Sada bih predložio da tri Konačna prijedloga Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, Zakon o članarinama u turističkim zajednicama i Zakon o boravišnoj pristojbi provedemo objedinjenu raspravu. Dali se slažemo? Dobro. - Konačni prijedlog Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 199 - Konačni prijedlog Zakona o članarinama u turističkim zajednicama, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 198 - Konačni prijedlog Zakona o boravišnoj pristojbi, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 200 Predlagatelj je Vlada. P.Z.E.-ovi su sve, hitni je postupak. Amandmane do kraja rasprave koji su proveli Odbori za zakonodavstvo, Europske integracije, turizam. Predstavnik predlagatelja, ministar turizma Damir Bajs će dodatno obrazložiti prijedloge. Izvolite ministre.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pozdrav svim saborskim zastupnicima. Evo ja ću ukratko izložiti postulate koji su nas vodili pri izradi Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i dva prateća Zakona o pristojbama i turističkoj članarini. Ono što bih prvo izrekao, jeste činjenica da Zakon o turističkim zajednicama i općenito ti svi zakoni potiču iz 1994. godine. Obzirom da je sada 2008. godina, potpuno je različno da u tih gotovo 15 godina, je trebalo napraviti promjene u jednom sistemu koji je iznimno bitan za hrvatski turizam. Naime, sustav turističkih zajednica i služi tome, da od lokalnog nivoa, pa do državnoga promiče i ja bih rekao i kontrolira i koordinira, ali suportira hrvatski turizam. Ono što ovdje posebno treba naglasiti, jeste da kada smo radili ovaj zakon, onda smo se poveli za činjenicom da naravno sve ono što je u tih 15 godina se promijenilo, moralo biti ugrađeno u nešto što će dalje poticati hrvatski turizam. Tri stvari su bile ključne. Prva stvar je bila ta da u ovom zakonu je moralo biti naznačeno da turistička zajednica dobiva novu funkciju. Novu funkciju koju do sada nije imala, a to je upravljanje turističkom destinacijom. To je jedna od onih crvenih niti koja nas je vodila pri izradi zakona. Druga stvar je bila da turističke zajednice moraju biti partneri u privatnom sektoru, da moraju ići na ujedinjenu promidžbu, da moraju jednostavno surađivati u unapređenju destinacije ali ne samo unapređenju destinacije nego i naglasio bih promidžbi svoje pojedine destinacije grada, općine ili županije ali naravno i ukupnosti same Hrvatske. I treća stvar koju bih istaknuo je bilo posebno naznačena jeste daljnja profesionalizacija sistema. Mi želimo dakle da u sustavu turističkih zajednica budu zastupljeni sve više profesionalaca na način da se zapravo kroz stručne ispite i druge način dižu standardi koji već sada su dosta visoki. Kada govorimo o upravljanju destinacijama kao jedna od promjena je posebno bitna naznačit ću da to mislimo ostvariti kroz niz zakonskih odrednica. Dakle, nama je cilj da turistička zajednica jedne općine ili grada kada je već osnovana dobije tu novu zadaću. Jedan od elemenata kojim smo se vodili jeste da ovdje također javni i privatni sektor moraju biti u suglasju. I stoga smo predložili nešto što inače dakle usuglašeno i sa novim zakonima koji se tiču sustava lokalne samouprave. Dakle, to su zakoni koji definiraju biranje gradonačelnika, načelnika i župana ali kroz taj sistem zakona mi smo ne imajući mogućnost da više imenujemo člana koji je do sada bio delegiran ispred poglavarstva kao predsjednik Hrvatske turističke zajednice stavili u tu funkciju to je župana, gradonačelnika i načelnika. Razlog je dvojak. Jedno je uskladba propisa a drugo je upravljanje destinacijama. Mi zapravo želimo da oni koji su izabrani od naroda, koji predstavljaju narod, koji imaju ja bih rekao ključne mehanizme i pologe da upravljaju destinacijom kroz niz drugih aktivnosti koje su zakonom dane ujedno imaju i pregled i usklađuju ja bih naglasio sve one napore da sama turistička zajednica radi na upravljanju turističkom destinacijom. To je nešto što mislimo da se samo po sebi razumije u svijetlu dakle onoga što struka ovog trenutka traži. Konkretno, mi želimo da jedan župan koji upravlja županijom bez poglavarstva ovog trenutka imajući mogućnost i obvezu … [[Govornik se ne razumije.]] da zapravo upravlja nizom potencijala i usklađuje zapravo sve napore na nivou primjerice županije, ujedno te napore objedini u samoj turističkoj zajednici i da promiče turizam i upravlja destinacijom da svi infrastrukturni i drugi projekti budu usklađeni sa potrebama turizma a da ga se to ne pretjerano opterećuje. Ono što također treba reći da bi taj cilj bio postignut trebala je druga stvar. Naime, sistem turističkih zajednica do sada je zapravo samo mogao promicati hrvatski turizam ili samu destinaciju a sada mi zapravo mičemo tu zabranu. Mi zapravo dozvoljavamo da turističke zajednice obavljaju i druge javne poslove koji nisu u kontradikciji sa konkurencijom u privatnom sektoru. Dakle, turističke zajednice ovog trenutka mogu upravljati destinacijom obavljajući i druge poslove koje će im predati općine, gradovi, županije koje su javnog tipa, koje su vezane za javno upravljanje ali uz tu ogradu da ne može biti konkurencije privatnom sektoru. To omogućuje turističkoj zajednici da ima poluge kojima će zapravo kroz dvojnost omogućiti da jednostavno usuglasi sa lokalnom politikom ali i sa onima koji će imati turistička vijeća a to su upravo oni ljudi koji čine sam turizam jer turističko vijeće se naravno dalje bira iz tvrtki koje u principu naravno se bave turizmom i vezane su za turizam. Druga stvar koju bih posebno naglasio jeste pitanje jednog novog odnosa vezanog uz činjenicu da želimo posebice u ovim situacijama, situacijama koje će biti izazovne za i hrvatsko gospodarstvo ali uvijek moramo reći i za hrvatski turizam, da je više nego ikada prije bitno jedno suglasje, jedan zajednički nastup privatnog i javnog sektora. I zbog toga mi želimo turističkim zajednicama i nižeg ranga čak od općinske, pa do gradske, pa županijske pa prema naravno glavnom uredu prebaciti i jednu potrebu, jedan ja bih rekao imperativ trenutka ali i budućnosti a to je da u svim svojim aktivnostima imaju niz konzultativnih ali i posebno bih naglasio obveznih odnosa i međuprivatnog sektora, tako da oni kroz ovaj način zapravo trebaju u vremenima koja su pred nama preuzeti i promidžbu na jedan noviji kvalitetniji način. To je ono što ja bih rekao je bila već dugo godina i zahtjev struke da se na takav način postavi na neki način sustav turističkih zajednica i mi mislimo iako … [[Govornik se ne razumije.]] mislim da time zapravo odgovaramo tim željama same struke ali i usklađujemo naš sistem sa sistemom koji postoji i u našim zemljama koje su nam konkurentne. Mi naravno smatramo također da u sistemu turističkih zajednica treba se raditi još na dopunskoj ja bih rekao profesionalizaciji unutar sistema. Dakle, mi uvodimo stručne ispite za sve djelatnike. Mi smatramo da postoji i treba riješiti pitanje eventualnog sukoba interesa. Naime, činjenica jeste da sustav turističkih zajednica je onaj sustav u kojem najbolji ljudi sa terena rade u turizmu na ja bih rekao provedbi ovako zahtjevnih zadaća. Ono što treba istaći da uz tu profesionalizaciju naravno mi želimo jednostavno dati i situaciju u kojoj onaj tko radi u javnom sektoru ne može i ne bi trebao konkurirati u privatnom sektoru i to je nešto što nas je vodilo pri odredbi koje smo ovdje sada naveli. Mi naravno kada gledamo taj sustav on će stupiti na snagu u smislu ovog zakona ako ga Sabor prihvati, provedbe od 1.1.2010. godine. On će stupiti odmah ali sve provedbene aktivnosti koje su prije toga a primjerice naravno izbor lokalnih čelnika pa nadalje onda konstituiranjem … [[Govornik se ne razumije.]] dijela tako da bi zapravo ovako jedan kompleksan sustav koji se sastoji od 330 turističkih zajednica raznih rangova imao jednu godinu vremena za uskladbu, prilagodbu i za ja bih rekao praćenje promjena unutar zakonskog okvira. Mi smo uvjereni da na ovakav način Hrvatska može odgovoriti kroz ovakvu državnu agenciju koja postoji i svagdje drugdje u svijetu i svim nama konkurentnim zemljama ne samo u okruženju nego i šire. Također se uvodi jedna uža i bliža koordinacija između Ministarstva turizma i glavnog ureda. Još želimo naglasiti značaj da kroz Ministarstvo turizma mi dajemo i znatna sredstva u promidžbu hrvatskog turizma. Oni naravno imaju i svoje vlastite izvore prihoda, ali kada država daje tolika sredstva naravno da je koordinacija pa i kontrola na svoj način potrebna, nužna i opravdana. Sve u svrhu da objedinjeni proizvod, dakle promidžba hrvatskog turizma bude ujednačen sve u svrhu da objedinjuje proizvod a to je promidžba hrvatskog turizma bude ujednačen na svim tržištima koja su nama iznimno bitna. Naravno da u okviru ovoga zakona mi smo i izvršili sve one promjene koje su u zakonodavstvu se desile zadnjih 15-ak godina, ja ih neću pojedinačno nabrajati ali sigurno te stvari idu za time da sustav turističkih zajednica bude usklađen sa ukupnim pravnim sistemom Republike Hrvatske. Što se tiče drugog seta zakona, ja ću reći da u Zakonu o članarinama u turističkim zajednicama zapravo se usklađuje sa nacionalnom klasifikacijom djelatnosti dakle, sa pozitivnim zakonskim propisima utvrđuje se tko potpada pod plaćanje članarine, ... [[Govornik se ne razumije.]] se u turističke razrede, uvodi se kvalitetni i kvantitetni praktički kriterij i ono što je možda posebna novost, koja do sada nije bila. Iz općine i gradova koji ostvaruju bruto prihod manji od 200 tisuća kuna godišnje, članarine se ne raspoređuju kao do sada između glavnog ureda županije, … [[Govornik se ne razumije.]] i gradske nego se zapravo ostaje sve na lokalnoj zajednici, na u ovom slučaju u turističkoj zajednici općini grada i turističkoj zajednici županije. Razlog je jednostavan, mi želimo i na taj način podupirati one sredine koje imaju turističke zajednice, ali čiji prihod je nešto manji nego što bi mi željeli i na taj način praktički država ili glavni ured će imati prihod koji će biti manji ne toliko koliko bi bilo možda naznačeno da mijenja njihovu operativnost, ali tih nekoliko milijuna kuna … [[Govornik se ne razumije.]] će biti manje, ostati će više na lokalnim zajednicama koje imaju namjeru razvijati turizam. Što se tiče Zakona o boravišnoj pristojbi, moram reći naravno da on i dalje ostaje u osnovi onakav kakav jeste, međutim, mi uvodimo i nešto što je potpuna novina, nešto što se drugo traži, a to je zapravo, ja bih rekao kvalitetna, jednostavna, ali i učinkovita naplata boravišne pristojbe i u nautičkom turizmu, kroz dakle, sistem vinjeta gdje turiste koji dođu na taj način u Hrvatsku, a nautički turizam je svake godine sve važniji za ukupni hrvatski turizam. Dakle, s jedne strane ne opterećuje svakodnevnim plaćanjem boravišne pristojbe, a s druge strane je jednostavan i učinkovit za naplatu. Tako da kada govorimo o tome, onda govorimo zapravo o situaciji kada iz toga sistema jednostavno možemo očekivati veće prihode od onih koji, a njima ćemo dati zapravo manja opterećenja u smislu svakodnevnog plaćanja turističke boravišne pristojbe. Međutim, isto tako, naglasio bih jednu drugu novinu koja je jednaka dakle, kao i u novini od članarina a to je da do 200 tisuća kuna praktički se mijenjaju omjeri sredstava i da se zapravo podupiru one manje turističke zajednice, ili možda možemo reći one turističke zajednice koje su sa manjim prihodima na način kada oni imaju isto ispod 200 tisuća kuna mi ih odterećujemo od obveze sufinanciranja glavnog ureda i ostavimo sredstvima na lokalnoj ravni kako bi oni njime mogli kvalitetno i dobro raspolagati. Ovaj sistem dakle, je jedan kompleksan sistem, mogu naglasiti da mi je drago da je naišao na interes u struci i naravno meni je drago da i saborski odbori su to temeljito proučili. Međutim, reći ću i to da evo, nakon 15 godina zbilja je vrijeme da naša glavna državna agencija koja se zove u ovom slučaju Hrvatska turistička zajednica bude usklađena sa svime onime što ovoga trenutka struka traži u turbulentnim vremenima koje su ispred nas, i ovakve promjene koje idu za činjenicom da im se daju nove zadaće kao što je upravljanje destinacijom, da im se daju i nove zadaće uskladbe sa privatnim sektorom i kvalitetnije promidžbe i da se ide na daljnju profesionalizaciju s u one promjene koje će nas dovesti do toga da hrvatski turizam, koji ja ću vas prisjetiti, ali i sebe i gledatelje čini 18% udjela u bruto nacionalnom dohotku koji čini strateški … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskog gospodarstva dobije i daljnju, ja bih rekao poticaj da bude konkurentan. A hrvatski turizam mora biti konkurentan ne zato što on to želi, ne zato što hoće, nego zato što to mora biti. Naime, 85 naših turista dolaze iz inozemstva, ti turisti mogu birati bilo koju drugu destinaciju na svijetu, vi sami znate da je turizam inače i grana u napretku i drugdje i da upravo ovakvim mjerama moramo radi na tome da konkurentnost hrvatskog turizma ni na koji način ne bude upitna, a ova vremena su upravo ta vremena koja naglašavaju potrebu ovakvog ujedinjenog pristupa javnog i privatnog sektora. Gospodine predsjedavajući.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo, europske integracije, Odbor za turizam? Izvjestitelji odbora, gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za turizam Hrvatskoga sabora na 10. sjednici održanoj 2. prosinca 2008. godine i u nastavku te sjednice održane 4. prosinca 2008. razmotrio je Prijedlog zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma sa Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. studenog 2008. uz prijedlog da se sukladno članku 161. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za turizam raspravi je predmetni Konačni prijedlog zakona na temelju članka 69. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo i to posebice u području koje se odnosi na utvrđivanje i praćenje provedbe turističkog razvoja Republike Hrvatske. Na temelju uvodnih izlagatelja predstavnika predlagatelja i predstavnika odbora utvrđeno je da su Zakonom o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i … [[Govornik se ne razumije.]] financijskim zakonima koje je donio 1991. godine a prilagođeno ovom teritorijalnom ustroju Republike Hrvatske 1994. godine, stvorene pretpostavke za izgradnju i djelovanje sustava turističkih zajednica i nacionalne turističke organizacije koja se temelji na dugoj tradiciji i gotovo 150-toj obljetnici prvih organizacijskih oblika u hrvatskom turizmu. Tijekom 15.-godišnjeg djelovanja u Republici Hrvatskoj i to na načelima neprofitabilnosti, ne političnosti i demokratičnosti kao i rada od opće koristi ovaj sustav je pokazao svu svoju važnost i učinkovitost u području poticanja, unaprjeđenja i promocije naše turističke ponude. Da su tijekom provedbe spomenutih zakona došle do izražaja određene neusklađenosti pojedinih odredaba u odnosu na stečeno iskustvo a osobito potreba bolje koordinacije unutar sustava turističkih zajednica, učinkovitijih formuliranja programa turističke promidžbe a i transparentnijeg korištenja sredstava i boljeg nadzora nad financijskih poslovanja tih zajednica. Na temelju provedene rasprave može se ustvrditi da je došlo do izražaja veliko nezadovoljstvo članova odbora kao i negodovanja iz pojedinih turističkih zajednica zbog činjenice da se ovaj zakon koji je od velike važnosti ne samo za razvoj hrvatskog turizma već i za njegovo pozicioniranje na međunarodnom turističkom tržištu, donosi u hitnom postupku. Iz tog je razloga odbor zauzeo stajalište da se uputi prijedlog predlagatelju da razmotri mogućnost da se ovaj zakon donese u redovitom postupku kako bi se mogla ostvariti što kvalitetnija rasprava, a različiti čimbenici što sudjeluju u stvaranju hrvatskog turističkog proizvoda mogli izraziti svoja mišljenja i prijedloge. Nakon uopćene rasprave Odbor za turizam Hrvatskog sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma uz 8 amandmana. Ukoliko je potrebno ja ću ih pročitati ali imamo ih u pisanom tekstu. I s obzirom da se zajednički raspravljaju i ostali zakoni o boravišnoj pristojbi i članarini ja ću pročitati samo kraj da je nakon provedene rasprave Odbor za turizam što se tiče Zakona o boravišnoj pristojbi većinom glasova; 8 za i 1 protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o boravišnoj pristojbi uz 18 amandmana i što se tiče Zakona o turističkim članarinama Odbor za turizam jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da se donese Zakon o turističkim članarinama u turističkim zajednicama uz 3 amandmana. Amandmane imamo svi u zapisnicima odbora. Hvala.
Hvala lijepa. Prekidam raspravu. Nastavljamo u 15 sati. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Gari Capelli i gospodin zastupnik u ime Kluba HNS-a Goran Beus-Richembergh i tako dalje.
Kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre. Predlažem da počnemo s radom kao što je najavljeno. Počinjemo s raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a uvaženi kolega zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani ministre, državni tajniče. Dakle, pred nama je objedinjena rasprava o tri točke. To su Konačni prijedlog Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, Konačni prijedlog Zakona o članarinama i turističkim zajednicama i Konačni prijedlog Zakona o boravišnoj pristojbi. Dakle, Hrvatska turistička zajednica kao nacionalna turistička organizacija osnovana je radi stvaranja i promicanja identiteta i ugleda hrvatskog turizma, planiranja i provedbe zajedničke strategije i koncepcije njegove promocije, predlaganja i izvedbe promidžbenih aktivnost u zemlji i inozemstvu od zajedničkog interesa za sve subjekte u turizmu te podizanje razine kvalitete cjelokupne turističke ponude. Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i pratećim financijskim zakonima koji je donijet još davne 1991. godine, a prilagođen je novom teritorijalnom ustroju Republike Hrvatske. '94. godine su stvorene pretpostavke za izgradnju i djelovanje sustava turističkih zajednica i nacionalne turističke organizacije koja se temelji na dugoj tradiciji, gotovo 150. obljetnici prvih organizacijskih oblika u hrvatskom turizmu. Neke od najznačajnijih zadaća Hrvatske turističke zajednice su objedinjavanja sveukupne turističke ponude Republike Hrvatske, izrađuje programe i planove promocije hrvatskog turističkog proizvoda, potiče i koordinira poticanje svih turističkih zajednica kao i svih gospodarskih te drugih subjekata u turizmu koji djeluju neposredno i posredno na unapređenju i promidžbi turizma u Hrvatskoj, osniva turistička predstavništva i ispostave u inozemstvu, organizira i nadzire njihov rad. Pa tako treba i spomenuti da su osnovane ispostave u Austriji, Belgiji, Češkoj, Danskoj, Francuskoj, Italiji, Japanu, Mađarskoj, Nizozemskoj, Njemačkoj, Poljskoj, Rusiji, SAD-u, Sloveniji, Španjolskoj, Švedskoj, Švicarskoj i Velikoj Britaniji. Surađuje s nacionalnim turističkim organizacijama drugih zemalja i specijaliziranim međunarodnim regionalnim turističkim organizacijama. Na temelju izvješća turističkih zajednica županija prati, analizira i ocjenjuje izvršavanje planovima i programima utvrđenih zadaća i uloga sustava turističkih zajednica, poduzima mjere i aktivnosti za razvitak i promicanje turizma u turistički nerazvijenim dijelovima Republike Hrvatske. U prijedlogu novog Zakona o turističkim zajednicama proširen je broj zadaća turističkih zajednica, a time je dana i mogućnost kreiranja poslovne politike turističke zajednice, inovacijama, razvijanja destinacijskog menadžmenta u suradnji s lokalnim samoupravama, županijama i na nivou cijele Hrvatske. Kao što znamo, tijela Hrvatske turističke zajednice su Sabor, turističko vijeće, nadzorni odbor i predsjednik. Dužnost predsjednika Hrvatske turističke zajednice obnaša ministar turizma. Tijela su još skupština, turističko vijeće, nadzorni odbor i predsjednik turističke zajednice. Hrvatska turistička zajednica djeluje na temelju godišnjeg programa rada i financijskog plana koje donosi Sabor, a ostvaruje prihode iz sljedećih izvora: boravišne pristojbe, članarine, državnog proračuna i ostalih izvora. Turistička zajednica u Hrvatskoj djeluje na nivou općina ili gradova, županija ili Turistička zajednica Grada Zagreba i Hrvatska turistička zajednica sa centralom u Zagrebu. Do sada imamo primjer i fakultativnih oblika turističkih zajednica kao što je npr. Krčka otočna turistička zajednica koja je jedinstven primjer objedinjavanja interesa više turističke zajednice na području otoka, u cilju kvalitetnije promidžbe i razvijanja turističkog proizvoda, kao i primjer Turističke zajednice Makarske rivijere. To su pozitivni primjeri, a upravo ovom izmjenom Zakona o turističkim zajednicama potiče se i omogućava osnivanje ovih i sličnih oblika turističkih zajednica. Prihodi u turističkim zajednicama u 14 godina postojanja opravdale su svoje postojanje. Turističke zajednice su važni subjekti razvoja i promocije hrvatskog turizma. U svakodnevnoj primjeni postojećeg Zakona o turističkim zajednicama uočene su određene nedorečenosti, nepreciznosti i nejasnoće koje će se ovim zakonom ispraviti, a djelovanje turističkih zajednica će biti djelotvornije i trošenje financijskih sredstava svrsishodnije. Cilj je uz najmanju izravnu financijsku potporu iz proračuna sustavu turističkih zajednica omogućiti kvalitetnu i učinkovitu organizaciju sustava. Ovim zakonom osnovna pitanja koja se uređuju, a to je ustrojstvo sustava turističkih zajednica, tijela turističkih zajednica, način rada, zadaće, načela financiranja, gospodarenja, članstvo u turističkim zajednicama, prihodi i korištenje tih prihoda i nadzor nad trošenjem tih prihoda. Ovime ćemo postići kvalitetniju turističku ponudu, razvijanje turističkih proizvoda, trošenje sredstava, promociju, koordinaciju, stručno zaposlenika i time učinkovitost sustava koji samo u Hrvatskoj broji ukupno 330 turističkih zajednica. Dakle, za provođenje ovog zakona nisu potrebna sredstva iz državnog proračuna, s time nisu ni planirana, a budući da je Zakon o boravišnoj pristojbi zakon koji se također usklađuje s propisima Europske unije, nužno je sva tri zakona donijeti zajedno kako bi se osiguralo redovno djelovanje sustava. Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma u temeljnim odredbama u članku 10. stavak 3. kaže da turistička zajednica smije objavljivati komercijalne oglase na svojim promotivnim materijalima, prodavat suvenire, turističke karte i vodiče, osim svog vlastitog promotivnog materijala. Ovu promjenu zakona smatramo pozitivnom stoga što je nemogućnost prodavanja suvenira, karata i sl. davala dojam da turistička zajednica ne brine o potrebama gostiju koji su na mjestu gdje mogu dobiti sve turističke informacije željeli kupiti i suvenire, karte i sl. Također, komercijalno oglašavanje koje će sigurno pomoći turističkim zajednicama u financiranu promidžbenog materijala, a zainteresiranim članicama i partnerima mogućnost kvalitetne prezentacije. Svi materijali se tiskaju u visokim nakladama tako da će ovim biti omogućeno obostran interes. U članku 14. stavak 3. mijenja se i kaže se da članovi odnosno predstavnici članova turističke zajednice ne mogu putem punomoći ovlastiti drugu osobu da umjesto njih sudjeluje u radu skupštine. Ovime se zaustavlja zlouporaba položaja te glasovanje u tuđe ime što smatramo pozitivnim i važnim. U članku 18. stavak 2. mijenja se i kaže: "Dužnost predsjednika turističke općine ili grada i županije obnaša općinski načelnik, gradonačelnik odnosno župan." Izuzetno važna i velika promjena u zakonu, čime se unapređuje suradnja turističke zajednice i lokalne samouprave, u praksi se dešavalo da su predsjednici turističkih zajednica, predstavnici turističkih poduzeća koji su u pravilu indirektno filtrirali ideje uprave kroz turističke zajednice. Time su nametali troškove, smjernice rada prema turističkoj zajednici. Ovom promjenom će turističke zajednice učinkovitije surađivati na projektima grada, pomagati u sufinanciranju, zajedničkoj promociji i destinacijskom menagmentu koji se u ovom novom zakonu navodi kao jedna od novih zadaća turističke zajednice. Mi smo imali primjere gdje je u turističkim zajednicama predsjednici, tj. članovi i predsjednik vijeća ili skupštine turističke zajednice je čak predstavnik tvrtke koja je u međuvremenu u privatizaciji postala vlasnik strane osobe, znači strane tvrtke. Pa imamo predsjednika turističke zajednice koji je, predstavlja, zastupa stranu kompaniju praktički, turističku kuću, što smatram da ipak ta tvrtka sigurno neće zastupati pravovaljano i kvalitetno javni interes jednog grada ili općine. Stoga ova promjena itekako je bitna. S time da vjerojatno u nekim prijedlozima amandmana će ići možda da može i neka osoba koju može ovlastiti načelnik, gradonačelnik ili eventualno župan da bude u njegovo ime. U članku 19. stavak 1. izmjena zakona u tome je što jednog člana nadzornog odbora turističke zajednice delegira turističko vijeće županije. Time se želi provoditi nadzor koji je nepristran, još kvalitetniji te se time smanjuje mogućnost lošeg gospodarenja. U članku 23. direktor turističkog ureda radnici na stručnim poslovima, na izvršenju zadaća turističke zajednice osim ispunjavanja posebnih uvjeta utvrđenih pravilnikom zakona moraju biti, imati položen stručni ispit što do sada nije bio slučaj. Također u članku 23. govori se o sukobu interesa a u praksi se vrlo često moglo naići na primjere gdje direktori turističkih zajednica ili članovi njihovih obitelji obavljaju turističku djelatnost koja je neposredno vezana radom turističke zajednice. U tom slučaju postojala je mogućnost pogodovanja određenim odlukama. Zakonodavac je upravo radi tih problema iz prakse želio prekinuti taj negativan razvoj situacije. Članak 30., stavak 1. kao dragovoljni članovi, tu se ubacuje jedan kvalitetan, jedna novost kojima članovi turističke zajednice sukladno članku 28. a to je zahtjev osoba da se ovim zakonom želi omogućiti istaknutim pojedincima a koji se žele uključiti u rad skupštine ali nemaju dovoljno visoku uplatu boravišne pristojbe da mogu učestvovati u radu skupštine. U članku 26. govori se o suradnji turističkih zajednica sa tijelima jedinica lokalne samouprave, općina i gradovima, dogovaraju se zajedničko korištenje boravišne pristojbe, dogovaraju izradu planova razvoja turizma, master planova i slično. Tako da i tu je veliki pomak prema zajedničkoj suradnji sa lokalnom samoupravom. U članku 32. u popisu zadaća turistička zajednica naravno temeljem ovoga zakona ima nekakvih novosti kao što je kažem, upravljanje turističkim nekim, resursima u smislu planova, master planova itd.. U članku 33. stavak 4. je, računaju se kao udio u prihodu turističke zajednice, stavka 3. ovoga članka, računa se članarina i 25% boravišne pristojbe. Dakle, izmjena je što je maksimalno 1 član može imati trećinu predstavnika u skupštini. Do, sada je preporuka bila da maksimalno 50% predstavnika u skupštini može imati pojedini član skupštine, ovime će sastav skupštine biti transparentniji u cilju kvalitetnog rada, jer imali smo slučajeva gdje jedna tvrtka praktički je imala većinu, praktički većinu u skupštini, a i mogla je određene stvari i raditi u koristi same te tvrtke, što smatram da je u sukobu sa javnim interesom. Udruživanje turističkih zajednica u članku 60, stavak 1. mogu biti osnovane na području otoka, rivijere ili slične prostorne cjeline. Ovime se mogu omogućiti snažnija promocija i zajednička strategija srodnih područja. Budući da gosta u određenim situacijama ne zanimaju administrativne granice, već želi doživjeti destinaciju ovime će se omogućiti zajednički promidžbeni materijali itd.. Također smatramo važnim sankcioniranje što se uvodi u članku 76. nepravilnog poslovanja što do sada nije bilo u praksi a ni u zakonu. Dakle, svrha osnivanja turističkih zajednica radi promicanja i unaprjeđenja turizma kao strateške gospodarske grane, a unutar sustava turističkih zajednica trebaju jačati i promicati gospodarske interese. Dakle, izuzetno važna uloga turističkih zajednica u promicanju novih gospodarskih subjekata koje tek trebaju postići određene rezultate, prepoznati interes koji bi u turizam u destinacijama činile kvalitetnije te povezati sve gospodarske subjekte, male poduzetnike, poljoprivrednike, hotelijere, iznajmljivače, turističke agencije, brodare, ribare, proizvođače suvenira, kampove i ugostitelje a sve u uskoj suradnji, ovom prilikom i ovim zakonom približavamo se što boljoj i kvalitetnijoj suradnji sa lokalnom samoupravom. Osnivači turističkih zajednica su i dalje njeni članovi, ali kako do određenog stupnja razvoju, brigu o razvoju vodi turistička zajednica, veliki dio obveza grada ili županije prenosi se na turističke zajednice. Promotivne aktivnosti na inozemnom tržištu turističkih zajednica općine ili grada ubuduće obavlja se s turističkom zajednicom županije na čijem je području osnovana a samo iznimno samostalno. Ovime se jača učinkovitost prezentacije i smanjuje financijski izdatak. Novine koje se predlažu u zadaćama turističkih zajednica općine ili grada su upravljanje javno turističkom infrastrukturom od strane općine ili grada, te upravljanje turističkom destinacijom kroz sudjelovanje u definiranju politike i razvoja turizma. Također predlaže se i promjena u članku 35. sastava turističkog vijeća, tako da će imati 8 članova i predsjednika. Tj. u toj kvoti ukida se dosadašnja mogućnost dva člana vijeća koje je delegiralo poglavarstvo, između ostaloga i radi promjena zakona gdje ulogu predsjednika ima načelnik, ili gradonačelnik, tj. župan ili koji ih oni eventualno ovlaste. Posebno se propisuje da turističke zajednice surađuju sa inozemnim, regionalnim turističkim organizacijama, te da mogu biti članovi turističkih organizacija, npr. Svjetske turističke organizacije. U pogledu nadzora novina je da se HTZ-u daje veće ovlasti u neposrednom nadzoru u odnosu na dosadašnje ovlasti. Kako u pogledu mjera, tko u pogledu obuhvata nadzora. Po članku 80. postojeće turističke zajednice općina, gradova i mjesta dužne su uskladiti akte i ustrojstvo u roku od 10 mjeseci od stupanja na snagu ovoga zakona. Zakon o boravišnoj pristojbi sredstva boravišne pristojbe raspoređuju se na način da 65% pripada turističkim zajednicama gradova i općina, 10 županijskoj, a 25 Hrvatskoj turističkoj zajednici. Predloženim zakonom, dakle, uređuje se tko su obveznici, visina, način uplate boravišne takse i drugi, druge obveze. Bitno je recimo u članku 19. da 40% uplaćenog iznosa boravišne pristojbe HTZ uplaćuje turističkoj zajednici, 10% nacionalnim parkovima i parkovima prirode te 50% koristi za promicanje nautičkog turizma. Zakonodavac je također reagirao na negativne primjedbe u praksi kod članka 20. stavka 3. gdje je 65% sredstava turističkih zajednica općine ili grada od čega 30% sredstava turističke zajednice doznačuju gradu ili općini koja je osnovana i koriste se isključivo za poboljšanje uvjeta boravka. Pojedini gradovi i općine nisu trošili namjenski u poboljšanju uvjeta boravka turista. Ovim zajedničkim programom ti će propusti u poslovanju biti onemogućeni. Dakle, turističke zajednice će usmjeravati sredstva prema gradu znajući u koju će namjenu ista biti utrošena jer će se to i donositi zajedno. I zadnje o turističkim članarinama. Kao značajan prihod turističkih zajednica pogotovo u kontinentalnim županijama gdje čini čak i 90% prihoda radi malog broja smještajnih kapaciteta pa time i boravišne pristojbe. Stoga je vrlo bitna ova stavka da se razgraniči uplata turističke zajednice. Uz neke od prijedloga koje je sam Odbor za turizam predložio mislim da ovaj zakon je kvalitetan, stoga će ga klub Hrvatske demokratske zajednice i podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegi zastupniku. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik, kolega Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Moram na početku iskazati jednu vrstu zadovoljstva jer pamtim da je ministar Bajs na početku svoga mandata obećao da će vrlo skoro doći s jednim paketom zakona, odnosno promjena propisa kojima bi se trebala revidirati situacija u sustavu hrvatske turističke zajednice, ali i unaprijediti okolnosti i modeli funkcioniranja čitavoga turističkog sustava. U tome smislu klub HNS-a pozdravlja prijedloge koji su pred nama, ali ima naravno i čitav niz primjedbi, pitanja, sugestija, potreba za pojašnjenjem, jer nam se čini da neki dijelovi ovih tekstova nisu posve usuglašeni, odnosno da su u nekim dijelovima nejasni ili kontradiktorni. Pa da se ne svede sve na političku ocjenu ja bih pokušao biti vrlo konkretan. Kad govorimo o Zakonu o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskoga turizma u članku 10. definira se što smije sve raditi turistička zajednica. Pa točka 5. koja kaže da može posredovati u rezervaciji privatnoga smještaja ako je u turističkom mjestu za koje je osnovana turistička zajednica ne postoji registrirana turistička agencija je pomalo dvojbena. Naime, svi dobro znademo da postoje tri tipa turističkih agencija. Jedni su emitivni, drugi receptivni, treći kombinirani. Što u slučajevima, a takvih ima, mogu vam navesti i konkretan primjer kad u gradu postoje tri turističke agencije, ali ni jedna nije receptivna. Bave se samo emitivnim programima. U tome smislu turistička zajednica nije nikome konkurencija. Ali, ruku na srce treba reći da ovaj zakon otvara mogućnost da se turistička zajednica bavi onim poslovima koji nota bene jesu isključivo misija komercijalnog sektora. On zapravo polazi od činjenice da mi patimo zbog toga jer komercijalni sektor nije u svim sredinama jednako dobro razvijen i što nema one sadržaje koje bismo tražili od njega. U mnogim mjestima vi doista ne možete kupiti niti razglednicu, niti suvenir, niti doznati o privatnom smještaju, ništa zapravo kupiti zato jer nema turističkih agencija. Naravno da komercijalni organizatori, prije svega agenti, ali onda i ostali pružatelji usluga uključujući i trgovce suvenirima ne mogu gledati blagonaklono na ova rješenja jer to shvaćaju kao konkurenciju i to kao nelojalnu konkurenciju. U tome smislu ovo je ples po žici. Ali kad se već ide na ta rješenja koja će olakšati mnogim turističkim zajednicama funkcioniranje upozoravam dakle da je problem različitih tipova turističkih zajednica, odnosno turističkih agencija. Nadalje, kad se kaže u stavku 5. da će ministar propisati posebnim pravilnikom što se zapravo smatra turističkom infrastrukturom možda je ipak trebalo to ovim zakonom definirati, jer ostaje jako veliki prostor. Dakle, to su i plaže, kupališta, bazeni, odmorišta, smeđa signalizacija, izletišta. Jako je mnogo prostora. Ovdje se negdje izrijekom kaže da je to ono što je u vlasništvu lokalne samouprave. Ali nešto može biti i u državnom vlasništvu. U članku 18. definira se novi institut predsjednika turističke zajednice preko političke dužnosti. Ja mislim da to nije dobro. Slušao sam ovih dana čitav niz argumenata u prilog te teze i priznajem one imaju, ti argumenti imaju svoju težinu. Ali, ovako postavljeni model može dovesti do čitavoga niza problema u funkcioniranju turističkih zajednica. To će se vidjeti ponajprije u onom zadnjem dijelu zakona kada se govori o tome u kojim slučajevima se raspušta turistička zajednica i imenuje povjerenik. U ovim okolnostima kada se neposredno biraju načelnici i gradonačelnici i župani, kad oni preuzimaju sve ovlasti koje je do sada imalo poglavarstvo dati još jednu dužnost ovakvoga tipa nije dobro. Ne samo da se koncentrira moć tih ljudi koji su, nemojmo to zaboraviti prije svega politički ljudi, političke osobe i ne moraju imati apsolutno nikakvoga dodira niti s turizmom, niti s ugostiteljstvom, niti s pratećim uslugama, nikakvoga iskustva, nikakve ideje o tome. Mi ih sad stavljamo ovdje kao obvezno rješenje. Puno bolje bi bilo da se primjenjuje institut koji je u stavku niže koji kaže za predsjednike turističkih zajednica mjesta, a to je da načelnici, gradonačelnici i župani imenuju predsjednika turističke zajednice. Time im dajete mogućnost da iz reda stručnih, dobronamjernih, kvalitetnih ljudi koji će štititi javni interes kao što malo prije reče kolega Kapeli bude zapravo osoba na čelu turističke zajednice, ali ne nužno i prvi ljudi lokalne zajednice. Kako ćete u protivnome smijeniti predsjednika turističke zajednice? Nikako. A tamo ste rekli da ćete u nekim iznimnim slučajevima raspustiti tijela turističke zajednice. Po ovom zakonu to nije moguće. Vi ne možete raspustiti predsjednika turističke zajednice. U jednom trenutku se kaže ako ne bude izabran predsjednik. On nije uopće izabran. On se imenuje. Dakle, dovodite se tu u jednu klopku koja vam ne treba. Jer dok god je predsjednik turističke zajednice u funkciji, a on jest dok god je izabran kao načelnik, gradonačelnik ili župan turistička zajednica funkcionira. Jer po ovome zakonu kad nema direktora turističkog ureda, predsjednik turističke zajednice, ne samo da predstavlja, nego i zastupa. Dakle, to je kontradikcija koju možete izbjeći i još uvijek imate vremena. Jer ponavljam, osobu ovako postavljenu ne možete smijeniti niti pozvati na odgovornost. Kada biste dozvolili da on imenuje predsjednika, onda biste ga mogli i smijeniti, odnosno priliti načelnika, gradonačelnika i župana da imenuje novu osobu koja će ponijeti taj teret odgovornosti. Nadalje, predsjednik turističke zajednice, prema članku 18. saziva i predsjeda skupštini turističke zajednice i saziva i predsjeda sjednicama turističkog vijeća. Posve logična odredba, međutim u zakonu, ne samo ovom, nego i nekim drugim propisima definiraju se rokovi u kojima treba odraditi određeni posao kao što je na primjer donošenje godišnjega programa rada, donošenje financijskog plana, donošenje izvješća o radu. To su vam uglavnom rokovi u kojima se donose i proračuni lokalnih samouprava i to je normalno, ali nije normalno očekivati od načelnika, gradonačelnika ili župana, ako vam oni ostanu predsjednici da će oni svoje vrijeme podrediti radu turističke zajednice, a ne obrnuto. I može vam se dogoditi da vam čovjek pred Božić naprosto razboli se, dobije gripu i vi propustite zakonom utvrđeni rok za održavanje sjednice turističkog vijeća i skupštine turističke zajednice. Trebalo bi, kao što sad postoji model koji je prije svega prenesen u statute turističkih zajednica da u slučajevima kada predsjednik ne može predsjedavati tijelima zajednice ga mijenja najstariji član skupštine. To nije loše rješenje, ali je privremeno. A ne može dovesti do zloupotrebe. Nadalje, ja sam siguran da vi imate dobar razlog zašto predlažete da člana, jednog člana nadzornog odbora turističke zajednice zapravo imenuje viša razina organiziranja turističke zajednice i zašto se uvodi taj sustav kontrole. U članku 21. između ostaloga se ponavlja jedna odredba koju imamo i u dosadašnjem propisu, a to je da će ministar pravilnikom odrediti potrebne uvjete glede stručne spreme, radnog iskustva, znanja jezika i drugih posebnih znanja i sposobnosti koje moraju ispunjavati zaposleni u turističkom uredu. Međutim, tu bih vas želio upozoriti i zamoliti. Dakle, vama kao ministru, odnosno ministru turizma je u rukama jedan važan instrument kojim možete bitno zagorčati život turističkim zajednicama, htjeli ili ne htjeli. Naime, postojeći model traži od direktora turističkih zajednica najmanje 3 godina radnog iskustva u turizmu. Vi ste sigurno svjedoci u ministarstvu da u čitavom kontinentalnom dijelu imate seriju problema zbog toga jer vam se ta odredba iz pravilnika tumači na način da se ne uzimaju u obzir prateće industrije. Pa onda teoretski gledano, noćni recepcionar sa tri godine i jednim danom radnog staža sa završenim studijem može bez problema konkurirati i dobiti mjesto direktora turističke zajednice, a osoba koja ima, ne samo visoku stručnu spremu, nego 10 ili 12 godina radnog staža na rukovodećim poslovima u prometu, marketingu ili u organizaciji kulturnih evenata, ne može biti direktor. Zato evo, molim vas da kada budete donosili pravilnik koji je posljedičan ovome zakonu da taj dio liberalizirate i da omogućite, osobito turističkim zajednicama manjih gradova i općina da normalno mogu dobiti svoje direktore turističkih zajednica jer ovako na tržištu rada praktički ne mogu dobiti nikoga. Nadalje, u članku 32. primjetno je da su zadaće turističke zajednice općine ili grada povećane sa 13, koliko je bilo u dosadašnjem zakonu na čak 21 zadaću. Ljudi koji se bave ovim poslom, primijetili su da točka 6., to je izrada strateških i razvojnih planova turizma na nivou općine ili grada doista ide u korist turističkih zajednica. Međutim, ovim niste zapriječili mogućnost da takve strateške planove i dalje donose jedinice lokalne samouprave jer i njima je to zakonska obveza, odnosno mogućnost. Ne bi bilo loše harmonizirati te dvije stvari da nam se ne bi dogodilo da turistička zajednica donose jedan strateški plan, a gradsko vijeće drugi. Imamo mi slučajeve, i za to vi dobro znadete, ne tako daleko odavde od Zagreba gdje zapravo lokalna zajednica i turistička zajednica rat ratuju. To bi se trebalo izbjeći harmonizacijom određenih obveza, pa jedna od njih je i donošenje strateških planova. Nadalje, kad se govori o turističkom društvu, ovako formulirano nije posve jasno. Naime, ovdje je formulirana podružnica turističkog ureda, a ne turističko društvo jer sam pojam društvo podrazumijeva družbu, odnosno više ljudi, a ovako kako je postavljeno zapravo je jedan model koji pokušava priznati postojeće stanje, a to je činjenica da u mnogim mjestima imamo organizirana turistička društva, ali turistička društva nisu "one man band". To su lokalne zajednice ljudi dobre volje koji su se okupili da bi promovirali turističke interese svoga kraja. Nekad davno se to moglo organizirati kao pravna osoba pa je u međuvremenu to promijenilo svoju ulogu, ali je činjenica da ovako kako je napisano to nije društvo, nego podružnica jer društvo nema pravnu osobnost, nema svoj proračun, nema svoja tijela upravljanja, prema tome to je samo zapravo zaposlenik turističkoga ureda grada. Nadalje, kod turističke zajednice područja, postavlja se pitanje što ćemo s područjima gdje sad imamo tzv. volonterske turističke zajednice? Inače, gospodine predsjedavajući, koliko znam ovo je objedinjena rasprava i mjeri se drugačije, a ne kao pojedinačno po zakonu. Hvala lijepo. Na primjer, imamo sada u jednoj regiji u trima općinama, odnosno gradovima imamo turističke zajednice koje vode volonteri. Ovaj je zakon trebao zapravo, između ostaloga im postaviti određenu letvicu i reći u kom roku se moraju ili konstituirati prema ovom zakonu kao profesionalna struktura ili dogovoriti s takvima u regiji o konstituiranju područne turističke zajednice. Nadalje, ne radi se samo to tu o otocima i rivijerama. Nemojte zaboraviti da mi imamo neke krajeve koji su naprosto administrativnom podjelom Hrvatske raščepušani između nekoliko županija. U koliko vam se županija Lika nalazi? U koliko se županija Turopolje nalazi? U koliko županija se Moslavina nalazi? U koliko županija je Hrvatsko zagorje? To su samo neki mogući primjeri. Što se tiče ovog roka za donošenje godišnjeg programa rada i financijskog plana, pomalo je nelogično da jedna neprofitna organizacija a to je turistička organizacija ima posebne uvjete od onih uvjeta koji inače vladaju i odnose se za neprofitne organizacije prema našim postojećim propisima. Naime, turistička zajednica kao neprofitna udruga, odnosno neprofitna organizacija, odnosno organizacija koja vodi poslovanje i knjigovodstvo po pravilniku o neprofitnim organizacijama dužna je do 28. ili 29. koja je već godina po srijedi, veljače, dostaviti nadležnom tijelu državne uprave, odnosno državnoj reviziji financijsko izvješće. Ovdje malo nije jasno zašto turističko vijeće mora do 31. listopada podnijeti prijedloge za novi plan nekome koga mora donijeti 31. 12., a onda se tamo kaže da mora član skupštine ga dobiti 8 dana prije roka, za donošenje. Možda je ovaj rok od 31. listopada zapravo viška, ako je već rečeno da turistička zajednica mora utvrditi svoj plan rada i financijski plan do 31. 12., onda se podrazumijeva, pogotovo uz ovu klauzulu o sazivanju same skupštine da se to mora napraviti najmanje 8 dana prije na razini turističkoga vijeća. Prema tome, i članak 63. koji kaže da je skupština turističke zajednice dužna svake godine do kraja ožujka tekuće godine donijeti godišnje financijsko izvješće za prethodnu godinu. Čini mi se da je to jedan novi rok, kada se znade da se državnoj reviziji do konca veljače mora predati izvješće, onda je nemoguće da ga skupština i mijenja sve ako i hoće. To je zadani dokument. Ili će ga usvojiti prije konca veljače, ili nema na njega utjecaja. Nadalje, tu se sada vraćamo na ovo pitanje predsjednika. U članku 70. kaže: "Ako se u provedbi nadzora utvrdi da nadzirana turistička zajednica djeluje suprotno odredbama ovoga zakona ministarstvo ili Hrvatska turistička zajednica mogu nadziranoj turističkoj zajednici naložiti pokretanje postupka razrješenja direktora turističkog ureda, predsjednika i članova tijela nadzirane turističke zajednice.". Predsjednika ovako formuliranog ne možete, njega ne možete razriješiti. Nadalje, kaže se u članku 71.:"Ako ne izabere predsjednika u općini, gradu i županiji.", toga nema, jer on nije izabran, on je imenovan. To je uglavnom ono što bi valjalo, na što bi valjalo ukazati u ovome zakonu, ako dozvolite još samo par riječi, kada se govori o Zakonu o boravišnoj pristojbi. To je također jedan zakon kojega smo i do sada imali koji malo i drugačije utvrđuje pitanje rasporeda, pa i definira tko su zapravo obveznici plaćanja. U članku 3. kaže se: "Građani koji pružaju usluge smještaja u domaćinstvu ili seljačkom domaćinstvu za sve osobe koje borave u tom domaćinstvu ili u seljačkom domaćinstvu", to vam je malo nezgodna formulacija zbog toga jer vam se može dogoditi da vam vlasnik seljačkog domaćinstva koji je u statusu obrtnika ima zaposlenog čovjeka koji radi na njegovom vinotoču, u njegovoj kuhinji, u njegovom poslovnom pogonu i koji kod njega spava, odnosno ima riješen smještaj, jer se radi o naselju 20 km dalje od njegovoga grada, radi se o takvim smjenama gdje može raditi do kasna, i hoćete li ga onda po ovom odredbi tretirati kao osobu koja mora plaćati boravišnu pristojbu, vjerojatno ne, ali ovako formulirano ispada da da. Nadalje, u članku 4. govorimo o vlasnicima kuća za odmor i članove njihove obitelji, ako je kuća za odmor izvorna stara obiteljska kuća stečena nasljeđivanjem od ostavitelja koji je imao posljednje prebivalište u turističkoj općini ili gradu kada noći u toj kući. Što znači stara obiteljska kuća izvorno? Netko je igrajući se građevinskim stilovima i prije stotinu godina mogao napraviti neku eklektičnu građevinu koju ne možete podvesti pod izvornu građevinu, staru izvornu obiteljsku kuću ili se misli zapravo, ne u stilskom smislu i kulturološkom nego u tome da je na goloj zemlji netko sagradio kuću svojevremeno da bi u njoj stanovao. E, ali onda vam se postavlja pitanje šta je sa drugim nasljednicima. Da li samo ova jedna osoba koja je naslijedila nasljeđivanjem, a ako je sa braćom ili sestrama drugačije dogovorila nasljedni red, odnosno nasljeđivanje nekretnine, na koji način ona ima pravo a drugi to nemaju? Odnosno, idemo dalje, kaže se, tako je forumlirano da su u prednosti ljudi kojima je posljednji živi roditelj umro od starosti u vlastitoj kući, ali ako je slučajno mjesec dana prije smrti zbog potrebe o skrbi doselio kod sina ili kćeri u drugi grad pa se i prijavio da bi mogao ostvariti zdravstvenu zaštitu i umre kod njih on ispada iz ove priče. Nadalje, u članku 8. molim da se pojasni šta znači ravna loza, da li su to kćeri, sinovi, očevi i majke, ili je to horizontalna loza, jer ovako ispada da su svi oslobođeni osim djece i roditelja, onih koji su vlasnici kuće. U članku 9. u stavku 2. samo pitam, da li u to ulaze lovački, planinarski domovi, izviđački logor i što je sa klijeti, kako formuliramo klijet, obzirom na to da znademo da nekoliko datuma u godini možemo doći pod udar onoga zakona od 0,5 promila, iako je on kao službeno ukinut, onda je zdravije prespavati u klijeti tu noć nego ići kući, pa me zanima jesmo li i onda dužni platiti boravišnu pristojbu? Hvala lijepo.
U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik kolega, Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče. Uvijek postoji razlog zašto se donose određeni zakoni, ili se mijenjaju zakoni koje do sada imamo, znači uvijek razlog postoji. Ili je vrijeme nadišlo neke odredbe starog zakona pa se u životu događaju neke druge stvari pa bi to valjalo regulirati novelama ili novim zakonima kako bi onda život koji živimo također bio ukalupljen u ove zakone. Ali je zato vrlo interesantno kako ovaj set turističkih zakona dobivamo na način da oni kojih se taj zakon tiče, oni na koje taj zakon ima nekakve reprekusije nemaju blagog pojma da su ta tri zakona u proceduri ovoga Sabora. Pa npr. turističke zajednice, osim Hrvatske turističke zajednice, pa ni ona koliko sam ja čuo nije znala dva dana prije nego što je ovo došlo na dnevni red ovoga Sabora kakav će to zakon biti. Turističke zajednice gradova, općina i županija nisu o ovom zakonu raspravljale niti dale svoje mišljenje, ali također nisu dale svoje mišljenje niti Hrvatska udruga poslodavaca na koje se također ovaj zakon u ovom vremenu koje je pred nama, a to je svi kažemo krizna je godina itekako ih se taj zakon tiče. Pa bih ja najprije pitao, gospodine potpredsjedniče, možete mi reći, vi ste, apostrofiram, možda ne vi osobno, ali predsjedništvo Hrvatskoga sabora, a vi ste vjerojatno član, ako ja dobro govorim, član toga predsjedništva, vi nam određujete što je na dnevnom redu ovog Hrvatskoga sabora. I pretpostavljam da onda kada odredite dnevni red vjerojatno, možda ne vi osobno, ali vjerojatno imate i nekoga tko onda pročita to što će doći na dnevni red da to ne bi bilo ovako sramotno kao što smo sada dobili ovaj set od tri ova turistička zakona na dnevnom redu za raspravu. I koristili ste se vjerojatno sugerirajući vam oni koji su taj zakon vjerojatno pročitali, da zbog Zakona o boravišnoj pristojbi koji ima elemente usklađenja sa zakonodavstvom Europske unije da onda eto zbog toga taj zakon treba donijeti i te zakone, druge zakone vezane za to, treba donijeti po hitnom postupku u jednom čitanju. I sad ja baš ne razumijem tko to dobro čita, da li dobro čita ili ja baš ne čitam kako treba, ali ću samo onda krenuti od ovog Zakona o boravišnoj pristojbi temeljem kojega su sva tri zakona došla u ovu saborsku proceduru na hitni postupak jer je navodno sve to vezano za usklađenje sa Europskom unijom. I u tom zakonu stoji, ja ću sad pročitati, da Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, negdje na kraju obrazloženja, Zakon o boravišnoj pristojbi, Zakon o članarinama u turističkim zajednicama su paket zakona kojim se regulira sustav turističkih zajednica i međusobno su povezani. I budući da je Zakon o boravišnoj pristoji zakon koji se usklađuje s propisima Europske unije nužno je sva tri zakona donijeti zajedno kako bi se osiguralo redovno djelovanje sustava turističkih zajednica. Mogu razumjeti da zbog jednog zakona, ali i ova dva koja su vezana za taj zakon možemo onda govoriti o načinu na koji ga donosimo, da to bude hitni postupak. Međutim, par pasusa iznad toga gdje kaže da je to zbog Europske unije, zakonodavac ili onaj koji je pisao, ali onaj koji nije pročitao piše, boravišna pristojba a zakon se odnosi na boravišnu pristojbu kao prihod turističkih zajednica nije posebno uređena propisima Europske zajednice. Sad ja pitam da li mi, da li vi ili tko to predlaže dnevni red, mislite da smo mi svi ovdje autistični, da ne čitamo, da ne znamo. Probajte mi objasniti, ako se kaže da treba usuglasiti s Europskom unijom, sa zakonodavstvom Europske unije, ali se zato tvrdi da to o čemu se usuglašavamo sa zakonima Europske unije jednostavno nije posebno uređeno propisima Europske zajednice. Ne razumijem s kojim se to onda, po hitnom postupku, propisima usuglašuju sva ova tri zakona. Jednostavno mi nije jasno. Očito je da se pod firmom usuglašavanja europskih zakona sa našom pravnom regulativom trpa sve i sva i pitam se koji su razlozi i zašto ova tri zakona koja su značajna za nešto u što se kunemo, a to je naš turizma, i koje jedna od najvažnijih privrednih grana u ovom trenutku i najvitalnija u Hrvatskoj, donosimo ovakva tri zakona po hitnom postupku iako smo i na odboru rekli da nešto što je tako važno za turizam zaslužuje ako ništa drugo barem da on uđe i u drugo čitanje da bi oni na koje se taj zakon odnosi, a to su prije svega turističke zajednice, privredni subjekti i ostali, imali pravo ili mogućnost očitovati se i kazati svoje mišljenje kako bi taj zakon bio onda primjenjivi, primjereniji onome čemu će on služiti. Ali, kada je već to tako, očito da je većina digla ruku da to bude po hitnom postupku, ne razumijem zašto ali ako je već to tako probajmo samo onda evo taksativno proći kroz neke stvari koje ta tri zakona tretiraju. Zadržimo se naravno na ovom spornom o boravišnoj pristojbi koji zbog koga to donosimo, navodno po hitnom postupku, pa i eto po tom zakonu je na neki način riješeno da se određuje obveznici plaćanja boravišne pristojbe, naplata i uplata boravišne pristojbe, obveze prijave i odjave turističkoj zajednici, kaznene odredbe itd., itd. Posljedice koje će donošenjem zakona proisteći su učinkovitija naplata i uplata boravišne pristojbe, racionalnije i učinkovitije trošenje sredstava boravišne pristojbe. Nigdje, iščitajući stari zakon, iščitajući novi zakon, nigdje ama baš nigdje, ni u jednom članku se posljedice koje bi trebale biti ove dvije, učinkovitija naplata i racionalnije, učinkovitije trošenje, nisu baš tretirane tako da ćemo to dobiti na neki način učinkovito, dapače. Samo da kažem, da to na jednom malom primjeru ilustriram, gdje se osobe koje borave na plovilu tretira ih članak 13. i 14. i kaže se da će nautičari boravišnu pristojbu plaćati u paušalnom iznosu, da će nautičari dužni su boravišnu pristojbu uplatiti turističkoj zajednici prije isplovljavanja vozila. Sve pet, slažem se da treba označit turističkoj zajednici da će oblik i sadržaj i vrijeme važenja vinjete, propisat će ih ministar nadležan za turizam. Kada i kako, bit će kad bude. Ali međutim, u tom istom zakonu, u obrazloženju toga zakona onda stoji nešto što je malo nerazumljivo jer kaže da su člancima 13. i 14. propisane obaveze nautičare znači da plaćaju turističkim zajednicama, ali se kaže stoga se propisuje da vlasnik plovila za sebe i osobe koje borave na tom plovilu boravišnu pristojbu plaćaju u paušalnom iznosu i to kupnjom vinjete u lučkoj kapetaniji, prije isplovljavanja vozila. Sad se pitam gdje će taj nautičar Nijemac ili Francuz platiti tu boravišnu pristojbu po ovom zakonu, turističkoj zajednici pa će je tražiti po kopnu ili će platiti ovome pa će lučkoj kapetaniji. I nije mi jasno zašto kada se donosi zakon jednostavno ne kaže vinjetu će kupiti u lučkoj kapetaniji, lučka kapetanija će te novce proslijediti turističkoj zajednici ili kome treba. A ovako se dovodi u nedoumicu kome treba platiti, tko će to napraviti i u svakom slučaju ne znam kako će to stranac uspjeti napraviti. No, da se vratimo još malo na jednu nelogičnost koja mi nije jasna kako će to u operativnom smislu izgledati. Naravno da će onda Vlada Republike hrvatske isto kada o tom po tom, dati ovlaštenje da se odredi dio iznosa boravišne pristojbe koje se uplaćuju na posebni račun turističke zajednice s time da se tako prikupljena sredstva koriste namjenski za razvojne projekte i programe kreiranja novih turističkih programa u turistički nerazvijenim područjima. Slažem se i podržavam. Ali pravne i fizičke osobe nautičari i osobe koje pružaju usluge noćenja na plovnom objektu, znači ovdje govorim i o nautičarima o kojima sam malo prije govorio, koji će kupiti vinjetu, imaju 5-članu ili 6-članu obitelj na brodu. Za njih se kaže da će boravišnu pristojbu uplaćuje na poseban račun, a 50% tih sredstava vraća se tamo gdje se ostvaruje promet u nautičkom turizmu. Probajte mi objasniti, ja ne znam, ja nemam brod, ja nemam jahtu, ne plovim, ne navigam, kada se stranac prijavi u Malom Lošinju i onda krene put ne znam kornatskih otoka pa dođe do Dubrovnika, kako će netko odrediti gdje se vraća ta pristojba gdje je ostvaren turistički promet tog nautičara. Zaista je nejasno kako će se to vratiti, da li Lošinju gdje je krenuo i kupio vinjetu, da li na kornatskim otocima gdje se zadržao najviše vremena. Mislim da ovako donositi zakone koji nisu ni čitljivi, a kamoli da nisu operativni je poprilično neozbiljno jer mi se čini da na taj način samo kompliciramo sebi život i da na kraju krajeva od toga neće biti puno koristi i neće se postići ona svrha koju sam malo prije pročitao. Ili u članku 6. ovog istog zakona, osobe koje dokazuju da pravo na oslobođenje od plaćanja boravišne pristojbe prihvaćam da su to, odnosno plaćanje umanjenog iznosa boravišne pristojbe odgovarajućim ispravama, ugovorom o radu, potvrdama mogu to dokazati, ali onda zašto pišete i ovo "slično". To "slično" je nerazumljivo, nejasno. Što to može biti? Potvrda moja koju ću ja nekom dati, potvrda ne znam čija. Što znači to "slično"? "Slično" nije definirano, a kada nešto nije definirano slično može biti sve i može biti sva. I ako već se govori o onima koji plove na brodovima, znači u tom vidu turizma, iznimno od članka 3. zakona boravišnu pristojbu ne plaćaju djeca do 12 godina starosti, osobe s tjelesnim invaliditetom itd. i ne vidim razloga zašto onda te olakšice ne bi imali i ti ljudi koji plove na brodovima pa da se i toj djeci koja su tamo zajedno s roditeljima, također omogući da plaćaju tu nekakvu manju pristojbu. To je broj jedan, znači zakon zbog kojega smo ovdje nije imao nikakvu zakonsku mogućnost da dođe u prvo čitanje i naš je prijedlog da u svakom slučaju omogućimo i drugo čitanje kako bi sva tri zakona mogla biti korisna i kako bi mogli biti operativna. Ponavljam, prijedlog o članarinama u turističkim zajednicama, s Konačnim prijedlogom zakona je nešto što se po mom sudu je trebalo biti u svakom slučaju barem kada ste ga pisali, trebali ste dobiti nekakvo obrazloženje ili sugestiju onih na koje se to najviše odnosi. Odnosi se prije svega na one koji su okupljeni u Hrvatskoj udruzi poslodavaca. Mislim da će oni ovim zakonom biti najviše oštećeni, ali kako u tom zakonu se njima propisuje što trebaju plaćati i kako trebaju plaćati, bilo bi dobro da se onda nešto definira, da ih se također pitalo što će to utjecati i kako će utjecati ne samo na razvoj hrvatskog turizma nego na njihovo pozicioniranje na međunarodnom tržištu i što to njih košta. Primjerice da li je netko izračunao koliko će to koštati tvrtke jer nemamo usporedbu što je to bilo u starom zakonu, nemamo usporedbu kako će to izgledati u ovom novom zakonu. Kako mi lagano vrijeme ističe, ja ću probati samo onda i oko Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, s Konačnim prijedlogom zakona, samo par stvari reći koje su također riješene ni vrit ni mimo, nikako ne. Prvo, nepristojno je pisati novi zakon gdje se kaže da će se do donošenja novog zakona povećati zakonitost rada turističkih zajednica. To je nepristojno. Implicira da dosada turističke zajednice nisu radile zakonito. Tvrdim da svi nalazi revizije i nadzora službi Ministarstva turizma, HTŽ državne televizije ne daju za pravo da se na ovakav način od sada tretiraju turističke zajednice. Također nejasno je, evo kolege su malo prije također govorili, što to znači upravljanje javnom turističkom infrastrukturom danom na upravljanje od strane jedinice lokalne, odnosno područne samouprave. Mislimo da je potrebno konkretno objasniti pojam upravljanja javno turističkom infrastrukturom, jer tek u roku od 6 mjeseci ministar turizma će donijeti propise kojim će se definirati aktivnost upravljanja, javnom turističkom infrastrukturom, a pročitao sam na početku koje će biti dane od strane jedinice lokalne samouprave. A što ako ne budu dane kad ih vi odredite koje su to, jer poprilično je nejasno koje su to, pa ako ih ne daju što onda. Silom ćete ih prisiliti? Bojim se da će jedinice lokalne samouprave slabo davati infrastrukturu da netko drugi s njom gospodari i upravlja. Također je nejasno što to znači promocija turističke destinacije na razini županije, samostalno ili putem udruženog oglašivanja, jer promotivne aktivnosti na inozemnom tržištu turistička zajednica općine ili grada obavlja zajedno sa turističkom zajednice županije na čijem je podruju osnova, a samo iznimno samostalno temeljem posebne odluke turističkog vijeća turističke zajednice županje. Dakle, a u članku 2., stavak 2. zakonodavac je predvidio kao obavezu promicanja promotivnih aktivnosti u zemlji i inozemstvu tih malih turističkih zajednica pa nije jasno kako će turistička zajednica mjesta, općine ili grada promovirati svoje područje u inozemstvu jer u svakom slučaju malo im se daje za pravo da odu tamo, onda im se na ovaj način zabranjuje. I dozvolite mi evo, isteklo mi je vrijeme na kraju da kažem. Nadzor, nadzor u ovom slučaju govori da će i ministarstvo i nadzor nad radom turističkih zajednica raditi ministarstvo i turistička zajednica. Ali tko će vršiti nadzor nad Hrvatskom turističkom zajednicom osim ministra i ministarstva, nije rečeno. Predlažem da onda i ovaj Hrvatski sabor također ima na neki način uvida što se to radi u Hrvatskoj turističkoj zajednici da makar bude adekvatno slično ili jednako ovim zakonskim rješenjima koja su ovdje rečena. I recite mi ili jednako ovim zakonskim rješenjima koja su ovdje rečena. I recite mi u ovim svim naknadama ako se ja dobro sjećam, a negdje pamtim, negdje smo izdvajali 1% za Crveni križ. Ovdje ste ga očito zaboravili. To znači da više ne izdvajamo za Crveni križ ili i dalje ostaje ta po starom zakonu ili ćemo po novom zakonu utvrditi da plaćamo 1% za Crveni križ. Hvala lijepo. Da. Klub zastupnika SDP-a zbog ovakvog ja ću reći omalovažavanja saborskih zastupnika da nas se gura u nešto što je trebalo ići u drugu proceduru sa jednim nesuvislim obrazloženjem da je to zbog Europe što nije istina, jer je zakonodavac rekao da to Europska unija ne tretira i zbog mogućnosti da se što više onih na koje se taj zakon odnosi, jave u toj nekakvoj javnoj raspravi, da bi ti zakoni izgledali bolje i operativnije i da bi veće zadovoljstvo bilo među tim ljudima, mi nećemo podržati ovaj prijedlog zakona, dok ne dođe u drugo čitanje. Hvala lijepo.
