, odgovor na repliku.
Pa uvaženi akademiče, upravo ovo što ste rekli smo nastojali apostrofirati u nastupu u ime kluba. Naime, vi ćete se sjetiti da već dvije godine ovdje raspravljamo o glavom ravnatelju, da mu upućujemo kritike, da upućujemo sugestije, sve sa željom da bi stvarna HRT bila jedna prava institucija od opće vrijednosti za čitavu Hrvatsku i hrvatsko društvo. Ni u jednoj našoj sugestiji nismo uspjeli, ni u jednoj raspravi, ni u jednoj kritici, ni u jednom upozorenju, ni u jednom apelu za spas novinara, ni u jednoj stanci u ime kluba koji smo imali niz da bi upozorili na stanje na HRT-u. Nikada u tome nismo uspjeli. Konačno, kao što ste vi lijepo rekli, donese se jedan jednoglasni zaključak gdje klubovi zastupnika postave zajednički zahtjev koji ravnatelj potpuno izignorira. Pored toga dođe mišljenje ovlaštene osobe šta je to javno interesantna informacija kojoj se može imati pristup, i taj dokument dobije i nakon toga ponovno glavni ravnatelj to iznegira i još da izjavu pred kamerama HRT-a koji naravno njegovu izjavu lijepo prezentiraju i s time obezvrijedi i pravobraniteljicu i zastupnike u Hrvatskom saboru, kao što vi kažete iz opozicije i pozicije. Kompletno sve to izignorira i još bahato kaže radije ću da me smijene nego što ću ja ispunjavati zaključke Hrvatskog sabora. E to je ono što mi želimo vidjeti. Neka dođe gospodin ravnatelj ovdje vezano uz ovaj zaključak kad će dostaviti materijale pa da vidimo stvarno da l' će to ovdje reći i onda me zanima kako će kolegice i kolege iz vladajuće Kukuriku koalicije glasati i da li će biti dosljedni u onom što su zaključili.
Josip Borić, replika također na izlaganje Jasena Mesića.
Hvala lijepo. Kolega Mesić, ovo je za mene definitivan poraz Hrvatskog sabora u srazu sa ravnateljem HRT-a, jer sama činjenica da mi moramo moliti nekog ravnatelja, pa makar to bilo i HRT-a, da nam iznese neke podatke je zastrašujuća i zabrinjavajuća za dosege demokracije u Republici Hrvatskoj, zaista. A zašto je to tako? Zato kad nešto postaviš na krive temelje to ne možeš zazidati na dobro i neće izaći na dobro, a krenulo je sjećamo se na samom izboru. Sjetimo se našeg pozivanja na konsenzus, na mogućnost da barem predložimo. Na kraju je to izašlo na činjenicu da je Kukuriku koalicija sama predložila, sama izglasala, sama brojila i sama imenovala tog istog ravnatelja i naravno da smo došli u ovu situaciju. Ova situacije je izraz i nemoći predsjednika Sabora da ovaj dom postavi na vrh piramide političkog sustava u Republici Hrvatskoj i mi smo jednostavno postali inferiorni svima koje smo imenovali ovdje u ovom domu, i premijeru i ravnateljima i ne znam bilo kome, DORH-u, svima ostalima. Jednostavno nitko ovaj dom ne doživljava kao nešto ozbiljno, nešto čemu treba dati informacije kad se iste traže. Zbog toga ja smatram da je ravnatelj HRT-a sa ovakvim ponašanjem isključivi grijeh Kukuriku koalicije i mislim da je najbolje da onda oni taj grijeh lijepo ispovjede hrvatskom narodu, a na izborima će hrvatski narod procijeniti i dat će im pokoru za to. Hvala.
Jasen Mesić, odgovor na repliku.
Pa poštovani kolega, na žalost moram reći da ste u pravu u svemu ovome što ste rekli. Bilo bi isto tako jako zanimljivo vidjeti dodatne podatke koji bi se pojavili vezano za iznose plaća, da li ono što smo dobili onu tablicu, da li odgovara aktualnom momentu i visini plaća danas koju imaju glavni ravnatelj i vodeći ljudi na HRT-u. Pa bi se možda iznenadio i predsjednik Sabora kad bi uočio da je to veća plaća nego što možda on ima, ali to hrvatska javnost i hrvatski građani koji financiraju HRT putem pretplate trebaju znati. Trebaju znati da li to, sjećate se kad smo imali situaciju da vodeći ljudi u javnim institucijama ne bi trebali imati veću plaću od ministara, predsjednika, predsjednika Vlade, predsjednika Sabora. A vrlo je interesantno vidjeti da li se toga glavni ravnatelj HRT-a drži i da li je to dosljedno onom što je bilo rečeno. Vidjet ćemo poštovani kolega da li će naše kolege iz Kukuriku koalicije inzistirati na provedbi ovog zaključka ili će recimo kao što je to pokušao uvaženi predsjednik Sabora prvo tu točku staviti na šezdesetu na dnevnom redu, na šezdesetu slučajno da ne bi možda došla na raspravu u ovaj Hrvatski sabor i na neki način pokušati spremiti taj slučaj pod tepih. Nećemo to dopustiti, jer sam rekao postoje opravdane sumnje da je upravo ravnatelj tu na ovom mjestu zato da što mora postupati onako kako mu gazda kaže.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Goran Beus Richembergh.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnici. Radi javnosti valja još jednom reći da je Hrvatski sabor raspravljao o Izvješću o radu Hrvatske radiotelevizije u ožujku i to čitav dan. U raspravi o tom Izvješću sudjelovali su predstavnici gotovo sviju klubova i izneseni su vrlo oštri stavovi i nedvosmislene ocjene iz kojih je proistekao i prijedlog kojega je Hrvatski sabor usvojio da se posebnim zaključkom zaduži glavni ravnatelj HRT-a da Hrvatskome saboru dostavi izvješće o iznosima plaća na HRT-u i to u funkciji osnivača, zakonodavca koji je donoseći Zakon o HRT-u ustrojio sve standarde i elemente po kojima djeluje ta javna ustanova koja je dužna pružati informativni javni servis. I to ne zbog toga da bi derogirao bilo koju od nadležnosti glavnoga ravnatelja koju ima po tome zakonu, nego zbog toga da bi transparentnim učinio raspolaganje javnim novcem. Mnogo je puta ponovljeno, da HRT od pristojbe raspolaže velikim sredstvima. Nema ni jedne druge ustanove u RH koja raspolaže sa toliko sredstava i svaki porezni obveznik, dakle ne samo onaj koji plaća pristojbu ima pravo znati kako se troše sredstva na HRT-u. Obzirom da u svakom poslovnom pogonu sredstva za plaće praktički zauzimaju najveći dio troškova s pravom zainteresirana javnost, a u ime nje i Hrvatski sabor pokazuje visoku dozu interesa upravo za informacijama o tome kako se troše sredstva za plaće. Glavni ravnatelj ima pravo ne samo imenovati ključne ljude u sustavu HRT-a preko kojih onda Hrvatskome saboru odgovara i za sve što se tiče poslovanja i vođenja HRT-a, nego i prema internim aktima HRT-a ima vrlo visoka ovlaštenja u definiranju uvjeta u kojima će se to poslovanje obavljati, odnosno uvjeta pod kojima će raditi zaposlenici, osobito osobe na odgovornim dužnostima na HRT-u. Zanimanje Hrvatskoga sabora opredmećeno u jednome konkretnome zaključku potpuno korespondira sa interesima javnosti. Hrvatski sabor nije bio nekorektan i tražio od ravnatelja HRT-a dostavu podataka koji bi po i jednome propisu bili označeni kao osobni podaci i čiji bi se integritet ili sadržaj trebao ili morao čuvati od javnosti. Potpuno je jasno da je zaključak Hrvatskoga sabora u tome smislu bio zakonit i korektan što je potvrdila u posebnome dokumentu i povjerenica za informiranje. Da ne zaboravimo osoba koju smo imenovali mi u Hrvatskome saboru da štiti interese javnosti i svakoga građanina na pravo na pristup informacijama. Glavni ravnatelj dostavio nam je ono što on zove izvješćem, a što su mnogi od nas okarakterizirali kao skandalozni dokument iz kojega se ne vidi ništa od onoga što je Hrvatski sabor tražio. Odbor za informiranje održao je posebnu sjednicu na kojoj je raspravljen taj pristup glavnoga ravnatelja. I na toj sjednici glavni ravnatelj se pozvao na odredbe triju zakona pokušavajući dokazati ispravnost svoga stava da odbije zahtjev Hrvatskoga sabora. Vrlo jednostavno je utvrditi da nijedna od odredbi koje su bile tada citirane ama baš u ničemu ne korespondira s onim što bi eventualno moglo priječiti glavnog ravnatelja u ispunjenju obveze koju mu je dao Hrvatski sabor. To je čista manipulacija javnošću i pokušaj da se naruga Hrvatskome saboru. Štoviše glavni ravnatelj sve da je i bilo tako, sve da je Hrvatski sabor i tražio podatke koji trebaju biti zaštićeni ili označeni bilo kojim stupnjem tajnosti morao je prema unaprijed utvrđenim protokolima koji postoje za raspolaganje klasificiranim podacima predsjedniku Hrvatskoga sabora dostaviti izvješće koje bi eventualno moglo nositi takvu oznaku. Ali niti ima zakonskoga uporišta niti bilo kakve potrebe da izvješće koje Hrvatski sabor traži bude označeno bilo kakvim stupnjem tajnosti. Međutim, glavni ravnatelj je otišao i korak dalje, on je javno na javnoj tribini održanoj u Hrvatskom novinarskom društvu optužio Hrvatski sabor da ga potiče na počinjenje kaznenoga djela. Poticanje na počinjenje kaznenoga djela jest kazneno djelo. Koliko ja pamtim nikada se dosad nije dogodilo da se zakonodavnom tijelu RH, štoviše tijelu koje je osnivač, koje je donijelo zakon po kojemu radi javna ustanova o kojoj je ovdje riječ tako ignorantski odgovara i u javnosti ga se optužuje za počinjenje kaznenoga djela a da to nije prošlo bez sankcija. Ako je doista dilema glavnoga ravnatelja da između ispunjenja zahtjeva Hrvatskoga sabora i smjene treba birati, ako je odlučio već da ne želi odgovoriti Hrvatskom saboru na zaključak i ispuniti zadaću koja mu je određena onda mu preostaje samo isključivo da s te dužnosti ode. Mi kao Klub zastupnika HNS-a na prijedlog Odbora za informiranje predlažemo Hrvatskome saboru da donese zaključak po kojemu će se glavnome ravnatelju dati još 5 dana vremena da dostavi dopunsko izvješće jer dokumenti koje nam je u međuvremenu poslao nisu nikakvo dopunsko izvješće nego set internih akata HRT-a, ukoliko su bili dosada nedostupni javnosti neka ih slobodno objavi na web stranici, ne treba ih slati nama, dakle ukoliko ne ispuni taj rok predlažemo Hrvatskom saboru da pokrene postupak razrješenja glavnog ravnatelja HRT-a. Hvala lijepa.
Potpredsjednik Milorad Batinić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Beus relativno kratko ste obrazložili stav naše stranke, HNS-a, propustili ste možda napomenuti onaj dio što smo bili raspravljali u klubu a želio bih vas dopuniti s obzirom na navode koje je glavni ravnatelj obrazložio zašto ne može dostaviti određene podatke, a što smo mi bili isto se zapitali, a vezano je i za konačni prijedlog, pitanje njegovih kompetencija. Jer smatramo da glavni ravnatelj ipak bi trebao se konzultirati sa pravnom službom, sa svojim službama da ove navode što je išlo u dodatnom dopisu da li su oni utemeljeni, prvenstveno. Druga stvar, želio bih istaknuti da nisam imao osjećaj da je, osim u jednom dijelu kad je bilo Izvješće glavnog ravnatelja u ovoj sabornici, da je bilo politikantstva. I rasprava se nije vodila, pogotovo na odboru, da su to bila suprotstavljena stajališta političkih opcija, lijeve ili desne odnosno pozicije i opozicije. I nitko nije u raspravi išao ad homine na glavnog ravnatelja tako da ne znam koji su njegovi razlozi. Međutim velim, ponavljam, sklon sam čak vjerovati da možda i nije problem u ovom dijelu, međutim debelo se pitam i postavljam pitanje njegovih kompetencija za ovu funkciju s obzirom na ono što je podastro u pisanom odgovoru.
Odgovor na repliku, Goran Beus Richembergh.
Možemo se zadržati gospodine potpredsjedniče ovoga Doma upravo na toj relaciji kompetencija jer ja mislim da je zaključak Hrvatskoga sabora bio dovoljno precizan i jasan da ga može pročitati, shvatiti i po njemu postupiti bilo tko tko ima elementarno razumijevanje za pravne dokumente. Činjenica je dakle da ta ignorancija jest smišljena. Ona je iskazana kao namjera u nekoliko navrata u javnim istupima glavnoga ravnatelja. Da glavni ravnatelj nije imao u planu doći u konflikt s Hrvatskim saborom on nikada javno ne bi komentirao zahtjev Hrvatskoga sabora već bi ili po njemu postupio ili bi s predsjednikom Hrvatskoga sabora iskomunicirao eventualne limite propisanim načinom i korespondencijom. Načinom na koji on komunicira s Hrvatskim saborom zapravo je potpuno sebe deklasirao. Hrvatski sabor može zaključkom odrediti mu još 5 dana kao što je predložio Odbor za informiranje i nakon toga stvari će biti potpuno jasne.
Mladen Novak replika.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega Beus Richembergh slažem se u potpunosti sa svim vašim navodima i to na neki način potkrjepljuje ovu tezu koju je uvaženi potpredsjednik Sabora gospodin Batinić sad maloprije rekao da nije bilo politikantskog prepucavanja lijevi-desni na sjednici odbora. Konstatirali ste da je u pitanju javni novac i javni interes, konstatirali ste da je zaključak odbora korektno sačinjen, konstatirali ste da je na djelu ignoriranje stavova Sabora kroz onaj kako ste vi rekli, ali na kraju krajeva i većina klubova skandalozni dokumenat koji je dostavljen. Također ste naveli i pozivanje ravnatelja na tri zakona na sjednici odbora i to ste imenovali pokušajem manipulacije. Naveli ste čak i ono što se dešavalo van ovog doma to je poticanje odnosno njegovo karakteriziranje da ga se potiče na počinjenje kaznenog djela. No, što imamo sve oko svega se slažemo, sad imamo konstataciju da je ovo bila 60. točka dnevnog reda pa je onda vjerojatno pod pritiskom rasprava i medija i javnosti to ipak već danas došlo na dnevni red. Kad će doći izglasavanje otom potom, to ćemo vidjet. Ali imao činjenicu da ovo ništa nije slučajno i činjenicu da je ta osoba imenovana od strane politike. Ako ga je politika imenovala politika ima i ovlasti i mogućnosti da ga u tom slučaju s obzirom da je očito ignoriranje Sabora da ga i smijeni. Moj je dojam da jednostavno ne postoji dobra volja, ovo je predstava za javnost, a nešto sasvim drugo će biti odluka. Hvala.
Goran Beus Richembergh odgovor na repliku.
