Dobro jutro dame i gospodo zastupnici. Nastavljamo sa radom. Na redu je Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 195. Prije toga obavještavam vas da ćemo 7. i 8. točku zamijeniti, znači 8. će biti 7., 7. će biti 8. - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 195 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva, gospođa Tamara Obradović Mazal. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U najkraćim mogućim crtama. U hitnu proceduru upućujemo izmjenu Zakona o carinskoj tarifi kojom stavljamo izvan snage, odnosno brišemo članak 7. Poanta tog članka je naplata od 10 kuna prilikom podnošenja svake carinske deklaracije neovisno da li se radi o uvoznoj, odnosno izvoznoj deklaraciji. Prema sadašnjem stanju tih 10 kuna se plaća kao carinska pristojba, a tim prihodima je do sada raspolagala carinska uprava i bila je namijenjena modernizaciji i razvoju carinske službe prema programu Ministarstva financija. Slijedom razvoja pregovora u dva poglavlja, poglavlje 29 – Carinska unija i poglavlje 30 – Vanjski gospodarski odnosi, Europska unija, odnosno Europska komisija zaključuje da je ovakva dodatna carinska pristojba u iznosu od 10 kuna suprotna potpisanom Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju člancima 19. i 20. odnosno da predstavljaju mjere jednakih učinaka administrativnim odnosno tehničkim barijerama u slobodi, odnosno međusobnoj slobodi protoku roba između hrvatskog tržišta i tržišta Europske unije koje među sobom nemaju ovakvu dodatnu carinsku pristojbu. Dakle komisija drži da ova pristojba nije utemeljena na konkretno pruženoj usluzi, odnosno da ju je nemoguće definirati i da nema stvarnu podlogu u radu carinske službe već je de facto paušalna pristojba i drži ju suprotnu praksi i pravnoj stečevini Europske unije. U tom segmentu, a polazeći od obveza koje smo preuzeli vis a vis poglavlja 29 pogotovo, dakle carinska unija, a to je da s 1.1. ukidamo takvu dodatnu pristojbu, Vlada je prema Saboru uputila u hitnu proceduru ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za financije i državni proračun, predsjednik odbora, gospodin Marić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 20. sjednici održanoj 3. prosinca 2008. godine Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 21. studenoga 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravljao je na temelju odredbe članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora jednoglasno je bez rasprave odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li dalje odbori? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, cijenjeni kolegice i kolege. Dana 14. lipnja 2000. Hrvatski sabor je donio Zakon o carinskoj tarifi kojim su se uredila pravila o načinu obračuna carine, sustav nazivlja robe koji se uvozi na carinsko područje Republike Hrvatske ili izvozi iz carinskog područja Republike Hrvatske i razvrstan po odsjecima i poglavljima carinske tarife. Tim zakonom uredio se i sustav brojčanog označavanja robe u carinskoj tarifi, pravila o razvrstavanju pojedine robe u tarifne brojeve i podbrojeve te tarifne stavke carinske tarife, ali i carine koji se primjenjuju na uvezenu robu. U članku 1. stavku 1. Zakona o carinskoj tarifi bilo je predviđeno da se pri podnošenju carinske deklaracije obvezno plaća i carinska pristojba u iznosu od 10 kuna po jednoj, odnosno svakoj podnijetoj uvoznoj ili izvoznoj carinskoj deklaraciji. Prihodima ostvarenim na temelju zakonske obveze o plaćanju pristojbe sukladno zakonu raspolagala je carinska uprava za financiranje programa razvoja, modernizaciju carinske službe. U okviru mjera i aktivnosti koje se odvijaju provedbom Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju te u okviru aktivnosti vezanih za proces pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji u poglavlju 29 – Carinska unija, Europska komisija ukazala je na problem naplate svih pristojbi koje naplaćuje Ministarstvo financija, Carinska uprava i to na one koje nisu povezane uz određene dodatne usluge carinske službe. Naravno da se sukladno tomu među pristojbama čija se naplata ukazala spornom je i carinska pristojba koja se naplaćuje sukladno članku 7. Zakona o carinskoj tarifi, odnosno pristojba u iznosu od 10 kuna za svaku pojedinu izvoznu ili uvoznu carinsku deklaraciju. Razumljiv je stav Europske komisije da ova pristojba predstavlja pristojbu s jednim jednakim učinkom uvoznim i izvoznim carinama te da se naplatom takve pristojbe krše odredbe članka 19. i 20. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Istodobno Europska komisija smatra da naplata pristojbe od 10 kuna predstavlja i kršenje obveze iz članka 8. Općeg sporazuma o carini i trgovini koji propisuje da se sve pristojbe i javna davanja koja se naplaćuju pri uvozu i izvozu moraju biti ograničene na visinu približnih troškova izvršenih usluga. Europska komisija smatra da nije dopušteno naplaćivati carinsku pristojbu za uobičajene redovne djelatnosti carinske službe. Sukladno svemu navedenom Europska komisija je višestruko isticala potrebu ukidanja naplate ove sporne pristojbe, odnosno stavljanje izvan snage propisa na temelju kojeg se ta pristojba naplaćuje. Stoga je racionalan i razumljiv prijedlog Ministarstva financija i Carinske uprave da se pokrene postupak za izmjenu Zakona o carinskoj tarifi i brisanje članka 7. kojim je propisana obveza plaćanja carinske pristojbe u iznosu od 10 kuna. Zbog svega navedenog klub HDZ-a podržava ovaj Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Prijedlogom zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi predviđa se, kao što smo čuli, ukidanje obveze plaćanja carinske pristojbe prilikom podnošenja carinske deklaracije. Zakon se donosi po hitnom postupku, kao jedan u nizu zakona kojima se hrvatsko zakonodavstvo harmonizira s propisima Europske unije. Naime, Europska komisija je u okviru mjera i aktivnosti vezanih za provedbu sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, kao i aktivnosti vezanih za proces pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji u poglavlju 29.-Carinska unija, u više navrata ukazivala Ministarstvu financija, odnosno konkretno Carinskoj upravi, na problem naplate pristojbi za koje carinska služba ne pruža određene usluge. Jedna od takvih pristojbi čija je naplata sporna je i carinska pristojba koja se naplaćuje, dakle sada još uvijek prema članku 7. Zakona o carinskoj tarifi, a koji propisuje da se pri podnošenju carinske deklaracije plaća carinska pristojba u iznosu od 10 kuna po svakoj deklaraciji, a tako naplaćeni prihodi usmjeravaju se u razvoj i modernizaciju carinske službe. Prema mišljenju Europske komisije, naplate carinske pristojbe u suprotnosti je s odredbama članaka 19. i 20. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, kao i s obvezama iz članka 8. Općeg sporazuma o carinama i trgovini. Stoga se Republika Hrvatska obvezala na ukidanje predmetne pristojbe s danom 1. siječnja 2009. na način da se u konačnom prijedlogu zakona briše sporni članak 7.. Klub zastupnika SDP-a podržava ovaj prijedlog zakona i to ne samo zato što on predstavlja korak bliže Europskoj uniji, već i zato što to znači jedan financijski namet manje gospodarskim subjektima, dakle određeno financijsko rasterećenje i uvoznika i izvoznika. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici predlagatelja. Ovaj prijedlog zakona tek je na prvi pogled jedan u nizu tehničkih zakona oko kojega se nije teško složiti i podržati njegovo donošenje. Međutim, ovaj prijedlog razotkriva čitav niz propusta državne uprave, konkretno ministra financija Ivana Šukera, koji je nadređen Carinskoj upravi. … [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Hvala lijepo. A sad ću objasniti i kako. Dakle, prije svega otkriva Republika Hrvatska, odnosno njena Carinska uprava, naplaćuje jedan namet koji se doslovno zove namet na pogled, namet na susret. Dakle, do sada je 10 kuna morao plaćati svatko onaj tko podnese najobičniji carinski formular samo zato da vidi carinskoga službenika i da uruči taj dokument. Ne samo to, ovaj prijedlog zakona otkriva da je Europska komisija višekratno upozoravala ministra financija Ivana Šukera da je ovo rješenje suprotno vama vrlo važnim dokumentima. Prvi je Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, a drugi je ugovor odnosno Opći sporazum o carini i trgovini. Nije nama Europska komisija trebala to reći da bismo mi to sami znali, jer nije nitko drugi potpisao Sporazum o pridruživanju i stabilizaciji, nego Vlada Republike Hrvatske, odnosno Republika Hrvatska je pristupila u taj proces čitajući dokument i pomno ga proučavajući. Dakle, naša Carinska uprava i Ministarstvo financija već godinama znaju da je ovo namet koji nije sukladan europskim normama, ali koliko godina nakon Sporazuma o pridruživanju i stabilizaciji mi na stol dobijamo ovakav prijedlog. Nadalje, očito je da je funkcioniranje carine, Carinske uprave, iznimno važan element u procesu promatranja Republike Hrvatske u poslovima suzbijanja korupcije, u poslovima standardiziranja metoda javne uprave kojima se dokazuje kompatibilnost sa standardima Europske unije. Što se tiče funkcioniranja Carinske uprave, siguran sam da ovo neće biti prvo i osnovno pitanje oko kojega ćemo morati razgovarati i u Parlamentu. Europska komisija će nas sigurno upozoriti na čitav niz drugih elemenata, ali žao mi je što uvijek moramo čekati Bruxelles da nam kaže nešto što znamo i sami. Recimo, kako je moguće da već sedam godina se pod tepih gura slučaj u kojemu je otkriveno u skladištu jedne tvornice duhana 2 milijuna i 700 tisuća krivotvorenih markica za izvoz cigareta. A do danas nitko nije za to odgovarao, iako su prijave proslijeđene svim nadležnim službama. Kako je moguće da u bilancama Carinske uprave nedostaje 2 milijarde i 700 milijuna litara lož ulja od 2002. do 2006. godine? Dobili smo odgovor na zastupničko pitanje kojega je potpisao potpredsjednik Vlade Polančec. Na njega smo čekali 61 dan, ne 30 dana koliko je predviđeno propisima, jer je trebalo uskladiti podatke s Ministarstvom financija. Ali nažalost, na veliku žalost potpredsjednika Vlade, na veliku žalost ravnatelja Carinske uprave, taj odgovor nije uskladio podatke. Kako je moguće da novinar koji piše o propustima u radu Carinske uprave, u poslovima šverca naftom, mora imati policijsku zaštitu? Kako je moguće da je ravnatelj Carinske uprave osoba koja nikad nije izabrana na natječaju, iako je ravnatelj Carinske uprave mjesto koje se bira javnim natječajem? Bez obzira što se radi o osobi koja je također i državni tajnik, a to je imenovano mjesto. On može biti državni tajnik imenovan, ali ne može biti ravnatelj carinske uprave. Kako je moguće da tek nakon zastupničkog pitanja o propustima Carinske uprave se naređuje izvanredna kontrola svih dilera naftnih derivata u Republici Hrvatskoj? Kako je moguće da Republika Hrvatska bilježi takav pad u naplati trošarina od naftnih derivata u posljednjih 6 godina? Kako je moguće da u prvih 9 mjeseci ove godine trošarina na naftne derivate bude 2% manja nego prošle godine? kako je to moguće kada znademo da u prošlih 6 godina je povećan broj registriranih motornih vozila za 35%, a broj motoriziranih turista koji su ušli u Republiku Hrvatsku povećan je za 55%? Sve su to pitanja na koja će morati ravnatelj Carinske uprave, a njegov superior ministar financija vrlo skoro dati odgovor. Ne samo ovom Hrvatskom saboru, nego i čitavoj javnosti. Ali da se ne bi dogodilo da oni koji postavljaju ta pitanja moraju imati policijsku zaštitu, ja već sada upozoravam na to. Šverc cigareta, jedna je od tema koja izravno pogađa funkcioniranje Carinske uprave i na žalost posljednjih 2 mjeseca ta je tema u centru pozornosti. Na žalost, neke najave o novom nametu na cigarete bude ponovno priču o tome hoće li ojačati crno tržište i što je Carinska uprava učinila da se pripremi za tu novu situaciju. Dali smo mi dosta uvjereni u to da je crno tržište suzbijeno, pa podaci za prvih 9 mjeseci govore o manjem broju zapljena švercanih cigareta u Republici Hrvatskoj. Kada znademo da samo od jednog proizvođača duhanskih proizvoda u državni proračun slio oko 3 milijarde kuna. I kada znademo da se na tržnicama u Republici Hrvatskoj masovno prodaju cigarete, koje inače se uopće ne uvoze u Republiku Hrvatsku, onda se postavlja pitanje. Što radi Carinska uprava? Ovo pitanje je benigno pitanje koje rješavamo današnjim izmjenama i dopunama zakona, ali otkriva mnogo prljavoga rublja. Koristim ovu priliku upozoriti Hrvatski sabor, da je došlo vrijeme otvoreno razgovarati o tome što se radi u Ministarstvu financija i Carinskoj upravi i u tome smislu, predlažem predsjedništvu Hrvatskoga sabora u ime Kluba zastupnika HNS-a, da tu temu stavi na dnevni red. Klub HNS-a podržat će ovaj tehnički zakon kako bi se prestalo pljačkati one koji izvoze, samo zbog toga što su pokazali jedan formular. Ali upozorava da je ovo samo dio priče o kojoj trebamo razgovarati. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite. A oprostite imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospodin Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravio bih netočan navod kolege Beusa koji je kazao da je ministar Šuker uzročnik i krivac zašto sada moramo mijenjati ovaj zakon i usklađivati sa Europskom unijom. Iako je prozvao ministra Šukera, ja ne bih prozivao, niti sam to činio u ime kluba, ali bih podsjetio kolegu da je 14. lipnja 2000. godine ovaj zakon donesen. I odredbom člankom 7. kojeg je donijela koalicijska Vlada u kojem je bio i HNS upravo su oni uveli tu odredbu i pristojbu od 10 kuna 2000. godine. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Šišljagić, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Predstavnici Vlade, kolegice i kolege. No dobro, za klub HDSSB-a nebitno tko je nekada predložio ovu odrednicu u zakonu, Zakonu o carinskoj tarifi. Međutim, klub HDSSB-a podržat će ovu izmjenu Zakona o carinskoj tarifi. Čuli smo i da se puno ne ponavljamo, 10 kuna dakle daje se za svaku deklaraciju, kako je netko rekao, za susret bez da carina, odnosno Carinska uprava bilo što tim povodom radi, bilo kakvu uslužnu djelatnost. Ono što meni smeta, smeta mi što je navedeno u samom materijalu, a to je navedeno, navedeno je da se ovaj zakon, ova izmjena zakona donosi temeljem naravno naših obveza iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, ali i zato što traži Europska komisija. Pa ne nemojmo tako, ako već kažemo i za i ovdje u Hrvatskom saboru, da je to ja citiram: "Jedan racionalan i razuman potez". Pa idemo povlačiti te racionalne i razumne poteze, daleko prije nego to uvjetuje i ukaže na njih Europska komisija, odnosno Europska unija. I da nam u većini slučajeva uglavnom opravdanje za nekakve izmjene i dopune zakona bude, skori ulazak i ova pravna regulativa usklađenja sa Europskom komisijom, odnosno sa Europskom unijom. Dakle, budimo sami racionalni i razumni i zakone poput ovoga, odnosno izmjene i dopune zakona donesimo na vrijeme, donesimo zato što to mi smo odlučili i zato što mi smatramo da je dobro. I klub HDSSB-a smatra da je ovaj zakon dobar. Međutim, još nešto što mi fali, nedostaje u ovom obrazloženju zakona, a to je koliko je zarađeno od tih carinskih deklaracija? Koji je to iznos novca? Jer čini mi se na našoj web stranici od prije 5 ili 6 godina, stoji podatak da je takvih deklaracija bilo negdje preko 2,5 milijuna. Dali je to točno ili ne? Ja ne znam. Ali kada donosimo ovakve izmjene zakona, onda mislim da bi bilo u najmanju ruku dobro, da zastupnici znaju što to financijski znači. Ukoliko je to primjerice 2,5 milijuna, to je 25 milijuna. pa to nije beznačajan novac. Kaže da je ovaj novac bio usmjeren između ostalog na modernizaciju Carinske uprave. A isto tako u ovom materijalu kaže da ovo ne iziskuje promjena i izmjena ovog zakona, ne iziskuje dodatni trošak za državni proračun. Nisu potrebna sredstva za državni proračun. Odakle će se namaknuti ovaj novac koji je išao od ovih 10 kuna za svaku carinsku deklaraciju, to ovdje nije navedeno. Dakle, ja bih molio predstavnika Vlade da još jednom za ovom govornicom objasne odnosno da nam daju podatke koliko je novca u 2007. godini prikupljeno temeljem članka 7. Zakona o carinskoj tarifi upravo ovog članka čije se ukidanje odnosno izmjena u ovom zakonu predlaže. Gdje je išao taj novac, kolika su to sredstva i što se namjerava poduzeti s obzirom da ovih sredstava više nema a namijenjena su modernizaciji carinske uprave. Prema tome, klub HDSSB-a očekujući odgovore naravno na ova pitanja podržat će prijedlog izmjena ovog zakona i nadamo se da se zapravo ova izmjena ovog zakona neće odraziti na zastoj u modernizaciji carinske uprave nego naprotiv. Hvala.
Hvala. Gospođa Tamara Obrazdović Mazal u ime predlagača. Izvolite.
Zahvaljujem na pitanju. Dajem i odgovor. Prema procjenama Ministarstva financija ne za 2007. već za 2008. prema dostupnim neslužbenim doduše podacima ne radi se o 25 milijuna kuna, radi se o 33 milijuna kuna. Dakle, od 10 kuna na bazi svake carinske deklaracije bez obzira da li se radilo o izvoznoj ili uvoznoj godišnji prihod jest 33 milijuna kuna. Tih 33 milijuna kuna dakle varirajuće iz godine u godinu prema propisima carinske uprave namijenjeni su za opremanje i modernizaciju rada, izvršenje operativnih poslova nadzora, suzbijanje krijumčarenja, otkrivanje opojnih droga, provođenja dubinskih kontrola, nabavku propisane odjeće, obuće, opreme ovlaštenih carinskih službenika, stručno osposobljavanje i usavršavanje carinskih službenika i namještenika, sustavni prijam vježbenika radi njihovog osposobljavanja za rad, nagrađivanje službenika i namještenika na temelju uspješnosti u obavljanju službene i radne dužnosti te troškove sahrane službenika i namještenika koji poginu u vršenju službe ili povodom vršenja službe kao i pomoć njihovoj obitelji. Što se tiče namaknuća sredstava u vezi sa dakle tim 33 procijenjenih milijuna kuna vjerujem da ćete vrlo skoro imati prigodu raspraviti proračun. U segmentu tog proračuna bit će i zasebni proračun Ministarstva financija carinske uprave. Dakle, dopustit ćete mi da u ovom trenutku vam zaista ne mogu meritorno i profesionalno odgovoriti na pitanje. Međutim, taj dio proračuna bit će pružen saborskim zastupnicima na uvid i pretpostavljam da će se iz njega vidjeti sredstva koja su namijenjena za ono iz čega se tih 10 kuna dakle 33 milijuna na bazi ove godine utrošilo. Nadam se da ste zadovoljni barem sa prva dva odgovora. Hvala.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Naravno da podupirem donošenje ovog Prijedloga zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi iako moram reći da se čak i s pravom evo Carinska uprava suprotstavljala ukidanju odredbi članka 7. jer radi se ipak o carinskoj deklaraciji, o taksi, o pristojbi 10 kuna a prihod koji se na takav način ostvaruje kako postojeća norma članka 7. stavak 2. je upozoravala odnosno određivala da sukladno programu razvoja i modernizacija carinske službe upravo taj prihod je bio namijenjen u tu svrhu. Međutim, evo slažemo se s time da evo treba gospodarstvenike bilo uvoznike ili izvoznike oslobađati ovog golemog nameta od 10 kuna. A vidite naši građani, nitko o tome ne vodi računa, na sve plaćaju pristojbe, administrativne pristojbe koje smo eto 2001. godine sveli na 50% jer su bile ogromne ali i danas su one visoke, na sve matice. Rijetki su oni koji su izuzeti, i one koje se vode po službenoj dužnosti na Izvod iz matične knjige rođenih, vjenčanih, umrlih a to je potrebno izvaditi gotovo za ostvarenje drugih statusnih ili nekih imovinskih prava građana i to je građanima sve potrebno i nitko ne vodi računa o tome, a to su ogromni iznosi. Dakle, mi ovdje kukamo i plačemo nad jednim ogromnim uvoznikom koji će morati platiti 10 kuna po jednoj carinskoj deklaraciji a naš građanin da bi ostvario bilo kakvo pravo mora platiti najmanje 60-70 kuna pribavljanja raznih potvrda, izvoda i tome slično. Pa bi o tome dakle podupirući ove izmjene trebalo bi itekako voditi računa o tome. Međutim, ovo je prigoda da mi zaista malo povedemo računa što se zbiva u Carinskoj upravi i kako ojačati tu službu. Naime, carinska služba, Carinska uprava je od krucijalne, od najveće važnosti za suzbijanje transnacionalnog organiziranog kriminaliteta ali se malo o tome govori, ona se usput spominje u različitim mjerama, u borbi protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta ali malo u ovom svakodnevnom trudu i nastojanju u borbi protiv te pošasti gotovo da je nekako zanemariva i zanemarena a tomu nije tako i ne bi tako trebalo biti, da ne ponavljam sve ono što je kolega Beus rekao. Podržavajući dakle što je u ime kluba govorila naša kolegica i kolega iz HNS-a koji se pita odnosno ustvrđuje da upravo sve one nepravilnosti o kojima javnost govori da ti ljudi koji ukazuju na takve nepravilnosti, on je tu izrijekom nabrajao i markice, i problem naftom naplate trošarina u zadnje vrijeme i kaže da ti ljudi će morati imati policijsku zaštitu. Nažalost, ovdje se s njim ne slažem, ne zato što se ne bih htjela s njime složiti nego naprosto što tomu nije tako jer upravo oni koji su upozoravali na to bilo da se nalaze u sustavu ili van sustava počesto su bili sami predmet obrade i to upravo gle čuda u trenutku kad ukazuju na različite nepravilnosti, nezakonitosti odnosno bezakonje. Naime, Nezavisni sindikat carinika stalno grmi i govori o strašnim problemima unutar sustav, poziva inspekcijske službe. Oni, Nezavisni sindikat carinika govori o šikaniranju službenika u carinskoj službi, o degradiranju, o nemogućnosti napredovanja a i drugim postupcima kojima su izvrgnuti oni koji su odlučili progovoriti o nezakonitostima i o nepravilnostima. I umjesto da inspekcijske službe potrude se kontrolirati te navode, provjeriti te navode, takve osobe bivaju degradirane. I onda o čemu mi pričamo? Ja mislim evo još jednom, ovom prigodom skrećem pozornost da se ozbiljno treba pozabaviti sa svim ovim navodima, ne samo koje je istakao kolega Beus, nego koje stalno upozorava nezavisni sindikat carinika. Mi smo sada u strašnoj dilemi, odnosno vlast, hoće li zamrznuti plaće ili neće, jednostavno državni proračun izgleda ne može to podnijeti. Ali dan danas, nedavno, u posjedu sam broja, novozaposlenih evo konkretno u carinskoj upravi, naravno neću ovdje sada govoriti o političkim podobnicima, jer naravno to se podrazumijeva. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan, javljanje za povredu Poslovnika. Gospodin Berislav Rončević, izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da je kolegica Antičević povrijedila Poslovnik, članak 210. stavak 1., govornik može govoriti samo o temi dnevnog reda. Ako ja dobro čitam ovaj pročišćeni dnevni red, tema rasprave je Konačni prijedlog zakona o Izmjeni zakona o carinskoj tarifi, nije izvješće o radu carinske uprave. I o tome se može raspravljati u Saboru, ali tada bi bilo primjereno da su tu pozvani i predstavnici, odnosno ravnatelji, njegovi suradnici da mogu argumentirati, da možemo raspravljati onda o podacima. Ovo je potpuno van rasprave, rasprava je jedna tehnička izmjena, usklađivanje tarife a ne izvješće o raspravi o radu carinske uprave. Hvala lijepo.
Teško je to odvojiti ponekad budući da se razgovara o nekim izmjenama zakona, može se i tako tumačiti ali evo, naša je praksa da baš ne prekidamo ako se nije previše otišlo u neku drugu krajnost i raspravlja se o stvarima koje nemaju veze sa dnevnim redom, ali evo, vi ste tražili, izvolite, povreda Poslovnika, gospođa Antičević.
Hvala vam poštovani predsjedniče na razumijevanju, ali evo povrijeđena je odredba članka 209. jer ja nisam povrijedila Poslovnik. Naime, radi se ovdje kolega o konačnom prijedlogu zakona, a kada je rasprava o konačnom prijedlogu zakona, onda se može govoriti i općenito i pojedinačno. Dakle, mi ne samo što moramo poštivati zakon, Ustav, nego jednako tako i Poslovnik. Premda ste novi zastupnik, to vas ne opravdava od neznanja.
Nije baš novi, on je stari zastupnik, u novom sazivu, ali bio je prije. Znate šta? Mogli bi sada otvoriti raspravu o tome što je u dnevnom redu, što nije u dnevnom redu. Nastojim da se baš striktno ne držimo nekih, ovdje baš i naglašenih preciznosti, jer u pravu gospodin Berislav Rončević kaže, govornik može govoriti samo o temi koja se raspravlja i prema utvrđenom dnevnom redu, a utvrđeni dnevni red je Izmjena i dopuna Carinskog zakona. I tu točno je određena izmjena i dopuna. Ali teško je sve to ograničiti na jednu ili dvije rečenice. Pa u tom smislu molimo vas da se ne udaljujemo od predmeta rasprave, pa će onda biti manje dizanja palica za povredu itd.. Evo, ima repliku gospodin Goran Beus-Richembergh, izvolite.
Zahvaljujem. Kolegice Antičević-Marinović, kada predlagatelj zakona sam kaže da je Europska komisija višekratno upozoravala Republiku Hrvatsku, odnosno Ministarstvo financija na neodrživost ove odredbe, onda je jasno da je došlo do određenih nepravilnosti u radu carinske uprave koja je za to zadužena kao dio Ministarstva financija. Prema tome govoriti o nepravilnostima carinske uprave dio je ove teme. A vaša reminiscencija na one koji govore glasno pa budu šikanirani zbog toga ne isključuje i ovu priču oko policijske zaštite, jer to su dva elementa koji nam zvone na uzbunu. Dakle, ako novinari koji pišu o tome, moraju dobiti policijsku zaštitu a oni koji rade u carinskoj upravi bivaju šikanirani, onda se postavlja pitanje, nije li sprega onih koji rade posao u carinskoj upravi i onih koje smeta priča o švercu zapravo očita iz aviona. Hvala lijepo.
Na redu je gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Prijedlogom Zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi usklađuje se hrvatsko zakonodavstvo sa propisima Europske unije odnosno ispunjavamo obvezu preuzetu u okviru pregovora za poglavlje 29. Carinska unija. Mislim da je potrebno istaknuti da je od formalnog otvaranja pregovora o poglavlju dakle, 29. dakle od 21. prosinca 2006. godine do danas naša zemlja poduzela niz aktivnosti i mjera radi ispunjavanja obveza koje proizlaze iz tog pregovaračkog poglavlja 29. i to kroz usklađivanje zakonodavstva ali i jačanje administrativnih i operativnih sposobnosti Ministarstva financija odnosno carinske uprave. Naime, u skladu sa obvezama koje proizlaze iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju Hrvatska je ukidala sve sporne pristojbe. Od 1. ožujka 2008. godine obveza plaćanja naknada za korištenje terminala prilikom izlaska iz Republike Hrvatske prestala je vrijediti. Obveza plaćanja pristojbe za korištenje terminala pri ulasku u Hrvatsku prestala je važiti 1. svibnja 2008. godine. Obveza plaćanja upravne carinske pristojbe prestala je važiti 27. lipnja 2008. godine. Nakon stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama. I sada imamo prijedlog da se ukine carinska pristojba koja se naplaćuje po članku 7. Zakona o carinskoj tarifi odnosno da prestane važiti od 1. siječnja 2009. godine. Naime, Zakonom o carinskoj tarifi "Narodne novine br. 61/2000. i 119/2000. godine, člankom 7.", bilo je utvrđeno da se pri podnošenju Carinske deklaracije plaća carinska pristojba 10 kn po jednoj podnijetoj Carinskoj deklaraciji. Prihodima ostvarenim tom pristojbom raspolagala je carinska uprava sukladno potrebama i utvrđenim standardima utvrđenih programom razvoja carinske uprave i to za opremanje, modernizaciju rada, izvršenje operativnih poslova nadzora, stručno osposobljavanje i usavršavanje carinskih službenika i tako dalje. Već je rečeno da je prihod ostvaren po tom članku dakle 33 milijuna kuna. Po prijedlogu zakona dakle neće se više naplaćivati carinska pristojba za uobičajenu djelatnost carinske službe ali će se i dalje naplaćivati za usluge koje će obavljati u posebnim slučajevima dakle carinska služba i to na zahtjev i trošak uvoznika ili izvoznika za, recimo za troškove čuvanja robe duže od propisanog roka, troškove predaje carinske deklaracije izvan uredovnog vremena carinske službe i tako dalje. S obzirom na naše opredjeljenje za ulazak u Europsku uniju, a s tim i usklađivanje našeg zakonodavstva sa europskim a naravno kao i olakšanje poslovanja izvoznicima evo ja predlažem da se ovaj zakon prihvati po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Zakon o carinskoj tarifi donesen je 2000. godine a tim se zakonom i carinskom tarifom kao njegovim sastavnim dijelom uređuju pravila o načinu obračuna carine, sustav nazivlja robe koja se uvozi odnosno izvozi s carinskog područja Republike Hrvatske razvrstan po odsjecima i poglavljima carinske tarife, pravila o razvrstavanju pojedine robe u tarifne brojeve i podbrojeve te tarifne stavke u carinskoj tarifi i tako dalje. Između ostaloga u članku 7. naznačena je obveza da se pri podnošenju carinske deklaracije plaća carinska pristojba u svoti od 10 kuna po jednoj podnijetoj carinskoj deklaraciji. Naznačeno je i da ovim prihodima raspolaže carinska uprava sukladno programu razvoja i modernizacije carinske službe. U okviru mjera i aktivnosti koje se provode, koje se provode pri provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju te u okviru aktivnosti koje se odnose na proces pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji u poglavlju 29. carinska unija Europska komisija je ukazala na problem naplate svih pristojbi koje naplaćuje carinska uprava a koje nisu vezane uz određene dodatne usluge koje bi pružala carinska služba. Sukladno obvezi provedbe SSP-a i obvezama preuzetim u okviru pregovora za poglavlje 29. carinska unija Republika Hrvatska se obvezala za ukidanje ove pristojbe za 1. siječnjom 2009. godine. Upravo zato carinska je uprava ukazala na potrebu izmjene Zakona o carinskoj tarifi i brisanje članka 7. kojim je propisana obveza plaćanja carinske pristojbe u iznosu od 10 kuna po podnijetoj carinskoj deklaraciji. Dajem punu podršku donošenju Zakona o izmjeni Zakona o carinskoj tarifi. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodo iz carinske uprave. Bilo bi smiješno da se ponavljam da ćemo prihvatiti ovu Izmjenu Zakona o carinskoj tarifi koja traje od 2000. godine. Jasno da je to više nego potrebno. Opominjala nas je Europska unija u nekoliko navrata. Tako piše i u samom materijalu, ali mene možda čak i veseli ova da kažem i izmjena i te opomene jer nekako neizravno ispada da zapravo smo ovu mjeru, carinsku mjeru, carinsku tarifu držali dokle god se ono moglo. Ispada da je nekako blizu ulazak u Europsku uniju pa evo više se nema vremena da ova mjera opstane nego se eto ukida i usklađujemo zakonodavstvo o carinskim pristojbama, carinskim tarifama sa zakonodavstvom Europske unije. S obzirom da je ovo zakon u hitnom postupku zapravo kako netko reče prvo i drugo čitanje i konačni prijedlog zakona dopuštam si pravo da kažem nešto i možda što izlazi malkice ali kažem samo malkice izvan okvira zadane teme, izvan okvira ovoga prijedloga zakona, a to je da na 5. izbornoj jedinici dakle Brodsko-Posavska županija i Vukovarsko-Srijemska županija imaju desetak graničnih prijelaza i da se u Slavoniji je postojala carinarnica jedino u Osijeku. Dugo je trajala borba i priprema i zahtjev da se carinarnica osnuje odnosno da se utemelji i u Slavonskom Brodu s obzirom da je to županija koja se proteže 130 kilometara uz Republiku Bosnu i Hercegovinu. Ima 4 granična prijelaza i veliki je malogranični promet i ostali promet na tom području kao i u Vukovarsko-Srijemskoj županiji da ne nabrajam granične prijelaze od Iloka, Tovarnika, Lipovca, Gunje, Županje, Šanca, Slavonskog Broda, Svilaja, Stare Gradiške. Ako sam nekoga izostavio ja se ispričavam. Međutim osnutkom odnosno carinarnice u Slavonskom Brodu evo svjedok sam ovih dana da dobivamo one vijesti koje se zapravo, koje je zapravo ovdje iznio kolega iz HNS-a i kolegica Antičević-Marinović o tome da postoje različite malverzacije, nezakonitosti a one osobe koje pokušavaju ukazati na to doživljavaju šikaniranje, degradiranje pa nakon toga i zbog stresa i takvih stresnih situacija koje prijete ne samo egzistencijom nego i fizičkim dakle fizičkim maltretiranjem na radnom mjestu da doživljavaju i bolovanje i bolest i da kažem evo i gotovo konkretno pojavu nekih bolestiju koje su povezane sa stresnim situacijama na radnom mjestu. To se negdje zove mobing ali ovdje se radi o tome da zapravo skratim o određenim zviždačima koje zbog prijetnji lokalnih moćnika koji koriste carinarnicu za razno razne malverzacije i nezakonite radnje doživljavaju probleme takve vrste na radnom mjestu. Zato možda nije vrijeme danas da govorimo o carinskoj upravi i o radu carinske uprave i o onome što se događa na tim mjestima ali u svakom slučaju bi bilo potrebno što prije upregnuti da kažem u ovoj državi inspekcijske i sve ostale nadzore kako do ovakvih slučajeva ne bi dolazilo i kako neki lokalni moćnici ne bi koristili carinarnice, kako bi bili prosperitetni, nazovimo tako ne plaćajući carinske pristojbe, porezne pristojbe i sve ono ostalo što ih pripada po zakonu. Jasno da ću ovakav zakon koji ima dvije, tri stranice i u kojemu se jasno i glasno u tri rečenice može reći ukida se carinska tarifa od 10 kuna za, eto za pogled carinika na nekakvu robu ili nekakav dokument prihvatiti. Hvala vam lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Nisam se inače namjeravala javljati u pojedinačnoj raspravi o ovoj temi, međutim ponukalo me na to podsjećanje, dakle da je ova carinska pristojba uvedena 2000., dakle u vrijeme koalicijske Vlade i istina je da je ona uvedena u to vrijeme, ali nije li licemjerno podsjećati na to i imati 5 godina vremena dokinuti carinsku pristojbu tim više što je i Europska komisija u, čuli smo, više navrata upozoravala na to da je naplata sudske pristojbe u suprotnosti i sa Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju i s Općim sporazumom o carinama i trgovini. Međutim, nakon što smo čuli istup državne tajnice, jasno je zašto se nije do sada dokinula carinska pristojba. Zato što je donosila više od tridesetak milijuna kuna u državnu kasu. Nekad više, nekad manje, zavisno od broja podnesenih deklaracija. Dakle, teško se odreći ovako lijepog prihoda, pogotovo ako za njega, odnosno njegovo ostvarenje ne treba doslovno nikakva protučinidba i zato se čekalo s njezinim dokidanjem ovako dugo, dakle do posljednjeg trenutka. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Moglo se promijeniti otkad smo potpisali Sporazum o pridruživanju i, kako se zove, dakle stabilizaciji i pridruživanju. Tada se moglo, znači to je više od 5 godina da se mogao uskladiti ovaj zakon. Tako da budemo precizniji, a vi ste inače u pravu da se moglo 5 godina, ali moglo je i više. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu i odlučivati ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog zakona o Izmjeni zakona o carinskoj tarifi. Bio je hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 195. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje. Konačni prijedlog zakona o Izmjeni zakona o carinskoj tarifi. Tko je za ovaj konačni prijedlog zakona, molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 111 glasova prihvaćen Prijedlog zakona o Izmjeni zakona o carinskoj tarifi.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici. Dakle, pred vama se nalazi Konačni prijedlog zakona o financijskim konglomeratima. Dozvolite meni, evo u uvodnoj riječi odmah da prvo i osnovno definiramo financijski konglomerat i kako ga i ovaj konačni prijedlog zakona čini. Dakle, financijski konglomerat je definiran kao grupa poduzetnika koji ispunjava, kažemo dva od tri temeljna, možemo reći institucionalna uvjeta, a to su da je najmanje jedan poduzetnik iz grupe osiguravajuće društvo i da je najmanje jedan poduzetnik iz grupe ili kreditna institucija ili investicijsko društvo. Uz ove temeljne, možemo reći institucionalne uvjete člancima 3., 4. i 5. propisani su dodatni uvjeti koji se odnose na aktivnosti grupe i postotne udjele bilančnih pozicija u grupi. Koji su ciljevi, osnovni ciljevi predlaganja ovog zakona? S jedne strane imamo dakle usklađivanje s Direktivom o dodatnom nadzoru kreditnih institucija osiguravajućih društava i investicijskih društava u financijskom konglomeratu, a s druge strane, to je uvođenje dodatne supervizije nad grupom povezanih poduzetnika u financijskom sektoru koji su trenutačno pojedinačni regulirani i nadzirani prema pojedinim sektorskim propisima. Ovaj cijenjeni Sabor je već i donio Zakone o osiguranju, o kreditnim institucijama i o tržištu kapitala koji se naravno odnose na ovaj sektorski dio. Što se tiče tog usklađivanja s Europskom unijom, treba reći dakle da je to direktiva iz 2002. godine o dodatnom nadzoru kreditnih institucija, osiguravajućih društava i investicijskih društava u financijskom konglomeratu. Međutim, isto tako treba reći da donošenjem Zakona o kreditnim institucijama, o tržištu kapitala te Zakona o osiguranju, zakonodavni okvir financijskom sektora usklađen je sa tim sektorskim propisima Europske unije, ali razvoj financijskog tržišta omogućuje stvaranje financijskih grupa koji usluge i proizvode pružaju u različitim financijskim sektorima, odnosno ovim financijskim konglomeratima. Do sada nije bilo nadzora na razini takvih grupa koje čine kreditne institucije društva za osiguranje, odnosno društva za reosiguranje i investicijska društva koja su dio takvog konglomerata, posebice što se tiče položaja solventnosti i koncentracije rizika na razini konglomerata, transakcije unutar skupine, postupka upravljanja unutarnjim rizicima na razini konglomerata i pouzdanosti i stručnosti uprave. Zakon također propisuje iznimke pri utvrđivanju i uvjete isključenja osoba iz grupe te definira dodatne parametre za utvrđivanje financijskog konglomerata, a isto tako i podatke koji se koriste pri utvrđivanju te postupak utvrđivanja i obavješćivanja o postojanju i prestanku financijskog konglomerata. Ovim zakonom definirana je dodatna supervizija kao supervizija koja se provodi nad poslovanje financijskog konglomerata, a koju provodi tijelo nadležno za superviziju prema sektorskim propisima. Dakle još jedanput, Zakon o kreditnim institucijama, o tržištu kapitala i osiguranju, a naravno te institucije koje provode dodatnu superviziju su Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga i Hrvatska narodna banka. U prijedlogu zakona točno se definira tko je u pojedinim slučajevima koordinatori i voditelj zapravo tog dodatnog nadzora, odnosno supervizije. Također zakonom je utvrđeno da uvođenje dodatne supervizije ne utječe na ovlasti koje imaju HANFA i Hrvatska narodna banka na temelju sektorskih propisa, a u svezi nadzora pregleda poslovanja ili supervizije reguliranih subjekata na pojedinačnoj osnovi. Ovaj zakon stupio bi na snagu 1.1.2009. godine s tim da pojedine odredbe koje uređuju suradnju sa nadležnim tijelima država članica stupaju na snagu danom prijama Republike Hrvatske u Europsku uniju. Sukladno već prethodno spomenutim sektorskim propisima i zakonima koji su doneseni, rok za usklađivanja sa odredbama ovog zakona je do 30.6.2009. godine i isto tako treba reći da za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati sredstva, dodatna sredstva iz državnog proračuna. Hvala vam lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Gospodin Goran Marić, predsjednik Odbora za financije i državni proračun. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 20. sjednici održanoj 3. prosinca 2008. godine Prijedlog zakona o financijskim konglomeratima s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. studenoga 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravljao je na temelju odredbe članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora jednoglasno je bez rasprave odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o financijskim konglomeratima. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li drugi odbori? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Cijenjeni kolegice i kolege, poštovani predstavnici Vlade. Donošenjem Zakona o kreditnim institucijama, Zakona o tržištu kapitala te Zakona o osiguranju, zakonodavni okvir financijskog sektora Republike Hrvatske usklađen je sa sektorskim propisima Europske unije. Zakon o kreditnim institucijama definiran je pojam kreditne institucije koji je precizno definirao osnovne financijske usluge koje zajedno s bankovnim uslugama čine set uzajamno poznatih usluga, priznatih usluga koje će kreditne institucije iz Republike Hrvatske moći pružati na području drugih država članica te koje će kreditne institucije iz drugih država članica moći pružati na području Republike Hrvatske. Tim zakonom dodatno se preciziraju ovlasti Hrvatske narodne banke da brzo i efikasno kroz instrumente uspostavljene zakonom prvenstveno spriječi, te ukoliko to ne uspije efikasno razriješi eventualno krizne situacije u poslovanju kreditnih institucija. Zakon o kreditnim institucijama uređen je nadzor nad kreditnim institucijama na način da Hrvatska narodna banka provodi super viziju kreditnih institucija kojom provjerava posluju li kreditne institucije u skladu s pravilima o upravljanju rizicima drugim odredbama tog zakona, propisima donesenim na temelju tog zakona te drugim zakonima kojima se uređuje obavljanje financijske djelatnosti koje obavlja kreditna institucija i propisima donesenim na temelju tih zakona kao i vlastitim pravilima, standardima i pravilima struke. Istodobno Zakon o tržištu kapitala uredio je uvjete za osnivanje, poslovanje, nadzor i prestanak postojanja investicijskog društva, tržišnog operatera i operatera sustava prijeboja i namjere u Republici Hrvatskoj. Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga ima ovlast provjere posjeduje li investicijsko društvo koje je subjekt nadzora u skladu s odredbama Zakona o tržištu kapitala u skladu s propisima donesenim na temelju njega kao i u skladu s vlastitim pravilima, standardima i pravilima struke i na način koji omogućuje uredno funkcioniranje tržišta kapitala te provođenje mjera i aktivnosti u cilju otklanjanja utvrđenih nezakonitosti i nepravilnosti. Međutim novi razvoj financijskog tržišta omogućuje stvaranje financijskih skupina kojoj usluge ili proizvode pružaju različiti financijskim sektorima tzv. financijskim konglomeratima. Do sada nije bilo nadzora na razini skupine nad kreditnim institucijama, nad društvima za osiguranje, odnosno reosiguranje i investicijskim društvima koja su dio takvog konglomerata posebice što e tiče položaja solventnosti i koncentracije rizika na razini konglomerata, transakcija unutar skupine, postupaka upravljanja unutarnjim rizicima na razini konglomerata i pouzdanosti i stručnosti uprave. Da bi se postigli željeni rezultati dodatni nadzor nad kreditnim institucijama, društvima za osiguranje odnosno reosiguranje investicijskih društava u financijskom konglomeratu primjenjuje se na sve konglomerate koji imaju važnu međusektorsku financijsku aktivnost što je slučaj kad se prijeđu određeni pragovi bez obzira kako su oni strukturirani. Dodatni nadzor obuhvaća sve financijske aktivnosti utvrđene u sektorskim financijskim propisima i sve poslovne subjekte uključujući i društva za upravljanje imovinom kojima je ova glavna djelatnost. Donošenjem ovog zakona u zakonodavni okvir Republike Hrvatske implementira se direktiva 2002/87 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. godine o dodatnom nadzoru kreditnih institucija, osiguravajućih društava, investicijskih društava u financijskom konglomeratu. Stoga klub HDZ-a podržava ovaj Prijedlog zakona o financijskim konglomeratima jer se njime uređuje područje koje do sada nije bilo uređeno posebnim zakonom u Republici Hrvatskoj i kojim se regulira sadržajna prilagodba dodatnim supervizijama. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Gordan Maras u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Evo prvo da kažem da će Klub zastupnika SDP-a podržati donošenje prijedloga, odnosno Zakona o financijskim konglomeratima prvenstveno zbog toga šta je to područje kao što je sada već malo prije bilo rečeno, koje do sada nije bilo uređeno posebnim zakonom u našoj zemlji i smatramo da ga treba urediti i definirati. Ovo je još jedna ja bih rekao korist od pregovora i pristupka Hrvatske Europskoj uniji jer donosimo jedan zakon koji do sada sami nismo donijeli, a potreban je i trebamo ga usvojiti da bi se zatvorilo deveto poglavlje u pregovorima sa Europskom unijom koje se bavi financijskim uslugama. Znači možemo na neki način reći da nam je evo Europa i na ovom području zaštite i kontrole jednog posebnog tržišta pomogla da donesemo jedan zakon koji sami do sada nismo donijeli. Da li je u Hrvatskoj uopće postoje financijski konglomerati? Pa to je jedno pitanje na koje ćemo vjerojatno dobiti odgovor kada se uspostave kriteriji po kojima će se određivati da li i koji su konglomerati u Hrvatskoj, ali mislim da ćemo s tim pitanjem imati malo problema zbog toga što većina hrvatskih banaka i ovih povezanih firmi su u vlasništvu stranih vlasnika. Možda vam nešto govori, u Europi je do sada utvrđen 61 financijski konglomerat, među njima su i Grawe, Winsterdorf, Generali, Intesa, sve firme koje su već prisutne u Hrvatskoj, neke i vlasnici hrvatskih banaka tako da već djelomično su i regulirane i kontrolirane od strane Europske komisije, odnosno zemalja Europske unije. U Hrvatskoj definitivno će se pojaviti nekoliko tvrtki koje će biti kandidati da postanu financijski konglomerati i koje su još uvijek u hrvatskom vlasništvu. Zbog čega smatramo da je potrebno imati još i dodatnu kontrolu, odnosno superviziju nad financijskim konglomeratima? Mislimo da nije dovoljno kontrolirati samo ove tvrtke, trgovačka društva koja su već pod regulatorima kao što su HANFA ili HNB, jer moguće su situacije kao što se desilo i sa Hypo Alpe Adria Grupom u Austriji gdje se na razini određenih članica grupe koje su bile pod regulatornim tijelima činilo da je sve u redu, a onda se na kraju ipak vidjelo da kada se sve firme zbroje da se pokazuje gubitak, odnosno da postoji gubitak, odnosno da postoji rizik za građane koji se koriste uslugama određenih grupacija. Ono što smatramo da je posebno važno a to je da supervizori HNB ili HANFA, ovisno koji će biti dominantne tvrtke unutar konglomerata, osiguraju tu dodatnu superviziju, dodatne informacije kako bi hrvatski građani bili sigurniji prilikom korištenja usluge financijskih konglomerata. Na kraju, mislim da je ovaj zakon potreban i mislimo da ga treba podržati i da na kraju krajeva svi hrvatski građani će dobiti još jednu dodatnu sigurnost koristeći financijske usluge, odnosno informacije koje su im potrebne kako bi bili sigurniji na tržištu na kojem djeluju financijski konglomerati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegi zastupniku. Sada u ime kluba HNS-a, uvaženi kolega zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite, kolega.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Gospodo predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke će također podržati Prijedlog zakona o financijskim konglomeratima. Sam Zakon o financijskim konglomeratima je jedan od posebnih financijskih zakona koje trebamo usvojiti da bi se zatvorilo 9. poglavlje u pregovorima sa Europskom unijom, a koje se bavi financijskim uslugama. Njegova intencija i zadatak dodatno je poboljšati i uskladiti nadzor financijskih skupina koje u različitim financijskim sektorima pružaju proizvode i usluga. Ovaj zakon je dužnost regulatora da prati, ide ukorak sa razvojem tržišta, da ima bolji pregled nad financijskom situacijom mješovitih financijskih skupina, odnosno da barem donekle ima dobar uvid u poslovanje konglomerata kakav imaju i njihovi vlasnici. Primjena ovog zakona odrazit će se na stvarnija sistemskih rješenja, zakonskih i podzakonski akata, drugih propisa koja će pratiti daljnji razvoj financijskih tržišta Republike Hrvatske, a time i njihovo uključenje u financijsko tržište Europske unije i globalno svjetsko financijsko tržište. Dosad su u Hrvatskoj, podsjetimo, kontroli podlijegale samo članice grupacija, banke, osiguravajuće kuće, kao i grupe istovrsne financijske institucije, npr. bankarske grupacije, no nadzor i ograničenje na razini grupe koju čine kombinacije banaka i osiguranja ili investicijskih društava i osiguranja dosad nisu postojali. Sad će se primjerice na razini konglomerata morati izračunavati i na određenoj razini održavati adekvatnost kapitala. Također, financijski konglomerati će imati obavezu najmanje jednom godišnje izvještavati o koncentraciji rizika na razini grupe, kao i o značajnim transakcijama unutar konglomerata koje, što je praksa dokazala, mogu dovesti do šupljina u konsolidiranim izvješćima. Supervizor Hrvatska narodna banka ili HANFA moći će konglomeratima, za koje zaključi da im je ugrožena solventnost ili im unutar grupne transakcije ili koncentracije rizika ugrožavaju financijski položaj, naložiti provođenje mjera za poboljšanje financijskog položaja. Naime, posve je moguće što je dokazano, dokazuje primjer austrijske Hypo-Alpe-Adria banke, o čemu je govorio i kolega Maras, da pojedine članice iskazuju pozitivne rezultate, a da konsolidacija pokaže da je sve zapravo šuplje te da je ukupni zbroj gubitak. Zakon o financijskim konglomeratima ne bi trebao posebno promijeniti način poslovanja ni opseg izvještavanja, jer su banke već danas pod supervizijom i Hrvatske narodne banke i HANFA-e. Ujedinjenje institucija za nadzor, ako ono rezultira učinkovitijom supervizijom, također će pozitivno utjecati na razvoj, prije svega u smislu bolje zaštite investitora. Treba upozoriti, a na to i upozoravaju institucije koje će biti predmetom nadzora, potrebu da koordinacija nadzora bude učinkovita te da se neće tražiti isti podaci u raznim formatima od oba regulatora, odnosno da će ono uspostaviti sustav komunikacije i razmjene kako se ne bi povećavali troškovi poslovanja bankama, osiguravajućim društvima, fondovima i ostalima koji ulaze u definiciju financijskog konglomerata. Mi u Hrvatskoj narodnoj stranci podržavamo donošenje ovo zakonskog prijedloga, kao i sve ostale koji uvode nužno potreban red na financijskom tržištu, a time i dodatno otvaraju potencijal financijskog tržišta. Međutim, istovremeno predlažemo Vladi Republike Hrvatske i pitamo zbog čega i što nas sprječava da ne realiziramo već duže prisutnu ideju o osnivanju jednog snažnog financijskog konglomerata u vlasništvu, pod kontrolom države. Smatramo da je nužnost, posebno u ovom trenutku kada je evidentno učinila pogreška u procesu privatizacije, a kojom se pogreškom država Hrvatska odrekla svog financijskog suvereniteta. Suvereniteta koji je nužan i potreban posebno u današnjim, za gospodarstvo izuzetno teškim i nadasve neizvjesnim uvjetima poslovanja, trenucima u kojima još uvijek nema suvislih naznaka za stvaranje uvjeta za očuvanje radnih mjesta. Zbog čega i zašto se ne krene u snažan financijski konglomerat pod kontrolom države i što nas sprječava da se ne osnuje financijski konglomerat s potencijalom Hrvatske poštanske banke, Croatia osiguranja, Financijske agencije i Obaveznog mirovinskog fonda? Što nas sprječava da kroz mogući državni … [[Govornik se ne razumije.]] ne koristimo mogući potencijal i zaradu od cca. 3,5 milijarde kuna, zarade na državnim sredstvima, milijarde čiji veliki dio banke u stranom vlasništvu kroz dobit izvlače iz države. Želim podsjetiti da su strani vlasnici domaćeg bankarskog sektora ove godine povukli 4 milijarde kuna profita. Činjenica je da smo propustili i da se nismo čvršće postavili prema bankarskom sektoru i s činjenicom da sa garantiranjem do 400 tisuća kuna štednih uloga što je dobra mjera i u trenutku kad je u ovom Saboru usvojena, bila je izuzetno nužna, potrebna, da s tom činjenicom država garantira bankama u stranom vlasništvu cca. 100 milijardi kuna štednje građana. Da li smo iz te činjenice kod banaka u stranom vlasništvu izvukli bilo kakve pogodnosti za domaće gospodarstvo? Nedavnim mjerama Hrvatske narodne banke na financijsko tržište je pušteno 8,5 milijardi kuna. Koliko i kakve će konkretne koristi imati gospodarstvo Republike Hrvatske? I slijedom svega toga, mi u Hrvatskoj narodnoj stranci smo uvjereni da bi financijski konglomerat pod kontrolom države ujedinio sve važne usluge i proizvode koji postoje na financijskom tržištu te da bi neosporno bio sposoban konkurirati bankama u stranom vlasništvu, a s druge strane bio bi nasušna potrebna poluga u razvoju gospodarstva, a u ovom gospodarskom trenutku i spašavanje radnih mjesta.