Hvala kolega zastupniče. Vi na pitanja koja ste postavili zasigurno ste proučili Poslovnik pa znate da se člankom 37. na predsjedništvu utvrđuje prijedlog dnevnoga reda. Nakon toga u članku 159. utvrđeno je da i tijekom sjednice može doći do dopuna dnevnoga reda. Dopuna kao i koji će temeljni dnevni red izglasava se. može biti prijedlog hitnosti rasprave, odnosno rasprave u jednom čitanju i donošenju. Sve je to provedeno. O tome se glasovalo danas. Prema tome, mislim kada je riječ o tome kako se nešto donosi da je sve donijeto u skladu sa Poslovnikom. Imamo prijave za ispravak navoda. Uvažena kolegica zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Ispravljam dva kriva navoda, zastupnika gospodina Denone, koji kaže da je sramotan tekst ovih zakona i isto tako da zakoni nisu čitljivi. Gospodine Denona, nije točno ni jedan, ni drugi navod. Ja kao gradonačelnica grada koji se u svojoj strateškoj odrednici razvija prema ka gradu u turističkoj djelatnosti, izražavam svoje zadovoljstvo na ovakav kvalitetan paket turističkih zakona između kojih se jedan usklađuje i sa europskim zakonima koji će definitivno doprinijeti boljem, racionalnijem korištenju sredstava, urbanih sredstava unutar turističkih zajednica, a jednako tako doprinijeti kvaliteti turističkog proizvoda. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Za ispravak navoda, javio se uvaženi zastupnik Gari Capelli. Izvolite.
Štovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Gospodine Denona je rekao da ne vidi koje posljedice koje će zakonom proizaći, gdje je ta učinkovitija naplata racionalizacije itd. Ja bih rekao da je ona u samo dva primjerka. U članku 19. primjera radi i u članku 20. Hvala lijepo. Jedan od primjeraka. Ima ih više.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika Hrvatske seljačke stranke, uvažena kolegica zastupnica Marijana Petir.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, zastupnice, zastupnici i gospodine ministre, državni tajniče. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržat će Prijedlog Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, Konačni prijedlog Zakona o članarinama u turističkim zajednicama, i Konačni prijedlog Zakona o boravišnoj pristojbi. No, prije nego što kažem nekoliko rečenica kako mi u Klubu zastupnika HSS-a gledamo na ove predložene zakone. Rekla bih gospodine ministre vama i vašim suradnicima čestitati na izuzetno dobroj turističkoj sezoni. Obzirom da vidimo mnogo jače i posjećenije destinacije i na europskoj i na svjetskoj razini nisu uspjele zadržati svoje goste. Mislim da je Ministarstvo turizma zajedno naravno sa Vladom Republike Hrvatske učinilo konkretne i pravovremene mjere u ovoj krizi, financijskoj krizi koja zasigurno ni Hrvatsku nije zaobišla. Ono što svakako želimo istaknuti da turizam pridonosi sa 20% bruto nacionalnom dohotku i sigurno se s tog aspekta može smatrati jednim od važnih dijelova gospodarstva. Zasigurno treba reći i to da ukoliko želimo da i tih 20% BDP-a koji dolazi iz turizma bude tako i sljedeće godine, da se treba pojačano turistički promovirati na stranim tržištima i da treba donijeti niz drugih različitih mjera, a prije svega one se moraju bazirati na suradnji javnog i privatnog turističkog sektora kako bi u 2009. godini ponovili rezultate ove turističke godine, odnosno turističke rezultate, ali kako bi ipak bili i uspješniji i mogli ostvariti i porast u broju turista što znači da očekujemo da te mjere koje će Ministarstvo turizma provoditi budu i agresivnije i aktivnije, a isto tako da uključe i javni i privatni sektor na stranim, ali i na domaćem tržištu i da se udruže novčana sredstava državnih turističkih institucija i turističkih tvrtki kako bi doista hrvatski turizam ponovio zabilježene uspjehe. Naravno da je sasvim jasno ukoliko 15 godina nismo mijenjali postojeću zakonsku regulativu, da se u tih 15 godina izuzetno puno toga u Hrvatskoj promijenilo. Promijenili su se i trendovi, mijenjao se i teritorijalni ustroj Republike Hrvatske, mijenjale su se važnosti, percepcija samog turizma, organizacijski oblici, mijenjali su se i drugi zakoni koji itekako imaju implikacije na ove zakone o kojima danas govorimo. Iz tog razloga činjenica je da i Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i Zakon o članarinama u turističkim zajednicama i Zakon o boravišnoj pristojbi treba uskladiti sa drugim zakonskim propisima i ti zakoni trebaju odgovoriti današnjim izazovima. Naravno da ono što treba reći jasno jesti i problem hrvatskog turizma, a to je nedostatak vertikalne i horizontalne komunikacije između privatnog i javnog sektora. Ima naravno puno medijskih poduhvata koji ostaju izolirani, jer nema dovoljno jake i međusobne koordinacije. Naravno da je situacija i danas izuzetno bolja, nego što je bila prije nekoliko godina. No taj proces komunikacije među subjektima u turizmu treba jačati. Tu vidimo upravo ključnu ulogu samog Ministarstva turizma. Zašto je to važno? Zato što kroz turizam ljudi percipiraju zemlju i naciju, a isto tako turizam ima jednu od ključnih uloga u održivom razvoju koji je danas zasigurno imperativ. To je industrija koja dotiče javnu i privatnu sferu i samo ako se te dvije sfere spoje tada možemo reći da je turizam u Hrvatskoj zasigurno osuđen na uspjeh. Mi u HSS-u mislimo da više nije dovoljno predstaviti se na sajmu, da danas treba tražiti ipak nove trendove, treba biti inovativan, treba biti kreativan, originalan a za to su u svakom slučaju potrebni ljudi i potrebna je izuzetno dobra komunikacija. Zbog toga i mislimo da su ovi zakoni itekako dobro došli, da su oni poželjni, da oni imaju za cilj otklanjanje određenih nedostataka jer znamo da je primjerice Hrvatska turistička zajednica do sada sav novac trošila uglavnom na marketing, otvarali su se uredi po svijetu premda se bilježe trendovi da raste on line booking i tu možemo reći da je primjer i Adriatica.net i drugi. Zbog toga vidimo da se treba orijentirati i razvijati nove proizvode a mislimo da ovim prijedlogom paketa zakona upravo to se i čini jer se Hrvatska turistička zajednica usmjerava na razvoj proizvoda i dobiva jednu novu misiju a to je odgovornost za stanje kvalitete. Tu prije svega mislimo na važnost razvijanja same turističke infrastrukture koja se pokazala kao imperativ a o tome se nije vodilo dovoljno vremena. U Hrvatskoj je prosječno opterećenje obale u vrhu sezone 560 tisuća ljudi dnevno, to je veliki broj ljudi. Isto tako, bilježimo 56 milijuna noćenja godišnje. Turisti u Hrvatskoj potroše 6 milijardi eura a isto tako s druge strane imamo podatke o 900 tisuća ležajeva pa nam se čini da je jako važno u okviru ove rasprave i spomenuti jedan segment a to je uvođenje carrying capacity odnosno da se konačno utvrdi nosivost, prihvatni kapaciteti što Hrvatskoj treba, koliko Hrvatska može podnijeti i što od infrastrukture još moramo napraviti a do sada nije organizirano. Ja vjerujem da ministre da će strategija razvoja turizma koju izrađujete dati odgovore na neka od ovih pitanja jer nama u klubu HSS-a se čini važnim ustvari staviti turizam u svrhu održivog razvoja a zadržati ove izuzetno dobre rezultate koji su bili zabilježeni i proteklih godina ali posebno i ove godine što je značajan uspjeh obzirom na krizu u kojoj smo se našli. Naše je mišljenje u HSS-u da turističke zajednice a njih ima 330 u Hrvatskoj moraju voditi računa o interesima svih, dakle ne samo hotelijera. Naravno, i u interesu hotelijera, ugostitelja, obrtnika, putničkih agencija ali i građana u nekom gradu ili u nekom mjestu. I do sada je dolazilo puno prigovora da tome baš i nije tako odnosno da su uglavnom turističke zajednice uglavnom zastupale hotelijere zato što su hotelijeri najvećim djelom i punili njihov proračun. Mi vjerujemo da će gradonačelnici ili načelnici najbolje pomiriti interese svih, dakle ovom ulogom koju im daje novi zakon a to je da budu na neki način glavne osobe u turističkim zajednicama i mislimo da će se na ovaj način ovom odredbom izgubiti i alibi za držanje po strani upravo razvoja turizma, nekih turističkih prioriteta što je do sada često bio slučaj. Dakle, ta dodatna odgovornost gradonačelnika, načelnika kad je u pitanju strategija i promidžba turizma itekako mora dobiti svoje mjesto i to ovaj paket zakona predviđa. Zakon donosi još jednu značajnu novinu pa tako turističkim zajednicama koje se zbog toga što su naravno neprofitne pravne osobe i nisu se mogle baviti gospodarskim djelatnostima daju mogućnost ako im lokalne vlasti daju na upravljanje ili prepuste infrastrukturu u svom gradu da oni upravljanje tom infrastrukturom i mogu preuzeti. To znači da bi turističke zajednice mogle u nekim slučajevima upravljati javnim plažama, skijalištima, bazenima a to bi bilo dobro zbog toga da konačno i razno razni privatnici koji taj posao ne obavljaju dobro dobe adekvatnu konkurenciju. I mislimo da u tom segmentu zakon nalazi dobra rješenja. Uz to će turistička zajednica moći organizirati i različite priredbe i prodaju suvenira pa čak i organizirati putovanja ako u toj sredini nema putničkih agencija. Ono što je poznato odnosi se na financiranje turističkih zajednica koje su se uglavnom financirale iz boravišnih pristojbi i članarina koje su dužni plaćati i poduzeća i banke, i obrtnici. Iz tih izvora je prikupljeno prošle godine 455,7 milijuna kuna. Od toga čak četvrtina u Istarskoj županiji. Iza toga slijedi Primorsko-goranska županija sa 75,2 milijuna kuna te Zagreb u kojem je prikupljeno 73,2 milijuna kuna. Zakon propisuje da kao i do sada 65% tih sredstava pripada turističkoj zajednici općine ili grada na čijem se teritoriju prikuplja taj prihod, 10% dobiva županijska turistička zajednica a 25% Hrvatska turistička zajednica. Novost je i to da turističke zajednice u čijem se mjestu prikupljanje manje od 200 tisuća kuna na boravišnim pristojbama i isto toliko na članarinama ne moraju tih 25% novca dati Hrvatskoj turističkoj zajednici nego su dužne 20% uplatiti u proračun županijske turističke zajednice a njima ostaje 80% sredstava što mislimo da je izuzetno važno jer će im to bitno olakšati funkcioniranje. I ono što želim reći zaključno jest da mi u HSS-u doista očekujemo da ovaj paket turističkih zakona ali i zakoni koji se donose u poljoprivredi pa i proračun o kojem ćemo sutra razgovarati konačno daju jedan prostor za povezivanje zelene i plave njive. O tome se govori već dugi niz godina, no konkretno ne primjećuju se željeni rezultati na terenu. Ja sam već nekoliko puta u ime kluba HSS-a rekla da mi upravo u HSS-u smatramo da ova kriza može biti šansa za plasman hrvatskog poljoprivrednog proizvoda u turizmu jer turisti godišnje potroše u Hrvatskoj 6 milijardi eura. Ono što mi u HSS-u očekujemo i što bi voljeli svakako vidjeti jest da se u tih 6 milijardi eura koje turisti potroše u Hrvatskoj većina tog novca ipak odnosi na hrvatske proizvode a ne na kineske suvenire, govedinu iz Argentine, mlijeko u prahu iz Bosne i Hercegovine, povrće iz Španjolske ili Grčke i tako dalje ili pak da ugostitelji zbog toga što jednostavno nije došlo do onog adekvatnog kontakta između samih proizvođača poljoprivrednih proizvoda i ljudi koji se bave hotelijerstvom i ugostiteljstvom posežu za velikim trgovačkim lancima, konzumima, lidlima, merkatorima ili sličnim. Dakle mi mislimo da je ovo izvrsna šansa, da je ovaj paket turističkih zakona ide za tim da se hrvatski proizvod doista na jedan bolji način plasira u turizmu. Mi smatramo u HSS-u da naši proizvođači mogu proizvesti i dovoljno kvalitetne poljoprivredne proizvode koji zadovoljavaju standarde i koji su svakako bolji od onog što se vrlo često plasira našim gostima, a isto tako vjerujemo i za to smo dobili potvrdu na Danima hrvatskog turizma u Opatiji da su i naši ugostitelji i hotelijeri spremni pružiti tu ruku zajedništva i da su spremni uz adekvatnu intervenciju Vlade povezati ono o čemu stalno govorimo a to je plava i zelena njiva. Ministre vama i vašim suradnicima želim puno uspjeha jer sljedeća godina zasigurno donosi mnogobrojne izazove ne samo za hrvatski turizam, ali prije svega za hrvatski turizam. Klub HSS-a podržat će ovaj paket zakona i vjerujem da i ove naše prijedloge koje smo sasvim ozbiljno iznijeli o povezivanju poljoprivrede, povezivanju turizma, o otvaranju mogućnosti da se u nekoliko hotela na Jadranu plasiraju i ekološki proizvodi proizvedeni od naših seoskih domaćinstava i poljoprivredni proizvodi, da svakako će to naći razumijevanja i u Ministarstvu turizma, ali i u Vladi Republike Hrvatske i da ćemo već sljedeće godine vidjeti u tom smislu konkretne rezultate. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravio bih samo jedan krivi navod, neću reći da ih ima više ali evo kolegica, uvažena kolegica je naravno hvaleći svoga ministra ustvrdila da je ovo upravljanje javnom turističkom infrastrukturom nešto što je jako dobro. Čak je i navela neke segmente što bi to trebala biti javna turistička infrastruktura. Jednostavno nije točno. To piše u članku 10. jer ono što se smatra javnom turističkom infrastrukturom propisat će ministar posebnim pravilnikom. Čak i ministar još ne zna što je to nego će to propisati posebnim pravilnikom tako da nije baš tako jer posebnim pravilnikom ministar može propisati svašta. I to je razlog zbog čega govorim da ovakovi zakoni su nesuvisli jer to je trebalo stajati u zakonu. Ono što je zakonski regulirano da se točno zna i precizno zna ako želimo imati kvalitetne zakone u Hrvatskoj a ne da ovisimo o tome što će to ministar propisati svojim posebnim pravilnikom. Hvala lijepo.
Hvala. U 16,04 je isteklo vrijeme za prijavu od 10 minuta. Sad je gospodin zastupnik Mario Habek. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, ministre, državni tajnici, kolegice i kolege. Pa načelno je dobro da nakon 15 godina donesemo novi Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma no pitanje da li smo u ovom zakonu dali najbolje prijedloge koje smo mogli. Moje mišljenje je da smo mogli i bolje, a o tome sam govorio i na Odboru za turizam. Umjesto da se trudimo da u turističkim zajednicama imamo što više ljudi kojima je turizam blizak pojam i koji imaju iskustva radom u turizmu mi radimo baš suprotno. Naime u članku 18. ovog prijedloga zakona stoji da dužnost predsjednika turističke zajednice grada, općine obnaša gradonačelnik odnosno načelnik a dužnost predsjednika turističke zajednice i županije župan. To je sve samo ne profesionalno i kvalitetno. To se zove politiziranje i smatram da gradonačelnici, načelnici i župani neće moći kvalitetno obavljati ovu dužnost jer niti većina njih nema iskustava jer sigurno neće imati vremena i volje za kvalitetno obavljanje ove funkcije. Turistička zajednica bit će im sporna funkcija za koju se neće dovoljno zalagati i time sigurno nećemo dobiti na kvaliteti u radu turističkih zajednica. Sljedeći prijedlog je da direktor turističke zajednice odnosno ureda osim ispunjavanja posebnih uvjeta utvrđenih pravilnikom iz članka 21. stavka 5. ovog zakona mora imati položen stručni ispit za rad u turističkom uredu. Isto tako stoji da osoba koja obavlja posao direktora turističkog ureda koji ima 10 godina radnog staža na poslovima u turizmu ne mora imati položen stručni ispit. I koji su to poslovi u turizmu koji toj osobi daju pravo da bude na tom radnom mjestu bez stručnog ispita? Nije dobro da za isti posao netko mora polagati stručni ispit a druga osoba 10 godina starija ili iskusnija taj stručni ispit ne mora položiti. Isto tako upoznati ste da u Varaždinskoj županiji postoji turistička zajednica «Sjeverno Zagorje» koja je nastala okrupnjivanjem turističkih zajednica dva grada Ivanca, Lepoglave i dvije općine Bednje i Ekleonika i te turističke zajednice gore navedenih gradova i općina prešle su odnosno osnovale su turistička društva koja sada djeluju na istim područjima kao i prije turističke zajednice dok turistička zajednica «Sjeverno Zagorje» djeluje na području sjeverozapadnog dijela Varaždinske županije. Turistička društva financiraju se iznosom iz članarina i boravišnih pristojbi. Boravišne pristojbe su na godišnjoj razini u ovom kraju od 6 tisuća kuna dok jedini glavni prihod od članarina u iznosu od približno 120 tisuća kuna. U ovom zakonu predlažete da se taj prihod iz članarina i boravišnih pristojbi u 50% iznosa zadrži u turističkom društvu a ostatak raspodijeli na Hrvatsku turističku zajednicu i Turističku zajednicu Varaždinske županije. Zar smatrate da će ova turistička društva moći opstati sa prepolovljenim iznosom ionako malog proračuna zajednici? Nisu u istom položaju turističke zajednice društva na moru i na kontinentu. Takvim zakonom uništit ćemo 70% turističkih zajednica i društava na kontinentalnom dijelu Hrvatske. Članak 21. govori o pravilniku koji propisuje posebne uvjete glede stručne spreme, radnog iskustva, znanja jezika i drugih posebnih znanja i sposobnosti koje mora ispunjavati zaposleni u turističkom uredu, a donosi ga ministar. Nije dobro da se čeka sa tim pravilnikom odnosno da u zakonu ne propiše rok donošenja takvog pravilnika jer ukoliko se žuri sa ovim zakonom koji ide po hitnom postupku smatram da je tad bitan i pravilnik koji propisuje posebne uvjete. Također nije dobro da pravimo razliku između osoba koje će obavljati funkciju direktora turističke zajednice. Po zakonu se predviđa da osobe koje imaju odgovarajuću stručnu spremu i najmanje 10 godina radnog staža na poslovima turizma u tom slučaju ne moraju imati stručni ispit o kojem sam govorio. I na kraju mojeg izlaganja moram reći da nisam zadovoljan sa cijelim prijedlogom zakona i da sam predao nekoliko amandmana te se iskreno nadam da će predlagač prihvatiti neke od tih prijedloga a u cilju što kvalitetnijeg rada turističkih zajednica kako na moru tako i u kontinentalnom dijelu zemlje. Nadalje Konačni prijedlog zakona o boravišnoj pristojbi ima nekoliko prijedloga za koje smatram da neće doprinijeti poboljšanju rada turističkih zajednica nego suprotno. Nabrojat ću koje su to i pokušati obrazložiti. U članku 3. govori se o tome tko plaća boravišnu pristojbu. Među ostalim stoji da je po ovom novom zakonu, da će po ovom novom zakonu plaćati i vlasnici kuće ili stana za odmor u turističkoj općini ili gradu koji nije smještajni objekt u smislu ovog zakona za sebe i sve osobe koje noće u toj kući ili stanu. U obrazloženju stoji kako vlasnici kuća i stanova za odmor nisu stanovnici općine ili grada u kojoj se nekretnina nalazi, a povreda stjecajem te nekretnine je zadovoljavanje vlastitih turističkih potreba za koje su procijenili da ih mogu najpotpunije zadovoljiti koristeći opće turističke usluge i pogodnosti turističke općine ili grada u kojem se nekretnina nalazi. Sukladno tome kao i ostali posjetitelji turističke općine i grada moraju platiti boravišnu pristojbu. Neprihvatljivo je da vlasnicima kuća i stanova koja plaćaju sva druga davanja, komunalnu naknadu i porez naplaćujemo boravišnu pristojbu u bilo kojoj mjeri ili postotku. Nadalje, u članku 4. pod točkom 5. ovog prijedloga zakona govori se o članovima uže obitelji, a u točki 7. o članovima obitelji. Kasnije u članku 8. je nabrojano tko se smatra članovima obitelji u smislu ovog zakona, no nigdje nisam vidio da piše obrazloženje tko su to članovi uže obitelji ili je to možda isto, ali u tom slučaju bi to tako trebalo i u zakonu pisati. Također u članku 19. stoji da će se od plaćenih boravišnih pristojbi putnika koji koriste usluge noćenja na plovnom objektu svega 40% sredstava biti uplaćeno turističkim zajednicama na čijim područjima se ostvaruje turistički promet. Smatram da nije u redu da Hrvatska turistička zajednica ubire 50% sredstava od gore navedenih boravišnih pristojbi, nego da barem 70% sredstava uplati turističkim zajednicama jer i one koriste velika sredstva za unapređenje uvjeta razvoja i promicanja nautičkog turizma, a ne samo Hrvatska turistička zajednica. Članak 21. stavak 5. strogo određuje jednu osobu dužnu za obavljanje popisa osoba koje borave na nekom području. Ukoliko se tako striktno to odredi to znači da bi turistička zajednica u uredu morala imati zaposlenu jednu osobu samo na registraciji gostiju što je prosto nemoguće. Dat ću vam i jedan primjer. Na području Varaždinske županije od 7 turističkih zajednica u njih 5 radi samo 1 osoba jer nema financijskih sredstava za dodatno zapošljavanje. To je provedivo u turističkim zajednicama koje imaju velike proračune, no na kontinentu je to nemoguće ostvariti. Sa takvim odlukama ćemo uništiti veliki broj turističkih zajednica. Nadam se da vam to nije cilj. I na kraju moga izlaganja o boravišnim pristojbama volio bih znati koji su to kriteriji po kojima se kako to u obrazloženju piše prikupljena sredstva od boravišnih pristojbi dodjeljuju namjenski za razvojne projekte i programe kreiranja novih turističkih programa u turistički nerazvijenim područjima. U Zakonu o članarinama turističkih zajednica spomenuo bih samo jedan problem. U članku 12. piše, citiram: “Pravna i fizička osoba članarinu plaća na području općine, grada ili Zagreba u kojem ima sjedište, a za poslovne jedinice na području općine ili grada gdje je sjedište poslovne jedinice. Problem je u tome da u poreznom Zakonu na dobit stoji da su pojedini subjekti dužni plaćati poreze prema mjestu gdje je tvrtka registrirana, te se često događalo i događa se još uvijek da porezna uprava nije vodila računa o tome gdje je pojedina filijala nekog subjekta i je li na pravom mjestu platila članarinu. Tako se događa da velike firme sa velikim pogonima u Varaždinskoj županiji posebno trgovačke tvrtke ne plaćaju članarinu našim turističkim zajednicama. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, ne znam bilo tko od nas, a mislim da smo svi na ovaj ili onaj način bili vezani ili zainteresirani za jednu bitnu djelatnost kao što je turistička bitno za našu zemlju onda očekuje kad se nađu ovakva tri zakona pred nama prije svega u određenim kalkulacijama, odnosno računicama kako hoćete da vide da li će ti zakoni i ta rješenja koja se nude ovim zakonom doprinijeti unapređenju turističke djelatnosti, odnosno usudio bih se kazati i uspostavljanju reda u toj djelatnosti ili reda više nego što ga ima. Dakle, recimo jedno pitanje. Mene interesira da li će naplata boravišne pristojbe, tu sam negdje pročitao da čak i do 30% ima neprijavljenih gostiju. Da li će ovi zakoni omogućiti recimo da se ta boravišna pristojba bolje naplaćuje ili da li će ovi zakoni spriječiti pojedine turističke subjekte da mjesecima manipuliraju sredstvima koje dobiju od pristojbi. Onda ako imate na ovu nekakvu inflaciju na tome zarađuju i na takav način oštećuju širu zajednicu pa ako hoćete i turističku djelatnost. Zapravo ja moram kazati da sam razočaran sa sadržajem ovih zakona. Zašto? Zato jer kad ih usporedite sa onim prijedlogom koji je bio u ovom Saboru čini mi se negdje krajem 2003. godine vidjet ćete da ova rješenja koja su sadržana u ovim prijedlozima, pogotovo u Zakonu o turističkim zajednicama zapravo nisu ništa bolja. Čak su recimo po meni iz onih rješenja iz 2003. koja su bila ispuštena, neke stvari koje bi za unapređenje i promociju hrvatskog turizma bile kud i kamo bolje i po meni, po mojoj skromnoj ocjeni učinkovitije nego što se nude sad postojeća rješenja. E sad. Prvo, mislim da je nedopustivo, a to su neke kolege prije mene govorile da zapravo se ovakav set zakona po meni jako važan donosi brzo. Ne razumijem zašto je važno da te zakone donesemo do kraja ove godine ili donesemo ovaj petak kad znamo da njihova primjena će ići dosta kasnije i zapravo da će trebati jedan veći vremenski period i prilagodbe, barem u jednom dijelu. Zašto onda nismo na određeni način pokušali uključiti sve subjekte posebno turističke zajednice, pa ako hoćete i određeni dio turističkih djelatnika koji su zainteresirani za rješenja koja se nude u ovom zakonu. Dakle, odmah idete u startu sa nekom pretpostavkom e ima tu nešto što nije kako treba kad se tako to lomi preko koljena. Prema tome, ja bih molio ako već predlagatelj nije zainteresiran da se cijela ova priča prolongira neka ipak barem obrati pažnju na amandmane koje je Odbor za turizam podnio, jer mislim da barem jedan dio nedostataka u ovom setu zakona, dakle ti amandmani rješavaju. E sad šta mene prije svega smeta u ovim zakonima, a kažem posebno u Zakonu o turističkoj zajednici. Dakle, pravilo je da problematiku bilo koju najbolje rješavaju ljudi iz te problematike, odnosno stručnjaci. Pa onda ja sam očekivao da će intencija ovih zakona zapravo ići ka većoj profesionalizaciji u onom smislu da će se ovom problematikom baviti stručnjaci, a isto tako da će se zapravo ta problematika, odnosno pitanje turizma i turističke djelatnosti spuštati među one ljude koji trebaju djelovati i provoditi određene aktivnosti da bi turizam bio što uspješniji. Tim prije da napomenem da nas očekuju vjerojatno turbulentna vremena u turizmu zbog recesije i svega ostalog. Ja nisam baš ni uvjeren da će hrvatski turizam ostati negdje na razini ove godine za iduću godinu. Plašim se značajnijeg pada, ali dobro pustimo sad to. Dakle, meni se čini da ovi zakoni idu ka, pa usudio bih se kazati jednom tipu centralizacije cijele priče, da dodam i još i politizaciji. Iz jednostavnog razloga mogao bih to uzeti nekoliko primjera, neke su kolege o tome govorile. Slušali smo tu priču oko gradonačelnika, načelnika i župana koji postaju predsjednici po funkciji, predsjednici skupština turističkih zajednica. Ja mislim osobno da to nije dobro rješenje. A s druge strane opet imate, zašto nije dobro, ovo je jedan argument, s druge strane imate dakle tu mogućnost da vam nadzor nad turističkom zajednicom se vrši samo iz centrale, odnosno iz Zagreba, dakle vršim vam ministarstvo i Hrvatska turistička zajednica i da de facto oni mogu raspustiti skupštinu turističke zajednice, tamo su navedeni razlozi zbog kojih oni to mogu uraditi, ali istovremeno se postavlja pitanje što je sa predsjednikom turističke zajednice. Mislim, u kakvoj se on situaciji sada nalazi kao osoba koja je birana od naroda i gdje se raspušta dakle ta skupština. Mislim da tu, pazite, i još bi nekako možda i prošlo to što vi raspuštate, ali onda imenujte i povjerenika. E sad, što je taj povjerenik? Kakvu on ulogu ima skupštine? Kakav je njegov odnos sa bivšim ili sadašnjim predsjednikom? Ok, sa direktorom ureda i tako dalje i tako dalje. Dakle, čini mi se da bez potrebe smo ušli u jednu priču koja nije do kraja dovedena i nije razriješena jer kako to vi, ja to ne mogu drugačije protumačiti, nego kad je tu u pitanju predsjednik turističke zajednice, zapravo da će se to na ovaj ili onaj način svesti na političku priču, a to nije dobro. Ili recimo, ne znam kada govorite o predsjedniku, odnosno o direktoru ureda. E sad vidite, tamo se navodi kada i zašto on jeste u sukobu interesa. Što je s ostalim ljudima, odnosno djelatnicima, pa ako hoćete i dužnosnicima unutar te turističke zajednice koji mogu biti u sukobu interesa? Evo, mene interesira da li predsjednik turističke zajednice može biti u sukobu interesa? Može. Evo, recimo po toj, ako je on u sukobu interesa, recimo, gospodin Cappelli nikad ne bi mogao biti gradonačelnik jer kao takav je predviđen da bude predsjednik turističke zajednice, bavi se nešto turističkom djelatnošću, on ne može biti to što je. Prema tome, čini mi se da ne možete staviti samo direktora u jednu poziciju, predsjednika u drugu i tako dalje i tako dalje. Da ja pokušam skratiti priču kad je riječ o Zakonu o turističkim zajednicama, mislim da bi se niz nejasnoća, posebno ove o kojima sam govorio dale riješiti na sljedeći način. Kako u Hrvatskoj postoji različiti turistički proizvod, kako postoje različiti tipovi turizma, postoje različiti oblici interesa u turizmu. Ja ne znam zašto se nije išlo na jedan širi zahvat u ovoj sferi i pokušalo na određeni način kategorizirati turističke zajednice, a jednog tipa bila zajednica, ne znam u jednom velikom gradu poput Dubrovnika i Opatije drugačija bi bila recimo, ne znam na Mljetu, a opet trećeg tipa bi bila negdje u Slavoniji. I onda bi se moglo zapravo neke stvari vjerojatno koje su ovdje navedene u zakonu bi vrijedile za jedan manji recimo oblik ili manju razinu organizirana dakle te turističke zajednice, ali drugi opet ne bi vrijedili. Stoga mislim da se išlo u ovaj posao zapravo da se ispuni, da se zadovolji nekakva forma. Kako definirati, i da se vratim još na djelatnost, čini mi se jako bitna. Kako definirati dakle tu djelatnost turističke zajednice? U članku gdje se govori čime se sve bavi turistička zajednica, navodi se između ostalog dakle suveniri, monografije i tako dalje, mene interesira zapravo što znači ono slično? Jer opet ovisno o sredini gdje ta turistička zajednica djeluje, gdje postoji to slično može biti, ne znam od prodaje trajektnih karata zato jer tamo nema gdje kupiti trajektnu kartu, ali može biti prodaja avionskih karata, iako to po meni ne bi trebala raditi. Prema tome, čini mi se da je čitav niz nedefiniranih stvari navedeno u ovom zakonu. Evo, ja mogu na kraju samo izraziti svoje uvjerenje da će predlagatelj u dobroj namjeri shvatiti one amandmane koje smo u dva navrata raspravljali na Odboru za turizam, kao i sve ove prijedloge jer mislim da nam je svima u interesu da dobijemo što bolja rješenja iz problematike koji tretiraju ovi zakoni, ne samo zbog toga što nas čekaju, kao što sam rekao po meni teška vremena u turizmu, nego iz jednostavnog razloga. Zapravo, ovim zakonima se može napraviti po meni barem jedna motivirajuća priča za djelatnost u turizmu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Dva ispravka. Prvo, gospodin Luka Denona. Izvolite. Replika. Je li imaju repliku ili?
Replika, da.
E, izvolite.
Pa naravno, imate apsolutno pravo kada tvrdite da i ovi zakoni, ali osvrnite se na jedan konkretno nisu definirani. I zbog toga i jesmo bili za to da se ide u drugo čitanje da se proba sa onima na koji se taj zakon odnosi proba definirati neke nejasnoće koje novi zakon ponovno daje u promet. Jer ako se tvrdi da na rad nadzornog odbora uglavnom svodi se na prihvaćanja financijskih izvješća koja izrađuju stručne službe ovo tijelo u praksi nema nikakav utjecaj na rad i djelovanje turističke zajednice. Onda ga treba ukinuti, ako tako piše. Ali i s druge strane se kaže da se vrši kontrola i od strane ministarstva, nadzor gdje će se osnovati posebno tijelo koje će osnovati i ministarstvo, i Hrvatska turistička zajednica da bi kontrolirale rad i ispravnost rada turističkih zajednica. Mislim da onda to nema smisla, onda maknimo ove nadzorne odbore i neka ne budu više u funkciji ako oni baš ništa takvo ne rade. Isto tako, na primjer u ovom se zakonu tvrdi da je, ja neću govoriti o gradonačelnicima, o načelnicima i o ne znam kome, o županima. Evo gospodine ministre po ovom zakonu vi ste predsjednik turističke zajednice, predsjednik skupštine i predsjednik turističkog vijeća. Pa mislim da ste pomalo u sukobu interesa, jer kadija sudi i kadija, kako bi ja to objasnio, i skupština ste, i predsjednik skupštine i predsjednik turističkog vijeća. Ali isto tako hipotetski, kažem hipotetski, razlozi zbog kojih se može raspustiti turistička zajednica su ovdje, znači nezakonit rad da sada to ne ponavljam, vjerojatno da toga neće biti, ali piše i ostali iz djelokruga rada. Jel' to hipotetski znači gospodine ministre da ako većina članova Hrvatske turističke zajednice utvrdi da nisu sami da budu samokritički i nešto iz samog domena napravili, da će onda probati smijeniti vas jer ste vi odgovorni. To znači hipotetski sami sebe morate smijeniti. Pa dajte to nekako razradite da to bude jasnije, ali hipotetski vi morate sami sebe smijeniti, jer ste i skupština i ministar i predsjednik vijeća i ne znam što sve ne. To mislim da nije baš u redu i to je ono zbog čega sam rekao da nije konzistentno, da ga treba popraviti i da treba ići u drugo čitanje.
Odgovor gospodin Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Denona vi ste na tragu samo ste vi to malo drugačije nazvali onoga što sam ja nazvao politizacija. Zapravo civilizacijski iskorak bi po meni barem trebao ići u pravcu da pustimo da struka vodi cijelu priču jel'. Mi zapravo sada uvodimo političare, dakle od gradonačelnika, načelnika do ministra u to sve skupa. S druge strane tražimo od ne znam od administratora, direktora i svih djelatnika u toj turističkoj zajednici da moraju biti stručnjaci, da moraju polagati državne i ne znam već kakve ispite i sada tu je mala diskrepancija. Sada ja mogu razumjeti da direktor turističke zajednice u Dubrovniku mora govoriti pet jezika i imati šest stručnih ispita, ali ja stvarno ne razumijem u jednom zagorskom selu koje ima dva seoska gospodarstva zapravo i dvije znamenitosti da bi prije svega direktor ureda trebao biti profesionalac, da bi morao imati profesionalno osoblje i da bi morao polagati stručni ispit. Jer de facto će pojesti ne samo ono što zaradi i skupe kao turistička zajednica nego će zapravo biti, ispast će na određeni način trošak. I zato mislim da niz pitanja koje smo ovdje čuli, a ja sam uvjeren da ćemo ih još i čuti, zapravo jeste barem kategoriziranje na dva osnovna tipa tih turističkih zajednica ajde da ih nazovem tako, velikih i malih.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin Gari Cappelli, izvolite.
Ispravak je, gospodin Šime Lučin je rekao da na primjer ja ne bih mogao biti predsjednik turističke zajednice ni gradonačelnik, jer sam navodno u sukobu interesa jer imam turističku agenciju. Međutim temeljem Zakona o sukobu interesa odavno sam to riješio, itekako mogu biti jedno i drugo. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Zvonimir Puljić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici, poštovani predstavnici predlagatelja, gospodine ministre. Tri zakonska prijedloga koja su pred ovim Visokim domom, Prijedlog zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, Prijedlog zakona o boravišnoj pristojbi, Prijedlog zakona o članarinama u turističkim zajednicama, međusobno su povezani tako da zaista čine funkcionalni i pravni paket koji propisuje ustrojavanje i djelovanje sustava turističkih zajednica. To je nužna njihova usklađenost, a to znači istovremeno izmjene i dopune što je u ovom slučaju s obzirom na brojne dosadašnje izmjene i dopune važećih zakona s pravom izabrana forma novih zakonskih prijedloga da bi se izbjegla nepreglednost i nerazumljivost ove veoma važne legislative. Kao i do sada turističke zajednice su pravne osobe u kojima se koncepcijski susreću i surađuju javni i privatni sektor u svrhu razvitka, djelovanja i promicanja hrvatskog turizma kao važne gospodarske djelatnosti u kojoj ostvaruju svoje interese. Obvezni oblici su prema članku 4. novog zakonskog prijedloga turistička zajednica općine ili grada, turistička zajednica područja na kojem nisu osnovane turističke zajednice općina i gradova, turistička zajednica Grada Zagreba, turistička zajednica županje i Hrvatska turistička zajednica kao krovna organizacija za područje Republike Hrvatske. No obavezne turističke zajednice su moguće, zakon ih predviđa ali uz prethodnu suglasnost ministarstva i uz uvjet da sredstva za funkcioniranje osiguravaju općina ili grad iz svojih proračuna. Obvezni članovi su i obveznici plaćanja članarine, a to su pravne i fizičke osobe koje ostvaruju prihod pružanjem usluga u turizmu ili s turizmom neposredno povezanim djelatnostima. Iznos članarina određen je prijedlogom zakona o članarinama u turističkim zajednicama i to turistička mjesta se razvrstavaju kao i do sada u četiri razreda A, B, C i D s tim da su sada u razredu A sva naselja iznad 30 tisuća stanovnika. Stope za obračun članarine ovise o skupini djelatnosti i turističkom razredu i o visini stope na ukupan prihod. Porezna uprava ovlašćuje se za obavljanje nadzora nad naplatom članarine kod pravnih i fizičkih osoba, a ministarstvo za nadzor u turističkim zajednicama. Tijela turističke zajednice su skupština turističke zajednice općine, grada itd. dok se skupština na nacionalnoj razini naziva Sabor turističke zajednice. Turističko vijeće je izvršno tijelo turističke zajednice, nadzorni odbor također po ovom ustroju predloženom u zakonu postoji. Predsjednik turističke zajednice je posebna institucija, a novina je da je predsjednik turističke zajednice po funkciji, dakle ne kao do sada izborom članova skupštine nego po funkciji načelnik, gradonačelnik, odnosno župan. Ovim su izbjegnute dosadašnje nepoželjne situacije kojih je bilo. Podvojenosti između lokalne samouprave i skupštine turističke zajednice i nemogućnosti i izbora i funkcioniranja koje zapravo cijeli sustav su kočile. Djelovanje turističkih zajednica i u ovom kao i u dosadašnjem zakonu je na temelju opće korisnosti, ali ovaj zakon predlaže i donosi iznimku mogućeg komercijalnog djelovanja i to turistička zajednica može upravljati turističkom infrastrukturom, organizirati manifestacije i priredbe, obavljati komercijalne oglase u svojim glasilima, davati suvenire, turističke karte i vodiče, posredovati u rezervaciji smještaja ako u tom mjestu ne postoji turistička agencija. Uvodi se i obveza stručnog ispita za rad u turističkom uredu za direktora, ali i radnike na stručnim poslovima. Zakon o boravišnoj pristojbi određuje način plaćanja, uvjete i obveznike ovog najizdašnijeg prihoda za djelovanje turističkih zajednica. Zadržani su iz dosadašnjeg zakona dobra rješenja, paušal za privatne iznajmljivače, a vinjeta za nautičare. I evo, nakon 14 godina funkcioniranja sustava turističkih zajednica pokazalo se da je taj sustav dobar, animator i promotor hrvatskog turizma, ali su se pokazali i nedostatci koji su također utvrđeni i ovim zakonskim prijedlogom se pokušalo te nedostatke otkloniti. Mislim da su rješenja dobra. Podržavam donošenje ovog zakona i podržavam i hitni postupak da bi se poboljšice koje on donosi pokazale već u ovoj idućoj turističkoj sezoni.
Hvala. Gospođa zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Radi jačanja i promicanja hrvatskog turizma, što predstavlja javni interes jednako kao i gospodarski pravnih i fizičkih osoba, a to je interes privatnog sektora, osnovane su turističke zajednice kao pravne osobe. Zakonom su propisani obvezatni, ali jednako tako i fakultativni oblici. Ciljevi su poticati razvoj postojećeg turističkog proizvoda, kao i novih proizvoda, razvijanje svijesti o važnosti i učincima turizma sa posebnim naglaskom na zaštitu okoliša za stvaranje dobrih pretpostavki za turizam. Ostvarenju prihoda iz boravišne pristojbe, članarine, proračuna, zajmova i dobrovoljnim prihodima ne mogu se baviti, naravno da je to njihov glavni, odnosno glavni osnov kako se financiraju, ali jednako tako ne mogu se baviti aktivnostima i kojima ostvaruju neposrednu dobit, a jednako tako ne mogu imati ulog u temeljnom kapitalu trgovačkog društva. Iznimno mogu prodavati suvenire, turističke karte, vodiče radi kvalitetnije usluge. Ali važno je reći da nakon 14 godina primjene zakona sustav je dokazao mnoge prednosti, ali turističke zajednice su se isto tako osnažile i sad je upravo vrijeme da se poradi na racionalnijem ustroju i korištenju sredstava. Nadzor također treba poboljšati, bolju napraviti koordinaciju u sustavu povezanosti turističkih zajednica, jednako kao i broj radnika u turističkim zajednicama i broju članova tijela. Svrha novoga zakona je i doprinos ukupnoj kvaliteti turističkog proizvoda, a hrvatski model turističkih zajednica je sličan, vrlo sličan austrijskom modelu. Ovim zakonom već je rečeno predsjednik turističke zajednice postaje načelnik općine, gradonačelnik, odnosno župan, ovisi o jedinici lokalne, odnosno regionalne samouprave za koju je osnovana. Do sada je to bila osoba koju je izabirala skupština na prijedlog općinskog ili gradskoga poglavarstva, a predsjednik županijske turističke zajednice bio član županijskog poglavarstva zadužen za turizam. I mislimo da je ovo sada bolje rješenje, jer je praksa pokazala da je često puta bilo nesuglasja, jer se skupština u nekom broju slučajeva ne bi slagala sa izborom osobe koju bi predložilo poglavarstvo, što je stvaralo velike probleme u radu, a ponekad i blokiralo rad turističke zajednice. Na ovaj način osigurava se suradnja turističke zajednice i jedinice lokalne, odnosno regionalne samouprave za područje na kojem djeluje, a također se i otklanja mogućnost sukoba interesa jer su dužnosti direktora i zaposlenika turističkog ureda inkopatibilne, ujedno i odgovor na prethodnu diskusiju i primjedbu prema kolegi gradonačelniku Cappelliju, i nadzornog odbora, kao što dakle se i direktoru priječi obavljanje turističke i ugostiteljske djelatnosti na području na kojem je osnovana turistička zajednica. Ona također ne može donositi niti sudjelovati u donošenju odluka koje utječu na financijski ili neki drugi interes bračnog ili izvanbračnog druga, djeteta ili pak roditelja, a razvoju turizma posebnu pažnju mora posvetiti lokalna samouprava jer doprinosi većoj kvaliteti života stanovnika, jednako kao i gospodarskom razvitku te surađivati sa turističkom zajednicom da se na tom području turizam i dalje uspješno razvija. Smisao je da djelovanje lokalnih i turističkih zajednica i njihova sredstva da se prioritetno usmjere na poboljšanju uvjeta boravka turizma u toj zajednici. Ovim zakonom će i gospodarski inspektori moći brže, učinkovitije obavljati inspekcijski nadzor jer turističkoj zajednici stavlja u obvezu provjeravanje i prikupljanje podataka o prijavi i odjavi boravka turista kroz glavnu turističku sezonu, radi obračuna naplate i uplate boravišne pristojbe. Turističke zajednice će upravljati ustupljenom od strane jedinica lokalne samouprave javnom turističkom infrastrukturom, te će sudjelovati u definiranju politike i razvoja turizma, pa je i to zapravo vrlo važna kvaliteta na razini općine ili grada, sudjelovati u stvaranju uvjeta za bolju koordinaciju javnog i privatnog sektora. Bit će i drugačiji sastav skupštine, pa jedan član ne može imati više od jedne trećine ukupnih predstavnika u skupštini, i tako se onemogućava prevlast u odlučivanju pojedinih subjekata i automatizmom se osigurava racionalno korištenje sredstava. Mijenja se i sastav turističkog vijeća koje će imati predsjednika i osam članova iz redova članova turističke zajednice, a do sada to nije bio slučaj. Potrebno je reći da novi zakon daje veće ovlasti Hrvatskoj turističkoj zajednici, u neposrednom nadzoru u odnosu na dosadašnje ovlasti, kako u smislu obuhvata nadzora, tako i u pogledu konkretnih mjera koje je ovlašten poduzimati u provođenju nadzora, čime se jača sustav za rješavanja problema unutar samoga sustava. Članarina je definitivno vrlo značajan prihod turističkih zajednica, pa je važan naravno, važan je i raspored tih sredstava unutar kompletnog sustava. Značajno manji smještajnih kapaciteta u kontinentalnom dijelu Republike Hrvatske rezultira činjenicom da udio članarine u prihodu turističke zajednice čini raspon od 80 do 90%, dok je u priobalnim županijama boravišna pristojba najvažniji izvor prihoda i to u rasponu od 60 do 85% Ovim zakonom regulira se obveza plaćanja članarine, osnovice i stope za obračun i plaćanja turističkoj zajednici, način plaćanja, evidencija, obračun i naplata kao i raspoređivanje članarine turističkoj zajednici i to na način da se raspoređuje sa 65% toj turističkoj zajednici, 10% turističkoj zajednici županije i 25% Hrvatskoj turističkoj zajednici. Iznimku čine one turističke zajednice i to je novina koju evo trebamo svi pohvaliti, koji ostvaruju bruto prihod manji od 200 tisuća kuna godišnje, pa se sredstva članarine raspoređuju sa 85% toj zajednici i 15% turističkoj zajednici županije. Ali isto tako treba reći da se za svaku poslovnu jedinicu koja je izvan sjedišta pravne ili fizičke osobe utvrđena posebna osnovica. Osim toga osnovica se smanjuje za dio ukupnog prihoda koji se ostvari u poslovnim jedinicama izvan turističkog mjesta u kojem je sjedište te pravne ili fizičke osobe. Kada se govori o turističkim mjestima, ona se i dalje razvrstavaju u četiri razreda. Do sada su pokazatelji bili oni koji su određivali u koji će se razred naći neko turističko mjesto, a sada se predlaže da se sva naselja koja imaju više od 30 tisuća stanovnika, razvrstaju u razred A, pa je bitno kazati i da se uz kvantitativne kriterije uvode i kvalitativni kriteriji kao što su kvaliteta smještajnih objekata, infrastrukturni objekti, uređenost i sl. Porezna uprava bi bila ona koja bi vršila nadzor. I evo i vrijeme ističe, bitno je još reći da boravišna pristojba je najizdašniji i najvažniji izvor prihoda turističkih zajednica, a u 2007. godini čini više od 62% izvornih prihoda. Probleme s kojima su se do sada sučeljavale turističke zajednice su bili vezani uz naplatu i uplatu boravišne pristojbe, prijavu i odjavu turista i korištenju sredstava boravišne pristojbe značajan dio obveznika nije, odnosno ne uplaćuje boravišne pristojbe i ne prijavljuje svoje goste, dakle nisu niti registrirani za uslugu smještaja. Vlasnici kuća ili stana za odmor i članovi njihovih obitelji plaćali bi boravišne pristojbe smanjene za 70%, a za sebe i članove svoje obitelji mogli bi ih platiti u paušalnom iznosu. Jedan dio hotela, hotelskih naselja, luka nautičkog turizma npr. naplate turistima tu pristojbu, ali je ne uplate u turističkoj zajednici u zakonskom roku, pa ta sredstva duže vrijeme koriste za vlastito poslovanje. Evo i na kraju, novelama zakona iz 2005., 2007. uveden je novi način plaćanja za privatne iznajmljivače u paušalnim iznosima i moram kazati da ovakvim modelom je osiguran učinkovitiji, a naplata i uplata boravišne pristojbe, bolje praćenje turističkog prometa, ali brži i jednostavniji inspekcijski nadzor i u paketu ću podržati donošenje ovih zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče na datoj riječi. Gospodine ministre, članovi Vlade, ministarstva. Turističke zajednice su segment sveukupne turističke djelatnosti i značajno doprinose boljim gospodarskim rezultatima, jer djeluju na samom terenu i imaju bolji pregled stanja na terenu. Turističke zajednice su svojim postojanjem već 14 godina i dokazale svoju opravdanost kao segment te turističke djelatnosti, puno su toga učinile, razvile su se, ali su došle do jednoga stanja u kojem organizacija koja postoji više ne zadovoljava. Dogodile su se i određene devijacije u odnosu na primarno zamišljeno i sazrelo je vrijeme da se naprave određene izmjene i dopune Zakona o turističkim zajednicama. No međutim kako je pregled svih tih potrebnih izmjena i dopuna postojećeg zakona bio takav da je predstavljalo puno toga što je trebalo promijeniti i dodati. Logičnije bi bilo da se dođe do ovoga rezultata da se radi novi zakon i da se o tome zakonu raspravi. Kada sam govorio o određenim devijantnim situaciji, odnosno iskrivljena one primarno zamišljene namjene s vremenom, istaknuo bih samo nekoliko, citirao bih nekoliko opservacija u odnosu na postojeće stanje, gdje se zapravo vidi da u određenim segmentima turističke zajednice same sebe poništavaju, odnosno govore kako ne bi trebalo raditi. Citirat ću: "Skupština turističke zajednice je formalno najviše tijelo, a kako se sastaje svega jedan do dva puta godišnje, ona stvarno ne upravlja turističkom zajednicom iako je njena osnovna namjera upravo to". Turističko vijeće turističke zajednice je izvršno tijelo skupštine, ali zapravo ono vlada, a ne samo skupština. Nadzorni odbor nadzire, a u praksi nema nikakvi utjecaj kakve su konstatacije. Predsjednik turističke zajednice ujedno i predsjednik turističko vijeća je praktički onaj koji vodi svu turističku problematiku u jednoj lokalnoj jedinici i može se dogoditi da njegove intencije naravno nisu u suprotnosti sa interesima u jedinicama lokalne samouprave, ali možda i ne radi na način da bi oni koji vode jedinicu lokalne samouprave mogle na najbolji način plasirati svoje misli. I recimo, konačno nešto što je bitno u svemu skupa, koordinacija na različitim razinama turističkih zajednica, dakle od najniže do Turističke zajednice Hrvatske nije baš bila najbolja i tako se često puta događalo da određeni dokumenti koji su sa nižih razina, po obavezi predlagali na višim razinama, praktički ne bi bili ni pročitani. Ovaj novi prijedlog Zakona o turističkim zajednicama ocjenjujem jednim velikim i dobrim pomakom naprijed u smislu povećanja učinkovitosti rada turističkih zajednica i u smislu racionalnosti njihovog rada, a najveći pozitivan pomak vidim u šansi koja se pruža kroz činjenicu da bi na čelu turističke zajednice jedne jedinice lokalne samouprave bio načelnik, odnosno gradonačelnik, jer praktički u novim uvjetima i biranja načelnika i gradonačelnika u direktnim izborima, on nosi odgovornost za čitavu poslovnu problematiku svoje sredine, svoje jedinice lokalne samouprave. I logično je da u svakom segmentu kroz koji se provodi gospodarska politika te jedinice, načelnik, odnosno gradonačelnik bude nazočan, pa je tako u ovome slučaju i u pogledu turističke zajednice. U krajnjem slučaju, ovim se samo dokazuje i potvrđuje jedna analogija, jer se tako događa i na razini Hrvatske turističke zajednice, pa zašto ne bi i na nižoj razini se to tako dogodilo. Dakle, u svakom slučaju mislim da je to ključni element ovih izmjena i dopuna odnosno novoga zakona, izmjena i dopuna u odnosu na prethodno rečeno ali novoga zakona koji bi omogućio da bude funkcionalniji. Turističke zajednice su se čak u određenim segmentima počele baviti stvarima za koje nisu dovoljno kompetente pa se recimo za organizaciju nekog festivala okupljaju ljudi koji o glazbi i takvoj djelatnosti nemaju neću reći pojma ali nemaju tolika znanja koliko bi bili neki drugi. Dakle, gradonačelnik će imati prigodu da za takav segment angažira nekoga tko to bolje zna. Isto tako, turističkim zajednicama je gotovo bilo zabranjeno da išta rade iz koncepta njihovog organiziranja. Sada oni dobivaju konkretne zadatke, mogu dobiti konkretne zadatke i te zadatke obavljati. Ako se trenutak zaustavimo na ona druga dva zakona koja u paketu evo sa ovim gledamo a sastavni su dio dakako toga jer se tu uprihođuje i stvara pozitivna klima za rad, to je pitanje boravišnih taksa i pitanje članarina. Naravno da svi oni koji članarinu moraju plaćati da bi htjeli plaćati što manje a da oni koji primaju te članarine htjeli bi što više. No međutim, tu se postavlja pitanje u odnosu na ono šta se sa članarinom zapravo dobiva. Ako netko sa svojom članarinom postiže rezultate koji su mu potrebni odnosno ako se ispunjava ona funkcija turističkih zajednica koji su neki članovi turističke zajednice svojom članarinom punili njihov račun onda je normalno da ta članarina je sasvim opravdana i da ta član dobiva za to svoju protuuslugu. Bitno je kazati da je omjer prihoda, odnos prihoda turističkih zajednica između ta dva segmenta kojima se njihov proračun punio između boravišne takse i članarina zapravo gotovo dvije trećine u korist boravišne takse nego članarina tako da eventualno povećanje članarina a davno se tako nešto nije dogodilo već, već godinama stoje na istoj razini naplate odnosno članarine kao godišnje vrijednosti članarina nije toliko dominantna u ukupnom prihodu. Veća je dominanta u pogledu boravišnih taksi. Dakle, direktno se vidi, direktno je prihod turističkih zajednica ovisan o turističkom prometu i stoga bi trebalo proizvesti zaključak da moraju biti vrlo i neposredno zainteresirani da turistički promet bude što veći i što bolji. Vrijedno je pozornosti to što se raspodjelom članarina i boravišnih taksa pokušalo zaštititi one sredine koje same po sebi nisu bile u stanju prikupiti dovoljno sredstava za svoj rad i ako to ne prelazi 200 tisuća kuna godišnje oni ne moraju davati prema naprijed na više razine svoj doprinos nego zadržavaju kompletna sredstva za sebe. Jedan segment moram istaknuti vezano na boravišnu taksu a to je interpretacija ljudi koji imaju svoje vikendice. Naime, želja je predlagača zakona da boravišne takse i ljudi koji imaju svoje vikendice i borave u vikendicama isto tako budu podložne kao i bilo tko drugi koji dolazi kao turist. No, htio bih istaknuti nešto što još uvijek u hrvatskom zakonodavstvu nije dorečeno do kraja a regulirat će se vjerojatno dopunama Zakona o prostornom planiranju. Vikendice predstavljaju stanovanje a ne turizam. One se nalaze negdje na pola puta između stanovanja i turizma. Dakle, po svom karakteru to su stambeni objekti bez obzira da li se radi o stanu, apartmanu ili se radi o kući a u funkciji su jednog rekreativnog stanovanja pa prema tome iz definicije iz druge kuće i ima li netko prava na drugu kuću i je li se ta druga kuća moja nalazi u Zagrebu ili moj stan nalazi u Zagrebu tek bi onda možda moglo bi se prići i u točnom definiranju boravišne pristojbe za one koji imaju taj svoj jedan drugi stambeni prostor. Zahvaljujem na pozornosti. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Gubi pravo rasprave. Gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Prijedlog zakona o boravišnoj pristojbi o kojem danas raspravljamo smatram iznimno nepravednim prema jednoj skupini obveznika plaćanja boravišne pristojbe a to su vlasnici kuća ili stanova za odmor u turističkoj općini ili gradu a koji nisu smještajni objekti u smislu ovog prijedloga zakona, koji sukladno i ovom prijedlogu zakona kao i prethodnima moraju plaćati boravišnu pristojbu kako za sebe tako i za sve osobe koje noće u toj kući ili stanu. Zbog te nepravde kojom se u neravnopravan položaj stavljaju vlasnici takvih objekata i njihove obitelji u odnosu na sve druge porezne obveznike u Republici Hrvatskoj ne mogu podržati ovaj prijedlog zakona. Ustav Republike Hrvatske u članku 14. kaže: "Svi su pred zakonom jednaki.". No, sudeći prema Zakonu o boravišnoj pristojbi to i nije baš tako jer se određene skupine građana ovim zakonom nepravedno dvostruko oporezuju. Kako? Jednostavno. A to na kraju krajeva prizna i sam predlagatelj zakona Ministarstvo turizma kada u nemuštom obrazloženju zakona kaže, citiram: "U članku 12. propisane su obveze vlasnika kuća i stanova za odmor. Boravišna pristojba je u svojoj suštini naknada za korištenje općih turističkih usluga i pogodnosti koje se posjetiteljima pružaju u turističkoj općini ili gradu a koje po svom obujmu i kvalitetu prelaze okvire potreba mjesnog stanovništva. Vlasnici kuća i stanova za odmor nisu stanovnici općine ili grada u kojoj se nekretnina nalazi a povod za stjecanje te nekretnine je zadovoljenje vlastitih turističkih potreba za koje su procijenili da ih mogu najpotpunije zadovoljiti koristeći opće turističke usluge i pogodnosti turističke općine ili grada u kojem se nekretnina nalazi. Sukladno tome kao i ostali posjetitelji u turističkoj općini ili grada moraju platiti boravišnu pristojbu.". To bi sve bilo lijepo i krasno i nitko ne bi riječ rekao protiv toga kada vlasnici takvih objekata ne bi plaćali sve druge naknade i poreze i to tijekom cijele godine a koje plaćaju i osobe koje žive i prijavljene su na tom području. A sudeći prema informacijama građana i građanski koji su me povodom ovog prijedloga zakona kontaktirali sve te druge naknade i porezi nipošto nisu maleni. Obrazloženje kako su ovi obveznici ili obveznice dužni ili dužne plaćati boravišnu pristojbu jer je, ponovno citiram, "pobuda stjecanja te nekretnine zadovoljenje vlastitih turističkih potreba za koje su procijenili da ih mogu najpotpunije zadovoljiti koristeći opće turističke usluge i pogodnosti turističke općine ili grada u kojem se nekretnina nalazi" upravo je nevjerojatno cinična. Naime, upravo ti građani i građanke plaćanjem svih poreza i naknada u godini za te objekte tijekom cijele godine, objekte koje koriste možda tri mjeseca u godini a vjerojatno i znatno manje vrlo izdašno financiraju te lokalne samouprave iako njihove pogodnosti znatno manje koriste a time i znatno manje negativno utječu u smislu potrošnje vrijednih resursa. Predlagatelj brani neobranjivo odnosno dvostruko oporezivanje ove grupe obveznika i slijedećim nebuloznim riječima: "No, s obzirom da vlasnici kuća i stanova za odmor plaćaju druga davanja komunalnu naknadu i porez vezana za nekretninu koja su prihod turističke općine ili grada u članku 12. propisuje se da vlasnik kuće ili stana za odmor i članovi njegove uže obitelji plaćaju boravišnu pristojbu umanjenu za 70% a boravišnu pristojbu mogu platiti i u paušalnom iznosu. Ma molim vas kako upravo nevjerojatno velikodušno od predlagatelja. Sama činjenica da boravišna pristojba koju plaća ova skupina obveznika ili obveznica nije pretjerano visoka posebice ukoliko se plaća kao paušal a iznosi nekakvih 70-tak kuna ništa ne mijenja na stvari odnosno da se takvom odredbom pojedini građani i građanke Hrvatske stavljaju u neravnopravan položaj u odnosu na druge pojedince i tako neopravdano diskriminiraju. Ovaj prijedlog zakona određuje da vlasnici odnosno vlasnice nekretnina ukoliko žele platiti paušalnu boravišnu pristojbu to moraju učiniti najkasnije do 15. srpnja tekuće godine što je također apsurdno i diskriminira te ljude. Naime ukoliko vlasnici ili vlasnice nekretnina idu ljetovati u svoju kuću početkom 8. mjeseca ako žele paušalno platiti boravišnu pristojbu, što? Jedan vikend u 6. ili 7. mjesecu morat će se zaletjeti do mjesta u kojem imaju nekretninu kako ne bi propustili rok za plaćanje te pristojbe. Na taj način paušal više nije nikakvo izlaženje ususret vlasnicima i vlasnicama nekretnina jer put do lokacije u kojoj imaju nekretninu nerijetko košta i 1000 kuna. Zbog svega prethodno rečenog zaključujem kako ovaj zakon ima elemente kršenja Ustava Republike Hrvatske jer nepravedno pred zakonom diskriminira jednu skupinu građana odnosno građanki Republike Hrvatske i zbog toga nipošto ne mogu podržati ovakav nepravedan prijedlog zakona.