Obzirom da u Ustavu RH i u Poslovniku Hrvatskoga sabora nigdje nije zapisana dogma o nepogrešivosti Hrvatskoga sabora. Onda je doista moguće da i Hrvatski sabor pogriješi, ali ne u zaključcima kojima od drugih koji njemu odgovaraju traži određene podatke, nego možda u svojim odlukama kojima nekoga imenuje na njegovu poziciju a da zato očito ne odgovara niti zahtjevima vremena a možda niti drugim standardima. Teško je prihvatiti činjenicu da ste pogriješili, ali još je gore od toga ustrajati u pogrešci i ne napraviti nešto da se ona anulira ili ispravi. Hrvatski sabor ima mehanizme kojima može svoje eventualne pogreške priznati a njegova Ustavom definirana pozicija traži od njega da pogreške ispravlja.
Potpredsjednik Željko Reiner replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Beus Richembergh nije prvi puta da se ja s vama slažem i slažem se potpuno bez ikakve rezerve s time u svezi. Ono što moramo ovaj puta i ovom prigodom priznati da je ovaj događaj zapravo jedan simptom, jedan ja bih rekao biljeg potpunog ignoriranja Sabora, potpunog nipodaštavanja Sabora od onih koje Sabor imenuje. A prisjetimo se ovoj Sabor imenuje niz dužnosnika od članova Vlade, premijera, različitih ravnatelja, voditelja itd. itd. Sada imamo vrhunac vjerojatno sumraka parlamentarne demokracije kada ravnatelj jedne institucije mirno ignorira sve što su zajednički, i to valja još jedanput ponoviti, i oporba i vladajući zaključili i zatražili od njega. Naravno da ćemo se mi suglasiti sa vašim stavom, odnosno stavom odbora koji će tražiti od ravnatelja Hrvatske televizije da u još jednom roku od pet dana da izvješće koje smo već više puta tražili. Međutim, budimo svjesni do koje razine se dovodi ovaj Sabor da mora moljakati, doslovno moljakati više puta nekog imenovanog dužnosnika kojeg je taj Sabor imenovao a doveli smo se svi zajedno u poziciju da sad dajemo ne znam treću, četvrtu, koju dvadesetu šansu moljakajući nekoga da izvješće koje je morao dati odmah na početku. To je nešto što nas sve mora duboko zabrinuti.
Vrijeme. Goran Beus Richembergh odgovor na repliku.
Kolega Reiner, razlike među onima koji predstavljaju političke stranke moraju biti vidljive što je moguće više kako bi građani mogli raspoznati različitost političkih koncepata i u potrazi za najboljim rješenjima opredijeliti se za koncepte koji je različit i različito predlažu ali kad god politika uključi kao najvažniji kriterij zdrav razum onda ne bi trebalo biti razlika i ja se nadam da je ovo prigoda da zdravim razumom zauzmemo jedinstvene stavove. Hvala.
Sunčana Glavak replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Beus pozivate na zdrav razum kada gospodin glavni ravnatelj, kada ga mi zatražimo informacije kaže neću, onda bi zdrav razum kolega trebao reći dosta. Međutim ne znamo kako će kolege iz SDP-a i hoće li reći dosta. Iz onoga što ste vi iznijeli ja razaznajem da je vama dosta, jednako kao što je to i nama. Samo ću podsjetiti da je HRT jedna od tijela javne vlasti u RH, ako su to svi sportski savezi, ako su to primjerice svi domovi umirovljenika, sva komunalna poduzeća, ako ona moraju na upit javnosti dostaviti svoje podatke, zašto onda to ne mora HRT? Jednako tako gotovo je nemoguće vidjeti u sustavu HRT-a ono što se zove proaktivna objava informacija, a što je zakon jednako tako predvidio. Dakle kolega Beus, apsolutno podupirem vašu ideju da je bilo dosta jer je doista nepodnošljiva lakoća manipulacije. Samo je pitanje hoće li se ova manipulacija uz nečiju potporu nastaviti ili će netko doista reći da će se to sankcionirati smjenom glavnog ravnatelja.
Goran Beus Richembergh odgovor na repliku.
Kolegice Glavak ako se sjećate kada je pokrenuta referendumska inicijativa za izmjene Ustava RH od strane Udruge za obitelj ili kako se već zove oko statusa braka onda je dobar dio građanski prosvijećene javnosti pokrenuo odnosno sudjelovao u jednoj javnoj akciji, što sve treba pisati u Ustavu. Tamo je bilo različitih prijedloga od toga kako sarma mora biti skuhana da to isto piše u Ustavu pa do određenih drugih rješenja, pa evo na tragu toga možda čak ne bi bilo loše da se upiše kada netko bude imao tako zdravorazumski složenu dvotrećinsku većinu da je glavni ravnatelj HRT-a također unesen u Ustav i to da tamo eksplicite piše da je iznad Hrvatskoga sabora. Hvala.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Beus rekli ste na odboru se ravnatelj pozvao na odrednice triju zakona koji njega opravdavaju u onom dijelu neizvršenje zaključka ovog Sabora. Slušao sam pažljivo cjelodnevni raspravu o njegovim izvješćima i o HRT-u svojedobno, slušam i danas i čudim se. Čovjek kojeg imenuje ovaj Sabora, čovjek čija izvješća prihvaća ovaj Sabor, čovjek koji ovom Saboru odgovara da neće izvršiti njegov zaključak i poziva se na odrednice nekakvih triju zakona. O čemu mi govorimo? Koliko puta su već rezane plaća državnim i javnim službenicima pa i ovdje zaposlenicima u Saboru? hodite vidjeti u kakvim uvjetima rade referenti ovdje u Demetrovoj u DUDI-u gdje pravnica ima pet tisuća kuna plaću i tisuću predmeta koje ne može riješiti, a bitni su za investicije na terenu i ovdje se pojavljuje jedan čovjek koji svih nas vuče za nos. Kakvi smo mi to predstavnici svoga naroda? Mislim da nema tu nema puno priče. Kakvih pet dana odgode? O čemu govorimo? Čovjek čiju plaću ne znamo, a tu plaću prima od onoga što govorimo da kopa po kantama ili koji prima plaću 2 tisuće kuna ili tisuću 700 kuna i na nekakvoj je pomoći po općinama i gradovima, neće da ovom Saboru podnese izvješće kolika je njegova plaća. Kolike su plaće onih koji upravljaju tom firmom, a imenuje ih ovaj Sabor? I zaključak je donijelo koliko se ja sjećam ovdje jednoglasno. Nije ovdje bilo pitanje pozicije, opozicije. I dostaviti odgovor na onakav način, već je to razlog za smjenu. Jel bi volio vidjeti svog dolje direktora ili voditelja neke firme koji mom gradskom vijeću ili meni ne bi postavio nekakvo izvješće ili nekakav odgovor na pitanje koje mu postavim, koliko dugo će biti na tom radnom mjestu pa makar počekali od tih nekoliko 8 mjeseci ili godinu dana koliko treba za prihvatiti ili ne prihvatiti njegovo izvješće. Jer ovo je ismijavanje vas, mene, ovo je ismijavanje naših građana, oni koji primaju mirovinu i plaćaju pretplatu i to je bit. Kakvih pet dana.
Hvala. Goran Beus Richembergh, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega ako malo analiziramo ponašanje glavnoga ravnatelja možda čak nije daleko od logičnog zaključka da je on doista odlučio da se njega smijeni jel je njemu dosadilo biti, možda mu je stvarno puna kapa svega, ali želi otići kao neki martir kojega su valjda smijenile, a ne netko tko će otići sam. Jer pazite, logika je sljedeća, ako vam je Hrvatski sabor izmjenama i dopunama Zakona o HRT-u proširio gabarite ovlaštenja, ako vas je imenovao velikom većinom, ako je veliki dio javnosti popratio vaše imenovanje uz vrlo pozitivne poruke i nade da će netko s takvim backgroundom s takvim iskustvom doista tu kuću restrukturirati, dovesti u red, omogućiti da se radi, omogućiti da se proizvodi više vlastitoga programa, zauzeti one pozicije koje su nekada bile pozicije slave HRT-a onda je potpuno nelogično da se najprije svađate s cijelom javnošću pa da se svađate s nadzornim odborom od prvoga dana i da se na kraju još svađate i s Hrvatskim saborom. Tu nema zdrave logike. Logika bi bila da želite iskoristiti sve te mehanizme koji su vam dati da pokažete da doista znate da želite, da možete i da želite iza sebe ostaviti sjajan trag, čovjeka koji je uspješan, čovjek koji stvara najbolju televiziju koja može biti na ovim prostorima ne samo u Hrvatskoj, nego u cijeloj regiji u kojoj se prati program na našem jeziku, a ovo je sve suprotno od toga. Ja ne mogu drugo nego zaključiti da je gospodin glavni ravnatelj očito zasitio se toga posla i da traži izlaznu strategiju. Hvala lijepo.
Nikola Vuljanić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Beus jednu stvar ste krivo rekli, inače slažem se sa svim što ste ustanovili. Rekli ste da se glavni ravnatelj pokušao narugati s ovim Saborom. Nije se on pokušao, on je to napravio. On je to napravio i napravio je svjesno. Kažete nema logike u tom. Ma logika postoji, jer je raspodjela vlasti u ovoj državi čudna. Očito da s druge strane ovog trga netko stoji za gospodina ravnatelja Hrvatske televizije, on misli da može raditi što hoće. Međutim, bojim se da je sada pretjerao i za svoga gazdu. Normalnost bi se vratila ostavkom koju dotični čovjek očito ne želi napraviti. Dali smo mu 5 dana, pa 5 puta 5 je 25, pa 25 put 5 125 pa 600, a poštenije bi bilo dati prijedlog za opoziv i odmah maknuti gospodina s tog mjesta jer on očito ne ispunjava svoju funkciju. Naravno da je to … [[Govornik se ne razumije.]] ad hominem ali on se postavlja ad hominem. On se postavlja kao jedna osoba nasuprot institucije koja ga je zaposlila. To si za pravo nitko ne bi smio priuštiti. Ne možeš poslodavca na takav način ignorirati. E pa kada se tako postavlja naravno da odgovor treba biti ad hominem ne neki drugovi rade neke stvari nego glavni ravnatelj Hrvatske televizije ne poštuje Sabor i ustavni poredak ove države, točka i zato treba otići.
Odgovor na repliku Goran Beus Richembergh.
Ja vama ne mogu ništa drugo reći nego da ste sve što ste rekli korektno samo pazite se oštroga jezika jer glavni ravnatelj razmišlja o tome da sve tuži koji govore nešto na njegov račun.
Jasen Mesić, replika.
Uvaženi kolega Beus dobro ste izložili i prepričali tijek događaja vezano uz ovaj zaključak Hrvatskog sabora. Spomenuli ste još jednu vrlo interesantnu stvar a vezanu na poticanje na kazneno djelo, gdje je glavni ravnatelj optužio Hrvatski sabor da ga potiče da napravi nešto protuzakonito i još smo bili optuženi da se želimo miješati u neovisnost Hrvatske radiotelevizije. Podsjetit ću da to nije prvi put jer je prijetio već prije glavni ravnatelj pojedinim zastupnicama i zastupnicima da će ih tužiti sudu jer ugrožavaju valjda njegov lik i djelo svojim istupima. Gdje se krije problem oko objave ovoga ili odgovora na ovaj zaključak? Svakakve priče kruže, neprovjerene i moramo ih ne uzeti zdravo za gotovo. O malverzacijama. Podsjetiti ću da prvi sukob je bio s nadzornim odborom da se podigne granica samostalnog odlučivanja na 10 milijuna kuna unutar internih dokumenata Hrvatske radiotelevizije. Priče o tome da se neki podobni pod navodnicima nagrađuju boljim plaćama a neki evo vidimo dožive da dobe i otkaz ili opomenu pred otkaz. Podsjetiti ću da isto tako pruže priče o razno raznim ugovaranjima posla, ponovno ponavljam neprovjerene priče gdje se dogovaraju poslovi sa vanjskim firmama gdje postoji mogućnost sukoba interesa. Kada je glavni ravnatelj bio predmet rasprave na Povjerenstvu za sukob interesa, dao je izjavu. Kada sam ja dogovarao da dođem za ravnatelja televizije rečeno mi je da neću biti dužnosnik. Svi odgovori i na ovo da glavni ravnatelj mora otići su upravo na tom mjestu s kime je glavni ravnatelj dogovarao da će biti izabran za ravnatelja televizije. Tu leži zec [[Upadica Zgrebec: Hvala. Vrijeme.]] I sumnjam da će glavni ravnatelj otići sam nego ga mi uvaženi kolega moramo našim glasovima smijeniti.
Goran Beus Richembergh odgovor na repliku.
Kolega Mesić, iznijeli ste neke neprovjerene priče i ja nemam potrebe širiti ih ili ponavljati ili prepričavati. Ali ono što mu je provjereno to je veliki poslovni uspjeh glavnog ravnatelja a to je da je ugostiteljski trakt Hrvatske radiotelevizije počišćen kao nekakvo skladište potpuno čisto, dakle tamo više nema niti jednog jedinog aparata za posluživanje jela i pića, dakle možete jedino popiti kavu tako da ubacite neku kovanicu u neku mašinu koja je tamo postavljena sa strane. Dakle čak ni to nije u stanju pružiti 3000 ljudi koji rade na Hrvatskoj radioteleviziji nego se kuća dovela do toga da je ovrše u pol bijela dana i da im ogule sve živo što je tamo bilo. Eto toliko, to nije neprovjerena priča nego čak postoji i fotografije.