Hvala lijepo. Iscrpili smo raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvažena kolegica, zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zakon o financijskim konglomeratima mislim da je zadnji koji se treba uskladiti da bi se zatvorilo poglavlje 9. u pregovorima s Europskom unijom, odnosno područje financijskih usluga. U stvari ovo financijsko područje do sada nije bilo određeno posebnim zakonima Republike Hrvatske. Podsjetimo, donijeli smo Zakon o kreditnim institucijama, Zakon o tržištu kapitala, Zakon o osiguranju i uskladili zakonodavno ove financijske sektorima sa sektorskim propisima Europske unije. Razvoj financijskom tržišta omogućuje stvaranje financijskih skupina, financijskih konglomerata koji usluge i proizvode pružaju u različitim financijskim sektorima, s ciljem ostvarivanja efekta sinergije u svim fazama i područjima poslovanja. Od prikupljanja sredstava u različitih izvora, racionalnog upravljanja tim sredstvima, unosnijeg usmjeravanja plasmana do disperzije rizika. Naravno da to znači jačanje financijskog potencijala ukupne skupine, dakle ukupno, ali isto tako i za pružanje svake pojedine vrste usluga, odnosno u pojedinim segmentima financijskog tržišta. Istodobno mogućnost dobivanja različitih usluga na jednom mjestu često u financijskom paketu, dakle znači niže ukupne troškove, da time i jeftiniju uslugu korisnicima. Pa tako objedinjeno financijsko poslovanje postaje snažan element konkurentnosti reguliranim subjektima, kreditnim institucijama, investicijskim društvima ili društvima za osiguranje zavisno o tome što čini financijski konglomerat. Sigurno je da objedinjeno poslovanje nosi i određene rizike, jer se potencijalni problemi u jednoj sferi tog poslovanje prenose i na ukupno poslovanje financijskog konglomerata. I upravo ovim zakonom se uređuju pravila za dodatnu superviziju reguliranih subjekata koji su dobili odobrenje za rad u skladu s posebnim sektorskim propisima, kojima se uređuje poslovanje kreditnih institucija, investicijskih društava ili društava za osiguranje, odnosno za reosiguranje koje čini financijski konglomerat. Intencija dakle zakona je dodatno poboljšati nadzor financijskih skupina koji su u različitim financijskim sektorima pružaju proizvode i usluge. Superviziju koja se provodi nad poslovanjem financijskih konglomerata provoditi će dakle HANFA, odnosno Hrvatska narodna banka, ovisno o pretežnoj nadležnosti za pregled, odnosno nadzor poslovanja. Supervizor će moći konglomeratima ako utvrdi da je na bilo koji način ugrožena solventnost ili unutar grupne transakcije ili koncentracije rizika ugrožavaju financijske položaje, naložiti provođenje mjera za poboljšanje financijskog položaja. Financijski konglomerati, odnosno predvodnik grupe ima također obvezu redovito, a najmanje jednom godišnje izvještavati koordinatora, dakle Hrvatsku narodu banku ili HANFA-u, o značajnijim unutar grupnim transakcijama reguliranih subjekata, kao i značajnijoj koncentraciji rizika na razini financijskog konglomerata. Osim toga, financijski konglomerat mora što izuzetno smatram važno, voditi računa o adekvatnosti jamstvenog kapitala i o tome izvještavati koordinatora. Neodržavanja adekvatnosti jamstvenog kapitala na način propisan člankom 17. stavka 1. zakona je jedan od težih prekršaja i regulirani subjekti podliježu od 500 tisuća do milijun kuna. Naravno da postoje i druge prekršajne odredbe u slučaju nepoštivanja ovog zakona, a sve u cilju sigurnosti financijskog tržišta. Na osnovu ovog iznesenog, a u cilju održavanja zaista stabilnog financijskog tržišta u Hrvatskoj i na ovoj razini podržat ću donošenje ovog zakona.
Hvala lijepo. I uvaženi kolega zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Pa dakle vrlo kratko. Mislim da je ključno ono što je kolega Maras rekao, a istako je da se zapravo ovim zakonom definiraju i umanjuju rizici ovom pojedinom kontrolom. Znači u unutar sektorskom poslovanju unutar samog financijskog konglomerata. Dakle, ukoliko građani ulažu u neki fond, Mirovinski fond ili u bilo koji dio financijskog konglomerata, a on je likvidan, znači on dobro posluje, a neki drugi dio financijskog konglomerata loše posluje, na taj način se može dogoditi da je njihov rizik zbog lošeg poslovanja zbog loših stvari povećan i dobro je onda da se provodi dodatna supervizija. No međutim tu je znači. Otvorit ću dva pitanja. Prvo, pitanje se tiče granice od 40% za definiranje područja supervizije. Znači 40% je granica na kojoj se neka podregulirana djelatnost ulazi u definiciju financijskog konglomerata. Što će se dogoditi i koji je način da se eventualno spriječi, znači reguliranost financijskog konglomerata ukoliko sama ta tvrtka, odnosno financijski konglomerat, zbog da bi izbjegli tu granicu u svoju grupu uvrsti i još koju djelatnost, da bi bili ispod te granice. Znači, kako je ministarstvo, odnosno kako je zakonodavac predvidio tu mogućnost budući da granica od 40% nije, ja mislim da nije sukladna europskim direktivama, ona je naša ocjena i rađena je na temelju procjena naših tržišta. I zato je upravo zbog toga je ključno znači da u tom dijelu imamo kontrolu, pogotovo zbog toga što su banke, samo banke su u prvih 9 mjeseci ove godine, koji su većinski u stranom vlasništvu, imale dobit u Hrvatskoj od 5 milijardi kuna. No ja moram podsjetiti da su banke većinom u stranom vlasništvu i one imaju superviziju u svojim matičnim zemljama. Znači, njihova je supervizija u njihovim matičnim zemljama. I sada me zanima, koliko očekujete isto tako, prema sadašnjim procjenama da bi se financijskim konglomerata moglo zateći u trenutku donošenja ovog zakona u Hrvatskoj? I isto tako taj trošak dodatne regulative koji nije predviđen ovdje, će vjerojatno snositi sami financijski konglomerati. I zanima me koliki će biti taj trošak, odnosno koliko će to opteretiti konglomerate koji su u Hrvatskom vlasništvu. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Iscrpili smo sve prijave za raspravu. Najprije jedna obavijest. Predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora, doktor Selem, obavještava da će se nastavak 10. sjednice Odbora održati danas, četvrtak, 4. prosinca u 14,00 u dvorani "Ivana Kukuljevića". Žele li predstavnik predlagača uzeti riječ? Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo ja prije svega u završnoj riječi bi se htio zahvaliti vama na ovoj raspravi i na komentarima i na podršci vezano za zakon. Dozvolite mi samo na kratko da se vratim na ovo zadnje što smo čuli. Dakle, uvaženom zastupniku u članku 4. točno je ovo što ste rekli, dakle ovih 40% je stavljeno kao granica definiranja financijskog konglomerata. I upravo iz razloga koje ste vi naveli, mi smo to još malo pojačali u stavku 2. i 3. sa dodatnim uvjetima kojima definiramo možemo reći tako barem u zakonu, značajnost postojanja financijskog konglomerata. To je ovih 10%. Dakle, da je udio ukupnih, dakle unutar grupe udio financijskih usluga koje obavlja cijeli konglomerat, više od 10% Međutim, isto tako još jednu stvar koju smo predvidjeli u zakonu a to je članak 7. gdje smo zapravo dodatnim uvjetima za utvrđivanje financijskog konglomerata na neki način dali još dodatno prostora supervizorima odnosno nadzornim institucijama da ako smatraju da bi trebalo provesti dodatni nadzor odnosno superviziju u određenoj pravnoj osobi koju smatraju da bi mogla imati naznake financijskog konglomerata da imaju i sa ovim. U svakom slučaju pojačali smo i to. I dozvolite mi evo na kraju samo još da se reflektiram i vratim dakle na komentare odnosno amandmane koje smo dobili od Odbora za zakonodavstvo. Dobili smo pet amandmana koji su svi prihvatljivi i Vlada ih prihvaća. Imam samo jednu napomenu. U 3. amandmanu mislim da je tipfeler, to smo evo sada i raspravili. Dakle, u članku 32. stavka 2. u uvodnoj rečenici točki 2. itd. Uglavnom, svih pet amandmana Vlada prihvaća. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu po ovoj točci. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti za to.
8. Konačni prijedlog zakona o financijskim konglomeratima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 215. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je ove amandmane. Sukladno članku 169. Poslovnika oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o financijskim konglomeratima. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Prijedlog zakona o financijskim konglomeratima je prihvaćen jednoglasno sa 111. glasova.
Sada se vraćamo odnosno to će biti 8. točka. - Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 201 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika, a sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu o ovom zakonu proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća odbora smo primili. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Gospodin Ivica Mladineo državni tajnik i ravnatelj Porezne uprave. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice, uvaženi saborski zastupnici. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit, znači ne mijenjamo zakon nego ga nadopunjujemo. Osnovna pitanja koja se uređuju Prijedlogom zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit jest usklađenje hrvatskog zakonodavstva odnosno Zakona o porezu na dobit sa pravnom stečevinom Europske unije. Vezano uz pregovore o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji odnosno vezano uz pregovaračko stajalište za pregovaračko poglavlje 16 – Porezi pokazalo se nužnim dopuniti odredbe Zakona o porezu na dobit u skladu sa pravnom stečevinom Europske unije. Riječ je o usklađivanju poreznog sustava Republike Hrvatske sa direktivama Vijeća Europske ekonomske zajednice i to Direktiva Vijeća 90/434 Europske ekonomske zajednice i 205 Ekonomske zajednice o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje kod spajanja, podjele, prijenosa imovine i zamjene dionica društava iz različitih država članica Europske unije. Također Direktivu Vijeća 90/435 i 2003/121 o zajedničkom oporezivanju koje se primjenjuje na trgovačka društva majke i trgovačka društva kćeri različitih članica država i Direktiva Vijeća 203/49 o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na isplate kamata i autorskih naknada između povezanih društava koji se nalaze u različitim državama članicama. Direktiva 90/434 i 205/19 koja propisuje o sustavu oporezivanja koji se primjenjuje kod spajanja, podjele, prijenosa imovine i zamjene dionice određuje da zajednički porezni sustav treba izbjeći oporezivanje u svezi spajanja, podjele, prijenosa imovine i zamjene dionica povezanih društava iz država članica pod propisanim uvjetima. Cilj direktive nije izbjegavanje nego odgađanje poreza kod navedenih transakcija što znači odgađanje poreza do trenutka otuđenja odnosno do prodaje. Važeći Zakon o porezu na dobit uređeno oporezivanje u vezi statusnih promjena koja se odnose na poduzeća u Republici Hrvatskoj. Direktivu Vijeća 90/435 i 2003/123 o oporezivanju trgovačkih društava majke i trgovačka društva kćeri različitih članica u Zakonu o porezu na dobit već je usklađeno u poreznom sustavu Hrvatske. I Direktivu Vijeća 203/49 o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na isplate kamate i autorskih naknada između povezanih društava koja se nalaze u različitim državama članicama, ukidanje poreza na isplate kamate i autorskih naknada u državi izvora najprimjerenije sredstvo osiguranja jednako poreznog tretmana za transakciju unutar država i među državama članicama. Potrebno je ukinuti porez vezano uz takve isplate između povezanih društava koja se nalaze u različitim državama članicama Europske unije jednako kao između stalnih poslovnih jedinica takvih društava. Prema važećem Zakonu o porezu na dobit na kamate i autorske naknade koji tuzemni isplatitelj plaća nerezidentu u zakonu je predviđeno plaćanje od 15% ali sa većinom članica je sklopljen ugovor o dvostrukom oporezivanju pa su smanjene te stope. Moram samo napomenuti da u usklađivanju ovih direktiva koje je jedno od najtežih područja u oporezivanju u suradnji sa poreznim upravama Engleske, Austrije, Slovenije i Nizozemske i Irske smo raspravili i uz njihovu pomoć je usklađeno. Inače, što se tiče sredstava koji bi bili manje naplaćeni predviđeno je da bi bila to otprilike oko 50 milijuna kuna, ali moram napomenuti da ovaj zakon stupa na snagu tek ulaskom u Europsku uniju. I zbog usklađivanja s Europskom unijom predviđeno je da se donese po hitnom postupku.
Hvala lijepo gospodine državni tajniče. Žele li izvjestitelji u ime odbora uzeti riječ? U ime Odbora za financije i državni proračun uvaženi kolega zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 20. sjednici održanoj 3. prosinca 2008. godine Prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. studenog 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravljao je na temelju odredbe članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora jednoglasno je bez rasprave odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o dopunama dopunama Zakona o porezu na dobit. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odbor za zakonodavstvo? Ne. Odbor za europske integracije? Isto tako. Prelazimo onda na raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a, uvaženi kolega zastupnik Goran Marić. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Ovo je Prijedlog zakona od dopunama Zakona o porezu na dobit, temelji se ponajprije na usklađenju hrvatskog zakonodavstva, odnosno Zakona o porezu na dobit s pravnom stečevinom Europske unije a sve sukladno Direktivom 90/434, 90/435, 2003/49 i 2005/19. Usklađivanje sa Direktivama Vijeća 90/434 i 2005/19 odnosi se na zajednički sustav oporezivanja koji se primjenjuje kod spajanja imovine, kod podjele imovine, prijenosa imovine i zamjene dionica društava iz različitih država članica Europske unije a sve s ciljem odgode oporezivanja dobiti i kapitalnih dobitaka od reorganizacije poslovanja ali s ciljem zaštite prava država članica na oporezivanje. Na taj način će se ukloniti prepreke u uspostavi i funkcioniranju jedinstvenog tržišta i izbjeći mogućnost dvostrukog oporezivanja. U cilju stvaranja uvjeta unutar Europske unije kao uvjeta jedinstvenog tržišta za aktivnosti spajanja, podjele, djelomične podjele prijenosa imovine i zamjene dionica trgovačkih država iz različitih država članica nužno je uvesti neutralna porezna pravila radi održavanja okružja konkurentnosti. Stoga sve gospodarske subjekte očekuje proces prilagodbe zahtjevima zajedničkog tržišta a što će u konačnici dovoditi do povećanja njihove učinkovitosti, odnosno proizvodnosti i poboljšanje njihove konkurentne snage u međunarodnom ekonomskom okružju. Zajednički porezni sustav uklanja nepovoljnosti poreznih propisa u odnosu na poslovne aktivnosti ali istodobno omogućuje državi članici odbijanje primjene direktive kada se spajanjem, podjela, prijenos imovine i zamjena dionica ostvaruje radi izbjegavanja ili utaje poreza. U postojećem Zakonu o dobiti u člancima 19. i 20. utvrđenja su pitanja oporezivanja u slučaju statusnih promjena trgovačkih društava u Republici Hrvatskoj te je nužno bilo implementirati direktive Vijeća 90/434 i 2005/19 kako bi se u Zakonu o porezu na dobit proširilo neoporezivanje transakcija pri statusnim promjenama trgovačkih društava i prekograničnih transakcija. Primjenom ovakvog zakonskog okvira neoporezivanje znači zapravo odgodu plaćanja poreza do trenutka prodaje trgovačkih društava čime porezni sustav ne postaje ograničavajući čimbenik u slobodi kretanja kapitala. Implementacijom direktive Vijeća 2003/49 a koja se odnosi na zajednički sustav u oporezivanju u svezi isplate kamata i autorskih naknada između poreznih društava u različitim državama članicama osigurava se da se isplata kamata i autorskih naknada oporezuje samo jednom i to samo u jednoj državi članici. I u ovom slučaju država članica ima mogućnosti ne primijeniti odredbe direktive ako država procjeni da se radi o utaji, prijevari ili zlouporabi. Prema postojećem Zakonu o porezu na dobit, odnosno odredbama članka 31. porez na dobit je porez kojim se oporezuje dobit koju ostvaruju nerezidenti u Republici Hrvatskoj a porezna osnova poreza po odbitku je bruto iznos naknade koju … [[Govornik se ne razumije.]] plaća nerezidentnom, odnosno inozemnom primatelju. Sukladno postojećem Zakonu o porezu na dobit, odbitku, plaća se na kamate i na autorska prava i druga prava intelektualnog vlasništva koja se plaćaju inozemnim osobama koje nisu fizičke osobe i to po stopi od 15%. Usklađenjem postojećeg zakona s Direktivom vijeća 2003/49 ukidaju se odredbe o plaćanju poreza po odbitku na kamate i autorske naknade koje nerizdentni ostvare u Republici Hrvatskoj. Cilj direktive Vijeća 90/435 jest da se u slučajevima kada društvo majka, temeljem svog statusa u odnosu na društvo kćer, prima od nje, raspodjeljuje dobit od država kojoj država majka ima sjedište, mora ili ne oporezivati takav prihod, ili taj prihod oporezovati i omogućiti društvu majci da svoju poreznu obvezu umanji za iznos poreza na dobit koju je platio u državi kćer. Ovim Prijedlogom zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit, zakonske odredbe usklađene su sa Direktivom vijeća 90/435 o zajedničkom oporezivanju koje se primjenjuje na trgovačka društva majke i trgovačka društva kćeri različitih država članica čime se osigurava fiskalna neutralnost jer je dividenda koju raspodjeljuje društvo majci izuzeta od poreza po odbitku. Za provedbu ovoga zakona nije potrebno osigurati posebna sredstva u državnom proračunu ali njegova primjena će zasigurno rezultirati neznatnim smanjenjem prihoda od poreza na dobit. Poznato je da je u prijavu poreza na dobit u 2007. godini podnijelo 99 tisuća 805 poreznih obveznika i da je naplaćeno poreza na dobit u 2007. 8 milijardi 646 milijuna 621 tisuću i 434 kune, a od poreza na dobit po odbitku u 2007. naplaćeno je 169 milijuna 753 tisuće i 838 kuna. Ovaj Prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit je još kvalitetniji iskorak i onako već kvalitetnog zakonskog okvira koji se odnosi u porezu na dobit. Jedan ekonomski cinik je davno kazao da je umijeće oporezivanja umijeće kako uzeti što više perja sa što manje gakanja. U Hrvatskoj je pokazatelji govore da je od 2001. do 2007. od poreza na dobit uprihodila u državni proračun Republika Hrvatska sa milijardu i 907 tisuća u 2001. na 8 milijardi i 800 u 2007., a projekcija oporezivanja poreza na dobit u 2008. je više od 10 milijardi kuna. To samo znači da je zakonski okvir poreza na dobit izuzetno poticajan za hrvatsko gospodarstvo i sigurno da pridonosi rastu gospodarskih aktivnosti i novim investicijama. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. U ime Kluba SDP-a kolega zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama jeste Prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit s Konačnim prijedlogom zakona. Smisao ovoga prijedloga ovoga zakona je da se status ne i i reorganizacijske i poslovne promjene u društvima na području euro zone odnosno Europske unije obavljaju bez poreskih opterećenja do časa dok se ne izvrši stvarna prodaja. Dakle naglašavam da je smisao da se pravni i gospodarski sustav Republike Hrvatske uskladi sa direktivama Vijeća Europske unije o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje kod spajanja, podjele, prijenosa imovine i zamjene dionica trgovačkih društava iz različitih država članica Europske unije. Ta direktiva iz '90.-te godine doživjela je izmjene i dopune u 2005. godini. I jednu i drugu ugrađujemo u hrvatski pravni sustav. … [[Govornik se ne razumije.]] direktiva broj 49 iz 2003. godine o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na isplate kamata autorskih naknada između povezanih društava u različitim državama članicama Europske unije. Što valja ovdje naglasiti? Vlada kao predlagatelj govori o formi usklađivanja a ne o sadržajnim efektima na gospodarski život Republike Hrvatske nakon ulaska u Europsku uniju. Nema vrijednosnog suda, nema vrijednosne ocjene koliko ovakav zakon i ovakva zakonska rješenja mogu pomoći gospodarstvu Republike Hrvatske kad uđe u Europsku uniju i kolika je konkurentska sposobnost hrvatskih gospodarskih subjekata da se ravnopravno natječu u Europskoj uniji pod ovim uvjetima. U ovako slaboj gospodarskoj razvijenosti Republike Hrvatske i mogao bih reći nedovoljno konkurentno osposobljenoj privredi Republike Hrvatske da li će ovakav zakon pomoći ili će odmoći? Prijedlog zakona se bavi samo fiskusom. I ovdje smo čuli koje se posljedice za hrvatski proračun očekuju primjenom ovog zakona. To nije dovoljno. Smisao donošenja zakona nije samo fiskus nego podizanje gospodarstva iz kojeg se i puni proračun. Šta želi Europska unija ovim zakonom? Želi otkloniti zapreke za funkcioniranje jedinstvenog europskog tržišta a to se prije svega odnosi na dvostruko oporezivanje koje je moguće. Zatim otkloniti posebne pogodnosti koje pojedine članice Europske unije ili kandidati za Europsku uniju osiguravaju za svoje gospodarske subjekte. Takva situacija ne odgovara razvoju jedinstvenog europskog tržišta. Time je i naglašena uloga ovog zakona. Ali jesmo li mi u prihvaćanju ovakvog zakona odnosno u pripremi za ulazak u Europsku uniju u periodu koji imamo osigurali i podigli konkurentsku sposobnost hrvatskog, privrednih subjekata i hrvatske privrede u cjelini kako bi nakon ulaska u Europsku uniju što lakše mogli svoje dijelove firmi ili čak neke cijele cjeline prenijeti u pojedine zemlje Europske unije? Ili će se dogoditi proces da će pojedine firme iz Europske unije prenijeti dio poslova ili dijelova svoje firme u Hrvatsku. Da je zakon prihvaćen kao viši cilj ulaska u Europsku uniju i to stoji u obrazloženju ovog prijedloga zakona a ne kao ekonomski, potpomaganje hrvatske privrede i podizanje njene konkurentske sposobnosti. Iz samog obrazloženja na stranici 3., to ću morati citirati. Dakle «S obzirom da je odredba važećeg Zakona o porezu na dobit propisana tako pri spajanju, pripajanju ili podjeli trgovačkih društava u Republici Hrvatskoj postoji kontinuitet oporezivanja. Isto nema utjecaja na oporezivanje. Potrebno je isto propisati za prekogranične transakcije spajanja, podjele, djelomične podjele prijenosa imovine i zamjene dionica. U vezi sa navedenim a obzirom da se radi o odgađanju poreza do trenutka stvarne prodaje društva smatramo da prijenos navedenih direktiva koje smo ovdje citirali uz Zakon o porezu na dobit neće utjecati» i sad je ovo kvalifikacija «neće utjecati znatno na smanjenje prihoda od poreza na dobit». I ništa više nema Vlada reći o ovom prijedlogu zakona. To se naravno i kvantificira pa se kaže da će se u proračunu izgubiti recimo po jednom osnovu dva milijuna i 600 tisuća ili 50 milijuna po drugom osnovu što nije velika stavka ako je riječ o višem cilju ulaska u Europsku uniju ali naš cilj nije ulazak u Europsku uniju nego je bolji život u Europskoj uniji i sposobnije gospodarstvo u Europskoj uniji. O tome ovaj prijedlog ne govori ništa. Naravno da taj viši cilj podupire i SDP ali ne može Klub SDP-a ne primijetiti da je osposobljavanje hrvatskog gospodarstva da tako kažem u trećoj, trećem rangu prioriteta ove Vlade, a da je prvi prioritet formalno usklađivanje akata sa Acqui Communitair-om. Bez obzira na koje efekte možemo računati mi ćemo glasovati za ovaj prijedlog zakona, ali moramo ostati kod toga da smisao nije formalno usklađivanje nego suštinsko usklađivanje i život po novim kriterijima koji nam osiguravaju bolji život u Europskoj uniji. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegi zastupniku. Nema dalje prijava klubova. Prelazimo dalje na pojedinačne desetminutne rasprave. Najprije uvažena kolegica zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite. Odustaje od rasprave. Dalje prijava uvaženog kolege Dragutina Lesara. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Vjerojatno u vremenu od, kada smo donosili posljednje izmjene Zakona o porezu na dobit pa i od vremena kada je ovaj prijedlog zakona u Vladi pripreman do danas došlo je do velikih promjena u gospodarstvu i financijskom stanju u, ne samo Hrvatskoj nego u Europi. Očekivao sam da će Vlada ove izmjene zakona iskoristiti za još jedan prijedlog koji bi uvelike utjecao na posebice srednje i male poduzetnike a to je onaj dio gdje se moglo a po meni trebalo predložiti da se ne oporezuje dobit koja se reinvestira odnosno koja se ne izvlači iz tvrtke, društva, iz poduzeća. U vremenu u kojem jesmo svaka investicija bilo u objekt, bilo u tehnologiju ili tehniku koja, posebice koja znači ne samo otvaranje novih radnih mjesta nego i spašavanje postojećih radnih mjesta. Svaka investicija koja znači poboljšanje konkurentnosti našeg gospodarstva zbog ove i ekonomske i financijske krize ima još veći značaj. Poduzetnici koji danas, ovih dana ulaze u investiciju koriste dio svoje ostvarene dobiti moraju investirati najprije u nekretnine, možda će izbjeći i plaćanje prenamjene poljoprivrednog zemljišta u građevinsko, ali svakako neće izbjeći da za svaku halu, svaki pogon koji grade i investiraju moraju platiti vodni doprinos tako da imamo jednu apsurdnu situaciju da oni koji nisu dobit izvukli iz tvrtke nisu raspodijelili i podijelili bilo kao dividendu, nisu investirali u nabavu jahti, aviona i drugi luksuz, nisu škrtarili na plaćama i ostvarili dobit ulaze u investicija u ova teška financijska vremena, a na tu dobit koju su ostvarili najprije im država odredi porez, a kroz investiciju postoje različiti nameti, opterećenja koji takve investicije poskupljuju. Zato sam smatrao i smatram da bi bilo izuzetno značajno da i zbog te financijske krize, ali i zbog pretvaranja u operativu ono deklariranje da želimo poduzetnicima pomoći da što lakše i što jednostavnije dolaze do novih investicija jer upravo ovaj zakon i potez države da ne oporezuje dobit koja je ostala u trgovačkom društvu, u poduzeću bio bi još jedan konkretni doprinos u tome kako se i Hrvatska bi mogla nositi s ovom ozbiljnom ekonomskom i gospodarskom krizom koja je zahvatila cijelu Europu. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Po ovim izmjenama Zakona o porezu na dobit regulirati će se dva važna područja i uređivati će dvije skupine pitanja. Što se tiče prve skupine pitanja, ona se odnose na porezni tretman spajanja, pripajanja podijele, prijenosa gospodarske cjeline, preuzimanja dionica i promjenu sjedišta trgovačkih društava na relaciji Hrvatske i nekih drugih država članica Europske unije. Zakonom se definira svaka od ovih statusnih ili poslovnih promjena i uvodi se generalno pravilo da su takve transakcije porezno neutralne. Uvođenje ovakvih poreznih pravila je obveza Hrvatske kako bi se stvorio zakonodavni okvir za slobodu kretanja kapitala, što je jedna od 4 slobode na kojima se temelji jedinstveno tržište Europske unije. Naime, mi sada u Hrvatskoj primjenjujemo većinu ovih poreznih pravila, ali samo između trgovačkih društava sa sjedištem u Hrvatskoj. Izmjenama Zakona o porezu na dobit poslovne kombinacije postaju porezno neutralne i u slučaju kad će se događati između subjekata koji imaju sjedište izvan države Hrvatske, znači uz uvjet da se radi o državama članicama Europske unije. Uvođenje ovih poreznih beneficija, normalno na žalost smanjiti će prihod od poreza na dobit u naš proračun kao što je i u materijalu da se ocjenjuje da će se negdje izgubiti 2,5 milijuna kuna prihoda u prvoj godini od poreza na dobit, a taj će se iznos svake godine i povećavati. No, dugoročno bi ovakav porezni propis trebao potaknuti razne oblike poslovnih kombinacija između naših trgovačkih društava i trgovačkih društava u državama članicama Europske unije, što na dulji rok otvara i razvojne perspektive. Što se tiče opet ove druge skupine pitanja, prema sada važećem Zakonu o porezu na dobit, nerezidenti koji u Hrvatskoj ostvare prihod od kamata i od autorskih naknada i od drugih prava intelektualnog vlasništva dužni su Hrvatskoj platiti 15% poreza od prihoda koje su ostvarili u našoj državi. Izmjenama tog zakona predlaže se da nerezidenti koji imaju sjedište u državama članicama Europske unije više neće plaćati porez na dobit na prihode koje ostvare u Hrvatskoj. Inače ni sada nerezidenti iz država s kojima Hrvatska primjenjuje ugovore o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja u pravilu ne plaćaju porez na prihode koje ostvaruju u Hrvatskoj, a sada je to samo prošireno i na sve članice Europske unije. Procjenjuje se da će ova odredba imati za posljedicu manji prihod u naš državni proračun za oko 50 milijuna kuna godišnje. Obje izmjene Zakona o porezu na dobit će stupiti na snagu tek na datum prijema Hrvatske u članstvo Europske unije. stoga je opravdano očekivati da će smanjeni prihod od poreza na dobit uvjetovan ispunjavanjem zahtjeva iz direktiva Europske unije biti kompenziran razvojnim i tržišnim šansama koje se otvaraju za Hrvatsku nakon što postane članicom Europske unije. Naime, ista pravila će vrijediti za hrvatska poduzeća koja će poslovati u državama članicama Europske unije čime se zapravo ukidaju zapreke funkcioniranja Europske unije kao jedinstvenog tržišta. Želimo li biti dio jedinstvenog europskog tržišta, Hrvatska mora stranim kompanijama osigurati iste porezne pogodnosti koje će hrvatske kompanije imati u državama članicama Europske unije i dobro je u ovom zakonu, predloženom zakonu da su u sam zakon ugrađene odredbe prema kojima se opisana oslobođenja neće primjenjivati ukoliko se u postupku nadzora utvrdi da su poslovni subjekti zlorabila porezna oslobođenja radi utaje ili izbjegavanja plaćanja poreza. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što smo danas počeli ovu sjednicu i ovaj Prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit vezan je uz usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije, a vezano uz završavanje pregovora o pristupanju Europskoj uniji kako bismo kada uskoro postanemo članica Europske unije ne samo imali usklađeno zakonodavstvo, nego imali i pravne pretpostavke da možemo koristiti prava i pogodnosti koje će nam to članstvo zasigurno donijeti. U ovom konkretnom slučaju, dakle u Prijedlogu zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit radi se o dopunama, dakle usklađivanju sa direktivama Vijeća Europe. Kod primjene prve direktive radi se o zajedničkom sustavu oporezivanja koje se primjenjuje kod spajanja, podijele, prijenosa imovine i zamjene dionice, društava iz različitih država članica. Ova primjena direktive provedena je u članku 1. predloženog dopuna na kojem se iza članka 20. postojećeg zakona dodaje 17 novih članaka koji pojmovno dopunjuje naš porezni sustav, u ovom slučaju porez na dobit. Tako se precizno definira što se smatra trgovačkim društvo rezidentom države članice Europske unije na koje se primjenjuje i zajednički sustav oporezivanja koji vrijedi za spajanja, podjelu, djelomično podjelu, prijenos imovine i zamjenu dionica društava iz različitih država članica Europske unije te za prijenos sjedišta europskog društva. Ovim dopunama uvode se porezna pravila koja su neutralna sa stajališta konkurentnosti, tako bi se omogućilo prilagođavanje poduzetnika zahtjevima zajedničkog tržišta, povećanje njihove proizvodnosti i poboljšanje njihove konkurentske snage na međunarodnoj razini. Zajednički porezni sustav može pružiti zadovoljavajuće rješenje u tom pogledu i izbjeći oporezivanja prilikom spajanja, podjela, prijenosa imovine i zamjene dionica između trgovačkih društava. Primjena druge direktive osigurava zajednički sustav oporezivanja koji se primjenjuje na isplate kamata i autorskih naknada između povezanih društava koje se nalaze u različitim državama članica Europske unije. Ovime se osigurava da se isplate kamata i autorskih naknada oporezuju samo jednom u jednoj državi članici. Odredbe druge direktive ugrađene su u članak 3. predloženih dopuna Zakona o porezu na dobit kojom se dodaje novi naslov "Utvrđivanje i plaćanje poreza po odbitku" koja sa četiri nova članka pravno i sa poreznog stajališta uređuje isplatu kamata i autorskih naknada. Mislim da je važno napomenuti da država članica ima mogućnost odbijanja primjene navedenih direktiva kada se spajanje, podjela, prijenos imovine i zamjene dionica ostvaruju s ciljem izbjegavanja ili utaje poreza. I na kraju svega iznesenog, predlažem da se prijedlog zakona o dopunama poreza na dobit prihvati, naravno po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime treba reći da je porez na dobit jedan od onih poreza koji izravno djeluje na konkurentnost nacionalnog gospodarstva i koji je na neki način i poticaj za strana ulaganja. S obzirom na visinu porezne stope i razinu gospodarskih aktivnosti, porez na dobit nije velika proračunska stavka u Republici Hrvatskoj, no sigurno je da ukoliko bi zakon stupio prije ulaska u Europsku uniju dakle Republike Hrvatske, da bi on sigurno djelovao na konkurentnost ali u negativnom smislu. Mi se ovim zakonom usklađujemo sa zakonodavstvom Europske unije. Zakon stupa na snagu danom ulaska u Europsku uniju i njegov je temeljni cilj ukloniti porezne razlike i porezne barijere za funkcioniranje zajedničkog tržišta Europske unije posebno sustav dvostrukog oporezivanja. Dakle cilj je ovog usklađivanja uvesti porezna pravila koja su neutralna među zemljama članicama i koja neće stvarati nelojalnu konkurenciju zbog specifičnosti poreznih sustava. Ove barijere i razlike u poreznom sustavu odnose se na različito uređen sustav oporezivanja pri spajanju, podjeli i prijenosu imovine i zamjeni dionica društava iz različitih zemalja članica, zatim na različito ustrojen sustav oporezivanja koji se primjenjuje na isplatu kamata i autorskih naknada između zemalja članica i treće, na zajedničko oporezivanje koje se primjenjuje na trgovačka društva majke i trgovačka društva kćeri različitih država članica. Ovo usklađivanje i ove postojeće direktive s kojima se usklađujemo treba promatrati u kontekstu i najavljenih poreznih reformi i u Europskoj uniji. Naime cilj je tih reformi u Europskoj uniji harmonizacija poreznih sustava i to iz razloga da bi se izjednačile i porezne osnovice i porezne stope u svim zemljama članicama s time da se u ovom trenutku smatra da je veći problem upravo funkcioniranje dakle zajedničkog i jedinstvenog tržišta, dakle za to funkcioniranje da čine porezne stope. Prosječna porezna stopa na razini novih zemalja članica Europske unije, dakle ovi koji su pristupili 2004. godine, dakle Cipra, Češke, Estonije, Mađarske, Latvije, Litve, Malte, Poljske, Slovačke, Slovenije je na razini oko 22-21% dakle u prosjeku ne znam od Cipra sa 10%, Latvije 15%, do ne znam Slovenije sa 25%. Dok je u starim zemljama članicama možemo reći ovim razvijenijim, ne tranzicijskim, dakle tu se stopa kreće na razini od otprilike 31% u prosjeku od Belgije sa 34, Njemačke sa 38, Italije sa 37%. Prema tome s obzirom i na gospodarsku aktivnost i na više porezne stope one upravo porez na dobit čini značajan porezni prihod u tim zemljama. No, upravo iz tog razloga razlika tih stopa to se postavlja kao problem i upravo stare zemlje članice zahtijevaju harmonizaciju. Naime, tranzicijske zemlje koje su ušle u Europsku uniju koriste upravo mehanizam nižih poreznih stopa za privlačenje kapitala i poticanje gospodarskih aktivnosti i na taj način smatra se da se stvara jedna nelojalna porezna konkurencija unutar Europske unije i zato je pritisak dodatnih ovih starih zemalja članica u odnosu na tranzicijske koje su ušle u Europsku uniju i u odnosu na zemlje koje pristupaju, da se ti porezni sustavi harmoniziraju. Naime u njihovim znanstvenim i stručnim krugovima čak se govori o štetnoj i nelojalnoj poreznoj konkurenciji. Prema tome i ovo izvješće koje je bilo 2003. godine Europske komisije, gdje se u smislu uklanjanja ovih poreznih prepreka traži uspostavljanje zajedničke konsolidirane korporativne porezne osnovice. Naime na integralnom tržištu Europske unije polazi se od korporacije, dakle kao temelja gospodarskih aktivnosti i smatra se da su upravo problemi, jer u tih 25 zemalja u kojima posluju, dakle na tom zajedničkom tržištu ima 25 različitih poreznih sustava, prema tome ti se sustavi nastoje uskladiti. Jasno je da to nije posao koji će ići brzo i jednostavno, no prema harmonizaciji … [[Ne razumije se.]] Dakle žele se ukloniti porezne zapreke i različitosti kako bi se omogućilo poduzećima da na integralnom tržištu posluju pod jednakim uvjetima, a isto tako na neki način bi i ove stare zemlje članice došle na svoje i onemogućile druge posebno ove tranzicijske da je to jedna nelojalna konkurencija i da one na taj način privlače kapital, privlače ulaganja u svoje zemlje. Naime harmonizacija je neupitna, jer ako se Europska unija želi nametnuti na globalnom tržištu, na svjetskom tržištu onda će ona morati biti nekakav takmac u gospodarskom smislu i Sjedinjenim Američkim Državama i Japanu, dakle morati će ići u harmonizaciju, a ono što je problem različitosti i razvijenosti gospodarskih sustava pojedinih nacionalnih ekonomija i ono gdje su gospodarske razlike, to će se morati rješavati nekim drugim mjerama, prije svega putem proračuna Europske unije, putem različitih pomoći fondova za strukturne i druge reforme. Treba reći da ova uskladba ima svoju cijenu, dakle kao što je rekao državni tajnik negdje oko 50 milijuna kuna je procjena i da bi se taj manji porezni prihod dakle iz godine u godinu povećavao za cca. 3%. Naime, treba jasno kazati, mi smo isto i ulaskom u Svjetsku trgovinsku organizaciju i potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, jednostavno morali ili uklanjati ili smanjivati carinske barijere, kvotne režime itd. znači činiti sve da se naše tržište liberalizira i da na neki način postane integralno tržište Europske unije. Isto se to u ovom trenutku događa i sa poreznim sustavom. Naime, ono gdje treba tražiti svoj prostor, ako gledamo da će se, kao što se liberaliziralo tržište, da će se harmonizirati jednog dana i stope itd., znači gdje treba tražiti svoj prostor. To je prije svega u jačanju domaće proizvodnje, u konkurentnosti koja će počivati na kvaliteti proizvodnje i isto tako, ubrzanju strukturnih reformi gdje posebice mislim da treba više i veću pozornost posvetiti potporama i gdje treba potpore kvalitetnije usmjeriti. Dakle da ima što manje ovih sektorskih potpora koje danas od svih potpora zauzimaju negdje gotovo 50% i da se više ide u ove horizontalne potpore, da se ide više u potpore regionalnom razvoju gdje posebice onda treba tu svoj prostor naći i poticanje poduzetništva. Evo, na kraju ću samo kazati da podupirem donošenje ovog zakona.