Hvala. Gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici evo ja ću vrlo kratko nešto reći o ovom ja bih rekao značajnom paketu zakona, Zakona o boravišnoj pristojbi i promicanju hrvatskog turizma, o turističkim zajednicama odnosno o članarini. Evo rekao bih da je pred nama jedan značajan paket zakona tim više što je ukupna sredstva koja se nalaze u turističkim zajednicama na godišnjoj razini iznose 455 milijuna kuna i zasigurno su to značajna sredstva, a rekli bi turističke zajednice njih 330 ali se radi o turističkim zajednicama općina, gradova, županija, mjesta, područja odnosno Hrvatske turističke zajednice dala su značajan prilog u ovom proteklom vremenu upravo rezultatima svake turističke sezone pa i ove 2008. koju ocjenjujemo uspješnom. Kako na promicanju turističkog proizvoda tako i na unapređenju i na promociji destinacije znači svemu onom što teži jednoj većoj kvaliteti turističkog proizvoda ali svakako i novim inovacijama znači novim turističkim proizvodima pa isto tako i daju svoj suport i učestvuju u strategiji razvoja turizma. Znači svemu onom što je bitno za jednu turističku zemlju kao što je Republika Hrvatska. Svakako i ja ću se pridružiti onima koji su rekli da bi bilo dobro da je ovaj paket zakona došao u redovnoj proceduri iz jednog osnovnog razloga što bi mnoge i strukovne udruge ali i gospodarstvenici, dal' se radi o obrtnicima ili trgovačkim društvima ili same turističke zajednice dale još dodatnih kvalitetnih sugestija, prijedloga da se ovaj paket zakona kvalitetnije možda i bolje i preciznije doradi s obzirom da smo na ove zakone čekali evo 14 godina. Znamo da je posljednji paket ovih zakona donesen 1994. odnosno ranije 1991. godine. Evo ja bih još jednom naznačio ukupni značaj hrvatskog turizma kao jedne od najznačajnijih grana gospodarstva u Republici Hrvatskoj. Naznačio bih da ostvaruje preko 7 milijardi znači 7 milijardi i 100 milijuna kuna prometa i sigurno je to važno. Važni su i ovi zakoni koji direktno zadiru u sam da tako kažemo turističku djelatnost jer se temeljno što je i naznačeno u svim, u ovim zakonima na segmentu turističkih zajednica ostvaruje suradnja privatnog i javnog sektora. Par amandmana odnosno par mojih sugestija, jednim dijelom su oni sadržani i u amandmanima odbora, ali osobno mislim a što je definirano člankom 10. da se turističke zajednice ne smiju obavljati gospodarske djelatnosti. Tu su naznačena dva izuzetka da mogu posredovati kod rezervacije smještaja odnosno prodaje, baviti se prodajom suvenira, turističkih karata i vodiča. Mislim da se radi upravo u jednom dijelu o nelojalnoj konkurenciji jer direktno bi u tom slučaju da se takva odredba prihvati turističke zajednice konkurirale svojim članicama koje plaćaju članarinu. Oko predsjednika turističke zajednice već je dosta toga rečeno. Ja ću samo ponoviti da se zalažem da pored načelnika općinskih odnosno gradonačelnika i župana se mogu ili oni mogu odrediti osobu koja će biti predsjednik turističke zajednice tim više što u svibnju mjesecu imamo neposredne izbore za načelnike, gradonačelnike, župane. Nestaju poglavarstva a imamo neposredno izabrane i zamjenike načelnika odnosno gradonačelnika i župana pa mislim da bi bilo dobro da se ostavi ta mogućnost znači načelnicima, gradonačelnicima odnosno županima da ukoliko ocijene oni imenuju osobu koja će ih zamjenjivati u funkciji predstojnika turističke zajednice. To znači predstojnika i skupštine i turističkog vijeća. Nadalje predlažem isto tako da se u članku 33. gdje su regulirani, reguliran broj predstavnika članova skupštine koji se određuje srazmjerno visini udjela svakog pojedinog člana poveća do jedne polovine, najviše do jedne polovine tako da u skupštini nitko ne može imati monopol, ali da svakako ta skupština bude na neki način reprezentativna u smislu prihoda koji pojedini član uplaćuje u toj skupštini. I sljedeće što bih rekao na kraju, a vezuje se na Zakon o boravišnoj pristojbi. Založio bih se da se u članku 20. mijenjaju postoci raspodjele boravišne pristojbe i to u korist županijskih turističkih zajednica na način da se sredstva umanjena na, u dijelu Hrvatske turističke zajednice gdje je predviđeno 25% na 20 a da županijskim turističkim zajednicama se povećaju na 15 umjesto sadašnjih 10%. Mislim da razloga za to ima dosta. Da li je sad vrijeme i mogućnost da se to realizira ali svakako bi trebalo o tom segmentu razmisliti tim više što je Hrvatska turistička zajednica sredstva dobiva dijelom iz državnog proračuna, a s druge strane županijske turističke zajednice su pored Hrvatske turističke zajednice značajni promotori turističkog proizvoda ili same turističke destinacije, pa mislim da bi bilo vrijedno razmisliti i o toj promjeni. Evo to su neke sugestije uz amandmane odbora koje smo dali. Svakako ukoliko se amandmani prihvate mi ćemo podržati prijedloge zakona koji su u proceduri. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Stanko Grčić. Nema ga. Gospodin zastupnik Luka Denona. Njega nema. Klub zastupnika HDSSB-a, pet minutna rasprava, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima. Pa evo već danas je bila jedna rasprava koja je definirala ovaj dio od ova tri prijedloga zakona, Zakona o boravišnoj pristojbi kao jedan diskriminirajući zakon. Gotovo da mi je kolegica otela riječ, ali obrazložit ću to na svoj način. I ova druga dva zakona i ono što se ulaže u naš turizam i u promidžbu našega turizma i u općenito u da kažem i kapitalne objekte u području turizma mislim da je, ne bih rekao da je diskriminirajuće ali pomalo, naš kontinentalni turizam pomalo u podređenom položaju u odnosu na da kažem morski ili jadranski turizam. To se vidi i po iznosima koje ja ih ne bih citirao ovdje sada, ali o iznosima koji najbolje argumentiraju to stanje i razlike između kontinentalnog i morskog turizma. A u situaciji kada imamo ekonomsko-financijsku krizu, kada nam je na pragu ako ne i više od toga koja zahvaća cijelu Europu i sve one zemlje srednje i zapadne Europe čija je destinacija Jadransko more preko ljeta bojim se da će neću reći spas, ali u svakom slučaju važnost dobiti i kontinentalni turizam. Kontinentalni turizam ima što ponuditi samo treba stvoriti brendove svakoga grada, svake općine, županije počevši od lovstva do da kažem onog religijskog turizma, kulturološkog itd. Govorim o baroknom Varaždinu, govorim o baroknom Slavonskom Brodu, govorim o Slavonskom Brodu kao gradu iz bajke ili gradu bajki Ivane Brlić Mažuranić. Ima što ponuditi kontinentalni turizam svaki od naših gradova. Evo u Županiji brodsko-posavskoj svetišta Gospina u Kobašu, u općini Orjavac. Imamo lovišta Nigalovci. Imamo lovište Radinje itd. Sad ja vas pitam ako tu dodanu vrijednost zbog koje plaćamo boravišnu taksu svi oni koji imaju kuće za odmor ili vikendice i ako su raspoređeni ili kako se kaže razvrstani u zone po svim onim kriterijima onda se pitam zašto velika u Požeško-slavonskoj županiji u blizini Nacionalnog parka Papuk, u blizini Jankovca tvrđave stare nema također, u onu prvu ulicu koja je do parka nacionalnog bude prva kategorija itd. a boravišna taksa ili pristojba koju mi plaćamo u svojim vikendicama svatko onaj tko je ima ili za gosta, prijatelja koji ti dođe na dan ili dva što je potpuno nerazumljivo ako te jasno, ako naiđe inspekcija je potpuno diskriminirajuće. A zbog toga što ukoliko meni dođe prijatelj u lov u Slavoniju ja ga primim u svoju kuću koju imam recimo u Siću, u Radinju, onda taj moj prijatelj iz Dalmacije koji je došao u lov ne plaća boravišnu pristojbu niti ga tko pita, niti ima inspekcija da vrši nadzor nad tim. Ako mi dođe u berbu grožđa pa bude tri dana nitko ne pita u Slavoniji niti se boji da će naići inspekcija turistička, pa reći šta taj Šime radi iz Vira kod tebe ovdje u Slavoniji. Nadalje, prijatelj iz Ražanca dođe kod mene na Vir na roštilj, prenoći malo napije se da bi prenoćio i da ne putuje tako malo pod djelovanjem alkohola, prespava. Dođe inspekcija i kazni ga i mene i njega. A zaista, ja sam naveo ovako jedne dakle jedne objektivne primjere koji su svakodnevni, koji se događaju i mogu se dogoditi i zaista je ova boravišna pristojba kako je rekla kolegica i objasnila zbog čega i u kojim stavkama od članka 12. i one druge stavke zaista diskriminirajuće. Ako ljudi koji imaju svoje vikendice uredno plaćaju svoj porez za te vikendice, ako plaćaju komunalnu naknadu cijelu godinu dana, a budu tamo 15 ili 20 dana, ako plaćaju sve ostale naknade, ako svojim boravkom i potrošnjom u tim turističkim naseljima ostvaruju i dobit i plaćaju PDV jasno u cijeni onda je vrlo čudno i potpuno neprihvatljivo da plaćaju u svojim kućama, u svojim apartmanima, u svojoj nazovi vikendici i boravišnu pristojbu. Za to neću biti, dići ruku za ovakav prijedlog zakona. Hvala vam lijepo.
Hvala. Završni osvrt, ministar turizma Damir Bajs. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Dakle, meni je drago da je ovaj set zakona izazvao takvo zanimanje. Ono što bih naznačio da je nekoliko klubova zastupnika reklo da će izrijekom podržati zakon, neki su rekli da su načelno za njega, ali imaju izvjesne primjedbe, neki su naravno protiv njega. To je potpuno legitimno i ja bih rekao razumljivo da u Saboru upravo na ovakav način se postavi prema ovim dosta važnim zakonima obzirom da nakon 15 godina mi mijenjamo ja bih rekao jedan sistem, sistem sustava turističkih zajednica. Njih 330 stavljamo ih ja bih rekao u nove okvire, nove okvire koji moraju pružiti konkurentnost hrvatskom turizmu. Naznačio bih da one dileme koje su naznačene zapravo i nisu dileme. Naime, oko nekoliko stvari ja bih rekao fokusirala se rasprava. Pitanje je da li načelnici, gradonačelnici, župani trebaju ili ne trebaju biti predsjednici turističkih zajednica. Reći ću ako pratimo dakle sustav zakona o lokalnoj samoupravi, ako pratimo volju građana koji su dali povjerenje upravo njima da upravljaju, ne destinacijom, nego ukupnošću toga grada, općine ili županije kao izvršna vlast, pošto zakonodavna vlast na nivou lokalne samouprave postoji vijeće, odnosno županijska skupština, onda je jasno da moramo ako želimo da turističke zajednice upravljaju destinacijama, staviti ih u tu poziciju. Jasno je, a to treba i posebno naglasiti isto tako da ako govorimo o njihovim obvezama da statutima turističke zajednica će se riješiti tehničke stvari jer ne treba ni prenormirati zakon kada bi dakle utvrdili ona dešavanja na samim sjednicama turističkog vijeća ili turističke skupštine, onda bi zapravo opteretili zakon, umjesto da damo mogućnost da, naravno sjednice vode i njihovi zamjenici koji se potpuno legitimno mogu staviti u statutarne odredbe. Isto tako, naravno bilo je pitanje i oko ujedinjene promidžbe. Mi mislimo da je to jedna dobra i kvalitetna stvar koja će riješiti pitanje upravo vezano uz nadolazeće godine, a godine su to koje će dati, ja bih rekao na ispit konkurentnost hrvatskog turizma. Također ono što je ovdje bitno istaći da su manje-više svi se složili da nakon 15 godina je potrebno napraviti promjene unutar ovog sistema i da promjene generalno u velikoj većini idu upravo za time i podržavaju se vezano uz činjenicu da hrvatski turizam, naravno se odvija, kao što su neki rekli i prvenstveno na Jadranskom moru, međutim u ovom zakonu postoji niz odrednica koje naglašavaju potrebu razvoja na razini dijelova Hrvatske u turističkom smislu i odgovarajuće odredbe koje definitivno podržavaju takvo razmišljanje su dakle odredbe koje definiraju i boravišnu pristojbu i dakle članarinu kroz činjenicu da se ne ide, ukoliko ide ispod 200 tisuća kuna, dakle taj novac više u glavni ured Hrvatske turističke zajednice, nego ide prema lokalnim sredinama koje na taj način posebno jačamo, a osim toga imamo i mogućnost da razvijamo turističku infrastrukturu na turistički nerazvijenim dijelovima Hrvatske. Ono što bih rekao, dakle da one tri postavke koje su vezane uz činjenicu da moramo dati turističkim zajednicama mogućnost da razvijaju destinaciju, moramo ih spojiti sa lokalnom samoupravom s kojom ste i do sad bili spojeni jer mi imamo slučajeva i dan danas zato što je to zakonito da gradonačelnici, načelnici i župani budu predsjednici turističkih zajednica, oni su članovi poglavarstva i mogu biti i dan danas, prema tome kada govorimo o tome, onda govorimo i o situaciji koja sada postoji, a koja će se nadovezat na jedan drugačiji način. A sa druge strane, moramo im dati elemente da zapravo imaju mogućnost upravljanja destinacijom kroz spoj projekata lokalne samouprave sa spojom prekreta turističke zajednice. Također istakao bih, i to je nekoliko puta naznačeno mi smo htjeli isključiti konkurenciju. Jasno je da javna služba ipak, a što u svakom slučaju Hrvatska turistička zajednica jeste, ne smije i ne može konkurirati privatnom sektoru i mi smo to jasno naznačili i u nizu zakonskih rješenja, upravnim i javnim sektorom se ne smatra konkurencijom dakle privatnim poduzetnicima. Jedini izuzetak je bio koji je ovdje naznačen vezan uz turističke agencije zbog toga što je imao takav zahtjev sa terena i samo u slučaju kad nema odgovarajuće turističke agencije na terenu. Također, profesionalizacija daljnja i daljnje povećane stručnosti nešto na čemu ćemo i dalje težiti. Ovim zakonom je to izrijekom propisano, a što se tiče zajedničke, ja bih rekao sektorske suradnje javnog i privatnog sektora, to mislim da ne treba niti previše obrazlagati obzirom na činjenicu da u ovom trenutku zapravo to je nužnost koja postoji pred nama. Što se tiče dakle ostalih okolnosti vezanih uz naknade i turističku članarinu, odnosno uz godišnju pristojbu, reći ću da jasno one su usklađeni sa sadašnjim trenutkom, oni trebaju olakšati naplatu, a ujedno biti pravedne, dakle u smislu raspodjele. Naglasio bih da rješavanjem pitanja preko vinjeta, posebice u sektoru koji je vezan uz nautički turizam, omogućavamo jednostavnu naplatu što se tiče nautičara, a de facto omogućujemo da ta naplata ide u korist onoga što do sad možda i nije bio naplaćen, a to je u ovom slučaju ukupnosti turizma. Hvala gospodine predsjedavajući.
Hvala. Zaključujem raspravu ove tri točke dnevnog reda koje su raspravljene.
Konačni prijedlog zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma. Hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 199. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku 166. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da se provede rasprava o amandmanima Vlade molim nek' digne ruku? Hvala. Protiv? Suzdržan? Nema suzdržan. Ima suzdržan. Da se provede rasprava glasovalo je 78, protiv 44 i suzdržanih 10. Molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži amandmane. Državni tajnik Branko Grgić. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče… …/Predsjednik: Imamo 4 amandmana Vlade./… Da četiri. Amandman jedan na članak 33. stavak 3. U članku 33. stavak 3. riječ: “jednu trećinu“ zamjenjuje se postotkom: “40%“. Obrazloženje: U tijeku rasprave sa strukovnim udrugama hotelijera zaključeno je da ograničenje broja predstavnika pojedinog člana u skupštini navedeni maksimalnim postotkom u dostatnoj mjeri onemogućava prevlast pojedinog člana u odlučivanju, a ipak osigurava adekvatniju zastupljenost članova s većim udjelom u prihodu turističke zajednice.
Hvala. Otvaram raspravu o amandmanu. Zaključujem raspravu. Dajem amandman na glasovanje. Tko je za ovaj prvi amandman Vlade? Hvala. Protiv? Suzdržan? Ovaj vladin amandman jedan je prihvaćen 78 za, 52 protiv i 1 suzdržan. Amandman dva na članak 50.
U članku 50. na kraju se briše točka i dodaju riječi: “iz redova svojih članova“. Preciznije se određuje način na koji Hrvatska gospodarska komora i Hrvatska obrtnička komora delegiraju svoje predstavnike u Turističko vijeće Turističke zajednice županije, a kako bi se izbjegla dosadašnja praksa delegiranja službenika komore u Turističko vijeće Turističke zajednice županija.
Otvaram raspravu o drugom amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem amandman na glasovanje. Tko je za amandman dva Vlade? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je drugi amandman Vlade prihvaćen sa 78 glasova za, 50 protiv i 2 suzdržana. Amandman 3 na članak 57.
U članku 57. na kraju se briše točka i dodaju riječi: “iz redova svojih članova“. Preciznije se određuje način na koji Hrvatska gospodarska komora i Hrvatska obrtnička komora delegiraju svoje predstavnike u Turističko vijeće Hrvatske turističke zajednice, a kako bi se izbjegla mogućnost delegiranja službenika komore u Turističko vijeće HTZ-a.
Hvala. Otvaram raspravu o trećem amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem amandman na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za, 51 protiv prihvaćen 3 amandman Vlade na ovaj zakon. I četvrti amandman na članak 62.
U članku 62. iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi: “Sabor Hrvatske turističke zajednice donosi godišnji program rada i financijski plan uz prethodnu suglasnost ministarstva.“ S obzirom da se znatan dio prihoda HTZ-a osigurava iz državnog proračuna kao iz razloga što se radi o nacionalnoj turističkoj organizaciji država je po prirodi stvari naročito zainteresirana za trošenje sredstava Hrvatske turističke zajednice, te za djelovanje i aktivnost Hrvatske turističke zajednice. Dosadašnji stavci 3., 4. i 5. postaju stavci 4., 5. i 6.
Hvala. Otvaram raspravu o četvrtom amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje četvrti amandman Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Ovaj četvrti amandman Vlade je prihvaćen većinom glasova, 78 za, 48 protiv i 4 suzdržana. Prelazimo na izjašnjavanje o ostalim amandmanima. Pregled amandmana ste dobili na klupe. Prvi je amandman odbora za turizam.
Vlada ne prihvaća amandman. Obrazloženje: U članku 10. stavku 1. ne postoji točka 4. već u stavku 3. istog članka.
Odbor za turizam, gospodin Brkarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ja bih inzistirao da se glasa o ovom amandmanu s obzirom da se radi o djelovanju turističkih zajednica, odnosno rekao bih da turističke zajednice samim time što će u svojoj djelatnosti imati prodaju suvenira vršit će konkurenciju svojim članicama koje su, koje plaćaju članarinu upravo turističkim zajednicama. Smisao je upravo tog članka da se on mijenja i da turističke zajednice mogu tu djelatnost obavljati isključivo ukoliko se radi o onim mjestima gdje takve radnje ne postoje.
Što je sad? Je li glasujemo? Glasujemo o amandmanu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 2. amandman, također Odbora na turizam na članak 10.?
Vlada ne prihvaća amandman. U članku 10. stavku 1. ne postoji točka 5., već u stavku 3. istog članka. U stavku 3. istog članka točkom 5. je predloženo posredovanje u rezervaciji privatnog smještaja samo ako na području za koje je osnovana turistička zajednica ne postoji registrirana turistička djelatnost.
Gospodin Brkarić. Izvolite.
Evo, isto obrazloženje. Ukoliko turistička zajednica vrši posredovanje kod rezervacije smještaja, raditi će konkurenciju upravo svojim članicama, znači putničkim agencijama koje su na tom području, i djeluju. Molim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 3., također Odbora za turizam na članak 18.
Vlada ne prihvaća amandman. U interesu razvoja turizma osobito je važno osigurati suradnju turističke zajednice jedinice lokalne, odnosno područne (regionalne) samouprave i to upravo kroz funkciju općinskog načelnika, gradonačelnika ili župana tim više što su isti izabrani na neposrednim izborima, a uživaju povjerenje građana na području za koje je osnovana turistička zajednica. Osim toga, odredbama statuta se u pravilu određuje osoba koja će sazivati i predsjedavati sjednicama skupštine Turističkog vijeća u slučaja spriječenosti predsjednika.
Hvala. Gospodin Brkarić.
Pa obrazloženje ovog amandmana kratko, mi smo predložili da umjesto župana, odnosno gradonačelnika i općinskog načelnika. Oni mogu za predsjednika imenovati osobu koja, svog povjerenje, da je tako nazove, a ponukani neposrednim izborima načelnika, odnosno gradonačelnika i župana mislimo da i izostankom poglavarstva od svibnja 2009. godine ponukani smo bili time da bi gradonačelnici, odnosno općinski načelnici i župani bili preopterećeni jer ne radi se samo o skupštinama turističkih zajednica, nego i o Turističkom vijeću koje se operativno posebno u turističkim mjestima u priobalnom dijelu sastaje i jedanputa mjesečno. Tako da naš prijedlog je alternativa da uz načelnika, gradonačelnika, odnosno župana mogu biti to i osobe koje one imenuju. Molim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 4., amandman zastupnika Maria Habeka?
Vlada ne prihvaća amandman. U obrazloženju kao što je navedeno pod točkom 3. dodaje se da tijela lokalne, odnosno područne i regionalne samouprave ne mogu birati predsjednika turističke zajednice koji je jedno od tijela turističke zajednice.
Gospodin Mario Habek. Izvolite.
Evo, isto kao i moj prethodni kolega Brkarić, ispred Odbora za turizam smatram da je dužnost predsjednika turističke zajednice neće dobro moći obavljati gradonačelnici, načelnici, odnosno župani iz više razloga, a jedni od njih su što neće niti imati vremena za obavljanje te dužnosti, a jedan razlog je sigurno taj što nisu kvalitetno obučeni, odnosno nemaju kvalitetnog i velikog iskustva u obnašanju tih funkcija i tražim glasovanje po tom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 5., amandman Odbora za turizam?
Prihvaća se amandman u izmijenjenom obliku tako da glasi, Sabor Hrvatske turističke zajednice pisano izvješće o obavljenom nadzoru dostavlja Hrvatskom saboru izraženo se usklađuje sa stavcima 2., 3. i 4. istog članka.
Prihvaćam obrazloženje i odustajemo.
[[Govornik je naknadno uključen.]] u tekstu kako ga je pročitao državni tajnik. 6., zastupnika Maria Habeka?
Vlada ne prihvaća amandman. Rok za donošenje pravilnika iz članka 21. stavka 5. određeno je u prijelaznim i završnim odredbama u članku 77.
Gospodin Mario Habek. Izvolite.
Povlačim amandman.
Amandman je povućen. Hvala. 7. amandman, također zastupnika Maria Habeka?
Vlada ne prihvaća amandman. Pripisivanje izuzetaka glede obveza polaganja stručnih ispita, praksa je koja je inače prisutna u nacionalnoj zakonodavnoj regulativi te se stoga ne može smatrati neprihvatljivo. Također stručna sprema i ostali uvjeti biti će propisano pravilnikom, člankom 21. stavka 5. te se stoga ne radi o nepoznatim kategorijama.
Gospodin Mario Habek. Izvolite.
Pa ja ću tražiti glasanje o ovom amandmanu jer smatram da kandidat koji želi biti direktor turističke zajednice u zakonu treba pisati koji su to poslovi u turizmu koje on vodi, odnosno koje je obavljao 10 godina, tako da tražim glasanje o amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 8. amandman, Odbora za turizam?
Vlada ne prihvaća amandman. Predložena odredba nije zapreka da turističko društvo koristi sve prihode iz članka 65. ovog zakona ostvarene na području za koje je turističko društvo osnovano, a koje su preostali nakon raspodjele ostalim korisnicima. Međutim, intencija ove odredbe bila je odrediti najmanji iznos prihoda koji se mora koristiti za djelovanje turističkog društva kako bi se osigurala sredstva za djelovanje turističkog društva.
Gospodin Brkarić. Izvolite.
Prihvaćamo obrazloženje. Ne tražimo glasanje.
Prihvaćen je u tekstu koji je pročitao državni tajnik. 9., zastupnika Maria Habeka?
Vlada ne prihvaća amandman. Točka 8., isto obrazloženje kao prethodno.
Gospodin Mario Habek.
Evo, kao i predsjednik Odbora za turizam, ja isto povlačim ovaj amandman.
Povlačite? Ovaj amandman je povučen. Hvala. 10., Odbora za turizam?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. U slučaju kad na području županije nisu osnovane turističke zajednice općina ili gradova i mjesta, osnivači turističke zajednice županija su njeni članovi i sukladno članku 44. stavak 2., a glede članstva prema članku 47. stavak 2. odgovarajuće primjenjuje odredbe koje se odnose na obvezno članstvo u turističkoj zajednici općine ili grada, članak 28. stavak 1. Kada bi turističke zajednice općina ili gradova i mjesta bile osnovane, ne bi bilo razloga za osnivanje podružnica turističke zajednice.
Hvala.
Prihvaćamo obrazloženje.
Prihvaćen u tekstu državnog tajnika kako je pročitao. 11., Odbora za turizam, također?
Vlada prihvaća amandman. Ovaj amandman je prihvaćen, postaje sastavni dio prijedloga.
Zastupnika Garia Cappellija, 12. amandman?
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 13., Odbora za turizam?
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. I 14., zastupnika Željka Turka?
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma? Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma je prihvaćen većinom glasova, 81 glas za, 6 suzdržanih i 44 protiv.
Sada bih predložio da tri Konačna prijedloga Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, Zakon o članarinama u turističkim zajednicama i Zakon o boravišnoj pristojbi provedemo objedinjenu raspravu. Dali se slažemo? Dobro. - Konačni prijedlog Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 199 - Konačni prijedlog Zakona o članarinama u turističkim zajednicama, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 198 - Konačni prijedlog Zakona o boravišnoj pristojbi, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 200 Predlagatelj je Vlada. P.Z.E.-ovi su sve, hitni je postupak. Amandmane do kraja rasprave koji su proveli Odbori za zakonodavstvo, Europske integracije, turizam. Predstavnik predlagatelja, ministar turizma Damir Bajs će dodatno obrazložiti prijedloge. Izvolite ministre.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pozdrav svim saborskim zastupnicima. Evo ja ću ukratko izložiti postulate koji su nas vodili pri izradi Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i dva prateća Zakona o pristojbama i turističkoj članarini. Ono što bih prvo izrekao, jeste činjenica da Zakon o turističkim zajednicama i općenito ti svi zakoni potiču iz 1994. godine. Obzirom da je sada 2008. godina, potpuno je različno da u tih gotovo 15 godina, je trebalo napraviti promjene u jednom sistemu koji je iznimno bitan za hrvatski turizam. Naime, sustav turističkih zajednica i služi tome, da od lokalnog nivoa, pa do državnoga promiče i ja bih rekao i kontrolira i koordinira, ali suportira hrvatski turizam. Ono što ovdje posebno treba naglasiti, jeste da kada smo radili ovaj zakon, onda smo se poveli za činjenicom da naravno sve ono što je u tih 15 godina se promijenilo, moralo biti ugrađeno u nešto što će dalje poticati hrvatski turizam. Tri stvari su bile ključne. Prva stvar je bila ta da u ovom zakonu je moralo biti naznačeno da turistička zajednica dobiva novu funkciju. Novu funkciju koju do sada nije imala, a to je upravljanje turističkom destinacijom. To je jedna od onih crvenih niti koja nas je vodila pri izradi zakona. Druga stvar je bila da turističke zajednice moraju biti partneri u privatnom sektoru, da moraju ići na ujedinjenu promidžbu, da moraju jednostavno surađivati u unapređenju destinacije ali ne samo unapređenju destinacije nego i naglasio bih promidžbi svoje pojedine destinacije grada, općine ili županije ali naravno i ukupnosti same Hrvatske. I treća stvar koju bih istaknuo je bilo posebno naznačena jeste daljnja profesionalizacija sistema. Mi želimo dakle da u sustavu turističkih zajednica budu zastupljeni sve više profesionalaca na način da se zapravo kroz stručne ispite i druge način dižu standardi koji već sada su dosta visoki. Kada govorimo o upravljanju destinacijama kao jedna od promjena je posebno bitna naznačit ću da to mislimo ostvariti kroz niz zakonskih odrednica. Dakle, nama je cilj da turistička zajednica jedne općine ili grada kada je već osnovana dobije tu novu zadaću. Jedan od elemenata kojim smo se vodili jeste da ovdje također javni i privatni sektor moraju biti u suglasju. I stoga smo predložili nešto što inače dakle usuglašeno i sa novim zakonima koji se tiču sustava lokalne samouprave. Dakle, to su zakoni koji definiraju biranje gradonačelnika, načelnika i župana ali kroz taj sistem zakona mi smo ne imajući mogućnost da više imenujemo člana koji je do sada bio delegiran ispred poglavarstva kao predsjednik Hrvatske turističke zajednice stavili u tu funkciju to je župana, gradonačelnika i načelnika. Razlog je dvojak. Jedno je uskladba propisa a drugo je upravljanje destinacijama. Mi zapravo želimo da oni koji su izabrani od naroda, koji predstavljaju narod, koji imaju ja bih rekao ključne mehanizme i pologe da upravljaju destinacijom kroz niz drugih aktivnosti koje su zakonom dane ujedno imaju i pregled i usklađuju ja bih naglasio sve one napore da sama turistička zajednica radi na upravljanju turističkom destinacijom. To je nešto što mislimo da se samo po sebi razumije u svijetlu dakle onoga što struka ovog trenutka traži. Konkretno, mi želimo da jedan župan koji upravlja županijom bez poglavarstva ovog trenutka imajući mogućnost i obvezu … [[Govornik se ne razumije.]] da zapravo upravlja nizom potencijala i usklađuje zapravo sve napore na nivou primjerice županije, ujedno te napore objedini u samoj turističkoj zajednici i da promiče turizam i upravlja destinacijom da svi infrastrukturni i drugi projekti budu usklađeni sa potrebama turizma a da ga se to ne pretjerano opterećuje. Ono što također treba reći da bi taj cilj bio postignut trebala je druga stvar. Naime, sistem turističkih zajednica do sada je zapravo samo mogao promicati hrvatski turizam ili samu destinaciju a sada mi zapravo mičemo tu zabranu. Mi zapravo dozvoljavamo da turističke zajednice obavljaju i druge javne poslove koji nisu u kontradikciji sa konkurencijom u privatnom sektoru. Dakle, turističke zajednice ovog trenutka mogu upravljati destinacijom obavljajući i druge poslove koje će im predati općine, gradovi, županije koje su javnog tipa, koje su vezane za javno upravljanje ali uz tu ogradu da ne može biti konkurencije privatnom sektoru. To omogućuje turističkoj zajednici da ima poluge kojima će zapravo kroz dvojnost omogućiti da jednostavno usuglasi sa lokalnom politikom ali i sa onima koji će imati turistička vijeća a to su upravo oni ljudi koji čine sam turizam jer turističko vijeće se naravno dalje bira iz tvrtki koje u principu naravno se bave turizmom i vezane su za turizam. Druga stvar koju bih posebno naglasio jeste pitanje jednog novog odnosa vezanog uz činjenicu da želimo posebice u ovim situacijama, situacijama koje će biti izazovne za i hrvatsko gospodarstvo ali uvijek moramo reći i za hrvatski turizam, da je više nego ikada prije bitno jedno suglasje, jedan zajednički nastup privatnog i javnog sektora. I zbog toga mi želimo turističkim zajednicama i nižeg ranga čak od općinske, pa do gradske, pa županijske pa prema naravno glavnom uredu prebaciti i jednu potrebu, jedan ja bih rekao imperativ trenutka ali i budućnosti a to je da u svim svojim aktivnostima imaju niz konzultativnih ali i posebno bih naglasio obveznih odnosa i međuprivatnog sektora, tako da oni kroz ovaj način zapravo trebaju u vremenima koja su pred nama preuzeti i promidžbu na jedan noviji kvalitetniji način. To je ono što ja bih rekao je bila već dugo godina i zahtjev struke da se na takav način postavi na neki način sustav turističkih zajednica i mi mislimo iako … [[Govornik se ne razumije.]] mislim da time zapravo odgovaramo tim željama same struke ali i usklađujemo naš sistem sa sistemom koji postoji i u našim zemljama koje su nam konkurentne. Mi naravno smatramo također da u sistemu turističkih zajednica treba se raditi još na dopunskoj ja bih rekao profesionalizaciji unutar sistema. Dakle, mi uvodimo stručne ispite za sve djelatnike. Mi smatramo da postoji i treba riješiti pitanje eventualnog sukoba interesa. Naime, činjenica jeste da sustav turističkih zajednica je onaj sustav u kojem najbolji ljudi sa terena rade u turizmu na ja bih rekao provedbi ovako zahtjevnih zadaća. Ono što treba istaći da uz tu profesionalizaciju naravno mi želimo jednostavno dati i situaciju u kojoj onaj tko radi u javnom sektoru ne može i ne bi trebao konkurirati u privatnom sektoru i to je nešto što nas je vodilo pri odredbi koje smo ovdje sada naveli. Mi naravno kada gledamo taj sustav on će stupiti na snagu u smislu ovog zakona ako ga Sabor prihvati, provedbe od 1.1.2010. godine. On će stupiti odmah ali sve provedbene aktivnosti koje su prije toga a primjerice naravno izbor lokalnih čelnika pa nadalje onda konstituiranjem … [[Govornik se ne razumije.]] dijela tako da bi zapravo ovako jedan kompleksan sustav koji se sastoji od 330 turističkih zajednica raznih rangova imao jednu godinu vremena za uskladbu, prilagodbu i za ja bih rekao praćenje promjena unutar zakonskog okvira. Mi smo uvjereni da na ovakav način Hrvatska može odgovoriti kroz ovakvu državnu agenciju koja postoji i svagdje drugdje u svijetu i svim nama konkurentnim zemljama ne samo u okruženju nego i šire. Također se uvodi jedna uža i bliža koordinacija između Ministarstva turizma i glavnog ureda. Još želimo naglasiti značaj da kroz Ministarstvo turizma mi dajemo i znatna sredstva u promidžbu hrvatskog turizma. Oni naravno imaju i svoje vlastite izvore prihoda, ali kada država daje tolika sredstva naravno da je koordinacija pa i kontrola na svoj način potrebna, nužna i opravdana. Sve u svrhu da objedinjeni proizvod, dakle promidžba hrvatskog turizma bude ujednačen sve u svrhu da objedinjuje proizvod a to je promidžba hrvatskog turizma bude ujednačen na svim tržištima koja su nama iznimno bitna. Naravno da u okviru ovoga zakona mi smo i izvršili sve one promjene koje su u zakonodavstvu se desile zadnjih 15-ak godina, ja ih neću pojedinačno nabrajati ali sigurno te stvari idu za time da sustav turističkih zajednica bude usklađen sa ukupnim pravnim sistemom Republike Hrvatske. Što se tiče drugog seta zakona, ja ću reći da u Zakonu o članarinama u turističkim zajednicama zapravo se usklađuje sa nacionalnom klasifikacijom djelatnosti dakle, sa pozitivnim zakonskim propisima utvrđuje se tko potpada pod plaćanje članarine, ... [[Govornik se ne razumije.]] se u turističke razrede, uvodi se kvalitetni i kvantitetni praktički kriterij i ono što je možda posebna novost, koja do sada nije bila. Iz općine i gradova koji ostvaruju bruto prihod manji od 200 tisuća kuna godišnje, članarine se ne raspoređuju kao do sada između glavnog ureda županije, … [[Govornik se ne razumije.]] i gradske nego se zapravo ostaje sve na lokalnoj zajednici, na u ovom slučaju u turističkoj zajednici općini grada i turističkoj zajednici županije. Razlog je jednostavan, mi želimo i na taj način podupirati one sredine koje imaju turističke zajednice, ali čiji prihod je nešto manji nego što bi mi željeli i na taj način praktički država ili glavni ured će imati prihod koji će biti manji ne toliko koliko bi bilo možda naznačeno da mijenja njihovu operativnost, ali tih nekoliko milijuna kuna … [[Govornik se ne razumije.]] će biti manje, ostati će više na lokalnim zajednicama koje imaju namjeru razvijati turizam. Što se tiče Zakona o boravišnoj pristojbi, moram reći naravno da on i dalje ostaje u osnovi onakav kakav jeste, međutim, mi uvodimo i nešto što je potpuna novina, nešto što se drugo traži, a to je zapravo, ja bih rekao kvalitetna, jednostavna, ali i učinkovita naplata boravišne pristojbe i u nautičkom turizmu, kroz dakle, sistem vinjeta gdje turiste koji dođu na taj način u Hrvatsku, a nautički turizam je svake godine sve važniji za ukupni hrvatski turizam. Dakle, s jedne strane ne opterećuje svakodnevnim plaćanjem boravišne pristojbe, a s druge strane je jednostavan i učinkovit za naplatu. Tako da kada govorimo o tome, onda govorimo zapravo o situaciji kada iz toga sistema jednostavno možemo očekivati veće prihode od onih koji, a njima ćemo dati zapravo manja opterećenja u smislu svakodnevnog plaćanja turističke boravišne pristojbe. Međutim, isto tako, naglasio bih jednu drugu novinu koja je jednaka dakle, kao i u novini od članarina a to je da do 200 tisuća kuna praktički se mijenjaju omjeri sredstava i da se zapravo podupiru one manje turističke zajednice, ili možda možemo reći one turističke zajednice koje su sa manjim prihodima na način kada oni imaju isto ispod 200 tisuća kuna mi ih odterećujemo od obveze sufinanciranja glavnog ureda i ostavimo sredstvima na lokalnoj ravni kako bi oni njime mogli kvalitetno i dobro raspolagati. Ovaj sistem dakle, je jedan kompleksan sistem, mogu naglasiti da mi je drago da je naišao na interes u struci i naravno meni je drago da i saborski odbori su to temeljito proučili. Međutim, reći ću i to da evo, nakon 15 godina zbilja je vrijeme da naša glavna državna agencija koja se zove u ovom slučaju Hrvatska turistička zajednica bude usklađena sa svime onime što ovoga trenutka struka traži u turbulentnim vremenima koje su ispred nas, i ovakve promjene koje idu za činjenicom da im se daju nove zadaće kao što je upravljanje destinacijom, da im se daju i nove zadaće uskladbe sa privatnim sektorom i kvalitetnije promidžbe i da se ide na daljnju profesionalizaciju s u one promjene koje će nas dovesti do toga da hrvatski turizam, koji ja ću vas prisjetiti, ali i sebe i gledatelje čini 18% udjela u bruto nacionalnom dohotku koji čini strateški … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskog gospodarstva dobije i daljnju, ja bih rekao poticaj da bude konkurentan. A hrvatski turizam mora biti konkurentan ne zato što on to želi, ne zato što hoće, nego zato što to mora biti. Naime, 85 naših turista dolaze iz inozemstva, ti turisti mogu birati bilo koju drugu destinaciju na svijetu, vi sami znate da je turizam inače i grana u napretku i drugdje i da upravo ovakvim mjerama moramo radi na tome da konkurentnost hrvatskog turizma ni na koji način ne bude upitna, a ova vremena su upravo ta vremena koja naglašavaju potrebu ovakvog ujedinjenog pristupa javnog i privatnog sektora. Gospodine predsjedavajući.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo, europske integracije, Odbor za turizam? Izvjestitelji odbora, gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za turizam Hrvatskoga sabora na 10. sjednici održanoj 2. prosinca 2008. godine i u nastavku te sjednice održane 4. prosinca 2008. razmotrio je Prijedlog zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma sa Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. studenog 2008. uz prijedlog da se sukladno članku 161. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za turizam raspravi je predmetni Konačni prijedlog zakona na temelju članka 69. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo i to posebice u području koje se odnosi na utvrđivanje i praćenje provedbe turističkog razvoja Republike Hrvatske. Na temelju uvodnih izlagatelja predstavnika predlagatelja i predstavnika odbora utvrđeno je da su Zakonom o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i … [[Govornik se ne razumije.]] financijskim zakonima koje je donio 1991. godine a prilagođeno ovom teritorijalnom ustroju Republike Hrvatske 1994. godine, stvorene pretpostavke za izgradnju i djelovanje sustava turističkih zajednica i nacionalne turističke organizacije koja se temelji na dugoj tradiciji i gotovo 150-toj obljetnici prvih organizacijskih oblika u hrvatskom turizmu. Tijekom 15.-godišnjeg djelovanja u Republici Hrvatskoj i to na načelima neprofitabilnosti, ne političnosti i demokratičnosti kao i rada od opće koristi ovaj sustav je pokazao svu svoju važnost i učinkovitost u području poticanja, unaprjeđenja i promocije naše turističke ponude. Da su tijekom provedbe spomenutih zakona došle do izražaja određene neusklađenosti pojedinih odredaba u odnosu na stečeno iskustvo a osobito potreba bolje koordinacije unutar sustava turističkih zajednica, učinkovitijih formuliranja programa turističke promidžbe a i transparentnijeg korištenja sredstava i boljeg nadzora nad financijskih poslovanja tih zajednica. Na temelju provedene rasprave može se ustvrditi da je došlo do izražaja veliko nezadovoljstvo članova odbora kao i negodovanja iz pojedinih turističkih zajednica zbog činjenice da se ovaj zakon koji je od velike važnosti ne samo za razvoj hrvatskog turizma već i za njegovo pozicioniranje na međunarodnom turističkom tržištu, donosi u hitnom postupku. Iz tog je razloga odbor zauzeo stajalište da se uputi prijedlog predlagatelju da razmotri mogućnost da se ovaj zakon donese u redovitom postupku kako bi se mogla ostvariti što kvalitetnija rasprava, a različiti čimbenici što sudjeluju u stvaranju hrvatskog turističkog proizvoda mogli izraziti svoja mišljenja i prijedloge. Nakon uopćene rasprave Odbor za turizam Hrvatskog sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma uz 8 amandmana. Ukoliko je potrebno ja ću ih pročitati ali imamo ih u pisanom tekstu. I s obzirom da se zajednički raspravljaju i ostali zakoni o boravišnoj pristojbi i članarini ja ću pročitati samo kraj da je nakon provedene rasprave Odbor za turizam što se tiče Zakona o boravišnoj pristojbi većinom glasova; 8 za i 1 protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o boravišnoj pristojbi uz 18 amandmana i što se tiče Zakona o turističkim članarinama Odbor za turizam jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da se donese Zakon o turističkim članarinama u turističkim zajednicama uz 3 amandmana. Amandmane imamo svi u zapisnicima odbora. Hvala.
Hvala lijepa. Prekidam raspravu. Nastavljamo u 15 sati. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Gari Capelli i gospodin zastupnik u ime Kluba HNS-a Goran Beus-Richembergh i tako dalje.
Kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre. Predlažem da počnemo s radom kao što je najavljeno. Počinjemo s raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a uvaženi kolega zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani ministre, državni tajniče. Dakle, pred nama je objedinjena rasprava o tri točke. To su Konačni prijedlog Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, Konačni prijedlog Zakona o članarinama i turističkim zajednicama i Konačni prijedlog Zakona o boravišnoj pristojbi. Dakle, Hrvatska turistička zajednica kao nacionalna turistička organizacija osnovana je radi stvaranja i promicanja identiteta i ugleda hrvatskog turizma, planiranja i provedbe zajedničke strategije i koncepcije njegove promocije, predlaganja i izvedbe promidžbenih aktivnost u zemlji i inozemstvu od zajedničkog interesa za sve subjekte u turizmu te podizanje razine kvalitete cjelokupne turističke ponude. Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i pratećim financijskim zakonima koji je donijet još davne 1991. godine, a prilagođen je novom teritorijalnom ustroju Republike Hrvatske. '94. godine su stvorene pretpostavke za izgradnju i djelovanje sustava turističkih zajednica i nacionalne turističke organizacije koja se temelji na dugoj tradiciji, gotovo 150. obljetnici prvih organizacijskih oblika u hrvatskom turizmu. Neke od najznačajnijih zadaća Hrvatske turističke zajednice su objedinjavanja sveukupne turističke ponude Republike Hrvatske, izrađuje programe i planove promocije hrvatskog turističkog proizvoda, potiče i koordinira poticanje svih turističkih zajednica kao i svih gospodarskih te drugih subjekata u turizmu koji djeluju neposredno i posredno na unapređenju i promidžbi turizma u Hrvatskoj, osniva turistička predstavništva i ispostave u inozemstvu, organizira i nadzire njihov rad. Pa tako treba i spomenuti da su osnovane ispostave u Austriji, Belgiji, Češkoj, Danskoj, Francuskoj, Italiji, Japanu, Mađarskoj, Nizozemskoj, Njemačkoj, Poljskoj, Rusiji, SAD-u, Sloveniji, Španjolskoj, Švedskoj, Švicarskoj i Velikoj Britaniji. Surađuje s nacionalnim turističkim organizacijama drugih zemalja i specijaliziranim međunarodnim regionalnim turističkim organizacijama. Na temelju izvješća turističkih zajednica županija prati, analizira i ocjenjuje izvršavanje planovima i programima utvrđenih zadaća i uloga sustava turističkih zajednica, poduzima mjere i aktivnosti za razvitak i promicanje turizma u turistički nerazvijenim dijelovima Republike Hrvatske. U prijedlogu novog Zakona o turističkim zajednicama proširen je broj zadaća turističkih zajednica, a time je dana i mogućnost kreiranja poslovne politike turističke zajednice, inovacijama, razvijanja destinacijskog menadžmenta u suradnji s lokalnim samoupravama, županijama i na nivou cijele Hrvatske. Kao što znamo, tijela Hrvatske turističke zajednice su Sabor, turističko vijeće, nadzorni odbor i predsjednik. Dužnost predsjednika Hrvatske turističke zajednice obnaša ministar turizma. Tijela su još skupština, turističko vijeće, nadzorni odbor i predsjednik turističke zajednice. Hrvatska turistička zajednica djeluje na temelju godišnjeg programa rada i financijskog plana koje donosi Sabor, a ostvaruje prihode iz sljedećih izvora: boravišne pristojbe, članarine, državnog proračuna i ostalih izvora. Turistička zajednica u Hrvatskoj djeluje na nivou općina ili gradova, županija ili Turistička zajednica Grada Zagreba i Hrvatska turistička zajednica sa centralom u Zagrebu. Do sada imamo primjer i fakultativnih oblika turističkih zajednica kao što je npr. Krčka otočna turistička zajednica koja je jedinstven primjer objedinjavanja interesa više turističke zajednice na području otoka, u cilju kvalitetnije promidžbe i razvijanja turističkog proizvoda, kao i primjer Turističke zajednice Makarske rivijere. To su pozitivni primjeri, a upravo ovom izmjenom Zakona o turističkim zajednicama potiče se i omogućava osnivanje ovih i sličnih oblika turističkih zajednica. Prihodi u turističkim zajednicama u 14 godina postojanja opravdale su svoje postojanje. Turističke zajednice su važni subjekti razvoja i promocije hrvatskog turizma. U svakodnevnoj primjeni postojećeg Zakona o turističkim zajednicama uočene su određene nedorečenosti, nepreciznosti i nejasnoće koje će se ovim zakonom ispraviti, a djelovanje turističkih zajednica će biti djelotvornije i trošenje financijskih sredstava svrsishodnije. Cilj je uz najmanju izravnu financijsku potporu iz proračuna sustavu turističkih zajednica omogućiti kvalitetnu i učinkovitu organizaciju sustava. Ovim zakonom osnovna pitanja koja se uređuju, a to je ustrojstvo sustava turističkih zajednica, tijela turističkih zajednica, način rada, zadaće, načela financiranja, gospodarenja, članstvo u turističkim zajednicama, prihodi i korištenje tih prihoda i nadzor nad trošenjem tih prihoda. Ovime ćemo postići kvalitetniju turističku ponudu, razvijanje turističkih proizvoda, trošenje sredstava, promociju, koordinaciju, stručno zaposlenika i time učinkovitost sustava koji samo u Hrvatskoj broji ukupno 330 turističkih zajednica. Dakle, za provođenje ovog zakona nisu potrebna sredstva iz državnog proračuna, s time nisu ni planirana, a budući da je Zakon o boravišnoj pristojbi zakon koji se također usklađuje s propisima Europske unije, nužno je sva tri zakona donijeti zajedno kako bi se osiguralo redovno djelovanje sustava. Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma u temeljnim odredbama u članku 10. stavak 3. kaže da turistička zajednica smije objavljivati komercijalne oglase na svojim promotivnim materijalima, prodavat suvenire, turističke karte i vodiče, osim svog vlastitog promotivnog materijala. Ovu promjenu zakona smatramo pozitivnom stoga što je nemogućnost prodavanja suvenira, karata i sl. davala dojam da turistička zajednica ne brine o potrebama gostiju koji su na mjestu gdje mogu dobiti sve turističke informacije željeli kupiti i suvenire, karte i sl. Također, komercijalno oglašavanje koje će sigurno pomoći turističkim zajednicama u financiranu promidžbenog materijala, a zainteresiranim članicama i partnerima mogućnost kvalitetne prezentacije. Svi materijali se tiskaju u visokim nakladama tako da će ovim biti omogućeno obostran interes. U članku 14. stavak 3. mijenja se i kaže se da članovi odnosno predstavnici članova turističke zajednice ne mogu putem punomoći ovlastiti drugu osobu da umjesto njih sudjeluje u radu skupštine. Ovime se zaustavlja zlouporaba položaja te glasovanje u tuđe ime što smatramo pozitivnim i važnim. U članku 18. stavak 2. mijenja se i kaže: "Dužnost predsjednika turističke općine ili grada i županije obnaša općinski načelnik, gradonačelnik odnosno župan." Izuzetno važna i velika promjena u zakonu, čime se unapređuje suradnja turističke zajednice i lokalne samouprave, u praksi se dešavalo da su predsjednici turističkih zajednica, predstavnici turističkih poduzeća koji su u pravilu indirektno filtrirali ideje uprave kroz turističke zajednice. Time su nametali troškove, smjernice rada prema turističkoj zajednici. Ovom promjenom će turističke zajednice učinkovitije surađivati na projektima grada, pomagati u sufinanciranju, zajedničkoj promociji i destinacijskom menagmentu koji se u ovom novom zakonu navodi kao jedna od novih zadaća turističke zajednice. Mi smo imali primjere gdje je u turističkim zajednicama predsjednici, tj. članovi i predsjednik vijeća ili skupštine turističke zajednice je čak predstavnik tvrtke koja je u međuvremenu u privatizaciji postala vlasnik strane osobe, znači strane tvrtke. Pa imamo predsjednika turističke zajednice koji je, predstavlja, zastupa stranu kompaniju praktički, turističku kuću, što smatram da ipak ta tvrtka sigurno neće zastupati pravovaljano i kvalitetno javni interes jednog grada ili općine. Stoga ova promjena itekako je bitna. S time da vjerojatno u nekim prijedlozima amandmana će ići možda da može i neka osoba koju može ovlastiti načelnik, gradonačelnik ili eventualno župan da bude u njegovo ime. U članku 19. stavak 1. izmjena zakona u tome je što jednog člana nadzornog odbora turističke zajednice delegira turističko vijeće županije. Time se želi provoditi nadzor koji je nepristran, još kvalitetniji te se time smanjuje mogućnost lošeg gospodarenja. U članku 23. direktor turističkog ureda radnici na stručnim poslovima, na izvršenju zadaća turističke zajednice osim ispunjavanja posebnih uvjeta utvrđenih pravilnikom zakona moraju biti, imati položen stručni ispit što do sada nije bio slučaj. Također u članku 23. govori se o sukobu interesa a u praksi se vrlo često moglo naići na primjere gdje direktori turističkih zajednica ili članovi njihovih obitelji obavljaju turističku djelatnost koja je neposredno vezana radom turističke zajednice. U tom slučaju postojala je mogućnost pogodovanja određenim odlukama. Zakonodavac je upravo radi tih problema iz prakse želio prekinuti taj negativan razvoj situacije. Članak 30., stavak 1. kao dragovoljni članovi, tu se ubacuje jedan kvalitetan, jedna novost kojima članovi turističke zajednice sukladno članku 28. a to je zahtjev osoba da se ovim zakonom želi omogućiti istaknutim pojedincima a koji se žele uključiti u rad skupštine ali nemaju dovoljno visoku uplatu boravišne pristojbe da mogu učestvovati u radu skupštine. U članku 26. govori se o suradnji turističkih zajednica sa tijelima jedinica lokalne samouprave, općina i gradovima, dogovaraju se zajedničko korištenje boravišne pristojbe, dogovaraju izradu planova razvoja turizma, master planova i slično. Tako da i tu je veliki pomak prema zajedničkoj suradnji sa lokalnom samoupravom. U članku 32. u popisu zadaća turistička zajednica naravno temeljem ovoga zakona ima nekakvih novosti kao što je kažem, upravljanje turističkim nekim, resursima u smislu planova, master planova itd.. U članku 33. stavak 4. je, računaju se kao udio u prihodu turističke zajednice, stavka 3. ovoga članka, računa se članarina i 25% boravišne pristojbe. Dakle, izmjena je što je maksimalno 1 član može imati trećinu predstavnika u skupštini. Do, sada je preporuka bila da maksimalno 50% predstavnika u skupštini može imati pojedini član skupštine, ovime će sastav skupštine biti transparentniji u cilju kvalitetnog rada, jer imali smo slučajeva gdje jedna tvrtka praktički je imala većinu, praktički većinu u skupštini, a i mogla je određene stvari i raditi u koristi same te tvrtke, što smatram da je u sukobu sa javnim interesom. Udruživanje turističkih zajednica u članku 60, stavak 1. mogu biti osnovane na području otoka, rivijere ili slične prostorne cjeline. Ovime se mogu omogućiti snažnija promocija i zajednička strategija srodnih područja. Budući da gosta u određenim situacijama ne zanimaju administrativne granice, već želi doživjeti destinaciju ovime će se omogućiti zajednički promidžbeni materijali itd.. Također smatramo važnim sankcioniranje što se uvodi u članku 76. nepravilnog poslovanja što do sada nije bilo u praksi a ni u zakonu. Dakle, svrha osnivanja turističkih zajednica radi promicanja i unaprjeđenja turizma kao strateške gospodarske grane, a unutar sustava turističkih zajednica trebaju jačati i promicati gospodarske interese. Dakle, izuzetno važna uloga turističkih zajednica u promicanju novih gospodarskih subjekata koje tek trebaju postići određene rezultate, prepoznati interes koji bi u turizam u destinacijama činile kvalitetnije te povezati sve gospodarske subjekte, male poduzetnike, poljoprivrednike, hotelijere, iznajmljivače, turističke agencije, brodare, ribare, proizvođače suvenira, kampove i ugostitelje a sve u uskoj suradnji, ovom prilikom i ovim zakonom približavamo se što boljoj i kvalitetnijoj suradnji sa lokalnom samoupravom. Osnivači turističkih zajednica su i dalje njeni članovi, ali kako do određenog stupnja razvoju, brigu o razvoju vodi turistička zajednica, veliki dio obveza grada ili županije prenosi se na turističke zajednice. Promotivne aktivnosti na inozemnom tržištu turističkih zajednica općine ili grada ubuduće obavlja se s turističkom zajednicom županije na čijem je području osnovana a samo iznimno samostalno. Ovime se jača učinkovitost prezentacije i smanjuje financijski izdatak. Novine koje se predlažu u zadaćama turističkih zajednica općine ili grada su upravljanje javno turističkom infrastrukturom od strane općine ili grada, te upravljanje turističkom destinacijom kroz sudjelovanje u definiranju politike i razvoja turizma. Također predlaže se i promjena u članku 35. sastava turističkog vijeća, tako da će imati 8 članova i predsjednika. Tj. u toj kvoti ukida se dosadašnja mogućnost dva člana vijeća koje je delegiralo poglavarstvo, između ostaloga i radi promjena zakona gdje ulogu predsjednika ima načelnik, ili gradonačelnik, tj. župan ili koji ih oni eventualno ovlaste. Posebno se propisuje da turističke zajednice surađuju sa inozemnim, regionalnim turističkim organizacijama, te da mogu biti članovi turističkih organizacija, npr. Svjetske turističke organizacije. U pogledu nadzora novina je da se HTZ-u daje veće ovlasti u neposrednom nadzoru u odnosu na dosadašnje ovlasti. Kako u pogledu mjera, tko u pogledu obuhvata nadzora. Po članku 80. postojeće turističke zajednice općina, gradova i mjesta dužne su uskladiti akte i ustrojstvo u roku od 10 mjeseci od stupanja na snagu ovoga zakona. Zakon o boravišnoj pristojbi sredstva boravišne pristojbe raspoređuju se na način da 65% pripada turističkim zajednicama gradova i općina, 10 županijskoj, a 25 Hrvatskoj turističkoj zajednici. Predloženim zakonom, dakle, uređuje se tko su obveznici, visina, način uplate boravišne takse i drugi, druge obveze. Bitno je recimo u članku 19. da 40% uplaćenog iznosa boravišne pristojbe HTZ uplaćuje turističkoj zajednici, 10% nacionalnim parkovima i parkovima prirode te 50% koristi za promicanje nautičkog turizma. Zakonodavac je također reagirao na negativne primjedbe u praksi kod članka 20. stavka 3. gdje je 65% sredstava turističkih zajednica općine ili grada od čega 30% sredstava turističke zajednice doznačuju gradu ili općini koja je osnovana i koriste se isključivo za poboljšanje uvjeta boravka. Pojedini gradovi i općine nisu trošili namjenski u poboljšanju uvjeta boravka turista. Ovim zajedničkim programom ti će propusti u poslovanju biti onemogućeni. Dakle, turističke zajednice će usmjeravati sredstva prema gradu znajući u koju će namjenu ista biti utrošena jer će se to i donositi zajedno. I zadnje o turističkim članarinama. Kao značajan prihod turističkih zajednica pogotovo u kontinentalnim županijama gdje čini čak i 90% prihoda radi malog broja smještajnih kapaciteta pa time i boravišne pristojbe. Stoga je vrlo bitna ova stavka da se razgraniči uplata turističke zajednice. Uz neke od prijedloga koje je sam Odbor za turizam predložio mislim da ovaj zakon je kvalitetan, stoga će ga klub Hrvatske demokratske zajednice i podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolegi zastupniku. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik, kolega Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Moram na početku iskazati jednu vrstu zadovoljstva jer pamtim da je ministar Bajs na početku svoga mandata obećao da će vrlo skoro doći s jednim paketom zakona, odnosno promjena propisa kojima bi se trebala revidirati situacija u sustavu hrvatske turističke zajednice, ali i unaprijediti okolnosti i modeli funkcioniranja čitavoga turističkog sustava. U tome smislu klub HNS-a pozdravlja prijedloge koji su pred nama, ali ima naravno i čitav niz primjedbi, pitanja, sugestija, potreba za pojašnjenjem, jer nam se čini da neki dijelovi ovih tekstova nisu posve usuglašeni, odnosno da su u nekim dijelovima nejasni ili kontradiktorni. Pa da se ne svede sve na političku ocjenu ja bih pokušao biti vrlo konkretan. Kad govorimo o Zakonu o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskoga turizma u članku 10. definira se što smije sve raditi turistička zajednica. Pa točka 5. koja kaže da može posredovati u rezervaciji privatnoga smještaja ako je u turističkom mjestu za koje je osnovana turistička zajednica ne postoji registrirana turistička agencija je pomalo dvojbena. Naime, svi dobro znademo da postoje tri tipa turističkih agencija. Jedni su emitivni, drugi receptivni, treći kombinirani. Što u slučajevima, a takvih ima, mogu vam navesti i konkretan primjer kad u gradu postoje tri turističke agencije, ali ni jedna nije receptivna. Bave se samo emitivnim programima. U tome smislu turistička zajednica nije nikome konkurencija. Ali, ruku na srce treba reći da ovaj zakon otvara mogućnost da se turistička zajednica bavi onim poslovima koji nota bene jesu isključivo misija komercijalnog sektora. On zapravo polazi od činjenice da mi patimo zbog toga jer komercijalni sektor nije u svim sredinama jednako dobro razvijen i što nema one sadržaje koje bismo tražili od njega. U mnogim mjestima vi doista ne možete kupiti niti razglednicu, niti suvenir, niti doznati o privatnom smještaju, ništa zapravo kupiti zato jer nema turističkih agencija. Naravno da komercijalni organizatori, prije svega agenti, ali onda i ostali pružatelji usluga uključujući i trgovce suvenirima ne mogu gledati blagonaklono na ova rješenja jer to shvaćaju kao konkurenciju i to kao nelojalnu konkurenciju. U tome smislu ovo je ples po žici. Ali kad se već ide na ta rješenja koja će olakšati mnogim turističkim zajednicama funkcioniranje upozoravam dakle da je problem različitih tipova turističkih zajednica, odnosno turističkih agencija. Nadalje, kad se kaže u stavku 5. da će ministar propisati posebnim pravilnikom što se zapravo smatra turističkom infrastrukturom možda je ipak trebalo to ovim zakonom definirati, jer ostaje jako veliki prostor. Dakle, to su i plaže, kupališta, bazeni, odmorišta, smeđa signalizacija, izletišta. Jako je mnogo prostora. Ovdje se negdje izrijekom kaže da je to ono što je u vlasništvu lokalne samouprave. Ali nešto može biti i u državnom vlasništvu. U članku 18. definira se novi institut predsjednika turističke zajednice preko političke dužnosti. Ja mislim da to nije dobro. Slušao sam ovih dana čitav niz argumenata u prilog te teze i priznajem one imaju, ti argumenti imaju svoju težinu. Ali, ovako postavljeni model može dovesti do čitavoga niza problema u funkcioniranju turističkih zajednica. To će se vidjeti ponajprije u onom zadnjem dijelu zakona kada se govori o tome u kojim slučajevima se raspušta turistička zajednica i imenuje povjerenik. U ovim okolnostima kada se neposredno biraju načelnici i gradonačelnici i župani, kad oni preuzimaju sve ovlasti koje je do sada imalo poglavarstvo dati još jednu dužnost ovakvoga tipa nije dobro. Ne samo da se koncentrira moć tih ljudi koji su, nemojmo to zaboraviti prije svega politički ljudi, političke osobe i ne moraju imati apsolutno nikakvoga dodira niti s turizmom, niti s ugostiteljstvom, niti s pratećim uslugama, nikakvoga iskustva, nikakve ideje o tome. Mi ih sad stavljamo ovdje kao obvezno rješenje. Puno bolje bi bilo da se primjenjuje institut koji je u stavku niže koji kaže za predsjednike turističkih zajednica mjesta, a to je da načelnici, gradonačelnici i župani imenuju predsjednika turističke zajednice. Time im dajete mogućnost da iz reda stručnih, dobronamjernih, kvalitetnih ljudi koji će štititi javni interes kao što malo prije reče kolega Kapeli bude zapravo osoba na čelu turističke zajednice, ali ne nužno i prvi ljudi lokalne zajednice. Kako ćete u protivnome smijeniti predsjednika turističke zajednice? Nikako. A tamo ste rekli da ćete u nekim iznimnim slučajevima raspustiti tijela turističke zajednice. Po ovom zakonu to nije moguće. Vi ne možete raspustiti predsjednika turističke zajednice. U jednom trenutku se kaže ako ne bude izabran predsjednik. On nije uopće izabran. On se imenuje. Dakle, dovodite se tu u jednu klopku koja vam ne treba. Jer dok god je predsjednik turističke zajednice u funkciji, a on jest dok god je izabran kao načelnik, gradonačelnik ili župan turistička zajednica funkcionira. Jer po ovome zakonu kad nema direktora turističkog ureda, predsjednik turističke zajednice, ne samo da predstavlja, nego i zastupa. Dakle, to je kontradikcija koju možete izbjeći i još uvijek imate vremena. Jer ponavljam, osobu ovako postavljenu ne možete smijeniti niti pozvati na odgovornost. Kada biste dozvolili da on imenuje predsjednika, onda biste ga mogli i smijeniti, odnosno priliti načelnika, gradonačelnika i župana da imenuje novu osobu koja će ponijeti taj teret odgovornosti. Nadalje, predsjednik turističke zajednice, prema članku 18. saziva i predsjeda skupštini turističke zajednice i saziva i predsjeda sjednicama turističkog vijeća. Posve logična odredba, međutim u zakonu, ne samo ovom, nego i nekim drugim propisima definiraju se rokovi u kojima treba odraditi određeni posao kao što je na primjer donošenje godišnjega programa rada, donošenje financijskog plana, donošenje izvješća o radu. To su vam uglavnom rokovi u kojima se donose i proračuni lokalnih samouprava i to je normalno, ali nije normalno očekivati od načelnika, gradonačelnika ili župana, ako vam oni ostanu predsjednici da će oni svoje vrijeme podrediti radu turističke zajednice, a ne obrnuto. I može vam se dogoditi da vam čovjek pred Božić naprosto razboli se, dobije gripu i vi propustite zakonom utvrđeni rok za održavanje sjednice turističkog vijeća i skupštine turističke zajednice. Trebalo bi, kao što sad postoji model koji je prije svega prenesen u statute turističkih zajednica da u slučajevima kada predsjednik ne može predsjedavati tijelima zajednice ga mijenja najstariji član skupštine. To nije loše rješenje, ali je privremeno. A ne može dovesti do zloupotrebe. Nadalje, ja sam siguran da vi imate dobar razlog zašto predlažete da člana, jednog člana nadzornog odbora turističke zajednice zapravo imenuje viša razina organiziranja turističke zajednice i zašto se uvodi taj sustav kontrole. U članku 21. između ostaloga se ponavlja jedna odredba koju imamo i u dosadašnjem propisu, a to je da će ministar pravilnikom odrediti potrebne uvjete glede stručne spreme, radnog iskustva, znanja jezika i drugih posebnih znanja i sposobnosti koje moraju ispunjavati zaposleni u turističkom uredu. Međutim, tu bih vas želio upozoriti i zamoliti. Dakle, vama kao ministru, odnosno ministru turizma je u rukama jedan važan instrument kojim možete bitno zagorčati život turističkim zajednicama, htjeli ili ne htjeli. Naime, postojeći model traži od direktora turističkih zajednica najmanje 3 godina radnog iskustva u turizmu. Vi ste sigurno svjedoci u ministarstvu da u čitavom kontinentalnom dijelu imate seriju problema zbog toga jer vam se ta odredba iz pravilnika tumači na način da se ne uzimaju u obzir prateće industrije. Pa onda teoretski gledano, noćni recepcionar sa tri godine i jednim danom radnog staža sa završenim studijem može bez problema konkurirati i dobiti mjesto direktora turističke zajednice, a osoba koja ima, ne samo visoku stručnu spremu, nego 10 ili 12 godina radnog staža na rukovodećim poslovima u prometu, marketingu ili u organizaciji kulturnih evenata, ne može biti direktor. Zato evo, molim vas da kada budete donosili pravilnik koji je posljedičan ovome zakonu da taj dio liberalizirate i da omogućite, osobito turističkim zajednicama manjih gradova i općina da normalno mogu dobiti svoje direktore turističkih zajednica jer ovako na tržištu rada praktički ne mogu dobiti nikoga. Nadalje, u članku 32. primjetno je da su zadaće turističke zajednice općine ili grada povećane sa 13, koliko je bilo u dosadašnjem zakonu na čak 21 zadaću. Ljudi koji se bave ovim poslom, primijetili su da točka 6., to je izrada strateških i razvojnih planova turizma na nivou općine ili grada doista ide u korist turističkih zajednica. Međutim, ovim niste zapriječili mogućnost da takve strateške planove i dalje donose jedinice lokalne samouprave jer i njima je to zakonska obveza, odnosno mogućnost. Ne bi bilo loše harmonizirati te dvije stvari da nam se ne bi dogodilo da turistička zajednica donose jedan strateški plan, a gradsko vijeće drugi. Imamo mi slučajeve, i za to vi dobro znadete, ne tako daleko odavde od Zagreba gdje zapravo lokalna zajednica i turistička zajednica rat ratuju. To bi se trebalo izbjeći harmonizacijom određenih obveza, pa jedna od njih je i donošenje strateških planova. Nadalje, kad se govori o turističkom društvu, ovako formulirano nije posve jasno. Naime, ovdje je formulirana podružnica turističkog ureda, a ne turističko društvo jer sam pojam društvo podrazumijeva družbu, odnosno više ljudi, a ovako kako je postavljeno zapravo je jedan model koji pokušava priznati postojeće stanje, a to je činjenica da u mnogim mjestima imamo organizirana turistička društva, ali turistička društva nisu "one man band". To su lokalne zajednice ljudi dobre volje koji su se okupili da bi promovirali turističke interese svoga kraja. Nekad davno se to moglo organizirati kao pravna osoba pa je u međuvremenu to promijenilo svoju ulogu, ali je činjenica da ovako kako je napisano to nije društvo, nego podružnica jer društvo nema pravnu osobnost, nema svoj proračun, nema svoja tijela upravljanja, prema tome to je samo zapravo zaposlenik turističkoga ureda grada. Nadalje, kod turističke zajednice područja, postavlja se pitanje što ćemo s područjima gdje sad imamo tzv. volonterske turističke zajednice? Inače, gospodine predsjedavajući, koliko znam ovo je objedinjena rasprava i mjeri se drugačije, a ne kao pojedinačno po zakonu. Hvala lijepo. Na primjer, imamo sada u jednoj regiji u trima općinama, odnosno gradovima imamo turističke zajednice koje vode volonteri. Ovaj je zakon trebao zapravo, između ostaloga im postaviti određenu letvicu i reći u kom roku se moraju ili konstituirati prema ovom zakonu kao profesionalna struktura ili dogovoriti s takvima u regiji o konstituiranju područne turističke zajednice. Nadalje, ne radi se samo to tu o otocima i rivijerama. Nemojte zaboraviti da mi imamo neke krajeve koji su naprosto administrativnom podjelom Hrvatske raščepušani između nekoliko županija. U koliko vam se županija Lika nalazi? U koliko se županija Turopolje nalazi? U koliko županija se Moslavina nalazi? U koliko županija je Hrvatsko zagorje? To su samo neki mogući primjeri. Što se tiče ovog roka za donošenje godišnjeg programa rada i financijskog plana, pomalo je nelogično da jedna neprofitna organizacija a to je turistička organizacija ima posebne uvjete od onih uvjeta koji inače vladaju i odnose se za neprofitne organizacije prema našim postojećim propisima. Naime, turistička zajednica kao neprofitna udruga, odnosno neprofitna organizacija, odnosno organizacija koja vodi poslovanje i knjigovodstvo po pravilniku o neprofitnim organizacijama dužna je do 28. ili 29. koja je već godina po srijedi, veljače, dostaviti nadležnom tijelu državne uprave, odnosno državnoj reviziji financijsko izvješće. Ovdje malo nije jasno zašto turističko vijeće mora do 31. listopada podnijeti prijedloge za novi plan nekome koga mora donijeti 31. 12., a onda se tamo kaže da mora član skupštine ga dobiti 8 dana prije roka, za donošenje. Možda je ovaj rok od 31. listopada zapravo viška, ako je već rečeno da turistička zajednica mora utvrditi svoj plan rada i financijski plan do 31. 12., onda se podrazumijeva, pogotovo uz ovu klauzulu o sazivanju same skupštine da se to mora napraviti najmanje 8 dana prije na razini turističkoga vijeća. Prema tome, i članak 63. koji kaže da je skupština turističke zajednice dužna svake godine do kraja ožujka tekuće godine donijeti godišnje financijsko izvješće za prethodnu godinu. Čini mi se da je to jedan novi rok, kada se znade da se državnoj reviziji do konca veljače mora predati izvješće, onda je nemoguće da ga skupština i mijenja sve ako i hoće. To je zadani dokument. Ili će ga usvojiti prije konca veljače, ili nema na njega utjecaja. Nadalje, tu se sada vraćamo na ovo pitanje predsjednika. U članku 70. kaže: "Ako se u provedbi nadzora utvrdi da nadzirana turistička zajednica djeluje suprotno odredbama ovoga zakona ministarstvo ili Hrvatska turistička zajednica mogu nadziranoj turističkoj zajednici naložiti pokretanje postupka razrješenja direktora turističkog ureda, predsjednika i članova tijela nadzirane turističke zajednice.". Predsjednika ovako formuliranog ne možete, njega ne možete razriješiti. Nadalje, kaže se u članku 71.:"Ako ne izabere predsjednika u općini, gradu i županiji.", toga nema, jer on nije izabran, on je imenovan. To je uglavnom ono što bi valjalo, na što bi valjalo ukazati u ovome zakonu, ako dozvolite još samo par riječi, kada se govori o Zakonu o boravišnoj pristojbi. To je također jedan zakon kojega smo i do sada imali koji malo i drugačije utvrđuje pitanje rasporeda, pa i definira tko su zapravo obveznici plaćanja. U članku 3. kaže se: "Građani koji pružaju usluge smještaja u domaćinstvu ili seljačkom domaćinstvu za sve osobe koje borave u tom domaćinstvu ili u seljačkom domaćinstvu", to vam je malo nezgodna formulacija zbog toga jer vam se može dogoditi da vam vlasnik seljačkog domaćinstva koji je u statusu obrtnika ima zaposlenog čovjeka koji radi na njegovom vinotoču, u njegovoj kuhinji, u njegovom poslovnom pogonu i koji kod njega spava, odnosno ima riješen smještaj, jer se radi o naselju 20 km dalje od njegovoga grada, radi se o takvim smjenama gdje može raditi do kasna, i hoćete li ga onda po ovom odredbi tretirati kao osobu koja mora plaćati boravišnu pristojbu, vjerojatno ne, ali ovako formulirano ispada da da. Nadalje, u članku 4. govorimo o vlasnicima kuća za odmor i članove njihove obitelji, ako je kuća za odmor izvorna stara obiteljska kuća stečena nasljeđivanjem od ostavitelja koji je imao posljednje prebivalište u turističkoj općini ili gradu kada noći u toj kući. Što znači stara obiteljska kuća izvorno? Netko je igrajući se građevinskim stilovima i prije stotinu godina mogao napraviti neku eklektičnu građevinu koju ne možete podvesti pod izvornu građevinu, staru izvornu obiteljsku kuću ili se misli zapravo, ne u stilskom smislu i kulturološkom nego u tome da je na goloj zemlji netko sagradio kuću svojevremeno da bi u njoj stanovao. E, ali onda vam se postavlja pitanje šta je sa drugim nasljednicima. Da li samo ova jedna osoba koja je naslijedila nasljeđivanjem, a ako je sa braćom ili sestrama drugačije dogovorila nasljedni red, odnosno nasljeđivanje nekretnine, na koji način ona ima pravo a drugi to nemaju? Odnosno, idemo dalje, kaže se, tako je forumlirano da su u prednosti ljudi kojima je posljednji živi roditelj umro od starosti u vlastitoj kući, ali ako je slučajno mjesec dana prije smrti zbog potrebe o skrbi doselio kod sina ili kćeri u drugi grad pa se i prijavio da bi mogao ostvariti zdravstvenu zaštitu i umre kod njih on ispada iz ove priče. Nadalje, u članku 8. molim da se pojasni šta znači ravna loza, da li su to kćeri, sinovi, očevi i majke, ili je to horizontalna loza, jer ovako ispada da su svi oslobođeni osim djece i roditelja, onih koji su vlasnici kuće. U članku 9. u stavku 2. samo pitam, da li u to ulaze lovački, planinarski domovi, izviđački logor i što je sa klijeti, kako formuliramo klijet, obzirom na to da znademo da nekoliko datuma u godini možemo doći pod udar onoga zakona od 0,5 promila, iako je on kao službeno ukinut, onda je zdravije prespavati u klijeti tu noć nego ići kući, pa me zanima jesmo li i onda dužni platiti boravišnu pristojbu? Hvala lijepo.