I prelazimo na pojedinačnu raspravu kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabor.a Pa za raspravu sam se javio iz nekoliko razloga. Prije svega užasno me smeta da si razno razni ljudi koji su temeljem politike došli na određena rukovodeća mjesta dane su nam silne ovlasti i mogućnosti da upravljaju sa silnom imovinom hrvatskih građana kada zagusti tumače zakon onako kako njima paše. Ja bih se malo vratio jedno 12, 13 godina natrag kada je tada vladajuća većina 2003. u veljači donijela odluku nakon jednog ovakvog izvješća da sve inspekcije u Hrvatskoj koje se bave financijama, ovim, onim izvrše nadzor HRT-a. I tada su utvrđene porezne obveze od nekakvih 250 milijuna kuna. I gledajte, opet su se ljudi sa HRT-a našli za pravo da tumače zakon koji je donio ovaj Visoki dom. I tada su uvjeravali te na pretplatu se plaća, te ne plaća PDV itd.. Toliko samo za uvod. Danas kaže ravnatelj Hrvatske radiotelevizije da on po ovome ili onome zakonu ne može poslati iznose plaća, ustvari svih primanja, ne samo plaća, zaposlenih, čelnih zaposlenih na HRT-u. Mene samo zanima što radi saborski Odbor za zakonodavstvo. Ako je on optužio Sabor da Sabor njega tjera da napravi nešto protuzakonito onda je saborski Odbor za zakonodavstvo nama zastupnicima trebao dati zakonsko tumačenje. Ako već nas gospodin uvjerava da radimo protuzakonito, ja se sjećam sjednice ovog Sabora 2001. i 2002. kad se htjelo prikazat da je u ovoj državi sve nastalo nešto na kriminalan način, od Domovinskog rata pa nadalje, pa su dešifrirane određene državne i vojne tajne pa su se iz ove sabornice micale kamere, zvučnici itd., ali su sabornici raspravili o toj temi koja je bila interesantna, dakle deklasificirana je visoka vojna tajna i raspravljali smo u ovom Visokom domu. Pa zašto mi to sad ne bi napravili ako je sporna toliko plaća jednog ravnatelja isto tako stavit da je to najveća državna tajna, isključit kamere, zvučnike itd., kako se već raspravlja u takvim situacijama i da mi sabornici konačno to raspravimo i da skinemo s dnevnog reda. Jer ako mi nismo u stanju to napravit kao sami, jer ako nama netko kaže da ga tjeramo na protuzakonit akt, onda mu mi dokažimo da taj protuzakoniti akt nije takav i mi imamo instrumente kako ćemo doći do podataka oko toga koliko tko ima plaću. Jer naprosto mi takvim mangupčićima, oprostite mi na izrazu, trebamo doći na kraj. Pa ne može baš svatko u ovoj državi se igrati sa državnim tijelima onako kako njemu paše. Ja vama kolegice i kolege postavljam jedno pitanje. Počevši od ministara u Vladi Republike Hrvatske, koliko ministara u Vladi ima više od milijardu i 300 milijuna društvenog novca na raspolaganju? Vrlo malo. Nema ih ni 40%. Koliko čelnika jedinica lokalne i regionalne samouprave od njih 560, 570 koliko ih ima, ima veće proračune od milijardu i 300 milijuna kuna. Na prste jedne ruke ih možete nabrojati. Ali gledajte, svi su oni dužni podastrijeti hrvatskoj javnosti kolika im je plaća. Da gospodin ravnatelj i njegova ekipa zarađuju ove novce na tržištu, u utrci sa ostalim medijskim kućama, da zarade tih milijardu i 300 milijuna onda bi mogli govorit o poslovnoj tajni, ali kada hrvatski građani njima uplate milijardu i 300 milijuna i oni praktički žive od toga, jer pogledajte koliki su im ostali prihodi, zanemarivi, i kad pogledate koliko odvjetnici zarađuju na opomenama tim hrvatskim građanima da im naplate te pristojbe, onda se stvarno postavlja pitanje elementarne pristojnosti: pa zar ti građani stvarno ne trebaju znati koliko zarađuju ljudi koji stvaraju taj program. Nekima se sviđa, nekima se ne sviđa, ali o ukusima se ne raspravlja. Međutim, javio sam se za raspravu iz jednog razloga, kolegice i kolege možete mislit kakvu mi ozbiljnost ostavljamo hrvatskim građanima ako se mi oko ove teme već navlačimo mjesec, mjesec i pol dana. Da li ti građani mogu vjerovati da smo mi u stanju stvarno donijet zakone i kad donesemo te zakone da oni za koje se ti zakoni donose da ih moraju primjenjivati. Dakle to je ključno pitanje. Gledajte, kolegice i kolege, kad netko od nas ovdje digne ovu pločicu povreda Poslovnika i kada predsjedatelj smatra da to nije tako nego da je drugačije, kaže vam uputu za pravni lijek obratite se Odboru za Poslovnik itd. pa će on dati tumačenje. Ali kada netko javno optuži Hrvatski sabor da ga tjera da napravi nešto protuzakonito jer znate koji bi onda bio tu najjači argument? Jednostavno da je predsjednik Sabora uputio Odboru za zakonodavstvo da da takvo tumačenje i riješili smo priču. Pa ako mi kao sabornici usvojimo takvo zakonsko tumačenje onda mi preuzimamo odgovornost na sebe da taj gospodin sutra neće biti kažnjeno gonjen. Međutim, postavlja se jedno elementarno pitanje, ako netko ima plaću u skladu s onim što je propisano aktima koje su između ostaloga usvojili ljudi koje smo mi imenovali ovdje, čega se onda ima sramiti? Pa nije ta plaća ekstremno visoka u odnosu na sve druge plaće. Međutim, ako se u međuvremenu dogodilo nešto drugo da ta plaća ima nešto drugo onda je logična stvar da se trebate nečeg sramit. Međutim, ono kolegice i kolege na čemu bi mi trebali inzistirati i gdje ne bi trebalo bit političke podjele, a to je da nam zakonodavstvo bude takvo da ga ne može baš tumačit kako god tko hoće i da ako je već sporno i neke zakonske odredbe da ih protumači onaj tko ih treba protumačit, a da mi u konačnici ako to ne napravi Vlada, napravimo sami prijedlog izmjene zakona da eliminiramo te sporne stvari. Ja vam samo kažem oko pretplate se u ovoj državi navlačilo 20 godina. Osobno kad sam bio ministar i kad sam ugradio u Zakon o porezu na dodanu vrijednost odredbu da pretplata ne podliježe plaćanju PDV-a, ali onda je nastalo nešto drugo sporno. HRT nije imao pravo odbit pretporezno taj dio troškova koji ide pa su opet oni tumačili zakon kako njima paše, shvaćate. Dakle to su stvari koje se nama kao saborskim zastupnicima naprosto ne smiju dogoditi. Mi smo na prvi javni nastup i prozivku čelnog čovjeka HRT-a trebali reagirati na način instrumentima koje imamo. Kažem, ako ja dignem pločicu povreda Poslovnika moja intervencija da je netko prekršio Poslovnik se ne svidi predlagatelju on me uputi na odbor da mi on protumači jesam bio u pravu ili nisam. Ja mislim da smo svi mi nažalost trebali dignut pločicu povredu Poslovnika i dat zakonsko tumačenje nečega i naprosto poslat poruku preko ovoga svima kao opomenu da se nemaju pravo i ne smiju igrati sa Hrvatskim saborom. Hvala lijepo.
Replika, potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega Šuker, ovo je jedna od nažalost rijetkih prigoda da su se i vladajući složili s oporbom i čini mi se da nema među nama velikih razlika glede toga. Međutim, vi ste postavili neka prava pitanja, a čini mi se da je još jedno pitanje ostalo visiti u zraku pa ga treba izrijekom artikulirati. Koje će biti posljedice,… koje će biti konzekvence za glavnog ravnatelja nakon ove naše diskusije. Što će saborska većina, što će vladajući načiniti jer o njima to ovisi jer imaju većinu nakon ove rasprave? Hoće li oni tražiti razrješenje glavnog ravnatelja kao što je predstavnik jedne stranke ovdje vladajućih jasno zatražio ili će to još jedanputa biti nikom ništa? Hoćemo li mi ovdje nakon tih rasprava završiti sve to tako da nakon što smo svoje frustracije jedni drugima iznijeli u nekoj vrsti ja bih rekao međusobne psihoterapije izrazivši jasno stavove o tom problemu i nikom ništa na kraju. Ili će saborska većina uistinu povući određeni potez da se ova saga nipodaštavanja Hrvatskog sabora, svih zastupnika Hrvatskog sabora uistinu dovrši onako kako bi u pravoj parlamentarnoj demokraciji morala dovršiti. Hvala lijepa.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Reiner, ja sam upravo svoju raspravu pokušao koncipirati na takav način da vidimo kakve će biti posljedice ne samo za ovaj slučaj, nego i sve buduće koje će se dogoditi. I možda bi ovo bila jedinstvena prilika da mi pokažemo da možemo djelovati i malo drugačije od onoga što nam netko nametne. Međutim, da nije bilo tu političkih kalkulacija vjerojatno bi reagirali na način kako smo reagirali, međutim kako nismo reagirali, pardon. Međutim, vrlo je interesantno da je prvo došlo do sukoba članova Nadzornog odbora i čelnih ljudi ili čelnog čovjeka HRT-a. Nadzorni odbor smo imenovali mi kao Sabor, dakle ljude koje smo mi imenovali su došli u sukob zbog ovog ili onog razloga, bilo je to više razloga da ih ovdje ne pobrajamo. Mi opet nismo reagirali, nego smo smijenili taj Nadzorni odbor i izabrali drugi. E sad, kakva je poruka svima drugima koji imaju jaki politički kontakt sa onima koji donose odluke. Ako imate jaki politički kontakt, odnos onda vam je to i jasan signal da vas neće smijeniti, jasna je poruka. Radi što hoćeš dok imaš političku podršku možeš. Kad je izgubiš letit ćeš bez obzira na argumente.
Zvonko Milas, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker, ključno po meni o onome što ste govorili je kakvu sliku ostavlja Hrvatski sabor u javnosti? Na tematskoj sjednici sam rekao i to ću ponoviti. Ja ovdje imam priliku reći nešto o HRT-u, o iskustvu kojeg sam imao kao član Programskog vijeća, evo sada kao saborski zastupnik. I ne mogu se oteti dojmu da je Hrvatski sabor upravo razlog svemu ovome, dakle ovoj sagi koja traje već mjesec i pol dana oko toga da li trebaju dostaviti izvješće o plaćama za radna mjesta, dakle bez imena i prezimena ili ne. Dakle, jednostavno Hrvatski sabor pokazuje nemoć, dakle tijela koje jednostavno nije u stanju riješit probleme koje je sam nametnuo, sam izazvao. I nadam se da ova rasprava danas koja se vodi je možda početak nekog konsenzusa, nekog konsensualnog razmišljanja o temama, dakle o kojima doista Hrvatski sabor ima što reći, odnosno koje može riješiti. I na kraju, ako je to točno što govori ravnatelj da krši zakone jedan, dva, tri, ne znam koliko, pa mene zanima kako nije problem na toj istoj Hrvatskoj televiziji, dakle kroz javni servis pustiti novinara da javno dakle pred očima cijele javnosti secira plaću, odnosno primanja sto postotnog invalida na način kako je to napravljeno gdje je izložio njega, njegovu obitelj, njegovu osobu bez obzira na bilo koji zakon, Zakon o zaštiti osobnih podataka, zaštiti ljudskih prava, bez obzira na čovjeka koji je prošao sve ono što je prošao. Zanima me koji se zakon tada kršio i zašto tada nije progovorio o tome, odnosno zašto se to dopustilo. Hvala lijepa.
Ivana Šuker, odgovor na repliku.
E kolega Milas hvala vam na ovom pitanju. Ja sam taj dio na žalost u svojoj raspravi preskočio. Dakle, hrvatskoj javnosti kad je to nekome politički odgovaralo se htjelo na silu prikazati da čelnik jedne udruge je javna osoba i njegova primanja koja nemaju uopće veze s tim što je on trenutno na čelu te udruge treba javno prikazati hrvatskoj javnosti. Ako već netko kaže da će se kroz njegovu neto plaću pokazati nekakvi osobni podaci, a znate koji su vam osobni podaci? O broju uzdržavanih članova obitelji, jer vi temeljem Zakona o porezu na dohodak nismo definirali koliki je osobni odbitak, koliko članova obitelji imate, a to se isto zna. Ne možete muljati i petljati. Prema tome, dakle to je sporno. Ali kada se hrvatskoj javnosti treba pokazati koliko onaj koji je dao dio svog tijela za stvaranje ove države dobiva temeljem zakona koji je donio ovaj visoki Sabor, jer treba u trenutcima kad država ima 300 i još nešto tisuća nezaposlenih, kada 800 000 umirovljenika ima plaću ispod 3000 kuna onda treba hrvatsku javnost šokirati s tim kako netko ima visoka primanja. A kada treba pokazati koliku netko ima plaću na račun toga ne zato što je napravi kvalitetan program i z bog toga ga gledaju gledatelji, nego samo zbog toga što hrvatski građani mu plate milijardu i 300 milijuna da bi ta kuća mogla egzistirati, e onda je tu 1001 prepreka. Pa možda je i to razlog zašto hrvatski branitelji prosvjeduju u Savskoj, zbog ove nepravde koja se pokazuje prema njima jer stalno kad nekom to paše njihova prava i kako neki kažu privilegije, oni nisu išli u rat po privilegiji, nego su išli u rat braniti Hrvatsku državu netko se s njima igra. A kad treba pokazati samo svoju plaću, onda to ne smije ni slučajno se vidjeti, jer onda ona izreka da krije to ko zmija noge je preblaga.
Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Kolega Šuker moram vas prvo ispraviti na početku. Rekli ste da smo smijenili članove nadzornog odbora i imenovali druge, nismo. … [[Upadica se ne razumije.]] Jeste, jeste u odgovoru. Ok bio je lapsus vjerojatno ali je stvar u tome da su ljudi sami podnijeli ostavke vjerojatno je svima jasno iz kojih razloga, a novi još nisu imenovani pa je i tu svojevrsna blokada. Kolega Šuker vi ste spominjali kako se u ovom Saboru svojevremeno raspravljalo čak i o vojnim tajnama. Da su micane kamere, mikrofoni, sve živo, a da sad u ovom slučaju nema rasprave, jednostavno nema mogućnosti jer se to ignorira. I onda ste konstatirali ili čak štoviše u jednoj replici je bilo rečeno sad sve ovisi o odluci većine. Možemo se mi zavaravati pa reći je formalno je tako, stvarno sve ovisi o odluci većine. Ali ajmo biti iskreni prvenstveno prema sebi ali i prema javnosti. To nije tako. Sve ovisi o volji jednog čovjeka. Mi imamo trenutno situaciju Luj XIV. država to sam ja. Ako kancelar, iako nismo u kancelarskom sustavu, ali ako kancelar nešto odluči onda će se glasačka mašinerija s tim složiti. Sad ja vas pitam kao ekonomista, stručnjaka po tom pitanju da li mi kao vlasnici HRT-a možemo te iste podatke zatražiti od FINA-e pa da nam FINA dostavi s obzirom da ravnatelj neće? A da ravnatelja zbog ignoriranja Hrvatskog sabora jednostavno pokrenemo proceduru njegovog razrješenja? A postavljam više sebi onako retoričko pitanje hoće li jednog dana kolege koji ovdje služe da bi samo potvrđivali nečiju odluku reći onu famoznu rečenicu nismo znali?