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Pred nama se nalazi Prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit, a koji nam je proslijeđen u hitnom postupku s ciljem usklađenja još jednog važnog segmenta zakonodavstva Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije. U prilogu je dostavljena izjava o njegovoj usklađenosti s pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe. Evo nekoliko riječi o ciljevima direktiva Vijeća Europe koji se ovim zakonom usklađuju. Najkraće rečeno, riječ je o usklađivanju pravnog sustava Republike Hrvatske s direktivama Vijeća Europe koje reguliraju zajednički sustav oporezivanja koji se primjenjuje prilikom spajanja podjele prijenosa imovine ili zamjene dionica društava iz različitih država članica Europske unije. Zatim, tu je zajednički sustav oporezivanja koji se primjenjuje na isplate kamata i autorskih naknada između povezanih društava koji se nalaze u različitim državama članicama te zajedničko oporezivanje koje se primjenjuje na trgovačka društva "Majke" i trgovačka društva "Kćeri" različitih država članica. Koji su ciljevi ovih direktiva? Kao prvo, to je odgoda oporezivanja dobiti i kapitalnih dobitaka od reorganizacije poslovanja, kao i zaštita prava država članica na oporezivanje. Zatim, otklanjanje zapreka funkcioniranja jedinstvenog tržišta poput dvostrukog oporezivanja. I temeljni cilj Direktive Vijeća Europe o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na isplate kamata i autorskih naknada između povezanih društava koje se nalaze u različitim državama članicama. Tu je na kraju potrebno osigurati isplate kamata i autorskih naknada u jednoj državi članici, odnosno njihovo oporezivanje u jednoj državi članici. Jasno je propisano i to da ako država članica ocijeni da se radi o utaji poreza, prijevarama, zloupotrebi, znači nekakvim protuzakonitim radnjama, može neprimijeniti ove direktive. Ovo je, kako sam rekao, još jedan zakon u nizu čijim se usklađenjem Hrvatska približava Europskoj uniji i zbog toga, kao i zbog navedenih obrazloženja izmjena i dopuna odnosno usklađenja, ovom zakonu dajemo punu potporu. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Na početku treba se reći da je porez na dobit nešto što stimulira ili destimulira nacionalno gospodarstvo, konkurentnost i to je nešto gdje Hrvatska znači u ovom trenutku ima jednu od nižih stopa i to je svakako dobro. No međutim, kao što su neki kolege prethodnici prije mene rekli, ono što zapravo najviše muči trenutno europski porezni sustav je to nejednako oporezivanje. I onda kojekakve multinacionalne kompanije, tvrtke koje imaju svoje podružnice po čitavoj Europskoj uniji, znači koristeći upravo tu mogućnost raznih legislativnih sustava i poreznih sustav određenih zemalja članica, na ovaj ili onaj način izbjegavaju odnosno umanjuju taj porez i mislim da su tu prethodnici u 25 država bili jasni i stvara se, pogotovo u novim članicama Europske unije, nelojalna konkurencija upravo zbog te manje stope. Hrvatska je isto tako jedna od zemalja koja ima tu manju stopu, no međutim radi se o tome da Hrvatska treba gledati unaprijed i treba gledati kako će primjenom i ovog zakona povećati tvrtke, povećati dobit koja se ostvaruje na teritoriju Republike Hrvatske. Taj zakon stupa na snagu danom ulaska u Europsku uniju. I sad imat ćemo dvije situacije. Jedna je ako se Europska unija dogovori oko jedinstvenog poreznog sustava, a tu priču u Europskoj uniji će voditi veliki igrači. Naravno to neće biti vrlo jednostavno, budući da su porezni prihodi i od poreza na dobit i od ostalih poreza u Europskoj uniji, o njima su ovisna nacionalna gospodarstva, nacionalne ekonomije i fiskalna politika pojedinih država i to je jedan složen i kompleksan proces. I zbog toga tu Hrvatska će morati zauzeti dvije pozicije. Jedna je, ako se to dogodi onda mi nemamo problema, morati ćemo ući u ta kola ista sa i svima. No, ukoliko se to ne dogodi mi moramo čuti odgovore što Hrvatska planira napraviti da bi se smanjio odljev naše dobiti, da bi se povećale investicije u Hrvatskoj, da bi se potakle određene kompanije, određeni gospodarski subjekti koji sad djeluju vani da dođu u Hrvatsku i da na taj način pomognemo i nacionalnom gospodarstvu. Treba napomenuti da su samo banke u prvih devet mjeseci ove godine zaradile preko 5 milijardi kuna. Znači, one su ostvarile dobit od preko 5 milijardi kuna samo u prvih devet mjeseci ove godine. Ta dobit, uglavnom od banaka, se registrira znači na kreditno tržište u Hrvatskoj i to je dobro da novac ostane tu. No međutim, na ovaj ili onaj način zbog sjedišta tvrtki koje se nalaze vani, ne samo po članicama Europske unije, negdje je procjena da od 2 do 3 milijarde eura godišnje zarade strane kompanije u Hrvatskoj. Bez obzira na to što se novac iz banaka reinvestira u Hrvatskoj, to je i dalje strani novac. To nisu naši novci. I oni sa tim novcem na neki način daju građanima novce, da bi od njih opet uzeli kamatu i da bi opet oplemenili svoj novac. I stoga je osobno i posebno važno, da se na neki način stimulira ulaganje tj. reinvestiranje dobiti. I tu Hrvatska ukoliko ne dođe do ove jedinstvene porezne politike, znači na razini cijele Europske unije, mora ponuditi odgovore i rješenja. Jedno od tih rješenja je i SDP poslao u saborsku proceduru, znači za ovu sjednicu Sabora. To je Zakon o porezu na dobit kojim se znači od oporezivanja izuzima dobit, znači tekuće godine koja se ulaže u investicije, odnosno zadržava za obrtne svrhe. U ovom trenucima gospodarske krize, u ovim trenucima smanjenih građevinskih radova, znači padu vrijednosti građevinskih radova, smanjenju osobne potrošnje, izuzetno je važno privući investicije. I ovo je jedna od mjera kako se investicije mogu privući. Kako da se dobit reinvestira u hrvatsko gospodarstvo. I to je ono što je nacionalna legislativa, nacionalna ekonomija. To je ono što država može i mora napraviti u svrhu zaštite nacionalnih interesa. I ja se nadam da će u tom duhu i u skladu s tim, nadležno ministarstvo kao i Vlada podržati taj SDP-ov prijedlog, da se dobit reinvestira na dobit u Hrvatskoj ne oporezuje kako bi potakli nacionalno gospodarstvo, kako bi potakli nacionalnu ekonomiju, kako bi sačuvali radna mjesta i kako bi lakše pregrmili krizu. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Pa iako se u većino ovo što je kolega kazao slažem, ja ću ispraviti netočan navod, gdje je kazao da zbog različitosti poreznih sustava i poreznih stopa, kompanije odlaze iz razvijenije u manje razvijenu zemlju da bi izbjegli plaćati porez. Što nije točno. Dakle, one ga i u ovoj drugoj zemlji plaćaju. No njihovo je legitimno pravo, dakle svake kompanije, da ide upravo u one zemlje gdje su manji porezi, gdje su veće stimulacije. Imamo primjer posebno u zadnjih par desetljeća gdje je automobilska Njemačka industrija, izmislila svoje pogone, ne znam u Alabamu, u New Jersy itd. dakle gdje su manji porezi, gdje su manja socijalna prava i gdje su slabiji sindikati.
Gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani držani tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Prijedlogom zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit, uređuju se osnovna pitanja kojima se hrvatsko zakonodavstvo usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije, prenošenjem u pravni sustav Republike Hrvatske sljedećih direktiva. To je prije svega Direktiva Vijeća o zajedničkom sustavu oporezivanja, koji se primjenjuje kod spajanja, podjele, prijenosa imovine i zamjene dionica društava iz različitih država članica. Cilj ove direktive, jest odgoda oporezivanja dobiti i kapitalnih dobitaka od reorganizacije poslovanja, kao i zaštita prava država članica na oporezivanje. Isto tako cilj je i otkloniti zapreke funkcioniranju jedinstvenog tržišta kao što je dvostruko oporezivanje. Aktivnosti spajanja, podjele, prijenosa imovine itd. iz različitih država članica unutar Europske unije, ne smiju se sprječavati ograničavanjem, nepovoljnim uvjetima, što proizlaze iz posebnosti odredbi zemalja članica. Za postizanje tog cilja, neophodno je uvesti porezna pravila koja su neutralna sa stajališta konkurentnosti, kako bi se omogućilo prilagođavanje poduzetnika zahtjevima zajedničkog tržišta. Ovdje svakako treba naglasiti i odgađanje oporezivanja kod navedenih transakcija, do trenutka otuđenja, odnosno prodaje. Implementacijom ovih direktiva u Zakonu o porezu na dobit, proširuje se oporezivanje transakcija pri statusnim promjenama trgovačkih društava i na prekogranične transakcije. Neoporezivanje u smislu ovih direktiva znači i odgodu plaćanja poreza do trenutka prodaje trgovačkih društava. U tom slučaju porezni sustav nije prepreka slobodi kretanja kapitala. Druga direktiva je Direktiva Vijeća o zajedničkom sustavu oporezivanja, koji se primjenjuje na isplate kamata i autorskih naknada između povezanih društava koja se nalaze u različitim državama. Temeljni cilj ove direktive jest, da je potrebno osigurati da se isplate kamata i autorskih naknada oporezuju samo jednom u državi. Shodno tome potrebno je u Zakonu o poreznu na dobit, ukinuti odredbe o plaćanju poreza po odbitku na kamate i autorske naknade koje nerezidentni ostvaruju u Republici Hrvatskoj, a prema uvjetima koji su utvrđeni ovom direktivom. I treća direktiva, to je Direktiva Vijeća o zajedničkom oporezivanju koja se primjenjuje na trgovačka društva "Majke" i trgovačka društva "Kćeri" različitih država članica. U Republici Hrvatskoj važno je naglasiti da se ne oporezuju dividende i udjeli u dobiti na temelju udjela u kapitalu i to u slučaju pravnih i u slučaju fizičkih osoba. Tako da je ova direktiva Europske unije u potpunosti usklađena s odredbama Zakona o porezu na dobit, koji se primjenjuje od 1. siječnja 2005. godine. Na temelju svega navedenoga, dajem punu podršku u donošenju ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik u Ministarstvu financija Ivica Mladineo. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Zahvalio bih se uvaženim saborskim zastupnicima i zastupnicama na konstruktivnoj raspravi. Imamo samo jedan amandman Odbora za zakonodavstvo kojega predlagatelj prihvaća.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
7. Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 201. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je ove amandmane. Sukladno članku 169. Poslovnika oni postaju sastavni dio konačnoga prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dobit. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 111 glasova.
Idemo na sljedeću točku. - Konačni prijedlog općeg Poreznog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 216 Predlagatelj je Vlada. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koji su proveli Odbori za zakonodavstvo, europske integracije, financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednicama. Amandmane je podnio Odbor za financije i državni proračun i Odbor za zakonodavstvo. Držani tajnik u Ministarstvu financija Ivica Mladineo će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite držani tajniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Od stranih ministarstava financija Porezne uprave, izrađen je novi Opći porezni zakon. Dva su razloga za donošenje novog Općeg poreznog zakona. Prvi je usklađivanje hrvatskog poreznog zakonodavstva sa pravnom stečevinom u dijelu provedbenog poreznog postupka a drugi je imajući na umu iskustva i nedoumice o dosadašnjoj primjeni važećeg OPZ-a koji se primjenjuje od 1.1.2001. godine, znači osam godina. Ocijenjeno je da je potrebno određene intervencije u sadržaju tog zakona te da treba preciznije odrediti, definirati pojedine njegove odredbe, izmijeniti ili dopuniti odnosno unijeti nove. Radi čega usklađujemo hrvatsko porezno zakonodavstvo sa pravnom stečevinom i to sa Direktivama 77/799 i 208/55 koje su ugrađene odredbe koje se odnose na administrativnu suradnju sa državama članicama Europske zajednice za područje poreza, znači razmjene informacija u cilju otkrivanja i smanjivanja poreznih prijevara kao i pomoć pri naplati potraživanja, te sa Direktivom 203/48 koje su ugrađene odredbe koje se odnose na razmjenu informacija između država članica Europske zajednice o isplaćenim kamatama na dohodak od štednje. Preciznijim i boljem rješenjem pojedinih pitanja predloženi zakon bi trebao pridonijeti pravilnijoj, dosljednoj i jedinstvenoj primjeni poreznih propisa kao i propisa drugih javnih davanja a to su bitni elementi jačanja pravne države i zaštite prava pojedinaca. Nadalje, odredbama Općeg poreznog zakona propisuju se sve postupovne odredbe za poreze i za druga javna davanja što je prije bilo rasuto u nizu drugih zakonskih propisa čime se osigurava istovjetnost postupanja na području poreza ali i drugih javnih davanja. Na taj način to je usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije predloženi bi zakon u odnosu na sadašnje stanje trebao značiti jedan kvalitetni pomak i važan doprinos poreznom zakonodavstvu Republike Hrvatske. Moram samo kazati kratko da je OPZ ustvari jedan … [[Govornik se ne razumije.]] oporezivan. Promjene koje se odnose na važeći zakon a to je prvo da je uveden OIB kao broj za porezne potrebe kojega će Porezna uprava i na osnovu njega prikuplja podatke i službene evidencije o imovini te uspoređivati prikupljene podatke sa prijavljenim prihodima i primicima, znači jedan od vidova borbe protiv i kriminala i korupcije a također ovi će se koristiti i za međunarodnu razmjenu podataka. Definiran je pojam javnih davanja na koje se primjenjuje Opći porezni zakon s obzirom da je na Poreznu upravu u proteklim godinama prenijeti poslovi utvrđivanja i naplate drugih javnih davanja kao što su obvezni doprinosi, spomenička renta, turističke članarine, komorski doprinosi. Znači, ova druga javna davanja su izjednačena sa porezima. Preciziran je pojam porezne tajne kojom se smatraju svi podaci koji porezni obveznik iznosi sam u poreznom postupku te svi drugi podaci u vezi s poreznim postupkom kojim raspolaže porezno tijelo. Taksativno su navedeni slučajevi kada se smatra da obaveza čuvanja porezne tajne nije povrijeđena. Tako na primjer, ne smatra se poreznom tajnom za podatke tko je u sustavu PDV-a ali također i za one kružne prijevare ukoliko postoje, znači ti podaci nisu tajni. Definiraju se i pojedini porezni postupci kao institut odustanka od porezne prijave tako da kod godišnjih poreznih prijava u roku od 30 dana se može odustati od prijave. Također, ispravak porezne prijave predviđen je rok od 12 mjeseci ili godinu dana ali i kraće ukoliko je u postupku porezni nadzor. Također je i skraćeni postupak koji se predviđa kod utvrđivanja poreza, to se naročito odnosi na one podatke koji se dobiju od određenih tijela, kao na primjer šta je porez na cestovna motorna vozila, plovila, znači podaci koji su preuzeti od drugih državnih institucija. Uveden je također postupak elektroničke obrade podataka, korištenje suvremenih dostignuća informacijske tehnologije, dorađen je institut poreznog nadzora koristeći pri tom praksu zemalja Europske unije. Stavljen je prioritet na nadzor velikih poreznih obveznika i povezanih društava, uveden je pojam poreznog revizora koji bi kontrolirao te velike porezne obveznike ili povezana društva. Odredbe koje se odnose na ovrhu pojašnjen je i preciznije određen, definiran je pojam ovršne isprave, znači rješenje, obračunska prijava, nagodba, definiranje i nepljeniva dražbina koja bi bila u visini minimalne plaće, uvedena je mogućnost odgode u vidu obročne otplate, također proširene odredbe u odgovornosti za drugo. Također su povećane kazne za porezne prekršaje s obzirom na visinu sadržane u drugim propisima, znači usklađene su i sa Prekršajnim zakonom, Zakonom o područjima posebne državne skrbi. Predviđeni su neki novi prekršaji te je zakon usklađen sa Prekršajnim zakonom. Predviđeno je da zakon stupi na snagu 1.1.2009. osim odredbama koje se odnose na administrativnu suradnju te na razmjenu informacija između država članica Europske zajednice uz plaćanje kamata na dohodovnu štednju a koji će stupiti na snagu prijemom Republike Hrvatske u članstvo Europske unije. Napominjem da donošenje Općeg poreznog zakona nema utjecaj na proračun jer se radi o zakonu koji propisuje porezni postupak.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo, za europske integracije? Odbor za financije i državni proračun predsjednik odbora gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 20. sjednici održanoj 3. prosinca 2008. godine Prijedlog Općeg poreznog zakona, s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. studenog 2008. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravljao je na temelju odredbe iz članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. U raspravi na odboru istaknut je prijedlog amandmana Hrvatske udruge banaka da se odredbe članka 101. Konačnog prijedloga Općeg poreznog zakona kojima se propisuje obveza banaka da poreznoj upravi dostavljaju podatke o prometi svih kunskih i deviznih računa pravnih osoba, fizičkih osoba koje obavljaju registriranu djelatnost obrta i slobodnih zanimanja i građana brišu. Naime, Hrvatska udruga banaka u obrazloženju predloženog amandmana ističe da su odredbe navedenog članka nespojive s europskom praksom i suprotne zakonima koji uređuju poslovanje banaka jer se njima ozbiljno zadire u privatnost. U većini zemalja Europske unije porezne vlasti imaju pravo tražiti podatke a banke imaju obvezu poslati odgovor. Ali uvijek po pojedinačnom upitu temeljem valjanog razloga. U Hrvatskoj Zakon o kreditnim institucijama regulira poslovanje banaka i on je prihvatio rješenje sukladno najboljoj europskoj praksi te je u članku 169. koji se tiče obveze čuvanja bankovne tajne vrlo jasno odredio u stavku 3. točki 13. ako su povjerljivi podaci potrebni poreznim tijelima u postupku koji ona provode u okviru svojih zakonskih ovlasti a priopćavaju se na njihov pisani zahtjev dakle na osnovu iznijetog nikakvo masovno slanje podataka u prometu svih kunskih i deviznih računa pravnih i fizičkih osoba ne bi smjelo biti dopušteno. Predstavnik Vlade Republike Hrvatske prihvatio je intenciju predloženog amandmana i predložio je da se stavak 1. članka 101. Konačnog prijedloga zakona dopuni na način da se na kraju teksta dodaju riječi: «osim tekućih i štednih računa». Na predloženi način suzio bi se obim podataka koji su banke dužne dostavljati poreznoj upravi. Članovi odbora su većinom glasova; 7 glasova za i 2 glasa suzdržana podržali predloženi, predloženu dopunu članka 101. i odlučili da to ujedno postane amandman Odbora za financije i državni proračun. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru donošenje općeg poreznog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ravnatelju porezne uprave, kolegice i kolege. Mi ćemo prihvatiti donošenje novog općeg poreznog zakona. On je zapravo usvojen još 2000. godine a propisuje se porezno postupovno pravo Republike Hrvatske i u ovim, ovom predloženom novom Zakonu o općem, Opće poreznom zakonu je gotovo u cijelosti preuzet sa minimalnim promjenama ali je dopunjen sa 3 direktive Europske unije koje se odnose na administrativnu suradnju članica Europske unije na području poreza i razmjenu informacija te o isplaćenim kamatama na dohodak od štednje. Kažem jasnije su definirane i neke postojeće odredbe. Prvenstveno se to odnosi na poreznu tajnu. Uvodi se osobni identifikacijski broj kao porezni broj te su povećane kazne što mislimo da možemo podržati. Kad govorimo o usklađenju pojedinih zakona sa praksom odnosno zakonodavstvom Europske unije onda moram reći da tu imamo određeni napredak međutim veći je problem što nakon toga što izvršimo usklađenje ili odgađamo primjenu ili u praksi ne provodimo na adekvatan način. Na to imamo i dosta primjedaba i Europske komisije, a eto i u ovom zakonu imamo čitavo jedno poglavlje koje se odnosi na tri direktive Europske unije koje će se primijeniti tek ulaskom Hrvatske u Europsku uniju. Htjela bih u ovom kratkom izlaganju upozoriti i na određene nepravilnosti koje se uočavaju u nadzoru, poreznom nadzoru. Pa tako pročelnik jedne velike, jednog velikog područnog ureda porezne uprave nedavno je izdvojio niz nezakonitosti odnosno načina izbjegavanja poreza koje utvrđuju poreznici u poreznom nadzoru. Pa tako on izdvaja sljedeće: ne izdaju se računi, neplaćanje poreza i doprinosa, neplaćanje poreza kod najma stambenog ili poslovnog prostora i neprijavljivanja radnika od strane poslodavaca. Zatim neprijavljivanje ukupno ostvarenog prometa kod poreznih obveznika koji posluju s gotovinom. Neizdavanje računa s iskazanim odnosno izdavanje računa s iskazanim porezom na dodanu vrijednost u slučaju kad porezni obveznik nije niti upisan u sustav poreza na dodanu vrijednost. Kaže dalje da se praksa prekršitelja jer neprijavljivanje poreznih obveznika na, prijavljivanje poreznih obveznika na nepostojećim adresama, nevođenje poslovnih knjiga, nepodnošenje zakonom propisanih poreznih prijava. Zatim posjedovanje fiktivnih računa po kojima nisu primljene isporuke dobara ali se traži povrat poreza da poduzetnici isplaćuju dio plaće u gotovini na koje ne plaćaju ni porezne ni doprinose i tako dalje. Međutim kad su ga novinari pitali tko su ti poduzetnici, koje su to tvrtke? On nije mogao iznijeti imena utajivača poreza jer ga na to obvezuje porezna tajna. Ovo sam, eto tih nekoliko rečenica izrekla zato da kažem da je dobro što smo proširili poglavlje koje se odnosi na poreznu tajnu i što sada izrijekom kažemo koje podatke se mogu i moraju dati. Dakle objaviti sve one koji su u sustavu PDV-a ali i neke druge podatke. Sličan slučaj kako je do sada regulirana porezna tajna imamo i slučaj sa bankarskom tajnom pa su oni koji unose nered u poslovanje u Hrvatskoj zapravo dijelom imaju i zakonsku zaštitu. Zato je dobro što se proširuju odredbe koje se odnose na poreznu tajnu u dijelu koji propisuje kad porezna tajna nije povrijeđena? Posebno mogućnost objave podataka o poreznim obveznicima koji su davali lažne podatke s ciljem umanjenja svoje ili tuđe obveze. Ovdje se govori kod poreza na dodanu vrijednost a mi smatramo da je to potrebno reći i kod svih drugih poreza i svih drugih davanja koje naplaćuje porezna uprava. U odnosu na postojeći zakon dopunjuju se odredbe o elektroničkoj obradi podataka te propisuje način na koji su dužni postupati porezni obveznici koji poslovne knjige vode u elektroničnom obliku. Dobro je što se utvrđuje rok za izdavanje rješenja po godišnjoj poreznoj prijavi i on se skraćuje na godinu dana tako da se točno zna do kada je potrebno, donijeti rješenje o godišnjoj obvezi plaćanja poreza. Zakon propisuje obvezu banaka o davanju podataka o prometu na računima poreznih obveznika. Već u raspravi a i kolega Marić je iznio i amandman koji je prihvaćen na Odboru za financije. Bankari su imali primjedbu na ovakvu formulaciju kakva je sada u prijedlogu, a mi želimo upozoriti da se banke često pozivaju na bankarsku tajnu kad se traže određeni bankarski podaci pa predlažemo da se preispita i odredba o bankarskoj tajni i uredi na način da je moguća kontrola prihoda odnosno kontrola poreznih obveznika. Često se neoporezovani prihodi ne pokazuju kroz poslovne račune nego kroz privatne račune poduzetnika i zaista je potrebno ponekad izvršiti uvid ne samo u poslovne nego i u privatne, tekuće i druge račune pri bankama. Uskladiti određeni zakon sa pravnom stečevinom Europske unije manji je posao za Parlament, veći je problem izostanak njegove primjene. Ono što nas mora zabrinjavati jest ocjena Europske komisije koja je u zadnjem izvješću o napretku Republike Hrvatske koji se odnosi na porezni sustav nije dala baš nam dobru ocjenu. U izvješću se konstatira da se na ovom području ne može izvijestiti o napretku, pogotovo ne na području indirektnog oporezivanja kao također da nema napretka niti na području direktnog oporezivanja, te da se ne može izvijestiti o napretku o administrativnoj suradnji i međusobnoj pomoći. Određeni napredak komisija konstatira jedino u operativnoj sposobnosti i kompjuterizaciji. Problem koji mi zapravo uočavamo jeste da ti problemi utječu na ocjenu administrativne sposobnosti, porezne uprave, a oni se između ostaloga se odnose na neadekvatan sustav plaćanja i nagrađivanja službenika, nedostatak konzistetne obuke, zaposlenih, ne stimulacija zaposlenih da sami unaprjeđuju poslovanje na kojima se bavi porezna uprava. Dakle, apeliramo da se uz to što ubrzano usklađujemo domaće zakondavstvo sa pravnom stečevinom Europske unije, tako isto ubrzano primjenjujemo i takvu usklađenost zakonodavstva u hrvatskoj praksi. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire prijedlog općeg poreznog zakona sa konačnim prijedlogom zakona. Na početku treba istaknuti da je donošenje predloženog zakona potrebno zbog usklađivanja hrvatskog zakonodavstva, poreznog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije. Jedna od promjena u odnosu na postojeći OPZ je ta da je preciznije definiran pojam drugih javnih davanja čime se postiže preciznost u utvrđivanju ovlasti, u postupanju poreznih tijela. Naime do sada u OPZ-u pod pojmom "Drugih javnih davanja", nije bilo naknada za koncesije, novčanih kazni i svih drugih davanja čije je utvrđivanje, naplata i nadzor prema posebnim propisima bilo u nadležnosti poreznih tijela a time je nadležnost za postupanje poreznih tijela mogla biti i dovedena u pitanje. Preciznije se nadalje definira i pojam porezne tajne, a također je jasno definirano što se ne smatra poreznom tajnom, kao što su npr. podaci o poreznim obveznicima koji su dali lažne podatke sa ciljem umanjenja obveze PDV-a ako je to utvrđeno u poreznom postupku. Detaljnije su razrađeni slučajevi postupanja poreznih tijela kada se smatra da porezna tajna neće biti povrijeđena što je osobito važno kod usklađivanja poreznog zakonodavstva sa pravnim stečevinama Europske unije, pa je tako OPZ-om omogućeno davanje podataka u smislu administrativne suradnje i razmjene informacija između država članica Europske unije. Do sada je u OPZ-u stajalo i to da su sudionici obvezno pravnog odnosa dužni postupati u dobroj vjeri a novim se OPZ-om definira što je postupanje u dobroj mjeri te se nadalje zadužuje ministar financija da pravilnikom propiše način postupanja u dobroj vjeri. Jedna od važnih novosti je uvođenje definicije poreznog broja kojega će porezna uprava koristiti za povezivanje i objedinjavanje postojećih podataka o imovini koju posjeduju fizičke osobe. Pitanje uvođenja poreznog broja jedno je od temeljnih pitanja učinkovitog oporezivanja fizičkih osoba i praćenja promjena na njihovoj imovini. Precizno je reguliran način dostave poreznih akata uključujući i dostavu u inozemstvo što je jedan od preduvjeta učinkovitog rada poreznih tijela. Pitanje dostave poreznih akata, prema dosadašnjem OPZ-u često je otežavalo i usporavalo rad poreznih tijela u slučajevima kada iz bilo kojih razloga nije mogla biti izvršena osobna dostava. Sada je precizno definirano da se 15 dana od dana ostavljanja potpisane pisane obavijesti na mjestu dostave smatra da je osobna dostava izvršena čime je uvelike olakšan rad poreznih tijela i otklonjena mogućnost namjernog izbjegavanja primanja poreznih akata od strane poreznih obveznika. Člankom 57. omogućeno je elektroničko vođenje podataka te definirano postupanje poreznih obveznika prema poreznim tijelima u takvom slučaju. Dozvoljavanje elektroničkog vođenja podataka velik je iskorak u informatičkom smislu. Taj će iskorak omogućiti poreznim obveznicima lakše i jednostavnije vođenje podataka ali i dovesti do toga da porezna tijela brže usvajaju nova znanja i tehnologije te da se i sama razvijaju u skladu sa vremenom i suvremenim trendovima. Novost je isto tako i institut odustanka od porezne prijave u članku 65. kojim se poreznim obveznicima omogućuje da odustane od prijave koju nisu bili dužni podnijeti i to u roku od 30 dana od dana podnošenja, a precizirano je isto tako i ispravljanje porezne prijave, te je određen rok od 12 mjeseci za ispravak. Isto tako određen je i rok za dostavu poreznog rješenja na temelju godišnje prijave koji ne može biti duži od godine dana od isteka roka za podnošenje prijave. Unesene su i promjene u institut poreznog nadzora, koristeći pri tome praksu zemalja Europske unije zbog osuvremenjivanja postupaka samoga nadzora. Obavijest o nadzoru ubuduće će se dostavljati poreznim obveznicima najkasnije 8 dana prije početka nadzora za razliku od dosadašnjih 15 odnosno 30 dana. Kod instituta ovrhe precizno je objašnjeno da ovršenik, fizička osoba odgovara cjelokupnom svojom imovinom i imovinom koja se u smislu Obiteljskog zakona smatra bračnom stečevinom kao i imovinom srodnika po krvi u ravnoj liniji koji su tu imovinu stekli od ovršenika po bilo kojoj osnovi. Radi naplate poreznog duga, porezno tijelo može provoditi ovrhu nad cjelokupnom imovinom poreznog obveznika, a donošenjem novog OPZ-a jasno je definirano i što se pod time podrazumijeva. Uvedena je potpuna novina pod nazivom administrativna suradnja između država članica europskih zajednica za područje poreza. Ministar financija imati će tako obvezu da u roku od 4 mjeseca od dana pristupanja Europskoj uniji pravilnikom propiše postupak primjene direktiva koje reguliraju propise europskih zajednica o administrativnoj suradnji na području poreza. Suradnjom sa državama članicama europskih zajednica postići će se učinkovito izbjegavanje porezne evazije te eventualnog dvostrukog oporezivanja poreznih obveznika. Člankom 176. definirano je kada će porezna uprava prosljeđivati informacije o poreznim obveznicima ovlaštenim tijelima druge države članice. Također je omogućena nazočnost predstavnika ovlaštenih tijela država članica kod postupka nadzora, odnosno nazočnost službenika porezne uprave u istražnim radnjama u drugoj državi. Nadalje, omogućeno je i dogovaranje usporednog nadzora među državama članicama kada je u pitanju zajednički interes dviju ili više članica. Pritom će se voditi računa o zaštiti tajnosti podataka o poreznim obveznicima. Porezna uprava ima pravo odbiti razmjenu informacija ako bi prosljeđivanje takvih istih bilo suprotno domaćem zakonodavstvu i administrativnoj praksi. I na kraju, povećane su kazne za prekršitelje s minimalnih 500 kuna na minimalnih 5 tisuća kuna te s maksimalnih 200 tisuća kuna na 500 tisuća kuna za pravne osobe te sa 500 do 50 tisuća kuna na 2 tisuće do 100 tisuća kuna za odgovorne osobe u pravnim osobama. Povećanje visine kazni za prekršitelje ima za cilj preventivno djelovanje. Još jednom na kraju na temelju svega iznesenoga naglašavam da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire donošenje ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik. Dobro, ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Evo, kolegica je utvrdila da se ovim zakonom uvodi potpuna mogućnost naplate poreskog duga. Dobro bi bilo da je tako, ali na žalost to nije tako jer i dalje ostaje mogućnost da oni koji su ostali dužni i državi i radniku mogu likvidirati svoju tvrtku, naravno po projektu onom famoznom HITRO.HR i nitko im ne može ništa. Zato je prijeko potrebno promijeniti zakon kao što smo imali ga 2003., druge godine da takve osobe ne mogu formirati novu tvrtku dok nisu platili. Ovo kolegica što kaže se slažem s tim da svakako treba doći do potpune namire poreskog duga, a ne da ovi dužnici izigravaju i na taj način se rugaju državi, a i ostalim dužnicima.