U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik kolega, Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče. Uvijek postoji razlog zašto se donose određeni zakoni, ili se mijenjaju zakoni koje do sada imamo, znači uvijek razlog postoji. Ili je vrijeme nadišlo neke odredbe starog zakona pa se u životu događaju neke druge stvari pa bi to valjalo regulirati novelama ili novim zakonima kako bi onda život koji živimo također bio ukalupljen u ove zakone. Ali je zato vrlo interesantno kako ovaj set turističkih zakona dobivamo na način da oni kojih se taj zakon tiče, oni na koje taj zakon ima nekakve reprekusije nemaju blagog pojma da su ta tri zakona u proceduri ovoga Sabora. Pa npr. turističke zajednice, osim Hrvatske turističke zajednice, pa ni ona koliko sam ja čuo nije znala dva dana prije nego što je ovo došlo na dnevni red ovoga Sabora kakav će to zakon biti. Turističke zajednice gradova, općina i županija nisu o ovom zakonu raspravljale niti dale svoje mišljenje, ali također nisu dale svoje mišljenje niti Hrvatska udruga poslodavaca na koje se također ovaj zakon u ovom vremenu koje je pred nama, a to je svi kažemo krizna je godina itekako ih se taj zakon tiče. Pa bih ja najprije pitao, gospodine potpredsjedniče, možete mi reći, vi ste, apostrofiram, možda ne vi osobno, ali predsjedništvo Hrvatskoga sabora, a vi ste vjerojatno član, ako ja dobro govorim, član toga predsjedništva, vi nam određujete što je na dnevnom redu ovog Hrvatskoga sabora. I pretpostavljam da onda kada odredite dnevni red vjerojatno, možda ne vi osobno, ali vjerojatno imate i nekoga tko onda pročita to što će doći na dnevni red da to ne bi bilo ovako sramotno kao što smo sada dobili ovaj set od tri ova turistička zakona na dnevnom redu za raspravu. I koristili ste se vjerojatno sugerirajući vam oni koji su taj zakon vjerojatno pročitali, da zbog Zakona o boravišnoj pristojbi koji ima elemente usklađenja sa zakonodavstvom Europske unije da onda eto zbog toga taj zakon treba donijeti i te zakone, druge zakone vezane za to, treba donijeti po hitnom postupku u jednom čitanju. I sad ja baš ne razumijem tko to dobro čita, da li dobro čita ili ja baš ne čitam kako treba, ali ću samo onda krenuti od ovog Zakona o boravišnoj pristojbi temeljem kojega su sva tri zakona došla u ovu saborsku proceduru na hitni postupak jer je navodno sve to vezano za usklađenje sa Europskom unijom. I u tom zakonu stoji, ja ću sad pročitati, da Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, negdje na kraju obrazloženja, Zakon o boravišnoj pristojbi, Zakon o članarinama u turističkim zajednicama su paket zakona kojim se regulira sustav turističkih zajednica i međusobno su povezani. I budući da je Zakon o boravišnoj pristoji zakon koji se usklađuje s propisima Europske unije nužno je sva tri zakona donijeti zajedno kako bi se osiguralo redovno djelovanje sustava turističkih zajednica. Mogu razumjeti da zbog jednog zakona, ali i ova dva koja su vezana za taj zakon možemo onda govoriti o načinu na koji ga donosimo, da to bude hitni postupak. Međutim, par pasusa iznad toga gdje kaže da je to zbog Europske unije, zakonodavac ili onaj koji je pisao, ali onaj koji nije pročitao piše, boravišna pristojba a zakon se odnosi na boravišnu pristojbu kao prihod turističkih zajednica nije posebno uređena propisima Europske zajednice. Sad ja pitam da li mi, da li vi ili tko to predlaže dnevni red, mislite da smo mi svi ovdje autistični, da ne čitamo, da ne znamo. Probajte mi objasniti, ako se kaže da treba usuglasiti s Europskom unijom, sa zakonodavstvom Europske unije, ali se zato tvrdi da to o čemu se usuglašavamo sa zakonima Europske unije jednostavno nije posebno uređeno propisima Europske zajednice. Ne razumijem s kojim se to onda, po hitnom postupku, propisima usuglašuju sva ova tri zakona. Jednostavno mi nije jasno. Očito je da se pod firmom usuglašavanja europskih zakona sa našom pravnom regulativom trpa sve i sva i pitam se koji su razlozi i zašto ova tri zakona koja su značajna za nešto u što se kunemo, a to je naš turizma, i koje jedna od najvažnijih privrednih grana u ovom trenutku i najvitalnija u Hrvatskoj, donosimo ovakva tri zakona po hitnom postupku iako smo i na odboru rekli da nešto što je tako važno za turizam zaslužuje ako ništa drugo barem da on uđe i u drugo čitanje da bi oni na koje se taj zakon odnosi, a to su prije svega turističke zajednice, privredni subjekti i ostali, imali pravo ili mogućnost očitovati se i kazati svoje mišljenje kako bi taj zakon bio onda primjenjivi, primjereniji onome čemu će on služiti. Ali, kada je već to tako, očito da je većina digla ruku da to bude po hitnom postupku, ne razumijem zašto ali ako je već to tako probajmo samo onda evo taksativno proći kroz neke stvari koje ta tri zakona tretiraju. Zadržimo se naravno na ovom spornom o boravišnoj pristojbi koji zbog koga to donosimo, navodno po hitnom postupku, pa i eto po tom zakonu je na neki način riješeno da se određuje obveznici plaćanja boravišne pristojbe, naplata i uplata boravišne pristojbe, obveze prijave i odjave turističkoj zajednici, kaznene odredbe itd., itd. Posljedice koje će donošenjem zakona proisteći su učinkovitija naplata i uplata boravišne pristojbe, racionalnije i učinkovitije trošenje sredstava boravišne pristojbe. Nigdje, iščitajući stari zakon, iščitajući novi zakon, nigdje ama baš nigdje, ni u jednom članku se posljedice koje bi trebale biti ove dvije, učinkovitija naplata i racionalnije, učinkovitije trošenje, nisu baš tretirane tako da ćemo to dobiti na neki način učinkovito, dapače. Samo da kažem, da to na jednom malom primjeru ilustriram, gdje se osobe koje borave na plovilu tretira ih članak 13. i 14. i kaže se da će nautičari boravišnu pristojbu plaćati u paušalnom iznosu, da će nautičari dužni su boravišnu pristojbu uplatiti turističkoj zajednici prije isplovljavanja vozila. Sve pet, slažem se da treba označit turističkoj zajednici da će oblik i sadržaj i vrijeme važenja vinjete, propisat će ih ministar nadležan za turizam. Kada i kako, bit će kad bude. Ali međutim, u tom istom zakonu, u obrazloženju toga zakona onda stoji nešto što je malo nerazumljivo jer kaže da su člancima 13. i 14. propisane obaveze nautičare znači da plaćaju turističkim zajednicama, ali se kaže stoga se propisuje da vlasnik plovila za sebe i osobe koje borave na tom plovilu boravišnu pristojbu plaćaju u paušalnom iznosu i to kupnjom vinjete u lučkoj kapetaniji, prije isplovljavanja vozila. Sad se pitam gdje će taj nautičar Nijemac ili Francuz platiti tu boravišnu pristojbu po ovom zakonu, turističkoj zajednici pa će je tražiti po kopnu ili će platiti ovome pa će lučkoj kapetaniji. I nije mi jasno zašto kada se donosi zakon jednostavno ne kaže vinjetu će kupiti u lučkoj kapetaniji, lučka kapetanija će te novce proslijediti turističkoj zajednici ili kome treba. A ovako se dovodi u nedoumicu kome treba platiti, tko će to napraviti i u svakom slučaju ne znam kako će to stranac uspjeti napraviti. No, da se vratimo još malo na jednu nelogičnost koja mi nije jasna kako će to u operativnom smislu izgledati. Naravno da će onda Vlada Republike hrvatske isto kada o tom po tom, dati ovlaštenje da se odredi dio iznosa boravišne pristojbe koje se uplaćuju na posebni račun turističke zajednice s time da se tako prikupljena sredstva koriste namjenski za razvojne projekte i programe kreiranja novih turističkih programa u turistički nerazvijenim područjima. Slažem se i podržavam. Ali pravne i fizičke osobe nautičari i osobe koje pružaju usluge noćenja na plovnom objektu, znači ovdje govorim i o nautičarima o kojima sam malo prije govorio, koji će kupiti vinjetu, imaju 5-članu ili 6-članu obitelj na brodu. Za njih se kaže da će boravišnu pristojbu uplaćuje na poseban račun, a 50% tih sredstava vraća se tamo gdje se ostvaruje promet u nautičkom turizmu. Probajte mi objasniti, ja ne znam, ja nemam brod, ja nemam jahtu, ne plovim, ne navigam, kada se stranac prijavi u Malom Lošinju i onda krene put ne znam kornatskih otoka pa dođe do Dubrovnika, kako će netko odrediti gdje se vraća ta pristojba gdje je ostvaren turistički promet tog nautičara. Zaista je nejasno kako će se to vratiti, da li Lošinju gdje je krenuo i kupio vinjetu, da li na kornatskim otocima gdje se zadržao najviše vremena. Mislim da ovako donositi zakone koji nisu ni čitljivi, a kamoli da nisu operativni je poprilično neozbiljno jer mi se čini da na taj način samo kompliciramo sebi život i da na kraju krajeva od toga neće biti puno koristi i neće se postići ona svrha koju sam malo prije pročitao. Ili u članku 6. ovog istog zakona, osobe koje dokazuju da pravo na oslobođenje od plaćanja boravišne pristojbe prihvaćam da su to, odnosno plaćanje umanjenog iznosa boravišne pristojbe odgovarajućim ispravama, ugovorom o radu, potvrdama mogu to dokazati, ali onda zašto pišete i ovo "slično". To "slično" je nerazumljivo, nejasno. Što to može biti? Potvrda moja koju ću ja nekom dati, potvrda ne znam čija. Što znači to "slično"? "Slično" nije definirano, a kada nešto nije definirano slično može biti sve i može biti sva. I ako već se govori o onima koji plove na brodovima, znači u tom vidu turizma, iznimno od članka 3. zakona boravišnu pristojbu ne plaćaju djeca do 12 godina starosti, osobe s tjelesnim invaliditetom itd. i ne vidim razloga zašto onda te olakšice ne bi imali i ti ljudi koji plove na brodovima pa da se i toj djeci koja su tamo zajedno s roditeljima, također omogući da plaćaju tu nekakvu manju pristojbu. To je broj jedan, znači zakon zbog kojega smo ovdje nije imao nikakvu zakonsku mogućnost da dođe u prvo čitanje i naš je prijedlog da u svakom slučaju omogućimo i drugo čitanje kako bi sva tri zakona mogla biti korisna i kako bi mogli biti operativna. Ponavljam, prijedlog o članarinama u turističkim zajednicama, s Konačnim prijedlogom zakona je nešto što se po mom sudu je trebalo biti u svakom slučaju barem kada ste ga pisali, trebali ste dobiti nekakvo obrazloženje ili sugestiju onih na koje se to najviše odnosi. Odnosi se prije svega na one koji su okupljeni u Hrvatskoj udruzi poslodavaca. Mislim da će oni ovim zakonom biti najviše oštećeni, ali kako u tom zakonu se njima propisuje što trebaju plaćati i kako trebaju plaćati, bilo bi dobro da se onda nešto definira, da ih se također pitalo što će to utjecati i kako će utjecati ne samo na razvoj hrvatskog turizma nego na njihovo pozicioniranje na međunarodnom tržištu i što to njih košta. Primjerice da li je netko izračunao koliko će to koštati tvrtke jer nemamo usporedbu što je to bilo u starom zakonu, nemamo usporedbu kako će to izgledati u ovom novom zakonu. Kako mi lagano vrijeme ističe, ja ću probati samo onda i oko Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, s Konačnim prijedlogom zakona, samo par stvari reći koje su također riješene ni vrit ni mimo, nikako ne. Prvo, nepristojno je pisati novi zakon gdje se kaže da će se do donošenja novog zakona povećati zakonitost rada turističkih zajednica. To je nepristojno. Implicira da dosada turističke zajednice nisu radile zakonito. Tvrdim da svi nalazi revizije i nadzora službi Ministarstva turizma, HTŽ državne televizije ne daju za pravo da se na ovakav način od sada tretiraju turističke zajednice. Također nejasno je, evo kolege su malo prije također govorili, što to znači upravljanje javnom turističkom infrastrukturom danom na upravljanje od strane jedinice lokalne, odnosno područne samouprave. Mislimo da je potrebno konkretno objasniti pojam upravljanja javno turističkom infrastrukturom, jer tek u roku od 6 mjeseci ministar turizma će donijeti propise kojim će se definirati aktivnost upravljanja, javnom turističkom infrastrukturom, a pročitao sam na početku koje će biti dane od strane jedinice lokalne samouprave. A što ako ne budu dane kad ih vi odredite koje su to, jer poprilično je nejasno koje su to, pa ako ih ne daju što onda. Silom ćete ih prisiliti? Bojim se da će jedinice lokalne samouprave slabo davati infrastrukturu da netko drugi s njom gospodari i upravlja. Također je nejasno što to znači promocija turističke destinacije na razini županije, samostalno ili putem udruženog oglašivanja, jer promotivne aktivnosti na inozemnom tržištu turistička zajednica općine ili grada obavlja zajedno sa turističkom zajednice županije na čijem je podruju osnova, a samo iznimno samostalno temeljem posebne odluke turističkog vijeća turističke zajednice županje. Dakle, a u članku 2., stavak 2. zakonodavac je predvidio kao obavezu promicanja promotivnih aktivnosti u zemlji i inozemstvu tih malih turističkih zajednica pa nije jasno kako će turistička zajednica mjesta, općine ili grada promovirati svoje područje u inozemstvu jer u svakom slučaju malo im se daje za pravo da odu tamo, onda im se na ovaj način zabranjuje. I dozvolite mi evo, isteklo mi je vrijeme na kraju da kažem. Nadzor, nadzor u ovom slučaju govori da će i ministarstvo i nadzor nad radom turističkih zajednica raditi ministarstvo i turistička zajednica. Ali tko će vršiti nadzor nad Hrvatskom turističkom zajednicom osim ministra i ministarstva, nije rečeno. Predlažem da onda i ovaj Hrvatski sabor također ima na neki način uvida što se to radi u Hrvatskoj turističkoj zajednici da makar bude adekvatno slično ili jednako ovim zakonskim rješenjima koja su ovdje rečena. I recite mi ili jednako ovim zakonskim rješenjima koja su ovdje rečena. I recite mi u ovim svim naknadama ako se ja dobro sjećam, a negdje pamtim, negdje smo izdvajali 1% za Crveni križ. Ovdje ste ga očito zaboravili. To znači da više ne izdvajamo za Crveni križ ili i dalje ostaje ta po starom zakonu ili ćemo po novom zakonu utvrditi da plaćamo 1% za Crveni križ. Hvala lijepo. Da. Klub zastupnika SDP-a zbog ovakvog ja ću reći omalovažavanja saborskih zastupnika da nas se gura u nešto što je trebalo ići u drugu proceduru sa jednim nesuvislim obrazloženjem da je to zbog Europe što nije istina, jer je zakonodavac rekao da to Europska unija ne tretira i zbog mogućnosti da se što više onih na koje se taj zakon odnosi, jave u toj nekakvoj javnoj raspravi, da bi ti zakoni izgledali bolje i operativnije i da bi veće zadovoljstvo bilo među tim ljudima, mi nećemo podržati ovaj prijedlog zakona, dok ne dođe u drugo čitanje. Hvala lijepo.
Hvala kolega zastupniče. Vi na pitanja koja ste postavili zasigurno ste proučili Poslovnik pa znate da se člankom 37. na predsjedništvu utvrđuje prijedlog dnevnoga reda. Nakon toga u članku 159. utvrđeno je da i tijekom sjednice može doći do dopuna dnevnoga reda. Dopuna kao i koji će temeljni dnevni red izglasava se. može biti prijedlog hitnosti rasprave, odnosno rasprave u jednom čitanju i donošenju. Sve je to provedeno. O tome se glasovalo danas. Prema tome, mislim kada je riječ o tome kako se nešto donosi da je sve donijeto u skladu sa Poslovnikom. Imamo prijave za ispravak navoda. Uvažena kolegica zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Ispravljam dva kriva navoda, zastupnika gospodina Denone, koji kaže da je sramotan tekst ovih zakona i isto tako da zakoni nisu čitljivi. Gospodine Denona, nije točno ni jedan, ni drugi navod. Ja kao gradonačelnica grada koji se u svojoj strateškoj odrednici razvija prema ka gradu u turističkoj djelatnosti, izražavam svoje zadovoljstvo na ovakav kvalitetan paket turističkih zakona između kojih se jedan usklađuje i sa europskim zakonima koji će definitivno doprinijeti boljem, racionalnijem korištenju sredstava, urbanih sredstava unutar turističkih zajednica, a jednako tako doprinijeti kvaliteti turističkog proizvoda. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Za ispravak navoda, javio se uvaženi zastupnik Gari Capelli. Izvolite.
Štovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Gospodine Denona je rekao da ne vidi koje posljedice koje će zakonom proizaći, gdje je ta učinkovitija naplata racionalizacije itd. Ja bih rekao da je ona u samo dva primjerka. U članku 19. primjera radi i u članku 20. Hvala lijepo. Jedan od primjeraka. Ima ih više.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika Hrvatske seljačke stranke, uvažena kolegica zastupnica Marijana Petir.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, zastupnice, zastupnici i gospodine ministre, državni tajniče. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržat će Prijedlog Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, Konačni prijedlog Zakona o članarinama u turističkim zajednicama, i Konačni prijedlog Zakona o boravišnoj pristojbi. No, prije nego što kažem nekoliko rečenica kako mi u Klubu zastupnika HSS-a gledamo na ove predložene zakone. Rekla bih gospodine ministre vama i vašim suradnicima čestitati na izuzetno dobroj turističkoj sezoni. Obzirom da vidimo mnogo jače i posjećenije destinacije i na europskoj i na svjetskoj razini nisu uspjele zadržati svoje goste. Mislim da je Ministarstvo turizma zajedno naravno sa Vladom Republike Hrvatske učinilo konkretne i pravovremene mjere u ovoj krizi, financijskoj krizi koja zasigurno ni Hrvatsku nije zaobišla. Ono što svakako želimo istaknuti da turizam pridonosi sa 20% bruto nacionalnom dohotku i sigurno se s tog aspekta može smatrati jednim od važnih dijelova gospodarstva. Zasigurno treba reći i to da ukoliko želimo da i tih 20% BDP-a koji dolazi iz turizma bude tako i sljedeće godine, da se treba pojačano turistički promovirati na stranim tržištima i da treba donijeti niz drugih različitih mjera, a prije svega one se moraju bazirati na suradnji javnog i privatnog turističkog sektora kako bi u 2009. godini ponovili rezultate ove turističke godine, odnosno turističke rezultate, ali kako bi ipak bili i uspješniji i mogli ostvariti i porast u broju turista što znači da očekujemo da te mjere koje će Ministarstvo turizma provoditi budu i agresivnije i aktivnije, a isto tako da uključe i javni i privatni sektor na stranim, ali i na domaćem tržištu i da se udruže novčana sredstava državnih turističkih institucija i turističkih tvrtki kako bi doista hrvatski turizam ponovio zabilježene uspjehe. Naravno da je sasvim jasno ukoliko 15 godina nismo mijenjali postojeću zakonsku regulativu, da se u tih 15 godina izuzetno puno toga u Hrvatskoj promijenilo. Promijenili su se i trendovi, mijenjao se i teritorijalni ustroj Republike Hrvatske, mijenjale su se važnosti, percepcija samog turizma, organizacijski oblici, mijenjali su se i drugi zakoni koji itekako imaju implikacije na ove zakone o kojima danas govorimo. Iz tog razloga činjenica je da i Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i Zakon o članarinama u turističkim zajednicama i Zakon o boravišnoj pristojbi treba uskladiti sa drugim zakonskim propisima i ti zakoni trebaju odgovoriti današnjim izazovima. Naravno da ono što treba reći jasno jesti i problem hrvatskog turizma, a to je nedostatak vertikalne i horizontalne komunikacije između privatnog i javnog sektora. Ima naravno puno medijskih poduhvata koji ostaju izolirani, jer nema dovoljno jake i međusobne koordinacije. Naravno da je situacija i danas izuzetno bolja, nego što je bila prije nekoliko godina. No taj proces komunikacije među subjektima u turizmu treba jačati. Tu vidimo upravo ključnu ulogu samog Ministarstva turizma. Zašto je to važno? Zato što kroz turizam ljudi percipiraju zemlju i naciju, a isto tako turizam ima jednu od ključnih uloga u održivom razvoju koji je danas zasigurno imperativ. To je industrija koja dotiče javnu i privatnu sferu i samo ako se te dvije sfere spoje tada možemo reći da je turizam u Hrvatskoj zasigurno osuđen na uspjeh. Mi u HSS-u mislimo da više nije dovoljno predstaviti se na sajmu, da danas treba tražiti ipak nove trendove, treba biti inovativan, treba biti kreativan, originalan a za to su u svakom slučaju potrebni ljudi i potrebna je izuzetno dobra komunikacija. Zbog toga i mislimo da su ovi zakoni itekako dobro došli, da su oni poželjni, da oni imaju za cilj otklanjanje određenih nedostataka jer znamo da je primjerice Hrvatska turistička zajednica do sada sav novac trošila uglavnom na marketing, otvarali su se uredi po svijetu premda se bilježe trendovi da raste on line booking i tu možemo reći da je primjer i Adriatica.net i drugi. Zbog toga vidimo da se treba orijentirati i razvijati nove proizvode a mislimo da ovim prijedlogom paketa zakona upravo to se i čini jer se Hrvatska turistička zajednica usmjerava na razvoj proizvoda i dobiva jednu novu misiju a to je odgovornost za stanje kvalitete. Tu prije svega mislimo na važnost razvijanja same turističke infrastrukture koja se pokazala kao imperativ a o tome se nije vodilo dovoljno vremena. U Hrvatskoj je prosječno opterećenje obale u vrhu sezone 560 tisuća ljudi dnevno, to je veliki broj ljudi. Isto tako, bilježimo 56 milijuna noćenja godišnje. Turisti u Hrvatskoj potroše 6 milijardi eura a isto tako s druge strane imamo podatke o 900 tisuća ležajeva pa nam se čini da je jako važno u okviru ove rasprave i spomenuti jedan segment a to je uvođenje carrying capacity odnosno da se konačno utvrdi nosivost, prihvatni kapaciteti što Hrvatskoj treba, koliko Hrvatska može podnijeti i što od infrastrukture još moramo napraviti a do sada nije organizirano. Ja vjerujem da ministre da će strategija razvoja turizma koju izrađujete dati odgovore na neka od ovih pitanja jer nama u klubu HSS-a se čini važnim ustvari staviti turizam u svrhu održivog razvoja a zadržati ove izuzetno dobre rezultate koji su bili zabilježeni i proteklih godina ali posebno i ove godine što je značajan uspjeh obzirom na krizu u kojoj smo se našli. Naše je mišljenje u HSS-u da turističke zajednice a njih ima 330 u Hrvatskoj moraju voditi računa o interesima svih, dakle ne samo hotelijera. Naravno, i u interesu hotelijera, ugostitelja, obrtnika, putničkih agencija ali i građana u nekom gradu ili u nekom mjestu. I do sada je dolazilo puno prigovora da tome baš i nije tako odnosno da su uglavnom turističke zajednice uglavnom zastupale hotelijere zato što su hotelijeri najvećim djelom i punili njihov proračun. Mi vjerujemo da će gradonačelnici ili načelnici najbolje pomiriti interese svih, dakle ovom ulogom koju im daje novi zakon a to je da budu na neki način glavne osobe u turističkim zajednicama i mislimo da će se na ovaj način ovom odredbom izgubiti i alibi za držanje po strani upravo razvoja turizma, nekih turističkih prioriteta što je do sada često bio slučaj. Dakle, ta dodatna odgovornost gradonačelnika, načelnika kad je u pitanju strategija i promidžba turizma itekako mora dobiti svoje mjesto i to ovaj paket zakona predviđa. Zakon donosi još jednu značajnu novinu pa tako turističkim zajednicama koje se zbog toga što su naravno neprofitne pravne osobe i nisu se mogle baviti gospodarskim djelatnostima daju mogućnost ako im lokalne vlasti daju na upravljanje ili prepuste infrastrukturu u svom gradu da oni upravljanje tom infrastrukturom i mogu preuzeti. To znači da bi turističke zajednice mogle u nekim slučajevima upravljati javnim plažama, skijalištima, bazenima a to bi bilo dobro zbog toga da konačno i razno razni privatnici koji taj posao ne obavljaju dobro dobe adekvatnu konkurenciju. I mislimo da u tom segmentu zakon nalazi dobra rješenja. Uz to će turistička zajednica moći organizirati i različite priredbe i prodaju suvenira pa čak i organizirati putovanja ako u toj sredini nema putničkih agencija. Ono što je poznato odnosi se na financiranje turističkih zajednica koje su se uglavnom financirale iz boravišnih pristojbi i članarina koje su dužni plaćati i poduzeća i banke, i obrtnici. Iz tih izvora je prikupljeno prošle godine 455,7 milijuna kuna. Od toga čak četvrtina u Istarskoj županiji. Iza toga slijedi Primorsko-goranska županija sa 75,2 milijuna kuna te Zagreb u kojem je prikupljeno 73,2 milijuna kuna. Zakon propisuje da kao i do sada 65% tih sredstava pripada turističkoj zajednici općine ili grada na čijem se teritoriju prikuplja taj prihod, 10% dobiva županijska turistička zajednica a 25% Hrvatska turistička zajednica. Novost je i to da turističke zajednice u čijem se mjestu prikupljanje manje od 200 tisuća kuna na boravišnim pristojbama i isto toliko na članarinama ne moraju tih 25% novca dati Hrvatskoj turističkoj zajednici nego su dužne 20% uplatiti u proračun županijske turističke zajednice a njima ostaje 80% sredstava što mislimo da je izuzetno važno jer će im to bitno olakšati funkcioniranje. I ono što želim reći zaključno jest da mi u HSS-u doista očekujemo da ovaj paket turističkih zakona ali i zakoni koji se donose u poljoprivredi pa i proračun o kojem ćemo sutra razgovarati konačno daju jedan prostor za povezivanje zelene i plave njive. O tome se govori već dugi niz godina, no konkretno ne primjećuju se željeni rezultati na terenu. Ja sam već nekoliko puta u ime kluba HSS-a rekla da mi upravo u HSS-u smatramo da ova kriza može biti šansa za plasman hrvatskog poljoprivrednog proizvoda u turizmu jer turisti godišnje potroše u Hrvatskoj 6 milijardi eura. Ono što mi u HSS-u očekujemo i što bi voljeli svakako vidjeti jest da se u tih 6 milijardi eura koje turisti potroše u Hrvatskoj većina tog novca ipak odnosi na hrvatske proizvode a ne na kineske suvenire, govedinu iz Argentine, mlijeko u prahu iz Bosne i Hercegovine, povrće iz Španjolske ili Grčke i tako dalje ili pak da ugostitelji zbog toga što jednostavno nije došlo do onog adekvatnog kontakta između samih proizvođača poljoprivrednih proizvoda i ljudi koji se bave hotelijerstvom i ugostiteljstvom posežu za velikim trgovačkim lancima, konzumima, lidlima, merkatorima ili sličnim. Dakle mi mislimo da je ovo izvrsna šansa, da je ovaj paket turističkih zakona ide za tim da se hrvatski proizvod doista na jedan bolji način plasira u turizmu. Mi smatramo u HSS-u da naši proizvođači mogu proizvesti i dovoljno kvalitetne poljoprivredne proizvode koji zadovoljavaju standarde i koji su svakako bolji od onog što se vrlo često plasira našim gostima, a isto tako vjerujemo i za to smo dobili potvrdu na Danima hrvatskog turizma u Opatiji da su i naši ugostitelji i hotelijeri spremni pružiti tu ruku zajedništva i da su spremni uz adekvatnu intervenciju Vlade povezati ono o čemu stalno govorimo a to je plava i zelena njiva. Ministre vama i vašim suradnicima želim puno uspjeha jer sljedeća godina zasigurno donosi mnogobrojne izazove ne samo za hrvatski turizam, ali prije svega za hrvatski turizam. Klub HSS-a podržat će ovaj paket zakona i vjerujem da i ove naše prijedloge koje smo sasvim ozbiljno iznijeli o povezivanju poljoprivrede, povezivanju turizma, o otvaranju mogućnosti da se u nekoliko hotela na Jadranu plasiraju i ekološki proizvodi proizvedeni od naših seoskih domaćinstava i poljoprivredni proizvodi, da svakako će to naći razumijevanja i u Ministarstvu turizma, ali i u Vladi Republike Hrvatske i da ćemo već sljedeće godine vidjeti u tom smislu konkretne rezultate. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravio bih samo jedan krivi navod, neću reći da ih ima više ali evo kolegica, uvažena kolegica je naravno hvaleći svoga ministra ustvrdila da je ovo upravljanje javnom turističkom infrastrukturom nešto što je jako dobro. Čak je i navela neke segmente što bi to trebala biti javna turistička infrastruktura. Jednostavno nije točno. To piše u članku 10. jer ono što se smatra javnom turističkom infrastrukturom propisat će ministar posebnim pravilnikom. Čak i ministar još ne zna što je to nego će to propisati posebnim pravilnikom tako da nije baš tako jer posebnim pravilnikom ministar može propisati svašta. I to je razlog zbog čega govorim da ovakovi zakoni su nesuvisli jer to je trebalo stajati u zakonu. Ono što je zakonski regulirano da se točno zna i precizno zna ako želimo imati kvalitetne zakone u Hrvatskoj a ne da ovisimo o tome što će to ministar propisati svojim posebnim pravilnikom. Hvala lijepo.
Hvala. U 16,04 je isteklo vrijeme za prijavu od 10 minuta. Sad je gospodin zastupnik Mario Habek. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, ministre, državni tajnici, kolegice i kolege. Pa načelno je dobro da nakon 15 godina donesemo novi Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma no pitanje da li smo u ovom zakonu dali najbolje prijedloge koje smo mogli. Moje mišljenje je da smo mogli i bolje, a o tome sam govorio i na Odboru za turizam. Umjesto da se trudimo da u turističkim zajednicama imamo što više ljudi kojima je turizam blizak pojam i koji imaju iskustva radom u turizmu mi radimo baš suprotno. Naime u članku 18. ovog prijedloga zakona stoji da dužnost predsjednika turističke zajednice grada, općine obnaša gradonačelnik odnosno načelnik a dužnost predsjednika turističke zajednice i županije župan. To je sve samo ne profesionalno i kvalitetno. To se zove politiziranje i smatram da gradonačelnici, načelnici i župani neće moći kvalitetno obavljati ovu dužnost jer niti većina njih nema iskustava jer sigurno neće imati vremena i volje za kvalitetno obavljanje ove funkcije. Turistička zajednica bit će im sporna funkcija za koju se neće dovoljno zalagati i time sigurno nećemo dobiti na kvaliteti u radu turističkih zajednica. Sljedeći prijedlog je da direktor turističke zajednice odnosno ureda osim ispunjavanja posebnih uvjeta utvrđenih pravilnikom iz članka 21. stavka 5. ovog zakona mora imati položen stručni ispit za rad u turističkom uredu. Isto tako stoji da osoba koja obavlja posao direktora turističkog ureda koji ima 10 godina radnog staža na poslovima u turizmu ne mora imati položen stručni ispit. I koji su to poslovi u turizmu koji toj osobi daju pravo da bude na tom radnom mjestu bez stručnog ispita? Nije dobro da za isti posao netko mora polagati stručni ispit a druga osoba 10 godina starija ili iskusnija taj stručni ispit ne mora položiti. Isto tako upoznati ste da u Varaždinskoj županiji postoji turistička zajednica «Sjeverno Zagorje» koja je nastala okrupnjivanjem turističkih zajednica dva grada Ivanca, Lepoglave i dvije općine Bednje i Ekleonika i te turističke zajednice gore navedenih gradova i općina prešle su odnosno osnovale su turistička društva koja sada djeluju na istim područjima kao i prije turističke zajednice dok turistička zajednica «Sjeverno Zagorje» djeluje na području sjeverozapadnog dijela Varaždinske županije. Turistička društva financiraju se iznosom iz članarina i boravišnih pristojbi. Boravišne pristojbe su na godišnjoj razini u ovom kraju od 6 tisuća kuna dok jedini glavni prihod od članarina u iznosu od približno 120 tisuća kuna. U ovom zakonu predlažete da se taj prihod iz članarina i boravišnih pristojbi u 50% iznosa zadrži u turističkom društvu a ostatak raspodijeli na Hrvatsku turističku zajednicu i Turističku zajednicu Varaždinske županije. Zar smatrate da će ova turistička društva moći opstati sa prepolovljenim iznosom ionako malog proračuna zajednici? Nisu u istom položaju turističke zajednice društva na moru i na kontinentu. Takvim zakonom uništit ćemo 70% turističkih zajednica i društava na kontinentalnom dijelu Hrvatske. Članak 21. govori o pravilniku koji propisuje posebne uvjete glede stručne spreme, radnog iskustva, znanja jezika i drugih posebnih znanja i sposobnosti koje mora ispunjavati zaposleni u turističkom uredu, a donosi ga ministar. Nije dobro da se čeka sa tim pravilnikom odnosno da u zakonu ne propiše rok donošenja takvog pravilnika jer ukoliko se žuri sa ovim zakonom koji ide po hitnom postupku smatram da je tad bitan i pravilnik koji propisuje posebne uvjete. Također nije dobro da pravimo razliku između osoba koje će obavljati funkciju direktora turističke zajednice. Po zakonu se predviđa da osobe koje imaju odgovarajuću stručnu spremu i najmanje 10 godina radnog staža na poslovima turizma u tom slučaju ne moraju imati stručni ispit o kojem sam govorio. I na kraju mojeg izlaganja moram reći da nisam zadovoljan sa cijelim prijedlogom zakona i da sam predao nekoliko amandmana te se iskreno nadam da će predlagač prihvatiti neke od tih prijedloga a u cilju što kvalitetnijeg rada turističkih zajednica kako na moru tako i u kontinentalnom dijelu zemlje. Nadalje Konačni prijedlog zakona o boravišnoj pristojbi ima nekoliko prijedloga za koje smatram da neće doprinijeti poboljšanju rada turističkih zajednica nego suprotno. Nabrojat ću koje su to i pokušati obrazložiti. U članku 3. govori se o tome tko plaća boravišnu pristojbu. Među ostalim stoji da je po ovom novom zakonu, da će po ovom novom zakonu plaćati i vlasnici kuće ili stana za odmor u turističkoj općini ili gradu koji nije smještajni objekt u smislu ovog zakona za sebe i sve osobe koje noće u toj kući ili stanu. U obrazloženju stoji kako vlasnici kuća i stanova za odmor nisu stanovnici općine ili grada u kojoj se nekretnina nalazi, a povreda stjecajem te nekretnine je zadovoljavanje vlastitih turističkih potreba za koje su procijenili da ih mogu najpotpunije zadovoljiti koristeći opće turističke usluge i pogodnosti turističke općine ili grada u kojem se nekretnina nalazi. Sukladno tome kao i ostali posjetitelji turističke općine i grada moraju platiti boravišnu pristojbu. Neprihvatljivo je da vlasnicima kuća i stanova koja plaćaju sva druga davanja, komunalnu naknadu i porez naplaćujemo boravišnu pristojbu u bilo kojoj mjeri ili postotku. Nadalje, u članku 4. pod točkom 5. ovog prijedloga zakona govori se o članovima uže obitelji, a u točki 7. o članovima obitelji. Kasnije u članku 8. je nabrojano tko se smatra članovima obitelji u smislu ovog zakona, no nigdje nisam vidio da piše obrazloženje tko su to članovi uže obitelji ili je to možda isto, ali u tom slučaju bi to tako trebalo i u zakonu pisati. Također u članku 19. stoji da će se od plaćenih boravišnih pristojbi putnika koji koriste usluge noćenja na plovnom objektu svega 40% sredstava biti uplaćeno turističkim zajednicama na čijim područjima se ostvaruje turistički promet. Smatram da nije u redu da Hrvatska turistička zajednica ubire 50% sredstava od gore navedenih boravišnih pristojbi, nego da barem 70% sredstava uplati turističkim zajednicama jer i one koriste velika sredstva za unapređenje uvjeta razvoja i promicanja nautičkog turizma, a ne samo Hrvatska turistička zajednica. Članak 21. stavak 5. strogo određuje jednu osobu dužnu za obavljanje popisa osoba koje borave na nekom području. Ukoliko se tako striktno to odredi to znači da bi turistička zajednica u uredu morala imati zaposlenu jednu osobu samo na registraciji gostiju što je prosto nemoguće. Dat ću vam i jedan primjer. Na području Varaždinske županije od 7 turističkih zajednica u njih 5 radi samo 1 osoba jer nema financijskih sredstava za dodatno zapošljavanje. To je provedivo u turističkim zajednicama koje imaju velike proračune, no na kontinentu je to nemoguće ostvariti. Sa takvim odlukama ćemo uništiti veliki broj turističkih zajednica. Nadam se da vam to nije cilj. I na kraju moga izlaganja o boravišnim pristojbama volio bih znati koji su to kriteriji po kojima se kako to u obrazloženju piše prikupljena sredstva od boravišnih pristojbi dodjeljuju namjenski za razvojne projekte i programe kreiranja novih turističkih programa u turistički nerazvijenim područjima. U Zakonu o članarinama turističkih zajednica spomenuo bih samo jedan problem. U članku 12. piše, citiram: “Pravna i fizička osoba članarinu plaća na području općine, grada ili Zagreba u kojem ima sjedište, a za poslovne jedinice na području općine ili grada gdje je sjedište poslovne jedinice. Problem je u tome da u poreznom Zakonu na dobit stoji da su pojedini subjekti dužni plaćati poreze prema mjestu gdje je tvrtka registrirana, te se često događalo i događa se još uvijek da porezna uprava nije vodila računa o tome gdje je pojedina filijala nekog subjekta i je li na pravom mjestu platila članarinu. Tako se događa da velike firme sa velikim pogonima u Varaždinskoj županiji posebno trgovačke tvrtke ne plaćaju članarinu našim turističkim zajednicama. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, ne znam bilo tko od nas, a mislim da smo svi na ovaj ili onaj način bili vezani ili zainteresirani za jednu bitnu djelatnost kao što je turistička bitno za našu zemlju onda očekuje kad se nađu ovakva tri zakona pred nama prije svega u određenim kalkulacijama, odnosno računicama kako hoćete da vide da li će ti zakoni i ta rješenja koja se nude ovim zakonom doprinijeti unapređenju turističke djelatnosti, odnosno usudio bih se kazati i uspostavljanju reda u toj djelatnosti ili reda više nego što ga ima. Dakle, recimo jedno pitanje. Mene interesira da li će naplata boravišne pristojbe, tu sam negdje pročitao da čak i do 30% ima neprijavljenih gostiju. Da li će ovi zakoni omogućiti recimo da se ta boravišna pristojba bolje naplaćuje ili da li će ovi zakoni spriječiti pojedine turističke subjekte da mjesecima manipuliraju sredstvima koje dobiju od pristojbi. Onda ako imate na ovu nekakvu inflaciju na tome zarađuju i na takav način oštećuju širu zajednicu pa ako hoćete i turističku djelatnost. Zapravo ja moram kazati da sam razočaran sa sadržajem ovih zakona. Zašto? Zato jer kad ih usporedite sa onim prijedlogom koji je bio u ovom Saboru čini mi se negdje krajem 2003. godine vidjet ćete da ova rješenja koja su sadržana u ovim prijedlozima, pogotovo u Zakonu o turističkim zajednicama zapravo nisu ništa bolja. Čak su recimo po meni iz onih rješenja iz 2003. koja su bila ispuštena, neke stvari koje bi za unapređenje i promociju hrvatskog turizma bile kud i kamo bolje i po meni, po mojoj skromnoj ocjeni učinkovitije nego što se nude sad postojeća rješenja. E sad. Prvo, mislim da je nedopustivo, a to su neke kolege prije mene govorile da zapravo se ovakav set zakona po meni jako važan donosi brzo. Ne razumijem zašto je važno da te zakone donesemo do kraja ove godine ili donesemo ovaj petak kad znamo da njihova primjena će ići dosta kasnije i zapravo da će trebati jedan veći vremenski period i prilagodbe, barem u jednom dijelu. Zašto onda nismo na određeni način pokušali uključiti sve subjekte posebno turističke zajednice, pa ako hoćete i određeni dio turističkih djelatnika koji su zainteresirani za rješenja koja se nude u ovom zakonu. Dakle, odmah idete u startu sa nekom pretpostavkom e ima tu nešto što nije kako treba kad se tako to lomi preko koljena. Prema tome, ja bih molio ako već predlagatelj nije zainteresiran da se cijela ova priča prolongira neka ipak barem obrati pažnju na amandmane koje je Odbor za turizam podnio, jer mislim da barem jedan dio nedostataka u ovom setu zakona, dakle ti amandmani rješavaju. E sad šta mene prije svega smeta u ovim zakonima, a kažem posebno u Zakonu o turističkoj zajednici. Dakle, pravilo je da problematiku bilo koju najbolje rješavaju ljudi iz te problematike, odnosno stručnjaci. Pa onda ja sam očekivao da će intencija ovih zakona zapravo ići ka većoj profesionalizaciji u onom smislu da će se ovom problematikom baviti stručnjaci, a isto tako da će se zapravo ta problematika, odnosno pitanje turizma i turističke djelatnosti spuštati među one ljude koji trebaju djelovati i provoditi određene aktivnosti da bi turizam bio što uspješniji. Tim prije da napomenem da nas očekuju vjerojatno turbulentna vremena u turizmu zbog recesije i svega ostalog. Ja nisam baš ni uvjeren da će hrvatski turizam ostati negdje na razini ove godine za iduću godinu. Plašim se značajnijeg pada, ali dobro pustimo sad to. Dakle, meni se čini da ovi zakoni idu ka, pa usudio bih se kazati jednom tipu centralizacije cijele priče, da dodam i još i politizaciji. Iz jednostavnog razloga mogao bih to uzeti nekoliko primjera, neke su kolege o tome govorile. Slušali smo tu priču oko gradonačelnika, načelnika i župana koji postaju predsjednici po funkciji, predsjednici skupština turističkih zajednica. Ja mislim osobno da to nije dobro rješenje. A s druge strane opet imate, zašto nije dobro, ovo je jedan argument, s druge strane imate dakle tu mogućnost da vam nadzor nad turističkom zajednicom se vrši samo iz centrale, odnosno iz Zagreba, dakle vršim vam ministarstvo i Hrvatska turistička zajednica i da de facto oni mogu raspustiti skupštinu turističke zajednice, tamo su navedeni razlozi zbog kojih oni to mogu uraditi, ali istovremeno se postavlja pitanje što je sa predsjednikom turističke zajednice. Mislim, u kakvoj se on situaciji sada nalazi kao osoba koja je birana od naroda i gdje se raspušta dakle ta skupština. Mislim da tu, pazite, i još bi nekako možda i prošlo to što vi raspuštate, ali onda imenujte i povjerenika. E sad, što je taj povjerenik? Kakvu on ulogu ima skupštine? Kakav je njegov odnos sa bivšim ili sadašnjim predsjednikom? Ok, sa direktorom ureda i tako dalje i tako dalje. Dakle, čini mi se da bez potrebe smo ušli u jednu priču koja nije do kraja dovedena i nije razriješena jer kako to vi, ja to ne mogu drugačije protumačiti, nego kad je tu u pitanju predsjednik turističke zajednice, zapravo da će se to na ovaj ili onaj način svesti na političku priču, a to nije dobro. Ili recimo, ne znam kada govorite o predsjedniku, odnosno o direktoru ureda. E sad vidite, tamo se navodi kada i zašto on jeste u sukobu interesa. Što je s ostalim ljudima, odnosno djelatnicima, pa ako hoćete i dužnosnicima unutar te turističke zajednice koji mogu biti u sukobu interesa? Evo, mene interesira da li predsjednik turističke zajednice može biti u sukobu interesa? Može. Evo, recimo po toj, ako je on u sukobu interesa, recimo, gospodin Cappelli nikad ne bi mogao biti gradonačelnik jer kao takav je predviđen da bude predsjednik turističke zajednice, bavi se nešto turističkom djelatnošću, on ne može biti to što je. Prema tome, čini mi se da ne možete staviti samo direktora u jednu poziciju, predsjednika u drugu i tako dalje i tako dalje. Da ja pokušam skratiti priču kad je riječ o Zakonu o turističkim zajednicama, mislim da bi se niz nejasnoća, posebno ove o kojima sam govorio dale riješiti na sljedeći način. Kako u Hrvatskoj postoji različiti turistički proizvod, kako postoje različiti tipovi turizma, postoje različiti oblici interesa u turizmu. Ja ne znam zašto se nije išlo na jedan širi zahvat u ovoj sferi i pokušalo na određeni način kategorizirati turističke zajednice, a jednog tipa bila zajednica, ne znam u jednom velikom gradu poput Dubrovnika i Opatije drugačija bi bila recimo, ne znam na Mljetu, a opet trećeg tipa bi bila negdje u Slavoniji. I onda bi se moglo zapravo neke stvari vjerojatno koje su ovdje navedene u zakonu bi vrijedile za jedan manji recimo oblik ili manju razinu organizirana dakle te turističke zajednice, ali drugi opet ne bi vrijedili. Stoga mislim da se išlo u ovaj posao zapravo da se ispuni, da se zadovolji nekakva forma. Kako definirati, i da se vratim još na djelatnost, čini mi se jako bitna. Kako definirati dakle tu djelatnost turističke zajednice? U članku gdje se govori čime se sve bavi turistička zajednica, navodi se između ostalog dakle suveniri, monografije i tako dalje, mene interesira zapravo što znači ono slično? Jer opet ovisno o sredini gdje ta turistička zajednica djeluje, gdje postoji to slično može biti, ne znam od prodaje trajektnih karata zato jer tamo nema gdje kupiti trajektnu kartu, ali može biti prodaja avionskih karata, iako to po meni ne bi trebala raditi. Prema tome, čini mi se da je čitav niz nedefiniranih stvari navedeno u ovom zakonu. Evo, ja mogu na kraju samo izraziti svoje uvjerenje da će predlagatelj u dobroj namjeri shvatiti one amandmane koje smo u dva navrata raspravljali na Odboru za turizam, kao i sve ove prijedloge jer mislim da nam je svima u interesu da dobijemo što bolja rješenja iz problematike koji tretiraju ovi zakoni, ne samo zbog toga što nas čekaju, kao što sam rekao po meni teška vremena u turizmu, nego iz jednostavnog razloga. Zapravo, ovim zakonima se može napraviti po meni barem jedna motivirajuća priča za djelatnost u turizmu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Dva ispravka. Prvo, gospodin Luka Denona. Izvolite. Replika. Je li imaju repliku ili?
Replika, da.
E, izvolite.
Pa naravno, imate apsolutno pravo kada tvrdite da i ovi zakoni, ali osvrnite se na jedan konkretno nisu definirani. I zbog toga i jesmo bili za to da se ide u drugo čitanje da se proba sa onima na koji se taj zakon odnosi proba definirati neke nejasnoće koje novi zakon ponovno daje u promet. Jer ako se tvrdi da na rad nadzornog odbora uglavnom svodi se na prihvaćanja financijskih izvješća koja izrađuju stručne službe ovo tijelo u praksi nema nikakav utjecaj na rad i djelovanje turističke zajednice. Onda ga treba ukinuti, ako tako piše. Ali i s druge strane se kaže da se vrši kontrola i od strane ministarstva, nadzor gdje će se osnovati posebno tijelo koje će osnovati i ministarstvo, i Hrvatska turistička zajednica da bi kontrolirale rad i ispravnost rada turističkih zajednica. Mislim da onda to nema smisla, onda maknimo ove nadzorne odbore i neka ne budu više u funkciji ako oni baš ništa takvo ne rade. Isto tako, na primjer u ovom se zakonu tvrdi da je, ja neću govoriti o gradonačelnicima, o načelnicima i o ne znam kome, o županima. Evo gospodine ministre po ovom zakonu vi ste predsjednik turističke zajednice, predsjednik skupštine i predsjednik turističkog vijeća. Pa mislim da ste pomalo u sukobu interesa, jer kadija sudi i kadija, kako bi ja to objasnio, i skupština ste, i predsjednik skupštine i predsjednik turističkog vijeća. Ali isto tako hipotetski, kažem hipotetski, razlozi zbog kojih se može raspustiti turistička zajednica su ovdje, znači nezakonit rad da sada to ne ponavljam, vjerojatno da toga neće biti, ali piše i ostali iz djelokruga rada. Jel' to hipotetski znači gospodine ministre da ako većina članova Hrvatske turističke zajednice utvrdi da nisu sami da budu samokritički i nešto iz samog domena napravili, da će onda probati smijeniti vas jer ste vi odgovorni. To znači hipotetski sami sebe morate smijeniti. Pa dajte to nekako razradite da to bude jasnije, ali hipotetski vi morate sami sebe smijeniti, jer ste i skupština i ministar i predsjednik vijeća i ne znam što sve ne. To mislim da nije baš u redu i to je ono zbog čega sam rekao da nije konzistentno, da ga treba popraviti i da treba ići u drugo čitanje.
Odgovor gospodin Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Denona vi ste na tragu samo ste vi to malo drugačije nazvali onoga što sam ja nazvao politizacija. Zapravo civilizacijski iskorak bi po meni barem trebao ići u pravcu da pustimo da struka vodi cijelu priču jel'. Mi zapravo sada uvodimo političare, dakle od gradonačelnika, načelnika do ministra u to sve skupa. S druge strane tražimo od ne znam od administratora, direktora i svih djelatnika u toj turističkoj zajednici da moraju biti stručnjaci, da moraju polagati državne i ne znam već kakve ispite i sada tu je mala diskrepancija. Sada ja mogu razumjeti da direktor turističke zajednice u Dubrovniku mora govoriti pet jezika i imati šest stručnih ispita, ali ja stvarno ne razumijem u jednom zagorskom selu koje ima dva seoska gospodarstva zapravo i dvije znamenitosti da bi prije svega direktor ureda trebao biti profesionalac, da bi morao imati profesionalno osoblje i da bi morao polagati stručni ispit. Jer de facto će pojesti ne samo ono što zaradi i skupe kao turistička zajednica nego će zapravo biti, ispast će na određeni način trošak. I zato mislim da niz pitanja koje smo ovdje čuli, a ja sam uvjeren da ćemo ih još i čuti, zapravo jeste barem kategoriziranje na dva osnovna tipa tih turističkih zajednica ajde da ih nazovem tako, velikih i malih.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin Gari Cappelli, izvolite.