Vrijeme. Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Gledajte kolega Novak krenut ću od kraja. Kada u političke svrhe netko želi nešto prikazati onda nema ni vojne tajne ni porezne tajne ni zaštite osobnih podataka. Ja sam vam naveo jedan primjer, a to možete vidjeti u Saboru o čemu se tada raspravljalo. Drugi primjer je Registar branitelja. Dakle, tu nema uopće problema da se objavi vojni put ljudi, gdje su bili, što su radili. Dakle, tu ništa nije sporno. Lista dužnika pod krinkom da bi se prikazalo ne znam što. Pogledajte rezultat, nakon dvije godine koliko se s te liste naplatilo? Ništa! Ali isto se moglo prikazati. Što je? Susjed je gledao susjeda, ovaj onoga, smijao mu se, podsmijavao i to je trajalo 15 dana. Dakle, sve se može. Opći porezni zakon se izmijenio jer se željelo prikazati da je nešto bilo što nije bilo. Ali vrlo interesantno da ovdje se zato što veliki vođa nije odlučio drugačije ukopalo i otuda se ne miče. E sad, ono elementarno pitanje što se postavlja to je vjerodostojnost ovog Visokog doma. Kako ćemo mi sutra donositi zakone kojim nekim ljudima mogu oduzeti čitavu imovinu ili nešto, a istovremeno nismo riješili problem toga da saznamo koliku ima plaću onaj koga smo mi osnovali i čiji smo mi vlasnik. To je ista priča da dođe nekakav tamo direktor ili radnik kod nekog od naših velikih poduzetnika ili malih, nije bitno koliko, i kaže ne, ne ti ne smiješ znati kolika je moja plaća. To će ovaj u računovodstvu izračunati, ali ti ne smiješ znati jer ti budeš znao što ja znam da ja uzdržavam jedno ili dvoje djece ili nije uopće bitno što. To vam je ista priča. Prema tome, mi se ovdje bavimo sa stvarima s kojima se naprosto ne bi bavili. Netko nas je ubacio u glib da se bavimo s tim. Recimo da ne bi znala da je Vlada danas donijela odluku o tome da se plan konvergencije produži za godinu dana tj. priznala je svoju nesposobnost.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Šuker između one čuvene izjave: "Zorane, vrati Poslovnik" i ovu koju mi pokušavamo danas izgovoriti "Radmane daj nam podatke" za mene nema velike razlike. Gotovo da ne postoji. Sabor je pao u jedan procjep vlastitih nekakvih krivih odluka i ljudi koji dolaze ovdje jednostavno ga uopće ne doživljavaju kako oni u izvršnoj vlasti tako i svi oni ostali na rukovodećim pozicijama u javnim poduzećima, javnim ustanovama, svi oni koji ovdje donose nekakva izvješća. Inače, naš ravnatelj je vrlo vješt u riječima. Pročitao sam nedavno jedan njegov intervju u dnevnom listu gdje kaže ja nisam bio kum na vjenčanju nego sam bio svjedok. Dolazimo do pitanja nekakve elementarne iskrenosti i odnosa takvih osoba prema javnosti. Znači da mi tu javnost na neki način čak možda i podcjenjujemo. A onda iz toga proizlazi i sve ovo. Međutim, mene nešto drugo brine. Mi nismo sudjelovali u imenovanju te osobe, ako se dobro sjećate mi smo napustili, od početka smo znali da je to sve krivo i na krivim temeljima postavljeno. Naše odgovornosti u ovome nema. Međutim, što pokušavamo danas kroz ovu kratku raspravu? Pokušavamo sačuvati barem nekakve elementarne temelje ovog Doma jer je ovo zaista otišlo predaleko te nekakve demokratske letvice, demokratske dosege. Jer ako ćemo i dalje dozvoljavati da nam ministri dolaze ovdje, da nam dociraju, da nas vrijeđaju, da ne dobivamo odgovore na pitanja koja postavljamo mi smo zaista zašli u jednu ulicu iz koje će se teško vraćati bilo koja buduća većina u ovom Domu. Zabrinjava i to što SDP uopće nema stav o ovome, nismo danas ništa čuli. Čuli smo iz nekih drugih stranaka. I mislim da mi moramo kao oporbena, odgovorna stranka ustrajati na ovome jer jednostavno glasanje će pokazati da li ovo uopće sve ima smisla. Zaključak na zaključak, misao na misao i vjerojatno ćemo završiti opet možda tamo gdje smo i bili u tablici 14x4 cm kako kaže jedan zastupnik a ono što ostaje trajno jest najniži nivo demokratskih dosega koje smo uspostavili u ove 4 godine u ovom Domu.
Vrijeme. Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Gledajte kolega Borić, Poslovnik se donosi zbog toga da bi se definirala pravila igre svih onih koji dobiju pravo da mogu izgovoriti riječ u ovom Visokom domu. Taj Poslovnik nekada vladajuća većina kreira po sebi, misleći da će im biti tako bolje, pa su se mnogi prevarili u prošlosti. Međutim, ja ću kolega Borić nabrajajući to sve što se događalo i sa svega se skidala tajna i nije bilo sporno, što je bilo daleko bitnije za RH, navesti ću još jedan primjer. Mi smo dozvolili da istražitelji iz susjedne zemlje BIH kopaju po državnom arhivu RH i čitaju sve moguće i nemoguće dokumente da bi digli optužnicu protiv hrvatskih generala da su oni navodno sudjelovali u tome. Međutim, ajmo krenuti od praktički Županjske posavine i završiti dolje skroz na Prevlaci koliko je ratnih djelovanja ih BIH išlo na Hrvatsku? Pa praktički sve. Da li smo mi kao država dobili mogućnost da uđemo u arhiv BIH i da jednostavno vršimo istragu protiv tih koji su ubijali naše ljude, rušili naše domove? Ne nismo. Dakle i to se može napraviti da bi se pokazala kooperativnost države, da bi se pokazala kooperativnost da se kazne svi oni koji su počinili eventualne ratne zločine, ali kad se treba dobiti visina nekoliko plaća e to je kazneno djelo i ne daj Bože ako se to objavi netko će završiti veli u Remetincu. Ako je to razlog za Remetinec onda nešto drugo, ona se mislim nitko ne treba bojati u Remetincu.
Sunčana Glavak replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šuker, između ostalog podsjetiti ću vas da su problemi počeli izmjenom Zakona o HRT-u. Prilikom donošenja mi smo se oštro usprotivili i tada rekli da smo protiv toga da se glavnom ravnatelju ma kako se on zvao daju faraonske ovlasti. Dakle po nama je problem počeo od tog trenutka. U ovom trenutku istine radi ne postoji ni kontrolni mehanizam glavnog ravnatelja a to je nadzorni odbor koje je raspušten, a novi još nije imenovan. Jednako tako indikativno je što kolege koji su zdušno zagovarali njegovo imenovanje ništa o tome danas ne žele reći. Postavlja se u onom političkom kontekstu može li glavni ravnatelj sve to činiti jer ima ono što se naziva debelo političko zaleđe? Moglo bi se to i tako iščitati. Ni u jednom trenutku kada diskutiramo o HRT-u ne dovodimo u pitanje uređivanje, koncepciju ili nešto slično kada govorimo ovdje iz sfere politike. Međutim, kolega Šuker znate tko to dovodi u pitanje. Primjedbe koje su upućene povjereniku za informiranje HRT-a uglavnom gledatelji javnog servisa žale se na neprofesionalnost i neobjektivnost i to je činjenica, to se sve može iščitati iz njegovog izvješća. Jednako tako kada se donosio zakon i kada smo ukazivali da ima prevelike ovlasti povisio si je raspolaganje bez suglasnosti nadzornog odbora dakle novcem u visini od 10 milijuna kuna, ali i ono što je bilo zabrinjavajuće da gospodar života i smrti određuje plaće na temelju odluke ravnateljstva i sebe glavnog ravnatelja, dakle ima pravo nekome smanjiti po vlastitom nahođenju ili povećati plaću. Mislim da su tu novinari, urednici ili kreativno osoblje dovedeni do onoga što se zove autocenzura a što je nedopustivo.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Pa kolegice Glavak ja mislim da ste vi u zadnjem djelu svoje replike u principu dali odgovor na pitanje zašto je netko isforsirao ovu priču oko plaće. Trebalo je jednostavno ono što je ključno i za što je osnovan HRT, zašto je donesen zakon da se plaća pretplata obvezna, zašto je donesen zakon temeljem kojeg Vlada Republike Hrvatske sklapa ugovor sa HRT-om oko njihovih obveza koje moraju napraviti da bi imali takvu i takvu visinu pretplate. Dakle, mi ne raspravljamo o tome iako kad pogledamo što je naš zadatak to bi trebalo biti naša primarna rasprava. Međutim, nama je servirano ovdje namjerno priča oko toga da nam se ne daju podaci oko plaće, to je jednostavno ko kad bacite kost i onda se svi zabave oko toga, tako je i nama bačeno i prošlo je to izvješće ovako da nitko nije raspravljao o tome. Ja sam prilikom rasprave o izvješću o ratu Hrvatskog olimpijskog odbora pokušao usporediti mišljenje Vlade oko toga izvješća i mišljenje Vlade oko HRT-a. Dakle, tamo je Vlada na 7 stranica raspravljala oko poslovanja Sportske televizije a istovremeno mišljenje na HRT je negdje na 60, 70% jedne stranice. To vam najbolje pokazuje što znači kad politika ne forsira da se primarno radi ono što bi trebalo raditi, ono što plaćaju hrvatski građani nego se žele baviti kadrovskom politikom. Dakle, ovdje smo stavili svog čovjeka, on može raditi što hoće i kako hoće, odlučio je raditi ono kako mu mi kažemo a mi ćemo ga štiti a tamo navodno je nekakav čovjek koji nama baš ne odgovora pa ajmo ga lupiti po tome da je on nešto napravio sa Sportskom televizijom a boli briga nekoga što hrvatski umirovljenici, hrvatski građani praktički ne mogu pogledati niti jednu sportsku priredbu ako nemaju dopunski program, a taj dopunski program se nažalost nemaju platiti jer nemaju primanja. I to je sukus problema, ali nažalost nama su bacili ove plaće i mi se bavimo s tim umjesto da bavimo sa krucijalnim problemima.
Đurđica Sumrak replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Šuker, i u svojoj raspravi i u odgovorima na replike, ali i u pitanjima da li ste zaista sažetak svega, o čemu se tu zapravo radi? Ja bih rekla da se zapravo radi da je počela i već traje četiri godine kampanja, a vidimo sada i iz Marasovog EPP-a zavrti priču. Pa jeste, ovo je zavrti priču. Ja sam jučer upozorila na medije i upozorila na način što se radi od ovog časnog doma, kako se ga želi prikazati. Međutim, čini mi se da u maniru velikog meštra u Banskim dvorima širi se jedan osjećaj preko medija, preko HRT-a koji je medij koji svi plaćamo, ne samo mi koji možda imamo, nego i umirovljenici koji nemaju novac, pa se onda želi omalovažavati i institut predsjednice RH i ono što je jako žalosno i ovaj institut Hrvatskog sabora žalosno, tužno završit će brzo ja sam sigurna već nakon parlamentarnih izbora. Međutim kako vratiti dostojanstvo i saborskog zastupnika koji pita koji traži odgovore i saborske manjine? Saborska većina je dobila nevidljivi flaster, oni na sva važna pitanja i onako ne raspravljaju i nemaju na to odgovore jer među saborskom većinom ima zaista ljudi koji misle isto ovako kao što ste vi govorili u svojoj raspravi. Ali nemoćni su i ne smiju.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Kolegice Sumrak ja nisam uzalud rekao da je nadlženi saborski odbor trebao dati vjerodostojno tumačenje jer da je to napravljeno da je ustvari predsjedništvo Sabora zatražilo i predsjednik Sabora to od tog mjerodavnog odbora, mi bi danas imali njihovo mišljenje i onda sva ta priča ja to ne mogu dati zbog ovog, onog pada u vodu, a mi bi pokazali odlučnost hrvatskim građanima, a isto tako i hrvatskoj Vladi da ono što smo zaključili da se to mora provesti, provesti isključivo u interesu hrvatskih građana. I to je onda transparentnost, a ne što nam netko želi prodati pod transparentnost. I ono što mene čudi jer kada pogledati životopis i karijeru čelnog čovjeka HRT-a ona je pa htio to netko priznati ili ne ona je impresivna. On je bio godinama na čelu jedne od najjačih tvrtki, prema tome vjerojatno se ovakvom načinu ponašanja nije naučio tamo jer da je na takav način tamo djelovao brzo bi odletio. Očigledno ovo njegovo ponašanje je posljedica nečijeg političkog pritiska da se narod zabavi s tim. I opet se vraćamo na onom rimskom, kruha i igara problemi prođoše.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker ne bi se glavni ravnatelj HRT-a usudio ovako napisati i odgovoriti Hrvatskome saboru i nama zastupnicima da nema iza sebe vrh Vlade i vrh SDP-a to se usudio ne bi jer jasno da i on sam zna da nema za to podršku SDP-a za ovo što radi da bi se već ovdje u Hrvatskom saboru pokrenula procedura njegove smjene, prema tome to je potpuno jasno. Takvim svojim odgovorom i stavom glavnog ravnatelja HRT-a nastavlja se podcjenjivanje i minoriziranje ovog Sabora. I ja i vi već dugo vremena sjedimo u ovom Visokom domu i možemo se usuglasiti da u 7 ovo je 7.saziv Hrvatskog sabora od stvaranje neovisne RH nikad Hrvatski sabor nije bio manje uvažavan i nikada nije bio ovako minoriziran i podcijenjen. Naime, sve važniji projekti hrvatske Vlade koji bi morali proći kroz rad i raspravu u Hrvatskom saboru se ne događaju. Vlada je pokrenula proces monetizacije, o tome Hrvatski sabor nije bio upoznat, Vlada je pokrenula proces istraživanja ugljikovodika, o tome Hrvatski sabor nije bio upoznat, Vlada je pokrenula privatizaciju brojnih poduzeća pa i HEP-a u zadnje vrijeme govori se o prodaji HEP-a opet mimo Hrvatskog sabora, Vlada je najavila privatizaciju ACI-a HŽ Cargo-a, Croatia airlinesa, sve se to događa izvan dosega saborskih zastupnika i hrvatske javnosti. Prema tome, kada se tako podcijeni i minorizira Hrvatski sabor onda se tome vrlo lako pridruže i ostali pa i glavni ravnatelj HRT-a. Hvala.
Kolega Šuker, niste se javili. Odgovor na repliku.
Dakle kolega Bačić, ovdje je jasno ovo je stvar političke odluke jer ako se ne varam, ako se sjetite rasprave u ime najvećeg kluba vladajuće koalicije onda iz te rasprave s moglo zaključiti njihovo nezadovoljstvo. Međutim očigledno ta rasprava nije bila u dogovoru sa velikim vođom i onda je uslijedila zaštita jer da nema te zaštite onda bi mi ovaj zaključak davno proveli. Zašto? zato što postoj tisuću i jedan instrument da se on provede. Jer ja sam rekao u ovom Visokom domu su se isključivale kamere i mikrofoni da bi se rasprava … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] zato što je netko mislio da će dokazati nešto i na kraju se to nije dokazalo. Pa ako je tolika tajna onda bi se dogovorili pa bi jednostavno maknuli medije van pa bi mi to raspravili pa da vidimo što se tu taji. Da li je stvarno onakva plaća kao što je rečeno ili je nešto drugo ili se s ovom plaćom želi skrenuti pozornost s nečeg drugog, a ja mislim da je ovo drugo.
Zaključujem raspravu. O zaključku ćemo glasati idući tjedan.
Prijedlog zaključka kojim se obvezuje glavni ravnatelj HRT-a da Hrvatskom saboru dostavi dopunjeno izvješće o iznosima plaća na HRT-u. Izvolite kolega Staziću, potpredsjednik Doma.
Poštovani predsjedniče Sabora s obzirom na nove okolnosti koje su nastale između upućivanja ovog prijedloga zaključka od strane odbora na plenarnu sjednicu i ovog glasanja klub SDP-a bi htio iznijeti svoj stav pa vas ljubazno molim za kratku stanku.