Klub HNS-a, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke će također podržati ovaj Konačni prijedlog općeg poreznog zakona, zadnjeg u nizu zakona koji reguliraju područje financija, a usklađuje se sa zakonodavstvom Europske unije. Ja neću u ovoj raspravi čitati ono što piše u zakonskom prijedlogu, to smo svi imali prilike pročitati i vjerujem da smo svi to i odgovorno i pročitali. Zakon jednoznačno utvrđuje i porezne obveze, jednoznačno utvrđuje sustav naplate, ali kad smo kod sustava naplate jednostavno jedna primjedba. Želim naznačiti ili potencirati jedan problem kojega evidentno naše gospodarstvo ima, prije svega gospodarstvo, posebno u ovom trenutku, a to je praksa porezne uprave da, naime poznato je da pored poreznih prihoda imamo i neporezne prihode. I da porezna uprava vrši naplatu nekih neporeznih prihoda na isti način kao što i vrši naplatu poreznih prihoda. Sama činjenica i sam termin neporeznih prihoda ima svoje značenje. Činjenica je da imamo u strukturi tih neporeznih prihoda imamo raznoraznih 245 raznih naknada. Činjenica je da je gospodarstvo, prije svega gospodarstvo, a i građani Republike Hrvatske da su u 2007. godini imali obvezu i da su u velikoj mjeri i platili 12,7 milijardi kuna. Želim podsjetiti da je 2002. ta vrsta obveze ukupno iznosila 5,5 milijardi. Znači, u roku 6 godina ona je dupla. Od tih neporeznih prihoda spomenuo bih nekoliko značajnijih. Gospodarstvo je u 2007. godini ukupno platilo preko milijardu kuna prihoda u kojima je obvezna članarina Hrvatske gospodarske komore. Ja ne želim ulaziti da li ta članarina treba biti obvezna ili ne treba biti obvezna, ali u svakom slučaju treba biti u funkciji i na korist onih koji ju plaćaju, ali mislim da nije nužno da tu članarinu porezna uprava naplaćuje isto kao što naplaćuje porezne prihode. Isto se odnosi za naknadu za Turističku zajednicu koja je prošle godine iznosila 180 milijuna kuna, prihod koji je sasvim sigurno potreban, ali da li je nužno da se naplaćuje preko porezne uprave. I Hrvatske šume u koje je gospodarstvo uplatilo za tzv. naknadu za opće korisne funkcije šuma preko 500 milijuna kuna gospodarstvo Republike Hrvatske je uložilo u Hrvatske šume. Naknada za vode, povećanje u petogodišnjem razdoblju za čitavu milijardu kuna, spomenička renta i da sad ne nabrajam dalje. Postavlja se pitanje koja je vidljiva korist tih neporeznih prihoda? Postavlja se pitanje kakva je pozicija gospodarstva koji plaćaju određenu uslugu u kontroli trošenja tih sredstava, sredstava koja se prikupljaju uz pomoć porezne uprave? Na koji način gospodarstvo može utjecati na to? Na koji način gospodarstvo može kontrolirati ono što uplaćuje, a ponavljam uplatilo je 2007. godine milijardu kuna? I završno, dijalog na temu neporeznih prihoda pokrenut na inicijativu Hrvatske udruge poslodavaca potpuno obrađeno posebno s pozicije gospodarstva i posebno u ovom trenutku pokrenuo je HUP, napravljena je komunikacija između HUP-a i Vlade. Ja moram reći da se nadam da će se i u Saboru na tu temu otvoriti rasprava da ćemo dobiti prijedlog Vlade, na koncu konca Vlada se obvezala da će kao jednu od svojih mjera, kao jednu od mjera u smislu poticaja ili stvaranja kvalitetnijih i nasušno potrebnih uvjeta za gospodarstvo, a čuli smo od premijera da smo u banani. Prema tome nužno je i taj segment, segment od 12,5 milijardi u kojem segmentu su jedinice lokalne samouprave sa svojim razno-raznim sigurno opravdanih, a pitanje da li na taj način jedinice lokalne samouprave moraju si organizirati prihode zbog svojeg funkcioniranja, učestvuju sa 42,3% a izvanproračunski korisnici sa 32,7. Da li je to nužno? I zaključno, a vezano na temu, a to je Prijedlog općeg poreznog zakona, i u ovom zakonu postoji da nemogućnost da se izvanproračunski prihodi naplaćuju kao i proračunski prihodi, međutim i smatramo mi u klubu Hrvatske narodne stranke smatramo da porezna uprava, ali za to je potrebna odluka Vlade, da porezna uprava i ne mora naplaćivati izvanproračunske prihode na način kao što naplaćuje proračunske prihode prvenstveno iz gospodarstva jer smatram da i izvanproračunski korisnici bi trebali snositi teret i neizvjesnost ovih teških vremena za cjelokupno gospodarstvo, a u svakom slučaju bitku za radna mjesta kao što nam je najavio premijer. Klub Hrvatske narodne stranke podržat će ovaj Konačni prijedlog Općeg poreznog zakona uz zahtjev, molbu prvenstveno zbog gospodarstva, prvenstveno zbog očuvanja radnih mjesta da se u što skorijem vremenu analiziraju ne porezni prihodi, ali u svakom slučaju da izvanproračunski korisnici ne koriste osim tamo gdje je to nužno, ne koriste i institut porezne uprave i ovog zakona u naplati nečega na što nemaju utjecaja i što ne mogu kontrolirati. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Kao što je uvodno kolegica Zgrebec rekla, ovaj zakon je uglavnom prepisan zakon koji je na početku svoje vladavine donijela koalicijska vlast. To je bila jedna zaista velika novina, prije svega koji svojim osnovnim načelima i ono što je dobro da je preko 90% taj zakon u biti prepisan i u ovim suvremenostima nadopunjen što i podupiremo. Naime to osnovno načelo po prvi puta afirmirano te 2000. godine, načelo da građani imaju povjerenja u državu i da država ima povjerenja u građanina kao poreznog obveznika. Da građanin ne gleda u državu kao onu koja ga pošto-poto hoće izrabiti, a s druge strane ni da država ne gleda u tom građaninu samo nekoga koji je želi prevariti. Dakle taj odnos jednog povjerenja već je tada i njegovom prvom primjenom rezultirao upravo dobrim punjenjem državne blagajne i odnos povjerenja građanina prema državi i države prema građaninu krucijalan je kad su sva pitanja u pitanju, a na vlastito, naročito kada se rješavaju ovakva područja. Međutim ono što želim posebno apostrofirati, to je pitanje upravo ovog poreskog broja kao jedne najveće novine i kao jednog instituta koji se sada želi prikazati kao deus exmahina koji će riješiti sve probleme. Prije svega za rješenje tog problema da država zaista naplati svoja potraživanja, ali zaista i da vjeruje onima koji savjesno obavljaju svoje obveze prema svima pa i prema državi, moguće je bilo riješiti i do sada i postojećim matičnim brojevima, i postojećim transakcijama onih koji uopće nisu ušli u poreski sustav i za koje je javnost upirala o čemu su mediji govorili, a odgovor poreske uprave je bio mi ne možemo ništa molim vas, jer oni nisu poreski obveznici, nemaju prijavljenu ni jednu djelatnost. To je bilo isto tako i u cilju suzbijanja sive ekonomije koja se odmah razbila na samom početku, jer eto poreski inspektori, poreska uprava nema ingerencije nad onim koji nije u sustavu, tko nije prijavio svoj obrt njemu nitko ne može ništa pa on može dakle ne samo neprijavljeno raditi nego raditi što god hoće, jer on nije u sustavu. Mislim ako ne promijenimo takvu logiku ništa onda ni od matičnog proja, zamjene ovim identifikacijskim brojem, neće biti i to je ona ostati će samo puka tlapnja. Jednako tako umrežavanje sustava koji će olakšati život građanima, ali i samoj državi. Neshvatljivo je zašto se svi podaci do sada nisu umrežili. To nije baš jeftin ni jednostavan projekt, ali nije nesavladiv. Dapače, poteškoća u tom smislu nije razlog da mi otežemo s tim godinama i da se ne uhvatimo u koštac s tim problemom. Dakle umrežavanje svih podataka je nužno, jer i dalje opet poreski broj neće sam po sebi značiti ništa. Nije moguće, a u Hrvatskoj se to događa, oni koji nikakvu djelatnost i dalje to ima, ovi krupniji narko-mafijaši i drugi mafijaški karteli odavno su već ozakonili svoje poslovanje, ali još uvijek imate ovih sitnih koji nisu nigdje zaposleni, koji imaju najbolje vile, koji voze najskuplje aute, njega nitko ništa ne pita, jer nisu u poreskom sustavu i poreski broj će biti prazan, neće moći ih nitko kontrolirati. Tomu nije tako. Dakle to ne pokazuje nedostatak težine da se ta materija regulira nego apsolutno nedostatak jedne ozbiljne volje. Dakle prije svega suzbijanja, prije svega država treba se okomiti na one koji ne prijavljuju uopće porez, koji nisu uopće u sustavu. Ne samo koji utajuju nego koji uopće ne prijavljuju. Jer koji ne prijavljuju za državu nisu utajivači, interesantno. I kome najviše inspekcije dolazi? Onim malim obrtnicima, na kojem u biti čitava Hrvatska leži i čitav fiskus najviše leži na njima. Njima se ništa ne prašta. I postaviti ću ponovo pitanje evo koje je bila replika, ustvari ispravak netočnog navoda, ali u svojoj suštini je replika, jedno retoričko pitanje, ali na koje treba vlast dati odgovor. Ne možemo inzistirati i kako inzistirati na ubiranju poreza na vlastitog poreznog duga ukoliko država, ta ista država omogućava tima, i to prije onim načelima prioriteta da osnuju novu tvrtku. To su najveći izigravači i pravnog poretka, a i pravne stabilnosti i sigurnosti i povjerenja građana u državu. Ne samo što se država olako tako odriče ogromnih potraživanja, nego tolerira da takvi varaju i druge, koji će joj onda ponovo pokucati na vrata tražeći pomoć, tražeći donacije, tražeći subvencije i dugi vid pomaganja od strane države. Samo zato što tolerira time da ostaju kažem dužni i njoj i drugim dužnicima, dobavljačima, a prije svega radnicima. Ti opterećuju sustav višestruko. Godinama vuku se po sudovima, obijesni su parničari, a kad nakon višegodišnjeg parničenja izgube sporove onda likvidiraju tvrtku. Jednostavno, građanin kao vjerovnik ne može shvatiti da je to moguće da se dogodi u jednoj zemlji i to se doista nije moguće ni u jednoj zemlji da se dogodi. Pa takve osobe u drugim zemljama strpaju u zatvor, a mi im dajemo blagodat, Hitro.hr i kao da ništa nije bilo. Poznato mi je toliko obitelji, malih sitnih gospodarstvenika koji su pali u teški očaj, u beznađe, osiromašeni, razbolili se, kojima su tobože ugledni gospodarstvenici ostali dužni, parničili su se, dobili parnicu, ovaj je likvidirao tvrtku, nastavio slobodno s drugom tvrtkom. Vidite, mi smo upravo uočili taj bili problem još daleke 2002. godine, uveli zakon da takve osobe se ne onemogućavaju da uspostave, da osnuju novu tvrtku. Dobili smo odgovor kad se ukidao taj zakon, da je to prepreka gospodarstvu. Ne. I da je moguće da takva osoba izigra pa osnuje na suprugu, na supruge, na djecu, na neku rodbinu. Ali onda naravno da svaka norma se može zloupotrijebiti, ali ne može joj vlast izlaziti u susret pa i još onda olakšavati da te zlouporabe onda budu gotovo kao uporabe. Evo, zato ja apeliram da promotrimo u sklopu ovog dobrog zakonskog rješenja i ove izmjene koje su nam prijeko potrebne da bi zaista primjena ovog zakona bila dobra, bila učinkovita i da bi bilo uspostavljeno toliko potrebno povjerenje između vjerovnika i dužnika, njihove moralne, njihove građanske, a prije svega poslovne obveze. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda. Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa evo, gospođa Ingrid Antičević je stvarno izrekla puno netočnosti. Rekla je također da postoji apsolutna dakle nema volje Vlade vezano uz oporezivanje, što uopće nije točno. Ova Vlada stvarno vodi računa o pravednom sustavu oporezivanja. Puno je učinila na smanjivanju sive ekonomije i stvarno mislim da nemate pravo da ovako govorite o radu ove Vlade. Ja ću vas samo podsjetiti da ste vi ukinuli Financijsku policiju i trebalo je to stvarno nadoknaditi. Ukinuli ste u ono vrijeme kada to nije trebalo i naravno da ste pridonijeli, puno ste pridonijeli … … [[Upadica se ne čuje.]] I puno ste pridonijeli razvoju i jačanju sive ekonomije. Prema tome, ako već govorite, onda budite stalno dosljedni, nemojte biti ovako licemjerni.
Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Ovaj zakon je konačno donio operativnu provedbu ili uspostavu osnovno identifikacijskog broja. Mada one koji su svojedobno jedinstveni matični broj građana proglasili tajnom, zaslužni su za veliki nered i probleme koji su tad zbog toga nastupili. Ali ja bih bio sretniji da je ovaj zakon donio osobnu imovinsku poreznu karticu. Naglašavam ovo, osobnu imovinsku poreznu karticu, jer bi tad mogli razgovarati pretpostavljam detaljnije, kvalitetnije i bolje o onom dijelu poreznih obveznika koji su po poreznim prijavama pa i u ovom identifikacijskom broju će biti socijalni slučajevi, a istovremeno su vlasnici veoma vrijednih nekretnina, pokretnina, a neki čak od njih i koriste zdravstvenu zaštitu na teret države jer su siromašni, ali to što istovremeno posjeduju ogromna bogatstva koja nigdje nisu, a očito i ne trebaju biti iskazana, nikom ništa. Ja želim vjerovati, možda će se i državni tajnik sa mnom složiti, da će usvajanje novog Općeg poreznog zakona zahtijevati i donošenje novog Zakona o poreznoj upravi zbog njihove ili njene nadležnosti, načina i provedbe ovoga zakona pa da tom prilikom će opet biti tema rasprave na dvije stvari na koje opet želim upozoriti. Najava sa najvišeg mjesta Vlade, od samoga premijera, kao jedna od borbi protiv kriminala, u Hrvatskoj je najavljeno i oduzimanje protuzakonito stečene imovine, a protuzakonito se imovina može steći i poreznom utajom, neplaćanjem poreza, izbjegavanjem plaćanja ili bilo kakvim drugim stvarima. Ovaj zakon, barem ja u njemu nisam našao provedbene propise o tome kada i pod kojim slučajevima će recimo porezni dužnik, porezna uprava, pokrenuti putem suda privremenu blokadu imovine bilo pokretnina ili nekretnina, ako se posumnja da je ona posljedica utaje poreza. Nema većeg efekta. Nema efikasnijeg načina borbe protiv neplaćanja poreza ukoliko država ima ovlast efikasno, brzo i temeljem zakona blokirati raspolaganje tom imovinom kako ona ne bi završila na krokodilskim, kajmanskim ili majmunskim otocima dok se postupak naplate poreza ne provede do kraja, a on nažalost nekad traje i dvije, tri i više godina. A vi vjerojatno u poreznoj upravi već imate registar onih s kojima imate najveće probleme, koji su majstori u izbjegavanju plaćanja poreza, parničenju i sporenju. Dakle, doista bih savjetovao da prilikom pripreme novog Zakona o poreznoj upravi ove odredbe koje sada već sve europske države imaju, da porezna uprava ima obavezu u takvim slučajevima podnijeti zahtjev sudu za privremeno blokiranja raspolaganja imovine, bez obzira dali se radi o pokretninama ili nekretninama. I drugo, što vas želim upozoriti da je u Hrvatskoj na sceni jedan novi način stjecanja bogatstva koji nije sankcioniran ni jednim zakonom. Jedan od tih primjera sam nedavno iznio u Saboru, desio se u međuvremenu i novi. U Hrvatskoj postoji dio građana koji namjerno uzima kredite koje ne misli vraćati, koji nađu žrtve u obliku jamaca. I primjer gospođe Ane iz Varaždina sam iznio prije par mjeseci. Nijedan zakon i uvijek o tome razgovarate svi me upućujete na druge zakone. Sada razgovaramo o Poreznom zakonu, razgovarali smo o Ovršnom zakonu, nije tema. Razgovarali smo o Zakonu o obaveznim odnosima, opet je bio odgovor da to nije tema. E sada ću vam ilustrirati kako je to tema Općeg poreznog zakona i kako se u Hrvatskoj možete bogatiti, a nijednu lipu poreza platiti. Slučaj je iz Varaždinskih toplica, gospođa je završila u zatvoru, majka četvero djece, jer je uvrijedila sutkinju jer je donijela rješenje da se deložira iz kuće. A kuća je bila zalog ili jamstvo jednom uglednom poduzetniku, koji je naprosto odlučio ne vratiti kredit kojega je uzeo. Kredit nije išao u tvrtku, u poduzeće, nego je bogatstvo stekao kao građanin. I po ovom zakonu, ali ni po jednom drugom zakonu, prevarant koji uzme kredit u banci, i odluči ne vratiti kredit. I umjesto njega kredit vrate jamci, neće platiti ni lipu poreza na imovinu koju je stekao takvom prevarom. Jedino kada bi bio toliko lud da taj kredit prenese u firmu, onda bi ga oporezivali ili smatrali to njegovim dohotkom. Ali ako on taj novac koristi kao fizička osoba za stjecanje pokretnine i nekretnina, ne iskazuje se u prihodima, ne plaća se porez i legalno se bogate ljudi. Zbog toga je pitanje imovine i ovlasti Porezne uprave sukladno ovom zakonu, da nekontrolira samo ono što je upisano kao prihod i rashod, nego kroz imovinu uspoređivati dali su naplaćeni svi porezi, dali su prijavljeni svi prihodi, tko dugo reda nećemo imati, tako dugo one najave o oduzimanju protuzakonito stečene imovine neće biti u funkciji, a s obzirom da resori vlasti koji ovdje doista jesu različiti, od financija, pravosuđa i ostalih, nikako da zajedno sjednu i da dogovore kako rješavati ove probleme prevaranata, lopova, kriminalaca koji varaju građane, stječu sada već prevelika bogatstva bez ikakvih obaveza i sankcija. Jedino tko se sankcionira jesu na žalost naivni građani koji su im pristali biti jamcima, koji su ostajali bez zdravlja, imovine i bilo kog načina daljnjeg održavanja. A oni koji su to napravili nadalje su ne samo ugledni građani. U ovom slučaju iz Varaždinskih toplica, tog čovjeka zovu da je ugledni varaždinski poduzetnik jer je vlasnik čak dviju tvrtki. I siguran sam da vama nijedna tvrtka ne duguje ništa, kao tvrtka, kao poduzeće, jer se obogatio na ovakav način. I kod osobnog identifikacijskog broja s tim problema nećete imati, jer ne treba i nije i neće morati iskazati imovinu koju je stekao ovakvim ponašanjem. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Nada Čavlović Smiljanec.
Hvala. Pa zastupniče Lesar vi ste u svojoj raspravi rekli da bi konačno bilo potrebno uvesti imovinske kartice. Međutim, ja vam moram reći da propisi imovinskim karticama egzistira već cijeli niz godina i ta odredba se nalazi u Zakonu o porezu na dohodak. Sada je drugo pitanje u stvari zbog čega se po te odredbe nije postupalo? Ja isto tako moram reći da je člankom 63. Zakona o porezu na dohodak, Porezna uprava čak šta više dužna tijekom godine prikupljati podatke, znači o imovini poreznih obveznika i uspoređivati podatke o stečenoj imovini i prijavljenim dohocima i na taj način ako se utvrdi da je imovina koju je porezni obveznik stekao, da je daleko veća od dohodaka koju je on prijavo, ona se mora oporezivati. Ja bih zaista voljela čuti, kolika je … u Poreznoj upravi, odnosno koliko je država sa osnove tog članka prikupila poreznih prihoda? Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala. Poštovana kolegice, ja bih bio doista sretan, naime znam za tu odredbu Zakona o porezu na dohodak, ali bi presretan vjerojatno kao i vi kada bi u tom zakonu pisalo da Porezna uprava mora izvršiti usporedbu imovine na početku i na kraju promatrane godine. Ali u zakonu piše, da Porezna uprava može to napraviti. Pa onda kod nekih građana tu zakonsku odredbu može Porezna uprava savjesno radi i savjesno usporedi imovinu, i savjesno obračunava razliku. A kod nekih nije i nikad hoće, jer je eto u zakonu upisano da to može. A ta riječ može, znači da je dosta ostavljeno da sam poreznik, službenik Porezne uprave odlučuje o tome kada će to napraviti. I upravo o tome se i radi, da to ne može biti pravo osobne procjene i prosudbe, nego obaveze Porezne uprave da to radi prema svima onima kako bi upravo raščistili nerazmjer prijavljenog prihoda, plaćenih poreza i stečenog bogatstva.
Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite. Gospođa zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pa prijedlog Poreznog zakona sa Konačnim prijedlogom, kako to navodi predlagatelj prvenstveno je usklađivanje hrvatskog poreznog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije i to sa direktivama koje se odnose na administrativnu suradnju između država članica europskih zajednica za područje poreza, te razmjenu informacija između država članica europskih zajednica o isplaćenim kamatama na dohodak od štednje. Međutim, osim toga predlažu se od određene intervencije u sadrže sada važećeg zakona, tako da se pojedine njegove odredbe izmjenjuju, dopunjuju, odnosno unose se nove, a sve s ciljem kako se navodi u prijedlogu da predloženi zakon u odnosu na sadašnji, pridonese pravilnijoj, dosljednijoj i jedinstvenijoj primjeni poreznih propisa i propisa o drugim javnim davanjima, te njihovoj transparentnosti. Upravo u svojoj raspravi, željela bih ukazati da ponuđena rješenja a tu prvenstveno mislim na izmjene oko instituta poreznog nadzora te instituta ovrhe nisu možda najbolja i da u tom dijelu postojeći zakon odnosno odredbe koje reguliraju te institute nije trebalo možda niti mijenjati. Naime, zakonom se predlaže da obavijest o poreznom nadzoru mora biti dostavljena poreznom obvezniku najkasnije osam dana prije početka poreznog nadzora a taj se rok naravno ne primjenjuje ako bi se ugrozila svrha poreznog nadzora jer se u tom slučaju obavijest predaje obvezniku neposredno prije početka poreznog nadzora. Sada važeći zakon je prije svega razlikovao velike porezne obveznike a to su oni porezni obveznici koji imaju godišnju poreznu obvezu po svim vrstama poreza u iznosu većem od 50 milijuna kuna od ostalih te je tim tzv. velikim nalog za inspekcijski nadzor trebalo dostaviti 30 dana prije početka inspekcijskog nadzora. A svim ostalim poreznim obveznicima 15 dana prije početka obavljanja inspekcijskog nadzora. Ova odredba u sada važećem zakonu je po meni bila dobra, određeni su optimalni rokovi a isto tako vođeno je računa o podjeli na male i ostale porezne obveznike odnosno velike porezne obveznike što je u ovom prijedlogu zakona izostavljeno. Jasno je da ako se ide u nadzor kod velikih poreznih obveznika koji na primjer imaju veliki broj poslovnih jedinica da je potreban duži rok da bi ti obveznici mogli pripremiti svu potrebnu dokumentaciju a time se ujedno olakšava i posao inspektora koji ne mora onda trošiti vrijeme i čekati da porezni obveznik da na uvid svu potrebnu dokumentaciju i poslovne knjige. Zato predlažem da se barem ovaj rok koji je propisan kao najkasniji sa 8 produži na 15 dana. To govorim iz razloga što je uvijek moguće da se uputom Središnjeg ureda Porezne uprave možda naloži da se obavezno primjenjuje taj najkasnije rok od 8 dana. A s druge strane, otvara se mogućnost različitog postupanja što se tiče tog roka što mislim da nije dobro. Zbog toga mislim da je sada važeći zakon odnosno odredbe koje su to regulirale tu materiju bile bolje i da ih nije trebalo u tom dijelu mijenjati. Nadalje, poreznom obvezniku ovim prijedlogom zakona ukida se mogućnost odgode početka provedbe poreznog nadzora što svakako nije dobro i to kako za poreznog obveznika tako i za porezno tijelo odnosno inspekciju. Naime, trebalo bi ostaviti mogućnost da porezni obveznik iz opravdanih razloga u roku od 8 dana kako je to bilo i do sada zatraži odgodu početka provedbe inspekcijskog nadzora. Pa primjerice, porezni obveznik se kao i svaki drugi građanin može razboljeti i to zaista može biti opravdani razlog za odgodu da se kod tog poreznog obveznika izvrši nadzor, naročito ako se taj porezni obveznik sam vodi poslovne knjige. Želim reći nešto o odgodi naplate poreznog duga odnosno o odgodi ovrhe a to su odredbe koje se nisu mijenjale odnosno, naime i ovim prijedlogom zakona kao i sada važećim propisima propisano je da porezno tijelo može na zahtjev poreznog obveznika u cijelosti ili djelomično odgoditi naplatu poreznog duga po osnovi poreza pod propisanim uvjetima i to jednokratno ili u obrocima ali najbolje 10 mjeseci. Isto tako, može se odgoditi ovrha pod propisanim uvjetima za najdublje šest mjeseci. Ono što nije dobro to je da se i kod odgode naplate kao i kod odgode ovrhe propisuje da porezno tijelo odgodu može uvjetovati i davanjem sredstava osiguranja naplate. Po meni sredstva osiguranja naplate bi trebala biti obavezna jer porezni obveznik koji traži odgodu plaćanja poreznog duga odnosno odgodu ovrhe već se nalazi u financijskim teškoćama ne može plaćati svoje porezne obveze na vrijeme i on često upravo odgodama kupuje vrijeme. Vrlo često se date odgode ne ispoštuju a u međuvremenu mu se gomilaju nove porezne obveze koje bi doduše trebao podmirivati ali to najčešće ipak ne čini. Država se treba osigurati i propisati obavezno davanje sredstava osiguranja bilo to neopozivom garancijom banke ili druge financijske organizacije ovlaštene za obavljanje platnog prometa zalogom vrijednosnih papira ili založnim pravom. Ali u svakom slučaju treba se osigurati jer tim mjerama osiguranja će utjecati i na samog poreznog dužnika koji će onda itekako voditi računa da plati svoj porezni dug. Jer ako ima primjerice založno pravo na nekretnini, pogotovo ako je riječ o stambenom objektu gdje živi sa svojom obitelji prije će platiti taj porezni dug nego ako ne da nikakvu mjeru osiguranja. Po meni ako se ne traže mjere osiguranja stvara se dojam da država baš i nije zainteresirana za sigurnu naplatu dugova za koje daje odgode. Što se tiče postupka ovrhe moram se osvrnuti na odredbu članka 131. prijedloga zakona koja je vrlo dvojbena pa mogu reći da je u suprotnosti sa ustavnim načelom prava vlasništva. Ovaj članak u stavku 2. propise da ovršenik fizička osoba odgovara za dug cjelokupnom svojom imovinom što je naravno u redu ali i imovinom koja je u smislu Obiteljskog zakona bračna stečevina te imovinom njegovih srodnika po krvi u ravnoj liniji koji su tu imovinu stekli od ovršenika po bilo kojoj osnovi ili iz primitaka ovršenika. Ja moram reći da meni ispada da ovdje postoji mogućnost da ovršenik može odgovarati ne samo svojom imovinom već i tuđom. Ova odredba će unijeti velike nedoumice i otežati će rad poreznih tijela. Pitam tko će i u kojem postupku utvrđivati što je to bračna stečevina, koliko pripada ovršeniku, kako će porezno tijelo dokazati u poreznom postupku da je određena imovina stečena baš iz primitaka poreznog dužnika. Mislim da porezna tijela tu odredbu u praksi neće uopće moći primjenjivati. Navest ću samo primjer ovršenika koji ima porezni dug i koji obavlja bilo koju samostalnu djelatnost i čiji suprug, supruga ili dijete jer znači odgovaraju svi pravolinijski, znači predci i potomci za dugove poreznog dužnika, ostvaruje dohodak od nesamostalnog rada. Čime i kako dokazati koliki je udio tog ovršenika u toj imovini, odnosno koliko te imovine je stečeno iz primitaka poreznog dužnika odnosno ovršenika. I sam izraz primitaka meni moram priznati nije jasan jer mi znamo da porezni obveznici koji obavljaju samostalnu djelatnost ostvaruju znači dohodak odnosno utvrđuju na način kao razliku između primitaka i izdataka. Da li se ovdje mislilo na ukupne primitke što mislim da nije logički i da je nemoguće. Da li se mislilo na dohodak poreznog obveznika koja je opet kategorija koja sadrži porez, ili se mislilo na ono što ostane nakon oporezivanja ali to bi u svakom slučaju u zakonu moralo biti precizirano. Ja sam sigurna da će ova odredba u radu poreznih tijela zaista unijeti jako mnogo nedoumica i da gotovo je nemoguće po toj odredbi i na neki način postupanje poreznih tijela. Pa eto Općim poreznim zakonom koji propisuje provođenje poreznog postupka se to ne može utvrditi kao što sam rekla. Oko ove odredbe moram reći još nešto. Ona diskriminira po meni fizičke osobe u odnosu na pravne jer danas po važećim zakonima možete imati privatno poduzeće koje radi u nekakvom iznajmljenom poslovnom prostoru, koje posjeduje imovinu nekakve male vrijednosti od nekih tisuću kuna koja se znači imovina može sastojati od telefona, nekakvog radnog stola, mobitela i taj porezni obveznik ne mora imati ništa više. I to poduzeće može npr. … [[Govornik se ne razumije.]] ne znam trgovine u tranzitu, ima milijunski promet, ali isto tako postoji mogućnost da on i napravi i porezne dugove, jer zašto bi državi platio porez ako to baš i ne mora se. Međutim, događa se da on za svoje dugove odgovara samo imovinom poduzeća koja vrijedi koju tisuću kuna, a istovremeno može imati skupocjene automobile, više nekretnina, ali to je njegova privatna i s njom odgovora, s njom ne odgovara za nastali porezni dug, njegova privatna imovina se štiti. A kao što sam rekla u svojoj raspravi ispada da se imovina obveznika poreza na dohodak, znači fizičke osobe toga ovršenika na neki način se ne štiti, jer se po meni zadire u njegovu imovinu, nego i u imovinu i njegovih srodnika i to predaka i potomaka. Tako da ova odredba o kojoj sam govorila zaista nema utemeljenja te bi svakako trebalo ostati odredba sada važećeg zakona koja propisuje da se ovrha provodi iz cjelokupne imovine poreznog obveznika, a ako je obveznik i htio osjetiti namirenje pa je npr. otuđio svoju imovinu, jer znamo da se i to događa, je li tako, još uvijek postoji mogućnost, odnosno institut pobijanja dužnikovih pravnih radnji i mislim da to porezna uprava može učiniti a ne donositi ustvari odredbe koje po meni se uopće neće moći primjenjivati. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Kada danas raspravljamo o Prijedlogu općeg poreznog zakona, smatram da je ipak uz sve rečeno potrebno reći nekoliko osnovnih podataka o poreznom sustavu Republike Hrvatske a nakon toga o jednom posebnom dijelu zaštite čovjekovih prava koji su propisani ovim općim poreznim zakonom. A kada govorimo o poreznom sustavu poznato je da su porezi obvezna davanja koja država uzima od osoba, poduzeća, bez izravne i istog trenutka pružene usluge za … [[Govornik se ne razumije]] davanja kako bi pomoć prikupljenog novca financirala javne rashode. Drugim riječima, plaćamo dio svojih prihoda svojoj državi koja zauzvrat osigurava javne usluge, kao što su obrazovanje, zdravstvena zaštita, javna sigurnost, briga za starije i siromašne, socijalna pomoć i druge. Isto tako treba reći da je porezni sustav Republike Hrvatske je utemeljen na skupu izravnih i neizravnih poreza. Temeljni izravni porezi su porezi na dobit, porez na dohodak i prirez porezu na dohodak. Temeljni neizravni porezi su PDV, trošarine i porez na promet nekretnina. U ostale porezne prihode možemo ubrojiti cijelu skupinu lokalnih poreza, županijskih, općinskih i gradskih, carine i doprinosa za socijalno osiguranje. Porezni prihodi mogu se promatrati i po različitim razinama vlasti, tako državne poreze spadaju PDV i trošarine, županijski porezi su porezi na nasljedstvo i darove, porez na cestovna motorna vozila, porezna plovila, porez na cestovna motorna vozila, porezna plovila, porez na automate za zabavne igre, a općinski i gradski porezi su prirez porezu na dohodak, porez na potrošnju, porez na kuće za odmor, porez na tvrtku. Porezi koji se dijele između države i jedinica su porezi na dohodak, gdje raspodjela ovisi o tome da li jedinice lokalne samouprave financiraju zdravstvo, socijalnu skrb ili školstvo, porez na dobit i porez na promet nekretnina. Također općine, odnosno gradovi mogu propisati plaćanje prireza porezu na dohodak, no nisu po zakonu obavezne na uvođenje ovog poreznog izdatka. Nekoliko riječi o zaštiti čovjekovih prava koji su utvrđeni ovim općim poreznim zakonom treba naglasiti da su to sljedeće, znači mogućnosti zaštite čovjekovih prava. Kao prvo pravo na očitovanje. Porezni obveznici imaju mogućnost i pravo da se prije donošenja odluke rješenja ili presude izjasne o svim bitnim činjenicama koje su od važnosti za donošenje te odluke. Nadalje, tu je zaštita tajnosti podataka i osobnosti. Porezni obveznik je dužan poreznim tijelima podastrijeti istinite podatke koji su bitni u postupku oporezivanja, a porezno je tijelo u interesu poreznog obveznika obvezno čuvati poreznu tajnu. Na taj se način štiti osobnost poreznog obveznika. Ako se porezni obveznik pismeno odrekne prava zaštite privatnosti, podaci se mogu javno obznaniti. Nadalje, to je zaštita ljudskog dostojanstva, porezna tijela ne smiju u poreznom postupku ugroziti ugled, dostojanstvo ni čast poreznog obveznika. I na kraju pravo na informiranje što znači da porezno tijelo ne može prisilnom naplatom, npr. pljenidbom oduzeti televizor ili radio prijemnik koji su izvori informiranja za poreznog obveznika. Evo zbog svega danas ovdje rečenog i sadržanog u prijedlogu općeg poreznog zakona dajem punu potporu donošenju ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Ivica Mladineo.
Hvala gospodine potpredsjedniče, imamo amandmane Odbora za financije koje je već i predsjednik Odbora pročitao koje predlagatelj prihvaća, kao i Odbora za zakonodavstvo koje također predlagatelj prihvaća. Još jedanput se zahvaljujem svima na diskusiji i nadam se da će ovaj zakon ipak, koji je samo izmjena ustvari onoga zakona koji će pripomoći da se ipak uspostavi jedna dobra suradnja između porezne uprave i porezne obveze. Evo, hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu.
9. Konačni prijedlog Općeg poreznog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 216. Rasprava je zaključena, amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je ove amandmane sukladno članku 169. Poslovnika, oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Općeg poreznog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Prijedlog Općeg poreznog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 111 glasova.
Idemo na sljedeću točku: - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Kraljevine Danske o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 205 Vlada, hitni postupak, raspravu proveo Odbor za zakonodavstvo, financije i državni proračun. Državni tajnik Ivica Mladineo.
Hvala gospodine potpredsjedniče, samo kratko. Ugovor između izbjegavanja dvostrukog oporezivanja između Republike Hrvatske i Kraljevine Danske tek se sada sklapa zbog toga što je Republika Hrvatska koristila onaj ugovor koji je prije imala sklopljena Jugoslavija sa Kraljevinom Danskom. Ovaj ugovor kao i svi ovi drugi ugovori sklapa se na modelu ugovora organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj i predviđa iste olakšice, kako za građane i poduzeća Hrvatske tako i za Kraljevinu Dansku. Mi samo moramo napomenuti da se ovaj ugovor ne može mijenjati nego se prihvaća kako je predložen. Evo, hvala.
Hvala. Odbori? Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Kraljevine Danske o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanja izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 205. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Kraljevine Danske o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanja izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 111 glasova.