Ispravak je, gospodin Šime Lučin je rekao da na primjer ja ne bih mogao biti predsjednik turističke zajednice ni gradonačelnik, jer sam navodno u sukobu interesa jer imam turističku agenciju. Međutim temeljem Zakona o sukobu interesa odavno sam to riješio, itekako mogu biti jedno i drugo. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Zvonimir Puljić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici, poštovani predstavnici predlagatelja, gospodine ministre. Tri zakonska prijedloga koja su pred ovim Visokim domom, Prijedlog zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, Prijedlog zakona o boravišnoj pristojbi, Prijedlog zakona o članarinama u turističkim zajednicama, međusobno su povezani tako da zaista čine funkcionalni i pravni paket koji propisuje ustrojavanje i djelovanje sustava turističkih zajednica. To je nužna njihova usklađenost, a to znači istovremeno izmjene i dopune što je u ovom slučaju s obzirom na brojne dosadašnje izmjene i dopune važećih zakona s pravom izabrana forma novih zakonskih prijedloga da bi se izbjegla nepreglednost i nerazumljivost ove veoma važne legislative. Kao i do sada turističke zajednice su pravne osobe u kojima se koncepcijski susreću i surađuju javni i privatni sektor u svrhu razvitka, djelovanja i promicanja hrvatskog turizma kao važne gospodarske djelatnosti u kojoj ostvaruju svoje interese. Obvezni oblici su prema članku 4. novog zakonskog prijedloga turistička zajednica općine ili grada, turistička zajednica područja na kojem nisu osnovane turističke zajednice općina i gradova, turistička zajednica Grada Zagreba, turistička zajednica županje i Hrvatska turistička zajednica kao krovna organizacija za područje Republike Hrvatske. No obavezne turističke zajednice su moguće, zakon ih predviđa ali uz prethodnu suglasnost ministarstva i uz uvjet da sredstva za funkcioniranje osiguravaju općina ili grad iz svojih proračuna. Obvezni članovi su i obveznici plaćanja članarine, a to su pravne i fizičke osobe koje ostvaruju prihod pružanjem usluga u turizmu ili s turizmom neposredno povezanim djelatnostima. Iznos članarina određen je prijedlogom zakona o članarinama u turističkim zajednicama i to turistička mjesta se razvrstavaju kao i do sada u četiri razreda A, B, C i D s tim da su sada u razredu A sva naselja iznad 30 tisuća stanovnika. Stope za obračun članarine ovise o skupini djelatnosti i turističkom razredu i o visini stope na ukupan prihod. Porezna uprava ovlašćuje se za obavljanje nadzora nad naplatom članarine kod pravnih i fizičkih osoba, a ministarstvo za nadzor u turističkim zajednicama. Tijela turističke zajednice su skupština turističke zajednice općine, grada itd. dok se skupština na nacionalnoj razini naziva Sabor turističke zajednice. Turističko vijeće je izvršno tijelo turističke zajednice, nadzorni odbor također po ovom ustroju predloženom u zakonu postoji. Predsjednik turističke zajednice je posebna institucija, a novina je da je predsjednik turističke zajednice po funkciji, dakle ne kao do sada izborom članova skupštine nego po funkciji načelnik, gradonačelnik, odnosno župan. Ovim su izbjegnute dosadašnje nepoželjne situacije kojih je bilo. Podvojenosti između lokalne samouprave i skupštine turističke zajednice i nemogućnosti i izbora i funkcioniranja koje zapravo cijeli sustav su kočile. Djelovanje turističkih zajednica i u ovom kao i u dosadašnjem zakonu je na temelju opće korisnosti, ali ovaj zakon predlaže i donosi iznimku mogućeg komercijalnog djelovanja i to turistička zajednica može upravljati turističkom infrastrukturom, organizirati manifestacije i priredbe, obavljati komercijalne oglase u svojim glasilima, davati suvenire, turističke karte i vodiče, posredovati u rezervaciji smještaja ako u tom mjestu ne postoji turistička agencija. Uvodi se i obveza stručnog ispita za rad u turističkom uredu za direktora, ali i radnike na stručnim poslovima. Zakon o boravišnoj pristojbi određuje način plaćanja, uvjete i obveznike ovog najizdašnijeg prihoda za djelovanje turističkih zajednica. Zadržani su iz dosadašnjeg zakona dobra rješenja, paušal za privatne iznajmljivače, a vinjeta za nautičare. I evo, nakon 14 godina funkcioniranja sustava turističkih zajednica pokazalo se da je taj sustav dobar, animator i promotor hrvatskog turizma, ali su se pokazali i nedostatci koji su također utvrđeni i ovim zakonskim prijedlogom se pokušalo te nedostatke otkloniti. Mislim da su rješenja dobra. Podržavam donošenje ovog zakona i podržavam i hitni postupak da bi se poboljšice koje on donosi pokazale već u ovoj idućoj turističkoj sezoni.
Hvala. Gospođa zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Radi jačanja i promicanja hrvatskog turizma, što predstavlja javni interes jednako kao i gospodarski pravnih i fizičkih osoba, a to je interes privatnog sektora, osnovane su turističke zajednice kao pravne osobe. Zakonom su propisani obvezatni, ali jednako tako i fakultativni oblici. Ciljevi su poticati razvoj postojećeg turističkog proizvoda, kao i novih proizvoda, razvijanje svijesti o važnosti i učincima turizma sa posebnim naglaskom na zaštitu okoliša za stvaranje dobrih pretpostavki za turizam. Ostvarenju prihoda iz boravišne pristojbe, članarine, proračuna, zajmova i dobrovoljnim prihodima ne mogu se baviti, naravno da je to njihov glavni, odnosno glavni osnov kako se financiraju, ali jednako tako ne mogu se baviti aktivnostima i kojima ostvaruju neposrednu dobit, a jednako tako ne mogu imati ulog u temeljnom kapitalu trgovačkog društva. Iznimno mogu prodavati suvenire, turističke karte, vodiče radi kvalitetnije usluge. Ali važno je reći da nakon 14 godina primjene zakona sustav je dokazao mnoge prednosti, ali turističke zajednice su se isto tako osnažile i sad je upravo vrijeme da se poradi na racionalnijem ustroju i korištenju sredstava. Nadzor također treba poboljšati, bolju napraviti koordinaciju u sustavu povezanosti turističkih zajednica, jednako kao i broj radnika u turističkim zajednicama i broju članova tijela. Svrha novoga zakona je i doprinos ukupnoj kvaliteti turističkog proizvoda, a hrvatski model turističkih zajednica je sličan, vrlo sličan austrijskom modelu. Ovim zakonom već je rečeno predsjednik turističke zajednice postaje načelnik općine, gradonačelnik, odnosno župan, ovisi o jedinici lokalne, odnosno regionalne samouprave za koju je osnovana. Do sada je to bila osoba koju je izabirala skupština na prijedlog općinskog ili gradskoga poglavarstva, a predsjednik županijske turističke zajednice bio član županijskog poglavarstva zadužen za turizam. I mislimo da je ovo sada bolje rješenje, jer je praksa pokazala da je često puta bilo nesuglasja, jer se skupština u nekom broju slučajeva ne bi slagala sa izborom osobe koju bi predložilo poglavarstvo, što je stvaralo velike probleme u radu, a ponekad i blokiralo rad turističke zajednice. Na ovaj način osigurava se suradnja turističke zajednice i jedinice lokalne, odnosno regionalne samouprave za područje na kojem djeluje, a također se i otklanja mogućnost sukoba interesa jer su dužnosti direktora i zaposlenika turističkog ureda inkopatibilne, ujedno i odgovor na prethodnu diskusiju i primjedbu prema kolegi gradonačelniku Cappelliju, i nadzornog odbora, kao što dakle se i direktoru priječi obavljanje turističke i ugostiteljske djelatnosti na području na kojem je osnovana turistička zajednica. Ona također ne može donositi niti sudjelovati u donošenju odluka koje utječu na financijski ili neki drugi interes bračnog ili izvanbračnog druga, djeteta ili pak roditelja, a razvoju turizma posebnu pažnju mora posvetiti lokalna samouprava jer doprinosi većoj kvaliteti života stanovnika, jednako kao i gospodarskom razvitku te surađivati sa turističkom zajednicom da se na tom području turizam i dalje uspješno razvija. Smisao je da djelovanje lokalnih i turističkih zajednica i njihova sredstva da se prioritetno usmjere na poboljšanju uvjeta boravka turizma u toj zajednici. Ovim zakonom će i gospodarski inspektori moći brže, učinkovitije obavljati inspekcijski nadzor jer turističkoj zajednici stavlja u obvezu provjeravanje i prikupljanje podataka o prijavi i odjavi boravka turista kroz glavnu turističku sezonu, radi obračuna naplate i uplate boravišne pristojbe. Turističke zajednice će upravljati ustupljenom od strane jedinica lokalne samouprave javnom turističkom infrastrukturom, te će sudjelovati u definiranju politike i razvoja turizma, pa je i to zapravo vrlo važna kvaliteta na razini općine ili grada, sudjelovati u stvaranju uvjeta za bolju koordinaciju javnog i privatnog sektora. Bit će i drugačiji sastav skupštine, pa jedan član ne može imati više od jedne trećine ukupnih predstavnika u skupštini, i tako se onemogućava prevlast u odlučivanju pojedinih subjekata i automatizmom se osigurava racionalno korištenje sredstava. Mijenja se i sastav turističkog vijeća koje će imati predsjednika i osam članova iz redova članova turističke zajednice, a do sada to nije bio slučaj. Potrebno je reći da novi zakon daje veće ovlasti Hrvatskoj turističkoj zajednici, u neposrednom nadzoru u odnosu na dosadašnje ovlasti, kako u smislu obuhvata nadzora, tako i u pogledu konkretnih mjera koje je ovlašten poduzimati u provođenju nadzora, čime se jača sustav za rješavanja problema unutar samoga sustava. Članarina je definitivno vrlo značajan prihod turističkih zajednica, pa je važan naravno, važan je i raspored tih sredstava unutar kompletnog sustava. Značajno manji smještajnih kapaciteta u kontinentalnom dijelu Republike Hrvatske rezultira činjenicom da udio članarine u prihodu turističke zajednice čini raspon od 80 do 90%, dok je u priobalnim županijama boravišna pristojba najvažniji izvor prihoda i to u rasponu od 60 do 85% Ovim zakonom regulira se obveza plaćanja članarine, osnovice i stope za obračun i plaćanja turističkoj zajednici, način plaćanja, evidencija, obračun i naplata kao i raspoređivanje članarine turističkoj zajednici i to na način da se raspoređuje sa 65% toj turističkoj zajednici, 10% turističkoj zajednici županije i 25% Hrvatskoj turističkoj zajednici. Iznimku čine one turističke zajednice i to je novina koju evo trebamo svi pohvaliti, koji ostvaruju bruto prihod manji od 200 tisuća kuna godišnje, pa se sredstva članarine raspoređuju sa 85% toj zajednici i 15% turističkoj zajednici županije. Ali isto tako treba reći da se za svaku poslovnu jedinicu koja je izvan sjedišta pravne ili fizičke osobe utvrđena posebna osnovica. Osim toga osnovica se smanjuje za dio ukupnog prihoda koji se ostvari u poslovnim jedinicama izvan turističkog mjesta u kojem je sjedište te pravne ili fizičke osobe. Kada se govori o turističkim mjestima, ona se i dalje razvrstavaju u četiri razreda. Do sada su pokazatelji bili oni koji su određivali u koji će se razred naći neko turističko mjesto, a sada se predlaže da se sva naselja koja imaju više od 30 tisuća stanovnika, razvrstaju u razred A, pa je bitno kazati i da se uz kvantitativne kriterije uvode i kvalitativni kriteriji kao što su kvaliteta smještajnih objekata, infrastrukturni objekti, uređenost i sl. Porezna uprava bi bila ona koja bi vršila nadzor. I evo i vrijeme ističe, bitno je još reći da boravišna pristojba je najizdašniji i najvažniji izvor prihoda turističkih zajednica, a u 2007. godini čini više od 62% izvornih prihoda. Probleme s kojima su se do sada sučeljavale turističke zajednice su bili vezani uz naplatu i uplatu boravišne pristojbe, prijavu i odjavu turista i korištenju sredstava boravišne pristojbe značajan dio obveznika nije, odnosno ne uplaćuje boravišne pristojbe i ne prijavljuje svoje goste, dakle nisu niti registrirani za uslugu smještaja. Vlasnici kuća ili stana za odmor i članovi njihovih obitelji plaćali bi boravišne pristojbe smanjene za 70%, a za sebe i članove svoje obitelji mogli bi ih platiti u paušalnom iznosu. Jedan dio hotela, hotelskih naselja, luka nautičkog turizma npr. naplate turistima tu pristojbu, ali je ne uplate u turističkoj zajednici u zakonskom roku, pa ta sredstva duže vrijeme koriste za vlastito poslovanje. Evo i na kraju, novelama zakona iz 2005., 2007. uveden je novi način plaćanja za privatne iznajmljivače u paušalnim iznosima i moram kazati da ovakvim modelom je osiguran učinkovitiji, a naplata i uplata boravišne pristojbe, bolje praćenje turističkog prometa, ali brži i jednostavniji inspekcijski nadzor i u paketu ću podržati donošenje ovih zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče na datoj riječi. Gospodine ministre, članovi Vlade, ministarstva. Turističke zajednice su segment sveukupne turističke djelatnosti i značajno doprinose boljim gospodarskim rezultatima, jer djeluju na samom terenu i imaju bolji pregled stanja na terenu. Turističke zajednice su svojim postojanjem već 14 godina i dokazale svoju opravdanost kao segment te turističke djelatnosti, puno su toga učinile, razvile su se, ali su došle do jednoga stanja u kojem organizacija koja postoji više ne zadovoljava. Dogodile su se i određene devijacije u odnosu na primarno zamišljeno i sazrelo je vrijeme da se naprave određene izmjene i dopune Zakona o turističkim zajednicama. No međutim kako je pregled svih tih potrebnih izmjena i dopuna postojećeg zakona bio takav da je predstavljalo puno toga što je trebalo promijeniti i dodati. Logičnije bi bilo da se dođe do ovoga rezultata da se radi novi zakon i da se o tome zakonu raspravi. Kada sam govorio o određenim devijantnim situaciji, odnosno iskrivljena one primarno zamišljene namjene s vremenom, istaknuo bih samo nekoliko, citirao bih nekoliko opservacija u odnosu na postojeće stanje, gdje se zapravo vidi da u određenim segmentima turističke zajednice same sebe poništavaju, odnosno govore kako ne bi trebalo raditi. Citirat ću: "Skupština turističke zajednice je formalno najviše tijelo, a kako se sastaje svega jedan do dva puta godišnje, ona stvarno ne upravlja turističkom zajednicom iako je njena osnovna namjera upravo to". Turističko vijeće turističke zajednice je izvršno tijelo skupštine, ali zapravo ono vlada, a ne samo skupština. Nadzorni odbor nadzire, a u praksi nema nikakvi utjecaj kakve su konstatacije. Predsjednik turističke zajednice ujedno i predsjednik turističko vijeća je praktički onaj koji vodi svu turističku problematiku u jednoj lokalnoj jedinici i može se dogoditi da njegove intencije naravno nisu u suprotnosti sa interesima u jedinicama lokalne samouprave, ali možda i ne radi na način da bi oni koji vode jedinicu lokalne samouprave mogle na najbolji način plasirati svoje misli. I recimo, konačno nešto što je bitno u svemu skupa, koordinacija na različitim razinama turističkih zajednica, dakle od najniže do Turističke zajednice Hrvatske nije baš bila najbolja i tako se često puta događalo da određeni dokumenti koji su sa nižih razina, po obavezi predlagali na višim razinama, praktički ne bi bili ni pročitani. Ovaj novi prijedlog Zakona o turističkim zajednicama ocjenjujem jednim velikim i dobrim pomakom naprijed u smislu povećanja učinkovitosti rada turističkih zajednica i u smislu racionalnosti njihovog rada, a najveći pozitivan pomak vidim u šansi koja se pruža kroz činjenicu da bi na čelu turističke zajednice jedne jedinice lokalne samouprave bio načelnik, odnosno gradonačelnik, jer praktički u novim uvjetima i biranja načelnika i gradonačelnika u direktnim izborima, on nosi odgovornost za čitavu poslovnu problematiku svoje sredine, svoje jedinice lokalne samouprave. I logično je da u svakom segmentu kroz koji se provodi gospodarska politika te jedinice, načelnik, odnosno gradonačelnik bude nazočan, pa je tako u ovome slučaju i u pogledu turističke zajednice. U krajnjem slučaju, ovim se samo dokazuje i potvrđuje jedna analogija, jer se tako događa i na razini Hrvatske turističke zajednice, pa zašto ne bi i na nižoj razini se to tako dogodilo. Dakle, u svakom slučaju mislim da je to ključni element ovih izmjena i dopuna odnosno novoga zakona, izmjena i dopuna u odnosu na prethodno rečeno ali novoga zakona koji bi omogućio da bude funkcionalniji. Turističke zajednice su se čak u određenim segmentima počele baviti stvarima za koje nisu dovoljno kompetente pa se recimo za organizaciju nekog festivala okupljaju ljudi koji o glazbi i takvoj djelatnosti nemaju neću reći pojma ali nemaju tolika znanja koliko bi bili neki drugi. Dakle, gradonačelnik će imati prigodu da za takav segment angažira nekoga tko to bolje zna. Isto tako, turističkim zajednicama je gotovo bilo zabranjeno da išta rade iz koncepta njihovog organiziranja. Sada oni dobivaju konkretne zadatke, mogu dobiti konkretne zadatke i te zadatke obavljati. Ako se trenutak zaustavimo na ona druga dva zakona koja u paketu evo sa ovim gledamo a sastavni su dio dakako toga jer se tu uprihođuje i stvara pozitivna klima za rad, to je pitanje boravišnih taksa i pitanje članarina. Naravno da svi oni koji članarinu moraju plaćati da bi htjeli plaćati što manje a da oni koji primaju te članarine htjeli bi što više. No međutim, tu se postavlja pitanje u odnosu na ono šta se sa članarinom zapravo dobiva. Ako netko sa svojom članarinom postiže rezultate koji su mu potrebni odnosno ako se ispunjava ona funkcija turističkih zajednica koji su neki članovi turističke zajednice svojom članarinom punili njihov račun onda je normalno da ta članarina je sasvim opravdana i da ta član dobiva za to svoju protuuslugu. Bitno je kazati da je omjer prihoda, odnos prihoda turističkih zajednica između ta dva segmenta kojima se njihov proračun punio između boravišne takse i članarina zapravo gotovo dvije trećine u korist boravišne takse nego članarina tako da eventualno povećanje članarina a davno se tako nešto nije dogodilo već, već godinama stoje na istoj razini naplate odnosno članarine kao godišnje vrijednosti članarina nije toliko dominantna u ukupnom prihodu. Veća je dominanta u pogledu boravišnih taksi. Dakle, direktno se vidi, direktno je prihod turističkih zajednica ovisan o turističkom prometu i stoga bi trebalo proizvesti zaključak da moraju biti vrlo i neposredno zainteresirani da turistički promet bude što veći i što bolji. Vrijedno je pozornosti to što se raspodjelom članarina i boravišnih taksa pokušalo zaštititi one sredine koje same po sebi nisu bile u stanju prikupiti dovoljno sredstava za svoj rad i ako to ne prelazi 200 tisuća kuna godišnje oni ne moraju davati prema naprijed na više razine svoj doprinos nego zadržavaju kompletna sredstva za sebe. Jedan segment moram istaknuti vezano na boravišnu taksu a to je interpretacija ljudi koji imaju svoje vikendice. Naime, želja je predlagača zakona da boravišne takse i ljudi koji imaju svoje vikendice i borave u vikendicama isto tako budu podložne kao i bilo tko drugi koji dolazi kao turist. No, htio bih istaknuti nešto što još uvijek u hrvatskom zakonodavstvu nije dorečeno do kraja a regulirat će se vjerojatno dopunama Zakona o prostornom planiranju. Vikendice predstavljaju stanovanje a ne turizam. One se nalaze negdje na pola puta između stanovanja i turizma. Dakle, po svom karakteru to su stambeni objekti bez obzira da li se radi o stanu, apartmanu ili se radi o kući a u funkciji su jednog rekreativnog stanovanja pa prema tome iz definicije iz druge kuće i ima li netko prava na drugu kuću i je li se ta druga kuća moja nalazi u Zagrebu ili moj stan nalazi u Zagrebu tek bi onda možda moglo bi se prići i u točnom definiranju boravišne pristojbe za one koji imaju taj svoj jedan drugi stambeni prostor. Zahvaljujem na pozornosti. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Gubi pravo rasprave. Gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Prijedlog zakona o boravišnoj pristojbi o kojem danas raspravljamo smatram iznimno nepravednim prema jednoj skupini obveznika plaćanja boravišne pristojbe a to su vlasnici kuća ili stanova za odmor u turističkoj općini ili gradu a koji nisu smještajni objekti u smislu ovog prijedloga zakona, koji sukladno i ovom prijedlogu zakona kao i prethodnima moraju plaćati boravišnu pristojbu kako za sebe tako i za sve osobe koje noće u toj kući ili stanu. Zbog te nepravde kojom se u neravnopravan položaj stavljaju vlasnici takvih objekata i njihove obitelji u odnosu na sve druge porezne obveznike u Republici Hrvatskoj ne mogu podržati ovaj prijedlog zakona. Ustav Republike Hrvatske u članku 14. kaže: "Svi su pred zakonom jednaki.". No, sudeći prema Zakonu o boravišnoj pristojbi to i nije baš tako jer se određene skupine građana ovim zakonom nepravedno dvostruko oporezuju. Kako? Jednostavno. A to na kraju krajeva prizna i sam predlagatelj zakona Ministarstvo turizma kada u nemuštom obrazloženju zakona kaže, citiram: "U članku 12. propisane su obveze vlasnika kuća i stanova za odmor. Boravišna pristojba je u svojoj suštini naknada za korištenje općih turističkih usluga i pogodnosti koje se posjetiteljima pružaju u turističkoj općini ili gradu a koje po svom obujmu i kvalitetu prelaze okvire potreba mjesnog stanovništva. Vlasnici kuća i stanova za odmor nisu stanovnici općine ili grada u kojoj se nekretnina nalazi a povod za stjecanje te nekretnine je zadovoljenje vlastitih turističkih potreba za koje su procijenili da ih mogu najpotpunije zadovoljiti koristeći opće turističke usluge i pogodnosti turističke općine ili grada u kojem se nekretnina nalazi. Sukladno tome kao i ostali posjetitelji u turističkoj općini ili grada moraju platiti boravišnu pristojbu.". To bi sve bilo lijepo i krasno i nitko ne bi riječ rekao protiv toga kada vlasnici takvih objekata ne bi plaćali sve druge naknade i poreze i to tijekom cijele godine a koje plaćaju i osobe koje žive i prijavljene su na tom području. A sudeći prema informacijama građana i građanski koji su me povodom ovog prijedloga zakona kontaktirali sve te druge naknade i porezi nipošto nisu maleni. Obrazloženje kako su ovi obveznici ili obveznice dužni ili dužne plaćati boravišnu pristojbu jer je, ponovno citiram, "pobuda stjecanja te nekretnine zadovoljenje vlastitih turističkih potreba za koje su procijenili da ih mogu najpotpunije zadovoljiti koristeći opće turističke usluge i pogodnosti turističke općine ili grada u kojem se nekretnina nalazi" upravo je nevjerojatno cinična. Naime, upravo ti građani i građanke plaćanjem svih poreza i naknada u godini za te objekte tijekom cijele godine, objekte koje koriste možda tri mjeseca u godini a vjerojatno i znatno manje vrlo izdašno financiraju te lokalne samouprave iako njihove pogodnosti znatno manje koriste a time i znatno manje negativno utječu u smislu potrošnje vrijednih resursa. Predlagatelj brani neobranjivo odnosno dvostruko oporezivanje ove grupe obveznika i slijedećim nebuloznim riječima: "No, s obzirom da vlasnici kuća i stanova za odmor plaćaju druga davanja komunalnu naknadu i porez vezana za nekretninu koja su prihod turističke općine ili grada u članku 12. propisuje se da vlasnik kuće ili stana za odmor i članovi njegove uže obitelji plaćaju boravišnu pristojbu umanjenu za 70% a boravišnu pristojbu mogu platiti i u paušalnom iznosu. Ma molim vas kako upravo nevjerojatno velikodušno od predlagatelja. Sama činjenica da boravišna pristojba koju plaća ova skupina obveznika ili obveznica nije pretjerano visoka posebice ukoliko se plaća kao paušal a iznosi nekakvih 70-tak kuna ništa ne mijenja na stvari odnosno da se takvom odredbom pojedini građani i građanke Hrvatske stavljaju u neravnopravan položaj u odnosu na druge pojedince i tako neopravdano diskriminiraju. Ovaj prijedlog zakona određuje da vlasnici odnosno vlasnice nekretnina ukoliko žele platiti paušalnu boravišnu pristojbu to moraju učiniti najkasnije do 15. srpnja tekuće godine što je također apsurdno i diskriminira te ljude. Naime ukoliko vlasnici ili vlasnice nekretnina idu ljetovati u svoju kuću početkom 8. mjeseca ako žele paušalno platiti boravišnu pristojbu, što? Jedan vikend u 6. ili 7. mjesecu morat će se zaletjeti do mjesta u kojem imaju nekretninu kako ne bi propustili rok za plaćanje te pristojbe. Na taj način paušal više nije nikakvo izlaženje ususret vlasnicima i vlasnicama nekretnina jer put do lokacije u kojoj imaju nekretninu nerijetko košta i 1000 kuna. Zbog svega prethodno rečenog zaključujem kako ovaj zakon ima elemente kršenja Ustava Republike Hrvatske jer nepravedno pred zakonom diskriminira jednu skupinu građana odnosno građanki Republike Hrvatske i zbog toga nipošto ne mogu podržati ovakav nepravedan prijedlog zakona.
Hvala. Gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici evo ja ću vrlo kratko nešto reći o ovom ja bih rekao značajnom paketu zakona, Zakona o boravišnoj pristojbi i promicanju hrvatskog turizma, o turističkim zajednicama odnosno o članarini. Evo rekao bih da je pred nama jedan značajan paket zakona tim više što je ukupna sredstva koja se nalaze u turističkim zajednicama na godišnjoj razini iznose 455 milijuna kuna i zasigurno su to značajna sredstva, a rekli bi turističke zajednice njih 330 ali se radi o turističkim zajednicama općina, gradova, županija, mjesta, područja odnosno Hrvatske turističke zajednice dala su značajan prilog u ovom proteklom vremenu upravo rezultatima svake turističke sezone pa i ove 2008. koju ocjenjujemo uspješnom. Kako na promicanju turističkog proizvoda tako i na unapređenju i na promociji destinacije znači svemu onom što teži jednoj većoj kvaliteti turističkog proizvoda ali svakako i novim inovacijama znači novim turističkim proizvodima pa isto tako i daju svoj suport i učestvuju u strategiji razvoja turizma. Znači svemu onom što je bitno za jednu turističku zemlju kao što je Republika Hrvatska. Svakako i ja ću se pridružiti onima koji su rekli da bi bilo dobro da je ovaj paket zakona došao u redovnoj proceduri iz jednog osnovnog razloga što bi mnoge i strukovne udruge ali i gospodarstvenici, dal' se radi o obrtnicima ili trgovačkim društvima ili same turističke zajednice dale još dodatnih kvalitetnih sugestija, prijedloga da se ovaj paket zakona kvalitetnije možda i bolje i preciznije doradi s obzirom da smo na ove zakone čekali evo 14 godina. Znamo da je posljednji paket ovih zakona donesen 1994. odnosno ranije 1991. godine. Evo ja bih još jednom naznačio ukupni značaj hrvatskog turizma kao jedne od najznačajnijih grana gospodarstva u Republici Hrvatskoj. Naznačio bih da ostvaruje preko 7 milijardi znači 7 milijardi i 100 milijuna kuna prometa i sigurno je to važno. Važni su i ovi zakoni koji direktno zadiru u sam da tako kažemo turističku djelatnost jer se temeljno što je i naznačeno u svim, u ovim zakonima na segmentu turističkih zajednica ostvaruje suradnja privatnog i javnog sektora. Par amandmana odnosno par mojih sugestija, jednim dijelom su oni sadržani i u amandmanima odbora, ali osobno mislim a što je definirano člankom 10. da se turističke zajednice ne smiju obavljati gospodarske djelatnosti. Tu su naznačena dva izuzetka da mogu posredovati kod rezervacije smještaja odnosno prodaje, baviti se prodajom suvenira, turističkih karata i vodiča. Mislim da se radi upravo u jednom dijelu o nelojalnoj konkurenciji jer direktno bi u tom slučaju da se takva odredba prihvati turističke zajednice konkurirale svojim članicama koje plaćaju članarinu. Oko predsjednika turističke zajednice već je dosta toga rečeno. Ja ću samo ponoviti da se zalažem da pored načelnika općinskih odnosno gradonačelnika i župana se mogu ili oni mogu odrediti osobu koja će biti predsjednik turističke zajednice tim više što u svibnju mjesecu imamo neposredne izbore za načelnike, gradonačelnike, župane. Nestaju poglavarstva a imamo neposredno izabrane i zamjenike načelnika odnosno gradonačelnika i župana pa mislim da bi bilo dobro da se ostavi ta mogućnost znači načelnicima, gradonačelnicima odnosno županima da ukoliko ocijene oni imenuju osobu koja će ih zamjenjivati u funkciji predstojnika turističke zajednice. To znači predstojnika i skupštine i turističkog vijeća. Nadalje predlažem isto tako da se u članku 33. gdje su regulirani, reguliran broj predstavnika članova skupštine koji se određuje srazmjerno visini udjela svakog pojedinog člana poveća do jedne polovine, najviše do jedne polovine tako da u skupštini nitko ne može imati monopol, ali da svakako ta skupština bude na neki način reprezentativna u smislu prihoda koji pojedini član uplaćuje u toj skupštini. I sljedeće što bih rekao na kraju, a vezuje se na Zakon o boravišnoj pristojbi. Založio bih se da se u članku 20. mijenjaju postoci raspodjele boravišne pristojbe i to u korist županijskih turističkih zajednica na način da se sredstva umanjena na, u dijelu Hrvatske turističke zajednice gdje je predviđeno 25% na 20 a da županijskim turističkim zajednicama se povećaju na 15 umjesto sadašnjih 10%. Mislim da razloga za to ima dosta. Da li je sad vrijeme i mogućnost da se to realizira ali svakako bi trebalo o tom segmentu razmisliti tim više što je Hrvatska turistička zajednica sredstva dobiva dijelom iz državnog proračuna, a s druge strane županijske turističke zajednice su pored Hrvatske turističke zajednice značajni promotori turističkog proizvoda ili same turističke destinacije, pa mislim da bi bilo vrijedno razmisliti i o toj promjeni. Evo to su neke sugestije uz amandmane odbora koje smo dali. Svakako ukoliko se amandmani prihvate mi ćemo podržati prijedloge zakona koji su u proceduri. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Stanko Grčić. Nema ga. Gospodin zastupnik Luka Denona. Njega nema. Klub zastupnika HDSSB-a, pet minutna rasprava, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima. Pa evo već danas je bila jedna rasprava koja je definirala ovaj dio od ova tri prijedloga zakona, Zakona o boravišnoj pristojbi kao jedan diskriminirajući zakon. Gotovo da mi je kolegica otela riječ, ali obrazložit ću to na svoj način. I ova druga dva zakona i ono što se ulaže u naš turizam i u promidžbu našega turizma i u općenito u da kažem i kapitalne objekte u području turizma mislim da je, ne bih rekao da je diskriminirajuće ali pomalo, naš kontinentalni turizam pomalo u podređenom položaju u odnosu na da kažem morski ili jadranski turizam. To se vidi i po iznosima koje ja ih ne bih citirao ovdje sada, ali o iznosima koji najbolje argumentiraju to stanje i razlike između kontinentalnog i morskog turizma. A u situaciji kada imamo ekonomsko-financijsku krizu, kada nam je na pragu ako ne i više od toga koja zahvaća cijelu Europu i sve one zemlje srednje i zapadne Europe čija je destinacija Jadransko more preko ljeta bojim se da će neću reći spas, ali u svakom slučaju važnost dobiti i kontinentalni turizam. Kontinentalni turizam ima što ponuditi samo treba stvoriti brendove svakoga grada, svake općine, županije počevši od lovstva do da kažem onog religijskog turizma, kulturološkog itd. Govorim o baroknom Varaždinu, govorim o baroknom Slavonskom Brodu, govorim o Slavonskom Brodu kao gradu iz bajke ili gradu bajki Ivane Brlić Mažuranić. Ima što ponuditi kontinentalni turizam svaki od naših gradova. Evo u Županiji brodsko-posavskoj svetišta Gospina u Kobašu, u općini Orjavac. Imamo lovišta Nigalovci. Imamo lovište Radinje itd. Sad ja vas pitam ako tu dodanu vrijednost zbog koje plaćamo boravišnu taksu svi oni koji imaju kuće za odmor ili vikendice i ako su raspoređeni ili kako se kaže razvrstani u zone po svim onim kriterijima onda se pitam zašto velika u Požeško-slavonskoj županiji u blizini Nacionalnog parka Papuk, u blizini Jankovca tvrđave stare nema također, u onu prvu ulicu koja je do parka nacionalnog bude prva kategorija itd. a boravišna taksa ili pristojba koju mi plaćamo u svojim vikendicama svatko onaj tko je ima ili za gosta, prijatelja koji ti dođe na dan ili dva što je potpuno nerazumljivo ako te jasno, ako naiđe inspekcija je potpuno diskriminirajuće. A zbog toga što ukoliko meni dođe prijatelj u lov u Slavoniju ja ga primim u svoju kuću koju imam recimo u Siću, u Radinju, onda taj moj prijatelj iz Dalmacije koji je došao u lov ne plaća boravišnu pristojbu niti ga tko pita, niti ima inspekcija da vrši nadzor nad tim. Ako mi dođe u berbu grožđa pa bude tri dana nitko ne pita u Slavoniji niti se boji da će naići inspekcija turistička, pa reći šta taj Šime radi iz Vira kod tebe ovdje u Slavoniji. Nadalje, prijatelj iz Ražanca dođe kod mene na Vir na roštilj, prenoći malo napije se da bi prenoćio i da ne putuje tako malo pod djelovanjem alkohola, prespava. Dođe inspekcija i kazni ga i mene i njega. A zaista, ja sam naveo ovako jedne dakle jedne objektivne primjere koji su svakodnevni, koji se događaju i mogu se dogoditi i zaista je ova boravišna pristojba kako je rekla kolegica i objasnila zbog čega i u kojim stavkama od članka 12. i one druge stavke zaista diskriminirajuće. Ako ljudi koji imaju svoje vikendice uredno plaćaju svoj porez za te vikendice, ako plaćaju komunalnu naknadu cijelu godinu dana, a budu tamo 15 ili 20 dana, ako plaćaju sve ostale naknade, ako svojim boravkom i potrošnjom u tim turističkim naseljima ostvaruju i dobit i plaćaju PDV jasno u cijeni onda je vrlo čudno i potpuno neprihvatljivo da plaćaju u svojim kućama, u svojim apartmanima, u svojoj nazovi vikendici i boravišnu pristojbu. Za to neću biti, dići ruku za ovakav prijedlog zakona. Hvala vam lijepo.
Hvala. Završni osvrt, ministar turizma Damir Bajs. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Dakle, meni je drago da je ovaj set zakona izazvao takvo zanimanje. Ono što bih naznačio da je nekoliko klubova zastupnika reklo da će izrijekom podržati zakon, neki su rekli da su načelno za njega, ali imaju izvjesne primjedbe, neki su naravno protiv njega. To je potpuno legitimno i ja bih rekao razumljivo da u Saboru upravo na ovakav način se postavi prema ovim dosta važnim zakonima obzirom da nakon 15 godina mi mijenjamo ja bih rekao jedan sistem, sistem sustava turističkih zajednica. Njih 330 stavljamo ih ja bih rekao u nove okvire, nove okvire koji moraju pružiti konkurentnost hrvatskom turizmu. Naznačio bih da one dileme koje su naznačene zapravo i nisu dileme. Naime, oko nekoliko stvari ja bih rekao fokusirala se rasprava. Pitanje je da li načelnici, gradonačelnici, župani trebaju ili ne trebaju biti predsjednici turističkih zajednica. Reći ću ako pratimo dakle sustav zakona o lokalnoj samoupravi, ako pratimo volju građana koji su dali povjerenje upravo njima da upravljaju, ne destinacijom, nego ukupnošću toga grada, općine ili županije kao izvršna vlast, pošto zakonodavna vlast na nivou lokalne samouprave postoji vijeće, odnosno županijska skupština, onda je jasno da moramo ako želimo da turističke zajednice upravljaju destinacijama, staviti ih u tu poziciju. Jasno je, a to treba i posebno naglasiti isto tako da ako govorimo o njihovim obvezama da statutima turističke zajednica će se riješiti tehničke stvari jer ne treba ni prenormirati zakon kada bi dakle utvrdili ona dešavanja na samim sjednicama turističkog vijeća ili turističke skupštine, onda bi zapravo opteretili zakon, umjesto da damo mogućnost da, naravno sjednice vode i njihovi zamjenici koji se potpuno legitimno mogu staviti u statutarne odredbe. Isto tako, naravno bilo je pitanje i oko ujedinjene promidžbe. Mi mislimo da je to jedna dobra i kvalitetna stvar koja će riješiti pitanje upravo vezano uz nadolazeće godine, a godine su to koje će dati, ja bih rekao na ispit konkurentnost hrvatskog turizma. Također ono što je ovdje bitno istaći da su manje-više svi se složili da nakon 15 godina je potrebno napraviti promjene unutar ovog sistema i da promjene generalno u velikoj većini idu upravo za time i podržavaju se vezano uz činjenicu da hrvatski turizam, naravno se odvija, kao što su neki rekli i prvenstveno na Jadranskom moru, međutim u ovom zakonu postoji niz odrednica koje naglašavaju potrebu razvoja na razini dijelova Hrvatske u turističkom smislu i odgovarajuće odredbe koje definitivno podržavaju takvo razmišljanje su dakle odredbe koje definiraju i boravišnu pristojbu i dakle članarinu kroz činjenicu da se ne ide, ukoliko ide ispod 200 tisuća kuna, dakle taj novac više u glavni ured Hrvatske turističke zajednice, nego ide prema lokalnim sredinama koje na taj način posebno jačamo, a osim toga imamo i mogućnost da razvijamo turističku infrastrukturu na turistički nerazvijenim dijelovima Hrvatske. Ono što bih rekao, dakle da one tri postavke koje su vezane uz činjenicu da moramo dati turističkim zajednicama mogućnost da razvijaju destinaciju, moramo ih spojiti sa lokalnom samoupravom s kojom ste i do sad bili spojeni jer mi imamo slučajeva i dan danas zato što je to zakonito da gradonačelnici, načelnici i župani budu predsjednici turističkih zajednica, oni su članovi poglavarstva i mogu biti i dan danas, prema tome kada govorimo o tome, onda govorimo i o situaciji koja sada postoji, a koja će se nadovezat na jedan drugačiji način. A sa druge strane, moramo im dati elemente da zapravo imaju mogućnost upravljanja destinacijom kroz spoj projekata lokalne samouprave sa spojom prekreta turističke zajednice. Također istakao bih, i to je nekoliko puta naznačeno mi smo htjeli isključiti konkurenciju. Jasno je da javna služba ipak, a što u svakom slučaju Hrvatska turistička zajednica jeste, ne smije i ne može konkurirati privatnom sektoru i mi smo to jasno naznačili i u nizu zakonskih rješenja, upravnim i javnim sektorom se ne smatra konkurencijom dakle privatnim poduzetnicima. Jedini izuzetak je bio koji je ovdje naznačen vezan uz turističke agencije zbog toga što je imao takav zahtjev sa terena i samo u slučaju kad nema odgovarajuće turističke agencije na terenu. Također, profesionalizacija daljnja i daljnje povećane stručnosti nešto na čemu ćemo i dalje težiti. Ovim zakonom je to izrijekom propisano, a što se tiče zajedničke, ja bih rekao sektorske suradnje javnog i privatnog sektora, to mislim da ne treba niti previše obrazlagati obzirom na činjenicu da u ovom trenutku zapravo to je nužnost koja postoji pred nama. Što se tiče dakle ostalih okolnosti vezanih uz naknade i turističku članarinu, odnosno uz godišnju pristojbu, reći ću da jasno one su usklađeni sa sadašnjim trenutkom, oni trebaju olakšati naplatu, a ujedno biti pravedne, dakle u smislu raspodjele. Naglasio bih da rješavanjem pitanja preko vinjeta, posebice u sektoru koji je vezan uz nautički turizam, omogućavamo jednostavnu naplatu što se tiče nautičara, a de facto omogućujemo da ta naplata ide u korist onoga što do sad možda i nije bio naplaćen, a to je u ovom slučaju ukupnosti turizma. Hvala gospodine predsjedavajući.
Hvala. Zaključujem raspravu ove tri točke dnevnog reda koje su raspravljene.
Konačni prijedlog Zakona o boravišnoj pristojbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 200. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku 166. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanima, molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Odluka je da raspravljamo o amandmanima je prihvaćena 81 za i 50 protiv. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima Vlade Prvi je amandman na članak 6.
U članku riječi: "oslobađanja od plaćanja" zamjenjuje se riječju "plaćanje". Obrazloženje usklađuje se izričaj prema prijedlogu Odbora za zakonodavstvo.
Hvala. Otvaram raspravu o provom amandmanu Vlade. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman jedan, Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Rezultat? Ovaj je amandman Vlade prihvaćen sa 74 za, 8 protiv, 39 suzdržanih i amandman 2. na članak 34.
U članku 4. dodaje se stavak 2. koji glasi: "stupanjem na snagu ovog zakona prestaje važiti odredba članak 38. stavka 5. Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti u dijelu koji glasi: "s tim da se pri pružanju usluga smještaja mora vidno istaknuti, odnosno navesti u računu iznos boravišne pristojbe". Naime, vrši se usklađenje s amandmanom Odbora za turizam na članak 17. kao i usklađenja sa Zakonom o ugostiteljskoj djelatnosti. Kako se ne bi dogodilo da osobe koje pružaju uslugu smještaja u seljačkom domaćinstvu po tom zakonu budu kažnjeni, zbog ne navođenja iznosa boravišne pristojbe u račun.
Hvala. Otvaram raspravu o drugom amandmanu Vlade. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Dajem amandman na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? hvala. Suzdržan? Hvala. Ovaj 2. amandman Vlade je prihvaćen sa 80 glasova za, 43 protiv i 7 suzdržanih. Molim sada očitovanje na ostale amandmane koje ste dobili na klupe. Prvo Odbora za turizam, 1. amandman.
Vlada prihvaća 1. amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 2. zastupnika Marija Habeka.
Vlada ne prihvaća amandman. Prema rješenju Ustavnog suda Republike Hrvatske boravišna pristojba je naknada za korištenje općih turističkih usluga i pogodnosti koje se posjetiteljima pružaju u turističkom mjestu, a koje po svojem obujmu i kvaliteti prelaze okvire stanovništva. Radi podizanja kvaliteta turističkih i drugih komplementarnih usluga, turistička mjesta moraju izgrađivati bolju komunalnu infrastrukturu i ulagati u svekoliki razvoj mjesta, a što zahtijeva povećana novčana sredstva. Propisivanje obveza plaćanja boravišne pristojbe radi podmirenja povećanih novčanih rashoda turističkog mjesta. Stoga je prema mišljenju Ustavnog suda posve opravdano ako se odnosi na turiste, jer oni boraveći u tim mjestima uživaju u blagodatima koje tako mjesto pruža.
Hvala. Gospodin Mario Habek.
S obzirom da vlasnici kuće i stanova za odbor plaćaju sva ostala davanja poput komunalne naknade i poreza, smatram da ne trebaju plaćati boravišnu pristojbu. Tažim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 3. amandman zastupnice Ljubice Lukačić.
Prihvaća Vlada amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 4. Odbora za turizam?
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 5. zastupnice Marije Lugarić.
Vlada ne prihvaća amandman. Ako je vlasnik kuće stanovnik turističke općine ili grada, onda ne postoji obveza plaćanja boravišne pristojbe, ali vlasnik koji nije stanovnik turističke općine ili grada tu kuću koristi tu kuću za odmor, vrijedi sve što je prethodno navedeno u svezi sa stavom izraženog u rješenju Ustavnog suda Republike Hrvatske.
Gospođa Marija Lugarić. Izvolite.
Gospodine državni tajniče, ako osoba naslijedi staru obiteljsku kuću, onda ako boravi u toj kući ne plaća boravišnu pristojbu. I sada zamislite situaciju. Imate dva brata, rođena u istoj kući u nekom malom mjestu na otoku primjerice. Jedan je naslijedio staru obiteljsku kuću u njoj ljetuje i ne plaća boravišnu pristojbu. Drugi koji je kupio i sagradio kuću u tom malom mjestu u koji ljudi odlaze, kada dođe u svoje rodno mjesto, plaća boravišnu pristojbu. Dakle, ideja mog amandmana je da ljudi koji su rođeni, koji rade kuće za odmor, u mjestima u kojima su rođeni budu oslobođeni plaćanja boravišne pristojbe kada ljetuju u svojim rodnim mjestima, kao što je to slučaj i za ljude koji ljetuju u svojim naslijeđenim obiteljskim kućama. Motivacija tih ljudi da ljetuju u svojim mjestima, mjestima svoga rođenja, nije ona primarno turistička, nego ima druge potrebe zavičajne, rodbinske, obiteljske i ostalo i milim da se mora imati u vidu činjenica da se zapravo najveći broj turističkih mjesta nalazi na Jadranskoj obali na otocima, mnoga ta naselja na otocima su na neki način depopularizirana, odnosno ljudi iz njih odlaze i ovo bi bila dobra mjera da na neki način i stimuliramo ljude da se vraćaju u mjesta u koja su rođena. Ja znam da je krajnje nepravedno, da ljudima naplaćujemo boravišnu pristojbu, ako ljetuju tamo gdje su se rodili. Ja bih voljela, o ovoj temi raspravljamo, ja pišem amandmane od čini mi se 2002. godine, i voljela bih da jednom bude razuma i na neki način pravednosti u Ministarstvu turizma da tako nešto i prihvatite. Molim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 6. zastupnika Maria Habeka?
Vlada ne prihvaća amandman. Vrijedi sve što je prethodno navedeno u svezi sa stavom Ustavnog suda RH.
Pošto nije prihvaćeno, amandman na članak 3. ovaj članak 4. je usko vezano s tim člankom tako da nema smisla glasati o ovom amandmanu, tako da ga povlačim.
Ovaj amandman je povučen. 7. Odbora za turizam?
Vlada prihvaća amandman uz jezičnu izmjenu. Tako da tekst amandmana u članku 7. iza riječi: "na nautičare" dodaje se zarez i riječ: "osim" u odredbi članka 4. točke 1. i 2. ovog zakona.
Prihvaćamo.
Prihvaćen je u tekstu kako je iznio gospodin državni tajnik. 8. Odbora za turizam također?
Vlada prihvaća amandman.
Ovaj je sastavni dio prijedloga 9 Odbora za turizam također.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 10 Odbora za turizam.
Vlada prihvaća amandman djelomično i to tako da tekst amandmana glasi: "U članku 11. u točki 9. na kraju ove točke brišu se točke i dodaje riječi: "te turističkoj zajednici mjesta, općina ili grada". Naime pojam turističkog mjesta definira se u Zakonu o članarinama u turističkim zajednicama. Naselje je prema Zakonu o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj dio općine ili grada za koji se prema Zakonu o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma može osnivati turistička zajednica a to je turistička zajednica mjesta. Turističko naselje u tom smislu nije pojam koji pozna niti jedan od zakona koji regulira sustav turističkih zajednica.
Gospodin zastupnik … [[Govornik se ne razumije.]]
Prihvaćam obrazloženje.
Prihvaćeno je obrazloženje gospodina državnog tajnika. 11 Odbora za turizam također.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 12 Odbora za turizam.
Prihvaća se izmjena stavka 3. ovog članka, a predlaže se da novi stavak 6. glasi: "Ministar će pravilnikom propisati način naplate boravišne pristojbe iz stavka 3. ovog članka.". Naime, rokovi uplate boravišne pristojbe za osobe koje pružaju usluge smještaja u domaćinstvu ili seljačkom domaćinstvu propisani su u članku 3. ovog članka. Izdavanje uplatnica tim osobama zahtijeva radi lakšeg jednoobraznog postupanja propisivanje samo načina ne i rokova naplate paušalne boravišne pristojbe. Za ostale obveznike plaćanja boravišne pristojbe ovim zakonom su propisani rokovi i način uplate odnosno naplate boravišne pristojbe.
Hvala. Gospodin … [[Govornik se ne razumije.]]
Prihvaća se obrazloženje.
I ovaj je amandman prihvaćen u tekstu kako ga je izrekao državni tajnik. 13 Odbora za turizam također.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 14 Odbora za turizam.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 15 Odbora za turizam.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 16 Odbora za turizam.
Prihvaća se amandman uz dopunu tako da tekst amandmana glasi: "U članku 24. stavak 1. broj: "1000" zamjenjuje se brojem: "2000", nakon riječi: "sva noćenja ostvarena" brišu se riječi: "u tom tjednu" i zamjenjuju riječima: "u tom razdoblju". A u stavku 3. broj: "500" zamjenjuje se brojem: "1000". Ispravlja se i pojašnjava tekst te se vrši usklađenje sa Zakonom o državnom inspektoratu tako da amandmanima koje je Odbor za turizam predložio uz članke 25., 27. i 29. a odnosi se na povećanje kazni.
Gospodin Brkarić.
Prihvaćam obrazloženje i proširenje.
… [[Govornik se ne razumije.]] u tekstu kako je objasnio gospodin državni tajnik. 17 Odbora za turizam.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 18 Odbora za turizam.
Vlada prihvaća amandman.
. Postaje sastavni dio prijedloga. 19 Odbora za turizam
Vlada prihvaća amandman.
Postaje također sastavni dio prijedloga zakona. 20 Odbora za turizam.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 21 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 22 Odbora za turizam.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 23 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. 24 Odbora za turizam.
Prihvaća se amandman uz izmjenu tako da tekst amandmana glasi: "koji stupaju na snagu od 1. siječnja 2010. godine". Naime, usklađuje se sa primjedbom Odbora za zakonodavstvo.
Gospodin Brkarić.
Prihvaćam obrazloženje.
Prihvaćen je u tekstu kako je objasnio državni tajnik. 25 Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o boravišnoj pristojbi. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Zakon o boravišnoj pristojbi prihvaćen je većinom glasova sa 83 glasa za, ništa suzdržanih i 40 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o golf igralištima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 211 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za prostorno uređenje i graditeljstvo, zakonodavstvo, turizam, regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za turizam. Ministar turizma, Damir Bajs će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite ministre.
Hvala gospodine predsjedavajući. Još jednom poštovanje saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o golf igralištima s Konačnim prijedlogom zakona. Moram reći da Ministarstvo turizma kada je dobilo zadatak da napravi set zakona, mi dakle u tom prilogu rada za mandatno razdoblje. Tri su vezana uz turističke zajednice, jedan je vezan uz golf igrališta. Ono što smo htjeli i što sam htio kao ministar turizma jeste zapravo našu zadaću odraditi u što kraćem vremenskom razdoblju. Postavlja se pitanja zbog čega je golf bitan za hrvatski turizam i zašto se napravio zapravo taj nacrt zakona nalazi u sektoru turizma. Dakle, jasno je da što se tiče nas u Ministarstvu turizma, mi smatramo golf sadržajem u okviru ponude koju hrvatski turizam daje. Naglasiti ću ovog trenutka da mi želimo, dakle jedan kvalitetniji sadržaj, da nova kvaliteta hrvatskog turizma, ne samo kroz broj hotela, kroz podizanje kvalitete, kroz nove marine, nego i kroz sadržaje koji nam fale, moraju biti nazočni u turističkoj ponudi Republike Hrvatske. Za mene osobno ovaj zakon ima za zadaću zapravo dvojaku. Jedno je otkloniti dilemu, dilemu koju ni jedan hrvatski turist koji dolazi u Hrvatsku ne bi smio imati. Dilema je jednostavna, ovog trenutka kada se dolazi u Hrvatsku, dolazi se u zemlju koja promovira visoku kvalitetu u turističkoj ponudi, međutim isto tako mi smo zemlja koja ovog trenutka nemamo praktički ni jedno golf igralište po standardima samog golfa i jasno je da dilema koju turist ima jeste da li doći u Hrvatsku u turistički obilazak, godišnji odmor ili već zbog nekog drugog razloga odabrati destinaciju Hrvatske, ali u vrijeme boravka u Hrvatskoj ne igrati golf, ili ono što je nešto što ne želimo da promijeni destinaciju, dakle to je naš potencijalni turist ili negdje gdje zapravo može boraviti, ali može igrati golf. To je dilema koju ni jedan turist u Hrvatskoj ne bi smio imati. Mi naravno moramo gledati gdje je ovdje konkurencija. Ja ću reći da prema podacima koje mi imamo ovog trenutka naša konkurencija ima otprilike šest golf igrališta na milijun dolazaka turista. Mi imamo 11 milijuna turista, kada bi bili u standardu trebali bi imati nešto preko 60 golf igrališta, mi smo zapravo sada u situaciji da nemamo niti jednog. Mi čak imamo situaciju da ljudi dođu na godišnji odmor u Hrvatsku, recimo u Dubrovnik, da ponesu svoje golf palice i da dolazeći u Dubrovnik dođu na recepciju i jednostavno pitaju gdje je golf igralište. Zbog čega pitaju? Jer podrazumijevaju da u Hrvatskoj postoji golf igralište. Naravno mi moramo reći ili recepcionar na recepciji tog hotela da ako žele igrati golf mora otići u neku drugu zemlju. Ovog trenutka mi imamo dakle u prostornim planovima zacrtano izradu 60 golf igrališta. U zadnjih dakle 15-tak godina ta mogućnost je postojala, ona je naznačena i kažem u prostornim planovima dakle na županijskoj ravni. Međutim situacija je takva da u Hrvatskoj tu, ja bih rekao mogućnost, nitko nije iskoristio. Reći ću da ovog trenutka mi naravno smatramo da očito je taj investicijski ciklus ulaganja u golf treba pojačati i stvoriti taj sadržaj u što kraće vrijeme. Ja Hrvatsku neću usporediti samo sa destinacijama koje su tradicionalno jake, dakle jednom Italijom ili jednom Španjolskom nego ću reći da i one zemlje koje su sa nama bile u izvjesnom okruženju kao što je jedna Češka, jedna Slovačka koje nisu nama konkurentne u pravom smislu te riječi, već sada imaju po 20 i više golf igrališta i da jasno da oni privlače jednu posebnu i kvalitetnu populaciju koja u turizmu apsolutno nam je od iznimne važnosti. Sam zakon je dakle iznimno kratak, on ima 16-tak članaka i reći ću da taj zakon zapravo utvrđuje ono što je najbitnije da bi se zakon uopće mogao kao takav postaviti, a to je pitanje da li je golf od interesa za Republiku Hrvatsku ili nije. Zakon jasno naznačuje da zakon jeste od interesa, da golf jeste od interesa za Republiku Hrvatsku i temeljem toga su zapravo napravljeni niz zakonskih odrednica koje bi trebali onim investitorima koji se već nalaze duboko u fazi praktično izgradnje za što postoji niz preduvjeta, omogućiti da iskoriste mogućnosti da temeljem činjenice da je to od interesa za Republiku Hrvatsku, zakon je to mogao oformiti parcelu i zapravo ići ka ja bih rekao mogućnosti građenja golf igrališta. Problem koji uvijek postoji je problem velikih površina koje su potrebne za golf igrališta i stoga je naravno u ovim zakonodavnim okvirima predviđeno da u nekim situacijama mi jednostavno omogućimo ali samo u iznimnim situacijama da zapravo onaj tko je investitor, koji ima za to preduvjete može dakle oformiti građevinsku parcelu. Ja ću reći ono što mi ovdje ni na koji način mijenjamo, dakle ne treba samo naznačiti ono što ćemo promijeniti nego ono što ostaje neupitno. Ovim zakonom se ne mijenjaju ekološki standardi. Dakle ovog trenutka Hrvatska i ovim zakonom predmnijeva da će zaštita prirode biti na najvišoj ravni. Samo golf igralište nisu u kontradikciji dakle sa zaštitom prirode. Ja ću reći da jedna Švicarska, jedna Austrija, jedna Švedska imaju niz golf igrališta koja sada sigurno, te zemlje ne možemo reći da su zemlje sa niskim standardima, međutim zakonom se ne zaobilazi nikakve procedure koje su vezane uz taj segment. Druga stvar, mi i dalje ostavljamo lokalnoj, a posebice regionalnoj samoupravi mogućnost koja je najbitnija, a to je mogućnost praktički da preko prostornih planova utvrđuju ono što je najbitnije, koliko treba imati golf igrališta, da li su one pogodne za ja bih rekao gradnju i utvrditi koliki je zapravo omjeri vezani uz građevine na golf igralištu i samo golf igralište. Mi ovdje ne nalažemo nego ograničavamo mogućnost vezanu uz dakle gradnju na golf igralištima tako da odredbe ovdje koje su utvrđene, utvrđuju koji su maksimumu, a ti maksimume i dalje utvrđuje dakle jedinica odnosno regionalne samouprave. Mi također ovim zakonom ne idemo ka nikakvoj apartmanizaciji, razlog jednostavan, golf igrališta sigurno nisu niti kraj mora niti se nalaze dakle u nekim područjima koja su takove prirode da bi se tamo radili nekakvi apartmani. Jasno je da se oni nalaze u područjima koja jesu pogodna za to, koja su obično u zaleđu i koja zapravo omogućuju da se to područje ekološki zaštiti, a ujedno pretvori ja bih rekao u ono što želimo, jedan … visoke ekonomske vrijednosti. I na kraju golf igrališta naravno nam služe, to ću posebno naglasiti, za privlačenje onih turista koji su visoke platežne moći i poslije bih rekao da golf nije vezan uz glavnu sezonu. Dakle golferi i golf tereni se najviše koriste upravo tada kada Hrvatskoj najviše treba, a to je u predsezoni i posezoni i to je posebna vrijednost i pogodnost dakle koja je vezana uz ovaj sadržaj. Ovim zakonom zapravo i Hrvatska pa ja bih rekao i Ministarstvo turizma poručuje da mi želimo investitore, ali ne želimo investitore u sve. Mi ne želimo investitore u apartmane, ne želimo investitore ja bih rekao u one sadržaje koje smatramo da hrvatskom turizmu nisu nužni nego želimo zapravo investitore u visokom kvalitetnom sadržaju koji Hrvatskoj fali, a jedan od tih sadržaja su golf tereni. Hvala gospodine predsjedavajući.
Hvala. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo? Za zakonodavstvo? Turizam? Regionalni razvoj? Šumarstvo i vodno gospodarstvo? Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] A jeste, ispričavam se.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Odbor za turizam Hrvatskoga sabora na svojoj 10. sjednici održanoj 2. prosinca 2008. i u nastavku te sjednice 4. prosinca 2008. razmotrio je Prijedlog zakona o golf igralištima, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. studenoga 2008. uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora predložen zakon donese po hitnom postupku. Odbor za turizam raspravio je konačni prijedlog zakona na temelju članka 69. alineje 5. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo i to posebice u dijelu što se odnosi na programe u turizmu, od naročite važnosti za gospodarski razvoj Republike Hrvatske. Uvodno izlaganje o razlozima zbog kojih se predlaže donošenje ovog zakona podnio je gospodin Damir Bajs, ministar turizma, te ukazao na potrebu donošenja zakonskog okvira koji bi omogućio dostupniju i bržu izgradnju igrališta za golf. Time bi se umanjilo zaostajanje Hrvatske u razvitku ovog oblika turističke ponude u odnosu na druge konkurentske zemlje mediterana. Odbor za turizam u pripremi za raspravu konačnog prijedloga zakona nije raspolagao strategijom … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskog turizma do 2015., a u kojoj je trebalo definirati mjesto i strateški značaj turizma temeljenog na igranju golfa, kao ni programu razvitka golfa kao temelja razvojne strategije hrvatskog turizma Vlade Republike Hrvatske. U provedenoj su raspravi pojedini članovi odbora izrazili negodovanje zbog činjenice da se predloženi zakon donosi u hitnom postupku, posebice što se odredbama predloženog zakona omogućuju veliki zahvati u visoko vrijedan liberalni prostor, uključujući šume i šumsko zemljište. Isto tako odredbama predloženog zakona propisuje se primjena postupka izvlaštenja nekretnina, radi građenja igrališta za golf, te još i više povratno djelovanje zakona. Na temelju provedene rasprave odbor je većinom glasova 5 za i 3 protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o golf igralištima uz četiri amandmana. Kako Odbor za turizam nije prihvatio amandman na članak 15. Konačnog prijedloga zakona, a kojim se člankom određuje da pojedine odredbe predloženog zakona imaju povratno djelovanje, u ovom slučaju obavezna primjena odredaba članka 154. Poslovnika Hrvatskog sabora. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre sa suradnicima. Klub zastupnika SDP-a neće u ovom obliku podržati Zakon o golf igralištima, zbog toga što smatramo da je ovaj zakon u ovom obliku, da se ovaj zakon u ovom obliku donosi kao izgovor za spekulacije sa zemljištem. U prijedlogu zakona je napisano kao ključni razlog da je taj sport kao dodatna ponuda dio strateške orijentacije hrvatskog turizma, da ga igra 60 milijuna golfera u svijetu, i 7 milijuna golfera u Europi. Ja bih tu iskoristio priliku, pošto je ministar turizma ovdje, da ga podsjetim da samo u Njemačkoj ima 83 milijuna Nijemaca, a da smo u Njemačkoj i njemačke turiste u zadnjih 3 godina polako gubili. Da u Italiji imamo 60 milijuna Talijana, a da ih iz godine u godinu gubimo. Zato bih ja volio vidjeti … [[Govornik se ne razumije.]] Ministarstva turizma u tom dijelu kako bi vratili ova emitivna tržišta koja su nam najbitnija zbog dolaska turista u Hrvatsku. Toliko o tome da je ključna brojka 60 milijuna golfera ili 7 milijuna onih koji igraju u Europi. Što nam treba za golf? Kako bi znali o čemu se tu radi potrebno nam je 18 rupa na jednom golf igralištu, prosječne veličine 60 do 80 hektara gdje jedan do dva hektara je potrebno za smještaj, odnosno popratne kapacitete. Jedan do dva hektara. To namjerno govorim zbog toga šta je ovaj zakon odredio da 25% od golf igrališta može biti izgrađeno. Jedan do dva hektara ne iznosi niti desetinu toga. Smatramo da ovaj zakon ide na ruku ajmo to tako reći građevinskim poduzetnicima koji će moći u okviru golf igrališta izgraditi apartmane, objekte i onda ih prodavati na tržištu. Ne bih htio povlačiti paralele, ali imamo jedan primjer iz Zagreba od prije nekoliko godina, gdje je na jednom golf igralištu izgrađena velika količina apartman kućica koje su prijavljene kao popratni objekti, kao objekti za sportaše koji dolaze na golf teren. I sve bi bilo u redu da te kuće nisu prodane. One su prodane i tada je prekršen zakon. Ovaj zakon omogućava to da će se takva situacija konkretno na golf igralištu, pokraj Zagreba legalizirati. Bit će moguće izgraditi takve objekte, prodati ih privatnim osobama koji će onda imati mogućnost smještaja uz golf igrališta. Neću povlačiti paralele. Neki dan sam pročitao u medijima da je to golf igralište veličine 88 hektara, a minimalna veličina koja obuhvaća ovaj zakon je 85 hektara. Ne znam da li je to slučajno ili nije, možda bi mi mogao ministar bolje na to odgovoriti. Ono šta smatramo da isto tako nije dobro. Golf kao potpora hrvatskom turizmu, a zakon nije iskomuniciran sa onima koji u turizmu rade, nije uskomuniciran sa Hrvatskom udrugom hotelijera koji bi trebali imati najviše koristi od ovakvih igrališta. Ako napravimo nekoliko igrališta u krugu recimo Istre, pet, šest igrališta, svi hotelijeri u Istri bi mogli imati od toga koristi, jer bi golferi dolazili i odsjedali u hotelima. Ali taj zakon nije iskomuniciran sa ljudima koji se turizmom bave. Također smatramo da nije korektno napravljeno po pitanju količine koliko se zemljišta može izvlastiti, 20%. Postoji mogućnost i naravno tko određuje onda cijenu tog zemljišta? Da li je ta cijena tržišna? Da li je ta cijena u tom trenutku u vrijednosti poljoprivrednog zemljišta ili možda još i niža? A sutra kada se pretvori u popratni sadržaj gdje se mogu graditi hoteli i apartmani može biti puno vrednija. Znači na taj način ćemo privatnim osobama izvlastiti ih od njihovog zemljišta i moguće njihovu zemlju mnogostruko povećati njenu vrijednost, a da oni od toga neće imati nikakve koristi. Ista stvar se radi i sa zemljištem od lokalnih jedinica, odnosno države, gdje se čak 30% zemljišta mora prodati investitoru ukoliko on ima već dovoljnu količinu zemlje za izgraditi golf igralište. Na kraju, naravno da nismo protiv golfa kao nečega šta je nužnost u svijetu i naravno da nismo protiv toga da netko zbog jedne male parcele ne može izgraditi golf igralište kao što se to desilo jednom našem poznatom bivšem igraču nogometa Ladiću koji pokušava već nekoliko godina u Istri završiti to igralište, ali smo protiv toga da se na ovaj način omoguće pretvorba jednog zemljišta, znači 25% zemljišta koje se može pretvoriti iz recimo poljoprivrednog ili druge namjene u građevinskog. Tako da ukoliko, evo to će biti amandman Kluba zastupnika SDP-a. Ukoliko se zakon promijeni na taj način da se iz članka 2. zakona izbaci duga crtica, znači ovaj dodatni dio koji opisuje šta je to još vezano uz golf, odnosno građevine uz golf, podržat ćemo taj zakon jer smatramo da se onda neće biti u mogućnosti primjenjivati dodatne sadržaje i komercijalizirati ih na način na koji smo to sada pokušali objasniti. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa samo radi točnosti. Naime netočan je navod da sami uvjeti tržišta kao što su Njemačka ili Italija da nam dolazi manje gostiju. Broj gostiju iz Njemačke i Italije raste iz godine u godinu. Prema tome, ja ne znam odakle vam takav podatak da taj broj pada. To je potpuno netočno. U ostalom sezone koje su za nama svake godine su sve bolje i bolje i sasvim je sigurno da taj podatak ne stoji.