Hvala lijepa. Idemo po redu. Stazić, Šuker, … [[Upadica se ne razumije.]] Lesar? … [[Upadica se ne razumije.]] Poštovane kolegice i kolege prije nego dam stanku na traženje klubova da pročitam poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Stazić i klub SDP-a, poštovani zastupnik Ivan Šuker klub HDZ-a, poštovani zastupnik Boro Grubišić klub HDSSB-a, poštovani zastupnik Lesar Hrvatski laburisti, Mile Horvat poštovani zastupnik SDSS-a, poštovani zastupnik Novak, poštovani zastupnik Beus Richembergh, poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt i poštovana zastupnica Jadranka Kosor. Dajem stanku i vidimo se u 13,20. Hvala lijepa. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,20 SATI.]] Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici istekla je stanka na traženje klubova zastupnika u Hrvatskom saboru. Imamo prijavljeno 9 klubova, pa idemo po redu prijave. Klub Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru, potpredsjednik Sabora poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Idemo redom. Na svojoj 16.sjednici Hrvatski sabor, a to je bilo 6.ožujka 2015.godini donio je zaključak kojim obavezuje glavnog ravnatelja HRT-a da dostavi informaciju o bruto plaćama na HRT-u. 20.ožujka 2015.godine glavni ravnatelj je poslao dopis Hrvatskom saboru, to je ovaj mali papirić na kojem je dostavio izvješće o plaćama za 99 djelatnika od ukupno 3165 koliko ih radi na HRT-u. Svi klubovi u ovom Saboru su takav njegov postupak jasno osudili. Nije bilo nikoga ko je imao imalo razumijevanja za takav postupak. I u skladu s time donesen je na Odboru za informiranje, informatizaciju i medije prijedlog zaključka koji je upućen na ovu plenarnu sjednicu da se traži dopuna toga izvješća. Mi danas trebamo glasati o tom prijedlogu zaključka. Ta sjednica je održana 16.travnja 2015.godine. Dan kasnije 17.travnja HRT, odnosno njezin glavni ravnatelj upućuje dodatne materijale u Sabor. To je ovakav snop materijala. Oni su zaprimljeni u Hrvatskom saboru 22.travnja. Što on to sve šalje? Šalje kolektivni ugovor za radnike u HRT-u, Pravilnik o radu, Pravilnik o plaćama i drugim materijalnim pravima radnika i radnica u HRT-u, Pravilnik o sistematizaciji poslova i radnih mjesta u HRT-u, Odluku o plaćama ravnatelja ustrojbenih poslovnih jedinica HRT-a i glavnih urednika na HRT-u, Odluku o plaćama rukovoditelja radnih jedinica, rukovoditelja odjela i rukovoditelja službi i Odluku o plaćama i ostalim pravima predsjednika i članova uprave HRT-a. U tom dokumentu gdje je dostavljena sistematizacija radnih mjesta navedena su sva radna mjesta, od broja 1. dostavljač sa srednjom stručnom spremom i koeficijentom 2,15, pa do glavnog ravnatelja. Navedena je i vrijednost koeficijenta koja iznosi 1337 kuna. Prema tome, za svako radno mjesto je posve jasno kolika je plaća. Dakle za dostavljača 2,15 to iznosi 2874 kune bruto, za pod rednim brojem 385. najviše novinarsko zvanje a to je novinar mentor koeficijent 16 ili 21 392 kune bruto, za ravnatelja programa koeficijent 21, 28 077 kuna i za glavnog ravnatelja je plaća bruto 34 943 kune i 12 lipa. U popratnom dopisu koji je uz ovaj opsežan materijal dostavljen Hrvatskom saboru stoji da plaća radnika ili radnica Radio televizije se sastoji od osnovne plaće radnog mjesta iz ugovora o radu za redovan radni učinak, dodatka na plaću i stimulativnog djela plaće. Osnovna plaća radnika povećava se za svaku navršenu godinu radnog staža i povećava se za svaku navršenu godinu rada kod poslodavca. Plaća se može povećati na osnovi posebnih uvjeta rada ako radnik radi u takvim uvjetima npr. noćni rad, prekovremeni rad, rad nedjeljom, subotom i drugom. Slijedom navedenoga što svi mi znamo dva ili više radnika koji rade na istom radnom mjestu mogu imati različita viša ili manja odstupanja u konačnoj neto plaći ovisno o osobnim dodacima i odbicima a to je broj uzdržavanih članova, invalidnost, prirez, isto tako do odstupanja dolazi i ovisno o broju radnih sati mjesečno odnosno broju radnih dana u mjesecu. Što znači radimo na istom radnom mjestu, plaća nam ni u bruto iznosu ne mora biti ista jer to ovisi o godinama radnog staža, a u neto iznosu s obzirom na olakšice koje svaki radnik ima. Kad bi glavni ravnatelj da je išao zatim da navede i te bruto i te neto iznose on ne bi mogao to napraviti a da ne navede ime i prezime što slažete se nije smio napraviti. S tim u vezi klub SDP-a smatra da je zahtjev S tim u vezi klub SDP-a smatra da je zahtjev, a ovaj dodatni materijal odbor navodno nije ponovno raspravio, da je zahtjev nepotreban, dakle ovaj zaključak je nepotreban. Predlažem odboru da ga povuče, da o njemu ne glasamo, a ako budemo o njemu glasali, ako odbor na tome inzistira klub SDP-a će glasati protiv takvog zaključka. Zašto? zato što je on ispunjen i nikakav drugi razlog. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika u Hrvatskom saboru je HDZ i poštovana zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Kao što je uvaženi potpredsjednik Doma rekao kada je zatražio stanku desile su se neke novonastale okolnosti. Uvaženi potpredsjedniče Doma, ovo nisu nikakve nove okolnosti. O svim ovim okolnostima mi iz HDZ-a govorimo već mjesecima. Jedino što je danas sasvim razvidno i jasno, ovo je ucjena Goranu Radmanu ili će raditi kako se kaže ili više neće biti na tom radnom mjestu. Hrvatski sabor poslodavac je HRT-u, Hrvatski sabor izvrgnut je ruglu od strane Gorana Radmana, a to ste dozvolili vi. O čemu vi govorite? Materijale koje smo dobili, o njima smo raspravljali ovdje sa ove govornice. Možda vas nije bilo. Tražili smo stanku. Materijali su antidatirani, ne postoji čak ni HRT centar u Čakovcu u tim materijalima koji je svečano i pompozno otvoren, ljudi tamo rade, znači oni ne postoje. Jednako tako, to su podaci za 2014.godinu, a ne za 2015.kada je dozvoljeno da više ne postoje limiti za visinu plaća na HRT-u i mi pojma nemamo koliko ko tamo zarađuje, o tome se radi i ništa drugo. Kolegice i kolege, počelo je sve sa urušavanjem medijskih sloboda, počelo je sve sa zabranom govora, počelo je sve sa otkazivanjima onima koji se usude nešto reći, a to im je naime posao. Novinarima je posao da govore i da javno propitkuju, pa tako i svoju kuću koja se naziva javni servis. Ovo je besramna manipulacija u predizborne svrhe. Nemojte reći da nas hrvatska javnost odnosno vas nije prozrela. Pa ljudi znaju o čemu se radi, pa ljudi vide kakav se cirkus radi sa HRT-om. Raspustili ste nadzorni odbor, jedini mehanizam javnog servisa u ovom trenutku je Hrvatski sabor. Sami sebi urušavamo dignitet. Mi na to jednostavno ne možemo pristati. Govorili smo to kada su bile izmjene Zakona o HRT-u da neće biti dobro, da smo jednoj osobi dali faraonske ovlasti. Bili smo u pravu. I kada netko nije u pravu, tada je ljudski reći pogriješili smo, idemo u interesu hrvatske javnosti ispraviti tu pogrešku. Što će vam reći svaki umirovljeni Hrvat, svaki čovjek koji teško živi, a mora plaćati tu televizijsku pretplatu. Pa on se pita zašto bi ja to morao plaćati, zbog čega, za koga? Milijardu 300 milijuna kuna dobiva HRT izravno od svakog građana RH. Mi ne možemo dobiti odgovor na jednostavno pitanje, to je apsolutna sramota. Čemu mi ovdje služimo? Ovakva opravdanja, ovo je jedan celofan koji čak nema ni mašnu jer se nije stigla staviti jer niste stigli obavijestiti svoje kolege iz odbora, kolege koji sjede u Odboru za medije koji govore isto kao i mi, ali onda im se kaže nema,niste dobro razmišljali trebamo vam reći mi vaše mišljenje pa ćete od sada tako morati misliti. Mi na to ne želimo pristati. Odbor je napravio sve po zakonu, odbor je iskoristio sve poslovničke mogućnosti. I zato vas molim kolegice i kolege u čemu je problem? izglasajmo ovo, lijepo je zahtjev da u roku od pet dana gospodin Radman dostavi sve što smo od njega tražili, zar je to tako teško? Ako se nema što skrivati onda ćete dići ruke i izglasat ćete da ovo tako mora proći i da jednostavno netko tko nama odgovara za svoj rad mora poštovati naše zahtjeve. Kolegice i kolege, nemojmo se smijati hrvatskoj javnosti i sami sebi. Ako vi donesete takvu odluku onda ćete za to snositi i odgovornost. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Boro Grubišić u ime kluba.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Mislili smo mi zastupnici da nas samo glavni ravnatelj HRT-a gospodin Goran Radman vuče za nos sa dostavom ovih svojih izvješća o plaćama i primanjima na HRT-u. Sada vidimo da nas ne vuče samo gospodin Radman negoli i klub SDP-a sa ovom današnjom raspravom po rednom broju 1 u ime kluba SDP-a, a u svojstvu potpredsjednika Hrvatskog sabora. Dakle, ako smo mi saborski zastupnici mislili da nam je dovoljno da nam se dostave pravilnici, kolektivni ugovori HRT-a sistematizacija onda ste mogli to tražiti i znali bismo kako reče sam gospodin Stazić točno po tome koliko tko ima bruto plaću skupa sa olakšicama poreznim, sa brojem djece, broj godina provedenih na HRT-u i u drugim firmama, dakle sve ono što ulazi po kolektivnom ugovoru u moguće stvaranje razlika u plaći na istom radnom mjestu. Hrvatski sabor s obzirom da nema nadzornog odbora ostaje jedini kontrolni instrument za Hrvatsku televiziju. I mislim da mi prekinemo ovu raspravu i da mi ovdje stvorimo ako ne danas ali idući tjedan zaključak da glavni ravnatelj Hrvatske televizije podnese ostavku i da ga više nije na toj funkciji. To Hrvatski sabor može ako ima one jednoglasnosti koja je bila kada smo prvi put raspravljali kako ste i vi rekli gospodine Stazić 6. ožujka 2015. godine tada sam se i zadivio vašoj raspravi koja je bila vrlo pozitivna, vrlo pozitivna, za razliku od danas. Točno faraonske ovlasti koje posjeduje. Pa onda kada se te faraonske ovlasti pružaju kao kraci na niže grane upravljanja u Hrvatskoj televiziji i kažu kada odsiječeš hobotnici jedan krak, ništa joj ne bude, narastu dva nova. I tako to na Hrvatskoj televiziji stalno ide. Ili da mi ako nemamo moći kao zastupnici u Hrvatskom saboru ne dolazimo više na sjednice Hrvatskoga sabora dok se to ne riješi. Da prepustimo oni koji misle da je stanje na Hrvatskoj televiziji dobro, da je glavni ravnatelj odličan, da nam je dostavio sve što tražimo pa neka vi budete ovdje i vi raspravljajte sve za ubuduće a ja ili mi kao oporba da jednostavno ne dolazimo na sjednice Hrvatskoga sabora dok glavni ravnatelj Hrvatske televizije ne dostavi dopunjeno izvješće o iznosima plaća i ostalim primanjima, to je ono što i ostalim primanjima. Jer je dobro poznato a šuška se da ima ljudi koji na Hrvatskoj televiziji u ukupnom imaju primanja više od 40 i još nekoliko desetaka tisuća kuna. To hoćemo znati tko to prima i zašto prima. Znamo mi kolektivni ugovor, znamo koeficijente, pa to zna pučkoškolac, to nije uopće problem. Problem je što novce naših platiša, pristojbe Hrvatske televizije u iznosu od milijardu i 300 kuna naše hrvatske sirotinje se troši i razbacuje na sve moguće strane a na Hrvatskoj javnoj televiziji. O programu i o tome kako izgleda u odnosu na komercijalne televizije, ne bih htio, to smo raspravljali već više puta ovdje i potpuno nam je jasno da bi taj program mogao biti puno, puno bolji i politički mudriji svakako ali o tome nekom drugom zgodom i prilikom. Nama ne preostaje ništa drugo ili da zatražimo sada ostavku ravnatelja Hrvatske televizije ili da mi kao zastupnici pošto on ne želi dostaviti ovo izvješće o kojem sam govorio da ne prisustvujemo sjednicama Hrvatskoga sabora jer nema nimalo poštovanja taj čovjek prema zastupnicima koji su ga postavili, postavili su ga na mjesto glavnog ravnatelja Hrvatske televizije. A kako da onda mi izrazimo poštovanje prema njemu? Hrvatska javnost to traži, malo se raspitajte, malo vidite, nema tu nikakvog politikanstva. Pogledajte što se sve misli i kako se u javnosti raspravlja o Hrvatskoj televiziji, o radu u Hrvatskoj televiziji a pogledajte i rasprave među zaposlenicima koji su kao rogovi u vreći. To je stanje na Hrvatskoj televiziji. Dovedeno je stanje do usijanja među samim zaposlenicima 3165 kako reče kolega Stazić ih ima. A ovdje smo pričali o 2800, odjedanput je 3165, pa nije to … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica PREDSJEDNIK: Hvala lijepa.]] Hvala i vama.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar u ime Hrvatskih laburista, Kluba zastupnika u Hrvatskom saboru.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kada je kolega Stazić rekao da su nastupile nove okolnosti pomislih da je možda glavni ravnatelj dao ostavku pa je to okolnost koja bi bitno utjecala na tekst zaključaka. Međutim nije. Ako je, a vjerujem kolegi Staziću neki dokumenti ili hrpa dokumenata, akata Hrvatske radiotelevizije 22. travnja zaprimljena u Saboru koji je bio razlog da većina članova u odboru iz vladajuće većine a većinu imate i u odboru nije tražila sjednicu odbora, matičnog odbora i redefinirala prijedlog zaključaka od 16. travnja? Zašto dakle članovi odbora iz vladajuće većine te nove okolnosti nisu aktualizirali 22. travnja ove godine nego se čekala današnja točka, odnosno glasanje o prijedlogu koje je odbor pripremio. To mi daje za pravo da velim da je sada car gol. Jasno je da se uporno odbija dati podatke koje se traži jer se nešto skriva, prikriva. Dostava akata od kolektivnog ugovora, pravilnika o sistematizaciji i odluke o utvrđivanju plaća nije odgovor na pitanje koje se tražilo. I ako je bilo koje dileme postojalo ranije, a ranije se podsjećam, pozivalo na zakonske prepreke za dostavu tih podataka, tog istog 17. travnja kada je navodno glavni ravnatelj poslao te dokumente u Sabor povjerenica za informiranje očitovala se ovom problemu i o svojem očitovanju napisala, citira: "Da bi Hrvatska radiotelevizija i odnosno javni servis mogao i trebao objaviti imena i prezimena članova tijela Hrvatske radiotelevizije i to glavnog ravnatelja, ravnateljstva Hrvatske radiotelevizije, Nadzornog odbora, Programskog vijeća, voditelja pojedinih programa te njihove bruto plaće. A u odnosu na ostale zaposlene objaviti koeficijente i načine određivanja plaća prema opisima poslova i razinama te broj osoba koje su zaposlene na određenoj poziciji." Jasnije ne može biti no što je ovdje napisano. Ali očitovanje povjerenice za informiranje ne piše samo da bi glavni ravnatelj morao odgovoriti na zahtjev Sabora kada se ti podaci traže, ona je stala na stanovište da bi ti podaci trebali biti dostupni na web stranicama Hrvatske radiotelevizije, da je to javni podatak koji bi morao biti dostupan u svakom trenutku, u svako doba. Pa ako institucija povjerenica za informiranje koja je birana zato da razrješava dvojbe kada postoji spor ili različiti stavovi jasno iznosi stav da se radi o podacima koji moraju biti javno dostupni. Zašto sada radimo ovo da uporno nastavljamo farsu i štitimo prvi potez gospodina Radmana kada je polu odgovorom na zahtjev Sabora pokušao udovoljiti tome. U čemu je problem? I na kraju, akti od kolektivnog ugovora do pravilnika utvrđuju tzv. osnove plaće, osnovice plaća. A ovdje su se tražili primanja, bruto primanja koji ne ovise samo o osnovici, koeficijentu i vrijednosti, nego još velikog broja elemenata koji ovise i o bračnom statusu, ali i drugim elementima koji na kraju mjeseca mogu dovesti ili dokazati stvarna bruto primanja pojedinih dužnosnika. I u Hrvatskoj je sasvim jasno da se pod pojmom plaće podrazumijeva bruto primanje, bruto plaća i to je jedino što se tražilo. Zahtijevamo da ravnatelj dostavi te podatke Hrvatskom saboru, ne kataloge, dokumente i prospekte koji su dostavljeni, nego jasne podatke koji su se od njega tražili. Svako drugačije ponašanje i pomaganje u drugačijem ponašanju otvorit će i proširiti samo jednu sumnju još. Proširit će sumnju zašto mu pomažete da skriva podatke koji su očito za nekoga neugodni.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Milorad Pupovac u ime kluba SDSS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika SDSS-a ne može podržati ovaj prijedlog zaključka, a niti može podržati ponašanje ravnatelja Hrvatske radiotelevizije. Najprije od ovog drugog. Ravnatelj HRT-a je trebao pronaći adekvatan način suradnje sa Odborom u Hrvatskom saboru. On ga nije pronašao i trebao je naći mjeru u zaštiti podataka i zahtjevu koji mu je Odbor iznio, jer je taj zahtjev bio legitiman. I ta komunikacija prema mojim informacijama nije bila dobra i ima pravo kolega Lesar što ta stvar nije završila tamo gdje je trebala biti završena, a to je na Odboru. Da je završila na Odboru onda mi ne bismo imali ovu današnju raspravu koju imamo i to je gospodine predsjedniče propust Odbora, tj. članica i članova Odbora. Ne mislim na predsjednika Odbora, nego na one koji su formirali većinu u tom trenutku. Drugu stvar koju bih htio reći kolegica Glavak je na početku svojeg izlaganja rekla nešto što me uplašilo, a to je gospodin Radman će izvršiti ono što mi od njega tražimo i to je rečenica koja je zloguka bez obzira što to zvuči povezano samo sa ovom stvari, ali mi jako dobro znamo da to nije povezano samo sa ovom stvari. Mi, kolegice Glavak ja sam vas pažljivo slušao i da vas nisam pažljivo slušao ne bih mogao o tome govoriti [[Upadica Glavak: I ja vas slušam.]] [[Upadica predsjednik: Molim vas iz klupa ne prihvaćamo nikakve primjedbe.]] Ako me pažljivo slušate, onda me slušajte. Ako želite ovdje govoriti, ja ću vam dati mojih preostalih 2 i pol minute. Prema tome, imperativan zahtjev da ravnatelj ima izvršavati nešto je za mene kao zastupnika u Hrvatskom saboru koji treba podržavati autonomiju onih tijela koje smo mi izabrali i nosioca ovlasti u javnim stvarima je nedopustiv, a pogotovo kada je u pitanju javni medij, a mi imamo iskustva sa takvim razdobljima i sa takvim praksama. I iz tog razloga mi nećemo podržati ovaj zaključak, zaključak koji ste predložili zato što u njemu ima primjesa, pritiska na javni medij, stvaranja atmosfere o kojoj je govorio kolega Grubišić, a to je da se već unutar Hrvatske radiotelevizije obračunavaju vidjet ćete vi kada mi dođemo. Takvu atmosferu Hrvatski sabor barem što se mene tiče kao zastupnika neće i ne smije podržavati i moramo ga zaštititi od nezakonitosti, od nesuradnje sa Hrvatskim saborom. Kolega ma nemoj [[Upadica predsjednik: Molim vas nastavite.]] Onako je kako govorim, a vi se s tim ne morate složiti [[Upadica predsjednik: Naravno.]] Vi se s tim ne morate složiti. Iz poštovanja sam ostao da bih sudjelovao u ovoj raspravi i čuo sve one koji su bili. Ako je to način kako vi razumijete razlike, ako vaša zastupnica govori o tome ima izvršavati ono što mu se kaže onda je to razlog sa naše strane da kažemo da ne možemo podržati taj zaključak. I ja bih bio najsretniji gospodine predsjedniče da se ova stvar vrati na Odbor i da Odbor to riješi ako je moguće, da se skine sa dnevnog reda i sa glasanja ovoga plenuma i vrati se Odboru da riješi posao koji nije riješio kako je trebao riješiti. Hvala vam.