Idemo na sljedeću točku: - Konačni prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 209. Predlagatelj zakona je Vlada. Hitni postupak. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, europske integracije i Odbor za obranu. Amandman je podnio Odbor zakonodavstvo. Ministar obrane, Branko Vukelić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo. Pred vama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, a taj zakon o izmjenama i dopunama zakona je nastao kao posljedica obveza i Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice. Također i kao posljedica i nužnosti usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom, odnosno pravnom stečevinom Europske unije, ali isto tako i sa usklađivanjem sa zakonom koji je donesao ovaj Hrvatski sabor u srpnju 2008. godine. Naime riječ je o Zakonu o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava. Predloženim izmjenama i dopunama zakon se dakle usklađuje s člancima 28. do 30. Ugovora o osnivanju Europske zajednice. Ti navedeni članci uređuju neharmonizirano područje i zabranjuju uvoz na izvoz za količinska ograničenja među državama članicama, kao i mjere s jednakim učinkom količinskim ograničenjima. Predloženim izmjenama i dopunama zakona njegove se odredbe usklađuju sa pravnom stečevinom Europske unije i jasno i sa ovim zakonom koji sam i spomenuo o izvozu i uvozu robe vojne namjene. Predloženim se zakonom svi sudionici, to je dakle najvažnije rekao bih i izmjena ili novost u ovim izmjenama da su svi sudionici u procesu opremanja Oružanih snaga Republike Hrvatske i Ministarstva unutarnjih poslova dovedeni u ravnopravan položaj. Dakle, uz Agenciju Alan koja je trgovačko društvo u vlasništvu Republike Hrvatske izvozom i uvozom naoružanja i vojne opreme za potrebe oružanih snaga i Ministarstva unutarnjih poslova moći će se dakle baviti sve za to registrirane pravne i fizičke osobe, obrtnici upisani u očevidnik izvoznika i uvoznika robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava. U skladu jasno sa Zakonom o izvozu i uvozu robe vojne namjene. Isto tako vrijedi i za poslove prodaje neperspektivnog naoružanja i vojne opreme oružanih snaga i Ministarstva unutrašnjih poslova. Te poslove je dakle do sada mogla raditi jedino Agencija Alan sa ovim izmjenama zakona mogu dakle sve za to registrirane pravne i fizičke osobe u Republici Hrvatskoj. Vođenje jedinstvene evidencije o izvezenom i uvezenom naoružanju i vojnoj opremi do sada je bilo u nadležnosti Agencije Alan donošenjem Zakona o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava podijeljeno je, taj posao je podijeljen na tri dijela, na tri evidencije od kojih jedno uvodi Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, drugu Ministarstvo obrane, a treću Ministarstvo unutarnjih poslova. Na novi način propisuje se također da proizvođači naoružanja i vojne opreme čiji su kapaciteti za proizvodnju posebno važni za obranu Republike Hrvatske mogu pod određenim uvjetima ostvarivati pravo na novčanu naknadu za hladni pogon, da osnovne kriterije koje navedeni proizvođači moraju ispunjavati određuje Vlada Republike Hrvatske posebnim propisom, da je za odlučivanje o zahtjevima za novčanu naknadu nadležna Vlada Republike Hrvatske te da opravdanost zahtjeva proizvođača vojne opreme utvrđuje Ministarstvo obrane u suradnji sa Ministarstvom unutarnjih poslova i Ministarstvom gospodarstva, rada i poduzetništva. Pravo na novčanu naknadu za hladni pogon uz navedene proizvođače naoružanja i vojne opreme pod jednakim uvjetom moći će ostvariti i znanstveno istraživačke institucije važne za razvoj naoružanja i vojne opreme. Posebno je važno naglasiti da je u predloženom zakonu brisana odredba o mogućnosti ostvarivanja prava na novčanu naknadu u slučaju uskraćivanja dozvole za izvoz naoružanja i vojne opreme u skladu sa Zakonom o izvozu i uvozu robe vojne namjene. S obzirom da je Zakonom o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava propisano da ministarstvo nadležno za gospodarstvo jednom godišnje izvješćuje Vladu Republike Hrvatske o izvezenoj i uvezenoj robi za koji je izdalo dozvole, predloženim se zakonom obvezuje Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova voditi evidenciju o izdanim dozvolama za izvoz i uvoz naoružanja i vojne opreme namijenjeno oružanim snagama, odnosno Ministarstvu unutrašnjih poslova i najmanje jednom godišnje dužna su ministarstva, odnosno ministarstvo izvijestiti Vladu Republike Hrvatske o izvezenom i uvezenom naoružanju i vojnoj opremi za prethodnu godinu. Na kraju ću još samo reći za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Odbori? Zakonodavstvo? Europske integracije? Obranu? Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Da li je taj zakon usuglašen sa Europskoj unijom, mislim da je to manji problem. Jasno, zakon valja usuglasiti, no bitnije je u nečemu drugome, da li u ovome trenutku Hrvatska ima što izvesti kada je riječ o proizvodnji, odnosno prometu naoružanja? Znači temeljno je pitanje da li mi uopće imamo vojnu industriju koja može proizvesti u ovom času robu koja će biti zanimljiva stranom tržištu? Nešto razumljivo. Imamo nažalost to je jako malo i izgleda da je sve u ovome trenutku u ovoj zemlji spalo samo na jednu tvornicu i to ovu Karlovačku tvornicu pištolja. Nažalost i ovdje kada se nešto može napraviti, postoje enormne prepreke i kao da ispada da Hrvatska kada i ima prilike napraviti neki dobar izvozni posao u tome ne želi sudjelovati. Ja želim vjerovati da ovaj zakon koji će se početi de facto primjenjivati sa 2009. godinom omogućiti će neosporno lakše poslovanje hrvatskoj vojnoj industriji. Hrvatska vojna industrija, jasno to je lako reći, daleko teže je nešto proizvesti i izvesti, trebala bi se isto tako po mom dubokom uvjerenju povezati sa partnerima koji radi na proizvodnji oružja na području ex jugoslavenskih republika. Jasno, to nije bogohuljenje, to je naprosto život. Nekada najznačajnija ex jugoslavenska roba koja se je izvozila bilo je naoružanje. Jasno je, tada smo imali Tita, a njemu nije bio problem ugovoriti i prodati to naoružanje, danas je to malo drugačije, ali nećemo ga vratiti jer ne možemo iako bi nam sigurno koristio kada bi se to dogodilo, ali što želim reći. U toj industriji tada je bila umrežena gotovo sva industrija s područja ex Jugoslavije. Na primjer, jedan tenk se nije mogao proizvesti, šta ja znam u "Đuri Đakoviću", a da nisu optiku dovozili Slovenci, da nisu cijevi dovozili ne znam, iz Kragujevca, da nisu kupole radili Bosanci itd. Znači za to se između ostalog zalažem, ne jasno da ne bi ovdje netko mislio za obnovu Jugoslaviju već za povezivanja tvrtki na području bivše Jugoslavije kako bi u konačnici svi imali koristi i mi, i oni i šta ja znam netko treći. Bez tog povezivanja niti će Hrvatska biti značajniji proizvođač oružja, niti ćemo mi ikada biti niti imamo takve ambicije više, relevantan izvoznik oružja, a i tamo gdje bi mogli izvesti dio tog našeg naoružanja, a to treba ipak doživljavati kao jedan dobar izvozni pokušaj ili posao, tamo nam u velikoj mjeri podmeću usuđujem se reći vodeće svjetske zemlje ili ekonomije koje se time bave. Na primjer jedna Amerika godišnje izvozi preko 20 milijardi dolara kada je riječ o oružju. Englezi i Rusi svaki godišnje izvoze cca 10 milijardi dolara. Ja neznam da li je Hrvatska ove godine imala prilike, imala je prilike, da li je izvezla recimo 15 ili 20 milijuna dolara. Znači s druge strane, da i to treba reći, umjesto da mi iskoristimo napore i predsjednika Stipe Mesića kada odlazi kako mi to volimo reći, u neke egzotične zemlje gdje bi se mogao zaključiti neki takav aranžman, mi u pravilu Predsjednika ismijavamo. Kako sam ja shvatio recimo ovaj zakon? U Hrvatskoj bi se tim poslom znači mogle baviti kako da se izrazim, sve sada pravne osobe, normalno koje će se vis a vis toga registrirati. Ja mislim da je to osobno dobro. Zašto? Limitirane su u ovom času izgleda mogućnosti "Alana" kada je riječ o izvozu. Uvoz je drugo, jasno uvoziti mogu svi. međutim nije suština sada u Hrvatskoj da mi uvozimo, jer za to nemamo niti proračunskih kapaciteta nego da pokušamo nešto ovdje proizvesti i da pokušamo dio tog naoružanja, a to je dobar izvozni posao, izvesti. Zato je sigurno dobro ili dobar je ovaj duh ovoga zakona koji omogućuje jednu zdravu konkurenciju kako je to iščitavam i stranci koja će recimo registrirati tvrtke na području Republike Hrvatske, a u tom trenutku one će biti domaće pravne osobe, u tom izvozu moći će sudjelovati. Znači svaki izvoz treba pozdraviti, svaki izvoz treba stimulirati pa i kada je između ostalog riječ i o naoružanju. Na primjer pred nekih šta ja znam, nekih 3-4 godine Libija je htjela servisirati neke svoje patrolne čamce ili šta ja znam brodove u Hrvatskoj, tada se je NATO tome izgleda usprotivio, ali interesantno nitko iz tog Bruxellesa se nije usprotivio kada su te iste brodove servisirali Francuzi na svojim navozima. Mi se moramo između ostalog kao jedna ozbiljna zemlja usprotiviti i takvoj vrsti ja ću reći podmetanja, a što bude Hrvatska prisutnija na stranom tržištu recimo kada je riječ o izvozu između ostaloga i našeg naoružanja, jasno je da tog podmetanja ovih velikih da ih sada ne spominjem, biti će sve više i više. S druge strane ja ne mislim da u ovom času Hrvatska može graditi neke kao što se to pričalo pred nekoliko mjeseci, velike serije npr. brodova za svoje potrebe na našim navozima, na žalost, daj Bože ali nemamo jednostavno novaca u proračunu. Sumnjam, nisam ga vidio za ovu godinu, takve poslove se neće moći financirati i pitanje je jasno zašto onda zatvarati mogućnost trećima koji bi recimo željeli financirati svoju brodograđevnu ne znam ili brodograđevne potrebe u hrvatskim lukama, odnosno tim navozima. To bi trebalo biti znači neka poanta da naprosto i drugima se između ostalog otvore i naša brodogradilišta. Daj Bože da se mi kao zemlja možemo lišiti stare flote, krenuti u neku modernizaciju iste gradnjom novih brodova, na žalost rekoh proračunski kapaciteti to nam najvjerojatnije neće omogućavati. No, onda ne treba jasno braniti ni Libiji, ni Alžiru, šta ja znam Maroku ili Crnoj Gori ako ima takve potrebe da dođe servisirati brodove na hrvatske navoze, jer posao je posao, ali bez obzira na sve ovaj zakon je sigurno korak naprijed. Ovaj zakon je jedan dobar početak, dobar zakon. Možda će to u nekom segmentu potaknuti izvoz, možda ćemo otvoriti neka tržišta jer ako smo s nekim proizvodom prisutni u nekoj zemlji npr. sa pištoljem, preko tog pištolja ćemo doći do puške, preko puške možda do neke granate i tome sl. i to će se tijekom vremena razvijati, a ako smo tamo prisutni onda nas sa jednim proizvodom nitko neće moći otjerati. Zato malo živosti i mogućnosti da domaće pravne osobe sudjeluju u tim poslovima sigurno će svima dobro doći. I konačno kada je riječ o off setu samo dvije-tri rečenice. Jasno to mora biti između ostalih uvjet, kod svih većih narudžbi naoružanja za Hrvatsku vojsku, ako ti netko isporuči kao što je to učinila Patria ili hoće 120 oklopnjaka onda oni isto tako nešto moraju napraviti i na tlu Republike Hrvatske ili sudjelovati jasno u našem izvozu. Šteta da ih nismo ne znam kada je to bila mogućnost, recimo nismo uvjetovali da grade jedan ili dva broda recimo u nekom hrvatskom brodogradilištu. No bez obzira na sve, zakon je kratak, zakon je pozitivan i ja sam duboko uvjeren da će se izvoz hrvatskog naoružanja u 2009. zasigurno povećati u odnosu na 2008. godinu. Uvoz jasno neće se povećati. Zašto se neće povećati? Mi jednostavno nemamo tih proračunskih kapaciteta, ali već sada treba kako da se izrazim, računati kako ćemo se postaviti glede kupnje ovih aviona. Ne može ući ovaj švedski "gripen" ili šta ja znam američki "fantom" itd. a da nešto ne ulože u Hrvatsku i u to treba uvjeriti svakoga onoga tko ima interes da na takav način posluje s Republikom Hrvatskom. Međutim u kakvoj smo mi to danas financijskoj stisci ja sumnjam da tako skoro o tim avionima neće se raspravljati. Sve u svemu zakon je pozitivan. Treba ga jasno podržati i isto tako želim vjerovati da će ta neka vojna industrija početi se u tim nekim malim segmentima, ne udruživati nego surađivati i sa onim tvornicama na prostoru kojega smo nekad dijelili kako bi svi zajedno od toga imali koristi.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Klub zastupnika SDP-a podržat će ove tehničke izmjene Zakona o proizvodnji i prometu i remontu naoružanja i vojne opreme. Ipak željeli bismo iskoristiti priliku i kazati da bi bilo možda dobro da smo i nešto čuli više o hrvatskoj vojnoj proizvodnji u kakvom je sada trenutnom stanju. Naime prilikom rasprava o stanju obrambenog sustava uglavnom se nije doticalo te teme međutim možda eto to je i prilika da se i na zatvorenoj sjednici odbora matičnog nešto više kaže o tome. Izvoz vojne opreme iz Republike Hrvatske u posljednjih 6 godina iznosio je 250 milijuna dolara, a u 2007. godini a to je spomenuo gospodin Kajin ja raspolažem s podatkom sa 80 milijuna dolara. Dakle najviši dio prodane opreme i naoružanja odnosi se na pištolje «HS 2000», zaštitne kacige «Šestan-Bush», 6 patrolnih brodova PV 30 te strojeve za razminiravanje. Međutim treba također reći da je recimo primjerice Srbija u posljednjoj godini imala 300 milijuna dolara izvoza naoružanja i vojne opreme. Analitičari doduše kažu, citirat ću: «Srbija prodaje svima i svakome.» I to je upravo jedan taj politički čimbenik u trgovini naoružanjem dakle prilika je izabrati kakvi želimo biti? Da li mi želimo biti ti koje bije glas da prodajemo svima i svakome ili želimo dakle ponašati se na jedan u političkom smislu rekao bih korektan način. Uostalom izvozne procedure u Hrvatskoj su takve da je Ministarstvo vanjskih poslova i Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo unutarnjih poslova daje suglasnost za izvoz u neku državu i sasvim sigurno je tu se tržište ustvari dijeli na crna, bijela i siva. Dakle bijela ona u kojima je apsolutno dozvoljeno izvoziti, crna u kojima je apsolutno zabranjeno izvoziti zbog toga što se radi o državama upitne, upitne orijentacije … [[Govornik se ne razumije.]] i naravno ona tzv. siva tržišta gdje možete ali u pravilu se ne preporuča izvoz. Ono šta je, šta je ipak činjenica je da vas najviše traže naoružanje tamo gdje u tom trenutku najviše treba. I zbog toga se događa ta činjenica dakle da se negdje procjenjuje treba li se izvesti ili ne? Ovaj slučaj koji je rekao gospodin Kajin sa Libijom bio je 2001. ili 2001. godine. Da, tada se nije izvršio remont, mislim da se radilo o brodu zbog toga što je Libija bila pod sankcijama, a jedna druga država koja je malo jača politički od Hrvatske je to napravila bez nekakvih vanjskopolitičkih posljedica. Međutim nakon toga je 6 patrolnih brodova se radi za libijsku ratnu mornaricu. Prema tome što se nije napravilo 2002. napravilo se poslije toga kada je politički na neki način sazrela situacija. U svijetu se prošle godine od naoružanja i vojne opreme dakle promet je bio oko 30 milijardi dolara. Dakle lako je izračunati da ono što Hrvatska izveze da nije niti 1%, a upitno da li 1 promil ukupne, ukupnog prometa. Trgovina oružjem se u proteklom razdoblju na neki način uvijek je bila društveno upitna grana. Naime zbog nekih posljedica trgovanja oružjem u devedesetim godinama kada se zbog rata i ratnih okolnosti na različite … [[Govornik se ne razumije.]] i sankcija po kojima je Hrvatska bila izložena na različite načine dolazilo do naoružanja i vojne opreme, a neke repove zbog takvog načina rada još i danas su tema pa i jedna od top tema u Hrvatskoj. Ja želim dakle naglasiti da ovaj zakon govori o legalnoj trgovini oružjem, legalnoj proizvodnji i legalnom remontu. Sve ono što je izvan te zone nije pokriveno ovim zakonom pa ću se pokušati držati toga. Dakle svaki izvoz je pozitivan. Prema tome svaka kuna, svaki EURO, svaki dolar zarađen od izvoza, legalnog izvoza je pozitivan. Prema tome tako se naravno treba tretirati i naoružanje. Proizvodnja oružja ustvari ima nekoliko svojih segmenata na koje treba obratiti pažnju. Dakle prvenstveno radi se o jako, o visokoj tehnologiji, o skupim tehnologijama i to je jedna dosta skupa proizvodnja. A tržište je više-manje upitno. Dakle promjenjivo je. Ovisi o mnogim okolnostima koje se relativno brzo mijenjaju. S druge strane i proizvodnja dakle i karakteristike opreme i promet time najčešće potpada pod tajnu. Dakle i onda se naravno pod tajnosti podataka iako je naravno uvijek moguće da i tu dođe do određene zlouporabe međutim pod tajnost podataka se onda ipak to ne može biti toliko transparentno kao što su to neke druge, neke druge grane trgovine. Tu treba također naglasiti da je dosta veliki upliv politike. Dakle ne samo u određivanju tržišta kome smijete prodavati, kome ne smijete prodavati nego na neki način u određivanju domaćih prioriteta, na neki način u mogućnosti zadržavanja određene vojne proizvodnje i ova ideja sa hladnim pogodnom ustvari je, ustvari je dakle dosta stara ideja koja je došla kao posljedica ukupnog smanjenja proračuna Ministarstva obrane nakon 90-tih, nakon 90-tih godina. Primjerice mislim da je 90, krajem 90-tih godina taj proračun bio 7 do 8 milijardi kuna da bi on 2003. došao na oko 4 milijarde, na oko 4 milijarde kuna sa relativno nepovoljnom strukturom zbog velike, velikog udjela troškova osoblja dok je, dok su troškovi opremanja i modernizacije bili relativno manje zastupljeni. 2004. godine taj proračun se još dodatno smanjio, a onda je krenulo povećanje do ovih primjerenih razina za 2007. i 2008. gdje su se otvorile mogućnosti veće i boljeg opremanja hrvatske vojske. Ne znam što će sada biti nakon ovih svih smanjenja i štednje međutim evo to je bila situacija u prošlim godinama. Međutim sad je upitno kada govorimo o uplivu politike kolika je mogućnost iskorištavanja naših vojnih izaslanika u promoviranju dakle hrvatskih, hrvatske vojne industrije jer primjerice većina ozbiljnih zemalja koje imaju vojne izaslanike u Hrvatskoj dosta često je za svoje tvrtke lobirala u ministarstvu kod nadležnih u ministarstvu dakle posljednjih desetak godina i sasvim sigurno je da onda ako ozbiljne zemlje to rade i imaju uspjeha da to može raditi vjerojatno i Hrvatska sa većim ili manjim uspjehom. Što se tiče agencije «Alan» osim dakle njezine uloge u devedesetim godinama pa onda dolaskom na loš glas tih godina treba reći dakle da je restriktivna, restriktivan pristup ovome poslovima izvoza i uvoza upravo bio posljedica čini mi se jednog lošeg iskustva iz '90.-tih i ukoliko je sada, dakle ukoliko je ipak sada to na neki način došlo vrijeme dakle da se taj promet i trgovina malo liberalizira, to u svakom slučaju treba podržati. Još jedna stvar koju treba reći, dakle za kraj, za svakog hrvatskog izvoznika je jako bitno da ima domaću referencu. Dakle, vrlo je teško prodati naoružanje nekome ukoliko vojska u državi u kojoj jesi ne koristi takvo naoružanje. Prema tome, svi ovi pokušaji oživljavanja domaće industrije su pozitivni jer jasno je da nijedna vojna industrija, pa tako ni Hrvatska ne može bez pomoći države uspjeti opstati. Može se govoriti o tome kolika je uloga i zasluga bilo koje strukture u ministarstvu što je neka tvrtka uspjela svoj proizvod izvesti, dakle što ga je uspjela dovoljno izreklamirati, pokazati da je dobar, da bi netko drugi koristio taj proizvod. Dakle, upitno je kolika je tu veća ili manja uloga države, uloga Ministarstva obrane, Ministarstva gospodarstva ili nekih drugih ministarstava. No, jasno je, svaka kuna koju se izveze je pozitivna tako i kuna dobivena od naoružanja, neovisno o tome koliko je trgovina naoružanjem na neki način proskribirano zanimanje. Evo, klub SDP-a će dakle podržati ove tehničke izmjene i naravno očekujemo jednu širu raspravu o stanju i hrvatske vojne industrije. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sad ćemo prekinuti sjednicu. Nastavit ćemo u 15 sati sa izlaganjem Kluba zastupnika HDZ-a, gospodina Krešimira Ćosića i Kluba zastupnika HSS-a, gospodina zastupnika Stanka Grčića.
Kolegice i kolege zastupnici predlažem da započnemo sa poslijepodnevnim radom. Kao što je i najavljeno u ime kluba HDZ-a, uvaženi gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo. Evo rasprava o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu, naoružanja i vojne opreme, kao što je rečeno možda je dobra prilika da se nešto više kaže o hrvatskoj vojnoj industriji dijelu hrvatskog izvozno orijentiranog gospodarstva. Koje su mogućnosti, koja su ograničenja, šanse, perspektive hrvatske vojne industrije u narodnom razdoblju. Svaki ovaj prijedlog zakona koji ćemo usvojiti za koji dan, predstavlja prilog koji omogućava fleksibilnije pristupanje širem tržištu naoružanja i vojne opreme u svijetu. Svakako posebno na europskim prostorima. Hrvatska vojna industrija često se spominjala, komentirala i o njoj govore uglavnom zadnjih godina brojevi. 2007. pedesetak milijuna eura ili 80 milijuna dolara. Osnovno pitanje je dali je to puno ili malo? Puno je ja bih rekao ako zaista gledamo na izazovnim zahtjevnim svjetskim tržištima, ostvariti izvoz i minimizirani deficit platne bilance, onda svaki milijun posebno deseci milijuna eura znače dobar prilog. No međutim, pitanje je dali možemo više, dali trebamo i možemo ostvariti više, je daleko zahtjevnije i složenije, jer tržište naoružanja i vojne opreme je tržište koje je rezervirano uglavnom za najkvalitetnije, najbolje proizvode tržište koje nameće izvrsnost ne zbog izbora, nego zbog elementarnih razloga preživljavanja. Vjerojatnost preživljavanja na terenu, vjerojatnost preživljavanja u borbi, pobjeda ili poraz, gubitak teritorija, uspjeh misije ili neuspjeh, politička snaga i mnogo toga, zaista više nego što se čini ovisi o kvaliteti industrije naoružanja i vojne opreme, o kvaliteti proizvoda kojim čak i naši vojnici raspolažu u zahtjevnim mirovnim operacijama. Mjera te kvalitete vrlo jednostavno može se definirati ovim brojevima 80 milijuna dolara. Ona je iskaz sposobnosti pojedinaca, malih tvrtki, poduzeća koji su uspjeli ostvariti kontinuitet svoga razvoja od ranih devedesetih godina, ne treba naglasiti jednostavno da je pištolj i kaciga svoj životni vijek i prve potpore dobivale kroz prve ugovore u Ministarstvu obrane. Za razliku od drugih uspjeli su ostvariti potrebnu razinu kvalitete i održati se na zahtjevnom visokom konkurentnom tržištu. Njima se pridružuje stroj za razminiranje koji se danas nalazi u Afganistanu, Iraku itd. kao i nedavne isporuke brodova za potrebe Libijske mornarice. To je mjera naše konkurentnosti, to je mjera kvalitete koju možemo ponuditi zahtjevnom svjetskom tržištu naoružanja i vojne opreme. Svakako taj broj nije ja bih rekao puno ako usporedimo možda sa 1989. godinom. 20 godina prije SDP je tada imamo izvoz naoružana i vojne opreme preko 2 milijarde dolara više od ukupnog turističkog prihoda bivše države i to pokazuje ipak da je ta razina kompleksnosti te industrije bila daleko veća nego što je današnja. To je normalno i logično, živimo u drugo vrijeme, druge su potrebe. Ali ono što je isto tako važno istaknuti, složenost proizvoda naoružanja i vojne opreme nemoguće je ostvariti na razini jedne male države kao što je Republika Hrvatska danas. Npr. sposobnost hrvatskog tenka da konkurira na zahtjevnim konkurentnim svjetskim tržištima, kao što je bio uspješan tenk koji je tada na svjetskom tržištu konkretno u Kuvajtu prije 25 godina nudio SDP koji je pobijedio u konkurenciji s najboljim tadašnjim tenkovima svijeta američkim, njemačkim, švedskim itd. ali kako doći do složenog konkurentnog, kvalitetnog, izvrsnog proizvoda, to je druga priča. Vjerojatno jednog dana i ona će biti tema naših rasprava. Izvrsnost i jednostavna receptura, ali umjesto filozofiranja trebaju nam i u vojnoj industriji ljudi koji to razumiju, koji to znaju, koji su u stanju povećati kompleksnost i konkurentnost hrvatske industrije naoružanja i vojne opreme. Nešto slično pokušava danas raditi Europska komisija i Europska unija, svjesni činjenice da je konkurentnost industrije naoružanja i vojne opreme itekako važna u interesu konkurentnosti hrvatskog, odnosno europskog gospodarstva na globalnom tržištu konkurencije Sjedinjenih Američkim Državama i drugim proizvođačima, posebno Rusijom itd. No međutim, nacionalni interesi pojedinih država Francuske, Njemačke, Velike Britanije snažnih gospodarstava i snažnih vojnih industrija, itekako onemogućavaju da europska industrija minimiziran posebno svoje troškove istraživanja razvoja koji su izuzetno skupi i da generira proizvode i sustave koji su konkurentni i mogu na globalnom svjetskom tržištu naći svoje mjesto, "Eurofighter", "Airlift" itd. Nekoliko riječi o ovom zakonu. Kao što je rečeno on ima za cilj izvršiti usklađivanje postojećih zakona na način da se svi sudionici u procesu nabave naoružanja i vojne opreme za Hrvatske oružane snage i policiju dovedu u ravnopravan položaj. I to je važna uloga ovog zakona. U skladu s predloženim zakonom uz Agenciju Alan, koje je trgovačko društvo u državnom vlasništvu izvozom i uvozom naoružanja i vojne opreme moći će se ravnopravno baviti sve za to registrirane pravne i fizičke osobe, obrtnici u Republici Hrvatskoj. Isto vrijedi i za poslove prodaje neperspektivnog naoružanja i vojne opreme koja je do sada mogla obavljati isključivo … [[Govornik se ne razumije.]] nova prilika za nove inicijative i za eventualne uspjehe na tržištu naoružanja i vojne opreme. No međutim, proizvoditi treba, izvoziti treba ali ono što je preduvjet svega toga je razvoj. Razvoj koji je vrlo često u ovom području neizvjestan, vrlo skup i traje godine, najmanje dvije, tri, pet godina ostaje pitanje sposobnosti i spremnosti da se razumije kompleksnost toga razvoja i da se osigura uspjeh, tj. konačni proizvod, koji može zauzeti mjesto na svjetskom tržištu. Jedno od interesantnijih dijelova ovoga zakona odnosi se na novi način koji propisuje mogućnost da određeni proizvođači naoružanja i vojne opreme, i to samo oni koji su posebno važni za Republiku Hrvatsku, pod određenim uvjetima ostvare pravo na novčanu naknadu za hladni pogon. To je tema o kojoj smo razgovarali odmah nakon završetka Domovinskog rata, zahtjevi za financijskim naknadama bili su vrlo često toliko veliki da je to bilo gotovo teško provedivo i teško ostvarivo u uvjetima proračuna koji se iznimno brzo smanjivao što je bilo i logično nakon završetka rata. Kriterije koje navedeni proizvođači moraju ispunjavati određuje Vlade Republike Hrvatske posebnim propisom a i za odlučivanje o zahtjevima za novčanu naknadu, nadležna je Vlada Republike Hrvatske, široko definirana prava, nekada važna, ali ipak činjenica je da je rizik mogućih sukoba gotovo minimalan i u tom smislu ostvarivanje prava za novčanu naknadu koje neće biti samo vezano uz proizvođače i naoružanje vojne opreme koji mogu imati posebno važnu obranu ulogu za obranu Republike Hrvatske. Treba se kao što je i ovdje predloženo ostvariti i proširiti na znanstveno istraživačke institucije važne za razvoj, naoružanje i vojne opreme. I sada je pitanje koje ja isto tako postavljam koje su to institucije, da li takvih institucija imamo. Bilo bi dobro da ih imamo i da zaista konzistencija i kontinuitet funkcioniranja tih institucija ostvarimo. Pitanje je da li je to moguće, da li će to biti moguće. A onda drugo pitanje koje je uz to vezano, vezano je i uz naknade o kojima danas govorimo i koje osporavamo kada je u pitanju jedan drugi dio važan hrvatske industrije, to je brodogradnja. Prema tome, očito je da postoji jedan konflikt, s jedne strane tražimo naknade u jednom važnom segmentu industrije, naoružanja i vojne opreme, pitanje je koliko je ona ovog časa važna. Sigurno važna je sa aspekta izvoza, važna je sa aspekta sigurnosti, ali ja bih rekao, hrvatska brodogradnja je itekako važna za hrvatsko gospodarstvo, za hrvatsku budućnost, za hrvatsku konkurentnost. Svakako to su neke novine, neke dopune i iz svih tih razloga, Klub Hrvatske Demokratske Zajednice dati će punu potporu prijedlogu ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala kolegi zastupniku. U ime kluba HSS-a, uvaženi kolega zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. Na početku naše rasprave želimo reći da će donošenjem ovoga zakona Republika Hrvatska pored daljnjeg napretka u ispunjavanju utvrđenih mjerila od strane Europske unije učiniti pozitivan iskorak na području proizvodnje, remonta, prometa, naoružanja i vojne opreme. Analizirajući predložena rješenja kao informacije sa terena kao informacije koje dolaze do nas govore nam da je prijedlog zakona prihvatljiv, te da se u njegovoj pripremi detektirane i otklonjene i uočene nedorečenosti koje su do sada u Republici Hrvatskoj bile. Također njegovim donošenjem želi se još jasnije formulirati odlučnost države u unaprjeđenju ovoga područja. Što posebno smatramo dobrim rješenjem u ovom zakonu. Terminološko i drugo usklađivanje sa odredbama Zakona o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih vojnih ubojnih sredstva kao i drugim važećim propisima Republike Hrvatske. Stvaranje preduvjeta da se posao oko proizvodnje remonta i prometa naoružanja i vojne opreme demonopolizira i omogući drugim tvrtkama da rade u toj zoni. Jasno koje bi bile upisane u očevidnik izvoznika, odnosno uvoznika što znači da mora imati određene uvjete i poštivati određena propisana pravila. Izmjenu članaka zakona koji regulira novčanu naknadu za tzv. hladni pogon, za vrijeme u kojem kapaciteti registriranih proizvođača za proizvodnju i remontnog naoružanja i vojne opreme nisu u funkciji. U daljnoj raspravi također želimo ukazati na neka otvorena pitanja na ukupnom području proizvodnje remonta i prometa naoružanja i vojne opreme a koja su do sada percipirana u javnosti i na razini struke. Tehnologija, naoružanja i vojne opreme se vrlo brzo mijenja. Kupnja borbenih sustava zapadne tehnologije na tržištu ostati će stoga i nadalje skupa kako bi se glavna borbena sredstva i sustavi nabavljali po nižoj cijeni potrebno je stvoriti uvjete za prijenos zapadne tehnologije podići domaće istraživačke kapacitete na višu razinu i ostvariti oblike suradnje domaćih i stranih vojnih institucija i proizvođača. To je svakako model uspostave vrlo važne regulacije pri nabavi naoružanja i vojne opreme sa stranim dobavljačem. Vojna proizvodnja treba smanjiti cijenu, opremanje oružanih snaga i veliku ovisnost o uvozu. Koliki je utjecaj odredbi zakona na afirmaciju domaće vojne proizvodnje i njene perspektive kako bi bila konkurentna budućem vremenu. Hoće li malo hrvatsko tržište i male hrvatske tvrtke moći preživjeti konkurenciju velikih igrača kada se briše odredba zakona o obavezi proizvođača da moraju imati sjedište na području Republike Hrvatske? Je li potrebno putem mehanizma hladnog pogona financirati proizvođače ili je potrebno financirati samo kapacitete za remont naoružanja i vojne opreme koji se već nalazi u opremi Oružanih snaga Republike Hrvatske koje bi bilo suvišno skupo da se organizira sustav održavanja unutar Oružanih snaga ako već postoje tvrtke koje posjeduju specifične tehnologije i posebne kapacitete sa obučenim i licenciranim djelatnicima, normalno uz nadzor i sankcije ukoliko ne izvršavaju preuzete obaveze. Interesi proizvođača su ponekad i državni interesi, jer mogu nositi razvoj gospodarstva, a prema tome i stvaranje profita. Nije li prvenstvena uloga Vlade i ministarstva osiguranje uvjeta vojne proizvodnje u domaćoj industriji te prema potrebi koordinacija i organizacija proizvođača kako bi imali veće šanse izvoza bilo pričuvnih dijelova ili određenih sredstava u cjelini? Kako je djelatnost razvoja po prirodi stalan proces u uvjetima hladnog pogona, nositelja razvoja takva aktivnost trebala bi biti bez prekida i troška pogona, jer se ne može razvojem baviti po telefonskom ili nekom pisanom pozivu. Veća razina transparentnosti nasuprot tajnosti ne bi trebala biti kočnica razvoja vojne proizvodnje. Ključna nabava vojnih naoružanja i vojne opreme je u mnogim država vidljiva na Internetu. Pod demokratskim sustavom nadzora oružanih snaga javnost podrazumijeva transparentnost trošenja novca poreznih obveznika, a posebno u uvjetima ograničenog proračuna. Stoga je poradi tajnosti potrebno jasno definirati granice izuzeća iz zakona, što znači da su izuzeća moguća, ali transparentnost ne smije biti upitna kada je u pitanju nadzor ove provedbe. Na kraju rasprave želimo pozdraviti napore Vlade da se stranim dobavljačima omogućava dugoročnu potporu potencijalima hrvatske vojne industrije i omogućuje njezinu vitalnost i razvitak. S tim u vezi nadamo se da će nadležna tijela dati svoj puni doprinos u cilju unapređenja resursa proizvodnje, remonta i prometa naoružanja i vojne opreme u cilju kontinuiranog provođenja tehničke modernizacije oružanih snaga te zapošljavanja domaćih kapaciteta. Nadamo se i da će se možda neka otvorena pitanja kvalitetnije urediti proceduralno jednostavnijim podzakonskim propisima koji su u djelokrugu nadležnog Ministarstva obrane. Prijedlog zakona smatramo dobrim jer u velikoj mjeri nudi rješenja u području koje nije bilo dobro regulirano jer je evo ono bilo do sada monopolizirano. I zbog tih rješenja koja su ponuđena ovim zakonom, klub HSS-a podržava prijedlog ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. Za pojedinačnu raspravu prijavio se uvaženi kolega zastupnik Berislav Rončević. Izvolite, kolega.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi predstavnici Vlade. Ovim Izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme usklađuje se s pravnom stečevinom Europske unije te su stoga, kako smo čuli od predlagatelja, Vlade Republike Hrvatske, predložene izmjene i dopune ovoga zakona. Zakon se usklađuje s člancima 28. do 30. Ugovora o osnivanju Europske zajednice i time se zabranjuje uvozna i izvozna količinska ograničenja među državama članicama. Ovaj prijedlog zakona otklanja i dosadašnju neusklađenost odredbi članka 17. i 21. dosadašnjeg zakona sa člancima 28. i 30. Ugovora o osnivanju Europske zajednice. Važno je istaći da je u srpnju 2008. godine ovaj Visoki dom usvojio Zakon o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava koji stupa na snagu s 1. siječnja 2009. godine i koji je na drugi način, u skladu s pravnom stečevinom Europske unije, uredio područje uvoza i izvoza robe vojne namjene, a koje u jednom dijelu uređuje i Zakon o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme te se predloženi zakon usklađuje s odredbama toga zakona. Zakonom o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava uređuju se uvjeti za izvoz i uvoz robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava za komercijalne svrhe. Ovlasti za izdavanje dozvola za izvoz i uvoz robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava iz nadležnosti Ministarstva obrane i Ministarstva unutarnjih poslova, pružanje usluga koje se odnose na robe vojne namjene, nadležnosti tijela državne uprave za provedbu zakona, prava i obveze izvoznika, uvoznika i pružatelja usluga, uvjeti za obavljanje djelatnosti propisani zakonom. Na postupke izdavanja dozvola za izvoz i uvoz robe te pružanje usluga primjenjivat će se zakon kojim se uređuje opći upravni postupak. Upravo zakon koji je donio Hrvatski sabor u srpnju ove godine i kako sam maloprije istakao, koji je usklađen s pravnom stečevinom Europske unije, uređuje to da izvoz i uvoz robe mogu obavljati pravne i fizičke osobe i obrtnici upisane u očevidnik izvoznika i uvoznika robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava za komercijalne svrhe. Usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije, a i zakonom o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava, predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, svi sudionici u procesu opremanja Oružanih snaga Republike Hrvatske i Ministarstvo unutarnjih poslova dovode se u ravnopravan položaj. Uz Agenciju Alan koja je trgovačko društvo u vlasništvu Republike Hrvatske koja je osnovana odlukom Vlade 1993. godine, izvozom i uvozom naoružanja i vojne opreme za potrebe Oružanih snaga i Ministarstva unutarnjih poslova po prijedlogu Vlada Republike Hrvatske sadržanim ovim izmjenama i dopunama zakona moći će se baviti sve za to registrirane pravne i fizičke osobe, obrtnici u Republici Hrvatskoj upisani u očevidnik izvoznika i uvoznika. Ovo treba gledati kao dodatnu poduzetničku mogućnost, ali treba gledati isključivo i u kontekstu da je to i dodatna odgovornost i fizičkih i pravnih osoba koje se odluče baviti ovom djelatnošću. Kako su rekli kolege saborski zastupnici u ime klubova, tržište naoružanja i vojne opreme je vrlo skučeno. Na njemu vrijedi nemilosrdna borba i u tom kontekstu treba pogledati razvoj hrvatske vojne industrije. Ona je u stalnom jačanju. 250 milijuna dolara zadnjih pet godina je vrijednost hrvatskog izvoza naoružanja i vojne opreme, a trenutno se kreće na godišnjoj razini od oko 80 milijuna dolara. Treba pozdraviti napore hrvatskih proizvođača bez želje za reklamiranjem, treba ih u ovom Visokom domu istaći i potaknuti da nastave sa svojim proizvodnim programima, a potaknuti i druge potencijalne proizvođače, poduzetnike koji će se odlučiti ući u ovo područje. Hrvatski pištolj proizveden je u preko milijun primjeraka što je rekordna proizvodnja u svijetu u manje od 8 godina. Hrvatska vojnička kaciga smatra se najboljom se najboljom zaštitnom vojnom kacigom na svijetu, njen izvoz je oko 250 tisuća komada. Nemojmo sanjati o nekim visokim tehnologijama. Hrvatska vjerojatno nikad neće, hvala bogu, imati ni potrebu proizvoditi borbene zrakoplove, ali postoje specifična područja vojne industrije u kojoj imamo iskustava stečena u proizvodnji u Domovinskom ratu koju treba nadograđivati i kojima treba podupirati gospodarstvenike. U tom kontekstu, pozdravljam vijest o najavi razvoja hrvatske vojničke jurišne puške. Po najavi zaključenja ugovora hrvatske firme Kroko sa Ministarstvom obrane Crne Gore. Naravno da to stvara dodatnu odgovornost jer znamo negativne informacije. Pitanje sigurnosti je pitanje prvenstveno u čitavom svijetu, u Europskoj uniji posebno. Bilo kakva djelatnost koja bi mogla dovesti samo na pomisao da bi hrvatski izvozni proizvod mogao završiti u rukama nekakvih neželjenih elemenata ili terorističkih skupina, ugrozio bi sve pozitivne napore hrvatske vojne industrije a u kontekstu toga i ističem obavezu na dosljednim primjenu ovoga zakona i odgovornim ponašanjem svih onih koji će u ovom procesu sudjelovati. Zakon o uvozu i izvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava, propisuje da Ministarstvo dužno do 30. travnja tekuće godine izraditi godišnje izvješće o izvozu i izvozu robe. A ovaj zakon obvezuje i Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo obrane da jednom godišnje podnose izvješće o izdanim dozvolama za potrebe ovih ministarstava. Na novi način propisuje se i da proizvođači naoružanja i vojne opreme čiji su kapaciteti za proizvodnju posebno važni za obranu Republike Hrvatske mogu pod određenim uvjetima ostvariti pravno novčanu naknadu za hladni pogon. Analizirajući ovu predloženu normu važno je naglasiti da je u prijedlogu zakona predloženo brisanje odredbe o mogućnosti ostvarivanja prava na novčanu naknadu u slučaju uskraćivanja dozvole za izvoz naoružanja i vojne opreme a što je u skladu sa Zakonom o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava. Ovaj zakon izmjene i dopune treba podržati, ovaj zakon treba potaknuti i nove izvoznike, u svakom slučaju treba potaknuti i dosadašnje dokazane proizvođače i buduće proizvođače naoružanja i vojne opreme i u tom kontekstu podržati ću ove izmjene i dopune. Hvala lijepa.
Hvala lijepo uvaženom gospodinu zastupniku. Više nema prijavljenih za raspravu. Prema tome zaključujem raspravu. Predlagatelj nema potrebe za dodatno obraćanje. Glasovati ćemo kada se za to steknu uvjeti.
11. Konačni prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakoa o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 209. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Boris Šprem. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o podnesenim amandmanima, Željko Goršić, državni tajnik, prvo Odbora za zakonodavstvo. Amandman koji se odnosi na članak 14.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo saborski zastupnici, ovaj amandman se prihvaća.
Amandman je prihvaćen, postaje sastavni dio prijedloga zakona. Na članak 15. drugi amandman.
Također se prihvaća.
Ovaj također amandman postaje sastavni dio prijedloga. Zastupnika Borisa Šprema na članak 4.
Ovaj se amandman ne prihvaća. Predloženim člankom 4. naime mijenja se, odnosno briše samo stavak 2., već se i mijenja i stavak 4. i 5. članka 12., Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme zbog promjene koje nastaju brisanjem stavka 2. toga članka zato ne prihvaćamo.
Hvala. Gospodin Boris Šprem. Povlači amandman. Hvala. Hvala gospodine državni tajniče, valjda nema više amandmana [[Upadica: Ima, ima!]] A ima amandman 2., gospodina Borisa Šprema, to je na članak 4., ali ovo. Amandman 1.
Amandman 1. također se ne prihvaća.
A amandman 2. na članak 4.
Za naziv, za naziv, dakle za 4. se prihvaća, za ne prihvaća, ali i za 1 ne prihvaća.
Povlači.
Dakle, bili su dva amandmana, jedan je bio naziv, da se dakle u nazivu i cijelom tekstu Zakona o proizvodnji i remontu u prometu naoružanja i vojne opreme briše riječ promet, je li tako? Ne prihvaćamo taj, ne prihvaća se. Iz razloga dakle, što je Zakonom o proizvodnji i remontu i prometu naoružanja i vojne opreme uz proizvodnju i remont uređen i promet naoružanja i vojne opreme te se zakonom od članka 15. do članka 21. uređuje upravo promet naoružanja i vojne opreme. Zakon o izvozu i uvozu robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava preuzeo je uređivanje područja izvoza i uvoza naoružanja i vojne opreme, te je ovim predloženim zakonom predložena odgovarajuća izmjena članka 17. Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, koji uređuju samo poslove uvoza i izvoza, a ne cjelokupan promet naoružanja i vojne opreme. Ostale odredbe zakona koje uređuju promet, naoružanje i vojne opreme ostaju na snazi u Zakonu o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja vojne opreme. Zato ne prihvaćamo amandman.
Dobro. Gospodin zastupnik Boris Šprem.
Dakle, ne slažem se sa vama da je uopće potrebna riječ promet u ovome zakonu koji se mijenja jer prometa nigdje nema. Ne znam otkuda ste to izvukli. Ja sam napravio analizu o tome. Ha, valjda imate vi svoju taktiku. Imate i većinu, prema tome izglasati ćete. Ali ne odustajemo od amandmana, tražim glasanje.
Glasujemo o amandmanu 1., onaj drugi je povučen, je li tako?
Da.
O amandmanu 1. gdje se briše riječ: "promet". Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. I amandman 3. na članak 10.?
Prihvaća se.
Ovaj amandman prihvaćen. Hvala lijepa. Dakle molim, dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu, naoružanja i vojne opreme zajedno sa prihvaćenim amandmanima koji je sastavni dio, ovaj jedan amandman koji je prihvaćen koji je sastavni dio zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Ovaj je zakon prihvaćen jednoglasno sa 109 glasova za zajedno sa prihvaćenim amandmanom naravno.