Povreda Poslovnika. Izvolite.
Povrijeđen je poslovnik, jer gospodin Matušić nije ispravio netočan navod. Ja ovdje imam podatke ispred sebe koji su objavljeni na stranici Ministarstva turizma koji govori da 2006., sedme i osme konstantno pada broj gostiju iz Njemačke i iz Italije isto tako. Milijun i 200 tisuća 2006., do milijun 134 tisuće ove godine. Znači, gospodine Matušić informirajte se malo na stranicama ministarstva, pa onda ispravite, odnosno onda ne bi mogli ispraviti ovo, ali možda ćete nešto drugo moći ispraviti. Hvala.
Kolega Maras, ovo nije povreda Poslovnika. Vi ste iznijeli jednu tvrdnju o opadanju turista.
Potpredsjedniče ovo je konkretan podatak. Može ministar potvrditi.
Pa dajte, nemojte se šaliti. … [[Upadica se ne razumije.]] iznijeli ste jednu tvrdnju, zastupnik je opovrgao. I to je ispravak netočnog navoda, a dali je taj navod točan ili netočan. Dali je vaša tvrdnja točna ili netočna [[Upadica: Moja je točna potpredsjedniče.]] Ali ne može se na taj način. Nemojte se šaliti. Školska abeceda Poslovnika. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Zašto Hrvatska nema nijedan golf teren? De facto mi nemao nijedan golf teren. Mi imamo nešto što se zove golf, a to zapravo nije golf u Krašiću, na Brijunima i u Blatu. Mi između ostalog. Da ali to nije golf. Između ostalog mi nemamo golf danas i zbog stava samoga ministarstva. Nedavno sam pročitao, možda je ovdje gospodin Simičić koji je izjavio da je golf suprotan interesima naših turističkih djelatnika. Gotov citat. To je naprosto neshvatljivo. Postavlja se jedno drugo pitanje, zašto naše velike turističke kuće, koje imaju monopol u nekim turističkim sredinama kao što je npr. Arena turist, "Jadran-turist", "Anita", "Rivijera", "Plava laguna" itd. do današnjih dana nisu izgradile niti jedan golf teren. Ja mislim da je to centralno pitanje, ma ne zbog toga što bi to njima štetili, već zbog toga što bih golf koštao minimum 10 do 20 milijuna eura, ako jasno netko od tih kuća ili vlasnika kupuje zemljište. Što bi bilo rješenje ili što bi moglo biti rješenje? Da država da u koncesiju zemlju tim hotelskim kućama i da ti postojeći hotelijeri izgrade neki teren. Ali oni normali na tuđem zbog nedefiniranog statusa turističkog zemljišta nisu mogli graditi, ali nisu imali ni interesa graditi, jer bi u takvoj jednoj situaciji cijena tog terena bila između 5 i 10 milijuna eura. Znači, ono za što bih se ja zalagao, bila bi da država tim hotelijerima da zemljište da mogu graditi. Mi imamo situaciju npr. da jedan "Jadran-turist", da jedna "Plava laguna" da jedna "Rivijera", da ne spominjem njihove gazde Plinija, grof Elza itd. već desetljećima koriste ma ne samo u Istri, nego ista situacija i diljem Jadrana, stotine hektara tzv. turističkog zemljišta i da nikome ništa ne plaćaju. Sirotinja u ovoj zemlji razumljivo plaća sve, a ovima koji izgleda da su silno zadužili sve vlasti do sada, država poklanja besplatno korištenje stotine hektara tzv. turističkog zemljišta. Zamislite da nekom od vas, meni, daj Bože da recimo upravljamo u jednoj godini … [[Govornik se ne razumije.]] "Lanternom", pa da koristimo to zemljište, te kampove bez kune naknade. 10 tisuća turista je tamo dnevno, to pomnožimo sa 20, 30 eura koliko turist dnevno troši, pa na kraju sezone imate čistih 3, 4, 5 milijuna eura. Zašto država do danas nije rekla, evo gospodo besplatno ne možete koristiti to turističko zemljište, ali dogovorimo se mi ćemo stati kao država iza vas, vi izgradite u dvije ili tri godine negdje golf teren na zemljištu koje će država njima dati, kojega je ionako '91., '92. nacionalizirala općinama i gradovima i sutradan vam to isto zemljište dajem u koncesiju da možete normalno poboljšati svoju turističku ponudu. Jasno je da ćete mi u tom slučaju plaćati, treba im reći i korištenje golf terena i turističkog zemljišta, jer nema nešto za ništa. E vidite gospodo, tako su Slovenci recimo po tom modelu gradili golf u Sloveniji i zato uz golf u Sloveniji nije niknuo neki veći ne znam, turistički ili apartmanski objekt. E to je recimo i to bi bio i Kajinov model. E sada da vidimo kako otprilike stvari stoje u Hrvatskoj? Jedini golf teren koji se dovršava u ovom trenutku, je u Savudriji znači u kompleksu "Kempnski". Ja mislim da bi čitav taj kompleks trebalo vidjeti. Možda bi Sabor trebao se seliti jednom ići u Umag, dugi put ići ne znam u Pulu da vidi kako funkcionira "Uljanik" i možda bi došli do nekih saznanja kako se može nešto učiniti u ovoj državi. S druge strane postavlja se i to pitanje, kako to da u jednoj Velikoj Britaniji imamo 600, 700 golf terena, toliko ih ima Njemačka. Italija ih ima sigurno 400, 500, Hrvatska de facto nema niti jedno. Kako to da tamo nešto može funkcionirati u Hrvatskoj apsolutno ne može ništa funkcionirati? Koliko je gospodo postavimo si i to pitanje novih hotela od 50 soba na više recimo u Hrvatskoj izgrađeno od 91. do današnjeg dana. Ja sumnjam da ih je diljem naše obale tisuću kilometara zračne linije od Umaga je dole do crnogorske granice plus tisuću otoka, nije ih sagrađeno više od deset. U Istri ih je sagrađeno svega tri nova hotela "Kempinski", "Nautica", "Istra" u Istra turistu sve na području grada Umaga, drugdje su hoteli obnavljani ali nisu novi građeni. Koliko je industrijskih objekata u Hrvatskoj sagrađeno? Još manje. Mi jednostavno ništa ne ćemo, ali danas isto tako jako dobro znamo da nam je vanjski dug 37 milijardi eura, znamo koliko novaca ili milijardi eura treba vratiti u idućoj godini, znamo bez koliko ćemo radnih mjesta otprilike ostati, iduće znamo koliko će nam biti GDP i znamo da smo u velikim problemima. Što je s druge strane recimo i sa hrvatskim nekretninama kada tako o njima govorimo. Prodaja je to svi znamo de facto stala i u Istri, i u Zagrebu, i u Dalmaciji, i u Slavoniji. Oni koji su do 5., 6. mjeseca nadali se da će od prodaje moći živjeti danas de facto vegetiraju. Govorim za Hrvatsku. Ništa drugačije nije u Italiji, Austriji, Njemačkoj. Cijena kuća je u ovoj zemlji ili stanova pala za dobrih 20, 30 i 40%. Danas mnogi u Istri prodaju svoje nekretnine samo da bi mogli isplaćivati bankama kamate da ne bi plaćali zatezne kamate. Znači, u ovom trenutku onaj tko misli da je golf unosan posao taj se naprosto grdno vara. Uz ovaj "Kempinski" koji još uvijek nije gotov u Istri su na pomolu još neki ali u realizaciji Jupiter fonda iz Velike Britanije. To je golf u Motovunu investicija 79-80 milijuna eura, to je "Markocija" Buje 70-80 milijuna eura, to je "Dajla" kraj Novigrada odnosno Buje, Umag 70-80 milijuna eura i ovo o čemu je gospodin Maras govorio Ladić u Ližnjan dovlači Izraelce, bolje rečeno jedan svjetski lanac. Znači, to su ta četiri terena koja se realno mogu ostvariti u periodu od narednih dvije ili tri godine. Vrijednost ovih četiri terena je negdje oko 300 milijuna eura. Postavlja se pitanje da li Hrvatskoj treba tih 300 milijuna eura od čega bi država trenutno samo kroz PDV pobrala 60 milijuna eura kojih opet neće uložiti ili vratiti u Istru nego će ih uložiti u neke druge krajeve jer Istra po proračunu za 2009. zastupljena je sa svega 77 milijuna kuna. Jasno je isto tako da nitko neće uložiti ni 10, ni 20 milijuna eura a to je cijena golog golf igrališta a da na povrat novca čeka 200, 300 ili 500 godina. Povrat novca i to mi moramo znati ne ostvaruje se igrom, ne ostvaruje se jednim pićem u nekoj golf kućici jer ionako na ručak svi ti golferi idu u okolne restorane. Povrat novca, tu nema nikakve tajne. To je jasno. Ostvaruje se kroz ili preko nekretnina. I tu se ja apsolutno slažem. Tu valja biti itekako oprezan. Zašto? Pazite, ja ću isto reći. Ovaj zakon nije najsretnije rješenje i bilo bi dobro ako bi mogao ići u još jedno čitanje. Zakonom o golfu recimo namjerava se ta gustoća izgrađenosti podvesti pod onu brojku od 25%. Ja osobno smatram da je to previše. Samo izvlaštenje tj. eksproprijacija, drugo koje se predlaže na način da vlasnici ne mogu utjecati na postupke po meni je isto tako neprihvatljive. Ja znam da bi mnogi vlasnici da to rade i čine ucjenjivali kako bi dobili što je moguće veću cijenu, onda dižu svoju cijenu u nebo ali i to je legitimno. Treće, obveza lokalne samouprave da proda zemljište bez javnog natječaja i to baš za golf, i to je neprihvatljivo ali u praksi se dešava da netko nešto kupi na javnom natječaju a potom ovome drugome de facto blokira investiciju. I četvrto, ako netko kupi neku kuću uz golf onda se postavlja pitanje da li je moguće vlasnika natjerati da je mora dati u zakup za golf sadržaje. To je isto tako jasno vrlo teško i dosta nategnuto iako je to logika koja se primjenjuje drugdje i to je u interesu na neki način onoga tko kupuje taj apartman ili kuću uz golf da iz zakupa de facto otplaćuje nekretninu koju stječe. Ovaj prijedlog i to treba reći je prijedlog odvjetničkog ureda Veljović-Modrušan-Perić-Jelenković. Na neki način on pogoduje investitorima, to treba priznati. Isključivo je u korist ja ću reći investitora. Zašto? Zato jer oni zastupaju ovaj Fond "Jupiter" ali u interesu i na neki način i da se nešto počne dešavati u ovoj zemlji. Utoliko možda bi bilo najbolje da se sve ovo oko golfa prepusti lokalnoj samoupravi kao i kod javnog privatnog partnerstva ali da zakonom definiramo da izgrađenost na tom golfu ne smije biti veća od 15% tog terena. To je zapravo bit. Pa onda tko voli neka izvoli. Izgrađeno se znači mora svesti na najmanju moguću mjeru. Meni je jasno i to da nakon Kempinskog na Savudriji i ostali će ubrzati aktivnosti oko golfa, jasno mi je to. Siguran sam da će Golf "Kempinski" prihvatiti svi u Umagu ili velika većina. S druge strane, imamo onu logu tko prije jasno njemu dvije. Zašto "Jupiter" je u ovom trenutku zainteresiran za tri golf terena u Istri? Jer jedan golf kao niti jedan golf jer se golferi sele de facto s jednog na drugi teren. Svima je isto tako jasno da golf teren na neki način produžuje sezonu, oplemenjuje sezonu, da sezona u Istri traje nekih četiri, pet mjeseci, u Dalmaciji sumnjam da traje dva mjeseca. Na golf lokacijama sezona u Hrvatskoj može trajati devet ili deset mjeseci ali od toga će sigurno i neka okolica imati korist. Golf i to tvrdim danas nije elitizam. Ja tvrdim da je bolje da imamo danas golf nego neki kamp, pogotovo ako od tog kampa država ništa ne uprihoduje. Postavlja se pitanje tko će sutra kupovati naša vina, naša ulja koja su ionako skuplja danas recimo u Istri ili Hrvatskoj no što su u Italiji, Španjolskoj, Francuskoj ili bilo gdje drugdje. Mi isto tako moramo shvatiti, nitko neće doći sa 10, 20, 30 milijuna u Hrvatsku a da taj novac na neki način sutradan ne oplodi ili da na tom novcu, na toj investiciji ne zaradi. Ako ne vrati investiciju razumljivo on neće doći, ali neka ni njemu nitko ne omogućuje da taj novac može izvesti na mah iz zemlje i zato ova izgrađenost sa tih 25% mora se smanjiti na nekih 15%. Ono o čemu sam govorio i jutros kada govorimo o tom poljoprivrednom zemljištu cijene poljoprivrednih nekretnina u Istri su veća, je više nego u Luksemburgu. S druge strane ako netko u nešto investira 10, 20, 30 milijuna EUR-a koliko košta jedan goli teren onda će i država na tom terenu ubrati PDV od 22%. Netko će se zaposliti i da ne nabrajam neke druge efekte. Mi naprosto prateći, ne znam, ovo što se dešava u ovoj zemlji jednostavno protiv svega smo. Mi sve odbijamo. Mi smo, ja tvrdim, u zadnjih 7, 8 godina otjerali 4, 5 milijardi EUR-a investicija u zemlji. Izgubili smo 50-tak tisuća radnih mjesta. Država je ostala bez jedne milijarde EUR-a. I što nam je naprosto činiti? Još jedanput ću ponoviti. Promet nekretnina de facto je u ovoj zemlji stao. Na tržištu nekretnina je panika. Vrijednost opada stanovima, kućama. U 2009., 2010. nekretnine će još gubiti na cijeni. Ono što se dešava s dionicama da su one danas ispod vrijednosti od 2005. godine to će se uskoro dogoditi i sa našim nekretninama s time da danas ili iduće godine kada budemo ostajali bez posla i od Istre na dalje naši ljudi više neće moći odlaziti raditi u Italiji jer je i tamo kriza, i tamo isto tako nema posla. Sve u svemu za kraj ja ću isto reći. U ovim dijelovima koje spominjem. Zakon je neprihvatljiv. Treba smanjiti veličine izgrađenosti i bilo bi dobro da zakon ide u drugu, u drugo čitanje, ali isto tako budimo razumni i nemojmo svakog investitora otjerati. I povucimo samo još jednu rečenicu da kažem, jednu paralelu sa tenisom. Prije 40 godina u ovoj zemlji svi su bili protiv tenisa. Od mog oca na dalje. I u Rovinju i u Umagu i tako dalje. Danas vidimo da jedan Umag ne može graditi turističku ponudu ili Rovinj ili Poreč bez tenisa. Pred 40 godina od mog oca na dalje svi su bili protiv bazena uz hotel. «Odi se kupaj tamo, nemoj mi graditi bazen». A danas vidimo da bez toga nema turizma i za 10 godina svi ćemo shvatiti da ni bez golfa neće biti turizma u Hrvatskoj koji, bojim se, za godinu, dvije dana može doći na grane hrvatske brodogradnje iz 2008.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin, vi ste ovdje nadrobili svega i svačega samo niste pričali o prijedlogu zakona. Ali to, na to smo već naučili. Pošto vam nemam priliku replicirati onda ću vam samo jedan ispravak navoda ispraviti a to je, vi ste ustvrdili naime da Vlada nije upoznata s projektom Kempinsky i sa golf terenima na području grada Umaga. Ja vam tvrdim da je itekako upoznata jer je na preporuku Vlade … … [[Upadica se ne razumije.]] proračun, da bi ga trebala vidjeti i da nije upoznata, na prijedlog Vlade Republike Hrvatske grad Umag je prihodovao manje oko 30 milijuna kuna na račun komunalnog doprinosa jer je paušalno po preporuci Vlade trebao za preko 90 hektara naplatiti samo milijun kuna komunalnog doprinosa.
Hvala. Klub HNS-a , gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodo predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke podržat će ovaj prijedlog zakona, ali pod uvjetom da se usvoji naš zaključak kojega smo podnijeli, a to je da se ovaj konačni prijedlog, da se ovaj Prijedlog zakona o golf igralištima, da se za ovaj Prijedlog zakona o golf igralištima provede i treće čitanje. Naime svjedoci smo da smo dobili na klupe cijeli niz amandmana na ovaj prijedlog zakona, činjenica da i odbor, matični Odbor za turizam se izjasnio o potrebi čitanja, potrebi provedbe izjašnjavanja o ovom zakonu i u trećem čitanju a u tom smislu je Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke uputio u proceduru i ovaj zaključak i usvajanje ovog zaključka. Podržat ćemo i ovaj prijedlog zakona za treće čitanje ukoliko se usvoji naš zaključak. Generalno Hrvatska narodna stranka svoj osjećaj prema sportu, svoj odnos prema turizmu dokazuje cijelim nizom primjedba, vrlo konkretnih projekata i vrlo konkretnim odnosom a i kad je u pitanju golf igralište definitivno smatramo da je prvo da nije, da nije bez razloga da u 10 godina nismo izgradili nijedno golf igralište. Broj 2. sasvim sigurno golf igralište kao potencijal u ukupnom slaganju turističkog proizvoda definitivno ima svoj prostor i treba podršku. I u svakom slučaju i odluka Vlade, a to je da, da su golf igrališta od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku uključivo i izdvajanje šume i šumskog zemljišta iz šumsko-gospodarske osnove za izgradnju kvalitetne mediteranske i europske golf destinacije definitivno nešto s čim se mi slažemo, ali ni u kom slučaju a poučeni s iskustvom i tu neposredne blizine Blata kad je i taj prostor odlukom Vlade proglašen nacionalnim interesom i taj nacionalni interes je onda dobio svoj razvoj i slijed koji je dobio, a činjenica da u tom projektu, da u tom projektu nadzorne funkcije ili nadzorne službe našeg sustava prije svega inspekcijske službe nisu pokazale svoju odgovornost, nisu pokazale svoju ozbiljnost. A temeljem i ovog prijedloga jednostavno ne vidimo garancije da u ovom projektu izgradnje golf igrališta imamo sigurnost da ne dođe ili ne dolazi do zloupotrebe. Naime svugdje u svijetu i poznato je i jasno je, jasna je da je vrlo blisko povezana izgrađenost ili izgradnja projekata golf igrališta sa operacijama vezanim uz nekretnine i to vrlo često netransparentno. Ministarstvo turizma postavlja se pitanje koliko nama golf igrališta i treba. Čuli smo da je u prostornim planovima uvršteno 60 golf igrališta. Da li na našim prostorima treba 60 golf igrališta? To je pitanje broj jedan. Pitanje broj dva koliko nama stvarno treba golf igralište, jer strategiju razvoja turizma još nemamo, nismo je još dobili. Prošle godine, u stvari ove godine u četvrtom mjesecu bilo je najavljeno da će se izraditi dubinska analiza turizma. U proračunu je predviđeno 700000 kuna, u proračunu za 2008. Za izradu, za troškove izrade te analize, a vjerujem koja analizom bi se i verificirali svi ovi uspješni i dobri rezultati u turizmu o kojima smo imali prilike čuti i u prethodnim točkama, a vrlo vjerojatno i u ovoj točci. Činjenica da u 2009. u proračunu te stavke nema. Drugim riječima mi očekujemo ovih dana i tu dubinsku analizu. Jedino na čemu se temelji izgradnja golf igrališta i proglašenje nacionalnog interesa je program razvitka golfa odlukom Vlade od prije 10 godina. Prema tome smatram, prema tome mi u klubu Hrvatske narodne smatramo da bi, da o samoj dimenziji nacionalnog interesa u izgradnji golf igrališta mogli razgovarati tek nakon donošenja strategije razvoja turizma i tek nakon prezentacije, dubinske analize stanja u turizmu, a za koju analizu ponavljam su predviđena sredstva u proračunu i Ministarstvo turizma preuzelo obveze izrade te analize. Konkretno vezano na zakon, a o tome smo, o tome sam imao priliku i nešto reći i prilikom rasprave na Odboru za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo o čemu smo raspravljali kao zainteresirani odbor jer smatramo da i ovaj projekat ima prostora, ima mogućnost, ima značaj za regionalni razvoj i definitivno ima u tom smislu, i u tom smislu ima našu podršku. Površina golf igrališta. U zakonu je predviđeno 85 ha minimalno. U amandmanima koje smo vidjeli na klupama je to sad 70 ha. Vjerujem da će se o svemu tome i predlagač izjasniti. Ali činjenica je po ovom prijedlogu minimalne površine 85 ha mnoge jedinice lokalne samouprave i regionalne samouprave bili bi prisiljeni mijenjati svoje prostorne planove, jer u njihovim sadašnjim prostornim planovima prostor za golf igrališta je manji od 85 ha. Ima nekoliko investitora koji su već pripremili čitavu studiju. Ima i studija utjecaja na okoliš, ima i zatvorenu financijsku konstrukciju. Međutim, njihova površina, površina njihovog golf igrališta je manja od 85 ha. Pa vjerujem da ovim fiksiranjem minimalne površine da predlagač ovog zakona neće stvoriti ne tržišnu utakmicu, da neće stvoriti situaciju da pojedini investitori koji su već uložili sredstva u takve projekte ostanu kratkih rukava. O površini izgrađenosti, o gustoći izgrađenosti o kojoj je govorio i kolega Kajin činjenica je da je ovim zakonom predviđeno da gustoća izgrađenosti svih pratećih sadržaja, klubska kuća, parkiralište, servisne zgrade, ugostiteljstvo, turističke građevine namijenjene smještaju smiju zauzimati do 25% od ukupne tlocrtne površine na kojoj se planira izgradnja golf igrališta. Dok istovremeno člankom 52. važećeg Zakona o prostornom uređenju i gradnji se govori da ukupna tlocrtna površina, bruto površina zatvorenih, natkrivenih građevina može iznositi najviše 10% površine sportskih terena i sadržaja jedino ako golf igralište se ne tretira kao sportski teren. Međutim, očito da je u koaliziji jedna i druga odredba. Činjenica je da postoji očito opravdana potreba izvlaštenja do 20% kad govori se o fizičkoj osobi, privatnom vlasništvu, kad govorimo o vlasništvu države Hrvatske onda je to do 30% provedba javnog natječaja. Prodaje se po tržnoj cijeni za koju nije definirano koja je ili ne veže se uz neki indeks nego je očito slobodna procjena koja će se riješiti uredbom Vlade, a koja opet može biti ovakva i onakva i da se provodi bez javnog natječaja. Kod golf igrališta ima još jedna komponenta o kojoj moramo progovoriti, moramo o njoj reći. Ona je ekološke naravi. Naime, za jedno prosječno igralište, golf igralište od 18 rupa procjena je struke da je potrebno između 1600 i 2000 kubika vode dnevno za zalijevanje. Sigurno da u kontinentalnom dijelu Hrvatske nešto manje, sigurno da u onim atraktivnijim prostorima blizu mora, daleko atraktivnijim prostorima treba nešto više. Ali u svakom slučaju kad se to preračuna, kad se to pretvori, napravi usporedba da otprilike takvu količinu u 24 sata potroši jedan gradić od 8000 stanovnika onda to dobiva jednu sasvim novu dimenziju. Činjenica da je u Istri, u istarskim županijskim planovima predviđena su 22 golf igrališta. Ako to pomnožimo sa 2000 kubika to je 44000 kubika dnevno ili kad to opet pretvorimo na broj stanovnika to je gradić od 172000 stanovnika. Nadalje, za očuvanje i održavanje travnjaka na golf igralištima nužna je upotreba pesticida i čak su neke države zakonom ograničile, zakonom omogućile koliko tih pesticida se može koristiti za održavanje golf igrališta. Procjena je opet ponavljam struke da je za jedno igralište potrebno između 750 pa do tone i pol pesticida, od 750 kila do tone i pol. Ako uzmemo na primjeru Istre 22 predviđena, neka je ova najmanja količina 750 kila, to je 16,5 tona puta deset godina, drugim riječima koncentracija od 165 tona na jednom relativno malom prostoru. Naime, ne govorim to zato jer smo protiv golf igrališta, ali govorimo zato da se golf igrališta kao nacionalni interes sagleda po svim elementima, po svim segmentima, a da bismo onda i mi u Saboru mogli donijeti kvalitetnu odluku. I da ne duljim, mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržavamo svaku akciju, svaku aktivnost koja stvara potencijal, koja stvara novu mogućnost u stvaranju dodatne vrijednosti, ovdje konkretno govorimo o potencijalu u turizmu, ali istovremeno smo protiv bilo kakvih mogućnosti da se jedna dobra ideja zloupotrijebi, a ponavljam, odlukom nije bitno koje Vlade, nije bitno koje Vlade, desilo se 2002. interes koji je bio definiran na blatu kasnije je dobio rasplet i stvarno mislim da nemamo mogućnosti da jednostavno iz dobrog zakona zbog brzanja postupka iz hitrenog postupka, a svjedoci smo da se nešto takvo i kroz raspravu odvijalo i kad smo govorili o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu kao dobroj ideju, ali kad to nije dio sustava, onda se to izrodi u nešto što je izuzetno štetno za naše građane, pa vjerujem da ćemo i našu odgovornost kad govorimo o nacionalnom interesu golf igrališta da ćemo našu odgovornost iskazati sa adekvatnim zakonskim prijedlozima. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Mario Zubović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo, ja moram ispraviti gospodina Koračevića. On je aludirao da će ovaj zakon riješiti probleme koji su na golf igralištu Blato pored Zagreba. Probleme koji su na golf igralištu Blato treba riješiti gospodin Milan Bandić zato što se golf igrališta izgrađuju po pravilima prostornih planova i ovaj zakon neće utjecati na prostorni plan koji je u Zagrebu. Prema tome, gospodin Koračević je rekao nešto što potpuno ne stoji.
Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Zlatko Koračević.
Hvala lijepo. Ja bih vrlo rado, a i potruditi ću se osobno da dam kolegi Zuboviću fonogram svoje rasprave. To što on tvrdi ja nisam rekao, nego tvrdim i govorim da je naša obveza stvoriti zakonski sustav u kojem se neće dešavati to što se dešava, a ovaj što se desilo na Blatu, a ovo što smo danas dobili sigurno nije takav sustav.
Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, gospodine ministre, gospodo iz Vlade, uvažene kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo, pred nama je jedan prijedlog zakona koji je u svom dosadašnjem putu od prvim ideja, a vezane na golfa od kad je Hrvatske države ima relativno neuspješan put i … [[Govornik se ne razumije.]] od '95. godine kada je već Ministarstvo turizma donijelo dokument koji se zove "Golf kao element razvoja i strategije hrvatskog turizma" da bi nakon toga '99. godine Vlada usvojila program razvitka golfa kao okvir dugoročne politike izgradnje golf igrališta, da bi nakon toga u vremenima iza 2000. godine imali nekoliko odluka hrvatskih vlada koje su govorile o toj temi. I evo, od 1995. godine, ako je uzimamo kao važnu godinu, pa da danas, a danas je 2008. prošlo je i prolazi 13 godina, a možemo reći da danas u Hrvatskoj imamo 3 golf igrališta za koje možemo reći da su natjecateljskoga tipa, da imaju 18 rupa, dakle Krašić, Brijuni i Blato i da je dobar dio njih danas opterećen kroz proteklo vrijeme načinom kako je izgrađen i kako je stvaran. Danas činjenica je da u Europi imamo preko 6 400 golf igrališta od onih kao postojbina, Škotska, Engleska u kojih ima preko 2 500, onih bliže nama Mediterana, od Španjolske skoro 300, Italije 240, Francuske 500, gdje se spuštamo još niže prema zemljama koje su nama bliže i koje su dobrim dijelom spadale u sustav kao što je naš ili blizak nama, a to je Češka koja danas ima 60 golf terena. Hrvatska, neosporno je da je Hrvatska turistička zemlja i zapravo možemo reći da je danas Hrvatska jedina turistička zemlja koja nema adekvatno, odnosno gotovo nikakvu golf ponudu, odnosno ponudu golf igrališta na našim prostorima, neovisno da li se to radi o mjestima vezanih uz turizam, prije svega onaj uz priobalje, ili, a o ovome je do sada bilo malo riječi, vezana i na sam kontinent. Neosporno je da je, i to smo dobrim dijelom svi rekli da nam je golf bitan za razvoj turizma, ali isto tako golf je sport koji je razvijen u Europi, a evo razvijamo ga ovdje sada, pokušavamo i u Hrvatskoj. Neosporna je i činjenica da golf produžuje turističku sezonu i to posebice u vremenima van sezone. Naše je priobalje idealno za razvoj golfa upravo u tom vremenu van sezone i zaista je krajnje vrijeme da se kao takvo i iskoristi. Neovisno da li se radi o golf igralištima na kontinentu ili u priobalju, kada govorimo o golfu kao o turističkoj ponudi, potrebito je da u krugu reda veličine 40, 50 pa do 100 kilometara ima 5, 6 golf terena kako bi se na taj način razvijao golf turizam kao turizam jer je poznato da golferi putuju svijetom i Europom i da se zaustavljaju na prostoru koji može u okviru 4, 5 dana dati raznoliki sadržaj, raznoliku ponudu igranja golfa na različitim prostorima. Na žalost, danas u Hrvatskoj mi tu takvu ponudu ne možemo dati. Dozvolite mi dvije, tri rečenice vezano na uvijek aktualnu temu a to je ekologija. Evo koristim priliku da vas pozovem sve zastupnike u svoj Zaprešić gdje smo prije četiri godine izgradili ne golf igralište nego golf vježbalište ali sa tri rupe koje su sastavni i mogući dijelovi golf igrališta koje smo napravili prema ekološkim standardima koji u okviru biljnog i životinjskog svijeta je apsolutni isti kao što je bio ili čak štoviše i bolji. A isto tako kada je riječ o upotrebi pesticida činjenica da intenzivna poljoprivredna, a posebice ratarska proizvodnja podrazumijeva po nekoliko puta veću upotrebu pesticida nego što je to danas kod golf igrališta tim više što i u tretiranju samoga terena, dakle nije ravnomjerna tek je na pojedinim vidovima nešto veća, a svijet i Europa ne bi napravili ovoliko golf igrališta a znamo da je ekološki osviješten, da to nije tako. Kada govorimo o preduvjetima za stvaranje golfa prije svega to su prostorni planovi jedinica lokalne samouprave i njihova odrednica da se na prostoru njihovoga grada, općina omogući izgradnja golf terena. Dakle kao što smo čuli već u 60 jedinica lokalnih samouprava to je tako ili je u njih više ili manje od stvarno takova mogućnost, a ponukan zaista neuspješnom izgradnjom golf igrališta na tom prostoru naše Hrvatske, mogu dakle zaista odgovorno reći da ne bih volio biti u koži jednoga gospodina Ladića, Koljevića apostrofiram ili dobrim dijelom drugih potencijalnih investitora koji upravo zbog razloga a to je nemogućnost kupnje dijela površina koje su potrebiti za izgradnju golf terena već godinama ne mogu takovu investiciju realizirati i zaista sa punom odgovornošću dajem potvrdu ovakvog prijedloga zakona koji konačno omogućuje da se po tržnim uvjetima kupi zemlja ili onda imajući u vidu da je to interes Republike Hrvatske se i u datim momentima i izvlasti kako bi takova investicija mogla biti operativno moguća i kao takova ući u realizaciju. Svakako da kada govorimo o mogućnosti da se i lokalna samouprava, dakle općina ili grad na neki način natjera da i ona proda dio zemljišta kao takovog a da se zaokruži investicijska cjelina smatramo dobrodošlima jer na taj način, a lokalna samouprava da vas podsjetim i sama svojim prostornim planom omogućila taj zahvat u prostoru onda je to na neki način i njezina aktivna uloga da se uključi u jednu takovu investiciju odnosno moguću izgradnju. Do sada je uvijek kod nas bitno pitanje bilo, a i danas se provlači kroz ovu raspravu, jeste pitanje urbanizacije, odnosno izgradnje stambenih objekata koji bi onda investitor kroz prijedlog zakona do 25% mogućeg građevinskog područja mogao enormno zaraditi, ali ako smo dobro pročitali prijedlog ovoga zakona točna je činjenica da osim ugostiteljsko turističkih djelatnosti, djelatnosti vezane uz sam golf, takova prenamjena nije moguća i ona je kao takova određena zakonom što bitno smanjuje mogućnost investicije u tom smjeru. No, ja ću biti iskren pa reći da je kroz zadnjih 5-6 godina kod mene u Zaprešiću bilo 20-tak potencijalnih investitora i ulaganja u golf. Kao što je kolega Kajin rekao, izgradnja kvalitetnog i dobrog golf igrališta mjeri se milijunima eura pa i desecima i nema investicije u izgradnju golf igrališta ako i nema adekvatnog i opravdanog ekonomskoga interesa u najvećem broju slučajeva u Republici Hrvatskoj. Jer izuzetaka je bilo do sada i kod nas u našemu gradu gdje smo upravo kao grad napravili golf vježbalište, ali u jednom drugom ozračju povijesnog kompleksa "Novi dvori" te smo tako na taj način započeli i obnovu. U tom kontekstu je i mogućnost da kroz zakon se odredi i mogućnost etažirane i prodaje dijela komercijalnih objekata kako bismo u ovo vrijeme, a svi smo svjesni i suglasni o tome da gospodarstvo i gospodarstvenici kubure sa investicijama, sa kapitalom, da se omogući eventualna manja zaduženost i pribavljanje potrebnih obrtnih sredstava za sam rad i razvoj investicije kako one eventualno ne bi došle u pitanje. Kolega Kajin, a drugi put ga apostrofiram, dobro rekao i pita je, zašto nema golfa u Hrvata. Golfa u Hrvata nema zato što do sada na adekvatan način investitori nisu mogli ekonomski interes uz uvažavanje razvoja golfa, to je dakle i povrat investicije kroz postojeću zakonsku proceduru i uvjete koji su ovdje kod nas ostvariti i realizirati. Ovim prijedlogom zakona u ovakvim mogućnostima i ovakvoj situaciji sada tu mogućnost stvaramo te vjerujemo da ćemo u vremenu koje je pred nama, imati na adekvatan način ulazak u golf biznis, ali isto tako i ukupnu korist za hrvatske građane. Ja ću ovdje reći, a isključivo je bilo riječ dakle o turističkom segmentu da je to razvoj sporta. Nakon što smo napravili golf vježbalište, samo golf vježbalište u Zaprešiću učlanili smo 150 članova i danas su aktivni oni koji igraju golf u Zaprešiću prvenstveno građani Zaprešića. Da su danas najbolji … [[Ne razumije se.]] Hrvatskoj i ovdje smo izbili još nešto famu isključivo tome da je golf elitni sport, dakle sport bogatih ljudi isključivo. Kod nas smo dali izuzetan naglasak na mlade ljude te i na taj način kroz niske cijene, kako upisnine tako igranja golfa pridobili za još jedan sport koji je u Europi i razvijen i etabliran. Ovdje sam se dotakao i segmenta dakle koji se zove javni golf i činjenica je da u Europi osim onog koncepta, a to je a) zatvoreni golf klubovi sa posebnom klijentelom, otvoreni golf klubovi, veliki segment upravo ima i javni pristup i pojedine države golfa asocijacije upravo i daju i aludiraju na tu javnost, dakle da što je veći broj mladih ljudi uključe u aktivno igranje golfa i kao što je zaista tenis prije 30 do 40 godina bio elitni sport, a danas to više nije, naglasak je da se i u kontekstu golfa u vremenu koje je pred nama pokuša raditi na sličan ili isti način. Iz svega ovoga što sam do sada rekao mogu potvrditi da će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje zakona po hitnom postupku. Gospodine predsjedniče, hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja bih ispravio jedan navod kolege Turka koji je rekao da će, da se ova etažacija koristi zato da bi se investitori morali manje zaduživati. Ja sam uvjeren da se ova odredba u zakonu koristi zato da bi se stvorio ekstra profit prodajom nekretnina na golf igralištima. I kažem još jednom da je ovaj zakon na snazi, u Zagrebu bi bila legalna prodaja kuća na golf igralištu u Blatu. Zbog toga što to nije bilo tako definirano do sada, nisu ih mogli prodati i to je jedini prijestup koji su oni tamo bili napravili. I zato mislim da nije zaduženje ili pomoć u investiciji ključna intencija ovog zakona, nego da se stvori ekstra profit za one koji će sutra investirati u golf igrališta, a to nisu golferi nego oni koji će raditi apartmane, kuće itd. Hvala lijepo.
Potpredsjednik Doma, gospodin zastupnik Josip Friščić u ime kluba HSS-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Zasigurno zakonski prijedlog koji je pred nama za nas predstavlja određeni izazov. Mi znamo koje smo si ciljeve postavili, pratimo što rade drugi, a vrlo često kada to treba sprovesti kod nas instalirati onda zastajemo, tražimo svoja rješenja ili tražimo onakva rješenja koja nigdje drugdje nisu prihvatljiva i vrlo često onda tako i projekti odbijaju one koji su za njih zainteresirani, postaju neisplativi ili ono što mi znamo reći često smo mi oni koji tražimo da nam se prizna patent da smo izmislili toplu vodu. Nije nam se to dogodilo na jednom projektu. Sjetite se samo kada smo krenuli, krenula određena akcija izgradnja bazena i tada je trebalo otići u Njemačku ili Austriju i čuti, oni su rekli ako gradite kompleks od tisuću kvadrata onda napravite barem morate graditi od tri tisuće, jer dvije trećine moraju biti komercijalni sadržaji da bi to bilo isplativo. Ne, mi smo otišli onu tisuću i onda svaku godinu proračun ulaži, daj i priča je kako to je drugdje isplativo, a kod nas nije. Da ne govorim o onim akcijama kada je riječ o zbrinjavanju komunalnog otpada. Ako je Europa rekla nema isplativog zbrinjavanja za manje od 500 tisuća, ali mi imamo u prostornim planovima i za 50 tisuća i za 5 tisuća stanovnika. Samo nitko ne želi izračunati koliko to košta i tko će to na kraju platiti. I zašto radim sad ove usporedbe? Zato jer desetci su golf igrališta u Europi za koje vjerujem da su predlagači zakona razmotrili, osjetili, vidjeli i ugradili. Jer ono što su zadane brojke, što su površine, broj rupa izgrađene površine, da sve to skupa ima svoj smisleni sadržaj i funkciju, takve odnose kvadrata treba osigurati ovdje. I ja sam uvjeren da su predlagači upravo to uradili jer mi smo i sad i danas i večeras u Saboru počeli špekulirati da li je to 15% izgrađenosti, 20%, 25%. Ja ne bih htio biti među onima koji će na taj način u ovom projektu špekulirati. Sigurno je da smo si mi zadali određene ciljeve i da su nam neki drugi odredili pozicije. Što to znači određene pozicije? Ako netko ima malo veza i poznanstva može otići do Beča, do instituta koji je za potrebe Europske unije snimao europske regije, a zemlje u tranziciji su uzete u cijelosti kao regije i radio za njih, za nekoliko desetljeća unaprijed snimku održivosti života na tim prostorima i namjene pojedinih prostora unutar Unije i onda kada je riječ o Hrvatskoj naša je perspektiva u okviru te vizije razvoj poljoprivrede, prerađivačke industrije i turizma. I sada je stvar kako ćemo se mi tu postaviti. Možemo tu šansu, ja vjerujem da ćemo je iskoristiti, a možemo je i prepustiti. I zato mi s ovim zakonom kasnimo. Kasnimo, jer ga je trebalo donijeti ranije kada su i prve smjernice donijete, ali opet bolje ga je donesti sada nego da nam se događa da se ovi objekti, ova igrališta naprave, a onda moramo … [[Govornik se ne razumije.]] žmireći nešto sankcionirati, kao da nečega nema, a već ima. Sigurno je i to da svoj cilj u turizmu, a ja mislim da smo ga u program Vlade unijeli primaknuti se prema 12 milijardi eura nemoguće je ostvariti ako ćemo ga realizirati kroz izgradnju apartmana, samouređenje plaže koje moraju biti uređene i priču o lijepom moru, jer to je aktivnost u najboljim uvjetima od 15.6. pa do 15. rujna, a želja nam je da ta aktivnost traje kroz cijelu i kroz sadržaje koji su mogući. Osim toga, na turističkom tržištu u ponudi, ali bolje reći u potražnji nastaju promjene. Ljudi žele aktivni turizam. Ljudi žele sportski turizam. Ljudi žele ekstremne sportove itd. za vrijeme odmora. Za sve to imamo šanse, ali za to treba stvoriti i određene mogućnosti da oni koji dođu da mogu to konzumirati. Sigurno je zbrajajući prostorne planove jedinica lokalne i regionalne samouprave u Hrvatskoj 62 su za planirana golf igrališta. Vrlo teško će se ona realizirati, barem ne u jednom kratkom periodu, ali sigurno je i to da ono o čemu je kolega Kajin govorio da za tri, četiri, pet igrališta u Hrvatskoj postoje zainteresirani investitori i postoje uvjeti da se pristupi njihovoj izgradnji. Ali, treba reći i to. Svaka kuna ili svaki euro koji će se uložiti u ove sadržaje, a to nisu ulaganja iz državnog proračuna, nego to su privatna ulaganja, to je u pravilu strani kapital koji će potaknuti investicije, on multiplicira i u ostale sadržaje, jer golf spada u skupinu elitnog turizma, po svojim potrošačima. On traži aerodrom, traži cestu, traži hotel visoke kategorije, traže restorane sa kvalitetnom ponudom. I to stvara šansu, otvara mogućnosti drugim djelatnostima oko sebe i to veoma značajne i perspektivne. Neki govore nismo se povezali nije u ovo uključen hotelijerski sektor. Kako gdje. Ja sam razgovarao s nekim hotelijerima i oni su upravo nabrajali ove prepreke koje su dosada bile isticane, neriješeno pitanje turističkoga zemljišta, neriješena mogućnost formiranja parcela potrebne veličine za ovakve sadržaje i samim time onemogućavanje pronalaženja partnera koji bi zajedno ušli u realizaciju ovakvih poduhvata. A ako samo gledamo pobrojana četiri igrališta, to je 300 milijuna, oko 300 milijuna eura ulaganja, onda je jasno da je to naslonjeno i oni koji grade infrastrukturu, da je tu šansa i za našu građevinu. I ako će u jednom sektoru doći do smanjenja potreba, ovo su upravo sektori gdje se te potrebe mogu otvoriti i ja vjerujem da će se to i dogoditi. I zbog toga smatram da što se tiče ovih tehničkih stvari, da će nam Vlada, da će nam ministar i njegovi suradnici upravo usporedbom na druge zemlje, na druga područja, jer tu nemamo iskustva da će nam dati uvjerljive odgovore, a kada je riječ o ideji, o potrebi donošenja ovoga zakona, klub HSS-a će zakon podržati i glasati za njegovo usvajanje. Hvala lijepo.
Hvala. U 18,45 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Dva ispravka. Prvi gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Friščić u pokušaju da sve koji propituju sadržaje zakona proglasi neprijateljima fonda, rekao je da investiranja u izgradnju golf igrališta nisu državne investicije. To je netočno. 62 golf igrališta sa 85 hektara u minimumu je 5 tisuća 276 hektara poljoprivrednog zemljišta pretvoreno bez naknade za prenamjenu i bez naknade vodnog doprinosa je direktna investicija države u privatnu imovinu. A s obzirom na planiranu izvlaštenje vlasnika čak je i doprinos građana Hrvatske koji će po bestijalno niskoj cijeni pomagati investitoru da izgradi golf igrališta. Država dakle gubi u proračunu planirana sredstva.
Drugi ispravak gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodin Friščić je rekao da je u razgovorima sa određenim hotelijerima znači da postoji podrška hotelijera. Ja znam gospodine Friščiću da postoji jedna udruga koja se zove Hrvatska udruga hotelijera i restoratera, koja okuplja sve hotelijere veće u Hrvatskoj. Postoje još i mali hoteli koja je uputila pismo Ministarstvu turizma i žali se što ih nisu konzultirali oko donošenja ne samo ovog zakona, nego i zakona koji smo prije ovoga donijeli. I zbog toga sam rekao da ovaj zakon nije napravljen u suradnji sa relevantnim čimbenicima u turizmu. U ovom smislu onima koji od turizma žive i onima kojima bi to trebalo biti u interesu. … [[Upadica se ne razumije.]]
'Ajmo pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolegice i kolege, uvaženi predstavnici Vlade. Raspravu ću početi s jednim vrlo jednim pitanjem. Po čemu je to prijedlog Zakona o golf igralištima o kojem danas raspravljamo, dokument od iznimnog javnog interesa? Vrlo pažljivim iščitavanjem ovog dokumenta nisam uspjela naći nikakav suvisli odgovor na ovo vrlo jednostavno pitanje, a neosporna je činjenica da nam se ovaj prijedlog zakona od strane predlagatelja, a to je Ministarstvo turizma, odnosno Vlada Republike Hrvatske servira upravo kao dokument od iznimno javnog interesa. To je između ostalog vidljivo i kroz forsiranje hitne procedure ovog dokumenta, iako se ne radi o zakonu s europskim predznakom, a ni o zakonu o kojem ovise životi i sudbine hrvatskih građana i građanki. Predlagatelj je javni interes pronalazi u argumentu da je turizam strateška gospodarska djelatnost za Hrvatsku, da je u našem iznimnom interesu da se turistička sezona u Hrvatskoj produži, a čarobni štapić koji će to omogućiti upravo je masovna gradnja golf igrališta po cijeloj Hrvatskoj bez ikakve strategije, plana i reda. Prostornim planovima naših gradova i općina predviđena je gradnja čak 60 golf igrališta u Hrvatskoj, a to je brojka koju zazivlje i ovaj prijedlog zakona, kada nam posluže podatke o prosječno 6 do 7 golf igrališta na milijun turista, što je navodno prosjek u turističkim i mediteranskim zemljama. Ukoliko to primijenimo na Hrvatsku koju je 2007. godine posjetilo navodno nekih 11 milijuna turista, dolazimo upravo do famozne brojke od 60 golf igrališta. Gdje? Pa zna se. u atraktivnim obalnim Jadranskim područjima, u kršu i tik uz obalu mora. A koliko će izgradnja 60-ak golf igrališta koji sukladno ovom zakonu postoje objekti od iznimnog značaja za Republiku Hrvatsku imati negativnih učinaka na okoliš, u ovom se prijedlogu zakona opće ne govori. A upravo su negativni efekti na okoliš i prirodu glavni razlozi zbog kojeg su zemlje Europske unije u posljednjih nekoliko godina znatno ublažile svoj entuzijazam prema izgradnji novih golf igrališta. Jer golf igrališta zahtijevaju iznimno puno navodnjavanja, održavanja monokulturne trave, traži upotrebu velikih količina razno raznih kemikalija, fertilizanata, hebricida i pesticida kojima se sustavno truju vode, posebice iznimno vrijedne podzemne vode u krškim područjima, te trajno zagađuje tlo. Treba li podsjetiti da gradovi i općine na obali Jadranskoga mora, već danas imaju iznimno velike probleme s opskrbom vode u ljetnim mjesecima, kada na relativno mala područja doputuje veliki broj uglavnom ekoloških neosviještenih i needuciranih turista u već poznatoj maniri masovnog turizma a la Cro. Što će biti s opskrbom vode u tim krajevima ukoliko sagradimo toliki broj golf igrališta? Razlozi zbog kojeg se protivim ovom prijedlogu zakona nisu samo motivirani željom za zaštitom i očuvanjem okoliša, već i željom da se očuva prostor kao iznimno vrijedan, rekla bih najvredniji hrvatski resurs, posebice kada govorimo o atraktivnom obalnom području. A neosporna je činjenica da se ovim prijedlogom zakona taj prostor ugrožava. Naime, ovaj zakon upravo nevjerojatno liberalan u pogledu izgradnje i prodaje apartmana i vila koje se sasvim očigledno planiraju masovno graditi u sklopu golf igrališta i to na površini od 25% ukupne tlocrtne površine igrališta. S obzirom da predlagatelj predviđa da golf igralište mora imati minimalno 85 hektara a što nije u skladu s praksom drugih zemalja na kojima se susreću igrališta s 18 rupa na nekih 60-tak hektara, dakle to znači da se dopušta gradnja apartmana i drugih popratnih sadržaja na gotovo 20 hektara što je jako veliko građevinsko područje u iznimno atraktivnim područjima. Drugim riječima, dobro došli u betonizaciju i apartmanizaciju na hrvatski način, ili loša vijest za hrvatski prostor ali odlična vijest za investitore gladne profita. Tim investitorima gladnima profita ovaj prijedlog zakona ide na ruku još jednom upravo nevjerojatnom odredbom ovog prijedloga zakona. To su odredbe koje se tiču izvlaštenja. Člankom 9. je naime propisano da se dopušta izvlaštenje za potrebe izgradnje golf igrališta do 20% ukupne površine igrališta a to je opet jako, jako puno. Smatram da je u tom smislu nužno podsjetiti da se mjere izvlaštenja koriste za realizaciju iznimno važnih projekata od javnog interesa poput koridora infrastrukture, cesta, magistralnih vodova a golf tereni barem u svijetu u kojem ja živim nipošto nisu objekti od takvog javnog interesa. Zašto? Zato što golf terene koristi relativno mali broj ljudi uglavnom većih platežnih sposobnosti zato što je realizacija golf terena investicijski, prostorno i okolišno iznimno invazivna a dodana vrijednost koju društvena zajednica može imati od realizacije takvih projekata je iznimno mala. U tom smislu zaključujem kako je realizacija golf terena posebice kada se oni grade stihijski i nestrateški a što će biti slučaj u Hrvatskoj iznimno štetna za interese šire društvene zajednice. Ili drugim riječima, velika ulaganja, minimalna korist. Na golf terenima se ne zapošljava veliki broj ljudi od čega bi lokalna zajednica eventualno imala koristi a potrošnja resursa je enormna. Predlagatelj nam u zakonu sugerira kako su prihodi od golf turizma veliki pa bi valjda jezičac na vagi profita trebao prevagnuti utege štete na okoliš i prostor na drugoj strani vage. No, kada je na odboru predlagatelju postavljeno pitanje koliko su dosadašnji prihodi i gospodarski benefiti postojećih golf igrališta na Brijunima i u Krašiću te u Blatu predlagatelj na to pitanje nije odgovorio. Možemo samo sumnjati zašto, da li zbog toga što su prihodi zanemarivi ili zato što niti nema podataka o tome. Ne znam koja je od te dvije varijante gore jer prema jednoj znači svjesnu i stravičnu prijevaru i izdaju javnih interesa a druga podrazumijeva nevjerojatnu nepripremljenost nadležnih institucija izvršne vlasti koji u masovni golf projekt ulijeću kao guske u magli. Slijedom svega prethodno rečenog moram postaviti ovo pitanje. Kome je uopće u interesu ovaj zakon jer ovaj zakon definitivno nije u interesu hrvatskih građana i građanski a nije u interesu ni hrvatskog turizma pa tako ni hrvatskog gospodarstva. Mislim da nam je svima koji danas raspravljamo o ovom zakonu jasno kako je ovaj zakon u isključivom interesu krupnog kapitala, posebice golferskih investitora i građevinskih lobija kojima se putem ovog zakona širom otvara polje mogućnosti jednostavne betonizacije i apartmanizacije iznimno vrijednog prostora i to uz svesrdnu asistenciju državnih struktura. No, posao državnih struktura nije da brani partikularne interese uskih uglavnom elitistički usmjerenih lobija već da brani javni interes svih hrvatskih građana i građanki. A taj je interes očuvani okoliš i prostor i sprječavanje nove perfitne pljačke resursa koji ovaj zakon legalizira. Stoga, poštovane kolegice i kolege, apeliram na vašu savjest te vas pozivam da ne podržite ovaj nemoralan i nepravedan prijedlog zakona.
Za repliku se javila zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja se slažem kolegice Holy sa ovim vašim izlaganjem pogotovo što se ide sa jednim namjerom da se zakon proglasi da je to zbog javnog interesa a ono zapravo nije javni interes, on je pojedinačni i privatni interes. Sve ono što ste rekli stoji, dakle od toga da ćemo imati izvlaštenje, da će se koristiti određene olakšice, neće se plaćati prenamjena poljoprivrednog zemljišta a malo prije smo raspravljali, samo prije neki sat kako treba sačuvati poljoprivredno zemljište. Dakle, izgrađenost golf igrališta bit će pretežno na Jadranu. S jedne strane imamo betonizaciju i izgradnju apartmanskih naselja. S druge strane ćemo izgraditi golf igrališta. Svi koji imalo znaju šta su golf klubovi uz igrališta se grade hoteli koji su hoteli klubova zatvoreni, ograđeni, imaju svoju klijentelu koja uopće nema nikakav odnos sa okolinom. Prema tome, ono što će se eventualno zapošljavati i to na određeno vrijeme to će biti cadyi odnosno nosači golf palica i oni koji će povremeno kositi i tretirati travu na tom igralištu.
Hvala. Dalje za raspravu uvaženi zastupnik Mario Zubović. Izvolite, zastupniče.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče. Evo, treba odgovoriti na pitanje zašto Hrvatska nema nijedno golf igralište. U svih ovih 18 godina od samostalnosti Hrvatske nije se uspjelo napraviti nijedno igralište i ovaj zakon želi odgovoriti upravo na to pitanje zašto nismo bili kadri napraviti golf igralište niti u priobalju a niti u kontinentu. Bilo je pokušaja i govori se da ima golf igralište u Krašiću i doista ima jedno golf igralište u Krašiću ali nije završeno, nije kompletno. Ne može se upotrijebiti za jedan recimo bolji turnir. Tu pored Zagreba u Blatu imamo u gradnji jedno golf igralište koje će biti skoro gotovo. Na Brijunima imamo golf igralište koje nije pravo golf igralište jer grinovi su od pijeska, nisu zatravnjeni jer na Brijunima nema vode. Znači, predlagači kad su išli ovaj zakon raditi htjeli su omogućiti da se u Hrvatskoj napravi golf igralište. Moram reći da Hrvatska ima veliku šansu povezati golf i turizam, naročito upotrijebiti golf korisno van ljetne sezone odnosno u zimskoj sezoni kada u susjednim zemljama Austriji, Njemačkoj, Italiji, Mađarskoj i Sloveniji se ne može igrati golf jer su takove vremenske prilike kod nas na moru, na priobalju čak i na otocima se golf može igrati. Znači, sa golfom se može produžiti turistička sezona i nije točno što neki kažu da se na golfu zapošljava jako mali broj ljudi i da nema ekonomske koristi od takovih objekata. Ako računamo da u Europi ima 7 milijuna ljudi koji igrali golf samo jedan mali broj koji bi došao igrati kao turisti u Hrvatsku sigurno da bi hrvatski turizam ostvario vrlo dobar prihod. Dalje moram reći da ovdje su neki, neki su spominjali da će ovaj zakon omogućiti neku divlju gradnju, betonizaciju oko golf igrališta. Mora se naglasiti da će gradnja golf igrališta i dalje biti u okviru prostornih planova i to je ono što sam htio gospodinu Koračeviću pojasniti da neće, to ne znači da će se 25% golf terena i izgraditi za objekte. Objekti će se i dalje graditi po prostornom planu. Onako kako je prostorni plan predvidio. Dalje moram reći da samo 52%, otprilike 52% u prosjeku terena od cijeloga kompleksa samo 52% je teren na kome se igra golf. To govorim zato jer ovdje su prije mene govorili o velikom zagađenju koje golf igralište može izazvati. Svaka industrija sa sobom nosi i zagađenje. Tako nosi i golf, ali to ne znači da će to zagađenje biti prekomjerno i da se o tome ne brine. Ova Vlada i ovo Ministarstvo zaštite okoliša je u ovih zadnjih 5 godina pokazalo brigu o okolišu i samo kada, kada se sjetimo što je napravljeno sa plastičnim bocama i limenkama, na koji način se Hrvatska očistila od toga to znači da i Vlada misli da ekološki zaštiti, da zaštiti okoliš i zagađenje koje bi se moglo dogoditi na golfu. Još bih htio spomenuti, ovdje je sada u replici gospođa zastupnica rekla da je to elitni sport, da su to zatvoreni klubovi u koje drugi ne mogu dolaziti, to jednostavno nije točno. Mi i u ovo malo što imamo objekata kao u Zaprešiću i na Blatu može svatko doći, bilo tko. To su otvoreni klubovi. A bilo bi možda zgodno da i naši gradovi, naše županije razmisle o gradnji javnih igrališta znači koje ne bi izgrađene od privatnih investitora nego bi bili izgrađeni od države ili od županije ili od grada. Nadalje moram, moram reći da golf u svijetu naročito u Europi u zadnjih 20 godina je doživio zbilja procvat. Preko 100% se povećao broj ljudi koji igraju golf. Povećali su se i prihodi na golf igralištima. Povećali su se i prihodi onih koji se bave turizmom. To su najbolji pokazatelji Turska i Portugal koji imaju golferski turizam. Ja se nadam da ćemo s ovim zakonom uspjeti konačno u Hrvatskoj napraviti takovu klimu da se u sljedećih nekoliko godina izgradi barem 4,5 golf igrališta ako ne i 20 i ovdje je netko rekao da je u planu 62 golf igrališta. Pa daj Bože da se to obistini. To znači da bi jako veliki kapital ušao u Hrvatsku i da bi se zaposlilo jako puno ljudi. Ne mislim da se mogu preko noći i da se vrlo brzo može napraviti golf igralište. Mora se znati da barem dvije, tri, četiri godine traje gradnja golf igrališta. To nije, golf igralište se ne može napraviti tako brzo kao jedna građevina, kao recimo «Arena» u Zagrebu. Za golf igralište treba ipak malo više vremena. I zato se nadam da će zbilja ovaj zakon omogućiti da u sljedećih nekoliko godina mi u Hrvatskoj dobijemo golf igrališta. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka navoda. Uvaženi zastupnik kolega Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi zastupnik kolega doktor Zubović je rekao da u Republici Hrvatskoj ne postoji ni jedno golf igralište. Dakle ja ga moram ispraviti jer … … [[Upadica se ne razumije.]] Znam, ali, ma nije, Vlada je, gledajte. Vlada je napisala u stranici 1. na samom kraju, ja čitam materijale: «U Hrvatskoj trenutno postoje dva golf igrališta, 17 rupa, 18 rupa» i tako dalje jel'? Ako Vlada tvrdi da ima ja im vjerujem. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijavljene replike. Najprije uvažena kolegica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Zubović vi ste se na početku vašeg izlaganja zapitali onako iskreno kako je kolega Šprem to isto naglasio da zašto mi nemamo golf terene u Hrvatskoj? Imamo ih planiranih ali nemamo izrealiziranih. Zato što investitorima u golf terene nije cilj sagraditi golf teren nego je cilj sagraditi vile, apartmane i ostale objekte popratnog sadržaja koje se sad tako nazivaju u ovom zakonu i to je cilj izgradnje golf terena. Nažalost. Ti su investitori nailazili na jako velik broj prepreka što u prostorno-planskoj dokumentaciji, što u visokom, visokim cijenama zemljišta i ostalih doprinosa i zato su ti projekti tako slabo, usporeno išli. Evo ja se nadam da ću vas malo prosvijetliti u toj vašoj skepsi zašto nemamo golf terena? Ali bez brige sigurno ćemo ih sada imati na pregršt. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku. Kolega Zubović. Izvolite.
Pa ja sam zbilja postavio pitanje zašto nemamo. Vi ste rekli: «Zato što investitori žele izgrađivati objekte i prodavati.» Ali se pitam zašto u Sloveniji ima 11? Zašto u Austriji ima stotinu? Zašto u Irskoj ima 341? To je pitanje zašto tamo ima? Zašto kod nas nema? Iskoristit ću ovu repliku da gospodinu Špremu kažem da, gospodine Šprem u Hrvatskoj imaju dva golf igrališta i ja na njima redovito igram ali nisu kompletni. Golf igralište u Krašiću ima samo igralište. Nema klupsku kuću. Nemate se gdje oprati, nemate gdje otići na toalet. U, na Blatu igralište još nije gotovo, nije zatravnjeno i momentalno to igralište ima problem onih kuća okolo. Prema tome ta igrališta nemaju uporabne dozvole, ali mi na njima igramo već 10 godina gospodine Šprem.
Hvala lijepo. Imamo još jednu prijavu replike, kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Zubović je rekao da ovaj zakon neće ništa promijeniti, nego da će gdje se šta može graditi, odrediti prostorni planovi. Gospodine Zubović, u prostornim planovima će vam pisati golf igralište ili sportsko-rekreacijska zona golf, a vi ste sad ovim zakonom definirali šta to sve je golf igralište u užem i širem smislu. A u članku 2. golf vam u širem smislu, znači je klubska kuća i da sad ne čitam dalje ugostiteljsko-turističke građevine namijenjene smještaju koje mogu biti najviše izgrađene do 25% što govori da ovaj zakon definira da vi sada tu gdje igrate golf na Blatu one kuće će vam ostati i dalje, jer ne zauzimaju 25% prostora, nego će se moći još izgraditi i više i na neki način će se moći kapitalizirati jeftino zemljište za skupu prodaju kvadrata u tim apartmanima. Tako da ništa neće prostorni planovi definirati. Ovaj zakon je definirao to da se može graditi.
Odgovor na repliku, kolega Zubović. Izvolite.
Kolega, kad bi to bilo tako ja kako vi kažete ja bih bio protiv zakona. Ne, jer to nije tako. Vi ne razumijete. Izgrađenost na terenu će se određivati, količina izgrađenosti će se određivati urbanističkim planom. Ovaj zakon ne određuje što će se tamo graditi. Urbanistički plan može reći da će tamo biti samo 5% izgrađeno. Ako bi bilo ovako kao što vi sada povezujete to bi bila katastrofa. Mi to ne bi htjeli jer ni mi ne želimo jednu bezumnu izgradnju. Mi želimo da se može graditi, da se golf igrališta naprave. Golf igrališta nisu profitabilna i netko tko želi napraviti golf igralište mora zaraditi novac na neki drugi način, a to je da napravi hotel na tome, jer mu treba 20 godina da isplati golf igralište. Ako plati zemlju, ako plati sve doprinose i dok to igralište napravi. Razumijete? Hvala lijepo.