Hvala i vama. Imamo jednu povredu Poslovnika, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik gospodin Milorad Pupovac zaboravlja da većinu na tom odboru su činili članovi iz SDP-a koji su glasovali za taj … [[Upadica se ne razumije.]] 238. članak je povrijeđen [[Upadica Leko: U čemu se sastoji povreda?]] Zbog toga što je govorio gospodin zastupnik o nečemu što mi nismo govorili.
Nemojte molim vas, kolega dajte sjednite. Hvala vam lijepa.
Oprostite, a ovo stvarno predsjedniče ide i vama na dušu zbog toga
Hvala vam lijepa sve sam čuo što je vezano za povredu Poslovnika. Sve ostalo ćemo oko drugih stvari.
Zato ste ukinuli zakon koji je podrazumijevao politički konsenzus zato da ovo možete raditi.
Kolega Mesić, ako mene već tako prozivate da vam ja odgovorim. Pogrešna je vaša teza da je iznad Sabora je samo Bog. Mora biti teza da je iznad Sabora i Ustav i druga tijela koja u skladu sa svojim djelokrugom i nadležnošću rješavaju stvari. Dakle, ne može Sabor biti sudac u pojedinoj stvari. Ne može biti arbitar. Sabor ima Ustav i Poslovnik i po tome se mora ravnati. A ako smo nezadovoljni sa nečim koristimo se procedurom, institucijama koje postoje u društvu i koje su nadležne, od Državne revizije do sudova. Molim nastavak rasprave po klubovima. Poštovani zastupnik Mladen Novak, ljevičar jel' tako?
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Govorim ovdje u ime kluba, iako je to malo nezahvalna uloga s obzirom da sam istovremeno i predsjednik tog odbora. Ali evidentno je da ono što sam ja jučer konstatirao prilikom rasprave o dječjem doplatku da je ova rasprava o zaključku odbora dokaz da su stvarno pale maske. Ovo što se sad ovdje radi ovo je stvarno ispod svih razina jer idete štititi nešto što je neobranjivo. Vaši članovi odbora su bili prisutni na sjednici odbora, donesen je zaključak jednoglasno. 22-og je dostavljena dodatna dokumentacija od strane ravnatelja. 23-og je bila tematska sjednica odbora na temu "Stanje u hrvatskim medijima s posebnim naglaskom na HRT". Tom prilikom su iznesene i neke teze da odbor koristi argumenat sile. Kako to može odbor koristiti argumenat sile? Koju to silu imamo na raspolaganju pogotovo kad se uzme u obzir da 8 članova tog odbora su iz vladajuće koalicije, a 5 iz oporbe? Koja je to sila onda na raspolaganju? Što se tiče ovih dokumenata koji su dostavljeni, ovdje smo čuli jedno obrazloženje imamo koeficijent, pomnožimo ga sa vrijednošću boda i dobili smo nešto. Ja vama prodajem auto i kažem motor košta toliko, karoserija košta toliko, klima uređaj košta toliko pa si vi to zbrojite. Ovo je ipak nekakvo tijelo koje bi trebalo poštivati. I tu su se svi klubovi složili na ono prvo njegovo izvješće i dobivamo za uzvrat onu smiješnu tablicu. Ja se ne slažem kolega Pupovac s vama da mi sad trebamo odgovarati na, ovo je nebitno, ovo je retorika s kojom se ja mogu i ne moram složiti ali bit svega je da smo dobili onaj smiješan papir u kojem nam je rečeno ma što me briga što vi hoćete. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ja samo mogu konstatirati da bruto plaća može biti ono sve što se zbroji temeljem onoga što su izneseni podaci plus i radni staž ali plus i eventualni prekovremeni sati pa plus dnevnice, a to je sve trošak koliko pojedino radno mjesto košta Hrvatsku državu. A sad mi kažemo ne, mi to u zaštiti nekakvih podataka privatnosti ne možemo dati. Nažalost, kolega Lesar mi je oteo dio rasprave ali dobili smo svi, dobio je i ravnatelj, mišljenje povjerenice za informiranje u kojem decidirano stoji da sa imenom i prezimenom, čak je odbor rekao ne mora biti ime i prezime neka bude radno mjesto glavni ravnatelj odnosno da glavni ravnatelj, članovi ravnateljstva, glavni urednici, neka stoji i bruto plaća njihova odnosno bruto primanja. Ali povjerenica za informiranje kaže da je obaveza dostaviti imena. Njezino je mišljenje to. Ne, nas se ni to ne tiče. Mi štitimo nekoga i nešto, a zašto? Ma sad vi to objasnite kome god hoćete. Kome god hoćete možete objašnjavati ali ako niste svjesni dojma koji ste danas ostavili i jučer usput budi rečeno e onda vam svaka čast. I na kraju moram još jednu rečenicu izgovoriti. Izgovorio sam je i kad je bilo ono aktualno prijepodne. Jedan vaš bivši predsjednik koji je bio, barem po mom osobnom mišljenju, izuzetno cijenjena osoba u cijeloj Hrvatskoj, je izgovorio poznatu rečenicu "Izbore možemo izgubiti, obraz ne". … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Završite, završite.
Zašto bi mene bilo sramota kolega Dragovan?
Nemojte reagirati, ni Dragovan ni vi, molim vas!
Zašto bi mene bilo sramota zato što sam citirao nečije riječi odavde? Zašto bi me bilo sramota?
Nemojte molim vas! Sredite se i kontrolirajte se jedan i drugi, molim lijepo.
Da li ćete izbore izgubiti ili nećete nebitno. Ali ovo drugo bojim se da više nemate ni šta izgubit.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh u ime kluba.
Poštovane kolegice i kolege, kad se u politici pleše english valcer nekome to može biti smiješno ali zapravo je žalosno. Korak naprijed, pa korak natrag, rezultat toga je da ste u istome mjestu. Ja bih potpuno prihvatio argumentaciju kolege Stazića da je on bio na našoj sjednici na kojoj se raspravljalo o ovome zaključku. Nažalost nije bio, siguran sam da bi sudjelovao a da je bi onda bi znao da smo mi raspolagali sa sva tri dokumenta koja je dostavio glavni ravnatelj i da je to tek bilo uvredljivo za inteligenciju prosječnoga čovjeka. Saborski zastupnici nemaju plaćene računovođe koji će im računati kako da dođu do podataka koje su tražili na osnovu stotinu stranica teksta, nemaju. Možda neki klubovi imaju, moj nema. Klub HNS-a je zauzeo principijelan stav da ono što Hrvatski sabor od čelnoga čovjeka javne ustanove kojoj je osnivač RH odnosno Sabor u njeno ime traži to mora i dobiti. Ukoliko se radi o bilo kakvom stupnju klasificiranih podataka postoji procedura po kojoj se klasifikacija ili skida ili štiti, to je druga stvar. Treća stvar, nas je glavni ravnatelj javno prozvao da ga potičemo na počinjenje kaznenoga djela a danas se kaže da ono što je on poslao je zapravo ispunjenje onoga što smo mi tražili što znači da je on dakle na naš nagovor ipak počinio kazneno djelo. Dakle mi ne prihvaćamo takav način komunikacije i Hrvatski sabor ne smije dozvoliti da ga itko na taj način ponižava. Autoritet glavnog ravnatelja HRT-a u javnosti više ne postoji. Oni koji stoje iza njegova načina ponašanja ruše vlastiti autoritet. Ovdje se radi o principima, ne o političkim interesima i zato budući da smo mi raspravili tekste zaključka, imali smo plenarnu sjednicu na kojoj su se iskazali svi klubovi i ništa se u međuvremenu novo nije dogodilo jer su svi dokumenti koje spominjete došli prije toga, ništa se promijenilo nije, mi predlažemo da se o zaključku glasuje. Kako će to glasovanje završiti to ne znam, vidjet ćemo, ali mi principijelno tražimo da se završi procedura započeta u Hrvatskome saboru. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt u ime kluba.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege stanje na HRT-u je odraz slike našeg društva, ali i naših međusobnih odnosa u Hrvatskom parlamentu. Mislim da je stanje na HRT-u ruža vjetrova koja se uvijek događa pred same izbore. Međutim, kada je riječ o ovom ravnatelju HRT-a svi ravnatelji HRT-a bili su problem od 90.te na ovamo. Ali ovaj je očito poseban problem iz razloga što ne prihvaća i ne postupa po zaključcima i odlukama ovog Sabora. Sabor je osnivač HRT-a, Sabor ima pravo tražiti svu dokumentaciju i mora je dobiti, Sabor ne može potaknuti nikoga na počinjenje kaznenog djela, Sabor mora znati sve i one najveće tajne a postoji način kako o tim najvećim tajnama raspravljati na zatvorenim sjednicama, Sabor raspravlja o temama nacionalne sigurnosti, pa ne znam zašto onda ne možemo raspravljati i o plaćama i dobiti na uvid plaće, plaće koje uplaćuju građani ove zemlje. Pa kad tjerate čovjeka sa 2 tisuće kuna ovrhom da plaća HRT-ovu pretplatu a time plaća i plaće na HRT-u onda se postavlja pitanje zašto te plaće nisu javne? I ovdje očito postoji nekakav veliki problem sa plaćama čim je ovaj cirkus ovakav sramotan nastao. Prema tome, naše stajalište je da trebamo ustrajati na punoj odgovornosti, na zakonitom ponašanju ravnatelja i svih onih službi na HRT-u koje su dužne dostaviti potrebne informacije ovom Parlamentu. Za ovaj Parlament ne može biti tajni. Ali HRT mora jednostavno odgovarati, odgovarati na pitanja, pozive ovog najvišeg doma u zemlji. I najvjerojatnije će sve ovo završiti tako da će se zaključci ili usvojiti, trest će se brda, neće se ništa dogoditi, ravnatelj HRT-a će vjerojatno i dalje ostati jel to je stvar politike, međutim ostaje onaj gorki okus u ustima da je ovaj Parlament na neki način ponižen jer nije dobio odgovore na postavljena pitanja, pa možda će građani kada budu razmišljali na idućim izborima koga dovesti u Parlament vjerojatno razmišljati da tu trebaju sjediti puno jači i puno hrabriji ljudi koji neće se dvoumiti kada im netko ne da odgovor na demokratsko postavljeno pitanje. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor u ime kluba.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo slušajući kolegice i kolege koji su raspravljali prije mene na pamet mi je pala jedna misao, izreka jednog od najvećih sportskih reportera u povijesti Hrvatske, "Ljudi moji jeli to moguće". Jeli to moguće ljudi moji da mi i dalje ponovo, i opet, i još jednom raspravljamo o HRT-u u kontekstu činjenice da sa HRT-a nismo dobili ono što smo kao ovlašteno tijelo Hrvatski sabor, predstavničko tijelo tražili, što imamo tražiti po Zakonu o HRT-u koja je u vlasništvu RH i čiji se čelnik bira u ovome Dome. Jeli to moguće? Moguće je. To je nešto apsolutno neshvatljivo i mislim kada bi nas netko gledao, a vjerojatno nas ne gledaju baš iz nekih zemalja u prijenosu starih demokracija, gdje su takva pitanja apsolutno i u potpunosti regulirana i sama po sebi razumljiva, zaista ne bi mogli povjerovati. Kolegice i kolege sjetite se u ovom trenutku koliko se često dnevno, svakodnevno u medijima u kuloarima u raspravama na političkoj i svakim drugim razinama govori o plaćama dužnosnika, osobito o plaćama i primanjima zastupnica i zastupnika u Hrvatskome saboru, neprekidno na dnevnom redu, plaća, osnovna plaća, dodaci za odvojeni život, za režije, putovanja, putne naloge rastežu se zastupnici koji po logici stvari kao članovi odbora, kao predsjednici odbora moraju putovati, moraju za to dobiti putne naloge. Ali to je vječna tema u hrvatskoj javnosti s porukom idite, odite, na vrh glave stanem svima, trošite bez mjere i konca. A ti isti zastupnici koji su stalno na stupu srama ne mogu dobiti precizno na papiru izračunate brojke odnosno brojke o tome koliko jer mi tražimo i plaće, ali naravno zanimaju nas i sva druga primanja u HRT-u. I mislim gospodine predsjedniče da ovo zaista mora stati, prestati. A podsjetit ću vas i na još jednu vječnu temu u sabornici o dignitetu Sabora i o dignitetu odbora. Koliko puta smo govorili o tome da moramo vratiti dostojanstvo odbora u Hrvatskome saboru gdje se većina tema mora raspraviti, da je to tako svugdje u drugim parlamentima demokratskih zemalja, a onda smo spremni zaključak odbora Hrvatskoga sabora umanjiti i proglasiti ga potpuno bezvrijednim. Dakle, predlažem da se o zaključku odbora glasa i da se nađe način da se uspostavi komunikacija sa HRT-om jer prihvatiti ocjene u javnosti da Hrvatski sabor tjera bilo koju osobu, a pogotovo ravnatelja HRT-a da krši hrvatske zakone, da se ponaša protuzakonito je sama po sebi skandalozna. Dakle, zakone koje donosimo ovdje tražimo da netko krši. Dakle to je ocjena o tome da Hrvatski sabor urušava koje je sam donio. Predlažem glasanje i predlažem da se naravno na odboru nadležnome odboru ta tema još jedanput raspravi da rasprava bude otvorena da možemo doći svi da se jednom tema HRT-a skine sa dnevnog reda Hrvatskoga sabora barem u ovom sazivu.