I sada prelazimo na točku 12.: - Konačni prijedlog Zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 206.; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona primili ste u pretince, hitni je postupak, primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, što je u skladu sa člankom 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za vanjsku politiku. Izvješća odbora primili ste na klupe. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja uvodno uzeti riječ? Želi. Izvolite. Državni tajnik u Ministarstvu vanjskih poslova i europskih integracija Davor Božinović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe zastupnice, poštivana gospodo zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu, još jedan od zakona kojim se hrvatsko zakonodavstvo usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije, odnosno odredbama o razvojnoj suradnji ugovora o Europskoj uniji, te Uredbom Vijeća o humanitarnoj pomoći. Predlažemo da se ovaj zakon kako je kazao gospodin potpredsjednik donese po hitnom postupku kako bi se riješila osnovna pitanja vezana za pružanje razvojne pomoći slabije razvijenim zemljama, odnosno humanitarne pomoći inozemstvu. Europska unija primjenjuje politiku razvojne suradnje koja je komplementarna sa politikom koju provode zemlje članice a koja promiče održiv gospodarski i društveni razvoj slabije razvijenih zemalja, naročito onih najugroženijih, postupnu integraciju slabije razvijenih zemalja u svjetsko gospodarstvo, borbu protiv siromaštva u nerazvijenim zemljama. Uzimajući u obzir obaveze i ciljeve koje su zemlje članice i zajednica preuzele u kontekstu djelovanja Ujedinjenih naroda i drugih međunarodnih organizacija glavni cilj razvojne suradnje je razvoj i očuvanje demokracije i vladavine prava kao i poštivanje ljudskih prava i temeljnih sloboda. Humanitarna pomoć od strane Europske unije temelji se na nediskriminaciji a s osnovnim ciljem pomoći najugroženijim ljudima u trećim zemljama, prvenstveno onim slabije razvijenima, žrtvama prirodnih katastrofa, te kriza koje je izazvao čovjek, poput ratova i izbijanja sukoba i od drugih izvanrednih situacija. U svjetlu približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji i NATO-u ali i njezinog šireg pozicioniranja u međunarodnoj zajednici javila se potreba za osmišljavanjem sustavne politike međunarodne razvojne suradnje kao jedne od odrednica hrvatske vanjske politike te za stvaranjem odgovarajućeg zakonodavnog okvira. Republika Hrvatska je unatrag nekoliko godina započela svoju transformaciju iz zemlje primateljice pomoći u zemlju koja je davateljica pomoći i na međunarodnoj i na regionalnoj razini. Primjerice dobrovoljna davanja Republike Hrvatske u fondove UN-a i druge dijelove sustava Ujedinjenih Naroda. Svoju spremnost da aktivnije sudjeluje u procesu izgradnje mira u svijetu te ostvarivanju ciljeva Milenijske deklaracije Ujedinjenih naroda Republika Hrvatska je odlučna potvrditi i povećanjem doprinosa za programe i aktivnosti Ujedinjenih naroda koji će se sustavno povećavati u narednim godinama. Područja na kojima bi Republika Hrvatska mogla prenijeti svoja znanja i iskustva slabije razvijenim zemljama su prijenos iskustava povezanih sa političko gospodarskom tranzicijom, reformski procesi vezani uz usklađivanje društva sa standardima Europske unije, iskustva iz pristupnog procesa Europskoj uniji. Zatim, prijenos iskustava koja su posljedica specifičnih okolnosti rata i porača primjerice razminiranje, forenzika, fizička i psihološka rehabilitacija, pomoć u obrazovanju, obučavanje stručnjaka i tehničkog osoblja primjerice seminari, donacije, stipendije za studij ili boravak u Hrvatskoj tehnička pomoć. Ove činjenice doprinose važnosti potrebe utvrđivanja hrvatskoga zakonodavstva na području razvojne suradnje i humanitarne pomoći inozemstvu. Osnovna pitanja koja se žele urediti ovim zakonskim prijedlogom odnose se na određivanje ciljeva, instrumenata, koordinaciju, provedbu te financiranje razvojne suradnje i humanitarne pomoći inozemstvu koje pruža Republika Hrvatska. Razvojna pomoć kao najznačajniji instrument razvojne suradnje je pomoć u novcu i investicijama čija je temeljna svrha podrška razvoju slabije razvijenih zemalja te prevladavanje hitnih problema i njihovih posljedica. Politika razvojne suradnje jedna je od komplementarnih državnih politika koje podrazumijevaju dobru umreženost i suradnju kako državnih institucija tako i privatnog te nevladinog sektora. Predloženim zakonom omogućit će se uspostava efikasnog sustava za pružanje službene razvojne pomoći koji uključuje sustavnu provedbu politike i bolju koordinaciju između tijela središnje državne uprave, lokalne samouprave, javnih institucija koje u okviru svojih nadležnosti sudjeluju u pružanju službene razvojne pomoći. Budući da politika razvojne suradnje ima vrlo važnu ulogu u provođenju učinkovite vanjske politike jedne države promišljena i usuglašena politička strategija na tom području višestruko je korisna jer pozicionirana država na globalnoj i regionalnoj razini otvara sama sebi niz političkih mogućnosti kao što je sudjelovanje u radu međunarodnih i regionalnih tijela kao i političkim procesima te u konačnici otvara državi i niz gospodarskih mogućnosti. Usvajanjem ovog zakona ispunjava se i obveza iz pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji navedena u Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji za 2008. godinu i u Akcijskom planu za zatvaranje poglavlja 30 – Vanjski odnosi. Stoga, sukladno članku 161. stavku 1. Poslovnika Hrvatskoga sabora predlažemo donošenje ovog zakona po hitnom postupku. I ako mi dopustite gospodine potpredsjedniče, s obzirom na izvješće o prijedlogu zakona Odbora za zakonodavstvo koji je uložio amandmane vezane za pravno i nomotehničko uređenje ovog zakona predlagatelj odnosno Vlada prihvaća te amandmane. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, gospodine tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ u ime odbora? Odbor za vanjsku politiku, gospodin zastupnik Zubović. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za vanjsku politiku Hrvatskoga sabora je na 15. sjednici održanoj 4. prosinca 2008. godine razmotrio Prijedlog zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći u inozemstvu, s konačnim prijedlogom zakona, P.Z.E. br. 206 koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. studenog 2008. godine. Odbor za vanjsku politiku raspravljao je o prijedlogu ovog zakona kao matično radno tijelo. Na odboru je istaknuta važnost i interes Republike Hrvatske kao buduće članice euro-atlanskih integracija ali i šireg pozicioniranja Hrvatske u Međunarodnoj zajednici te su odlučili podržati ovaj Prijedlog zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći u inozemstvu kojom se određuju ciljevi, instrumenti, koordinacija, provedba te financiranje razvojne suradnje i humanitarne pomoći inozemstvu koju pruža Republika Hrvatska. Republika Hrvatska je tek unatrag nekoliko godina započela svoju transformaciju iz zemlje primateljice pomoći u zemlju davateljice pomoći na međunarodnoj i na lokalnoj razini. Svoju spremnost da aktivnije sudjeluje u procesu izgradnje mira u svijetu kao i ostvarenju ciljeva Milenijske deklaracije Ujedinjenih naroda Republika Hrvatska je odlučila potvrditi i povećanjem doprinosa za programe i aktivnosti Ujedinjenih naroda koji će se sustavno povećavati za svaku slijedeću godinu. Odbor za vanjsku politiku nakon provedene rasprave jednoglasno je podržao prijedlog ovog zakona te odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odbor za zakonodavstvo? Nema. Odbor za europske integracije? Nema interesa. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a uvažena kolegica zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicom, poštovane gospođe i gospodo kolege zastupnici. Radna skupina koju je osnovalo Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija radi izrade Nacrta prijedloga Zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći u inozemstvu a koju su učinili predstavnici Ministarstva mora, prometa i infrastrukture, zatim Ministarstva regionalnog razvitka, šumarstva, vodnog gospodarstva, Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa, zdravstva i socijalne skrbi, Ministarstva financija, Ministarstva pravosuđa i Ureda za zakonodavstvo ugradili su primjedbe u konačni prijedlog zakona pa je na taj način ispunjena obveza iz pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji za pristupanje EU-a za 2008. i iz Akcijskog plana za zatvaranje poglavlja 30 – Vanjski odnosi. Dakle, govorimo o Zakonu o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu koja će u Hrvatsku u međunarodnim okvirima trasirati kao sposobnu i regionalnu i međunarodnu pomoć onima kojima je to potrebno. Nažalost, ne tako davno i sami smo bili svjedoci vremena kada smo bili u poziciji primati pomoć mirovnih misija kao i humanitarne pomoći a koji nisu naravno jedini oblici pomoći predviđeni ovim zakonom već je važno naglasiti da se donošenjem ovog zakona svrstavamo u krug zemalja koje su spremne pomoći drugim zemljama u brojnim izazovima i stanjima koja su ih zadesila što je vrlo važna uloga u provođenju učinkovite vanjske politike. Otvaraju se političke mogućnosti u radu međunarodnih i regionalnih tijela kako u političkim procesima tako i u nizu gospodarskih mogućnosti. Naravno da to podrazumijeva dobru povezanost i suradnju kako državnih institucija tako i privatnog i nevladinog sektora. Ali ipak treba naglasiti kako se na tom planu već možemo pohvaliti sudjelovanjem u mirovnim misijama kao i dostavom humanitarne pomoći zemljama pogođenim ratnim stradavanjima kao i onima koji su se našli u stanjima potrebe radi elementarnih nepogoda. Sada u svjetlu približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji želimo slijediti razvojnu politiku članica Europske unije bilo kao zemlja primateljica bilo kao zemlja davateljica pomoći. Trebamo raditi na održivom razvitku, na iskorjenjivanju siromaštva, ali i stremiti zajedničkom političkom cilju: jačanju demokracije i vladavine prava te promicanju poštivanja ljudskih prava i osnovnih sloboda. Civilno društvo, sindikati, organizacije zaposlenika, privatni sektor važni su promotori demokracije, socijalne pravde i ljudskih prava kao i čimbenici formuliranja razvojne politike te pripreme i provedbe konkretnih projekata. Ovaj zakon s obzirom na njegovu važnost, s obzirom da regulira materiju kao pravnu stečevinu Europske unije poštovana gospodo i gospođe zastupnici Klub HDZ-a će podržati. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo uvaženoj kolegici. Drugih prijava klubova nema. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Najprije uvaženi kolega zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, tajniče, kolegice i kolege. Na početku moram istaći da se navedenim zakonom ispunjava obveza iz pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji koja je navedena u Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji za 2008. godinu te u akcijskom planu za zatvaranja poglavlja 30. vanjski odnosi kao što je rekao gospodin tajnik. Ovaj zakon stupa na snagu 1. siječnja 2009. godine. Koje ciljeve na području razvojne suradnje i humanitarne pomoći inozemstvu ima Republika Hrvatska? Prvo, ublažavanje siromaštva i gladi. Drugo, promicanje održivog gospodarskog, društvenog i ekološkog razvoja. Treće, osiguravanje globalnog mira i sigurnosti naročito putem unapređivanja institucija demokracije, vladavina prava, dobrog upravljanja te poštivanja ljudskih prava. Nadalje promicanje opće dostupnosti obrazovanja. Peto, poboljšanje kvalitete osnovnih zdravstvenih usluga, promicanje gospodarske suradnje i pomoć u humanitarnim krizama. Politika međunarodne razvojne suradnje ima vrlo važnu ulogu u provođenju učinkovite vanjske politike jedne države. Promišljena i usaglašena politička strategija na tom području višestruko je korisna jer pozicionira državu na globalnoj i regionalnoj razini kao odgovornog čimbenika, otvara državi niz političkih mogućnosti kao što je sudjelovanje u radu međunarodnih i regionalnih tijela kao i političkim procesima te konačno otvara državi niz gospodarskih mogućnosti. Predloženim zakonom omogućit će se uspostava efikasnog sustava za pružanje službene razvojne pomoći koji uključuje sustavnu provedbu politike i bolju koordinaciju između tijela središnje državne uprave, lokalne samouprave, javnih institucija koje u okviru svoje nadležnosti sudjeluju u pružanju službene razvojne pomoći. Tu su bitna tri načela provedbe; načelo učinkovitosti, načelo transparentnosti i načelo komplementarnosti komparativnih prednosti. Što se tiče načela učinkovitosti Republika Hrvatska će na učinkovit način pružati službenu razvojnu pomoć, a koordinacija, vođenje i nadzor projekata razvojne pomoći bit će u skladu s načelima učinkovitosti pomoći iz Pariške deklaracije iz 2005. godine. Što se tiče načela transparentnosti prema kojem će dodjela sredstva za projekte programa i humanitarnu pomoć inozemstvu kao i njihov nadzor temeljiti na načelima dobrog upravljanja te će se provoditi u dogovoru s tijelima državne uprave, lokalne i područne samouprave zatim organizacijama civilnog društva, privatnim sektorom, akademskom zajednicom i drugim zainteresiranima. Kod načela komplementarnosti prema kojim će Republika Hrvatska pružati razvojnu pomoć na područjima u kojima ima specifična znanja i iskustva koji mogu biti korisna za zemlju primateljicu te pridonijeti njezinom razvoju. I kao što je i rekao predsjednik Odbora za vanjsku politiku kolega Zubović Republika Hrvatska je tek unatrag nekoliko godina započela svoju transformaciju iz zemlje primateljice pomoći u zemlju koja je darovateljica pomoći i na međunarodnoj i regionalnoj razini primjerice dobrovoljna davanja Republike Hrvatske u fondove UN-a i druge dijelove sustava Ujedinjenih naroda. Svoju spremnost da aktivnije sudjeluje u procesu izgradnje mira u svijetu te ostvarivanje ciljeva milenijske deklaracije Ujedinjenih naroda Republika Hrvatska je odlučila potvrditi i povećanjem doprinosa za programe i aktivnosti Ujedinjenih naroda koji će se sustavno povećavati za svaku sljedeću godinu. I na kraju ću reći šta znači uopće ta humanitarna pomoć? Mi smo je u Velikoj Gorici iskusili tokom rata godina 1992., 1993. kada je jedan svećenik koji se zove don Romeo iz jedne župe u okolici Torina, Velikoj Gorici tokom 3, 4 godine šlepere i šlepere hrane vozio u Veliku Goricu u našu župu i time je znatno pomogao u prehrani preko 7 tisuća progranika koji su bili u našoj skrbi. Prema tome ovo je jedan krasan prijedlog zakona koji će Hrvatska demokratska zajednica u svakom slučaju podržati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavio uvaženi kolega zastupnik Anđelko Mihalić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici. U ovom trenutku približavanje Republike Hrvatske Europskoj uniji i euroatlanskim integracijama ali i njezinog šireg pozicioniranja u međunarodnoj zajednici javila se potreba za izradu sustavne politike međunarodne razvojne suradnje kao jedne od odrednica vanjske politike Republike Hrvatske. Razvijanje učinkovitog sustava međunarodne pomoći i suradnje jedan je od prioriteta u reformi Ujedinjenih naroda ali i mnogih organizacija Europske unije. Republika Hrvatska je tek zadnjih nekoliko godina započela svoju transformaciju iz zemlje koja je dobivala pomoć u zemlju koja daje pomoć i na međunarodnoj i regionalnoj razini. Razvojna politika jedna je od važnih državnih politika koje podrazumijevaju dobru umreženost i suradnju kako državnih institucija tako i privatnih te nevladinog sektora. U rujnu 2006. godine Vlada Republike Hrvatske je osnovala međuresornu radnu skupinu za ocjenu stanja i potreba razvitka politike i razvojne pomoći. Na temelju iskustava većine zemalja članica Europske unije donesena je odluka o institucionalnom okviru humanitarne politike u odnosu na humanitarnu politiku Europske zajednice. Ne treba govoriti o važnosti humanosti da se sudjeluje u davanju pomoći onima kojima je ona u datom trenutku najpotrebnija. Prisjetimo se kako je rekao moj uvaženi kolega zastupnik, prisjetimo se ne tako davne prošlosti za vrijeme Domovinskog rata i u kasnijim godinama obnove naše zemlje koliko nam je značila pomoć humanitarnih organizacija i Vlada države koje su sudjelovale u tim humanitarnim aktivnostima. Naravno da su se nažalost i tada događale i brojne i kojekakve malverzacije, manipulacije oko toga, ali takve pojave kojih je bilo nisu mogle zasjeniti svrhu i bit međunarodne humanitarne aktivnosti. No, upravo i zbog toga je dobrodošao ovaj zakon koji će nesumnjivo napraviti puno reda na tom području jer predloženim zakonom omogućiti će se uspostava efikasnog sustava za pružanje službene razvojne pomoći koja uključuju sustavnu provedbu politike i bolju koordinaciju između tijela središnje državne uprave i lokalne samouprave i javnih institucija koji u okviru svoje nadležnosti sudjeluju u pružanju službene razvojne pomoći. Također, usvajanjem ovog zakona ispunjava se obveza iz pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Slijedom svega što sam iznio, podržati ću ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I prijava za raspravu uvažene kolege zastupnika Arsena Bauka. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naravno, svi se sjećamo ratnih vremena i slučaja kad je Hrvatska bila primateljica humanitarne pomoći, a evo donošenjem ovog zakona na neki način i deklariramo se kao davateljica humanitarne pomoći. Meni je posebno upao u oči članak 4. koji govori na području razvojne suradnje humanitarne pomoći u inozemstvu, Republika Hrvatska ima sljedeće ciljeve: ublažavanje siromaštva i gladi, promicanje održivog gospodarskog, društvenog i ekološkog razvoja, osiguravanje globalnog mira i sigurnosti naročito putem unapređivanja institucija demokracije vladavine prava, dobrog upravljanja te poštivanja ljudskih prava, promicanje opće dostupnosti obrazovanja, poboljšanje kvalitete osnovnih zdravstvenih usluga, promicanje gospodarske suradnje i pomoć u humanitarnim krizama. Kada čitamo hrvatske medije zadnjih dva, tri tjedna, ja bih rekao da su svi ovi problemi prisutni u Hrvatskoj, pa me strah da bi se ekstenzivnim tumačenjem ovog članka moglo čak reć da sami sebi dajemo humanitarnu pomoć, prema tome, pitanje je kako drugi gledaju na nas i kako mi sami gledamo na sebe. Jer svi problemi koji se navode u članku 4. jednim ekstenzivnim tumačenjem oni koji misle da su bolji od nas također bi nas mogli u tome prepoznati. Ja se ipak nadam da to neće biti takav slučaj, da nećemo ekstenzivno tumačiti ovaj zakon, ali i da nećemo više raditi poteze koji nas u svijetu prikazuju i kao zemlju, dakle u kojoj se krše ljudska prava, u kojoj obrazovanje nije dostupno, u kojoj kvaliteta zdravstvenih usluga nije dobra, u kojoj postoji siromaštvo i glad i sve ono što smo naveli u članku 4. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Prijava za raspravu više nema. Predlagatelj ne osjeća potrebu za ponovnim obraćanjem, ja mu zahvaljujem. Time i zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se za to steknu uvjeti.
12. Konačni prijedlog zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu. Hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 206. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je ove amandmane. Sukladno članku 169. Poslovnika oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći inozemstvu. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj Prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 106 glasova za.
I sada prelazimo na ova tri zakona iz resora pravosuđa. Najprije - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o trgovačkim društvima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 202 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku sukladno članku 159. Poslovnika. Hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća sa sjednice odbora smo također primili. Predstavnik predlagatelja je državni tajnik gospodin Dražen Bošnjaković. Izvolite se obratiti. Hvala.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Sukladno odredbama Zakona o matičnom broju i Zakona o zaštiti osobnih podataka posljednjim izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima iz 2007. godine, odredbom članka 172., a s obzirom na zakonsku obvezu da se kao identifikacijska oznaka osobe u sudski registar unosi broj koji se koristi porezna uprava kao poreznim brojem osobe izvršene su izmjene na način da su riječi jedinstveni matični broj građana zamijenjene riječima porezni broj u odgovarajućem broju i padežu. Dana 9. svibnja 2008. godine donesen je Zakon o osobnom identifikacijskom broju, a koji stupa na snagu dana 1. siječnja 2009. godine. Osim odredbe članka 3. stavka 2. i 3. toga zakona koji stupaju na snagu danom prijema Republike Hrvatske u članstvu u Europskoj uniji. Navedeni zakon uređuje način uvođenja, određivanja, dodjeljivanja, korištenja i poništavanja osobnog identifikacijskog broja te prava i obveze nadležnih tijela i ovlaštenih pravnih osoba u provedbi odredaba tog zakona, a u svrhu povećanja djelotvornosti pravnog sustava. Prema odredbama zakona osobni identifikacijski broj stalna je identifikacijska oznaka obveznika osobnog identifikacijskog broja koji njegovi korisnici koriste u službenim evidencijama, u svakodnevnom radu i kod razmjene podataka. S obzirom da je Zakonom o osobnom identifikacijskom broju propisano da se kao identifikacijska oznaka koristi osobni identifikacijski broj potrebno je Zakon o trgovačkim društvima izmijeniti tako da isti bude usklađen sa navedenim zakonom, s tim da se u cijelom tekstu Zakona o trgovačkim društvima riječi porezni broj zamijene riječima osobni identifikacijski broj u odgovarajućem broju i padežu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji u ime odbora uzeti riječ? Zakonodavstvo? Pravosuđe? Ne. Otvaram raspravu u ime kluba HDZ-a, uvaženi kolega zastupnik Davor Huška. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pred nama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o trgovačkim društvima s Konačnim prijedlogom zakona koji je Vlada uputila Hrvatskom saboru uz prijedlog da se donese po hitnom postupku. Ovo je jedan u nizu zakonskih prijedloga kojima se zakonodavstvo Republike Hrvatske usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije, a to potvrđuje i u prilogu dostavljena izjava o njegovoj usklađenosti s pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe. Opsežnim izmjenama zakona je 2003. godine u najvećoj mjeri usklađen s pravnom stečevinom Europske unije u tom trenutku donošenja. Također posljednjim izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima od travnja 2008. godine uvedene su sljedeće promjene. Kao prvo, prava trgovačkih društava Republike Hrvatske usklađena su sa pravnom stečevinom Europske unije u području prava trgovačkih društava. Nadalje, omogućen je slobodan izbor između dosad važećeg dualističkog demonističkog modela upravljanja u dioničkim društvima. Isto tako, regulirano je prekogranično spajanje i pripajanje društava. Uređena su pitanja vezana uz rezerve društva kapitala koja do tada nisu bila uređena te u svrhu stvaranja uvjeta za slobodno prekogranično pružanje usluga, stranim poduzetnicima omogućeno obavljanje jednokratnog i povremenog posla bez osnivanja podružnice. I na kraju, propisan je način sastava i objave godišnjih izvješća o stanju društava i ispravljene redakcijske pogreške te zakon poboljšan odredbama kojima je cilj ujednačiti praksu njegove primjene. Danas je pred nama usklađenje Zakona o trgovačkim društvima sa Zakonom o osobnom identifikacijskom broju. Podsjećam vas da je dana 9. svibnja 2008. godine donesen Zakon o osobnom identifikacijskom broju, a koji stupa na snagu 1. siječnja 2009. godine, osim odredbe članka 3. stavka 2. i 3. tog zakona koji stupaju na snagu danom prijma Republike Hrvatsko u članstvo u Europskoj uniji. Navedeni zakon uređuje način uvođenja, određivanja, dodjeljivanja, korištenja i poništavanja osobnog identifikacijskog broja te prava i obveze nadležnih tijela i ovlaštenih pravnih osoba u provedbi odredbe zakona u svrhu povećanja djelotvornosti pravnog sustava. Prema odredbama zakona, osobni identifikacijski broj stalna je identifikacijska oznaka obveznika osobnog identifikacijskog broja koji njegovi korisnici koriste odnosno koristit će u službenim evidencijama u svakodnevnom radu i kod razmjene podataka. S obzirom da je Zakonom o osobnom identifikacijskom broju propisano da se kao identifikacijska oznaka koristi osobni identifikacijski broj, potrebno je Zakon o trgovačkim društvima izmijeniti, a što se ovim izmjenama zakona i čini tako da isti bude usklađen sa navedenim zakonom, s tim da se u cijelom tekstu Zakona o trgovačkim društvima riječi: "porezni broj" zamijene riječima: "osobni identifikacijski broj" u odgovarajućem broju i padežu. To su osnovne izmjene koje se reguliraju Prijedlogom zakona o izmjenama Zakona o trgovačkim društvima, a koji stupa na snagu 1. siječnja 2009. godine, isto kada i Zakon o osobnom identifikacijskom broju. Tako je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice dao punu podršku donošenju Zakona o osobnom identifikacijskom broju, tako daje podršku i Zakonu o izmjenama Zakona o trgovačkim društvima. Hvala.
Hvala lijepo. Drugih prijava u ime kluba nema. Prelazimo na pojedinačnu… … [[Upadica se ne čuje.]] Ima? … [[Upadica se ne čuje.]] Ok, izvolite. U ime kluba SDP-a.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvaženi predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Pa evo ovo je znači izmjena koja se tiče samo zamjene ovog starog termina "porezni broj" sa "osobni identifikacijski broj" u tekstu gdje se ta priča nalazi s najavom znači da će taj zakon stupit na snagu, kako smo rekli, 1.1.2009. godine. No, ono što bih ja volio čuti od predstavnika ministarstva je nešto na čemu smo upozoravali kada je taj porezni broj i bio donesen, a vezano je za izradu jedinstvene baze podataka odnosno kolektiranja slogova za koju već sad postoje osnove da se izrade i za koju već sad postoje osnove da se na neki način primjeni, zato jer je to jako bitno u ne samo suzbijanju sive ekonomije, nego u jednom uvođenju reda i u državne financije, ali i u uvođenju reda i u socijalna prava što mislimo da je osobito bitni budući da smo svjedoci da pojedini građani Republike Hrvatske koji imaju znatnu imovinu na temelju ovih ili onih socijalnih prava, ostvaruju još dodatne prihode iz državnog proračuna što tako de facto ne bi trebalo biti. I ovdje smo imali prilike i po tom pitanju čuti i ministra financija kako o tome priča i kako je najavio da će se uvesti red. Ono što sam ja izrazio prošli put kada sam raspravljao u ovom Domu o osobnom identifikacijskom broju, izrazio sam jednu skepsu i zabrinutost zbog teksta koji se tada našao kao prijedlog rješenja u samom opisu obrazloženja zakona, a koji je glasio da će potpuno uvođenje osobnog identifikacijskog broja stvoriti pretpostavke za eventualno formiranje te baze podataka. Znači, naglasak je bio na riječi "eventualno formiranje" i s tim nismo bili sretni, no međutim tada je ministar reagirao i rekao je naravno da je ta baza podataka u izradi i naravno da je u toku, pa bi htjeli čuti, budući da je riječ o procesu koji je vrlo izvediv, budući da je riječ o procesu koji može praktički stupiti na snagu sa formiranjem te jedinstvene baze podataka istog dana kada stupa na snagu Zakon o poreznom broju, znači od 1.1.2009. godine, kako i na koji način idu stvari po izradi te baze podataka i na koji način će se ta baza podataka inkorporirati i u sve zakone koji se zapravo tiču osobnog identifikacijskog broja. Evo s tim znači ću i zaključit. Dakle, to nas zanima, htjeli bi to čuti i ja se nadam vašem odgovoru. Ja se nadam da je to, ne već u pripremi, nego u odmakloj fazi. Hvala lijepa.
Hvala lijepo uvaženom kolegi zastupniku Bernardiću. I sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prijavila se uvažena kolegica zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice. Dao sam vam riječ. … [[Upadica se ne čuje.]] A odustajete. Hvala lijepo. Drugih prijava za pojedinačnu raspravu nema. Želi li se predstavnik predlagatelja obratiti? Izvolite. Gospodin državni tajnik.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem na podršci koju će ovaj zakon, koliko razumijem, dobiti. Sa pozicije Ministarstava pravosuđa sve smo pripremne radnje napravili i ovaj sustav će funkcionirati od 1.1.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
14. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o trgovačkim društvima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. broj 202. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o trgovačkim društvima. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o trgovačkim društvima prihvaćen je jednoglasno sa 106 glasova.
I prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava, drugo čitanje, P.Z. br.178 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretincima. Rasprava se vodi sukladno odredbama Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća odbora primili ste na sjednici. Svoje amandmane podnio je Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Gospodin državni tajnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo kao što je poznato donijeli smo Zakon o područjima i sjedištima općinskih sudova u Republici Hrvatskoj kojim smo utvrdili potpuno novu mrežu općinskih sudova u Republici Hrvatskoj. Naravno da je posljedica tog zakona i nova racionalizacija, a to je racionalizacija mreže o područjima i sjedištima državnih odvjetništava. Prema sada važećem Zakonu o područjima i sjedištima državnih odvjetništava u Republici Hrvatskoj ustanovljeno je 71 državno odvjetništvo i 21 županijsko državno odvjetništvo. Od 71 ustanovljenog državnog odvjetništva stvarno je osnovano i radi 61 općinsko državno odvjetništvo i 20 županijskih državnih odvjetništava. Ovim zakonom dakle predlaže se ustanovljenje 55 općinskih državnih odvjetništava i 21 županijsko državno odvjetništvo. Do početka rada županijskog državnog odvjetništva u Virovitici poslove tog državnog odvjetništva obavljat će državno odvjetništvo u Bjelovaru. Također predlaže se da Ministarstvo pravosuđa osigura radni prostor i tehnički opremi državna odvjetništva u sjedištima koji su nastali spajanjem najkasnije do 31. prosinca 2019. godine. To je sukladno rokovima koje smo postavili i za općinske sudove u Republici Hrvatskoj zapravo kada budemo radili intervencije na zgradama ili nove zgrade da tada predvidimo prostor i za općinska državna odvjetništva tako da ne bismo imali disperzirana naša tijela po raznim adresama kao što je to sada. U odnosu na prvo čitanje ovaj tekst smo poboljšali i bitno nomotehnički prihvatili sve one primjedbe koje su bile istaknute u prvom čitanju. Predlažemo da se prihvati ovaj zakon.
Hvala lijepa državnom tajniku. Žele li izvjestitelji u ime odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo? Ne. Odbor za pravosuđe? Hvala lijepo. Prelazimo na raspravu. U ime kluba HDZ-a prijavio se uvaženi zastupnik kolega Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovani kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništva. Prijedlog zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništva o kojem raspravljamo rekao bih da je logičan slijed zakonodavne aktivnosti Vlade Republike Hrvatske kad uzme u obzir da je u ovoj godini bio i Zakon o područjima i sjedištima sudova te da ga je Hrvatski sabor donio u srpnju ove godine. Tim zakonom je broj općinskih sudova u Republici Hrvatskoj stasao, 8 sudova, spajanjem sudova smanjen na 67 općinskih sudova. Podsjećamo da je Vlada Republike Hrvatske usvojila strategiju reforme pravosuđa te za jedan od ciljeva postavila racionalizaciju mreže sudova u Republici Hrvatskoj. Isto tako valja naglasiti da provedba niza mjera strategije ovisi i o budućoj mreži državnih odvjetništava u Republici Hrvatskoj. Donošenjem Zakona o područjima i sjedištima sudova izmijenjena su područja općinskih i županijskih sudova pa se u skladu s tim pristupilo izradi Prijedloga zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništva kako bi se izmijenila područja općinskih i županijskih državnih odvjetništava. Kako su ova pitanja osjetljiva i normalno je da izazivaju rasprave struke i druge javnosti, predlagatelj je postavio kriterije za provođenje racionalizacije koji su sadržani u sljedećem: broju predmeta primljenih tijekom kalendarske godine i potrebnom broju državnih odvjetnika i zamjenika državnih odvjetnika prema okvirnim mjerilima, broju stanovnika, ukupnom broju riješenih i neriješenih predmeta, procjeni priliva predmeta i omjeru prema broju državnih odvjetnika. Prijedlog zakona ustanovljuje 55 općinskih državnih odvjetništava i 21 županijsko državno odvjetništvo. Pretežiti broj ili točnije 7 državnih odvjetništva spaja se jer su spojeni sudovi pred kojima su bili nadležni postupati, a jedno spajanje je predloženo iz razloga ekonomičnosti. Novoosnovano županijsko državno odvjetništvo u Virovitici, općinsko državno odvjetništvo u Korčuli i Novom Zagrebu početi će sa radom kada ministar pravosuđa utvrdi da ispunjavaju uvjete. Prijedlogom se nadalje uređuje mjesna nadležnost županijskih državnih odvjetništava u predmetima iz djelokruga trgovačkih sudova prema nadležnosti županijskih državnih odvjetništava utvrđenih ovih prijedlogom bez obzira gdje je sjedište trgovačkog suda. Mišljenja smo da je dobro što se predlagatelj odredio da je za provedbu postupka racionalizacije potrebno dulje vrijeme kako u pogledu osiguranja potrebnih uvjeta radnog prostora i tehničke potpore državnih odvjetništava u sjedištima nastalim spajanjem tako i u pogledu osiguranja i dinamike potrebnih sredstava. Važno je istaknuti da će se odlukom ministra osnovati stalne službe izvan sjedišta državnog odvjetništva do donošenja odluke da su osigurani uvjeti za rad državnog odvjetništva u njegovom sjedištu. S obzirom na sve iznijeto, svjesni važnosti reforme pravosuđa, preuzetih obveza u postupku pridruživanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo uvaženom kolegi zastupniku. Ima li predlagatelj potrebu za završno obraćanje? Drugih prijava više nema za raspravu. Izvolite. Državni tajnik, gospodin Bošnjaković.
Hvala lijepa na podršci. Samo da kažem da predlagatelj prihvata jedan amandman od zastupnika Stjepana Kundića. Hvala vam na ispravci.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se za to steknu uvjeti.
13. Konačni prijedlog zakona o područjima i središtima državnih odvjetništava, drugo čitanje, P.Z.E. broj 178. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Stjepan Kundić. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je ove amandmane koji su identični. Sukladno članku 169. Poslovnika oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o područjima i središtima državnih odvjetništava. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj prijedlog je prihvaćen sa većinom glasova; 105 glasova za, 1 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 203 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da ovaj zakonski prijedlog raspravimo u hitnom postupku, sukladno članku 159. Poslovnika. Postupak je hitni objedinjuje prvo i drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbora za pravosuđe, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća sa sjednica odbora ste primili. Predstavnik predlagatelja državni tajnik gospodin Dražen Bošnjaković. Izvolite dajem vam riječ.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Zakonom o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, uređene su plaće sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Zakonom o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, propisuje se da za kaznena djela korupcije i organiziranog kriminaliteta nadležni su za postupanje županijski sudovi u Zagrebu, Splitu, Rijeci i Osijeku. Obzirom na specifičnost ovih kaznenih djela, kao i postupanja u tim kaznenim predmetima, sudskim poslovnikom propisan je način postupanja u tim predmetima i određena osnivanja posebnih odjela u županijskim sudovima iz članka 24. Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Rad na ovim predmetima zahtjeva posebnu stručnost i odgovornost sudaca koji rade na tim predmetima, kao i posebnu odgovornost predsjednika sudova u kojima se vode kazneni postupci za kaznena djela iz nadležnosti Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. U sadašnjem Zakonu o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika nisu određene plaće predsjednika sudova i sudaca koji postupaju u kaznenim predmetima iz Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, odnosno u kaznenim predmetima organiziranog kriminaliteta i korupcije, te je potrebno u ovom zakonu izvršiti određene izmjene i dopune kako bi se tim predsjednicima i sucima odredila visina plaće, odnosno odredio koeficijent za određivanje njihove plaće. Stoga se predlaže da se u članku 4. stavak 3. doda nova točka 6a kojom se određuje koeficijent 5,80 za izračun plaće predsjednika sudova iz članka 24. Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, a u točci 7. dodaje se nova točka 7a, kojom se određuje koeficijent 5,70 za izračun plaće sudaca koji sude u kaznenim predmetima korupcije i organiziranog kriminaliteta. Za provedbu ovog zakona u prijedlogu državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu predviđena su potrebna sredstva u iznosu od 5 milijuna kuna bruto, za razliku plaće 30 sudaca i 4 predsjednika županijskih sudova u Zagrebu, Splitu, Rijeci i Osijeku koji će postupati u kaznenim predmetima iz nadležnosti USKOK-a. Hvala lijepo.
Hvala lijepo gospodinu državnom tajniku. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Pa naravno, uvodno ću kazati da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Kao što smo imali prilike vidjeti iz samog prijedloga zakona i obrazloženja, ovo je jedan uistinu kratak propis, ali usudio bih se reći u smislu onoga što regulira i jako značajan pogotovo u smislu borbe protiv korupcije i organiziranog kriminala, odnosno nagrađivanju ljudi koji će se direktno kao suci, dakle rješavati predmete iz te domene, iz te oblasti. U samom Zakonu o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, dakle u članku 4. kao što smo imali i prilike to čuti u uvodnom obrazloženju, dodaju se dvije nove stvari. Jedna je stvar u odnosu dakle ili točka, koja se odnosi na predsjednike županijskih sudova, ali iz članka 24. Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, gdje se određuje za njihov rad koeficijent od 5,80 i druga stvar u točci 7. tog istog članka, gdje se suci županijskih sudova iz točke 6. ovog članka određeni za postupanje u tim kaznenim predmetima dakle predmetima korupcije i organiziranog kriminala za njih se određuje koeficijent u iznosu od 5,70. Mislim da u okviru same rasprave o ovom zakonu treba podcrtati ili naglasiti dvije stvari. Prva je da do sada u Zakonu o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika, nisu bile određene plaće predsjednika sudova i sudaca za postupanje u kaznenim predmetima sukladno Zakonu o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. I sasvim sigurno i zbog toga se nameće dakle potreba da u tom zakonu, Zakonu o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika izvrše određene izmjene, dakle konkretno ove izmjene koje sam već spomenuo. I druga stvar koju treba naglasiti da je s obzirom na specifičnost ovih kaznenih djela, usudio bih se reći tu specifičnost i postupanja i težinu tih kaznenih djela, dakle i samo postupanje u tim kaznenim predmetima i sudskim poslovnikom propisan je način postupanja u tim predmetima i određeno je osnivanje posebnih odjela, dakle naglašavam posebnih odjela u županijskim sudovima iz članka 24. Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Dakle i u tom organizacionom smislu funkcioniranja sudova dobivamo neke nove elemente, koje u svakom slučaju isto tako bili temelj ili razlog da se ide prema dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Shodno svemu izloženom, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice apsolutno podupire iz svih tih razloga, ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I u ime kluba SDP-a uvažena kolegica zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani držani tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP-a podupire donošenje ovog prijedloga zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Kao što znamo, plaće sudaca ni u jednoj zemlji ne mogu se smanjivati s obzorom da je Hrvatska odavno već potpisnica Montrealske konvencije, gdje izuzetno mora doći do smanjenja plaća sudaca, ako su ekonomske prilike u jednoj zemlji drastično teške. Međutim, mi ovdje danas govorimo s radošću o povećanju plaća onim sucima koji su se javili za rad u tzv. Uskočke sudove. Međutim, mi u klubu SDP-a zaista postavljamo pitanje, s obzirom da je Zakon o USKOK-u donesen još daleke 2000., 2001. godine. gdje su određeni Uskočki sudovi, zajedno kada smo ustrojili i USKOK. Pa se postavlja pitanje i zbog čega ti Uskočki sudovi nisu bili realizirani po Zakonu o USKOK-u. Onoliko koliko je nama poznato i to isključivo crpeći se informacijama iz medija osnovni problem je bio taj što su se suci odbili staviti pod odredbu na koju su ne pristali nego su morali pristati oni koji su htjeli raditi u USKOK-u tj. državni odvjetnici i zamjenici državnih odvjetnika. Mi smo imali vrlo burnu reakciju i Udruge sudaca da koja će to vlast i tko bi to njih kontrolirao. Evo, vidimo da su se prilike nažalost morale drastično promijeniti da se shvati ozbiljnost situacije i da evo ni udruge više, Udruga sudaca nije tako burna pogotovo onda kad ne treba. Dakle, kad govorimo mi o uskočkim sudovima kao nekoj novotvorini, kao nemoj umotvorini od jučer ili od danas, ili od prije mjesec dana to je neistina. Uskočki sudovi trebali su proraditi od 2001. godine kada je Zakon o USKOK-u bio formiran odnosno i kada se paralelno i USKOK formirao. Evo, nažalost do toga nije došlo. Došlo je ali ne na adekvatan način, tako da uskočki sudovi i danas postoje ali u njima rade suci bez provjere, rade suci koji rade inače redovne predmete i bez ikakve provjere. Javnost je bila skandalizirana kada je čula koji su do sada bili određeni kao suci koji rade u tom odjeljenju. Dakle, naravno da je dobro i nema drugog nikakvog izlaza niti ikakvog razloga. Dapače, potrebe nalažu da upravo sve one provjere koje prolaze i državni odvjetnici prođu i suci. Naravno, kako su i državni odvjetnici posebno nagrađeni za taj svoj rad samo od sebe nameće se situacija da je potrebno i povećati plaće onim sucima koji se dobrovoljno jave i koji budu određeni onda nakon provjera da rade u ove posebne odjele koji će se naći pri županijskim sudovima. Međutim, plaće sudaca otvaraju jednu drugu problematiku i dozvolite samo evo nekoliko napomena. Mi svi dobro znamo odnosno evo vi gospodo iz ministarstva, državni tajniče da postoje suci koji imaju normu negdje 80-90%, negdje su na granici 75%, neki čak i niže, ti su već i problematični i za one najtolerantnije kolege ali postoje i izvanredni suci, postoje suci koji s više-manje lakoćom ostvaruju normu od 180%. To je bio jedan daleki projekt još od 2000. godine koji se zbog prepreka i velikih opstrukcija na vlastito onih koji valjda nisu nikada ostvarili ni približno takvu normu ispriječili se ovom projektu, tzv. projektu "Herkules" koji je imala i Slovenija i zahvaljujući kojem je ona u dobrom dijelu riješila zaostatke. Naime, bili su pozvani svi suci, tzv. "herkules" suci koji mogu rješavati s lakoćom 150 do 180% norme da budu posebno plaćeni za taj svoj dodatni rad jer taj rad nije bio samo rad u redovno radno vrijeme. To je sigurno bio i rad kod kuće i pisanje odluka. Za to naravno treba izdvojiti i nešto sredstava jer eto ti suci primaju istu plaću kao i oni koji ostvaruju normu od 80%. Postoji kažem, zato sam uvodno i napomenula, postoji Montrealska konvencija koja govori o jednakosti plaće, o minimumu plaće ali nitko ne brani pogotovo u tim izvanrednim okolnostima u kojima se Hrvatska još dan danas nalazi glede pravosuđa zbog rješavanja zaostataka kako ih riješiti na najjeftiniji način i na najbrži način. Mi smo pokušali evo sa različitim mjerama. Neke su bile sustavne, neke su malo usporene pa smo onda imali i neke ad hoc mjere kao oni manje opterećeni sudovi koji bi preuzeli predmete sa opterećenih sudova, sustavne zakone smo mijenjali nekoliko puta kako bi se otklonile sve opstrukcije svih učesnika u postupku, kako bi sudac konačno postao gospodar u postupku, kako bi sankcionirao one koji opstruiraju. Međutim, sve to više ili manje ide ali ne sa onakvom potrebom, ne sa onakvim očekivanjima prije svega građana a i prije svega onih koji su se obratili pravosudnim tijelima a nažalost tih je sve više tako da mi od svake prije nekoliko godina imali smo da svaka četvrta obitelj ima jedne predmet na sudu a sada, odnosno četveročlana obitelj a eto sada svaka tročlana obitelj ima jedan. Dakle, svaki treći Hrvat je po broju tih ovih ili onih vrste predmeta u najširem smislu riječi se nalazi pred tim našim pravosudnim tijelima, a to iziskuje ogromna sredstva. Vidimo da je i projekt ovog mirenja tek sada krenuo, da ministarstvo ima jednu određenu propagandu što je dobro da bi građane ohrabrilo da na miran način rješavaju svoje sporove. Ne treba obeshrabriti situacija da se iz početka neće javiti veliki broj ljudi. To su ustaljena praksa i iskustva zemalja jedne Amerike koja je prva uvela mirenje da iz početka je to još usporavalo postupke. Najprije ih pozovete da na mirni način riješe spor a onda idu u redovnu proceduru. Međutim, kad su ljudi, ta jedna manjina počela uviđati da brzo rješavaju sporove svoje vlastite to je dovelo do toga da jedan ogroman predmeta uopće više ne dolazi na redovne sudove tako da se čak i promijenio, tako da su države mijenjale zakone, tako da na redovno sudovanje dolaze samo predmeti izuzetno određene visine spora i u određenim vrstama spora, dakle u onim zemljama a to je Amerika gdje je mirenje odnosno alternativni načini rješavanja sporova razvijeno. Dakle, ovo samo spominjem u tom kontekstu kako bi bilo dobro da se razmotri upravo da se nagrade suci, a ovo nam je dobra podloga kako su se javili suci koji su motivirani. Dakle, čestiti, najčestitiji među čestitima koji su se javili prije svega na provjeru i kojima je država spremna dodatno nešto platiti. To nije ne znam kako veliki i puno veći iznos ali vidite koliko je motivirajuće djelovao. Dakle, ovakva jedna "uravnilovka" koja je prisutna ne može dalje opstati odnosno nije motivirajuća za rješenje ovih zaostataka. I dakle, bez obzira koliko smo uložili sredstava u ove ili one mjere one nisu dale toliko kažem takve rezultate ili ne na takav rok brzi kao što se očekivalo. Treba ozbiljno razmisliti bez obzira na krizu. Ovo su sredstva koja će se višestruko, koje će se već u jednoj godini isplatiti. Dakle, da se odrede sud, naravno to bi bili suci. Tamo ima jedan projekt, evo sugeriram državnom tajniku u ministarstvu koji se može i nadopuniti i osuvremeniti svakako. To je kažem imao isti projekt "Herkules" imala je Slovenija, ona je imala iste, ako ne i gore probleme nego i mi sa zaostalim predmetima i u vrlo kratkom roku došla je do jedne zadovoljavajuće, jednog broja i jedne urednosti u postupanju s obzirom na stanje u kojem su bili. Mislim, kažem da bi bilo dosta veliki broj ljudi sudaca koji bi se javio. To su iskusni suci i evo, podržavajući ovakav Prijedlog zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika možda za razmotriti je isto tako da se provede plan "Herkules" kojim bi se suci u cilju rješenja zaostataka također nešto dodatno platili. Hvala lijepa.