Hvala lijepo. To je ono kako mi kažemo govorimo istim jezikom, ali različito čitamo, jer ono do je odmah kod nas preko. O.k. Idemo za raspravu se prijavila uvažena kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je. Gubi pravo za raspravu. Dalje se za raspravu javila Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. U ovom prijedlogu zapravo je prevelik naglasak stavljen na to kako se u stvari domoći jeftinog, atraktivnog zemljišta da bi se na njemu ostvario višestruki profit. U uvodnom dijelu bih izrazila zapravo jednu dvojbu oko uvodnog teksta ovog Prijedloga zakona o golf igralištima gdje se mi kao Hrvatska stavljamo u grupu znatno većih država koje zasigurno imaju i veće površine koji ne mogu naći bolju primjenu od golf terena. Također se i u diskusijama i u ovom zakonu provlači ideja kako bi se golfom produžila turistička sezona, a što je u stvarnosti nemoguće, jer više od naših želja i snova klimatski uvjeti rade protiv nas. Ovaj prijedlog zakona o golf igralištima u samo 16. članaka zapravo širom otvara vrata uništavanju i rasprodaji i grabeži hrvatskog prostora. I ovaj zakon izgleda kao da piše ili kao da ga je napisao interesni lobij. Ponavljam tvrdi se da je, da nam golf pruža mogućnost još uspješnije gradnje imidža Hrvatske, da je ozbiljan minus hrvatske turističke ponude i naravno traži se precizno rješenje u ovome da se donosi zakon po hitnom postupku, da se proglašava izgradnja golf igrališta od posebnog interesa Republike Hrvatske, da se izvlašćuju nekretnine i naravno etažiranje ugostiteljsko-turističkih građevina. Htjela bih reći par primjedbi na pojedine članke, pa članak 1. ne ostavlja mogućnost postojećim vlasnicima ulaženje u partnerski odnos sa investitorom ili mu se ne ostavlja mogućnost zamjene zemljišta na drugoj lokaciji. Članak 3. prevelika je izgrađenost površine. Upitno bi bilo možda istu svesti na nekakvih 15% što smo i malo prije čuli, pogotovo ako govorimo o mikro lokaciji. Recimo kod nas Srđ gdje u njegovom podnožju već imamo ponekad i prezasićenost posteljama kroz hotele i apartmane. Zatim članak 9. opet se i tu pretjeriva sa postocima, odnosno smatram da se za tako jedan megalomanski projekt 20% nedostujućeg terena kojeg bi bilo moguće izvlastiti za realizaciju projekta. Nije ništa drugo nego podilaženje potencijalnim investitorima a koji biva često je i upitnih financijskih sposobnosti. Nigdje naravno nema spomena ni o ekologiji, o potencijalnim ekološkim opasnostima, o opravdanosti državnog ulaganja u infrastrukturu, a ja bih se opet osvrnula na moj Dubrovnik koji zapravo ima vrlo malo i potencijalnih površina u okviru općine i zapravo cijele za izgradnju društvenih stanova i objekata od opće upotrebe. Ono što me isto tako brine možda sam propustila, ali ne spominje se niti primjerice elaborat o ekološkoj prihvatljivosti izgradnje golf terena na određenoj mikro lokaciji niti se zapravo, niti što se događa u trenutku kada realizirani projekt uređenja golf igrališta doživi na primjer svoj fijasko. Što onda sa kontaminiranim područjima, sa objektima kojima se sada ne može promijeniti namjena. Posebno bih istakla članak 10. prijedloga zakona koji propisuje mogućnost i uvjete pod kojima korisnik izvlaštenja može stupiti u posjed nekretnina koja se izvlašćuje i prije pravomoćnosti rješenja o izvlaštenju. E tako se propisuje da korisnik izvlaštenja mora samo podnijeti zahtjev za stupanjem u posjed nadležnom tijelu državne uprave u smislu posebnih propisa o izvlaštenju, a da će mu isto biti odobreno samo ako podnese dokaz da je prijašnjem vlasniku isplaćena naknada sukladno posebnim propisima o izvlaštenju, odnosno da mu je navedena naknada stavljena na raspolaganje. Ja se opet vraćam na Srđ. Kada se tijekom 2004. godine agenti i suradnici koji su bili zainteresirani za prodaju metra kvadratnog na Srđu, nudili su 20 eura po kvadratu, odnosno 750 eura godišnje po hektaru zakupljene zemlje. To je zemljište onda imalo oznaku poljoprivrednog zemljišta. Nakon donošenja gradskih urbanističkih planova, kao i županijskog prostornog plana koji je sve to amenovao, te su površine na Srđu dobile naravno oznaku građevinskog zemljišta čime je vrijednost tih parcela višestruko porasla, pa se mnogi od vlasnika koji su prodali ili dali zemlju u zakup osjećaju prevareni. Sada se ovim zakonom ide i korak dalje. Ako nećeš prodati zemljište po cijeni koju ti ja nudim, onda ću ja stupiti u posjed tvog zemljišta odmah ako takvu sumu prihvatiš. Ali ako je ne prihvatiš, onda ću podnijeti dokaz da sam ti je stavio na raspolaganje tu sumu, odnosno da je možeš uzeti ako hoćeš ili nećeš. Ovim člankom također je propisano da o stupanju u posjed izvlaštenih nekretnina nadležno tijelo donosi rješenje te da žalba protiv tog rješenja ne odgađa njegovo izvršenje. Malo prije sam spomenula etažiranje jer članak 7. stavak 1. govori o tome, pa za one koji ne znaju, etažiranje je uspostava vlasništva određenog posebnom dijela nekretnine, etažno vlasništvo, te povezivanje tog posebnog dijela sa odgovarajućim suvlasničkim dijelom, idealnim dijelom nekretnine. Etažiranjem se u ovom slučaju uspostavlja jedinstvo nekretnine, na primjer golf igrališta i objekta koji su na tom igralištu sagrađeni. I još ću vas podsjetiti na jedan događaj u Dubrovniku, na jedan skandal kada se naglim izmjenama županijskog prostornog plana površina za gradnju igrališta povećala za 3 puta. Sjetimo se da je izmjena i dopuna plana, da je tu izmjenu i dopunu potpisao tadašnji povjerenik Vlade Republike Hrvatske te Dubrovačko-neretvansku županiju. Prema tome, nije samo suspendirana demokratska procedura, već se nagađalo svašta oko toga. Zaključno mogu reći da ne zbog naziva, jer kako sam negdje pročitala, golf u nazivu znači "gentlemens only, ladies forbidden", ne zbog toga, nego zbog svih primjedbi koje sam izrekla večeras i koje sam čula od drugih, neću podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijave za repliku. Najprije uvaženi zastupnik Anton Mance. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Pa evo, javio sam se za ovu repliku, ja sam gradonačelnik Vrbovskoga, dakle u Primorsko-goranskoj županiji i mi smo pokušavali napraviti golf igralište. Prema tome, ponukala me ova rasprava o teškim sumnjama, ali gospodin kolega Zubović je dobro govorio o tome, pa bih samo dopunio kako je to ispalo u praksi. Znači, htjeli smo napraviti golf igralište, ali nismo uspjeli riješiti imovinsko-pravne odnose sa 12 osoba. Dakle, ja se nalazim u onom prostoru, dakle kontinentalnom dijelu gdje su napravljeni master-planovi razvoja turizma, znači gdje se pored skijališta spominju i golf igrališta kao mogućnost. Nisam znao ništa o golf igralištima i neke informacije koje sam čuo, čuo sam ih od njemačkog arhitekta koji je došao, pregledao je taj prostor, radi se konkretno kod nas u Severinu na Kupi, možda se ga sjećaju ranije ljudi kad su putovali, pa su znali tamo stati na janjetinu i tako sam čuo mnoge informacije kako treba biti, što je malo igralište, što je veliko golf igralište i te famozne priče o 25%. On je govorio o 10% prostora gdje treba nešto graditi. Ili kako govorimo danas u zoni, 30%. Znači gradi se 30% prostora u zoni, ono ostalo se ne gradi. Ja ne mogu podržati, ne mogu se složiti sa vašim prijedlozima koje vi, a sumnjam, a koje vi ovdje ističete. Čak i ovo da li je golf igralište na obali. Pa vjerojatno u ljetnim mjesecima od 11 do 4 se neće igrati. Ja sam predložio tu lokaciju zbog toga što je to jedna blaža puno klima jer je on to htio baš graditi u Vrbovskom i mi smo kao lokalna zajednica i te kako prihvatili. Što biste vi odlučili? Da li graditi golf igralište ili tvornicu … [[Govornik se ne razumije.]] Pa valjda golf igralište. Koliko se zapošljava? To sam isto čuo od njih, najmanje 20 osoba, mlađih osoba koje trebaju znati neki jezik i tako dalje. Blizina, korištenje resursa vode i ostaloga. Ja vam tvrdim da krivo govorite o tome, govorite teoretski, u praksi ja vam mogu reći, ja pozivam te, i nismo uspjeli riješiti, vidim da ćemo ovim zakonom riješiti, znači tih 12. Mi smo ubiti oštetili ono područje, pa što ćemo tamo graditi onda ako smo sve planove napravili i mi i županija, a sada to nećemo dalje graditi. A što ćemo onda graditi? Ako nećemo napraviti to skijalište, ako nećemo napraviti golf igralište. I tu se s vama ne mogu složiti. Ja ću podržati ovaj zakon i za nas je, za moj grad je taj zakon prihvatljiv. Možda ima nekakvih sitnica, ali one nisu bitne, evo.
Hvala. Odgovor na repliku, Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite kolegice.
Pa ovako, svaka sredina ima, hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, svaka sredina ima svoje probleme, međutim ja sigurno nisam niti za izvlaštenje niti tih 12 ljudi koji bi dali po određenoj cijeni, pa sutra sigurno skuplje. Hvala.
Hvala lijepo. I sljedeća prijava replike, uvažena kolegica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažena, poštovana i draga kolegice Šimac-Bonačić, vi se pitate zašto ovaj prijedlog zakona predviđa izvlaštenja? Evo ja ću vam se potruditi da vam zorno prikažem kako će to u praksi biti. Famozni golf teren kempinskih hotela na području mog grada, odnosno na području Savudrije blizu čega ja živim i na žalost sam jako dobro upoznata sa tom problematikom, prostire se na oko 90 hektara zemljišta i nedavno smo otkrili da su dvije parcele u tom obuhvatu u vlasništvu grada. Radi se o parcelama od oko 3 hektara uz obalni pojas koje su unutar već urađenog golf terena. Grad počinje pregovarati s investitorom, ocijeni prodaje tog terena i odjednom investitor kaže ne, mi više nismo zainteresirani. Svi su u sto čuda kako oni ne žele kupiti ono gdje su oni investirali i onda dođe ovaj prijedlog zakona, i mislim da nam je svim jasno što će izvlaštenje značiti u ovom zakonu i u ovom konkretnom primjeru.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, nema potrebe. Onda dajem riječ uvaženoj kolegici Vrbat Tanji koja se javila za raspravu. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, gospodine ministre sa suradnicima. Evo, već sam ponešto imala prilike reći o ovom zakonu i moram reći da ovako osobno dosta dira i moram jednostavno ustvrditi da ga ja smatram skandaloznim. To što vi mašete iz klupa i govorite da će obuhvat iz građevnog zemljišta biti, moć biti 5%, moć biti manji, ja u to apsolutno ne vjerujem i pozivam svatko tko hoće neka dođe i nek vidi koja će apartmanska naselja nastati u obuhvatima tih golf terena. … [[Upadica se ne čuje.]] Evo dođite. Nabavit ćemo i janjetinu evo kaže kolega da sliči na janjetinu, pa bit će i tamo. Ovaj zakon me jednostavno podsjetio na ono šta pravnici zovu zakone ad persona. To su vam zakoni koji se radi za određene osobe, znači krojene po određenim osobama. Ali ne postoji pravna fraza koja bi se rekla da su određeni zakoni krojeni po potrebama određenih investitora. Ja ovaj zakon smatram da je zaista rađen i skrojen po potrebama investitora u golf terene. Na žalost tu se ne radi o poboljšanju turističke ponude niti stvaranju Hrvatske kao elitne turističke destinacije što svi želimo onako deklarativno smo svi za to. Ja osobno zaista jesam za to, ali smatram da ovim zakonom najmanje što ćemo dobiti, dobiti ćemo to. Mi smo po cijenama već elitna destinacija, a po sadržaju na žalost nismo. Ja mislim da se u ovom zakonu radi jednostavno o brzom, o načinu kako će se na brz, jednostavan, vrlo jeftin način i to pod okriljem ništa manje nego nacionalnih interesa doći do vrlo atraktivnog građevinskog zemljišta. Ja smatram da je ovo Zakon o apartmanizaciji u zaštićenom obalnom pojasu i šire. Čak u samom obrazloženju zakona stoji sljedeće, citiram: Za donošenje zakona po hitnom postupku postoje osobito opravdani državni razlozi, jer o donošenju ovakvog zakona ovisi nastavak izgradnje golf igrališta na državnom zemljištu. Naime o donošenju takvog zakona ovisi okončanje nekoliko započetih investicija za čiju se realizaciju osnovan je čak i konzorcij, a koje su zastale i postoji realna opasnost da se one ne realiziraju. Znači investitori su u opasnosti da ne mogu svoj uloženi kapital. Također o donošenju ovog zakona kaže nadalje u obrazloženju zakona, ovise daljnja moguća očekivana ulaganja ovih investitora u oblik ove turističke ponude koje uvelike ovisi i ukupan razvoj turizma kao strateške grane hrvatskog gospodarstva. Znači eksplicitno se čak i priznaje zaštita investitora na uštrb zaštite prostora, zaštite prirode, prostorno-planske regulative, samih ustavom zajamčenih prava vlasnika zemljišta, lokalnih proračuna i čitavog niza prava naših građana Republike Hrvatske. Nadalje se kaže da o donošenju ovog zakona ovise i daljnja moguća očekivanja ulaganja investitora u oblik turističke ponude itd. itd. Ja smatram da o ovome isključivo zavisi stanje blagostanja blagajne vladajuće stranke koja vodi ovu zemlju. Nitko ovdje nije rekao da su investitori koji grade dva golf terena na području grada Umaga na listi, službenoj listi financijera političkih stranaka, odnosno vladajuće stranke. Oni jesu poslije postali kempinski, ali to su rezidencije "Skiper" i to je opće poznata stvar. To je gospodo prava politička korupcija u pravom smislu riječi. Ovo je eklatantan primjer toga. Protiv toga se treba boriti, a ne protiv onih 100 eura šta daju doktorima, naravno ni ono nije nešto pozitivno, ali ovo je prava politička korupcija, to je ono na što ukazuje Europska komisija i to je ono šta nas veže lancima za balkan i ne da i udaljava nas od Europske unije, a to govorim već ste shvatili zašto, jer ja dolazim iz grada koji ima 15 tisuća stanovnika i na kojem su području planirana čak 4 golf igrališta, dva su u realizaciji, jedno je pred samim otvaranjem. Moji sugrađani to podržavaju, ali ne na ovaj način kako se ti investitori ponašaju prema lokalnoj zajednici i šta smo sve sa njima u ovih zadnjih pa rekla bih 10-tak godina proživjeli. Investitori od dva od tih četiri golf terena kao što sam već rekla i službeni su najveći financijeri vladajuće stranke, stoga mene apsolutno ne čudi da je ovaj zakon skrojen prema potrebama njihovim. Jer svaki članak ovog zakona, ali baš svaki članak predstavlja rješenje od jednih od pod navodnicima, ja bih rekla problema sa kojim su se susreli investitori tih konkretnih golf terena. U zaštićenom obalnom pojasu gdje se znamo ne može graditi kako tko šta hoće, a plus toga tu se radi i o Piranskom zaljevu gdje su posebni nekakvi još nacionalni interesi koje trebamo zaštititi, u tom obalnom pojasu gradovi i općine, privatnici posjeduju parcele, zemljišta koje već sada imaju vrlo visoke cijene na tržištu, a sada će investitori golf igrališta kao što sam prije u replici kolegici Bonačić rekla, izvlaštenjem, vrlo jednostavnim izvlaštenjem i to prije nego šta će se presuditi u korist tog izvlaštenja dobiti za bagatelu taj skupocjeni teren. To je po meni pljačka. Ja ne znam drugi naziv za to i to ponavljam ne radi golfa kao sporta i kao elitne destinacije i ne znam šta sve ovdje još nismo rekli, nego jednostavno radi prodaje apartmana i ostalih nekretnina. Jer ako se uvjerimo u suprotno, ja ću se javno ispričati, jer ovaj prijedlog zakona predviđa da obuhvat golf terena mora imati najmanje 85 hektara a izgrađenost je moguća i do 25% tvrdi ministar klimanje glave da može i manje. Ja čisto sumnjam u to. To će biti siva zona u prostorno-planskim dokumentima gdje će se graditi nemilosrdno, devastirati ponajprije obalni pojas, prodavati nekretnine strancima itd. i to se ne radi o sitnim novcima, o sitnim prostorima. Jer evo ja nisam osobito dobra u matematici, u brojevima, ali znam izračunati. Grad Umag planira 4 golf terena, 85 hektara pa sa 25% puta 4 od 85 hektara to je 85 hektara, pa to je ogromna površina. 85 hektara izgrađenog područja, odnosno apartmana, vila i tko zna čega još. Kaže kolega Zubović treba mjesta gdje će se tuširati, treba toaleta, treba ne znam čega. Pa koliki su te tuš kabine koje će se tamo graditi, ako je to baš u tome problem. Tu će kolegice i kolege nicati čitava naselja, urbicidi i ekocidi na našoj obali. Golf igrališta postaju jednostavno poligoni za izgradnju apartmana i ostalih turističko ugostiteljskih objekata. U ovom prijedlogu zakona piše u obrazloženju da postoje dva golf igrališta trenutno sa 18 rupa te još jedno vježbalište sa 9 rupa. Evo uskoro će se otvoriti i ovaj na području Savudrije, ali to šta više tih golf terena nije izrealizirano je zato što su bahati investitori bespravno gradili, ucjenjivali lokalne vlasti da im se bespravna gradnja legalizira i to uz pomoć Vlade i i ulaze u svađu sa lokalnim zajednicama koje nastoje zaštititi svoj prostor i zato nalaze na velike probleme i zato naručuju ovakav zakon i sad će ga dobiti i vidjet ćemo svi skupa šta će biti. Na žalost ja mislim da će se samo legalizirati ona bespravna gradnja koja tamo već postoji. Tako da budite bez brige svi koji se brinete, golf igrališta će se vrlo brzo realizirati, a unutar njihovih obuhvata popratni objekti, apartmani, vile za prave, a ja mislim još više fiktivnih golfera još će se brže graditi. Hvala.
Hvala lijepo. Vidim da vi brinete, pazite da nam ne pucate loptice u Sloveniju, jer onda je ugroženo i ovoj suglasnosti. Da, dobro. Ovo je mala šala. Imamo tri replike prijavljene. Najprije uvaženi kolega zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, štovani ministre, predstavnici Vlade. Kolegice Vrbat, ja bih samo malo plastičnije ilustrirao ovo što ste vi maloprije rekli oko 85 tisuća hektara koji će biti izgrađeni u Umagu. Da budemo precizni te 18 tisuća apartmana od 50 metara četvornih, tako da budemo malo precizniji u tom dijelu. Ja se nadam da i moja matematika točna i da se radi upravo o onome što ste vi maloprije rekli, a to je da se pod krinkom izgradnje zapravo golf terena krije sasvim drugačiji zapravo interes, a to je ozbiljna izgrađenost i ponovo novo krčenje državne imovine.
Hvala. Dalje, prijavljeni za repliku uvaženi zastupnik Davor Bernardić. … [[Upadica se ne razumije.]] A to je njegova tablica. Ok.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Priznajem da sam digao tablicu za repliku. Dakle, kad govorimo o javnom velikom nacionalnom interesu izvlaštenju, ja ne bih želio ulaziti u to koliko je golf nacionalni interes, ali ja bih podsjetio da bi se uz sve ovo što mora biti na golf igralištu ja vam predlažem da vi stavite još i heliodrom. Naime, nama na otocima je dosta veliki problem imovinsko-pravnih odnosa oko izgradnje heliodroma za pružanje prve pomoći. Kako ima jako velikih, a kako se za to još uvijek ne može izvlastiti nikoga za spašavanje ljudskih života ne može izvlaštenje, ali za ovo može. Ja vas molim da onda barem na otocima stavite heliodorom u ovo gdje mora biti izgrađeno s noćnim slijetanjem, pa da onda možemo ljude barem spašavati, ako su već dali golf igralište. Inače, ja sam skeptičan oko vodoopskrbe. Tamo treba puno vode za golf igrališta, mi na otocima imamo određenih problema s vodoopskrbom, ali nema veze. Što se tiče druge stvari, primijetio sam da sva naša ministarstva imaju nekoliko stvari u nazivu u gospodarstva, rada i poduzetništva, poljoprivrede, šumarstva, regionalnog razvoja, ruralnog itd. Jedino Ministarstvo turizma nema ništa. Pa ja mislim da je zrelo vrijeme da ga promijenimo, kada budemo mijenjali zakon u Vladi u Ministarstvu turizma i golfa. A što ste rekli ovo što se tiče ovih financijera vladajuće stranke, mislim da postoji ona stara da ste potpuno razgolili ustvari o čemu se tu radi i da bi se komotno moglo primijeniti ona car je golf. Hvala.
Hvala. Bio je ovo kolega Arsen Bauk, a odgovor na repliku uvažena kolegica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala. Kolega Bauk, vi ste se odmah nadovezali na vašu omiljenu tematiku, a to su otoci, pa ste me sjetili jednu stvar, evo i vi i kolega Ostojić, koji je bolji matematičar od mene pa je izračunao da se tu radi o mogućih 18 tisuća apartmana. Ja mislim da to ni ova Vlada ipak neće podržati, da to stvarno nitko ne može. Ali jedno od tisuću će se sigurno izgraditi. Ali ja se nadam samo da će Umag sa četiri golf terena dobiti bar jednu srednju školu i da će bar Vlada dozvoliti da se srednja škola izgradi. Hvala.
Hvala. Dalje se za repliku javila uvažena kolegica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Vrbat, u svojoj raspravi spominjali ste naravno slučaj koji vi imate na području na kojem živite, na području grada Umaga. Između ostalog ste rekli, malo se i požalili na neki način, na bahatost investitora koji su oni pokazivali do sada i očito u zadnje vrijeme su još više bahati. Ja bih rekla imali su se na koga i ugledati. Pogledajmo na koji način i kako vladajuća stranka ili vladajuća, odnosno Vlada bahato dolazi ovdje pred saborske zastupnike sa ovakvim prijedlogom zakona. Samo ste rekli neki od tih investitora i do sada su bili financijeri vladajuće stranke, konkretno HDZ-a, a ja tvrdim, obzirom da jeste kao što ste rekli a na dijelu najteži oblik političke korupcije, da će ti investitori donošenje ovog zakona po hitnom postupku itekako platiti opet vladajućima, jer Bože moj za nekoliko mjeseci stižu lokalni izbori. Ne znam šta drugo bi moglo biti.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu javio uvaženi kolega zastupnik Jerko Rošin. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Ajde ispravite navod.
Hvala. Uvažavajući gospodine predsjedavajući dosta dobro i vjerojatno veliku količinu sarkazma u ovoj raspravi što je dopustilo, a kad je riječ o bahatosti uvažena kolegice pozvat ću vas i kod sebe u ovaj grad, pa kad je riječ o cijena zemljišta, pa i za golf, kad se ne radi … [[Govornik se ne razumije.]] nego i po nekoliko puta većoj cijeni o tržišnoj, pa ako je konkretna ona 20, 30 ili 50 eura, onda je to situacija da je 500 ili tisuću. Ladić nije napravio golf zbog toga što nije htio platiti pravičnu naknadu, nego uvažena kolegice zbog toga što je bio ucjenjivan. Znate svaki štrik ima i jedan i drugi kraj, pa kad govorimo o konkreno o jednom dijelu, budite uvjereni da postoji i onaj drugi dio i tko je zapravo dobrim dijelom i nagnao na ovakav način ponašanja, jer je upravo to i uvjetovalo da se dobrim ili najvećim dijelom nije uopće moglo riješiti financijski odnosi, pa kad govorimo i o cijenama koja je tržno pravična ako podrazumijevamo i znamo o čemu se radi. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika, kolega Ostojić.
Štovani gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 209. Poslovnika Hrvatskog sabora. Naime, zastupnik može zatražiti ispravak netočnog navoda za vrijeme dok drugi zastupnik govori. Hvala.
Evo službe kažu da je to učinjeno na vrijeme, jedino ja nisam na vrijeme primijetio pa se onda.
Isprika štovanom gospodinu zastupniku, onda je kritika vama.
Onda greška ide na moju dušu. Ok. Ako je to najveća, zdušno ju prihvaćam. Idemo onda dalje na raspravu. Uvaženi kolega Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, gospodine ministre, članovi ministarstva. Ja nisam u ime odbora govorio kad je bila prigoda jer sam očekivao da ću u svojoj posebnoj raspravi puno toga reći što sam kazao i na sjednici odbora. Nakon mog govorenja kolegica Holy mi je rekla da je moje uvjerenje bilo puno strasti, ta strast neće biti sada u ovom trenutku izdušila je nakon ovog čitavog dana, ali ću govoriti ono što mislim da je bitno da mogu kazati. Čak neću ni govoriti raspravu koju sam imao pripremljenu, nego ću radije komentirati puno toga što je rečeno u večerašnjoj raspravi i čini mi se da ima više štofa u tome, nego u samom prijedlogu zakona. Dakle, ono što je dominiralo večerašnjom raspravom to je tema o sumnjama i zloupotrebama zakona unaprijed prije nego što se i počeo primjenjivati i ako govorimo o tim zloupotrebama onda te zloupotrebe su već na neki način ovdje u samom Saboru. Zloupotrebljava se puno puta je rečeno i krivi navod i replika i nabacivanje drugome smeč lopte i puno toga se zloupotrebljava, ali naravno to su sitne stvari. To govorim tek tako kao sliku gotovo bih rekao dosjetku u ovome. Nešto što zaista žalim da ne postoji u Saboru, to je da ne postoji mogućnost projekcije pa da mnogi kada govore o nečemu znaju o čemu govore ili da im se pokaže i slikom ono što riječ sama ne može pokazati, jer govore da jedna slika vrijedi kao tisuću ili ne znam koliko tisuća riječi. Zaista koliko puta u raspravama ili na odborima bilo korisno da se prezentacije naprave i slikovno, a ne samo usmeno. E ono što je važno istaknuti kao nešto nas eventualno može dovesti do nekoga rezultata i puta, to su različita viđenja na iste stvari. Nije to samo pitanje gledanja sa lijeve i desne strane, nego zaista u izjavi koja se može ovako ili onako tumačiti. Nema kolege Šeksa koji voli bračke viceve, pa neću ispričati, ostavit ću za jedan drugi put na račun tog različitog viđenja od kupovine i trošenja novca. Ali sve ono što je istaknuto, ne sve, ispričavam se, ali puno toga što je rečeno istaknuto kao loše, može se pogledati i sa drugog stajališta. Kolega Kajin kojega sada nema, ali ne govorim mu iza leđa ostaje to što je rečeno je govorio o problemu o prodaji zemljišta, kako je pala prodaja zemljišta i to govori u negativnom kontekstu, da ljudi ne mogu doći do novca da bi platili kredite itd. nedugo prije toga smo govorili o tome kako je prodaja zemljišta štetna da se prodaje, tko sve dolazi u posjed ili vlasništvo tog zemljišta, tako da vidite postoje ta različiti pogledi na jednu te istu stvar. Bilježeći ovako puno toga što je rečeno, tema je 85 hektara u odnosu na 70 hektara predviđenih kao jedne dimenzije kao jedne veličine golf igrališta, da bi se ovakav zakon mogao primijeniti. S jedne strane govori se da je to velika površina, da bi se golf mogao napraviti na manjoj površini, ali s druge strane treba imati 85 da bi se moglo doći u klauzulu koja omogućava ovakav tip izgradnje predviđen zakonom. Dakle, moglo bi se na manje igrališta, pa bi bilo puno više igrališta i onda puno više takovih igrališta koristiti i neke pogodnosti koje se ovim zakonom predviđaju dali s razlogom, dali opravdano ili ne, ali se predviđaju. Naravno glede 85 i 70 hektara, 15 hektara razlike, isto tako možemo sagledavati 60 golf terena. 60, 62 što je rečeno. Kako je došlo 60 do 62 golf terena? To nije plod neke državne strategije, nije to plod strategije o izgradnji golf igrališta, to nije niti plod strategije razvoja turizma. To je došlo tako što kada su planeri radili neke prostore, rješavali prostornu plansku dokumentaciju, pravili ovaj je rekao vidi ti meni isto možeš staviti jedan golf. Tako je došlo puno tih golfova kao mogućnost da se sagrade, ali vidjeli ste da se nije sagradio nijedan, ali drugi su o tome raspravljali, pa neću ponavljati tu priču, zašto se to nije sagradilo. Međutim, jednu prispodobu koja je vrlo važna za ovo, je da je predviđena ogromna količina isto tako građevinskog zemljišta za razvoj turizma izvan golf terena, dakle izgradnju hotela, turističkih naselja i ostaloga i da možemo kazati da recimo još uvijek, barem u Splitu nismo uspjeli obnoviti one hotele koje smo imali prije rata. Dakle, nije došlo do nove izgradnje. Naravno uvijek smo govorili i ja sam jedan od onih koji je zastupao stajalište da moramo zaustaviti apartmanizaciju obale i zato je došlo do uredbe u ZOP-u i premještanja uredbe u sami zakon, jer su prvi valovi investitora bili isključivo špekulanti koji su dolazili trgovati zemljištem, trgovali apartmanima itd. protiv toga smo apsolutno. Ali radi jednog lošeg iskustva ne trebamo zatvoriti sebi šansu za naprijed, kako u izgradnji različitih vrsta turistički smještajnih kapaciteta, tako i golfa kao jedne od ponuda. Nastavljam na priče, iskustva i o bazenima i o tenis terenima i o mnogo čemu drugome i što će se pojaviti. Ono što je isto tako u raspravi bilo, pitanje kompetentnosti izgradnje na golf igralištima. Moramo znati da kada govorimo o golf igralištima da razgovaramo ne o sportu, nego o sportu u funkciji turizma. Dakle, govorimo o jednom turističkom sadržaju što je bitno podvući, ne samo o sportu. I kada govorimo o nadležnosti za izgradnju tih terena, onda se moramo pozabaviti i onim elementima koji čine osnovu da bi se golf teren mogao sagraditi. U svakom slučaju podloga je za izgradnju golf terena prostorno planska dokumentacija. Dakle, golf teren se ne može sagraditi tamo gdje prostornim planom nije predviđeno. To je nužnost koja mora biti ispunjena. Hoće li netko zloupotrebljavati pri donošenju izmjena prostornih planova, kod donošenja novih prostornih planova, to je pitanje određene špekulacije hoće li biti, neće li biti, kada bude iskustvo staro koje je, ali je činjenica da se golf tereni mogu graditi samo prema prostorno planskoj dokumentaciji, a da prostorno planska dokumentacija sadržava i druge urbane parametre važne za izgradnju. A urbani parametri su oni koji ovdje nisu spomenuti uopće do sada i ne čudim se jer nisu predmetom struke onih koji su sudjelovali u raspravi. Dva ključna elementa za to su i kisik i K.I.G. Jer ta dva podataka, te dvije veličine o K.I.G-u, a K.I.G znači ukupnu površinu terena koju su prekrili objekti, a K.I.G. ukupnu izgrađenost. S time se regulira zapravo stvarna količina izgrađenosti. Je u ovome Saboru može stati puno više ljudi, puno manje ljudi, a da se veličina prostora uopće ne mijenja. Dakle, ti elementi reguliraju što će biti. Hoće li netko zloupotrebljavati ili neće, dali temeljem prošlih vremena ćemo sumnjati, bojati se i tražiti neke elemente zaštite osiguranja, to je druga priča. Ali sam po sebi zakon ne dozvoljava takovu zloupotrebu, ali zloupotreba imamo kao sastavni dio života. To je odgovor na ono 10% i 25% itd. ja kreativni pristup koji bi imao. Ja da se pojavim kao investitor i ako radim nešto što je elitno, onda sigurno ga ne bih preizgradio jer bi ta preizgrađenost rušila vrijednost i rušila cijenu kvadrata koji bi bio. Dakle, kako će tko pristupiti tome ovisi koje će svoje interese imati. Tržišna cijena. Razgovarati o tržišnoj cijeni je jedna kategorija koja strašno klizi u prostor jer nešto što je danas pitanje što će biti sutra. O količinama potrebne vode za natapanje tog terena toliko su različite tehnologije koje se danas primjenjuju u svijetu da one brojke koje su se računale, to je u stručnim krugovima vrlo naivno i bespredmetno raspravljati. Isto tako, pitanje pesticida. Pesticide se koristi i za hranu koju jedemo. Ja ne kažem da su pesticidi dobri. Rađe jedem trešnju sa crvom jer kao nema pesticida ali nitko u svijetu nije lud da sam sebe truje. Prema tome, neka iskustva izvana isto tako možemo primijeniti ovdje ako su dobra. Ne vjerujem da su ljudi tamo protiv sebe sami. Gubitak proračuna. Slušajte, netko tko ulazi u izgradnju hotela, tko ulazi u izgradnju golf terena, tko ulazi u izgradnju apartmana on istodobno želeći ostvariti sebi profit on sebi nosi jedan ogroman rizik. Pitanje je bilo šta će biti s tim objektima, šta će biti s tim terenima sutra. Pitanje je, nisam ja riskirao taj novac ali sam sigurno dobio novac za komunalnu taksu i iz čega se 180 kuna po jednom metru kubnom a minimalno su tri metra kubna, jedan metar četvorni prostora opterećen s time i to je neki prihod koji lokalne jedinice uprihođuju da bi se razvijale naprijed. Utjecaj na okoliš je vrlo važan. Nijedno golf igralište ne može biti napravljeno bez studije utjecaja na okoliš. A s druge strane, golf tereni su prekrasni pogled. Ja bih vam mogao pokazati slike iz čitavog svijeta golf terena koje sam vidio … [[Govornik se ne razumije.]] ima još puno toga. Bojim se samo da se ne dogodi ono što je kolega Kajin počeo priču da nam bude fali, da cementare nemaju kome prodati cement itd. jer i to je dio gospodarstva zemlje i dio strategije. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijave replike. Uvaženi kolega Luka Denona. Izvolite.
Sa štovanjem, gospodine predsjedniče. Gospodine Rošin, ja vas izuzetno cijenim, znate skupa smo i u odboru ali ne bih se čak ni javio u ovaj pozni sat za bilo kakvu repliku, još čekam i na raspravu. Ali je potrebno evo na neki način reagirati. Rekli ste da ovaj zakon nije plod nekakve strategije nego je to prije svega učinak prostornih planova koji su jedinice lokalne samouprave. … [[Upadica se ne čuje.]] Tako ste rekli. Da nije plod nekakve strategije nego da je to eto prostorni planovi su to tako rekli, pa vas moram podsjetiti da to ipak jest plod nekakve strategije budući da je taj program razvitka golfa kao elementa razvojne strategije hrvatskog turizma još 99. Vlada usvojila i naravno zadužila Ministarstvo turizma za operativnu provedbu programa što nije učinila deset godina, deset godina se nije učinilo ništa na tome, sa ciljem izbora, jako važno, investitora za dokazano izvedive i prihvatljive projekte izgradnje golf igrališta u suradnji sa županijama i općinama i gradovima. Evo, mislim da ipak jest plod strategije a ne samo prostornih planova.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Rošin. Izvolite.
Naravno, kolega Denona. Ne shvaćam zlonamjerno vašu repliku, ali se očito radi o jednome nesporazumu a možda ja nisam bio dovoljno jasan kad sam to kazao. Ja sam rekao da 62 golf terena koja su predviđena prostorno-planskom dokumentacijom nisu plod strategije da baš mora biti 62 ili 78 ili 15. Do te brojke se došlo zbrajajući sve ono šta je u prostornim planovima koji su napravljeni do toga došlo. A golf kao tema, golf kao jedna od strateških vrijednosti razvoja hrvatskoga turizma je svakako dio jedne opće strategije. Ali brojka 62. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja se ispričavam što, rekao sam u ovom poznom satu u gubitku strasti za razgovor sam nedovoljno bio jasan.
Hvala lijepo. I iduća je prijava za repliku kolega Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Rošin, vi ste svojom raspravom možda nehotice ali implicite priznali ili ustvrdili da je ovaj zakon jako loše pripremljen. Zašto? Vi kažete, gledajte možda će se događati zloupotrebe ali ne možemo mi sada zbog toga što su zloupotrebe moguće ne donositi zakon. Ja vas podsjećam, 90. godine je donesen Zakon o privatizaciji. Sam zakon nije loš. Loše je ono kako je taj zakon primijenjen i do čega je on doveo. A ovaj zakon, u njemu upravo leži ta opasnost što on omogućuje zloupotrebu i što je vrlo vjerojatno da će do tih zloupotreba doći. A kad bi htjeli biti zločesti onda bismo mogli ustvrditi da se možda baš iz tih razloga i donosi da bi do tih zloupotreba došlo. Kvaliteta nekog zakona nam se između ostaloga mjeri i time koliko on onemogućuje zloupotrebu sebe sama, koliko je ograđen, koliko je zaštićen u svojim člancima, koliko je razrađen. Ovaj zakon nije razrađen, on u svega par članaka omogućuje izvlaštenje da se uopće ne definiraju kada, kako, od koga, o čemu, zašto. On omogućuje da se jedinice lokalne samouprave oštete opet u nečijem privatnom interesu, nekog tko će investirati u golf terene. Šta će biti dalje s njim, kako se odnositi prema tim izgrađenim površinama, smije li on to dalje prodavati? Sve je to moglo pisati u zakonu da je on dobro pripremljen. Pa u tome i jest problem ovoga zakona. Nije nitko protiv golfa kao sporta ili golfa kao turističke djelatnosti. Ali ono što je opasnost ovoga zakona to je da se on donosi zbog nečijih privatnih interesa a ne zbog unapređenja golfa ili turističke djelatnosti. I kad ste rekli da on omogućuje zloupotrebu vi ste priznali da je on loš.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Rošin. Izvolite.
Evo, kolegi Staziću replika na njegovo govorenje. Prvo, njemu se učinilo da sam ja rekao a ja to nisam rekao. On ima pravo da mu se učinilo i ne sporim ono što se njemu pričinja, ali ja to nisam izrijekom nikad kazao, nego sam kazao da postoji uvijek mogućnost zloupotrebe. Nešto isto, dali ste mi sad prigodu i vrijeme da to mogu i kazati, nešto što sam se mlad u Saboru bez obzira na svoje godine ali mlad u Saboru, učim se ono šta je, neke stvari koje se meni čine nepristojnost u Saboru su pravila igre. Dakle, ja bih u raspravi o bilo kojoj temi stručno razgovarao i ne bi zloupotrijebio za politički govor, premda se radi o Saboru nego bi politički govor u trenutku koristio kod političkog govora, ali kad bi govorio o nečemu što predstavlja stručnu temu onda bih govorio samo o tome. Dakle, i meni predstavlja to zloupotrebu kad se netko digne da bi govorio o stručnoj temi a zapravo završi jedan politički manifest, razumijete. Dakle to je pitanje ono što se meni učinilo. Tako dozvoljavam da se i vama učinilo ovo što sam ja, što sam ja rekao ali ja to izrijekom nisam kazao. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne završi se u to. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu javio uvaženi kolega zastupnik Branko Kutija. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, s obzirom da je kolegica Vrbat izrekla nešto što nema veze sa stvarnošću, sa istinom. Iza toga je otišla «ča» kao što se vidi jel'. U svojoj raspravi brka kruške i jabuke. Evo iz svog skromnog iskustva u lokalnoj samoupravi koja traje 14 godina zna se da jedinice lokalne samouprave donose prostorno-plansku dokumentaciju i temeljem te prostorno planske dokumentacije rade planove što će se raditi u određenom prostoru. Ali znači nije problem u prostorno-planskoj dokumentaciji nego o stranačkim bojama investitora. Ali neovisno o tome ja ću nešto kazati najprije o povijesti golfa u Republici Hrvatskoj. Golf je sportska i rekreacijska igra koja se odvija u prirodi a čije su osobite značajke oblikovanje igrališta strukturama krajobraza. Nastala je u Škotskoj u 14. stoljeću na prirodnim travnatim terenima uz more, a prva igrališta oblikovana ljudskom rukom javljaju se u 18. stoljeću. Iznimnu popularnost golf može zahvaliti osnovnim elementima igre kao što su: natjecateljska obilježja, strategija, brzo donošenje odluka i uvježbanost. Zanimljivo je spomenuti da su pravila golfa stoljećima neizmijenjena što igri daje romantičan i tradicionalan ton. Povijest golfa u Republici Hrvatskoj seže u razdoblje prije 2. svjetskog rata kada se golf igrao na tri lokacije. Na otoku Veli Brijun, u Zagrebu i u Ičićima između Opatije i Lovrana. Nažalost od kraja 30 do početka 90-tih godina golf je kod nas potpuno zamro. Na početku 90-tih godina grupa entuzijasta ponovo pokreće golf u Hrvatskoj. Golf se u našim krajevima prvo počeo igrati na Brijunima polovicom 19. stoljeća. Brijunsko otočje kupio je austrijski industrijalac Paul Cooperweiser i pretvorio ih u turističku meku. Tijekom prve polovice 20. stoljeća na Brijunima se nude brojni sportski sadržaji poput sportova na vodi, kriketa, tenisa, jahanja, pola a od 1922. godine priključuje se i golf. Naime te je godine dovršeno golf igralište s 18 polja. Prema pisanju ondašnjeg tiska bilo je to jedno od najljepših golf igrališta u Europi. To i nije teško povjerovati kada se uzme u obzir prirodna ljepota tog krajolika. Već je iduće godine održan i prvi službeni turnir. O izgledu igrališta ne zna se mnogo ali postoji podatak da je početkom 30-tih godina duljina igrališta iznosila 4 tisuće 450 jardi. Po nekim izvorima prvi pokušaj osnivanja golf kluba u Zagrebu bio je 1925. godine ali postoje dokumenti prema kojima je Gradsko poglavarstvo tada odbilo dati pristanak na osnivanje kluba. Ponovno osnivanje kluba uspješno je provedeno 1929.odine a utemeljitelji Golf kluba Zagreba bile su najviđenije osobe ondašnjeg Zagreba na čelu sa grofom Miroslavom Kulmerom. Osnivač kluba bio je i hotel Esplanada u čijim se prostorima nalazilo i sjedište kluba. 1931. godine klub ima 80-tak članova, a već 1932. klub broji oko 102 člana. Toliki broj članova za ondašnji Zagreb je bio doista respektabilan. Do početka 1931. godine sagrađeno je igralište od 9 polja. Igralište se svečano, je svečano otvoreno 12. lipnja 1931. godine uz nazočnost mnogih velikodostojnika. U Ičićima, primorskom mjestašcu na pola puta između Opatije i Lovrana na terasastim padinama Učke u svibnju 1930. godine svečano je otvoreno golf igralište. Izgrađeno je na zemljištu obitelji Tomašić-… [[Govornik se ne razumije.]] a ono što je bilo najkarakterističnije za ovo igralište bili su prekrasni i nezaboravni pogledi koji su pucali na Kvarner sa svakog od 9 polja. Topla klima i način izgradnje dozvoljavali su igru tijekom čitave godine što je uz prekrasne vizure spominjano kao najveća blagodat ovog golf igrališta koje se reklamiralo kao golf u planini na obali mora. Igralište se koristilo, ovo je informacija za gospon Kajina iako ga nema ovdje, znači igralište se koristilo sve do 1943. godine do kapitulacije Italije kada su u taj kraj došle njemačke vojne snage. Na dva ključna mjesta na igralištu izgrađeni su betonski bunkeri i tako je počela devastacija igrališta. Poslije Drugog svjetskoga rata tu je osnovan ni manje ni više nego rasadnik. A kasnije se prostori sve do danas koriste kao kamp. Golf se u Hrvatskoj nakon duže stanke pokreće tek u zadnjem desetljeću 20. stoljeća. Unatoč ratu grupa entuzijasta pokreće osnivanje nekoliko klubova u Zagrebu i Sinju. Uz savski nasip 200x300 metara članovi golf kluba «Bundek» uređuju prvo vježbalište. Druga grupa entuzijasta uređuje vježbalište između Horvaćanske ceste i Kineziološkog fakulteta. U lipnju 1992. godine osnovan je Hrvatski golf savez. Svega 3 mjeseca kasnije Hrvatski golf savez primljen je u Europsku golf asocijaciju a par godina kasnije registrirana je profesionalna golf udruga. Danas u svijetu više od 60 milijuna igra golf, a od čega u Europi više od 7 milijuna. Golf i golf turizam su u snažnom trendu rasta jer se sve više ljudi srednje i mlađe dobi okreće golfu kao idealnom obliku individualne i obiteljske športske rekreacije i odmora. Nove generacije golfera su uglavnom dobro situirani obiteljski ljudi koji na golf i golf turizam troše znatno više od prosječnog turista. Zapadnomediteranske zemlje imaju prosječno 6 golf igrališta na milijun dolazaka turista. Primjer Portugal 6, Španjolska 5, Francuska 7, Italija 6. U Hrvatskoj je taj broj 20 puta manji što rječito govori o veličini našega neiskorištenog potencijala za razvoj golf turizma. Istraživanja pokazuju da svaki drugi golfer ide na odmor, a svaki treći ide svake godine. Hrvatska kao potencijalna golf destinacija u svom bližem okruženju kao što je Slovenija, Italija pa i Austrija što zbog koncepta, što zbog zime nema pravu konkurenciju. Pored zemalja zapadnog Mediterana posljednjih godina na istočnom Mediteranu Turska ekspandirala kao nova golf destinacija. U Hrvatskoj trenutno postoje dva golf igrališta sa 18 rupa te jedno vježbalište od 9 rupa što zasigurno niti po broju niti po kvaliteti ne zadovoljava potrebe naše turističke ponude. Vizije prosperiteta golfa i njegov doprinos povezan je sa ekonomskim razvojem, zaštitom okoliša, društvenim boljitkom i konceptom održivosti u golfu. Da bi prepoznali ono što je za razvoj golfa i datu društvenu sredinu održivo mora se voditi računa o integriranom upravljanju okolišem, ekonomskom razvoju i dobrobiti ljudi. Ne samo u današnjim vremenskim okvirima već i za buduće generacije. Golf je zasigurno najzdraviji sport kojim se mogu baviti i mladi i stari gotovo bez dobnih ograničenja. Veliki broj igrališta, njihova dostupnost a ponegdje integracija u školski sustav utječu na njegovu popularnost i prihvatljivost. Golf se od individualnog sporta zahvaljujući turizmu pretvorio u obiteljski sport u kojem svi članovi podjednako uživaju. Golf može biti dobro ulaganje u zdravlje i mada možda ne spada u kategoriju najenergičnijim sportova odnosno sportova visokog intenziteta no prema novom istraživanju može vrlo pozitivno utjecati na vaše zdravlje pa čak vam omogućiti i dug život. Cilj istraživača iz Švedske jedan od najvećih europskih medicinskih instituta proučavao je zdravstveno stanje 300000 golfera, te objavio kako je učestalost umiranja kod njih za 40% manja nego kod ljudi iste dobi, spola i socio ekonomskog položaja. Drugim riječima golf im je omogućio još dodatnih pet godina života. Profesor Albom vođa istraživačkog tima ovu pojavu objašnjava činjenicom da u golfu postoji nekoliko segmenata koji pozitivno utječu na zdravlje. Zahvaljujem se.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Zdenko Franić. Ispravak netočnog navoda.
Ispravljam netočni navod da je golf najzdraviji sport. Ne dvojeći da jest zdrav sport, a najzdravije je ipak plivanje što se može dokazati medicinskim statistikama. Hvala.
Uz preferans [[Upadica: I belu.]] I bela. Tri replike. Prva gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo, slušao sam pozorno gospodina Kutiju. Jako lijepo je opisao jedan dio povijesti i grada Zagreba itd. Par puta je spomenuo riječ entuzijasti. Tri, četiri puta evo kaže gospodin Šprem. Činjenica je da su to bili entuzijasti u jednom trenutku devedesetih godina koji su pokrenuli taj sport i u Zagrebu i golf savezi itd. Ali u jednom trenutku su ti entuzijasti shvatili da je to jedan zbilja unosan biznis i iz entuzijazma su krenuli u smjeru biznisa. Dobili su vrlo jeftino tu zemlju pokraj Zagreba, razvijaju posao, izgradili su kuće, prodali su kuće. Na žalost to nisu smjeli napraviti. Inspektorat tamo ima posla i sada čekaju da se zakon donese i da to bude na kraju legalizirano i da mogu prodati mirno ono što su zamislili. Tako da ne treba izgovor biti nama da je netko entuzijastički pomogao i kolegama iz Ministarstva turizma. Entuzijasti su vam možda pomogli napisati ovaj zakon. Ali primarno iz svog osobnog interesa. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Branko Kutija.
Kolega Maras, koliko znam na vlasti u Zagrebu je SDP. Prema tome, i škare i sukno su u rukama gospodina Bandića, odnosno SDP-a. Zahvaljujem se.
Gospodin zastupnik Nenad Stazić, replika.
Moram priznati kolega Kutija da nisam shvatio potrebu za ovom edukacijom o povijesti golfa koja je zauzela najveći dio vašeg izlaganja, ali kad ste se već toga poduhvatili onda je to malo trebalo ipak biti preciznije pripremljeno. Naime, vidite na Velikom Brijunu nije nikakav Cooper Weiser kao što ste rekli napravio golf igralište. Radi se o austrijskom magnatu. Zvao se Cooper Weiser, a velika je razlika između Cooper Weisera i ovih koji će graditi po ovom zakonu je ta što je on golf teren, golf igralište napravio na svojoj zemlji koju je kupio za svoje novce, a nije ju dobio izvlaštenjem nikoga, nego je kupio svoju zemlju, za svoje novce od talijanskih grofova pa onda je na njemu napravio golf igralište. I da se ne biste u buduće sramotili kad o tome govorite čovjek se zove Cooper Weiser.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Branko Kutija.
Zahvaljujem se. Nisam znao da sam se osramotio. Hvala na sugestijama. Ja sam rekao, drugi put kolega Staziću pažljivije slušajte. Ja sam rekao da je kupio otočje, a ne da je izgradio. Iza toga da je izgrađeno igralište, a nisam kazao tko ga je izgradio.
I gospođa zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja moram reći da sam ja sa zanimanjem slušala ovu malu lekciju o povijesti golfa, bilo je zgodno slušati. Ali nekako sam doživjela kao to s jedne strane malu odu golfu i onome što golf je nekad značio i što bi mogao značiti, pa i kada je u pitanju rekreacija, zdravlje ljudi, bavljenje sportom itd. Ali i golfu o kojem ste vi pokušali nama govoriti za to mi se čini nije potrebno graditi nikakve hotelske apartmanske ili ne znam kakve kapacitete na samom golf igralištu, jer onda to postaje nešto što je vrlo, vrlo elitno. Osim toga i dostupno vrlo, vrlo uskom krugu građana. A ono što je najgore iz ovoga zakona taj zakon ne pogoduje i ne poziva građane da se što više uključuju i da obiteljski čak idu i bave se golfom. Ovaj zakon rađen je isključivo da omogući pogodnosti nizu investitora koji će na golf igralištima usput graditi i smještajne kapacitete pa će onda te kapacitete prodavati, pa će se onda ti stanovi, apartmani ili ne znam šta upisivati kao privatna vlasništva a sve to ne na zemlji koju je kupio pošteno, nego na onome što je dobio izvlaštenjem, poklonom od strane Hrvatske demokratske zajednice.
Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Želim vjerovati da će u toku ove rasprave stići moj amandman koji je vrlo kratak, razumljiv i jednostavan. Ja naime predlažem da teritorij cijele Republike Hrvatske proglasimo golf igralištem. Čini mi se da bi time riješili sve ove prijepore koje ovdje imamo i moram izraziti prvo zadovoljstvo što ste ovdje gospodine ministre cijelo vrijeme u predstavljanju ovog zakona, jer izuzetno rijetko nastupate u javnosti. Nakon 11 mjeseci evo imamo čast i priliku čuti vaša razmišljanja o dijelu turizma. Nedavno doduše jeste bili u javnosti, ali zbog nekog kabineta, ali ne i zakona. Danas sam ovdje čuo da golf znači samo za gospodu, damama zabranjeno. Dakle, raspravljamo tobože o dijelu turizma za gospodu. I doista gledajući i strane televizijske programe rijetko kad sam vidio da žene igraju golf, ali dobro. Možda su i kolegice zastupnice danas tako aktivne u raspravi o ovom zakonu. Svi kada prigovorimo ovom prijedlogu zakona proglašeni smo neprijateljem golfa. Ja doista nemam ništa protiv da svake godine milijun ljudi iz svijeta dođe u Hrvatsku i naganja onu bijelu lopticu i da je tjera u 19 ili koliko je rupa na tom golfu jel netko zna? 19, 18. Pa ako žele, pa može i više i manje kako tko. Recimo ovi iz Bosne mogu i na 22. Dakle, nije problem u golfu. Nije problem u tome da li golf hoće obogatiti turističku ponudu Hrvatske ili ne, nego pod kojim uvjetima nudite. Ja bih rekao da se ovaj zakon je posljedica ucjene. Netko je nekoga ucijenio. Ne mogu gospodine ministre razumjeti da predlažete da golf igralište od 85 hektara poljoprivrednog zemljišta kojega prenamjenjuju investitori ne trebaju platiti ni jednu lipu prenamjene. Ali ako poduzetnik Hrvat iz Hrvatske ili Mađarske ili Rusije na tom istom terenu želi izgraditi proizvodno halu u kojoj će zaposliti 100 radnika, on će morati platiti prenamjenu poljoprivrednog građevinskog zemljišta. Ako je vaš kolega ministar iz vaše stranke predložio prebezobrazno visoke iznose prenamjene, pa dajte dogovorite da ta cijena prenamjene ne bude 25% u sadašnjim granicama naselja, 50 ili čak 100% na P1 I P2 zemljištu, nego predložite da je za golf igralište pola od toga, ako ne puna cijena. Ali ne bez ijedne kune prenamjene jer to zemljište više nikad neće biti poljoprivredno zemljište, toga ste vi svjesni. Drugo, grade golf igralište bez vodne naknade, vodnog doprinosa. Ako izgradite parkiralište, plaćate vodni doprinos, ako škola gradi rukometno igralište za učenike, plaća vodni doprinos. Ako gradite sportsku dvoranu, plaćate vodni doprinos, ali za golf igralište ne treba platiti vodni doprinos. Čime natapaju golf igrališta? Jel to vodu uvoze iz Novog Zelanda s kojom će zalijevati travu da ona bude tako lijepo ošišana i zelena? Preskupa je voda iz vodovoda, koristiti će svoje vodocrpilište, plaćati će tobože koncesiju. Ali za Boga miloga, pa ta voda je vlasništvo Republike Hrvatske, svih građana. Vodni doprinos ne treba plaćati. Oslobodite je da ne plaćaju ni taksu za priključak na struju, ni za plin, ni ceste ne moraju plaćati. Sve će država izgraditi besplatno, samo da oni investiraju par desetaka tisuća eura da naprave igralište, golf igralište. Dakle, probajte razumjeti o čemu vam govorim. Uvjete koji su ponuđeni su posljedica ucjene lobija koji je shvatio da smo u krizi, da imamo problem sa svojim turizmom i pokušavaju nas ucijeniti da im u bescjenje dajemo teren za golf igrališta. Izvlaštenje privatnih vlasnika nad parcelama. Važnije je po ovom zakonu izgradnja golf igrališta od autoceste, bolnice, škole i bilo čega drugog jer postupak i prioriteti koji su u zakonu pisali su takvi da cijena izvlaštenja će biti manja no za autocestu, postupak tri put jednostavniji bez pravomoćnog okončanja i postupka. Zar doista vjerujete da će na desetak golf igrališta koje objektivno u sljedećih desetak godina u Hrvatskoj mogu biti izgrađena će zarada od turizma biti tolika da će nadoknaditi sve ono što će u državnom proračunu biti manja. Da na tom istom zemljištu netko tko se bavi turizmom želi imati školu jahanja, magarce, konje, mule i mazge, platiti će i vodni doprinos i prenamjenu zemljišta i sve takse za priključak, a na dozvole će čekati 15 puta duže nego ovi koji grade golf igrališta. Jedinica lokalne samouprave bez natječaja moraju prodati zemlju. Ako gradimo bolnicu na privatnoj parceli, kakvo je tamo rješenje? Državna zemlja bez natječaja mora ići za golf igralište. Pa koliko ja znam, Republika Hrvatska je vlasnik milijun i 100 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta. Milijun i 100 tisuća. Pa dajte im da grade ta golf igrališta na državnoj zemlji. Nemojte ljudima otimati zemlju izvlaštenjem. Pa ima valjda dovoljno tog zemljišta. Općine su identificirale svega, to je vaš kolega ministar Pankretić napisao, 532 tisuće hektara od milijun i 100 tisuća hektara državnog zemljišta. Dakle, negdje je još 450 tisuća hektara državnog zemljišta za koje nitko ne zna gdje je. Pa dajte neka tamo grade ta golf igrališta. Je li moguće da smatrate opravdanim uvesti zakon o izvlaštenju nad privatnom imovinom proglašavajući nacionalnim interesom važnijim od bolnice, škole, dvorana, autoceste za golf igrališta. Do '80. godine pripadnih društvene elite je mogao biti onaj tko je bio lovac. I svi koji su trebali biti elita, morali su biti lovci. A onda iza toga su svi morali biti tenisači. Sada svi moramo postati golferi da bi bili pripadnici hrvatske društvene elite. Doista ne mogu vjerovati u to. Nisam protiv toga da u Hrvatskoj imamo golf igrališta. Nisam protiv toga da stranci dolaze, investiraju i grade golf igrališta, ali ne na način da skinemo gače da im zemlju, vodu i lokaciju damo maltene besplatno, a da dobit i profit kojega će ostvarivati bude isključivo njihov jer će njihove tvrtke imati registracije u Tel Avivu, Londonu, Parizu, na krokodilskim i majmunskim otocima, a ne u Hrvatskoj. U tome je problem. Turizam nećete oporaviti golf igralištima. Ne pod ovakvim uvjetima, nudite preveliku cijenu. Ima vremena. Još jedanput razmislite. Radi se o tisućama hektara poljoprivrednog zemljišta koje je onda bespovrat. A vi dobro znate na tih 5 276 hektara koliko bi recimo moglo izrasti neke druge kulture koja donaša veću dobit od tog golfa. Napravite iste uvjete ili 20% bonifikacije od onog koji se odnosi na ostale grane turizma i neće biti ovakvog problema. Ovaj zakon mora biti po hitnom postupku. Zašto? Što, u siječnju počinju graditi 62 golf igrališta? Zašto je hitni postupak? Prostorni planovi navodno predviđaju 62 igrališta. Turistička sezona za iduću godinu je zaključena, to vi najbolje znate i ako u našoj ponudi za iduću godinu nema golf igrališta, prekasno je. Dakle imamo vremena za 2010. razgovarati o golfu kao dodatnoj turističkoj ponudi u Hrvatskoj. Jedino vi ste na potezu, prihvatite treće čitanje ovog zakona radi i vlasnika parcela i pravednosti u ovoj državi. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih netočan navod kolege Lesara kad je okrenuo se prema meni malo prije i komentirao da mi u Bosni možemo igrat ne znam na koliko rupa. Dakle netočan navod je da smo mi iz Bosne, jer Bosna i Hercegovina je službena država i moju državu oslovljavajte punim imenom i to je nedopustivo. S druge strane dokaz da golf može biti vrlo opasan sport je i ovo malo prije, jer je on upravo opalio jednu lopticu prema meni, a ja imam dojam da je došla na način na koji je to izgovorio iz kamenog doba. Ali bih ga pozvao s obzirom da od moje kuće ima 10-tak kilometara, ima jedno vrlo lijepo golf igralište u Posušju da dođe ako ne bude imao priliku u Hrvatskoj, jer one dopušta da se igra ovdje golf, neka dođe pa može odigrati partiju golfa. Evo utoliko moja potpora igralištima golfa.
Navodno povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče nije navodno. Ničije ime u svojoj raspravi spomenuo nisam, nisam nikoga pogledao. Kolegu koji se sada javio, čak nisam primijetio da je u dvorani. Prema tome uopće ne znam o čemu on govori. Ja sam samo rekao da iz Bosne možda golferi igraju na 22 rupe, ništa više. … [[Upadica se ne čuje.]]
Pjesnička ljepota u ispravcima netočnih navoda bi se trebalo malo suzdržati. Replike, gospodin zastupnik Boris Šprem.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Lesar ja se vama čudim da kažete da investitori koji namjeravaju graditi golf igrališta ne moraju plaćati vodni doprinos, komunalni doprinos, zatim naknadu za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta u ovo građevinsko zemljište. Jer gledajte, posebna društvena kasta koju ovaj zakon nominirao takvom što ću ja poslije u diskusiji i obrazložiti vrlo konkretno po člancima, ne plaća te stvari. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Šprem meni je jasno da se vi meni čudite, mnogi se meni čude kada govorim o ovim prijedlozima zakona koji dolaze o povlaštenoj kasti i investitoru u Hrvatskoj koji se svakih šest mjeseci mijenjaju zavisno o tome hoće to, koliko je putovanje u Bruxelles i kakvi su povrati iz Bruxellesa tako da ponekad moram priznati ja i sam sebe teško razumijem kada čitam ove zakone.
Gospođa zastupnica Gordana Sobol, replika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Lesar vi ste u svojoj raspravi pokušali na različitim primjerima pokazati predstavnicima Vlade, dokazati tko sve mora plaćati razno-razne doprinose i lokalnoj zajednici i državi kada su u pitanju ne znam što ste rekli izgradnje cesta, škola, bolnica, ovoga ili onoga i na neki način molili ih da pokušaju razumjeti što ustvari mi njima govorimo kroz naše rasprave. Međutim ja se bojim da niti predstavnici vlade, a niti oni koji će dignuti ruku za ovaj zakon ne mogu to razumjeti. Naime ovaj zakon je primjer drskosti u najmanju ruku. Gdje je, predstavnici Vlade, dakle u ime Vlade pokušavaju nas sve ovdje ubijediti da je privatni interes, interes pojedinca, ali interes jedne stranke ustvari nacionalni interes i da bi mi svi zbog toga trebali dignuti ruku za ovaj zakon koji ide po hitnom postupku. Ja bih rekla da se to ne dešava tako često, ali ovaj Prijedlog zakona o golfu gospodine ministre i državni tajniče je primjer upravo takvog zakona. Vi privatne interese pojedinaca, njihovog kapitala stavljate iznad interesa države i čak što više, pokušavate nas ubijediti da to je interes države i interes građana. Na žalost vi to očito ne možete razumjeti, ni ja, ali izgleda ni kolega Lesar vam u tome ne možemo pomoći, ali na žalost svi mi ćemo to na kraju morati plaćati.
Gospodin zastupnik Dragutin Lesar, odgovor na repliku.
Kolegice Sobol ja sam vam nepopravljivi optimist i doista želim vjerovati da argumenti koje ovdje iznosimo ne samo večeras, noćas a i sutra oko proračuna će prije ili kasnije doći na razmatranje i slomiti kamena srca otpora koje uvijek iz ovih klupa u kojima sjede predstavnici Vlade nailazimo do sada. Ostajem vjerujte mi optimist, jer da nisam otišao bih doma u svoj voćnjak dalje … kruške, ali još uvijek vjerujem da je nešto moguće napraviti za ovu državu.
I gospodin zastupnik Arsen Bauk, replika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dijelim optimizam kolege Lesara, ali neću o tome jer sam se javio prije. Dakle meni se naročito svidjela ona njegova konstatacija da su se nekada svi bavili lovom, onda tenisom, a sada golfom i meni se čini da to ide u tom smjeru i da će se jedna vrsta golfa proširiti na sve hrvatske građane uskoro, samo što nam je umjesto palice ostala banana, a umjesto rupa na golf igralištu rupa na kaišu. Zahvaljujem.
Odgovor, gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
E sada pustimo remene i rupe na remene i rupe na remenu. Neki će igrati, zapravo većina Hrvata će igrati mini golf, ali ako ove reforme prođu koje su najavljene, najveći broj Hrvata će igrati džepni golf.