Hvala lijepo poštovana kolegice Jadranka Kosor. Dakle svako radno tijelo može na dnevni red staviti temu i proglasiti se zainteresiranim radnim tijelo, svako radno tijelo prema poslovniku. To sam dužan reći jer se postavlja pitanje može li raspravljati. Kako ne bi moglo? Svaki put može istu temu stavljati ako imaju argumente nove ili ako se nisu usuglasili. I drugo što želim reći, postavljati pitanje jeli nešto zakonito ili nezakonito u Hrvatskome saboru je legitimno jer naše odluke i zakone koje donosimo također podliježu ispitivanju ne samo hrvatske javnosti nego institucija, tako smo uredili demokratski sustav što je dobro. I naći se uvrijeđen zato što netko misli da zakon je tumačen na jedan način ili drugi način u najmanju ruku bi morali biti demokratski tolerantni. Dakle, pristupit ćemo glasovanju zaključka, a sva radna tijela mogu ponovo staviti na dnevni red sve što smatraju da je to važno za odlučivanje u Hrvatskom saboru. Dakle, poštovane kolegice i kolege, dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Obvezuje se glavni ravnatelj HRT-a da u roku od pet dana od dana donošenja ovog zaključka Hrvatskom saboru dostavi dopunjeno izvješće za zaključak Hrvatskog sabora od 6.ožujka 2015.godine". Molim da glasujete. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Ponovit ćemo glasovanje. Glasujmo. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Nije dobio potrebnu većinu Zaključak. Dobio je 31 glas za, ništa suzdržanih i 58 glasova protiv. Hvala lijepa.
I još ćemo raspraviti objedinjena dva - Izvješća o uredbama koje je Vlada RH donijela na temelju zakonske ovlasti. Predlagateljica izvješća je Vlada RH. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnje poslove i nacionalnu sigurnost, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalnoj partnerstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za poljoprivredu, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za turizam i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagateljice ministar uprave Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Evo sada mogu prestati smetnje pa možemo nastaviti. Dakle što se tiče uredbe koju je Vlada RH donijela u zimskoj pauzi da tako kažem su sljedeće: uredba o izmjeni Zakona o policiji, uredba o dopuni Zakona o sanaciji javnih ustanova, uredba o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, uredba o izmjeni Zakona o stambenoj štednji i državnim poticanju stambene štednje koje su objavljene u NN br. 151/2014, zatim uredbu o dopuni Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana, uredbu o izmjenama i dopuni Zakona o zdravstvenoj zaštiti, uredba o izmjeni Zakona o zaštiti na radu, uredba o izmjeni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, uredbu o prestanku važenja Zakona o listi tjelesnih oštećenja, Uredbu o izmjeni Zakona o financiranju vodnog gospodarstva koji su objavljene u Narodnim novinama 154. 2014., Uredba o izmjeni Zakona o uskrati prava na uvećanje plaća po osnovi ostvarenih godina radnog staža, Narodne novine 157. 2014. te Uredbu o izmjenama Zakona o državnim službenicima Narodne novine br. 1. 2014. i Uredbu o izmjeni i dopuni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika Narodne novine br. 3/2015.. 13 uredbi što je više nego što je to bilo u ljetnoj stanci pa zbog zapisnika i korektnosti pročitati ću i te uredbe. Dakle Uredbu o izmjeni Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, Uredbu o izmjeni Zakona o pružanju usluga u turizmu, Uredbi o dopuni Zakona o tržištu toplinske energije i Uredbu o dopuni Zakona o potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju. A kako u prošloj točci dnevnog reda se raspravljalo i o uvažavanju Sabora vjerujem da činjenica da je 5 predstavnika Vlade na raspravi o izvješću koje je, uredbi koju je Vlada donijela i ukoliko naravno ima pitanje i o meritumu samih zakona koji su u tom smislu izmijenjene Vlada i predstavnici svoje na raspolaganju iako je veliki broj odbora to raspravio pa onda evo na zastupnicima je da rasprave. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. I za raspravu se prvi javio u ime kluba Nezavisnih ljevičara uvaženi zastupnik Slavko Linić, ovdje ga nema. Gubi pravo na raspravu. Hvala lijepo. Sljedeći je u ime kluba Nezavisnih zastupnika Grubišić, Kajin, nema niti jednoga. Gube pravo na raspravu. Hvala lijepo. Treće u ime kluba Hrvatskih laburista, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Drago mi je da ste doveli još 4 predstavnika Vlade [[Upadica: Još dva fale ali mislim da…]] Dobro, ne fale, bili bi višak, jer rasprava o ovim izvješćima je proforme. Naime, prvo izvješće datira od 11. rujna 2014., sada smo pred 1. svibnjem 2015. i raspravljati o tim izvještajima je forma da zadovoljimo ustavnu odredbu i ništa drugo. Međutim, ono što želim kod tog prvog izvješća primijeniti kada su uredbe donošene. 23. srpnja, 8 dana nakon prestanka zasjedanja Sabora. Ako je bilo tako hitno pa što Vlada 8 dana prije toga nije dala prijedlog izmjena i dopuna zakona? Dakle imam pravo sumnjati da se ponekad čeka ljetna ili zimska stanka Sabora da bi Vlada uredbom intervenirala u pojedini zakon. Možda nisam u pravu ali kada gledam datume koje sam sada spomenuo onda se naprosto ne mogu oteti dojmu. Ono, čekaj da oni odu pa ćemo mi to uredbom. To što tek sada raspravljamo o izvješću od 11. rujna krivnja je Sabora a ne Vlade. I nadam se da će to netko uočiti, shvatiti i prihvatiti da se tako ponašati ne bi smjelo. Drugo izvješće je od 16. siječnja ove godine kada su uredbe donošene. 17. prosinca 2014., 17. prosinca 2014., 17. prosinca 2014., dva dana nakon prestanka zasjedanja Sabora. Kako nije bar 10 dana, 15 dana. Sabor se raspusti 15. prosinca, Vlada 17. uredbama. I to kod jednog zakona ne sa jednim člankom, 2 članka ofrlje izmjene. Mirovinski zakon je praktički mijenjan u 10-ak bitnih odredba samog zakona. Jeste dogovorili sve kolega? … [[Upadica se ne čuje.]] Jeste. Hvala na smetnji. Kada sam već spomenuo Mirovinski zakon u međuvremenu je Sabor kroz Izmjene i dopune Zakona ovu uredbu akceptirao. I nije to sporno. Međutim, druga je činjenica da razmatrajući ovo Izvješće o uredbama Sabora ne može utjecati na sadržaj uredbe. Prihvatiti ili odbiti. I tu je jedinstveni pristup da nešto što ima zakonsku snagu vrijedi a da Sabor ne može utjecati ni raspravom o sadržaju ni amandmanski nego je uzmi ili ostavi. Ako se i odbije a neće se, nikome ništa. To istu situaciju imamo sa onom glupom poslovničkom odredbom kada dozvoljavamo da predlagatelj dolazi sa amandmanom nakon završene rasprave gdje više ne možete reagirati amandmanom. Imate pravo na raspravu u ime kluba i to je sve. Ali amandman na amandman ne možete podnijeti i sve je sukladno Poslovniku. A koliko puta toga se desi to? Vladi damo odobrenje ili drugom predlagatelju da dođe sa amandmanom nakon završetka rasprave na dan glasanja. I što ovaj institut uredbi sa sobom može donijeti poštovani gospodine ministre? 17. prosinca Vlada je intervenirala u Zakon o sanaciji javnih ustanova, zdravstvenih ustanova jer se cijeli zakon i zbog toga donosio. I praktički tom uredbom za godinu dana prebacio, produžio rok iz kojeg se uzimaju dugovi zdravstvenih ustanova za sanaciju, bez saborske rasprave. I sada gle vraga, tog istog dana 17. prosinca 2014. ministar zdravstva meni šalje odgovor na zastupničko pitanje u kojem između ostalog mi daje podatke da su sanirali dugove iz '13. milijardu 362, iz '14., milijardu 895 ali da je sa 31.10.'14.godine dospjelo a neplaćenih još milijardu i pol duga zdravstvenih ustanova. Dakle taj isti dan milijardu i pol prenosimo praktički u 2015. a u proračunu za 2015. nema sanacija zdravstvenih ustanova stanke. Ali Vlada rješava unazad za 2014., za pokriće i dugove iz 2013. I ne otvara se rasprave u Paralamentu. Ali to nije sve, dakle istog dana, mogao je bar dan ranije ili dan kasnije kad je znao da mu uredba ide, 15. listopada 2014. klub Laburista predlaže Saboru zaključak kojim bi Sabor pozvao Vladu da u roku od 60 dana, dakle poslije Nove godine provedemo raspravu i dobijemo analizu učinaka zakona na zdravstveni sustav, na zdravstvene ustanove. I obrazložili smo da je 2014., 2013. bilo planirano 3,2 milijarde kuna za sanaciju u proračunu države, a da je prilikom predstavljanja zakona bilo rečeno da je ukupni dug ili gubitak u zdravstvu 4,9 milijardi i željeli smo vidjeti što sad će se kasnije dogoditi. Dakle to je bio listopad 2014. U siječnju, 29. siječnja ove godine Vlada daje mišljenje na naš prijedlog zaključaka u kojem piše, da skratim, da program sanacije još traje, u 2015., bez stavke u državnom proračunu. I da će analiza, rezultati, efekti učinaka biti mogući tek onda kada ono završi, a ovom uredbom je '13., 31.prosinac 2013. trebao biti zadnji dan preuzimanja dugova. Dakle zaboravili ste u međuvremenu i '14. uključiti u sanacijsko razdoblje prema zakonu. Ali zašto sam vam citirao ove dokumente, usporedio datume i ovo govorio, da vidite na koji način sabor i saborski zastupnici se isključuju prvo iz zakonodavne procedure uredbama i drugo mogućnosti da dobijemo analizu efekta nekog zakona kojega smo donijeli. Dakle mi štancamo, donosimo zakone u najboljoj vjeri, najboljoj namjeri da će sad nešto biti bolje, da ćemo to popraviti, ali rijetko kada na dnevnom redu imamo analizu što smo tim zakonom napravili kojega smo donijeli, bez obzira tko ga je predlagao. A što mislite da li bi bili zakoni kvalitetniji, pametniji, adekvatniji, razumljiviji da češće se bavimo analizom onoga što su zakoni proizveli kojega smo mi u Hrvatskom saboru donijeli. A problem zdravstvenih ustanova, njihovih dugova, sanacija, problema, reforma, reorganizacija pa onda svađa između HDZ-ovih bivših ministara i SDP-ovih bivših i sadašnjih o tome koliko su zapravo stvarni dugovi u zdravstvu, je tema koja je uvijek prisutna a nikad raščišćena pa smo rekli ajmo sada. Zakon je donijet, novac u proračunu 3,2 milijarde u dvije godine osigurani, program proveden, da vidimo rezultate i po segmentima financija, ali ne samo financija nego koliko je to utjecalo i na kvalitetu zdravstvenog sustava, kadrovsku ekipiranost, opremljenost i svega ostalog. I od listopada prošle godine čekamo da se to uvrsti kao rasprava i da dobijemo tu analizu. Vlada veli još traje, u siječnju je još trajala, sad je kraj travnja, valjda još traje i rasprava o analizi učinaka neće biti, ali se može očekivati da u vrijeme stanke Vlada ponovno uredbom intervenira u zakon i nešto napravi. Institut, mogućnost ustavna da se razumijemo da Vlada uredbama regulira te zakone tako slobodno nije dobro rješenje. Predugo ta ovlast traje, rok od godinu dana i trebali bi ići prema tome da se ograničava i potvrda tih zakona na prvoj sljedećoj sjednici Sabora, prvi dan sljedeće sjednice. Onda bi kakav takav smisao toga imali. Dakle ministre cijenim što ste i vi tu sa suradnicima, četiri ili ova dva koja još fale, ali od toga doista nema nikakve koristi jer rasprava o sadržaju uredbi je bespredmetna. One vrijede, one su na snazi i samo mirovinski ako se ne varam smo zakon u međuvremenu regulirali, ostalo će vrijediti …. Ugodna je to pozicija kad možete čekati da Sabora nema pa uredbama reagirati. Ponekad postoji opravdani razlog, razumijem, znam, shvaćam, prihvaćam. Stečajni zakon ako se ne varam je uredbama pa 90% po sadržaju rješavan bez rasprave u Saboru i ono što je posebice manjkavost parlamentarne demokracije u Hrvatskoj, da se gotovo nikad ne bavimo analizom učinaka propisa koje donosimo, barem mi koji ih usvajamo i donosimo. Način ponašanja Vlade i nemogućnost rasprava o analizama koje smo tražili i neslanje tih rezultata koje smo tražili biti će razlog zašto nećemo podržat ni jedno ni drugo izvješće. Svjestan sam ustavne ovlasti, ali velim nije dobra.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Nikole Vuljanića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Lesar, ova točka o kojoj ste sad govorili kao da nismo prešli na novu točku, kao da govorimo o onoj prošloj točci o ravnatelju HRT-a. Ovo što ste opisali, a isto tako ono što se događa sa ravnateljem HRT-a pokazatelj je odnosa vlasti u Hrvatskoj, gdje se stvari stvarno raščišćavaju i gdje se odlučuju, a gdje imamo ovu vrstu polupraznog a nije čudo da je poluprazno, kazališta, da dižemo ruke eto zato jer se treba dizat ruke. Ove točke više govore o Vladi nego bilo što drugo. Govore da ne žele stvari javno raščistiti u parlamentu gdje im je mjesto nego da je sa ovakvim zakašnjenjem u trenutku kad se zna da ovdje nema većeg dijela zastupnika i govore o tome što misle o Saboru. Misle da je Sabor njihova poslušna mašina koja će logikom glasova, logikom osamdeset koliko ih ima jednostavno napraviti sve što Vlada kaže. Ovaj institut uredbe Vlade sa zakonskom snagom smišljen je za izvanredne prilike, za nešto kad se dogodi strašno ili strašno dobro u trenutku kad je Sabor raspušten ili kad se ne može sastati, a postoji pravilo. Važne stvari se donose u pravilu tri dana nakon što se Sabor raspusti, odnosno što ode na pauzu. Možemo mi ovdje se postaviti kako god hoćemo, ali vladajuća većina će izglasati svoje. Nadam se, iskreno se nadam da će iz ovoga sljedeća većina izvući nekakvo … [[Govornik se ne razumije.]] i da se neće tak ponašati. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Moram izraziti samo i svoje žaljenje što na žalost nas evo u dvorani ima svega 18 zastupnika. Hvala. Izvolite.