Hvala lijepo uvaženoj kolegici. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega zastupnik Boris Šprem. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče i suradnici, uvažene kolegice i kolege. Dakle, ja se pridružujem kolegici Ingrid Antičević-Marinović u nastojanju da se ovaj zakonski prijedlog prihvati jer se on događa u vrijeme kada zbog specifične situacije u kojoj se kao zemlja nalazimo, zahtjeva se naravno i specifičan izlaz iz te situacije, jedna od mjera koja se predlaže je i povećanje plaća onih ljudi, onih sudaca i njihovih šefova koji će raditi na suzbijanju kaznenih djela korupcije i organiziranog kriminala. Šteta što se u ovom, kada se već to područje zahvatilo nije obuhvatilo i predsjednike odjela tih sudova jer osim što je predsjednik županijskog suda koji se bavi tim suzbijanjem tih kaznenih djela, tu je naravno posebno odgovoran i predsjednik kaznenog odjela. No, međutim to je izbilo u raspravi na Odboru za pravosuđe i ta primjedba je dobra. Međutim, ja kad sam razmišljao malo što bi ona značila jer ona je išla dalje sa jednim zaključkom da bi bilo dobro da se uopće donese novi Zakon o plaćama sudaca, da se usklade do kraja odnosi između sudaca unutar sudova, ali i između sudaca i pravosudnih dužnosnika. Otvorili ste jedno pitanje koje se sastoji u sljedećem. Što je sa plaćama drugih korisnika, odnosno onih koji obavljaju određene druge javne djelatnosti? Godinama je zapušteno područje plaća liječnika. Godinama. Samo to otvaram kao jedno pitanje ako se otvara pitanje da ćemo sustavno rješavati problem plaća sudaca. Jer jedno je otvarati ovo pitanje povodom ovog pitanja jer nam to kao što znamo treba ovog časa, a drugo je kada se ide na uređivanje odnosa uopće u sudovima, a tiče se sudaca kao kategorije jednog važnog društvenog rada. Drago mi je da se i profesor Hebrang pridružio raspravi o tome, on dobro zna da mi danas imamo situaciju da nam nedostaju neke druge, dakle struke, pogotovo u ovoj liječničkoj branši tako da imamo sada situaciju da, ja sam to ovako ugrubo, samo ću to reći znam da to nije možda neposredno u ovoj temi, ali je u kontekstu našeg budućeg rada kada ćemo promišljati o tome kako ćemo se postaviti prema drugim drugim strukama da recimo sudac općinskog suda u startu ima plaću veću nego liječnik koji isto počinje raditi odgovoran posao za čak duplo. Pazite, za čak duplo. To je situacija u Hrvatskoj. Sudac županijskog suda ima barem 60, 70% veću plaću, usporediti ću ga sa liječnikom specijalistom. Sudac Vrhovnog suda sa suspecijalistom ima puno veću plaću od njega. Samo upozoravam na taj problem. Nemojmo olako ići ka tome da idemo mijenjati Zakon o plaćama sudaca jer ćemo otvoriti druga značajna pitanja, a ja to govorim ne to da ne otvorimo, nego da baš otvorimo na način da to onda bude sustavan pristup i sustavan način. A o području obrazovanja neću ni govoriti. Evo, to sam htio naglasiti i još jednom kažem podržavam ovu intervenciju u ovom zakonu jer smatram da ću onda doprinijeti suzbijanju kaznenih djela korupcije i organiziranog kriminala. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegi Špremu. Dalje se za raspravu prijavio uvaženi kolega zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle, ovim Prijedlogom zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika predlažu se odrediti koeficijenti za izračun plaće predsjednika županijskih sudova u kojima su osnovani sudski odjeli za postupanje u predmetima kaznenih djela iz nadležnosti Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, tzv. uskočki odjeli i koeficijenti sudaca tih odjela s obzirom da oni do sada nisu bili određeni. Kao što je rečeno, a državni tajnik je o tome govorio, za postupanje u predmetima korupcije i organiziranog kriminaliteta sukladno Zakonu o USKOK-u, članku 24. nadležni su županijski sudovi u Zagrebu, Splitu, Rijeci i Osijeku gdje su temeljem Sudskog poslovnika čije su izmjene i dopune stupile na snagu 6. studenog ove godine osnovani ti posebni sudski odjeli. S obzirom da se radi o suđenju najtežih i najsloženijih kaznenih djela koja zahtijevaju posebnu stručnost, odgovornost, a rekao bih i hrabrost predlaže se da suci koji će suditi predmete korupcije i organiziranog kriminaliteta imaju i veće plaće u odnosu na druge suce županijskih sudova, što je s obzirom na vrstu kaznenih djela apsolutno primjereno. Dakle, konkretno ovim zakonom predlaže se da koeficijent za izračun plaće predsjednika županijskih sudova u kojima su ustrojeni USKOK-čki odjeli bude 5,80, a sudaca tih odjela 5,70, što je na razini plaća zamjenika ravnatelja USKOK-a koji također ima koeficijent 5,70. Radi usporedbe, reći ću da u okviru sudbene vlasti isti koeficijent imaju suci upravnog suda te suci Visokog trgovačkog i Visokog prekršajnog suda Republike Hrvatske, a u usporedbi sa državnim dužnosnicima ta je plaća na razini potpredsjednika radnih tijela Hrvatskog sabora, viceguvernera Hrvatske narodne banke. Saborski zastupnici primjerice, državni tajnici imaju niži koeficijent 5,27, a prvo viši 6,42 imaju suci Ustavnog suda, ministri, pučki pravobranitelj, glavni državni revizor i predsjednici radnih tijela. Same plaće sudaca kao i ostalih, dakle pravosudnih dužnosnika, ali i dužnosnika u tijelima državne uprave, dakle utvrđuju se množenjem osnovice za obračun plaće s koeficijentom, a osnovica za obračun jednaka je osnovici za obračun plaće državnih službenika i namještenika koje je utvrđeno u visini od 5 108 kuna bruto. To bi konkretnije značilo kako smo već i imali prilike čuti, u medijima je bilo o tome govora, iznijet je podatak, a može se i izračunati da će USKOK-čki suci dakle imati cca 2 700 kuna veću plaću, odnosno višu plaću od ostalih županijskih sudaca. Važno je naglasiti također da će za provedbu ovog zakona dakle za namirenje plaće odnosno razlike plaće tridesetak sudaca koliko će ih se kako se u obrazloženju ovog zakona navodi izabrati te 4 predsjednika županijskih sudova, trebati u idućoj godini osigurati 5 milijuna kuna. I na kraju ću reći kako naravno podržavam donošenje ovog zakona jer njegovo donošenje također je važan element za borbu protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta.
Hvala lijepo kolegi zastupniku. Iscrpili smo sve prijave za raspravu. Želi se predlagatelj obratiti? Izvolite gospodine državni tajniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Zahvaljujem se svima koji su sudjelovali u ovoj raspravi. Zahvaljujem se na podršci koju će kao što vidimo ovaj zakon u ovom Domu i dobiti. Doista nesporno je da smo do jučer imali suce koji su rješenjem i odlukom predsjednika nadležnog suda bili određeni kao suci koji su sudili u predmetima nadležnima iz nadležnosti USKOK-a ali sada imamo jednu puno bolju organizaciju i imamo zapravo posebne odjele na ova 4 suda. Ja bih volio da smo mogli razveseliti zapravo ovakvim povećanjem i puno veći broj zapravo sudaca pa i drugih struktura naših upravnih tijela međutim evo i sam zastupnik gospodin Šprem je rekao da suci zapravo i nisu tako loše prošli u cijeloj ovoj diobi unutar svih naših državnih tijela. Vezano za nastup i izlaganje oko promjena koje se u pravosuđu dešavaju i neriješenih predmeta ja mogu reći da prije evo nekoliko godina smo imali milijun i 600 tisuća neriješenih predmeta. Danas smo na 900 i nešto tisuća od čega značajan broj jedan dobar dio otpada na prekršajne predmete za koje vjerujem da ćemo ih u relativno, u relativnom kraćem roku i riješiti. Poduzeli smo baš ove, znači baš 2008. godine vrlo snažne i značajne mjere. Donijeli smo novi zakon o područjima i sjedištima općinskih sudova gdje ćemo imati jednu puno racionalniju mrežu općinskih sudova i gdje upravo očekujemo da ćemo dobiti onaj broj sudaca koje ćemo moći angažirati na rješavanju onih zaostalih i neriješenih predmeta. Donijeli smo izmjene procesnih zakona koje će omogućiti zapravo samim sucima da puno bolje vladaju procesom i postupkom i znači da ti postupci se ne rastežu, da nema zlouporabe u njima nego da idu puno tečnije i puno brže. Dakle kad sve to skupa objedinimo ja vjerujem da će se promjene itekako brzo vidjeti međutim kao što sam niz puta s ove govornice ponavljao ništa se ne može preko noći dogoditi i zato i ovdje potrebno je određeno vrijeme, potrebno je strpljenje a izvješća koja dobijamo zapravo iz Europske komisije u njima se bilježi zapravo stalno napredak koji je zaista evidentan. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
15. Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 203. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnih dužnosnika. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je jednoglasno sa 106 glasova donijet Zakon o dopuni Zakona o plaćama sudaca i drugih pravosudnihz dužnosnika.
I prelazimo na sljedeću točku. To je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 210 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog ste primili u pretince. Hitni je postupak u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno s člankom 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za pravosuđe. Izvješća sa sjednica odbora ste primili na klupe. Amandmane je podnio Odbor za pravosuđe. Predstavnik predlagatelja je uvaženi državni tajnik Dražen Bošnjaković. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Izvolite gospodine tajniče.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo, temeljni cilj donošenja ovog zakona je izjednačavanje državljana i pravnih osoba iz država članica Europske unije s domaćim osobama u stjecanju prava vlasništva nekretnina a sukladno preuzetoj obvezi iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju osim onih izuzetaka određenih u dodatku 7. sporazuma a koji se odnose na poljoprivredno zemljište i nekretnine u zaštićenim područjima. Slijedom preuzete obveze u ovom zakonu propisuje se obustava upravnih postupaka po službenoj dužnosti u predmetima dobivanja suglasnosti za stjecanje prava vlasništva koji su započeti po odredbama članaka 356. i 357. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima u korist državljana i pravnih osoba iz država članica Europske unije a koji još nisu pravomoćno okončani do stupanja na snagu ovog zakona. Ovime se također uređuje konvalidacija pravnih poslova kojima je cilj stjecanje prava vlasništva stranih osoba na nekretninama u Republici Hrvatskoj a koje su pravne poslove sklopile osobe iz država članica EU do stupanja na snagu ovoga zakona. Utvrđuje se da Republika Hrvatska kao titular vlasništva nekretnina na isključenom području na kojima strana osoba ne može nasljeđivanjem steći vlasništvo nekretnina kao i obvezu Republike Hrvatske na plaćanje naknade stranoj osobi koja ne može kroz nasljeđivanje postati vlasnikom nekretnine. Time se popunjava jedna pravna praznina glede određivanja titulara vlasništva tih nekretnina. Dodatno se kao posao redovite uprave cijelom nekretninom a o kojem odlučuju suvlasnici većinom glasova propisuje i posao iznajmljivanja i davanja u zakup zajedničkih dijelova zgrade odnosno zasnivanje drugih pravnih odnosa vezanih za postavljanje, održavanje i razvoj elektroničke komunikacijske infrastrukture i plaćanje naknade vlasnicima u skladu s posebnim propisima. Citiranom odredom omogućuje se efikasna primjena odredbi Zakona o elektroničkim komunikacijskim vezanim za gradnju, održavanje i uporabu elektroničke telekomunikacijske infrastrukture. Naime temeljem članka 24. stavak 6. Zakona o elektroničkim telekomunikacijama vlasnici izgrađene poslovne ili stambene zgrade moraju omogućiti pristup svim operaterima u svrhu postavljanja, održavanja i razvoja elektroničkih telekomunikacijskih mreža i pripadajuće elektroničke komunikacijske opreme. Predloženom odredbom olakšava se ostvarivanje pretpostavki za dobivanje dozvola za građenje i drugih odobrenja za koja se zahtijeva prethodno pribavljanje suglasnosti vlasnika odnosno suvlasnika nekretnine. Kroz navedenu odredbu implementiraju se načela i pravila Europske unije u nacionalno zakonodavstvo s područja telekomunikacija. Također ovim zakonom terminološki usklađujemo zakon o, usklađujemo se sa Zakonom o elektroničkim telekomunikacijama i Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj, regionalnoj samoupravi i to člancima 1., 2. i 5. Određuje se dan stupanja na snagu ovog zakona 1. veljače 2009. godine osim odredaba članka 1. i 5. koje stupaju na snagu 17. svibnja 2009. godine, tj. danom stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj i regionalnoj samoupravi. Dakle ovim zakonom provodimo SSP koji stupa na snagu u ovim potrebnim odredbama. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik kolega Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku rasprave istaknuo bih da klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Naime Republika Hrvatska 29. studenoga 2001. godine sklopila je s Europskom zajednicom i njihovim državama članicama Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju koji je stupio na snagu 1. veljače 2005. godine. Navedenim sporazumom Republika Hrvatska preuzela je obvezu usklađenja svojega zakonodavstva koji se odnosi na stjecanje vlasništva nekretnina u Republici Hrvatskoj u odnosu na državljane i pravne osobe Europske unije na način da isti budu izjednačeni s domaćim državljanima. Do sada stjecanje prava vlasništva strnih fizičkih i pravnih osoba na nekretninama na području Republike Hrvatske uređeni su Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima kao općim propisom kojim su u odnosu na strane osobe uz opće pretpostavke propisane i neke posebne pretpostavke stjecanja i ograničavajuća pravila u odnosu na određenu nekretninu kao i kroz neke posebne zakone za određenu vrstu nekretnina prema kojima je strancima uskraćeno pravo da stječu vlasništvo nekretnine određene namjene. Tako na nekretninama koja su posebnim zakonima proglašena dobrima od interesa za Republiku Hrvatsku, a to je poljoprivredno zemljište, nekretnine u zaštićenim područjima, šume i šumsko zemljište, stranci ne mogu stjecati pravo vlasništva po bilo kojoj osnovi osim ako je međunarodnim ugovorom što drugačije određeno kao i u slučajevima neispunjavanja posebnih propisa u odnosu na pitanje uzajamnosti i suglasnosti ministra za poslove pravosuđa. Imajući u vidu obvezu Republike Hrvatske da u roku od 4 godine od stupanja na snagu sporazuma koji rok istječe 1. veljače 2009. godine prilagodi svoje zakonodavstvo, konačnim prijedlogom zakona izjednačavaju se državljani i pravne osobe iz država članica Europske unije domaćim osobama kada stječu pravo vlasništva u Republici Hrvatskoj uz uvjete koji su propisani i za domaće osobe osim izuzetih nekretnina i nekretnina iz posebnih propisa a što znači samo uz opće, a ne kao i do sada i posebne uvjete stjecanja vlasništva. Nadalje, uređuju se i pravni odnosi koji nastaju u slučajevima kada strana osoba ne može nasljeđivanjem steći vlasništvo nekretnina na način da umjesto nekretnine stječe pravo na naknadu prema propisima o izvlaštenju s čime se popunjava dosadašnja pravna praznina vlasništva na isključenom području koje nije moglo biti predmetom nasljeđivanja. Sada vlasnikom tih nekretnina postaje Republika Hrvatska koja je onda i obveznik naknade. Isto tako ovim konačnim prijedlogom usklađuje se i terminologija iz Zakona o vlasništvu i drugim stranim pravima s terminologijom iz nedavno donjetoga Zakona o elektroničkim komunikacijama, a što je i sukladno i sukladno i predmetnom potpisanom sporazumu. S obzirom na iznijeto, a imajući u vidu da predloženim izmjenama Republika Hrvatska ispunjava obvezu proizašlu iz potpisanog Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Hvala.
Hvala lijepo uvaženom zastupniku. Na redu je u ime kluba zastupnika SDP-a, uvažena zastupnica gospođa Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Davno je bilo kada je potpisan ovaj sporazum od 2001. godine i koje obveze sada treba pretočiti i u zakon. Međutim da li baš ovakav zakon i da li baš i preko onoga što je potpisano da nam ne bi netko nešto zamjerio. Naime ono što želimo u ime kluba SDP-a odmah istaknuti to je da se vlasništvo ne može zaštititi ni jednom normom, ni najrestriktivnijom nego ekonomskom moći i ekonomskim snaženjem vlastitih građana. Suvišno je reći kako smo u neravnopravnom položaju prosječni građanin Republike Hrvatske s ekonomskom moći, odnosno sa građaninom zemalja Europske unije. I unatoč takvoj startnoj nejednakosti traži se normativna jednakost u kojoj smo onda potpisali unaprijed vlastitu nejednakost. Međutim kako izaći iz toga da se zaštite prije svega građani Republike Hrvatske, da se zaštiti imovina koja je javno dobro, koja na neki način ne bi ni u kojem slučaju i bez obzira na ekonomsku moć vlastitih građana trebala postati stvar koja je u prometu nego ono kako se to odavno govorilo po starom rimskom pravu stvari bez ekstra komercijum. Međutim mi ovdje uglavljujemo ili na vrlo nejasan način ostaju pitanja koja su od krucijalne važnosti za Republiku Hrvatsku. Govorimo o Hrvatskim vodama, govorimo o Hrvatskim šumama. Koliko su one hrvatske i koliko će ostati hrvatske? Pa nije ovo samo pitanje nomotehnike. Ovo su sustavni zakoni u jednoj zemlji. Ništa preče nije u ovom trenutku, nego zaštititi ono što svima pripada, pogotovo u ovim situacijama. Pa mnoge razvijene zemlje koje su se našle u ekonomskoj krizi, koja će ih ipak daleko, daleko manje pogoditi nego one siromašnije, možda nas nešto kasnije, nekoliko mjeseci kasnije, ali puno opasnije. Ovo su pitanja od nacionalnog interesa, pitanja od opstojnosti Hrvatske. Pitanje šuma, pitanje voda, mora, luka. Sada mi širom na ovaj ili na onaj način otvaramo i privatiziramo stvari koje ne bi trebalo privatizirati, ali ne bi trebalo ni diskriminirati. Došao je trenutak, to je naša pregovaračka situacija da ne možemo dakle niti čekati ulazak Hrvatske u Europsku uniju da bi rekli te će se norme primijeniti tek ulaskom Hrvatske u Europsku uniju. Ali što mi sada možemo napraviti i što je pitanje pameti, i pitanje na kraju krajeva ponosa po čemu nas i drugi, i nekih principa po čemu će nas i drugi suditi i cijeniti. Mala zemlja kao što je Hrvatska može steći ugled i očuvati ga vodeći samo principijelnu politiku. Zaštiti svoje, ali nikoga ne diskriminirati. Ali mi često padamo na tom ispitu, prvog i drugog dijela ove moje rečenice. I onda nam je uvijek netko treći kriv. Počesto smo krivi mi sami. Evo, u ovoj odredbi članka 3., nova odredba koja govori da će stranci bez ikakvih prepreka, dakle pod jednakim pretpostavkama koji vrijede za stjecanje prava vlasništva za državljane Republike Hrvatske, a i pravne osobe sa sjedištem u Republici Hrvatskoj stjecati pravo vlasništva nad nekretninama. Stavak 2. govori o tim zemljištima, odnosno o tim nekretninama, o tim stvarima koji su izuzete, pa se govori o poljoprivrednom zemljištu koje je određeno posebnim zakonom i govori se o zaštićenim dijelovima prirode prema posebnom zakonu. A što je sa šumama? Što je sa vodnim dobrom, odnosno nekretninama koje opkoljuju vode? Mi imamo u proceduri i mi smo u, ovdje u dnevnom redu je uvršten Zakon o vodama, Prijedlog Zakona o vodama i o vodnom dobru. Ne treba niti govoriti da je on u izričitoj suprotnosti sa zakonom, sa ovim zakonom, postojećim Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima pa čak i sa ovim izmjenama koje su najavljene i koje su sada evo predmet naše rasprave. O ovim stvarima javnost malo zna. Javnost se često bombardira nekim manje važnim stvarima, jer se tako na kraju krajeva stvar krene od početka, određena. Dobro je da pojedina ministarstva, onda poslije i Vlada u cjelini najavljuje neke izmjene da se čuju različita mišljenja, da se pripreme na kraju krajeva adresati za primjenu, jer se na kraju krajeva svi ti zakoni na njih primjenjuju. O ovome građani malo što znaju. Predlagatelj govori u ocjeni stanja i spominje šume i šumsko zemljište, ali ovdje, pa bi se onda dalo zaključiti iz obrazloženja da se eto štite od prometa, prodaje i druge vrste prometa šumsko zemljište. Ali to ne može biti dovoljno objašnjenje, odnosno ukoliko zakonom to izrijekom nije predviđeno onda mi šume nećemo zaštititi. I da li uopće želimo zaštititi šume? Kako štitimo ubiti poljoprivredno zemljište? Sutra će biti velika rasprava o poljoprivrednom zemljištu. I što je to uopće poljoprivredno? Večeras je, sutra jedinica lokalne samouprave, kaže da to više nije poljoprivredno zemljište. Donijela je plan i to je građevinsko zemljište. I onda će stranac kupovati. Evo naši mediji su izvijestili da je gospodin Kempinski već napravio golf, još samo čeka da Hrvatska donese Zakon o golfu, o golf igralištima. A sve je to nešto što se dira onoga što nam je još jedino ostalo. Dakle, sve ono što smo doživjeli i proživjeli u privatizaciji, što se događalo sa našim društvenim poduzećima i čije se posljedice osjećaju i danas, što je Hrvatsku traumatiziralo na dugoročni, na dugo vrijeme, ovo je puno opasnija stvar. Ovo su resursi, ovo su neobnovljiva dobra i ako ih jednom otuđimo to je za svagda. Neshvatljivo je zašto se ovdje nisu našle upravo i šume. Još ima vremena da se na takav način reagira. Mi smo donijeli čitav niz odredbi kojima smo mijenjali neke postojeće zakone o pomorskom dobru i lukama, o nekim drugim zakonima kojima smo željeli zaštititi prije svega morski pojas, male otočiće. Izrijekom je tako određeno da se ne mogu kupiti ukoliko prije svega se ne ponude državi, dakle imamo instituciju prava prvokupa. Međutim, postavlja se pitanje, postavljam ga po tko zna po koji put koliko se, u kolikom broju slučajeva se država koristila pravom prvokupa? I što je to država kupila? Istina je, da je kupila dosta šuma i sad ćemo, država je kupila šume, sad ih ne štiti, nego će ih prodati strancima, jer naš građanin mora prodavati i vlastitu imovinu i vlastitu djedovinu. Neće naši kupovati. Mi ne možemo ni očuvati ono što su naši djedovi i pradjedovi očuvali. To su ja mislim ozbiljne stvari koje nadilaze bilo koji i bilo čiji politički program. Ovo je pitanje od nacionalnog interesa za Republiku Hrvatsku. Kao što je prije bila invazija s istoka, pobunjenici unutra, dakle napad na Republiku Hrvatsku, tako je sada ovo pitanje od nacionalnog interesa. Ja mislim, evo i kolega Hebrang se slaže, drago mi bi bilo. Dakle, ovo su neke stvari koje se moraju učiniti i nemam ništa protiv. To moramo učiniti, ali to možemo učiniti na način da nikoga ne diskriminiramo da se zabranjuje i našim građanima da kupuju šume, ali time ne sprječavamo netko može reći da na taj način sprječavate gospodarski razvoj, investicije, strana ulaganja, kao da domaća ulaganja manje vrijede ako ih ima. Ulaganja su ulaganja. Treba samo vidjeti da je to čisti kapital, a ne nekakav sumnjiv, jer od njega onda imaju samo štetu. Dakle, trebalo bi zaštiti u svakom slučaju nabrojiti da se tu radi i o šumama, trebalo bi konačno definirati bez obzira na pravo jedinice i lokalne samouprave da raspolaže svojim nekretninama, ali nitko nema pravo umanjivati poljoprivredno ili šumsko zemljište. Ono bi se moglo na neki način izvršiti, mogla bi se izvršiti prenamjena, ali pod strogo određenim uvjetima. Na ovakav način imamo čitav niz zakona koji dozvoljavaju ne samo jedinicama lokalne samouprave, nego i u pojedinim i drugim zakonima da se osiromašuje poljoprivredno zemljište. Pa mi smo evo nedavno mijenjali Zakon o šumama kojima smo rekli da je upravo, koji smo promijenili Zakon o šumama i osiromašili šume na način da eto pomažemo razvoju malog gospodarstva i izlazimo u susret jedinicama lokalne samouprave. A o tog malog gospodarstva ne bude ništa, nego se lijepo dođe do atraktivnog građevinskog područja, koja je do jučer bila lijepa šuma, postaje građevinsko nadomak grada ili uglavnom u najboljem dijelu grada. Nekada je Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima bio temeljni zakon. Drugi zakoni mogli su samo pooštravati režim, ali danas na žalost imamo situaciju, pa je i ovaj sada Zakon o vodama koji će biti na raspravi isto tako i Zakon o poljoprivrednom zemljištu i svi ovi drugi zakoni, vrlo prijeporni i vrlo opasni za Hrvatsku, derogiraju vjekovne i temeljne odredbe Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, na ovom političkom prostoru, one temeljne odrednice, čak i bez obzira na i kada smo imali državno, društveno vlasništvo, neke temeljne odrednice, načela stvarnog prava su bile sačuvane. Mi moramo voditi računa, ne smije se dogoditi da Zakon recimo o golf igralištima derogira Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. To nije ozbiljno. Mislim tim onda zemlja više nije u banani, nego onda postaje banana država. I to je opasno i to ne smijemo dozvoliti. Ovdje moramo govoriti vrlo trezveno, bez ikakve mržnje, bez ikakve gorčine. Ovo je zajednički interes. Koliko je to interes i kakav je naš interes o tome je govorila, odnosno i nedavna Biskupska konferencija ili jedan njihov dio se očitovao u prijekoj potrebi zaštite onoga što je oduvijek služilo, što je bilo javno dobro, što je služilo svim građanima. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Za riječ se javio uvaženi kolega zastupnik Luka Denona. Izvolite zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Naravno da.
Kolega Denona, ja se vama ispričavam. Zanemario sam prijavu za ispravak navoda, kolege Matkovića. Oprostite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Mislim ovdje svakako jednim djelom se mogu složiti sa kolegicom Ingrid, ali ne mogu se nikako složiti sa ovim konstatacijama njenim o tome da mi dovodimo u poziciju o kojoj je ona govorila da šume, vode, poljoprivredna zemljišta itd. da neke od tih stvari su zapravo riješene posebnim zakonima, dakle to je u svakom slučaju neotuđivo za i neprihvatljivo da bilo tko može doći do tih posjeda, odnosno do tih nekretnina u vlasništvu Republike Hrvatske i slično. Ja bih samo kazao kolegice Ingrid o tome ste trebali voditi računa 2001. godine 29. studenoga kada ste vi potpisivali ovaj sporazum. Zašto ga niste u interesu Hrvatskih građana kada govorite o osiromašenju potpisali na 20 godina, a ne na 8.
Hvala lijepo. Još jedanput moja isprika kolegi Denoni i molim ga da uzme riječ.
Da ovo ću preskočiti ove uvodne riječi pozdrava stoji kao i prije sa izrazitim poštovanjem naravno. Dakle imamo jedan zakon koji je od tri, četiri lista papira koji nitko pametan ne bi rekao da je protiv toga, jer je to nešto što se je bez obzira koja vlast, ali Hrvatska vlast na nešto obavezala, a to je prije svega iz razloga da što prije, što jednostavnije i bezbolnije uđemo u Europsku uniju kao što siguran sam već sada i pripadamo. No, kada sam ja pročitao ovaj zakon, također sam mislio da se tu ne treba puno raspravljati, da je sve riješeno, pa sam ga pročitao djelomično i onda sam negdje shvatio da je to od interesa za Republiku Hrvatsku, da smo tu zaštitili poljoprivredno zemljište, posebne rezervate i neka druga područja i zaštićena područja. I bio sam siguran da smo u tom zaštićenom ili nekakvom drugom području bile i Hrvatske šume. Ali kada se to iščita na jedan pravi način, onda vrlo jasno stoji da ograničenje uneseno u zakonu u navedeni zakon, znamo o kojem se govori, nakon potpisivanja sporazuma i to zakon o izmjenama i dopunama Zakona o šumama to i šume nisu unesene u dodatak sporazuma kao izuzetno područje, pa bi i te nekretnine strane osobe iz države članice Europske unije, mogle od dana stupanja na snagu ovog zakona, stjecati pod istim uvjetima kao i domaće osobe. Možda za vašu informaciju, za našu informaciju ne govorimo o malom prostoru, ako je vjerovati statistici, onda Hrvatska ima 44% hrvatskog teritorija čine šume i šumsko zemljište. Nekom ovako olako dati da 44% šuma ili područja šuma može kupiti, neće hrvatski građani, oni nemaju toliko novaca, mislim da to svaka pametna zemlja ne bi smjela dozvoliti. Pod cijenu, ja ću sada kazati nešto što nikada nisam mislio da ću reći u ovom Saboru, niti da će iz mojih ustiju izaći, jer nosim ovu zvjezdicu Europske unije, pod cijenu da ne uđemo u Uniju. Ako je to tako da 44% prostora hrvatskih šuma i šumskog zemljišta mogu kupovati stranci, mislim da mi nismo onda dobri gospodari. Bez obzira tko je potpisao sporazum, bez obzira što i ja danas ne znam što se krije u tom dodatku tog Sporazuma Pakta o stabilnosti i bilo bi možda zgodno da jednog dana i mi svi doznamo što to piše u tom dodatku, na što smo se sve to obavezali što moramo učiniti. Da li ima nekih drugih rješenja? Ili da li nam se još nešto drugo valja? Na primjer, kada smo govorili o zakonu, o posebnim zakonima na nekretninama koja su proglašena dobrom od interesa za Republiku Hrvatsku i u odnosu na koje je propisan posebni pravi režim stranci ne mogu stjecati pravo vlasništva po bilo kojoj osnovi navedeno je poljoprivredno zemljište, nekretnine u zaštićenim područjima, šume i šumsko zemljište, to je bilo po starome pa je zarez osim ako je međunarodnim ugovorom što drugo određeno. Naravno da je sporazum međunarodni ugovor, ali vidite jutros smo imali raspravu o poljoprivrednom zemljištu koje je ovdje zaštićeno. Po ovome poljoprivredno zemljište ne može biti predmet kupovine, ali isto tako stoji da zaštićeno je, pa je zarez i stoji ova rečenica osim ako međunarodnim ugovorom što drugo nije određeno. A što je to međunarodni ugovor? Ja ću probati reći vrlo jasno i vrlo kratko. Međunarodni ugovor je i ono što činovnik potpiše negdje kao zapisnik kao što nam se to dogodilo kod ZERP-a pa i to ima snagu po tumačenju drugih međunarodnih ugovora. I ja molim da se takva rečenica ili taj dodatak rečenice u drugom Zakonu o poljoprivrednom zemljištu briše da ne bi došli opet, evo sad smo međunarodnim ugovorom ili činovničkim potpisom nekakvog zapisnika došli u priliku da strancima prodajemo i ono što mislimo da je sada zaštićeno. Naravno da u pregovaranju sa Europskom unijom postoji niz načina kako se stvari dogovaraju i pregovaraju. I sad nije mi jasno zašto naš pregovarački tim nije pogledao kako su to druge zemlje nekako napravile, pa ima puno načina kako se razgovara i dogovara. Ako jedna mala Malta koja je od vitalnog interesa da tu malu Maltu ne preproda tako jako kao što mi svim srcem želimo rasprodati našu zemlju, ako je toj maloj Malti uspjelo da donese i u pregovorima izbori status da nitko ne može kupiti nekretninu bilo kakvu na Malti ako nema pet godina stalni boravak na Malti pa bili to i Maltežani koji žive vani. Zašto mi u tim pregovorima nismo uspjeli makar malo zaštititi kažem 44% područja Republike Hrvatske koje je proglašeno šumom i šumskim zemljištem. Ne znam da li to naši građani znaju da osim nekretnina koje će sada pokupovati po Jadranu eto mogu kupovati 44% prostora Republike Hrvatske, neće kupovati hrvatski građani nego će kupovati stranci. I jednostavno bi bila onda moja preporuka da ovo malo nas Hrvata što ima koji nešto malo kupovne moći imamo da kupimo na Velebitu ono malo šuma ili Velebita što je još ostali, ali pretpostavljam da bi bilo dobro odmah krenuti u kupovinu da kupimo ovu stranu Velebita koja gleda na more, ne onu drugu koja će manje vrijediti i da onda jednostavno proglasimo Hrvatsku kao mali rezervat pa eto da tamo budemo ako nastavimo ovakvim načinom rasprodavati i ono što sam ja nekad mislio da je to hrvatsko dobro. Hrvatske šume od sutra i kad odglasamo ovaj zakon više ne mogu se zvati hrvatske šume nego samo šume odnosno nečije šume ili strane šume.
Dvije replike. Prvi je gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine predstavniče Vlade. Pa kolega Denona, očito da je nešto još davno prije počelo oko šuma u Hrvatskoj jer Zakonom o povratu i naknadi imovine oduzete za vrijeme komunističke vladavine iz 1996. također govori da se vraćaju šume. A kaže jedan moj kolega da je 46. vjerojatno uzeto jedno malo prase a onda se vraća svinjče od 120 kila jer otprilike je takva i starost sada tih šuma. I hrvatsko šumarstvo je u to ulagalo. Nažalost, i ovim novim Zakonom o šumama iz 2005. ja sam smatrao također da se šume drže barem državne šume da se ne mogu prodavati, no očito da sada nešto drugo stoji iza zakona, pogotovo iza ovoga ali očito da je i to djelom smišljeno zato što i u ovom Zakonu o šumama stoji da se djelom privatne šume odnosno privatni šumovlasnici omogućava im se da se rade osnove na teret države, da im netko drugi, savjetodavna služba da im to radi itd. Prema tome, očito da još onda. Kud ćemo prodati i još ćemo im i omogućavati da na teret državnog proračuna nove programe i ono što već u hrvatskom šumarstvu postoji 250 godina da im se to još jedanput plati. Hvala.
Druga replika gospodin zastupnik Boris Šprem.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Dakle, gospodin Denona je spomenuo da postoje određene disemantne izjave, tumačenja o primjeni SSP-a koji za ovaj dio o kojem mi danas govorimo a to je kupnja nekretnina i prodaja nekretnina u jednoj zemlji kao što je evo sada ovdje Hrvatska stupa na snagu 1.2. iduće godine. Međutim, ja bih skrenuo pažnju kao što je danas jedan uvaženi sveučilišni profesor na Odboru za zakonodavstvo spomenuo princip uzajamnosti. Princip uzajamnosti i reciprociteta vrijedi između dviju zemalja, dviju država pa onda valjda vrijedi i između Republike Hrvatske i zemalja članica Europske unije jer će taj princip biti sada narušen time što će državljani zemalja Europske unije moći kupovati ove nekretnine u Republici Hrvatskoj ali državljani Republike Hrvatske neće ni pod kojim uvjetima moći kupovati nekretnine u bilo kojoj zemlji članici Europske unije. Dakle, pozivam Vladu da unatoč pritiscima kojima je izložena od strane Europske unije pokuša dogovoriti da se princip uzajamnosti ovdje primjenjuje. Zato ja predlažem da se i taj zakonski prijedlog koji sad imamo pred sobom preuredi na način da se taj princip uzajamnosti poštuje. Hvala.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa Dražen Bošnjaković.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Kao što znamo, Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju potpisan je 2001. godine. On je stupio na snagu 2005. godine. U njemu imamo rok od četiri godine u kome se nisu primjenjivale ove odredbe o mogućnosti državljana zemalja članica Europske unije da kupuju nekretnine kod nas pod uvjetima kao i naši građani. Taj rok istječe 1.2.2009. godine. Mi da ovaj zakon čak niti ne donesemo sastavni dio našeg zakonodavstva je SSP koji se direktno primjenjuje. Sve ove bojazni koje ste istakli meni bi bilo drago obzirom da je u samom tekstu SSP-a vrlo jasno naznačeno da postoje izuzeci u odnosu na poljoprivredno zemljište, u odnosu na ona zaštićena dobra, meni je žao i bilo bi mi puno, puno draže da je već 2001. godine u SSP-u rečeno i šume. Međutim da ne dižemo veliku temperaturu od ukupnih površina šuma u Republici Hrvatskoj 80% je u vlasništvu Republike Hrvatske. Ovim preostalih 20% sukladno izmjenama Zakona o šumama za prodaju istih postoji pravo prvokupa Republike Hrvatske tako da mislim da se ne može dogoditi ovo o čemu je ovdje bila izražena bojazan. Tako da naprosto ovo je zakon kojim mi provodimo SSP koji je potpisan 2001. godine koji je stupio na snagu 2005. godine. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Luka Denona.
Mogu sve razumijeti ali u obrazloženju ja tako čitam, tako piše pa ispravljam vaš netočni navod gdje kažete da državne šume koje su državne šume neće doći, da neće biti kupljene. Ovdje ne piše državne šume, piše, vi ste to napisali ne ja. Znači na stranici 8. … [[Govornik se ne razumije.]] da budemo precizni strane osobe ne mogu stjecati pravo vlasništva na šumama i šumskom zemljištu do sada međutim kako je to ograničenje uneseno u navedeni zakon nakon potpisivanja sporazuma i to Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o šumama, Narodne novine broj taj i taj od 2002. godine to i šume nisu unesene u dodatak sporazuma, ja ne znam što piše u dodatku sporazuma kao izuzetno područje pa bi i te nekretnine strane osobe iz država članica Europske unije mogle od dana stupanja na snagu ovog zakona stjecati pod istim uvjetima kao i domaće osobe. Nigdje ne piše hrvatske, državne šume, privatne šume. Piše šume. 44% prostora Hrvatske su šume, piše šume. Ili ispravite pa da piše državne, privatne i nešto da bude precizno.
U «zeitnotu» je došlo dosta skraćeno obrazloženje mišljenja i stajališta Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji je danas raspravio prijedlog ovoga zakona. U toj raspravi je istaknuto i mi smo se tijekom rasprave konzultirali sa glavnim pregovaračem gospodinom Vladimirom Drobnjakom i konzultirali smo i ovaj dodatak 7. Ugovora o stabilizaciji i pridruživanju da se u pogledu šumskog zemljišta bilo ono državno, bilo ono privatno uz ove opaske da je 80% državnog, šumskog zemljišta državno zemljište, da je 20% koga se, šumsko zemljište spada i ona makija i ono dakle što je sve skupa i država ima pravo prvokupa uz tu objekciju da će Nacionalni odbor za praćenje pregovora sa Europskom unijom i glavni pregovarač razmotriti ovaj problem vodeći računa i o onim što je Hrvatska zatražila u onim, za ona prijelazna razdoblja u pogledu nekretnina. Dakle da će se to u okviru pregovora to pitanje razmotriti. Da će ga pregovarački tim Vlade, da će ga u sklopu rasprave i utvrđivanja pregovaračkih pozicija da će to pitanje otvoriti. A da za sada, to je bilo i uz jedan glas suzdržan jednoglasno stajalište Odbora za Ustav da sada se, da ovaj, izmjena ovog Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima se treba samo nomotehnički zakonodavno provesti jer ona bi se kao što i kaže državni tajnik primjenjivala obzirom da je međunarodni ugovor a to je Ugovor o stabilizaciji i pridruživanju jače zakonske snage iznad zakona i da se primjenjuje po sili zakona, po sili Ustava i da od toga vremena prvog kad je to, da stranci osim ovih iznimaka koji se odnose na poljoprivredno zemljište i na dijelove koji su parkovi prirodi dakle zaštite tih da imaju jednako pravo. Isto je, isto je to, riješeno je ovo pitanje uzajamnosti. Ulaskom u Europsku uniju praktično se na neki način to načelo u punini primjenjuje jer više nema uzajamnosti jer svi imaju pravo sve. A one iznimke za one se još, kolega Denona, za one se iznimke se još Hrvatska bori da se dobije ovo što je dobila Malta, što je dobila Poljska koja je dobila i mi sada kada imamo kod ovog zakona da i, da je izuzeto poljoprivredno zemljište od prodaje strancima a to samo relativno vrijedi. Ako dobije Hrvatska ono što je dobila kao, što je dobila Poljska 12 godina da li će to Hrvatska dobiti, da li ćemo se izboriti, hoće biti neko kraće razdoblje? Dakle neko manje razdoblje. Onda i završetkom pregovora i ratifikacijom ugovora sa Europskom unijom i to isto poljoprivredno zemljište ide, ide u pravni promet. Isto je sa onim pojedinim dijelovima što se odnose, to će se rješavati istom ovom pregovaračkom pozicijom što se odnosi na obalne dijelove koji … … [[Upadica se ne razumije.]] izvan prometa. 70 metara od mora jel', od obalne crte. To jest, sve se to rješava kroz ove pregovaračke pozicije i to je još sve otvoreno, ali tu vrijedi načelo nediskriminacije. Ne može biti nejednako postupanje prema hrvatskim građanima, prema hrvatskim državljanima, ni prema državljanima zemalja članica Europske unije i obrnuto. A ovo načelu uzajamnosti po tim istim uvjetima se u punini vrijedi.
… /Govornik je isključen./ …
Mikrofon.
Molim vas kao potpredsjednika Hrvatskog sabora dok vi budete predsjedali sjednicama da u svakom zakonu koji nosi ovu rečenicu zarez pa ako je međunarodnim ugovorom što drugo određeno točka, tu rečenicu brišemo ili dodamo da takav zakon mora najprije doći, međunarodni ugovor mora najprije doći ovdje pred Hrvatski sabor da znamo o čemu se to radi da ne bi takav činovnik ili netko opet potpisao zapisnik pa je to međunarodni sporazum. Evo, to vas molim jer tako stoji u poljoprivrednom zemljištu sada koji će doći na raspravu, tako stoji još negdje drugdje i pokušaj je kroz odbore da to maknemo, ne uspijevamo. Evo, hvala lijepo.
Ali dragi kolega, svaki međunarodni ugovor mora doći na ratifikaciju u Sabor. Dakle, ne može se ta bojazan doći do ispunjena te bojazni da nešto neće biti neki međunarodnim ugovorom riješeno radi ovakve rečenice jer taj međunarodni ugovor mora u svakom slučaju doći pred ovaj Sabor i ovdje ga Sabor treba ratificirati. Zaključujem raspravu.
16. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 210. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za pravosuđe. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o podnesenim amandmanima. Gospodin Dražen Bošnjaković, državni tajnik najprije prijedlog amandmana Odbora za pravosuđe. Amandman 1. na članak 7.
Prihvaćamo.
Postaje sastavni dio prijedloga. Zatim Odbora za zakonodavstvo na članak 2.?
Ovaj amandman u prvom dijelu prihvaćamo koji se odnosi na članak 2. U drugom dijelu koji se odnosi na članak 358.a ne prihvaćamo jer naš izričaj je precizniji.
Slažemo se s ovakvim obrazloženjem. Prihvaćamo … [[Govornik se ne razumije.]]
Znači prihvaćen je onako kako ga je državni tajnik interpretirao [[Upadice se ne razumiju.]]
I sve ostale …
Na članak 3.?
Sve ostale amandmane prihvaćamo.