Hvala. Kolega Vuljanić, ja za Sabor nikad neću reći da je kazalište jer ja se ne osjećam ni kao glumcem, niti gledateljem i ne bih išao na takve kvalifikacije. Možda u Saboru ima glumaca, to se slažem, ali gledatelja još više koji šute i gledaju. Ali Sabor je institucija ove parlamentarne demokracije i čuvajmo tu vrijednost. Ali ste u pravu tako dugo dok imamo ovakvo ustavno … [[Govornik se ne razumije.]] ovlast Vlade da to napravi ali baš svaki put kad smatra da ona to mora bez ikakvih ograničenja zloupotrebe su moguće. Dakle imamo dva problema ustavnu odredbu koja je bila propitivana 2010. prilikom promjena Ustava kada je na vlasti bila jedna druga parlamentarna većina i nije dala da se dira. Dakle, tada je druga koalicija bila na vlasti. A što se vaše nade tiče da neka buduća većina Sabora će to izmijeniti vjerujte mi iskreno ili je u pitanju naivnost, da braća Grimm, neće, neće nikad parlamentarna većina to svojoj pod navodnike Vladi neće napraviti jer naprosto toj ugodi koja je dana nitko je se odreći neće. Tako da ne mogu reći pozlatile vam se ili ostvarile vam se riječi jer se doista neće.
Hvala. U ime kluba HDZ-a sada će riječ dobiti uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, gospođe i gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Dakle, mogućnost da Vlada svojim uredbama uredi određene stvari u trenucima kad ne zasjeda Hrvatski sabor je predviđena kad se dogodi nešto izvanredno i kad naprosto treba reagirati u zakone da bi se neke stvari ispravile i popravile i vrlo rijetko u situacijama kad se naprave određeni previdi sa određenim rokovima itd. Dakle, to je ono zašto je ova mogućnost dana Vladi da može intervenirati. Međutim, kad pogledate o čemu mi danas raspravljamo većina ovih uredbi je već pretočena u zakonske prijedloge i mi smo sve ove uredbe raspravili kao zakone i stvarno da nas netko sluša, pa stvarno se ljudi s pravom ljute i na sabor i na saborske zastupnike. Mislim stvarno. Jer mi smo sad, zašto bih ja sad tu maltretirao državne tajnike i ministra oko nekog zakona ako smo se tu već izmrcvarili, iznatezali sa primjedbama i sa raspravama o tome kad smo raspravili o zakonu. Međutim, ono što želim reći, što smatram da stvarno nije u redu, nije dobro i naprosto ne može nam biti dobro dok tako radimo. Evo ja ću uzeti samo jedan primjer jednog zakona. To je izmjena Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Dakle, njega Vlada donosi 23. srpnja 2014. godine. Mi smo navodno turistička zemlja, navodno. 23. srpanj je ono top over turističke sezone i pogledajte što ovdje kaže. Veli u članku 1. daljnje obavljanje ugostiteljske djelatnosti, odnosno pružaju ugostiteljsku uslugu u dijelu u kojem se pružaju suprotno rješenju nadležnih tijela izdanim temeljem članka 19., 20., 23. Mi to kažem ugostiteljima kojih nema 5, 10, nego ih ima nekoliko tisuća, im kažemo da oni u srcu dakle sezone da oni rade protuzakonito. I zbog toga mijenjamo zakon i onda Vlada u svom obrazloženju kaže, veli: "Nejasnoće u provedbi inspekcijskog nadzora u području ugostiteljstva utvrđeno kad više nije bilo dostatnog vremena za upućenje prijedloga izmjena zakona ugostiteljsku djelatnost." Ako je to Vlada raspravila na svojoj sjednici 23.7., ako se hvalimo s tim da nam je turistička sezona bila sjajna, rekordna itd., pa kako to da ljudi koji predlože ove zakone su tek u 7 mjesecu primijetili da inspektori kažnjavaju ljude temeljem zakona koji su naprosto smiješni. Dakle, to je samo jedna primjedba na jedan zakon. Ima tu uredbi koje su čist o.k., donešene su samo zbog toga da se određeni rokovi produže sa 31. prosinca to je Zakon o policiji, Zakon o putnim ispravama. Međutim, ono s čim se nikako ne možemo složiti to je Uredba o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju gdje se uredbom promijenilo 49 članaka. Dakle, vi ste, kad u jednom zakonu promijenite 49 članaka vi ste taj zakon okrenuli na glavačke. On ima sasvim drugačiji smisao. I to je nešto što se naprosto ne smije raditi na ovakav način iz razloga što je to napravljeno 2 dana nakon što je prestalo zasjedanje Sabora. Pa ako je to toliko bitno bilo, pa mislim da bi hrvatska javnost rađe prihvatila da se sazvala izvanredna sjednica Sabora i da se ovaj zakon raspravio. Zašto to govorim? Zato što se identična situacija dogodila sa Zakonom o predstečajnoj nagodbi. Mi smo ga u ovom Visokom domu usvojili praktički jednoglasno, par zastupnika ga nije podržalo, sa željom ako je onakav zakon kako je bio predložen da se pomogne hrvatskim gospodarstvenicima u teškoj situaciji i onda tri zapravo šest dana iza toga Vlada predloži izmijenjen Zakon o predstečajnoj nagodbi gdje je promijenila 45 članaka, između ostalog je donesena ona famozna promjena gdje praktički braća, sestre, poduzeća prevladavaju u stečajnoj masi i donose stečajne planove, predstečajne planove kako njima paše. Dakle, to nije bila volja i želja saborskih zastupnika koji su glasali za taj zakon. To je Vlada predložila naknadno. I sad kolegice i kolege kad pogledate o čemu mi ovdje raspravljamo, a kažem već smo to ja mislim da samo jedan zakon praktički nije usvojen, ovi svi zakoni su usvojeni, onda se postavlja pitanje u ovoj državi se događaju neke čudne dokapitalizacije hrvatskih tvrtki kojima se itekako vlasnički Hrvatska država dovodi u nepovoljan položaj, događa se prodaja poduzeća. U vremenima kada neki tvrde pa bez obzira što je tada i njihova politička opcija bila na vlasti kad nije Hrvatska bila tako demokratizirana, nije bila tako transparentna međutim Vlada pokojnog Ivice Račana si nije dozvolila za pravo da privatizaciju INA-e i HEP-a napravi bez Zakona o privatizaciji o kojem je raspravljao i ovaj Visoki dom. Bez obzira što se ja tada kao oporbeni zastupnik nisam slagao s tim ali sam imao priliku i mogućnost raspravljati o tome. Dakle, tada se govorilo da je Hrvatska daleko od demokracije i transparentnosti, a danas kad je Hrvatska navodno došla na visoke razine isključivo zahvaljujući ovoj Vladi govori se o IPO-u INA-e ali da o tome nitko pojma nema u ovom Visokom domu. Ali zato mi raspravljamo o nekakvim uredbama koje su donesene tada i tada. Dakle, ovo je nešto što bi mi kao saborski zastupnici ovakvu praksu trebali prekinuti. Ako se slučajno dogodi da se zbog izvanrednih okolnosti mora promijeniti određeni zakon da ne bi zastali određeni procesi u Hrvatskoj koji bi nanijeli daleko više štete nego da se taj zakon ne promijeni onda se to može napraviti ovakvom tehnikom ali da se to raspravi na prvoj sljedećoj sjednici kad Sabor počne zasjedati. To nije krivica članova Vlade, oni samo koriste mogućnost koja im je dana. To je sad problem nas u Hrvatskom saboru kako ćemo mi funkcionirati. I kad bi mi donijeli uz ove uredbe takav zaključak onda bi praktički razbili glavobolju i ovoj Vladi i budućim vladama i ovim zastupnicima i budućim zastupnicima u Hrvatskom saboru. Jer ako je dao nam zakonodavac mogućnost da nešto zbog izvanrednih okolnosti promijenimo i donesemo onda je logična stvar da se to javno transparentno raspravi u Hrvatskom saboru, da li kao novi zakonski prijedlog ili kao ta uredba i da to jednostavno dobije proceduru kakvu treba dobiti. Jer kažem smiješno je da mi sad govorimo o uredbama koje su već postale zakoni, da se smijemo tome kako u jednoj turističkoj zemlji koja tuče sve rekorde po efikasnosti turizma priznamo da su nam ugostitelji kažnjavani i dobivali kazne do 23. srpnja zbog toga što netko nije promijenio zakon. Jer ova uredba je to priznanje bez obzira da li se to nekome svidjelo ili ne svidjelo. Kolegice i kolege sjetite se koliko smo vremena mijenjali zakone, a onda neki nisu stigli promijeniti zakone pa su to radili uredbama onaj zakon kad smo ukinuli Državni inspektorat. Onda imate niz tzv. vezanih zakona koji su se trebali promijeniti. Mi smo praktički godinu dana mijenjali te zakone. I sad kad bi se netko zainatio i postavio pitanje temeljem čega ga je netko kaznio ili mu je nekakvu drugu mjeru iznio a istovremeno nije promijenio zakon da je nadležan za to onda se postavlja pitanje kud bi došli? Dakle, ovo je kritika svima nama za budućnost. Da nam se naprosto ove stvari ne smiju događati jer ne možemo tražiti red od naših građana, a istovremeno mi radimo nered. I ovo kažem nema veze ni sa političkom opcijom, ni sa Vladom ni sa Saborom, ovo je sa pravilima elementarnog ponašanja i slanja poruke i javnosti i hrvatskim građanima kak bi trebalo nešto funkcionirati. I iz tog razloga klub HDZ-a ne može podržati ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Josipa Borića, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa kolega Šuker i ova rasprava je danas jedan od primjera kako se vlast odnosi prema Hrvatskom saboru, maloprije smo o ravnatelju HRT-a, sada vidimo da Vlada ide na isti način, istim putem. Mogla bi možda spadati u onu čuvenu rubriku misli o mislima zamišljenih. Jer ja zaista ne vidim svrhu zbog čega mi ovo danas uopće osim forme radi raspravljamo da nas netko upozna što je radio dok nije zasjedao Hrvatski sabor. U međuvremenu je to postalo već dio zakonskih rješenja i mi to sada moramo potvrditi. Jer, osim nekakvog dojma da zaista Vlada povuče u onom dijelu kad nema Hrvatskog sabora, kad ne zasjeda, ja drugo nikakvih učinaka ne vidim. Jer bili smo nebrojeno puta svjedoci da raspravljamo ovdje u Hrvatskom saboru zakon od jednog članka, jedan jedini članak. Sada evo vidimo uredbe od 49 članaka. Evo, naš ministar Mirando više je napravio u tih mjesec dana nego u 6 mjeseci poslije toga. I što da čovjek o tome onda misli? Pogledajmo kako smo se postavili motivirajuće u dijelu vodnog gospodarstva? Nešto smo trebali završiti do 1.01.2015. ali nismo stigli pa odmah si damo ne 5 mjeseci, ne 6, ne 3 nego još jednu godinu dana si mi damo do 1.01.2016. pa nek se sljedeća Vlada ako bude vremena misli sa time i kako će to dalje ići. Pa to je neozbiljno! Jer tjerali su nas u jedan novi sustav, imali smo negdje oko petstotinjak komunalnih poduzeća u cijeloj Hrvatskoj i sada ih imamo jedno tisuću i nešto, više ih nitko ne može ni pobrojiti. I onda ćemo stvarati nekakva jedinstvena vodna područja da ćemo to sve nekako smanjit na dvadeseta, da će se svi nešto udružiti i sada imamo tisuću poduzeća, imamo tisuće direktora. Sami teret lokalne samouprave. Jednostavno da čovjek ne povjeruje. Možda da završim sa onom čuvenom izrekom "Ide vrijeme dođe roka, evo vraga skok na skok."
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Borić, kad pogledate ovaj naš dnevni red u Saboru onda on već poprilično dugo isti. Zadnjih trideset mjesta uvjerljivo drže zakonski prijedlozi oporbe koji nikako ne mogu doći na dnevni red i onda dobijte razno razna izvješća i ovakve uredbe iz jednostavnog razloga da bi se popunio dnevni red i da bi se raspravljalo. Međutim, istovremeno zemlja koja je dobila od Europske komisije mišljenje o makroekonomskim neravnotežama, o mjerama konvergencije, o reformskim zahvatima, pa gledajte u dnevnom redu nemate niti jednog zakona, kako ćete provesti reformu ako ne promijenite zakone koji su trenutno sad na snazi? I sad vam je jasno zašto mi raspravljamo o ovome. A kad je neka tema važna i kad bi ona interesirala hrvatsku javnost onda se ona stavi u popodnevne sate tek toliko da se piše da smo o njoj raspravljali i to tako prođe. Međutim ono što sam rekao i u raspravi u ime kluba ovo je nešto što se naprosto u budućnosti ne bi smjelo događati, o ovakvim stvarima se treba raspraviti na prvoj sjednici nakon stanke, a isto tako ovakva mogućnost bi se mogla koristiti jedino u izvanrednim situacijama a ne da bi se određene stvari koje je kao što ste vi spomenuli ovu Vodoprivredu tu je dignuta velika politička prašina, neko se malo zaigrao, mislio je malo prohandlati vodocrpilišta, to skupiti pa vjerojatno i pripremiti za nekakve akcije i privatizaciju i nečeg sličnog i onda kad se digla velika halabuka na terenu kako i HDZ-ovi dužnosnika tako i dužnosnika iz vladajuće koalicije i onda je ta cijela priča pomaknuta ne za nekoliko mjeseci, nego za godinu dana, a tih godinu dana to znači da će to onda, ostavlja se vrući krumpir nekoj drugoj Vladi.
Hvala lijepa. S time bismo zaključili raspravu o ovom izvješću i ujedno ćemo završiti sa današnjim radom. Ja vam svima želim da se lijepo odmorite tijekom slijedećih dana i naći ćemo se ponovno u srijedu 6.svibnja u 9,30 sati ovdje i sa prvom točkom koja će biti Konačni prijedlog Zakona o zaštiti novčarskih institucija. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne čuje.]] Upravo sam vam zaželio sve najljepše.
Izvješće o uredbama koje je Vlada RH donijela na temelju zakonske ovlasti. Rasprava o izvješću je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. 1. Prihvaća se izvješće o uredbama koje je Vlada RH donijela na temelju zakonske ovlasti i dostavila Hrvatskom saboru aktom od 5. rujna 2014. godine. Molim glasujte o prijedlogu zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, 3 glasa suzdržanih, 13 glasova protiv donesen predloženi zaključak.