Ostali su amandmani prihvaćeni uključujući i Odbora za Poslovnik i tako dalje. Znači ovi su amandmani prihvaćeni. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je, da je većinom glasova 96 glasova za i 8 protiv prihvaćen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima zajedno sa prihvaćenim amandmanima [[Upadica: Jedan suzdržan je bio.]] I jedan suzdržan. Gdje ćemo ga odbiti od onih prvih? [[Upadica: Jedan suzdržan.]] Molim vas da li je bilo suzdržanih glasova? [[Upadica: Je.]] Jedan suzdržan glas. Odbijte ga od onih koji su za. Dobro. Bio je jedan i prema tome toga utvrđujemo da je bio i onda nam dajte konačno. Ovaj dakle Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima je prihvaćen većinom glasova; 93 glasa za, 8 protiv i 1 suzdržan zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 213 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Amandmani do kraja rasprave koji su proveli Odbori za zakonodavstvo, europske integracije, pomorstvo, promet i veze, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, Ivica Buconjić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, štovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama je Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o nadzoru državne granice. Hrvatski sabor je Zakon o nadzoru državne granice donio 2003. godine i počeo se primjenjivati 7. studenog 2003. godine. U praktičnoj primjeni zakona uočeni su određeni nedostaci kako sadržajni, tako i normativni koji su ovim prijedlogom zakona nastoje otkloniti. Međutim, u tih nekoliko godina od donošenja i primjene ovoga zakona, Ministarstvo unutarnjih poslova je obavilo niz drugih aktivnosti kojima se kompletan sustav integriranog upravljanja i nadziranja granice usklađuje sa europskim standardima. U proteklih nekoliko godina u MUP-u se intenzivno radilo na poboljšavanju i dostizanju standarda Europske unije, posebno na području preuzimanja kontrole buduće vanjske granice Europske unije koja će biti jedna od najdužih u Europi. Donesen je cijeli niz zakona i podzakonskih akata usklađenih s europskom pravnom stečevinom te je potpisano više bilateralnih sporazuma u cilju unaprjeđenja poslova iz područja koji se odnose na pravdu, slobodu i sigurnost. Također je ispunjeno i zadnje mjerilo za poglavlje 24. – Pravda, sloboda i sigurnost, odnosno izrađen je ažurirani akcijski plan integriranog upravljanja granicama RH. Vlada Republike Hrvatske usvojila je 10. travnja ove godine pregovaračko stajalište Republike Hrvatske o pristupanju Europskoj uniji za poglavlje 24. te isto predano Europskoj komisiji. U ožujku prošle godine donesen je Schengenski akcijski plan, a 12. lipnja 2008. godine Vlada je prihvatila izvješće o provedbi Schengenskog akcijskog plana koji jasno određuje obveze svih nadležnih institucija u pripremi za punu implementaciju schengenskih standarda. Jedan dio se mora ispuniti do dana ulaska u Europsku uniju dok se jedan dio aktivnosti provodi nakon ulaska u Europsku uniju, spajanje na schengenski informacijski sustav i uspostava sirene ureda za razmjenu podataka. Dakle, od donošenja zakona je Ministarstvo unutarnjih poslova zaista napravilo još jedan dodatan opsežan posao, imamo sve bolje rezultate u nadzoru granice, što se može vidjeti i iz broja nelegalnih prelazaka preko državne granice koji je u padu svake godine i značajno manji broj ilegalnih prelazaka imamo ove godine u odnosu na recimo 2000. ili 2001. godinu i taj trend pada je svake godine sve bolji što sigurno doprinosi tome da Hrvatska je sve spremnija i štititi svoje granice koje će ulaskom Republike Hrvatske biti vanjske granice Europske unije. Dakle, ovaj zakon, odnosno zakon o izmjenama i dopunama zakona je još jedna normativna aktivnost da ispravimo i popravimo ona rješenja iz zakona koja se u praksi nisu pokazala dobra ili su bila nedostatna i da još dodatno uskladimo ovaj zakon sa europskom pravnom stečevinom. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori? Zakonodavstvo? Integracije? Pomorsto, promet i veze? Unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost? Ništa. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Sukladno prihvaćenim obvezama usklađivanja nacionalnog zakonodavstva standardima Europske unije i planiranim obvezama i rokovima iz Nacionalnog programa Republike Hrvatske za pristupanje Europskoj uniji proizašla je obveza izrade Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice. Radi potpunog usklađivanja s odredbama uredbe Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije od 15. ožujka 2006. godine tzv. Schengenskim kodeksom o granicama. U članku 1. predviđeno je i dodana je odredba 3.a kojom se pojašnjava primjena Schengenskog provedbenog sporazuma u Republici Hrvatskoj. naime, stručnjaci u Europskoj uniji ukazali su da se u pojedinim odredbama važećeg Zakona o nadzoru državne granice, članak 3., 8., 9. i 17. da se pogrešno koristi izričaj nakon stupanja na snagu Schengenskog provedbenog sporazuma. Budući da je navedeni sporazum već na snazi ali još se ne primjenjuje u Republici Hrvatskoj kao i daj e potrebno iznaći izričaj kojim će se utvrditi postojanje dvije faze usklađivanja s odredbama Schengenskog provedbenog sporazuma. Naime za Schengenski provedbeni sporazum postavlja zajednička pravila primjerice za vize, obavljanje granične kontrole na vanjskim granicama, pravosudnu suradnju te za policijsku i carinsku suradnju, a kako bi se unutar područja zemalja potpisnica članica EU omogućila sloboda kretanja osoba. S tim u svezi uspostavlja se složeni informacijski sustav tzv. schengenski informacijski sustav radi razmjene podataka o identitetu određenih osoba, roba i stvari. Primjena sporazuma provoditi će se u dvije faze. Danom ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju početi će se primjenjivati Schengenski provedbeni sporazum osim odredaba koje se odnose na jedinstvene vize i Schengenski informacijski sustav, to je prva faza. Po ispunjavanju potrebnih pretpostavki i uvjeta za potpunu primjenu Schengenskog provedbenog sporazuma Europski parlament i Vijeće Europske unije donose odluku o ukidanju granične kontrole na unutarnjim granicama te se od tog trenutka Schengenski provedbeni sporazum primjenjuje u potpunosti i to je druga faza sporazuma. Usklađenje se odnosi na niz odredbi od kojih ću naglasiti tek nekoliko najbitnijih odredbi. Propisan je izuzetak od obveza prelaska državne granice od početka primjene Schengenskog provedbenog sporazuma u Republici hrvatskoj, tj. vanjske granice na graničnom prijelazu zatim za određene vrste plovila propisana je iznimka od obveze uplovljavanja ili isplovljavanja iz luke na teritoriju Republike Hrvatske koja je granični prijelaz te obveze podvrgavanja graničnoj kontroli za pojedine vrste plovila. Propisan je i način obavljanja granične kontrole i nad kojim osobama se obavlja osnovna, a nad kojim temeljita granična kontrola. Propisano je obavljanje granične kontrole nad određenim osobama uključujući i maloljetnike i dnevne migrante. Propisana je obveza nadležnog tijela da u postupku izdavanja lokacijske dozvole i drugih potrebnih odobrenja za građevine u prostoru od 100 metara od granične crte pribavi prethodnu suglasnost Ministarstva unutarnjih poslova. Propisano je i u kojim slučajevima za cestovne komunikacije i putovi koji nisu u funkciji graničnog prometa propisano je u kojim se slučajevima cestovne komunikacije i putovi koji nisu u funkciji graničnog prometa mogu zapriječiti. Opisane izmjene i dopune Zakona o nadzoru državne granice predložene su radi potpunog usklađivanja s odredbama schengenskog kodeksa o granicama, a radi ispunjavanja jednog od uvjeta iz poglavlja 24 – Pravda, sloboda i sigurnost u procesu pridruživanja Europskoj uniji. Radi ostvarenja strateškog cilja Republike Hrvatske ka punopravnom članstvu u Europskoj uniji odnosno dostizanje europskih standarda tijekom proteklih nekoliko godina provode se intenzivne aktivnosti na području upravljanja državnom granicom koje su rezultirale značajnim postignućima na svim područjima relevantnim za graničnu policiju. Tako je temeljem izrađenih strateških dokumenata koje je usvojila Vlada Republike Hrvatske strategija integriranog upravljanja granicom sa pripadajućim akcijskim planom potpuno izmijenjen zakonodavni okvir u području rada granične policije. Kontinuirano se obavlja kadrovsko popunjavanje i obuka. Programi i obuke se stalno usklađuju sa programima obuke za graničnu policiju zemalja članica EU. Provodi se i kontinuirano opremanje najmodernijom tehničkom opremom za poslove nadzora državne granice kako iz predpristupnih fondova tako i iz vlastitih proračunskih sredstava između ostalog termovizijski uređaj, uređaj za kontrolu putnih isprava, zanavljanje plovila na moru i rijekama itd. Uspostavljen je i napredni informacijski sustav za upravljanje državnom granicom za sada na 9 graničnih prijelaza koji ima sposobnost uvezivanja u scehngenski informacijski sustav što je preduvjet za učinkovitu kontrolu buduće vanjske granice Europske unije. U tijeku je širenje ovog sustava na dodatnih 25 graničnih prijelaza čime će biti obuhvaćeno oko 90% prometa na budućoj vanjskoj granici ili otprilike oko 70 milijuna putnika godišnje. Za ilustraciju potrebno je istaknuti kako preko svih graničnih prijelaza Republike Hrvatske negdje oko zapravo 189 graničnih prijelaza godišnje prijeđe oko 150 milijuna putnika. Prema utvrđenim prioritetima u međunarodnoj graničnoj policijskoj suradnji sklapaju se odgovarajući sporazumi kako sa susjednim zemljama članicama i nečlanicama Europske unije tako i sa agencijama relevantnim za graničnu policiju, a u travnju ove godine potpisan je i radni dogovor o operativnoj suradnji sa Frontexom ili samostalnom agencijom nadležnom za koordinaciju operativnih mjera na vanjskim granicama Europske unije sa sjedištem u Varšavi. Sve navedene aktivnosti već do sada su rezultirale boljom učinkovitošću u suzbijanju svih oblika prekograničnog kriminaliteta, a posebno suzbijanju nezakonitih migracija. Bilježi se kontinuirani pad nezakonitih migracija u proteklom razdoblju od 2000. godine kada je zabilježeno preko 24 tisuće nezakonitih prelazaka državne granice dok je u 2007. zabilježeno oko 4300 nezakonitih prelazaka državne granice. Primjerice samo ove godine u obavljanju poslova nadzora državne granice otkriveno je i oduzeto u 811 slučajeva oko 122 kilograma opojnih droga, zabilježeno je 79 slučajeva krijumčarenja oružja, u međuagencijskoj i međunarodnoj suradnji prekinuto nekoliko lanaca krijumčarenja osoba, oduzeta veća količina cigareta kao i evidentirani drugi oblici krijumčarenja preko državne granice se odnosi na vozila i tehničku opremu. Evo da ne dužim više vezano za ove aktivnosti koje pokazuju rezultati rada granične policije i policije, klub Hrvatske demokratske zajednice podržati će donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče. Hrvatska seljačka stranka podržati će predmetni tekst prijedloga zakona jer se njime pored usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnim stečevinama Europske unije ujedno i kvalitativno poboljšavaju postojeća rješenja, a čije su manjkavosti uočene tijekom dosadašnje primjene zakona. Ukratko ćemo obrazložiti razloge zbog kojih podržavamo predmetni tekst. Prije svega zbog terminološkog i drugog usklađivanja sa međunarodnim standardima, te odredbama drugih važećih propisa Republike Hrvatske. Ovim se prijedlogom stvaraju preduvjeti da se olakša rad policiji i drugim našim nadležnim institucijama, sa susjednim državama i međunarodnim partnerima, posebice u pitanjima vezanim uz prelazak državne granice, granično odobrenje, privremeni granični prijelazak. Propisuju se uvjeti gradnje i opremanja graničnih prijelaza te obaveza operatera, gradnje i postavljanja objekata na području graničnog prijelaza, obaveze osoba koje obavljaju djelatnosti na području graničnog prijelaza. Propisuju se obaveze prijevoznika u zračnom prometu, mjesto obavljanja i troškove granične kontrole, uređivanje prostora uz granicu i zaprečavanje komunikacija, kao i niz drugih. Od svih spomenutih pitanja koja sada nećemo pojedinačno obrazlagati, posebno se vidi odlučnost Vlade i predlagača za jačanje međunarodne policijske suradnje sa susjedima i drugim međunarodnim partnerima. Ujedno izražavamo nadu da će biti što manje problema u praktičnoj provedbi zakona, po pitanjima praćenja, usklađivanja i organiziranja provođenja mjera i rješenja u policijskim poslovima na državnoj granici, aerodromima i pomorskim lukama, otvorenim za međunarodni promet, na teritorijalnom moru i unutrašnjim morskim vodama, unutarnjim plovnim putovima te poslovima u vezi s nezakonitom migracijom. Također smo uvjereni da se davanjem ovlasti nadležnom ministru za donošenje podzakonskih propisa doprinosi brzom i operativnom djelovanju u konkretnim situacijama, a time doprinosi brzom rješenju mogućih proceduralnih problema. Slijedom navedenog, još jednom ističemo da Hrvatska seljačka stranka podržava prijedlog predmetnog zakona, jer se predloženim rješenjima pored ciljeva vanjske politike podupiru i ciljevi na nacionalnoj razini po pitanju sigurnosnih mjera i drugih pitanja kojima se osigurava učinkovitija zaštita hrvatske granice, te se i na taj način doprinosi ukupnoj sigurnosti države. Hvala vam lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica, koje nema, Ingrid Antičević Marinović. Gospodin zastupnik Niko Rebić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dobili smo još jedan u nizu zakona u ovoj godini koji nose oznaku P.Z.E. kojim se usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije. Kad god se radi o prijedlogu promjene Zakona o nadzoru državne granice, znači da se radi o pitanju koje je vrlo važno za Hrvatsku. Prvi je razlog što je granica Hrvatske jedna od najdužih na svijetu po broju stanovnika, jer imamo četiri i pol milijuna stanovnika, a granicu preko 3 tisuće kilometara, ako se usporedimo primjerice sa Poljskom koja ima 10 puta više stanovnika, a granicu kraću od naše. Drugi je razlog što se Republika Hrvatska nalazi u dosta osjetljivom geostrateškom i političkom položaju i prostoru. Poznato je da se preko Republike Hrvatske križaju mnoge rute i organiziranog kriminala i prometovanje drogama, a i šverc ljudima. Zbog toga se nadamo da će i ove izmjene i dopune Zakona o nadzoru državne granice osigurati još bolju i veću učinkovitost u nadzoru i kontroli državne granice. Predložena rješenja u skladu su sa standardima koji se primjenjuju u zemljama Europske unije. U Zakonu o nadzoru državne granice da bi se bolje razgraničile dvije faze prilagodbe, budući da neke odredbe stupaju na snagu tek ulaskom Republike Hrvatske u Europsku uniju, od početka primjene Šengenskog provedbenog sporazuma u Republici Hrvatskoj, dok stupanja na snagu pojedinih odredaba ovisi o donošenju odluke Europskog Parlamenta i Vijeća Europske unije o ukidanju granične kontrole na unutarnjim granicama, odnosno u trenutku potpune primjene Šengenskog provedbenog sporazuma. U odredbi članka 10. važećeg zakona koji se odnosi na izdavanje graničnog odobrenja, dodan je novi stavak kojim je propisana ovlast ministra unutarnjih poslova da podzakonskim propisom propiše razloge za izdavanje graničnog odobrenja s obzirom da su se u praski pojavili problemi u tumačenju navedenog pojma. Isto tako odredbom članka 10. ovog prijedloga izmijenjen je članak 20. važećeg zakona, te se dodaju novi članci kojima se za određene vrste plovila propisane iznimke od obveze uplovljavanja ili isplovljavanja iz luke na teritoriju Republike Hrvatske koja je granični prijelaz, te obveze podvrgavanja graničnoj kontroli za pojedine vrste plovila. Ovo je potrebno unijeti u ovaj prijedlog radi usklađivanja sa odredbama aneksa 6. točka 5. uredbe Europskog Parlamenta i Vijeća Europe iz 2006. godine, te je predloženo da ove odredbe članka 20. stupaju na snagu danom početka primjene Šengenskog provedbenog sporazuma u Republici Hrvatskoj. Radi usklađivanja Zakona o nadzoru državne granice sa člankom 7. uredbe Parlamenta i Vijeća Europske unije iz 2006. godine predložene su nove odredbe koje se odnose na provođenje osnovne i temeljite granične kontrole osoba. Člankom 22. ovog prijedloga mijenja se članak 37. važećeg zakona kojim se reguliraju uređenje prostora uz granicu i zaprječavanje komunikacija i on sada glasi u postupku donošenja prostornih planova kojim se planira uređenje prostora koji seže 100 metara od granične crte u svrhu osiguranja opće sigurnosti i preglednosti granice, ministarstvo je dužno nositelju izrade prostornog plana dostaviti zahtjeve za izradu prostornog plana. Nadležno upravno tijelo u postupku izdavanja lokacijske dozvole rješenje o uvjetima građenjima, odnosno rješenje o izvedenom stanju za građevinska područja, dužno je pribaviti suglasnost ministarstva. Suglasnost se neće izdati ako bi građevina ometala obavljanja granične kontrole i obavljanje nadzora državne granice. U članku 37. uređuje se koje se ceste i putovi, a koji nisu u funkciji graničnog prometa mogu zaprječivati radi onemogućavanja nezakonitog prelaska državne granice izvan graničnog prijelaza. Također se uređuje kada se i na privatnim posjedima mogu postaviti rampe i prepreke. Kaznene odredbe ovoga prijedloga Zakona o nadzoru državne granice usklađena su sa sadržajem navedenih izmjena i dopuna te odredbama Prekršajnog zakon. Sve ove izmjene i dopune Zakona o nadzoru države granice koje su brojne, predložene su radi potpunog usklađivanja s Odredbama schengenskog kodeksa o granicama, radi ispunjavanja jednog od uvjeta iz poglavlja 24. – Pravda, sloboda i sigurnost za ulazak Republike Hrvatske u Europsku uniju. Mislim da se radi o dobrom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o nadzoru granice i da ga treba prihvatiti. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, držani tajnik u Ministarstvu unutrašnjih poslova Ivica Buconjić. Izvolite.
Evo samo bih htio zahvaliti na podršci i reći da prihvaćamo amandmane Odbora za zakonodavstvo.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu.
18, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 213. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave je predstavnik predlagatelja prihvatio ove amandmane sukladno članku 169. Poslovnika, oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nadzoru državne granice je prihvaćen jednoglasno sa 103 glasa zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo na sljedeću točku. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 94 Predlagatelj zakona je Vlada. Amandmane do kraja rasprave koji su proveli Odbor za zakonodavstvo, europske integracije, pomorstvo, promet i veze. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Gospodin zastupnik Ivo Habek. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa evo ja bih predložio pošto je i klub SDP-a isto predložio dopune Zakona o javnim cestama da se spoje ove dvije točke, pa da danas evo odradimo ova dva prijedloga zakona.
Vrlo rado bih udovoljio vašem prijedlogu, ali priječi ga Poslovnik, jer u pogledu vašeg prijedloga zakona koji je uvršten u dnevni red nema još poslovničkih pretpostavki, jer mjerodavni odbori nisu zauzeli stajalište i dali svoje mišljenje i Vlada nije dala svoje mišljenje, pa zato ne mogu.
Mislim odbor, matični Odbor za pomorstvo, prometi i veze dao je svoje mišljenje, pa evo znači da je.
Vlada nije dala, a ja sam napravio lapsus Vlada nije dala. Bit će drugom zgodom onda. E zašto nije. Držani tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture Dražen Breglec će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospođe i gospodo saborski zastupnici. Dozvolite nekoliko uvodnih rečenica o ovim izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama. Ove izmjene i dopune Zakona o javnim cestama kao konačni prijedlog dolaze do vas uglavnom motivirane usklađivanje sa propisima Europske unije, konkretno sa tri direktive Europske zajednice koje se odnose na pristojbe koje se plaćaju za uporabu određene infrastrukture za teška teretna vozila koja se odnosi na … [[Govornik se ne razumije.]] elektroničkim sustava za naplatu cestarine, te na minimalne sigurnosne zahtjeve za tunele na transeuropskoj cestovnoj mreži. Osim usklađenja sa spomenutim direktivama Europske unije pojedine izmjene i dopune zakona predložene su radi jasnog izričaja kao i radi nužnih poboljšanja koje je u međuvremenu, odnosno slijedom dosadašnje primjene zakona uočeno. Slijedom usklađivanja sa navedenim direktivama Europske zajednice uvode se nove odredbe u važeći zakon. Konkretno propisuje se osnovni kriterij za određivanja visine cestarine iako u Zakonu o javnim cestama nisu bili propisani kriteriji za određivanje cestarine važeće cestarine na autocestama u biti i do sada su utvrđene primjedbom navedenim mjerila, ali ovim izmjenama zakona usklađivanjem to i eksplicitno pripisujemo. Nadalje, uređuju se i uvjeti za područje interoperabilnosti, sustava za naplatu cestarine, odnosno propisuje se da elektronički sustavi za naplatu cestarine moraju omogućavati naplaćivanje cestarine korištenjem najmanje jedne od sljedeće tri tehnologije, satelitskog određivanja položaja vozila kao prve mogućnosti, mobilne komunikacije sa uporabom GSM, GPRS standarda, te mikrovalne tehnologije na frekvenciji 5,8 gigaherca koja je također već u korištenju. Nadalje utvrđuje se minimalni sigurnosni zahtjevi za tunele, promjenjuje se za tunele dulje od 500 metara na cestama i državnim cestama. To su zahtjevi kojima se ograničava sprečavanje kritičnih događaja koji mogu imati za posljedice ugrožavanje ljudskih života, okoliša i tunelskih instalacija, te pružanje zaštite u slučaju nesreća. Također postavlja se zakonski okvir za imenovanje službenika za sigurnost za svaki tunel koji će koordinirati sve preventivne i zaštitne mjere u cilju maksimalne sigurnosti svih sudionika u prometu. Navedena područja usklađenja s regulativom Europske unije uređene su kroz 7 novih članaka kojima se dopunjuje Zakon o javnim cestama. Ti će članci stupiti na snagu na dan pristupanja Republike Hrvatske Europsku uniju, a odnose se kao što je već prije spomenuto na odredbe o kriterijima za određivanja visine cestarine na interoperabilnost sustava i na minimalne sigurnosne zahtjeve za tunele. Jedno od poboljšanja koje se ne tiču direktno usklađenja sa propisima Europske unije jest i dopuna važeće odredbe o pravima osoba s invaliditetom ,a predstavlja ispunjenje zahtjeva mnogih osoba s tjelesnim oštećenjem i njihovih udruga. Konkretno dopunama zakona iz 2006. godine utvrđeno je bilo pravo osobe s određenim stupnjem tjelesnog oštećenja da za uporabu javnih cesta i autocesta za jedna osobni automobil u svom vlasništvu ne plaćaju godišnju naknadu pri registraciji motornih vozila i ne plaćaju cestarinu. Ovom predloženom dopunom važeće odredbe zakona proširuju navedeno pravo i na osobe koje imaju određeni postotak tjelesnog oštećenja, a koriste osobni automobil temeljem ugovora i o lizingu. Dakle, ne samo na osobe koje imaju automobile u svom vlasništvu, već i oni koji imaju automobil u posjedu, temeljem ugovora u lizingu. Zaključno, u ovom uvodnom očitovanju, dozvolite da se izjasnim o prihvaćanju amandmana koji je podnio Odbor za zakonodavstvo. Hvala.
Hvala. Odbori za pomorstvo, promet i veze? Gospodin zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora na 18. sjednici održanoj 4. prosinca raspravio je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 94 koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske. Odbor je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama raspravio kao matično radno tijelo sukladno odredbi članka 89. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Uvodno predstavnik predlagatelja je kazao da je Vlada pristupila izradi novog cjelovitog teksta Zakona o javnim cestama koji se očekuje u proceduri krajem drugog kvartala krajem 2009. godine. Predstavnik predlagatelja istaknuo je da je ovaj zakon propis čije donošenje i usvajanje predstavlja daljnje usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije u dijelu koji još nije usklađen ili nije u potpunosti usklađen. Zakonom se uređuju uvjeti za područje interoperabilnosti sustava za naplatu cestarina. Utvrđuju se najniži sigurnosni zahtjevi za tunele u transeuropskoj cestovnoj mreži odnosno za tunele dulje od 500 metara na autocestama i državnim cestama, određuju subjekti koji će temeljem javne ovlasti upravljati tunelima i uspostavljati sigurnosne parametre u tunelima. Postavlja se zakonski okvir za imenovanje službenika za sigurnost za svaki tunel koji će koordinirati sve preventivne i zaštitne mjere u cilju maksimalne sigurnosti svih sudionika u prometu. Predlagatelj je kazao da konačni prijedlog zakona ne donosi razlike u odnosu na rješenja koja su bila ponuđena u prijedlogu zakona koji je usvojen na sjednici Hrvatskoga sabora u prvom čitanju budući se radi o izmjenama i dopunama kojima se zakonodavstvo Republike Hrvatske usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije u području minimalnih uvjeta sigurnosti u cestovnim tunelima i interoperabilnosti naplate cestovnog sustava. U raspravi je istaknuto da je u proceduru upućen i Prijedlog zakona o dopuni Zakona o javnim cestama predlagatelja Kluba zastupnika SDP-a kojim se predlaže smanjenje cestarine za uporabu auto-ceste i objekata s naplatom za prijevozna sredstva s manjom potrošnjom goriva te prijevozna sredstva koja dovode do manjeg trošenja prometnica. Stoga bi bilo uputno da se u Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama utvrdi kategorizacija prijevoznih sredstava a temeljem tako utvrđene kategorizacije Vlada će donijeti odluku o visini korisničke naknade. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama u tekstu u kojem ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub HDZ-a gospodin zastupnik Ivan Vučić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnim stečevinama Europske unije jedan je od uvjeta za pridruživanje Europskoj uniji a jedna od obveza koja proizlazi iz pregovaračkog stajališta za poglavlje 14 – Prometna politika i usklađivanja sa direktivama iz područja cestovnog prometa. Ovim zakonom uređuju se uvjeti za područja interoperabilnosti sustava za naplatu cestarine odnosno propisuje se da elektronički sustavi moraju omogućiti naplatu cestarini korištenjem najmanje jedne od tri tehnologije, satelita, GSM-a, GPRS-a ili mikrovalne tehnologije. Zakonom se utvrđuje najniži sigurnosni zahtjevi za tunele u transeuropskoj cestovnoj mreži odnosno za tunele duže od 500 metara na državnim cestama i auto-cestama određuje se subjekt u pravnoj osobi kao pravna osoba sa javnim ovlastima ali i zakonski okvir za njegovo imenovanje. Člankom 2. dopunjuje se članak 4. koji govori o mreži javnih cesta, tako da državne ceste i auto-ceste čine jedinstvenu mrežu cesta. Navedeno je potrebito zbog usklađivanja gradnje i održavanja ali i provođenja operativnog plana u zimskoj službi. Član 3. regulira se usklađivanje direktive Europske unije o visini cestarine tako da ona može varirati u skladu sa euroemisijskom razredom. Direktiva upućuje da se popusti na visinu cestarine mogu primijeniti za česte korisnike ali ne mogu biti veći od 13% za vozila čija maksimalna dopuštena težina u natovarenom stanju prelazi 3,5 tone. Mišljenja sam da bi bilo dobro kada bi direktiva Europske unije regulirala i visinu cestarine po kilometru i kategoriji kao i duljini vremena izdavanja pa bi se izbjegli problemi sa vinjetom u Sloveniji, no na to nažalost ne možemo utjecati. Člankom 7. regulira se kontrola vozila za izvanredni prijevoz kao i osovinsko opterećenje. Pozdravljamo prijedlog da se mjerenju može biti nazočan i predstavnik pravne osobe koja upravlja tom cestom a da se šteta učinjena za prekomjernu upotrebu regulira Zakonom o obaveznim odnosima u svakom konkretnom slučaju. Članak 9. i 10. regulira rješenje priključaka na županijsku cestu. To je svakako dobro jer je do sada bilo regulirano samo za državne ceste i što je izričito navedeno da je to trošak investitora. Na primjer, možda će biti nepopularno rečeno što je trošak investitora ali trošak investitora obvezat će investitore da u budućnosti kod projektiranja novih naselja, prije svega novih naselja uz cestu ne grade priključke na državnu, županijsku i lokalnu cestu svaki za sebe već da se investira u sabirne ceste i na taj način se traži samo jedan priključak na lokalnu, županijsku i državnu cestu što će svakako u budućnosti ali i sada imati utjecaja na sigurnost u prometu. Člankom 11. regulira se postavljanje reklama o zaštitnom pojasu koji iznosu za auto-ceste 35 metara, državne ceste 25 metara, županijske ceste 15 i lokalne ceste 10 metara kao i na odmorišta što pridonosi boljoj komercijalizaciji prostora a njegovo … [[Govornik se ne razumije.]] ne utječe na sigurnost prometa. Članak 17. proširuje se krug korisnika koji ostvaruju pravo na neplaćanje naknada za ceste kod registracije motornih vozila a koji su prihodi županijske uprave za ceste. Naime, do sada su pravo imale osobe sa 80%-tnim općim invaliditetom i 60% oštećenja donjih ekstremiteta ako su bili vlasnici vozila. Donošenjem ovog zakona ostvaruje pravo ako su vozila bila i na lising a oni su korisnici toga lisinga. Obrazloženje predlagača poslije prvog čitanja koje se odnose na probleme jedinica lokalne samouprave kao i financiranja ostalih javnih cesta bit će kako je rekao predlagač obuhvaćene novim zakonom koji je u pripremi u drugom kvartalu 2009. godine. Klub Hrvatske demokratske zajednice glasovat će za donošenje ovog zakona u drugom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a. Gospodin zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, predstavnici ministarstva pa ja ću samo kratko podsjetiti da je ova točka dnevnog reda trebala se naći u prvom čitanju na prošlom zasjedanju, ljetnom zasjedanju ovog Sabora i da je nakon moje intervencije predsjednik Vlade predložio da ide u dva čitanja na istom zasjedanju. Nije se to dogodilo i ja moram reći da sam zato razočaran. Ne zbog toga što nismo na istom zasjedanju u dva čitanja usvojili izmjene i dopune zakona nego što osnovni razlog zbog čega sam ja intervenirao i predlagao da ne ide u jedno čitanje je bio taj da sam smatrao da treba učiniti bitne dodatke i izmjene u zakonu odnosno izaći sa prijedlogom novog teksta zakona. Tada sam podsjetio i premijera i članove Vlade naime da je udruga gradova zajedno sa USAD-om i sa institucijama Europske unije izradila Prijedlog novog zakona o javnim cestama i uputila ga nadležnim tijelima na razmatranje. Naglašavam da taj prijedlog nije stranački niti na bilo koji način da kažem pristran nego je pokušaj da se iz objektivnih problema koji se javljaju u diobi cesta o diobi sredstava za održavanje pojavljuju ozbiljni problemi i da je nužno pronaći rješenje koje će dati odgovore ne na zadovoljstvo svih ali koje će naći kompromisne rezultate za tu problematiku. Naime ja ću navesti samo primjer mog grada koji nije velik. Prostire se na 35 kvadratnih kilometara i ima 65 kilometara nerazvrstanih cesta, 18 kilometara državnih i 15 kilometara županijskih. Sredstva koja izdvaja grad za održavanje tih cesta nerazvrstanih izdvajaju se iz komunalne naknade koju plaćaju svi građani neovisno da li imaju motorna vozila ili nemaju dok istovremeno grad kao ni svi gradovi, općine ne participiramo u onim sredstvima koje se prikupljaju ili izdvajaju iz cijene benzina ili kod registracija. Ovaj uvod sam dao iz jednostavnog razloga da naglasim da u klubu zapravo nemamo još stav da li ćemo podržati, biti suzdržani ili protiv. Zašto? Ako se radi samo o usklađenju nema razloga da budemo protiv. Ali ako se radi o zahtjevu da se zaista izradi novi zakon mislim da je bilo vremena da se iz onih prijedloga koje smo, koje su dale udruge, gradovi i neke druge institucije do ovog današnjeg datuma u prosincu mjesecu moglo izaći sa zapravo novim zakonom koji je sad najavljen za prvi kvartal. Drugi? Ispričavam se. Kriva informacija. Zbog čega sad govorim o tome? Zbog toga jer bi se trebao naći navodno do kraja godine i prijedlog programa izgradnje cesta u Republici Hrvatskoj na dnevnom redu ovog Sabora. Rekli bi Zagorci: «Malo na knap». No ali s obzirom da je to izuzetno složeno i važno pitanje za modernu Hrvatsku i za još moderniju i razvijeniju Hrvatsku ovo bez konzultacija sa bilo kime moram reći da možda ne bi bilo loše da i program i novi zakon se nađu negdje otprilike u isto vrijeme na dnevnom redu. Pogotovo s obzirom na najave premijera oko upućivanje prijedloga proračuna za iduću godinu vjerojatno kao i kod željeznica neće biti planirani u prvoj godini program izgradnje cestovne infrastrukture izuzetno važni, kapitalni objekti nego vjerojatno više dokumentacija i programi koji proizlaze iz ukupnog programa i da ih pokušamo uskladiti. I sad nekoliko primjera koji, gdje se malo prozivam sad kolege iz ministarstva ako smo već usklađivali direktive mislim da je tu i rečeno već u ime Kluba zastupnika HDZ-a, ja ću biti konkretniji i malo opet lokalista. Naime zbog čega nije usklađeno iz direktive i ono da zapravo cijena kilometra koji se plaća na autocestama bude izjednačena, ujednačena na području čitave Hrvatske jer da je to učinjeno onda bi ja vjerojatno odmah apriori prihvatio i ove izmjene zakona jer onda autocesta Zagreb-Macelj ne bi bila 67% skuplja od prosječne cijene kilometra na autocestama u ostalom dijelu Republike Hrvatske. Ponavljam bilo bi nam izuzetno drago da smo danas imali na raspravi novi zakon, novi zakon koji bi trebao po meni i novu podjelu učiniti razvrstavanja cesta. Sve su ovo javne ceste koje mi zovemo i nerazvrstane. Danas je bilo na Odboru za lokalnu samoupravu, podržan je, nema predsjednika tu, nema ni potpredsjednika pa onda ajde da samo prenesem informaciju podržan je zakon uz jednog, jedan glas protiv, jedan suzdržan da uskladimo da su javne ceste zapravo sve ceste, ali da postoje državne autoceste, da postoje regionalne ceste i da postoje lokalne ceste. I da zatim u budućnosti riješimo i pitanje njihovog financiranja. Jer kao što smo mi u udruzi rekli, evo tu je potpredsjednica udruge Neda Klarić, rekli ne mora se financijski dio novog zakona i razvrstavanja prihoda i troškova održavanja primijeniti sa danom donošenja zakona. Kao što i u nekim drugim zakonima imamo prelazni period znamo da postoje velike obaveze Hrvatskih cesta vis avis kreditnih i drugih obaveza za izgrađene ili one koje se trenutno grade i da kažemo dok se ne stvore uvjeti kao što bi rekli predsjedavajući odnosno potpredsjednici ili predsjednik dok se ne stvore financijski uvjeti za takvu raspodjelu taj dio zakona se neće primjenjivati ali bismo i mi u lokalnoj i regionalnoj samoupravi a i država u konačnici mogli planirati za dvije, tri ili pet godina unaprijed šta ćemo raditi, šta ćemo ulagati i na koji način ćemo održavati tu mrežu cesta koje zaista svima nama život znače. Ima među nama regionalnih podjela, navijanja za različite pravce, međutim svi se kad-tad nađemo na cesti između Šibenika, Stankovaca i Benkovca i onda smo ljuti na županijsku ili na državne ceste, što baš nije ono uređena, ali u zimi kad se radi o našim cestama onda prigovaramo jer naše nisu uređene. Uglavnom molim predstavnike ministarstva da zaista, mi smo obavili i neke razgovore pa je prošlo već i vrijeme, znamo da je i kod vas gužva, a i kod nas u gradovima da sad nakon nove godine kad se proračuni donesu da se ponovo sjednu predstavnici udruge gradova, ministarstva i da pokušamo iznaći najprihvatljivija rješenja koja će biti na korist naših građana, ne nas niti lijevih, ni desnih, ne nas pozicije niti opozicije, nego jednostavno svi smo mi ili netko nas u kući vozi ili svi smo mi vozači, svi smo mi korisnici tih cesta, svi želimo da standard kao što je rekao državni tajnik, kao što je rekao i kolega prethodnik da standard ujednačimo, da se s nivoom cesta zna što te očekuje na navedenoj prometnici i zaista postoji zajednički interes da se riješe određeni problemi, pa i ovo o čemu je … [[Govornik se ne razumije.]] inicijativu podnio uvaženi kolega Habek koji se odnosi na motocikliste da ne bismo došli u situaciju da opet plaćaju sa 20 lipa cestarinu. Mislim da postoje legalni načini da to riješimo, koliko čujem nešto i ministarstvo sprema, pa evo još jedanput pozivam da ministarstvo što ranije krene ili krene u raspravu o prijedlogu novog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče. … [[Govornik se ne razumije.]] ove izmjene podržavaju svi, dakle i matični odbor i sve stranke u Saboru, onda nema doista potrebe da i ja ih posebno ističem i zato ću samo dvije rečenice. Dakle, dobro je da i ovo privodimo usklađivanje sa EU zakonodavstvom privodimo svome kraju, ali pored toga i ja ću istaknuti posebno ovdje da se ide korak naprijed u sigurnosti u tunelima i to je, dakle nije samo u pitanju usklađivanje, već i pitanje sigurnosti poboljšano, a isto tako ću istaknuti ovih nekoliko stvari koje se odnose na poboljšice korisnika autoceste, kao što se odnosi na osobe s tjelesnim oštećenjem koji sada mogu svoja prava koristiti temeljem ugovora o leasingu, a ne samo temeljem prava vlasništva, što su do sada mogli. A vidimo da i omogućuju se popusti za cestarinu za česte korisnike koji dobro ograničavaju se, ne mogu biti veći od 13%, ali i to je dobro i vidimo da omogućujemo da moramo omogućiti naplatu cestarine jednim od elektroničkih naplata koje se koriste u Europskoj uniji. Dakle, jednostavno ovo treba podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, dakle ovo neće biti izvan rasprave o ovoj točci dnevnog reda. Baš dapače, činjenica je da je gospodin potpredsjednik Sabora Šeks kazao da zbog toga što Vlada nije dala svoje mišljenje na prijedlog kluba zastupnika SDP-a, a koji se isto tiče izmjene ovog zakona ne znači da se ne može kazati sljedeće. Čudno je malo da je Vlada razmatrajući na sjednici prošli četvrtak, pretprošli zapravo, ne znam koju ste točku dnevnog reda imali na dnevnom redu, donijela odluku, ali to sam samo iz medija uspio saznati da prihvaća, zapravo ideju kluba SDP-a i da se motociklistima smanjuje dakle ta cestarina za 40% u odnosu na vlasnike, odnosno korisnike osobnih vozila, ali meni je žao što to istovremeno nije onda pretočeno u jedno konkretno mišljenje, odnosno određeni papri koji bi onda mogao recimo odlučiti u klubu SDP-a da mi povučemo prijedlog zakona. Ovako ćemo sada imati ovaj zakon koji ćemo, naravno uz podršku i našu najvjerojatnije usvojiti, a onda će moguće i biti izgovor da o tome ne možemo ni raspravljati, što mislim da nije prirodno, nije potrebno. I zato mi je žao dakle što Vlada nije objedinila, dakle uz prijedlog zakona koji je upravo u proceduri sa dostavljanjem mišljenja na ovaj naš zakonski prijedlog tako da bismo stvar završili u jednom potezu. Tako ćemo još malo i vremena izgubiti nepotrebno. Hvala.
Molim. A bajkeri više ne moraju na Učkoj plaćati? … [[Upadica se ne čuje.]] Ali nema sitnih, sad će dati malo krupnije. Završni osvrt, državni tajnik Dražen Breglec. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Da, zaista je ovo jedan od onih zakona kada možemo govoriti, koje možemo okarakterizirati da je iznad stranački i nadstranački. Ceste su zajednički problem i stoga je lakše sa manje, nekada i političkih strasti raspravljati o ovoj materiji i to je činjenica, to je točno. Međutim, to nikako ne znači da je on lakši, kako za utvrđivanje, tako i za donošenje jer se i u ovom zakonu kako i u mnogima drugima sukobljavaju određeni prirodni interesi kako na primjer na ovom zakonu lokalnog u odnosu na državno tako možda privatnog odnosa na opće i svi ostali prirodni sukobi koji se javljaju kod mnogih zakona. Ovaj zakon ih nije pošteđen, dapače, i ovaj zakon ih sadrži u jednoj velikoj količini. Zašto se u ovih nekoliko mjeseci između prvog čitanja i drugog čitanja nije pristupilo, odnosno nije uspjelo predložiti ovom Visokom domu potpuno novi zakon? Ima nekoliko razloga. Najvažniji i prije svega onaj koji je definitivno odluku o tome da li će se uputiti novi zakon ili ne doprinijeo jest neizvjesnost posljednjih mjeseci oko sveukupnog financijskog fiskalnog okvira i izgleda kako državnog proračuna, tako i mogućnosti države da osigura sva ona podmirenje svih onih obaveza koje su nastale prijašnjih godina iz naslova cestogradnje, dakle sve to ima veze sa jednom znatnom u ovom trenutku financijskom neizvjesnošću u planiranju krupnih državnih financija. To se reflektira i dobrim dijelom i na ovaj zakon. Ovaj zakon nije propis koji bi se mogao mijenjati svako malo, Zakon o javnim cestama je jedan od važnijih zakona koji imaju ozbiljne implikacije na svakodnevni život posebno na funkcioniranje gradova, općina, županija, županijskih uprava za ceste i u ovim vrlo neizvjesnim i teško predvidivim okolnostima koje proizlaze iz financijski i ostale neizvjesnosti jednostavno smatrali smo da je mudro pričekati prvu polovicu iduće godine kada će ipak mnogo toga morati doći na svoje mjesto. To je bio prvi razlog. Drugi razlog jest i taj da je kompleksnost ove materije usko vezana i kako u Zakon o građenju tako i u Zakon o koncesijama tako naravno i neizostavno i na lokalnu, odnosno područnu (regionalnu) samoupravu i bez te financijske neizvjesnosti o kojoj sam prije govorio, bilo bi potrebno provesti jednu sveobuhvatnu raspravu za koju ipak je bilo premalo vremena ako i željeli govoriti o jednom kvalitetnom novom zakonu. Nije mi osobno poznat konkretna inicijativa o kojoj je uvaženi zastupnik Šprem govorio, SDP-a o intervenciji u ovaj zakon, ali ukoliko se ona odnosi isključivo i jedino na smanjenje cestarina za motocikle onda mogu kao što ste i sami rekli, potvrditi da je Vlada usvojila odluku na prijedlog koncesionara Hrvatskih autocesta kojom se stvara nova kategorija vozila 1A koju čine motocikli i koja ima, čiji se iznos cestarine utvrđuje za 40% na nižoj razini nego što je to za kategoriju jedan, odnosno za osobna vozila. Takav prijedlog nije bilo niti potrebno definirati zakonom jer postoji mehanizam i ovim zakonom predviđen, da se na prijedlog koncesionara u ovom slučaju Hrvatskih autocesta Vlada svojom odlukom o tome očituje, odnosno prihvaća ili ne prihvaća i ono postaje pravovažno i primjenjivo kao što je i u konkretnom slučaju već izvršeno. Dakle ukoliko je bilo samo to onda je to riješeno pa nadam se na zadovoljstvo svih motociklista bez obzira na inicijativu a vjerujte niti je ona novijeg datuma od prije kojih mjesec dana, ona je višegodišnja i siguran sam da će se motociklisti svih stranačkih opredjeljenja sa zadovoljstvom dočekati ovu odluku koja je već i stupila na snagu. Evo zahvaljujem na podršci svim klubovima i očekujem zanimljivu i prije svega korisnu raspravu u idućih šest mjeseci i naravno jedan kvalitetan zakon kao što je i MPP, odnosno kao što je i u prijedlogu Vlade za iduću godinu predviđeno do najkasnije završetka drugog kvartala. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Sutra nastavak u 9,30 sa raspravom o Konačnom prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu i nakon rasprave o tome zakonu vjerojatno oko 13,00 sati glasovanje o već raspravljenim točkama. Hvala.
17. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama, drugo čitanje, P.Z. broj 94. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je ove amandmane sukladno članku 169. Poslovnika oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje: Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama. Molim tko je za? Hvala, Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, 100 glasova za, 3 protiv prihvaćen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o javnim cestama zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dame i gospodo, zastupnice i zastupnici. Svima želim dobro jutro i započinjemo sa današnjim radom. Moram vas obavijestiti da imamo tehničke probleme oko mjerenja vremena pa će se ono mjerit ručno, ali nemojte se plašiti da će biti bilo tko zakinuti. Idemo na - Konačni prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, drugo čitanje, P.Z. br. 124 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Ovaj zakon raspravljat ćemo sukladno odredbama Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za razvoj i obnovu, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za lokalnu i područnu i regionalnu samoupravu, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio zastupnik Boro Grubišić i Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Ministar poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja, gospodin Božidar Pankretić. Izvolite.