Švicarski sir. Gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Nakon ove evo dugotrajne rasprave oko jednog zakona koji u svojoj cijelosti ima svega 16 članaka, čovjek se pita zbog čega onda uopće raspravljamo o nečemu što ima 16 članaka, tako dugo i tako na neki način na način kako se evo s ove strane shvaća ili sa strane predlagača, da je onda dio oporbenih zastupnika protiv golfa. Ja ću probati evo iščitavajući tih 16 članaka, ne svih, a vezano naravno uz moju raspravu oko ona tri loša ili nikakva zakona, turistička zakona koja smo malo prije imali, probati reći da smo protiv zakona, a ne protiv golfa. Jer ako, ja uvijek pogledam u zakonu koliko to sve skupa nas košta, pa evo sada. Tvrdnja da za provođenje ovog zakona nisu potrebna sredstva iz državnog proračuna s obzirom da će se eventualni troškovi izgradnje infrastrukture za potrebe izgradnje golf igrališta prema potrebi pokrivati sredstvima predviđenih državnim proračunom za tu namjenu na poziciji Ministarstva mora, prometa i infrastrukture koje je nadležno za izgradnju infrastrukture. Probajte mi reći što je pjesnik htio reći s ovim tumačenjem zakona. Neće trebati novci posebni iz državnog proračuna, neće trebati novci, ali jer će biti novci u, predviđeni su novci državnim proračunom za tu namjenu u Ministarstvu mora, pa da to Ministarstvo mora nije … [[Govornik se ne razumije.]] proračun, nego je to proračun neke druge države, a ne države Hrvatske. I kad ovako krenemo u pisanje zakona sa jednim takvim tvrdnjama onda naravno da taj zakon ne može biti dobar i da taj zakon u svakom slučaju zaslužuje da ga se vrati u još jedno čitanje i da onda osim 16 članaka ima i nešto više, da bude operativniji i da bude ono što pravi zakon treba i, kako pravi zakon treba izgledati. Mogu se složiti također i sa činjenicom da stvaranjem okvira ovog zakonskog bi omogućio dostupniju i bržu izgradnju golf igrališta i da bi na takav način hrvatski turizam mogao nadoknaditi zaostatak u tom području, jer ako to ne učinimo tvrdi se u zakonu, propustile bi se prilike između ostalih za kanalizacijom značajnih mogućih prihoda golf turizma. U zakonu i u obrazloženju ovog zakona nema ni z, a kamoli ni malo, ne znamo koliki su to prihodi, mogući prihodi u golf turizma, a da ne govorim koje je to zapošljavanje moguće ako idemo na takav način izgradnje golf igrališta, a u smislu da se na neki način produži turistička sezona. Isto tako bih se složio sa tumačenjem da je rješenje kroničnog problema senzonalnosti pogotovo u obalnom području, golf turisti mogu napuniti sada slabo popunjene postojeće kvalitetne hotelske kapacitete izvan glavne turističke sezone i pridonijeti značajnom rastu van pansionske potrošnje. Slažem se, ali onda u članku 2. to i napišite. Napišite to. Ako to tvrdite da ćemo imati u postsezoni pune hotele koji su sada prazni, napišite to u članku 2. i neka onda ostane teren za igranje golfa sa pripadajućom infrastrukturom, u daljnjem tekstu golf igralište, golf, klupska kuća, parkiralište, servisne zgrade i stanite na tome. Bez građevina namijenjene smještaju, stavite hotel. Očito ste računali da će i hotelski kapaciteti koji zjape prazni biti popunjeni golferima. Onda to u članku 2. i napišite, a ne da stoji namijenjene smještaju građevine koje će naravno, svi znamo, biti apartmani koji će se na kraju ipak moći prodati i naravno prodavati. Isto tako u članku 1. krenete odmah ono kako treba, pa kažemo da će izgradnja golf igrališta je od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku uključivo i izdvajanje šume i šumskog zemljišta iz šumsko gospodarske osnove za izgradnju kvalitetne mediteranske i europske golf destinacije. Tvrdite znači u tom članku 1. stavak 2. da idemo i na izdvajanje šume i šumskog zemljišta. Ali zato u članku 12. istog zakona kažete da imovinskopravni odnosi na zemljištu u vlasništvu Republike Hrvatske te pravnih osoba koje su u njenom vlasništvu ili su od nje osnovane, da ne nabrajam sada dalje, rješavaju se u pravilu osnivanjem prava građana i pravom služnosti. Sad ili ih izdvajamo ili imamo pravo građenja i pravo služnosti ili što? Ne može biti i miš i mačka, a da nešto bude cijelo. Očito da je zakon, ja govorim o kvaliteti zakona koji je izrazito loš i koji naravno dozvoljava, i ovo što je kolega Rošin rekao, bojazan da će to biti sve skupa nezakonito i da su moguće špekulacije. I probajte mi reći, još jedna, možda ja nisam stručnjak, pa mi evo kolega Rošin. Ne, nema ga. Kada govorimo i puno smo govorili o onih 25% izgrađenosti ukupne tlocrtne površine na kojoj se planira izgradnja golf igrališta i onda u članku 4. kažete ako ovim zakonom, a nije ovim zakonom, na gradnju golf igrališta primjenjuju se propisi o prostornom uređenju i gradnji. Koliko mene pamćenje služi Zakon o gradnji kaže da nešto što se tretira kao površina za gradnju, izgrađenost, građevina kao građevna površina može biti gustoća izgrađenosti 10%. Znači ovo nije zakonito. Ovo što sada predlažete 25% nije u skladu sa zakonom na kojega se također pozivate da će biti primijenjen. Isto tako, nedopustivo je da ugostiteljsko turističke građevine iz članka 2. kao što sam rekao osim hotela, onda gradimo samo hotele, da ne bi evo mislili da je to nekakav veliki lopovluk, da se to spremate za nekoga, mogu se etažirati uz uvjet da se ne može mijenjati prostorno planska namjena tih građevina. Molim vas lijepo, kad se jedanput etažira naravno da ću ja to kupiti, ja ili netko drugi, i budite sigurni da će tamo biti to moje. Dapače, još ću kao vlasnik posebnog dijela tog, te turističke građevine povjeriti to svoje upravljanje investitoru golf igrališta, tako da će on kupiti nekog Luku Denolu koji će onda biti čuvar plaža u zimskom periodu i čuvati po noći i po mraku to moje privatno vlasništvo. Isto tako, htio bih napomenuti. Kaže kolega Lesar da je to zašto hitni postupak. Tu se nešto zbrajamo zašto hitni postupak. Pa vrlo jasno kolega Lesar zašto je hitni postupak. Očito je da je, i to je zakonodavac napisao, postoje osobito opravdani državni razlozi, jer od donošenja ovog zakona ovisi nastavak izgradnje golf igrališta na državnom zemljištu. Naime, o donošenju toga zakona ovisi okončanje nekoliko započetih investicija za čiju su realizaciju osnovani i konzorciji. Pa bi bilo pristojno makar da u obrazloženju zakona kažete tko su te osobe, koji su to investitori pet, šest koliko ih ima da makar znamo kome to dajemo taj državni značaj i državni prioritet. I na kraju. Da li će to biti zašto hitni postupak. Ne znam, ja nisam pravnik. Evo gospodine Šeks … [[Govornik se ne razumije.]] mi kažete, članak 15. kaže odredbe članka 10. da ono Zakona o izvlaštenju primjenjuje se po zahtjevu stranku, te koja je čeka tu na red, koja ima sliku ministarstva, valjda ima njezinu sliku i u postupcima izvlaštenja koji su započeti prije stupanja na snagu ovog zakona, ako još nije donešeno pravomoćno rješenje o izvlaštenju. Retroaktivno čini mi se da je pomalo i nezakonito. Ako baš i nije pomalo, ja ću reći da je jako. I na kraju vrhunac zakona od 16 točaka pa vas molim vratite ga natrag i doradite ga i članak 13. Znači, ne zanate napisati zakon i onda ono što treba napraviti treba netko drugi napraviti. Vlada Republike Hrvatske donosi uredbu kojom se uređuje minimalni standardi, sadržaji, uvjeti za golf igrališta u skladu sa smjernicama iz članka 3. stavka 1. ovog zakona, mjere, kriterije, nositelji, način utvrđivanja, tržišne cijene, pravo građenja, rokovi, postupak, način kontrole i druga važna pitanja koja se odnose na realizaciju projekta izgradnje i gospodarskog korištenja golf igrališta na zemlju u vlasništvu Republike Hrvatske, te pravnih osoba koje su u njenom vlasništvu ili su od nje osnovane. Jeli suvišno govoriti kakva je kvaliteta ovog zakona, kada će Vlada donijeti uredbu kojom će sve ono što smo danas govorili probati tom uredbom ne zakonom regulirati. Mislim da je tragično da nam 16 članova zakona ovako turite pod nos, zakona koji ne drži vodu i da će onda uredbom Vlade nešto se rješavati, opet mimo ovog Sabora, opet mimo znanja javnosti. Koja će uredba ugledati svjetlo dana za vjerojatno tih pet, šest već sada kako ovim zakonom tvrdite, potencijalnih investitora koji samo čekaju da mi eto dignemo ruku i da onda oni krenu u izgradnju golf igrališta. Zahvaljujem.
Hvala. Tri replike. Gospodin zastupnik Vlatko Podnar.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega … [[Govornik se ne razumije.]] primijetili sada ovo stvarno nije jasno dali se šume i šumsko zemljište izuzimaju ili se na njih plaća zakup, odnosno naknada. To stvarno nije jasno iz ovog zakona. Izuzimam. Ali ovdje još nešto možda ovdje u članku 9. niste primijetili, odnosno što se po članku onako kada se tumači članak 9. što se može zaključiti. Investitor može osigurati 17 hektara površine uz šumu i šumsko zemljište i zatražiti sukladno stavku 3. kažu ograničenje, jer to je kada se govori o izuzimanju, kaže ograničenje površine iz stavka 1. ovog članka ne uračunavaju se površine šuma ili šumskog zemljišta u vlasništvu Republike Hrvatske. E sada, 62 ili 60-ak golf igrališta, puta 67 hektara, to je negdje oko 4 tisuće hektara šuma i šumskog zemljišta se može prenamijeniti, odnosno staviti pod neku drugu funkciju, a ne pod šumu. Prema tome, stvarno nije jasan ovaj niti članak, niti pod kojim uvjetima, što se izvlašćuje, dali je to samo onih 25% šuma, odnosno koje ulaze u izgradnju, pa da se na to plaća neka naknada, ali po ovom zakonu se ne plaća i kolika je to naknada za pravu uslužnost i na koje površine. Dali na 60, 51 koliko ispada minus 25% kolika je to površina? Prema tome, zakon je očito nedorečen i pomalo ovako po mom sudu možda bi trebao imati barem 18 članaka kada ima i 18 rupa jel'. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Luka Denona.
Hvala lijepo. Pa uvaženi kolega ja sam upravo čitajući članak 31. Vlade Republike Hrvatske donijeti uredbu koji će onda sve ove nejasnoće ja bih rekao koji ovaj zakon, neću kazati ni jednu grubu riječ kako nam je predložen kao bačen nam je samo tako, nepostojno je reći ono što sam mislio. Znači, Vlada će riješiti sve ono o čemu smo mi danas govorili, zakon nije trebao biti. Zakon je trebao biti državni interes da postoji pet nekakvih investitora koji su stali sa izgradnjom golf igrališta, mi imamo njihovu sliku, oni su nas ucijenili, točka i Vlada će uredbom donijeti pravila kao će oni dobiti zemljište. Ništa drugo. To je trebalo napisati, a ne da mi sada tu gubimo vrijeme i iščitavamo jedan loš zakon koji neće biti u korist hrvatskih građana iako je to se podvodi pod državnim interesom, koji naravno nije samo državni, nego je prije svega privatni interes.
Gospodin zastupnik Zdenko Franić, sljedeća replika.
Štovani gospodine potpredsjedniče i štovani kolega Denona. Nakon što ste ovako lijepo secirali ovaj zakon, mogu samo reći da je apsurdno perverzno i nadrealno u ovim relativno kasnim večernjim satima govoriti o jednom drskom i lošem zakonu koji legalizira otimačinu, a koja se prikazuje kao nacionalni interes, a ustvari pogoduje nekolicini kvazi investitora od kojih su neki još i pod krivičnom istragom. Pa se onda čeka da se donose zakon, vjerojatno da se sve to obustavi i njihove aktivnosti legaliziraju. Zanima me jesu li ti investitori mali ili veliki poduzetnici u smislu ovog zakona kojeg ćemo isto raspravljati u kasnim večernjim satima. To je Zakon o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu, jer bi onda ti investitori bili mogli aplicirati i za državne potpore, da recimo školuju one kedije koji nose golf palice i loptice i onda još dodati državnih poticaja. Državi bi bilo jednostavnije i ne bi mučili javnost i nas zastupnike kada bi direktno zatražili žiroračune ovih ljudi, pa im uplatili novac, sve bi bilo uredu a ne bismo imali niti štete vezano uz prenamjenu poljoprivrednog zemljišta, uporabu voda i ostale ekološke i ekonomske probleme. Hvala.
Sljedeća replika, gospodin zastupnik Rajko Ostojić.
Kolega Denona ja se vama čudim kako vi niste prepoznali u ovome zakonu njegovu dosljednost kada upućuje čak i Vladu na koji način treba dovršiti ovaj poklon paket. To znači ako se radi o poklonu, onda je točno propisano u kojem roku znači u 30 dana, taj posao treba dovršiti. Treba staviti van snage i one druge zakone koji su u drugim državama zovu lex specialis koji reguliraju na koji način se nešto prodaje i pod kojim cijenama, ovdje je dat nalog kako će to Valda riješiti. Suprotno zakonskim rješenjima da bi trebao inače biti kao što i zakonom jeste utvrđen način utvrđivanja tržišne cijene, ali kada su golferi u pitanju, onda za njih postoji poseban tretman. I drugo, kolegi Podnaru isto tako moram reći, vezano za ovu vašu diskusiju da se čudim njemu kako on ne prepozna isto tako kada je sve lijepo napisano u članku 12. da se šume neće morati plaćati. Brate mili, valjda vam je jasno da se radi o poklonu, kako ne prepoznajete zdravlje. Ja se vama obadvojici čudim.
Pjesnici su čuđenje u svijetu ima sada još druga kategorija. Gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Golf teren ima 18 rupa, ovaj zakon puno više. Puno je tu nepoznanica ali jedna stvar poznata. Zašto se i zbog koga predlaže ovaj zakon. Ovo nije zakon o golfu, ovo nije zakon o golf igralištima. Ovo je zakon o tome kako uzeti državno ono opće, kako uzeti vlasništvo jedinica lokalne samouprave, kako uzeti nečije privatno vlasništvo i staviti ga točno određenoj osobi u … [[Govornik se ne razumije.]] Ja sam mislio da se HDZ opametio nakon packi s privatizacijom. Nije. Ovo je gore od privatizacije. Pazite, imate iskustvo u privatizaciji. Vi inzistirate na tome da ponovo napravite pljačku i da opće dobro stavite u privatne ruke. Zašto se ovaj zakon predlaže u hitnom postupku, u jednom čitanju? Pa to je posve jasno, da se ne bi dva puta raspravljalo o ovom istom. Zašto se raspravlja sada, i to je posve jasno. Da bi se što manje iz rasprave o ovom zakonu, da bi što manje izašlo van iz ove sabornice. Da bi se u ovoj nakani jedne potpuno neprekrivene pljačke, jednog potpuno neprikrivenog pogodovanja što manje pričalo. Gledajte, sama činjenica da je Vlada predložila ovakav zakon bi gospodinu Bajiću trebalo biti dovoljno da vas pozove na razgovor, vas i one kojima pogodujete ovakvim prijedlogom zakona pa da se ustanovi kolike su provizije. Jer, predlagati ovdje Hrvatskom saboru, hrvatskoj javnosti da se šume hrvatske oduzmu državi i daju privatniku bez ikakve naknade za prenamjenu, da se privatna zemlja može oduzeti kao da se gradi autoput zbog toga da bi netko mogao ostvariti enormne profite. Kolegi Zuboviću, nema njega. Ako se slučajno pravo da ne zna ili ako ne zna, članak 3. stavak 2. kaže da će gustoća izgrađenosti da smije zauzimati do 25% od ukupne tlocrtne površine na kojoj se planira izgradnja golf igrališta, ukupna tlocrtna površina je određena može biti najmanje 85 hektara. Prema tome, ovdje će biti veliki postotak izgrađenosti, na puno hektara će se ovdje graditi. Dobit će se oduzimanjem, otimanjem, poklonom od države, poklonom od Vlade a onda će se na tom atraktivnom golf igralištu napraviti stanovi na poklonjenoj zemlji pa će se to onda skupo prodavati, enormne će biti zarade na ovome, enormne. Vi gospodine ministre predlažete da netko ostvari enormne zarade na državnoj zemlji i to još pravdate državnim interesom u čemu je poseban cinizam prijedloga ovoga zakona. Ma nemojte, državni interes je i to hitno se mora. Propade hrvatski turizam ako mi danas ovo ne raspravimo i u petak ne izglasamo. Sve ode k vragu. I mislite da će vam netko vjerovati. Tražite da vam netko vjeruje. Slušajte, ovo se ne da opravdati ničime. Ja mogu shvatiti da Vlada napiše loš zakon jer ne zna napisati bolji, ja to mogu shvatiti pa ga ovdje popravljamo, ali vašu namjeru da nekome pogodujete ja ne mogu ni shvatiti ni opravdati. Namjeru da opće dobro kao što su hrvatske šume dajete nekom privatniku, namjeru da ozakonite otimanje nečije privatne zemlje, e to ne mogu razumjeti. Koliko se može oteti toga? Veli da se može izvlastiti 20% od ukupne tlocrtne površina. Ona je 85 hektara, 20% je 17 hektara. To je 17 tisuća kvadratnih metara, 170 tisuća kvadratnih metara vi predlažete da se zakonom nekome otme. To će biti legalno, gotovo. To je nova generacija tajkuna hrvatskih. … [[Upadica se ne čuje.]] Pitam se ovi koji dobacuju ovdje gospodine potpredsjedniče i koji će dići ruku za ovo kolika je provizija njima obećana kad već dobacuju, očito im je jako stalo, pa krše čak i poslovnik a da ih vi ne upozoravate. 30% od ukupne površine se može oduzeti jedinicama lokalne samouprave, od 85 hektara to je 25 hektara, 250 tisuća kvadratnih metara općinama, gradovima i županijama za svako golf igralište, 250 tisuća kvadratnih metara opet u privatne džepove. To je općinska zemlja, pa to je vlasništvo građana ove zemlje. Pa zašto bi to nekome poklonili? Pa gdje je tu nacionalni interes? To jedino još može biti privatni interes dakako onih koji će te terene dobiti ali i privatni interes onih koji im omogućuju da te terene dobiju besplatno. Ja ne znam kako ćete vi ovo pred javnošću pravdati. Ja ne znam ni šta će iz ove rasprave sutra izaći u javnost. Ja ne znam zapravo na koji način senzibilizirati javnosti da se ovo ne dopusti. Ali biti nijemi svjedok jedne na zakonu zasnovane pljačke to je frustrirajuće i to zahtijeva reakciju. I to zahtijeva reakciju ne samo ovdje u Saboru u 20,55. Građani moraju znati što im spremate. Građani moraju znati da upravo želite stvoriti drugu generaciju tajkuna na njihovoj imovini i na imovini ove države i jedinica lokalne samouprave. Ovo je najsramotniji prijedlog zakona koji sam od mandata ovdje vidio. U trećem sam mandatu. Ovako nešto se još nije pojavilo. Bilo je loših, boljih zakona. Bilo je svakakvih. Ali namjera pljačke napisana u jednom zakonu e pa to još nismo vidjeli. Ali eto i to smo morali doživjeti.
… [[Govornik je naknadno uključen.]] Stazić malo je neuobičajeno da se predlagatelja zakona i Vladu sa saborske govornice optužuje za kriminalnu namjeru, za namjeru pljačke. … [[Govornik se ne razumije.]] se intervencija državnoga odvjetnika. Upućuje se dakle da je i predlagatelj zakona, ministar i Vlada da su, da se za kriminalne, za kriminalne namjere, to je odstupanje od uobičajenih pravila ovoga doma. Vi ste optužili jednu stranku odmah u početku. Optužili ste HDZ. Optužili i presudili joj za kriminalne namjere. To je uvredljivo ponašanje. To je uvredljivo ponašanje i nije u skladu sa ponašanjem zastupnika. Ja vam zbog toga izričem opomenu. To je previše. Može se kritizirati najžešće ali sa tih pozicija onda izazivate i dobacivanje zastupnika i onda upozoravate mene da ih ja trebam ušutkati, a vi na taj način stvarate jednu atmosferu u kojoj sa izrečenom optužbom, sa izrečenom presudom jednoj stranci i Vladi za kriminal, za pljačku to nije u redu. Na primjenu disciplinske mjere nema reakcije.
Mogu li se vam bar zahvaliti gospodine potpredsjedniče?
Ne bi trebalo jer nije u skladu sa Poslovnikom. Zahvale nisu predviđene.
Onda tražim riječ u ime Kluba SDP-a [[Upadica: Molim ?]] Onda tražim riječ u ime Kluba SDP-a. … [[Upadica se ne razumije.]] [[Upadica: Pa on je potpredsjednik.]] [[Upadica: Potpredsjednik ima pravo tražiti]] Onda vas molim stanku od 10 minuta u ime Kluba SDP-a.
Vidite kad se na jedan zaobilazni način [[Upadica: Lijepo sam digao ruku da vam odgovorim ali ne date mi da odgovorim. Da ste mi dali da odgovorim ne bih tražio stanku.]] Kako će, kada, gledajte kada predsjedavajući izrekne opomenu onda vi znate jako dobro da na to nema odgovora.
I kad predsjedavajući izrekne opomenu onda predstavnik Kluba može tražiti stanku.
Pa može tražiti ali … … [[Upadica se ne razumije.]] šta će vam stanka? To me zanima. … [[Upadica se ne razumije.]] Kada predstavnik Kluba traži stanku onda treba obrazložiti iz kojih razloga traži stanku.
Da se dogovorimo o daljnjem radu nakon vaše opomene.
Dobro. Dobro. Još je bila jedna povreda Poslovnika gospodin zastupnik Ranko Ostojić.
Povrijeđen je članak 208. Poslovnika iz razloga što govornika može opomenuti ili prekinuti u govoru samo predsjedatelj. Predsjedatelj se brine da govornik ne bude ometan ni spriječen u svom govoru. Kako je zastupnik gospodin Branko Kutija prekidao i upadicama ometao zastupnika Stazića potrebno je primijeniti članak 214. u kojemu se izriče opomena zastupniku ako svojim upadicama ili na drugi način ometa govornika. I ako smijem gospodine potpredsjedniče zastupnik u Hrvatskom saboru temeljem Ustava ne može odgovarati za izrečeno i opomena se može izreći samo ukoliko omalovažava ili vrijeđa predsjedatelja ili druge zastupnike. Hvala.
A što je ovo drugo, a što je ovo drugo kolega Ostojić? Ja sam maksimalno liberalan, ali nekad prijeđe, nekad se [[Upadica: Nikoga on nije uvrijedio od zastupnika.]] Nekad se prijeđe granica. A ovo, gledajte pa istina je da je zastupnik Kutija dobacio. Ali budimo iskreni pa onda će nas svako dobacivanje i svaku reakciju bi trebalo onda opominjati zastupnika. Ja to ne činim ni prema jednoj strani. Postoji neka ali biti puritanac onda u tako striktnoj primjeni, striktno i Poslovnika. Stoga predsjedatelj može opomenuti jel'? Ajde gospodine Staziću da vidimo, ajde izvolite. Imate riječ.
Gospodine Šeks nije neobično da zastupnik u sklopu svoga mandata i u sklopu svoga imuniteta koji ovdje ima izgovara rečenice koje se ponekad nekome ne moraju svidjeti, vama, predstavniku Vlade. Ali mislim da je posve neobično gospodine Šeks da Vlada sebi dopusti predlagati jedan zakonski tekst, to se još nije dogodilo i to sam rekao, i zbog toga sam tako oštar, iz kojega i vi vidite i svatko normalan vidi da se želi pogodovati petorici ili šestorici ljudi. To je neobično. To se do sad nije događalo. I nisam pretjerao, nisam pretjerao kad sam rekao da bi se namjerom da se ozakoni pogodovanje trebao baviti gospodin Bajić. Jer je to način, jer je to način. Protiv toga je i premijer Sanader pozvao da se borimo. Protiv, ne protiv korupcije na cesti nego protiv korupcije kada je ona uvezana s vlašću a ovdje je namjera da se nekome pogoduje. Očito ona piše u zakonu. Ona piše u zakonu. I zbog toga mislim da nisam zaslužio opomenu jer zastupnik je ovdje, ne samo da ima pravo govoriti. On ima obavezu govoriti. On ima obavezu štititi interese onih koji su ga birali u ovaj Sabor. A mene nisu birali oni koji misle kupiti golf terene. Ti sigurno nisu glasali za mene. Ali su glasali oni čiju zemlju će ovaj zakon oduzeti i dati tima teren. Prema tome ja sam ovdje samo ispunjavao svoju zastupničku dužnost i nisam zaslužio opomenu ali vam se na njoj zahvaljujem i s ponosom je primam. S ponosom jer to znači da sam svoju zastupničku dužnost obavljao dobro. Hvala vam.
Jedno je dati kritičku opservaciju na pogodovanje određenih u prijedlogu zakona nekih rješenja a drugo je ustvrditi i kriminalizirati jednu političku stranku. Koji je bio razlog da ste išli odmah u startu da kriminalizirate Hrvatsku demokratsku zajednicu? To samo vi znate. Ili da se govori da je pljačka, da se priprema pljačka i zaziva intervencija državnog odvjetnika [[Upadica: Nego šta drugo.]] To je malo gradacija ipak previše. A to pak nije malo uobičajeno u Saboru da na taj način raspravljamo. Vi ste ponosni na opomenu, ponosni nosač opomene. Dobro. Molim? Gospodin zastupnik Boris Šprem. Molim? Replika je bila za vas. Je, je, točno. Imate pravo. Gospodin zastupnik Maras, replika.
Hvala lijepo. Vidim da ste u zanosu malo rasprave sa kolegom Stazićem smetnuli sa uma da sam dignuo pločicu. Ništa. Gospodin Stazić je primijetio vrlo dobro i to ne skrivaju ni predstavnici ministarstva. Postoje ljudi koji su investirali i koji ne mogu već dugi niz godina izgraditi golf igralište zbog određenih poteškoća. Sad da li netko ih ucjenjuje ili ih ne ucjenjuje to je manji problem. Ja bih shvatio kada bi se tim ljudima pomoglo da oni izgrade golf igralište. Ali zbog čega im davati mogućnost da sutra preprodaju ovih 25% zemljišta nekome da zaradi 2000 eura po kvadratu i želim sada eksplicite odgovor. Da li je ovo što se desilo na golf igralištu kraj Zagreba što smo čitali u novinama kao veliki skandal, da li će po ovom zakonu biti legalno? Da li će ti ljudi moći te kuće prodati koje su napravili kao kuće za smještaj golfera, ne za nečiji privatni apartman, nego za smještaj golfera su ih napravili, a prodali su ih po više tisuća eura po kvadratu privatnim osobama. To nisu smjeli do sada napraviti. Ali po ovom zakonu im to omogućuje. E ako se tim ljudima pogoduje ovim zakonom onda kolega Stazić ne čudim se vašoj žestini i vašoj revoltiranosti zbog čega ste ovo malo prije izrekli. Zbog toga što to nije interes niti turizma niti golf igrača niti golf turista koji će nam doći u Hrvatsku, nego pet, šest investitora koji će zaraditi milijune eura na onom što ćete im vi omogućiti.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Ne zna kom postavljate to pitanje. Ja vam na to pitanje jeste meni replicirali ne mogu odgovoriti. Nije problem, međutim kolega Maras, nije problem ako Vlada želi pomoći da se neka započeta investicija, pa i privatna investicija završi jer ocjenjuje da je to u interesu Republike Hrvatske. Nije u tome problem. Pa mi bi je svi podržali, nego način da će se ta investicija završiti tako da se izvlasti drugi da bi ovaj mogao završiti svoju investiciju. Tako da se natjera jedinica lokalne samouprave da moraju, jer to u zakonu piše moraju to prodati. Ne mogu, moraju. Tako da se Hrvatske šume dodijele njima. Nije to pomaganje da se završi započeta investicija. Uostalom, taj koji je započinjao investiciju pa imao je propise po kojima je započinjao. Pa znao je što ga čeka u tim propisima. Pa nije Hrvatska bila pravno neuređena zemlja kad su oni počeli investicije. Ne, oni su počeli po jednim pravilima, a žele završiti pod drugim. Zašto? Valjda im je malo novaca. Zinuli su na još, a Vlada im to ovim prijedlogom kolega Maras omogućuje. To je ono što je sramotno u ovom prijedlogu zakona. To je ono, pa nema to veze iz koje smo stranke. Protiv ovoga svaki čovjek koji malo savjesti ima, časti građanske i zastupničke mora biti protiv ovoga. Mora biti. Hvala.
Gospodin zastupnik Boris Šprem.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja sam siguran da neću dobiti opomenu i to zbog toga što ću nastojati da ukažem na dvije stvari koje nadam se neće biti ponavljajuće. Prvo rekao bih tezu da način pripreme neću reći i donošenja jer sad smo u fazi donošenja zakona govori i o namjerama predlagatelja zakona, a to je da se po hitnom postupku na jedan vrlo neobičan način, na jedan vrlo pogodujući način ovaj zakon donese. Zanimljivo je pri tome da osim što nisu konzultirane odgovarajuće udruge koje bi sigurno dale doprinos pripremi toga zakonskog prijedloga pa tu je i Hrvatska gospodarska komora. Ono što mene brine i što sam istaknuo na Odboru za zakonodavstvo jer je to važno, a to je pošto ovaj zakonski prijedlog sadrži neka rješenja o kojima je danas ovdje bilo naročito riječi, a koja se tiču brige za državno vlasništvo kada je riječ o nekretninama da nemate i niste pribavili mišljenje nadležnog državnog odvjetništva. E sad u onom drugom kontekstu govorim nego što je gospodin uvaženi potpredsjednik Sabora Šeks kazao kada je dodjeljivao opomenu gospodinu Staziću o ulozi državnog odvjetništva. Ja govorim ovdje o jednoj konstruktivnoj ulozi državnog odvjetništva u pripremi ovoga zakona. Ja kad sam vas pitao niste imali odgovor na to pitanje. Dakle, niste pribavili to mišljenje i meni je žao što tog mišljenja nema i to je jedan nedostatak u pripremi ovoga zakona. A što se tiče drugih, rekao bih konkretnih stvari i druga moja tvrdnja, a to je, ali ja ću to dokumentirati kroz konkretne navode u prijedlogu zakona, odnosno kroz konkretne članke konačnog prijedloga zakona, a taj je da se doista ovim zakonom pogoduje sadašnjim i budućim investitorima. Kako? Dakle pod jedan. Kada se u prijedlogu zakona navodi kaže u točci 4.: “O donošenju toga zakona ovisi okončanje nekoliko započetih investicija za čiju su realizaciju osnovani i konzorciji, a koje su zastale i postoji realna opasnost da se ne realiziraju. Zakoni se u principu donose za buduće situacije u principu. Ali i ono što je gospodin Stazić rekao ovaj zakon može polaziti od nekih postojećih situacija i legalizirati ih, ali to ne smije biti pravilo. Ovdje je to na žalost pravilo. Drugo. Članak 11. eksplicitno kaže, o njemu je bilo riječ ovdje u više navrata ali nitko ovo nije pročitao. Ja to moram sada pročitati. Dakle, članak 11. “Republika Hrvatska, jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave, te pravne osobe koje su u njihovom vlasništvu dužne su na zahtjev investitora koji je vlasnik zemljišta po tržišnoj cijeni prodati bez provedbe javnog natječaja dio zemljišta potrebnog za formiranje neizgrađene građevne čestice.“ Dakle, to je ta formulacija koja ne da bode oči nego doista predstavlja klasično pogodovanje pojedinoj društvenoj skupini. Ja sam nazvao posebna kasta društvena jer vi time to činite. Možda oni toliko nisu ni odgovorni, ali ste vi više odgovorni koji to tako zakonom precizirate. Usput kazano, nedavno je ovaj Hrvatski sabor, ja sam digao ruku za njega, donio Zakon o koncesijama koji sasvim drugačije rješava ovo pitanje. Dakle, ovdje pravite jedan izuzetak i od toga zakona, što nije dobro. Treći dokaz, da se pogoduje investitorima, a mene je to osobito zasmetalo u članku 13. stavku 2., molim vas kratak je pa obratite pažnju. Kaže Vlada Republike Hrvatske će na svaki način, pazite molim vas, na svaki način, a naročito planiranjem i izgradnjom infrastrukture podržavati razvoj gradnje golf igrališta. Ma molim vas lijepo, na svaki način. I na koncu, četvrto, što je vrlo zanimljivo da je Vlada predlagač i jednog i drugog zakona, dakle Zakona o poljoprivrednom zemljištu gdje se eksplicite kaže da je ono što je gospodin Lesar drastično objašnjavao, omogućava investitoru za golf igralište da je oslobođen plaćanja naknade za prenamjenu poljoprivrednog u građevinsko zemljište. I na kraju, treća stvar koju sam želio, dokumentirano nadam se ovdje ustvrditi, a to je da je ovaj zakon ustavno-pravno sporan s obzirom na članak 15. koji je pročitao gospodin Denona, pa ga ja neću, radi se o povratnom djelovanju i to naročito zbog toga što u članku 134. Poslovnika Hrvatskog sabora piše kad se prijedlogom zakona određuje da pojedine njegove odredbe imaju povratno djelovanje, predlagatelj zakona dužan je obrazložiti osobito opravdane razloge koji to nalažu. To nije predlagatelj zakona učinio i u slučaju Zakona o sigurnosti prometa na cestama, a imaju povratno djelovanje za što sad odgovaraju mladići i djevojke novčanim kaznama do tisuću kuna i to je sad na Ustavnom sudu. Ja vas molim da vodite računa o ovoj primjedbi jer će se i ovaj zakon naći zbog toga na Ustavnom sudu. Zato vas ja molim kao zastupnik, nadam se ozbiljan i odgovoran u razmatranju ove zakonske materije, da ste to tako i shvatili da doista uvažite ove značajne primjedbe i da zakon ide u treće čitanje, da ga popravite kako bismo mogli o njemu, ja se nadam čak i glasati, ali ne za ovaj zakonski tekst. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Govorite kolega o odredbi članka 15. o povratnom djelovanju koji se poziva na odredbe članka 10., a šta kaže članak 10.? On kaže da ako korisnik želi stupiti u posjed nekretnina odmah, čak i prije nego što je dovršen postupak o izvlaštenju, on će podnijeti zahtjev i zahtjev će mu biti riješen i kad dobije rješenje, ne odgađa se izvršenje. Žalba protiv tog rješenja ne odgađa izvršenje. On će dakle odmah stupiti u posjed i nastaviti raditi što hoće. Počet je dakle postupak izvlaštenja, on je počet po nekakvom zakonu. Neće se dovršiti po tom zakonu. Zašto? Jer on nije povoljan za investitore. Zamislite, mogao bi dulje čekati, a mogao bi možda izgubiti … [[Govornik se ne razumije.]] mogao bi dobiti negativno rješenje. E, a da bi se to izbjeglo da on dobije negativno rješenje, sad se predviđa ulazak u posjed odmah. Odmah. I to se kaže primjenjuje se po zahtjevu stranke. Po zahtjevu tog investitora. Ako ovo nije primjer pogodovanja da se čak i u jedan imovinsko-pravni odnos par exellance izvlaštenja, a za to mora biti stvarno opravdani razlozi, gradnja autoputa pa se sad netko tamo inati oko svoje parcele, pa neće autoput skretati zbog njega. Ali ovdje da bi netko mogao, privatnik mogao ostvariti svoj gospodarski interes, interes zarade, velike zarade, ovdje se retroaktivno predlaže primjena propisa.
I gospodin zastupnik Ranko Ostojić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, štovani predstavnici Vlade. '95. godine je Ministarstvo turizma usvojilo golf kao element strategije hrvatskog turizma, '99. godine je Vlada potvrdila da ima za cilj upravo izbor investitora, citiram: "za koje je dokazano da mogu izvesti prihvatljive projekte na izgradnji golf igrališta." Očito da danas imamo zakon koji treba spasiti one koji su bili dokazani da mogu napraviti prihvatljive projekte i očito da njima više danas uvjeti ne odgovaraju i da osjećaju da bi mogli izvući puno više nego što je to tada dogovoreno i napravljeno. Tada je to rađeno kroz konzorcije, znači kroz suradnje županija i gradova, a danas smo dobili ovo sramotno rješenje koje bi trebalo zapravo riješiti problem upravo onih koji do sada, znači u zadnjih 10 ili 14 godina nisu uspjeli realizirati nešto u zemlji gdje kada smo vidjeli u obrazloženju piše da je sve idealno za golf, da imamo najpovoljnije uvjete, da je zapravo jagma tko će sagraditi zapravo golf igralište, samo to kod nas ne ide. I samo kod nas treba to raditi pod privilegiranim uvjetima za koje ponavljam, a kasnije ću argumentirati kako, događa se zapravo novo krmčenje državne imovine. Ja se prvo moram složiti u ovome zakonu gdje je i u obrazloženju zapravo dato kako funkcionira državna uprava, odnosno kako izgleda sustav dobijanja dozvola ili sustava izvlaštenja za one koji nisu privilegirani golferi. Kao što u slučaju splitske bolnice u Splitu nije moguće izvlastiti cestu radi, a ja ću sad to citirati: "zbog toga što je procedura u ovoj našoj zemlji utvrđivanja interesa dugotrajna, potrebno je prethodno mišljenje županijske skupštine, prethodno mišljenje dva odbora Hrvatskog sabora, odluka Vlade Republike Hrvatske, objava u "Narodnim novinama".", normalno to pripada onima koji grade bolnice, onima koji grade ceste, onima koji rade nešto što normalno nije od državnog interesa, ali kad je golf u pitanju, onda ćemo za to donijeti poseban zakon i za njih apsolutno ništa od ovoga neće važiti. To se ne zove privilegija samo u Hrvatskoj. Ono što je bitno, ponavljam, genijalni uvjeti, a zanimljivo, to naši investitori ne prepoznaju. Meni je to čudno kako ovo naše ministarstvo turizma zapravo s obzirom da smo raj na zemlji ne može dobiti isto tako te golfere koji svaki drugi piše tu u obrazloženju je između ostaloga onaj koji koristi i turističke destinacije. Ja mislim da mi ovdje moramo ponovo dokazivati da smo mi poželjna destinacija, ali ovaj put ne za turizam, nego kao što je već uobičajeno i kao što … [[Govornik se ne razumije.]] , a to je da ova zemlja itekako povoljna destinacija za one koji primjenjuju formulu jeftino državno kroz skupo prodano da je to dobitna kombinacija. E to se ovdje u ovom zakonu lijepo vidi, a obrazloženja su posebno fascinantna za ovaj zakon. To znači laž je potpuna da neće ići sredstva za ovaj zakon, to je prvo. Drugo, ovdje se radi ne zadiranje samo u državno, u šume, u ono što je opće dobro već se ide u zadiranje i normalno ljudima koji imaju privatna zemljišta bez ikakvoga problema. I ono što je mene najviše zabrinulo kada sam slušao kolegu Jerka Rošina koji je izuzetan stručnjak u prostornom planiranju, on je rekao da moguće je da će se možda dogoditi zlouporabe. To je ispravno. On zaista nije rekao da će se takva situacija sigurno dogoditi. Ali druge zemlje to rade na način da se štite koncesijama, a ne na način da mi zapravo upravo po njegovim riječima, one su me posebno zabrinule, mi sutra riskiramo da oni koji budu dobili ovaj poklon sutra, ali doslovno sutra nakon ubrzanoga postupka, mogu zaboraviti golf, reći nama to nije isplativo ili u Hrvatskoj nam to ne ide i onda oni svojih 18 tisuća dozvoljenih kvadratnih metara apartmana ili drugih hotelskih sadržaja prodati ili učiniti s njima nešto drugo. To se štiti koncesijama i siguran sam da to rade druge zemlje za razliku od nas. Ono što je po meni vrlo bitno, osnovna prepreka koju pokušava ovaj zakon izmijeniti mislim da je tržišna cijena, a to se vidi iz članka 13. u kojem će Vlada utvrditi način na kojim će se utvrditi tržišna cijena. U Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima je vrlo precizno propisano, a to govorim i u vezi članka 11. ovog predloženog zakona, a to je da nema prodaje bez javnog natječaja imovine jedinica lokalne uprave i samouprave. O.k. ovdje ćemo odgovoriti golferi su poznati, imaju svoj plan, Vlada im je dala placet i dokazala taj interes da će oni to tamo napraviti. Međutim u Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima vrlo precizno je utvrđen način utvrđivanja te cijene, a ovo je prvi puta da mi dolazimo u situaciju da će se to pod posebnim pravilima i dozvolite da izrazim sumnju, pod posebnim pogodnostima napraviti za naše golfere. Možda sam ja jedan od onih koji ne prepoznaje da je to zdravlje, da je to ljubav prema obitelji, da je to toliko dobro, ja se zapravo čudim zašto mi nećemo dati i dodatne dotacije, subvencije za ovakav projekat. Pa zar nije već dovoljno dato u ovome zakonu, to je ono šta mene brine u ovakvim rješenjima za koja se kaže citiram odavdje, da su jednostavna i precizna. Ona su vrlo jednostavna i precizna da bi riješili nezadovoljne konzorcije, odnosno sve one koji su do sada sudjelovali u ovoj priči oko golf igrališta. U zakonima riješeno za ostale ove naše građane i normalne kada dođe do situacije kada ste vlasnik devet desetina tek onda imate pravo prisiliti onoga tko je vlasnik jedne desetine da postanete i objedinite svoje vlasništvo. Ovdje je situacija bitno drugačija. I još ako se dobro rasporedite, ako imate iti malo ideje pa da dijelom idete na šume i državno zemljište pa malo na općinsko i ostavite onih 20% za kraj za izvlaštenje privatnoga, riješiti ćete sve svoje kvadrate zapravo bez ikakvoga problema, a da ste startali sa vrlo malim ili sa nikakvim kvadratima koje ste uopće imali. Šta se tiče osnivanja prava građenja i služnosti u članku 12. isto tako očito se vidi da nije namjera da se plati nego je namjera da se dobije. Ja ću za kraj morati spomenuti ovaj članak 13. pardon 15. oko retroaktivnosti. Ovo je ozbiljan presedan u kojemu se ponovo u Hrvatskom saboru ovako na mala vrata pokušava uvući nešto što je protivno svim pravilima prava. Zaista moraju postojati ozbiljni razlozi, a to golf igrališta ili ugroženost poslovnih projekata neuspješnih konzorcija nisu da bi mi propisali u Hrvatskom saboru retroaktivnost i da se počne primjenjivati unazad za ono šta su ovo odradili. I da zaključim. Po meni je ovo definitivno primjer pogodovanja sada više neću govoriti o interesnim grupama jer ih možemo zvat, a to je ova golf kasta. Isto tako novi primjer uzimanja držane imovine i opet su na djelu interesi koji se pokušavaju prikazati kao naši državni. Ja za to nemam namjeru dati placet a meni je sada puno jasnije zašto Ministarstvo turizma šalje mafiju na put u Mokrice na studijska putovanja, a ja imam policijsku zaštitu.
Hvala. Četiri replike. Prva, gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
Kažete kolega Ostojiću to se moglo riješiti koncesijama. E pa nije. Da se išlo rješavati koncesijama onda ova namjera koju ovaj zakon nosi sa sobom ne bi mogla biti ostvarena. Onda se ne bi mogao zaštititi nečiji privatni interesi. Onda se ne bi moglo nekome pogodovati. Ali izgradnja golf igrališta, poticanje turizma nije namjera ovog zakonskog prijedloga. Poticanje turizma je fasada, to je maska i to vrlo loša maska, prozirna maska iza koje se krije stvarni interes, omogućiti nekome da za male novce ili po mogućnosti besplatno dođe do velike zarade, do milijunskih iznosa. Pa naravno kad bi namjera bila zaštita turizma ili unapređenje turizma, pa naravno da bi se onda išlo drugim putem, pa naravno da bi se išlo koncesijama, pa koncesija na 50 godina, nema veze na 100 godina. Ali zna se kako idu koncesije, ukoliko koncesionar ne obavlja svoju djelatnost u skladu sa koncesijskim ugovorom, koncesija se oduzima pa to je jasno. Ovo jednom izvlašteno postaje privatno vlasništvo, njegovo i ništa se više neće moći učiniti. Ništa. Da on to svoje olako stečeno bogatstvo ne zadrži, preproda, realizira. Prema tome, vaša primjedba da se ovo moglo raditi, urediti koncesijama naprosto nije točna s obzirom na osnovnu intenciju ovog zakonskog prijedloga.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Ranko Ostojić.
Kolega Staziću ja bih samo nadopunio na te vaše riječi nešto što je vrlo bitno. Ovo je primjer kako opće dobro, nešto šta je zaista zakonom zaštićeno, može vrlo jednostavno i u cca nekih sada kad počnemo brojiti dane, u nekih 50 dana postati nečije vlasništvo. Jer ako uzmemo u obzir vrijeme koliko će biti potrebno da se zakon usvoji, uredbu koju će Vlada donijet, već za nekih cirka 50 dana ćemo možda biti svjedoci, makar postoji i teoretska mogućnost ona mora zabrinjavati da će netko biti u situaciji da raspolaže sa golf terenima bez ikakvog osiguranja u ovome zakonu.
Gospodin zastupnik Zdenko Franić.
Štovani gospodine potpredsjedniče. Štovani gospodine Ostojiću, rekli ste da vas čudi da se još ne daju državne potpore za poduzetnike koji će raditi golf terene. Uvjeravam vas da postoje brojni mehanizmi na koji se način mogu dobiti državne potpore, pa i za takve aktivnosti u kontekstu golf igrališta. Evo prvi primjer koji mi pada na pamet je upravo ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama za obrazovanje i izobrazbu koji propisuje financijske potpore kao porezne olakšice poduzetnicima koji djeluju na obrazovanje i izobrazbu. Drugim riječima, oni mogu napraviti škole golfa, po mogućnosti sami za sebe i za to će dobiti znatne porezne olakšice. Dakle, i na to se mislilo. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Ranko Ostojić.
Štovani kolega Franiću, očito da bi mogli pronaći puno onih zamki koje vjerojatno slijede iz ovoga zakona. Na žalost situacija je da ste me vi ispravili, a očito i uvjerili u situaciju da možemo očekivati ne samo da će se profitirati u uzimanju državne opće, pa čak i privatne imovine pod povoljnim uvjetima, već na žalost kao što sam i sumnjao da ćemo vjerojatno morati i dodatna sredstva izdvajati za pomaganje tome. Ja moram jedino reći da se čudim kako ovo nije postao sastavni dio zdravstvene reforme, odnosno kako naš ministar nije posegnuo i za ovim dijelom da time pomogne našim građanima. Hvala.
Slijedeća replika, gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Ostojiću, u svojoj raspravi ste potaknuli čitav niz pitanja. Nije ovo specifično samo za Hrvatsku da je teško izgraditi golf igralište, imaju i druge zemlje svoje primjere. Konkretno recimo u Španjolskoj rješenje je bilo takvo da ukoliko imate određenu zemlju na parceli gdje golf igralište treba napraviti, vi postajete sastavnim dijelom, ukoliko je to mala količina zemlje, cijelog projekta. Jedino kod nas se ljude izvlašćuje na taj način, mislim ja ne znam ni jedan primjer, tražio sam po Internetu. Evo neka nam daju predstavnici ministarstva, ja nisam uspio naći da se za golf nekome oduzima zemlja. I to ne da netko iz inata 100 kvadrata neće prodati nekome, pa onda svjesno radi štetu, nego 20%, 17 hektara, odnosno 170 tisuća kvadrata zbog golfa, zato da bi se moglo napraviti golf igralište. Tog nema nigdje na svijetu. I zbog toga smatram da opravdane su i sumnje da možda i oni koji su pomagali pisati ovaj zakon imaju interes iza toga, jer su uložili neka sredstva u projekte koje sada ne mogu završiti i žele ih legalizirati na ovaj način. A vrlo je zanimljivo podatak koji sam čuo sada od kolegice Vrbat da ovo golf igralište u Umagu ima 90 hektara, da ovo kraj Zagreba ima 88, a u zakon smo stavili minimalno 85. Vrlo zanimljivi podaci koji upućuju na ili nevjerojatno veliku slučajnost ili da netko tko je pisao ovaj zakon je to sve dobro znao i dobro ga pripremio. Ja se nadam da gospodine ministre možete dati odgovor na to i da niste možda i nesvjesno dovedeni u vrlo nezgodnu situaciju. Hvala lijepo.
I slijedeća replika, gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Ostojić je spomenuo mogućnosti poticaja. Ja se doista čudim kako se ovako paušalno prišlo ovom problemu, jer ako je nešto državni interes, onda se nije trebalo stati samo na ovome. Možda se trebalo još nešto napraviti. Recimo možda se trebalo svim učenicima podijeliti laptope gdje bi bila već instalirana ova igra, ima igara o golfu hrpa po Internetu koji se može, da vježbaju, da uče golf. Ima mogućnost da se recimo organiziraju posjete najvećim golfskim turnirima ako je državni interes, a veći od bolnica, škola itd. I mene doista čudi, ne samo što ste rekli za bolnicu, nego za spašavanje ljudskih života se ne može zbog imovinskopravnih odnosa napraviti izvlaštenje, a za ovo može. Tako da mi se čini da bi naši učenici ustvari trebali malo dobiti novu poduku od zemljopisa, jer očito da golfska struja više nije ono što nam donosi topli zrak iz Amerike, nego je golfska struja ono što nam donosi sumnjivi novac na hrvatski Jadran i na žalost ako ovaj zakon bude usvojen to će biti jedan jako veliki presedan, jedna jako velika i jako loša stvar za Hrvatsku i za hrvatski turizam i za ljude koji žive tamo. Što se tiče političke pozadine, ja se sjećam da je 2003. godine jedna stranka u svom programu imala, da je imala slogan volim svoju zemlju, a čini mi se da samo, ne samo svoju nego i privatnu, i državnu i onu jedinicu lokalne samouprave i šta god može će izvlastiti samo da bi se eto završila jedna priča. Na žalost evo po meni izgleda da će proći, ali nikad nada umire posljednja. Zahvaljujem.
5-minutna rasprava kluba SDP-a. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo na kraju ove duge rasprave i što se vidi iz niza diskusija zastupnika SDP-a mi nećemo moći podržati ovaj prijedlog zakona iz više razloga. Pokušat ću da se krivo ne shvati, da Klub zastupnika SDP-a ne podržava inicijativu da se u Hrvatskoj rade golf igrališta apsolutno podržavamo, ali da se proturi na mala vrata interesi nekolicine ljudi za astronomskim zaradama to ne možemo podržati. Kako bi nas Ministarstvo turizma, predlagač Vlada demantirala, mi smo podnijeli jedan amandman na članak 2. u kojem se, znači u članku 2. stavku 1. točka 2. iza riječi "servisne zgrade" stavlja točka i preostali tekst se briše. Znači golf mogu biti, izgraditi se klupska kuća, parkiralište i servisne zgrade. Ono šta je potrebno za potporu golf igralištu. Pa neka se onda etažiraju ti objekti, možda će onda biti interesa za etažacijom, za privatnom kupovinom servisne zgrade. Naravno, šalimo se malo. To neće nitko htjeti kupiti u privatnom vlasništvu. Ali izbrisali bi sumnju iz toga da se na mala vrata pokušava stvoriti velika količina građevinskog zemljišta za apartmane, hotele, bilo šta drugo. Ako se može reći da ćemo napraviti golf igrališta zbog čega zbog tog golf igrališta ili u Istri 5, 10 golf igrališta ne bi imali interese svi hoteli. Ali da radimo uz obalno područje, kao što primjerice Umag sad malo prije spomenut, da radimo apartmane i onda da ga netko skupo prodaje, a da dobije zemlju po simboličnoj cijeni to sigurno ne. I zabrinjavajući je podatak da je izgubljen interes da se od grada u Umagu kupi zemlja nakon što se najavio dolazak ovog zakona u Sabor. Od jedanput je prestala želja da se dogovori sa gradom oko cijene, kada se zna da će Vlada odrediti cijenu i da će onda kupiti tu zemlju po sili zakona, a da ih nitko ne pita, niti grad, niti bilo koga drugog. I na taj način bi ako usvojite ovaj amandman otklonili tu sumnju i otklonili bi sumnju da će i niz drugih primjera koje sam neke spominjao tu u Zagrebu imati interes da se građevinski pokriju te priče. Ono što je netko spomenuo i gestikulacijama da će lokalne zajednice određivati što se može graditi. Da one će određivati što se može graditi i one imaju u svojim prostornim planovima područje za golf, ali ovaj zakon definira šta je golf igralište. Golf igralište su i ugostiteljsko turističke građevine namijenjene smještaju. To definira ovaj zakon. S druge strane prije se isto moglo graditi ako je bilo definirano u okviru golfa, golf igrališta određeni smještajni kapaciteti za smještaj sportaša ili golfera ili bilo koga drugoga, ali ih niste mogli etažirati i prodati. Sada možete prodati i etažirati to što ste izgradili, a onda to više nitko ne može kontrolirati dali je to otišlo u komercijalnu upotrebu, dali ste prodali to da će netko tamo živjeti ili stanovati itd. Tako da smatramo i vrlo je zabrinjavajuće da Vlada predlaže zakon koji pogoduje uskom krugu ljudi i koji će omogućiti da netko ostvari astronomske zarade na izvlaštenju zemlje hrvatskih građana na prisilnoj prodaji zemlje hrvatskih gradova, općina, županija ili države i da to ulazi kao prijedlog ministarstva turizma pod formulom spašavanja turizma u Hrvatskoj kao neka vizija što će nam pomoći da bude više turista sutra u Hrvatskoj. Žao mi je što je to, dobro danas smo imali tri zakona i još koja je dalo Ministarstvo turizma, ali žao mi je što je to prva ozbiljnija inicijativa Ministarstva turizma umjesto da vidimo tu strategiju dubinsku koja se čeka već godinu dana, kako ćemo ostvariti rast na tržištima gdje možemo to realno napraviti, a da ne dobivamo ovakve zakone koje kažem interese malog broja ljudi nameću na mala vrata. I nadam se gospodine ministre da ćete mi moći odgovoriti na ova pitanja koja ste danas ovdje čuli i nadam se da ste svjesni situacije u koju ste se doveli. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, ministar turizma Damir Bajs. Izvolite ministre.
Gospodine predsjedavajući hvala vam na mogućnosti da i ministar turizma dakle da završni osvrt na ovu raspravu. Ja zahvaljujem kao prvo svima onima koji su učestvovali u raspravi, bez obzira što su se čule neke malo teže ocjene, pa ja bih rekao i na samo ministarstvo. Međutim, ono što je bitno ono što veže sve rasprave jeste želja koliko sam shvatio svih, jer su svi klubovi to praktički izrijekom naveli, da smatraju da golf postoji kao jedan od prioriteta u turističkoj ponudi Republike Hrvatske. Poslije se naravno načelo pitanje zbog čega je golf potreban Hrvatskoj i ako bi 60 igrališta bilo teoretski napravljeno, što bi to značilo u okviru europskog golfa. Ja ću naznačiti da ovog trenutka u Europi postoji 6 tisuća 377 golf igrališta i nijedno u Hrvatskoj. Kada bi teoretski i 60 napravljeno to bi bilo ispod jednog promila ukupnog broja golf igrališta u Europi, što je naravno manje nego što nam pripada po nekoj drugoj varijanti. Ja ću reći tamo zemlje iz kojih se može gdje se može igrati golf, to nije naravno samo jedna Austrija, Belgija ili Bugarska, neto su to naravno i Engleska, Estonija, Finska, Francuska, ali jedan Kazahstan, Latvija jedna Litvanija, jedan Luxemburg itd. Naravno bilo je tu bojazni vezano uz pitanje ja bih rekao dali bi ti golf tereni koji očito postoji uvijek velik interes i na kojem se strašno zarađuje, da su zapravo u Hrvatskoj postoji jedna pomama investitora za investicijama u golfu. Na žalost ta pomama se ne vidi u brojkama izgrađenih golf igrališta u zadnjih 15 godina, koji su zapravo na nuli. I naravno, postavlja se pitanje zbog čega investitori sada kao što su primjerice neki klubovi posebno označivali, ne postoji mogućnost i sada gradnje. Isto tako postoji mogućnost nekakvog ekstra profita, jednostavno nisu to iskoristili u Hrvatskoj zadnjih 15 godina. Mi mislim da postoji neki razlog, a to je zapravo očito ili su htjeli zaštiti Hrvatsku od tog ekstra profita ili možda nisu našli računicu u Hrvatskoj, dok su našli računicu u svim ostalim državama. Međutim, sastavim sigurno ja ne smatram kao izvorom turizma da ova brojka koja je ovdje napisana, gdje piše u ovom slučaju primjerice radi od 147 igrališta u Austriji, neću više spominjati naravno tisuću 19 igrališta u Engleskoj, ali možemo spomenuti Češku, Slovačku i ostale i u Hrvatskoj nula. Od 1995. godine postoji intencija da se krene u rješavanje pitanja ja bih rekao prioritetno i golf igrališta. Naglasit ću ovdje da to je točno. Postoji konzorcij, konzorcij kojim država podupire izgradnju golf igrališta i ti konzorciji postoje u zadnjih desetak godina. Za vrijeme ove, prošle i pretprošle Vlade i to je notorno. To je nota bene notorna činjenica koja se vrlo lako da provjeriti. Prema tome, kada pričamo o tome, onda bih ja zamolio da se provjeri činjenica za koje je Vlade šta rađeno pa bi se moglo postaviti da se neki konzorcijski ugovori potpisani ili produžavani i za pretprošle Vlade. To je jasno lako provjerljiva stvar. Zatim kada pričamo naravno, klub SDP-a je načelno podržao i rekao je da bi u članku 2. ukoliko se to napravi da prvo dakle ta promjena i ta mogućnost usvoji, da bi čak i načelno podržao ovaj zakon. Naravno da nije tako rečeno do kraja ali bi se iz konteksta dalo nazrijeti. Možda iz drugih rasprava saborskih zastupnika bi se možda dobio i drugi utisak a ne toliko o podršci ovom zakonu na ovakav način ali ja ću pročitati članak 2. Dakle, možebitno da mi nemamo isti tekst zakona pa onda da ne bi onda ja ulazio u diskusiju oko možda pogrešno … [[Govornik se ne razumije.]] teksta jer u zakonu piše u članku 2. golf klupska kuća, parkirališta, … [[Govornik se ne razumije.]] zgrade i ugostiteljsko-turističke građevine namjena smještaja ukoliko su predviđene dokumentima prostornog uređenja, i to lijepo piše, dakle točno onako kako je naznačeno u prijedlogu zakona. Šta to zapravo znači? To zapravo znači da ovdje kada govorimo o tome naravno država ni na koji način niti hoće niti želi ne imati povjerenja u lokalnu i regionalnu samoupravu jer ovim zakonom nije predviđeno da što se tiče predlagatelja Ministarstva turizma i Vlade mi preuzimamo ingerencije koje su ustavno-pravne ingerencije županija, gradova i općina što se tiče prostornog planiranja. I to je ovim zakonom izrijekom naznačeno. Sad se postavljaju pitanja gdje su ta golf igrališta, u kojim su to županijama i da li mi možemo imati povjerenja u te župane, županijske skupštine, te općine, te gradove u kojima se zapravo nalaze ti objekti. Naravno, najveći broj tih golf igrališta se nalazi u Istarskoj županiji 22. Ja neću ulaziti u strukturu političke vlasti Istarske županije niti želim raditi bilo kakve paralele koje su ovdje bile rađene, ali sasvim jasno da vi po logici stvari možete li vjerovati primjerice Istarskoj županiji da kad donosi te planove, … [[Govornik se ne razumije.]] plana se to ne može donijeti možebitno, dakle tamo politička vlast na terenu može odlučiti šta je najbolje za građane ali u okviru ovog zakona. Zatim imamo naravno Zadarsku sa 9, pa onda nije bitno sa 6 Zagrebačka županija, Grad Zagreb et cetera, dakle kad govorimo o tom dijelu. Pitali ste me i za Grad Zagreb naravno. Potpuno je jasno i notorno da primjena ovog zakona i eventualne promjene koje bi nastupile u golf igralištu koje ste vi izrijekom naveli mogu nastupiti po sadašnjem stanju stvari ukoliko naravno Grad Zagreb promijeni prostorni plan. Ako vi to pledirate, ako vi to naznačujete, ako vi to odgovarate kao mogućnost sad se postavlja pitanje da li ovaj Sabor, ova Vlada treba vjerovati bilo kojoj regionalnoj samoupravi pa i Gradu Zagrebu. Iz vaših riječi očito bi se dalo naslutiti da to povjerenje ne bi trebalo biti apsolutno nego relativno i da mi trebamo zapravo ograničiti ustavno-pravne neke stvari koje su dane u prostornom planiranju koje su izrijekom naznačene. Prema tome, Vlada niti je htjela niti je preuzela bilo kakve ja bih rekao nadležnosti koje joj ne pripadaju. Što se tiče dakle još nekih pojašnjenja, naravno kada govorimo o pravnoj terminologiji postoji niz stvari, ja bih naznačio da postoji pravna terminologija koja je vezana uz uzimanje zemljišta. Međutim, naravno postoji nešto što se zove nacionalizacija, nešto što se zove konfiskacija. Ono što je bitno ovdje da naravno kod nacionalizacije se plaća pravična vrijednost prema odredbi onoga koji određuje, dakle "kadija te tuži, kadija ti sudi", kod konfiskacije se ništa ne plaća, to je jasno. Dok ovdje u ovome zakonu se uvijek spominje nešto što je zanimljiva ali ja bih rekao za ovo vrijeme potpuno relevantna stvar a to je tržna vrijednost. Dakle, zemljište se nikome ne oduzima na način nacionalizacije i konfiskacije nego zapravo kroz proces izvlaštenja koji je jasno definiran uobičajeno je da to radi se kroz sudske vještake i na druge načine se utvrđuje koja je zapravo stvarna tržna vrijednost. I netko tko neće platiti tržnu vrijednost ne može doći u posjed inače ne samo u ovoj situaciji nego i u bilo kojoj drugoj i to je ona kvalitetna razlika između izvlaštenja konfiskacije i nacionalizacije, pa da ne bi miješali te tri terminologije pošto ova nije ni na koji načini propisana. Naznačit ću da u Zakonu o prostornom uređenju i gradnji koji je na snazi i koji je preuzet u ovom zakonu u jednom dijelu piše u članku … [[Govornik se ne razumije.]] , država te jedinice lokalne i područne (regionalne) samoupravne dužni su na zahtjev vlasnika zemljišta … [[Govornik se ne razumije.]] po tržnoj cijeni prodati bez provedbe javnog natječaja et cetera. Dakle, ovaj Sabor je preuzeo tu odredbu. Ta odredba postoji u zakonu za koji koliko znam je zapravo izglasan u ovom Visokom domu i kada mi preuzmemo taj isti članak tog istog zakona koji je na snazi već izvjesno vrijeme, ja ne vidim da smo mi na bilo koji način, dakle tu nije bilo neke druge pravne norme nego što postoje unutar pravnih normi Zakona o prostornom uređenju i gradnji, članak 128. koji je prepisan osim u jednom segmentu. Ja neću se osvrtati na to da li je golf muški ili ženski sport. Potpuno je jasno da postoje i žene koje se bave golfom, njih je u Europi preko milijun i jasno da postoje i sve ono što se iza toga skriva sportski dio unutar segmenta i dakle turniri koji se tiču samo ženskog spola pa onda vjerojatno one igraju i golf … [[Govornik se ne razumije.]] drago da je to naznačeno kao jedna od stvari koje treba riješiti. Prema tome, kada govorimo o Zakonu o golfu onda pričamo o zakonu u situaciji kada u petnaest godina nijedno golf igralište nije napravljeno, kada de facto država naravno omogućava brže investiranje. To je jasno, to je smisao zakona ali svagdje u ovom zakonu se pišu tržne cijene a u zakonu piše do 25%. Dakle kad govorimo o onom dijelu koje ste vi naznačili zakon stavlja ograničenje do 25% a prepušta županijama, gradovima i općinama kao zakonitim predstavnicima te lokalne samouprave da utvrdi da li treba njih primjerice 22 u Istarskoj županiji i tamošnjoj političkoj vlasti koja je izabrana od naroda iako možemo pričati o bilo kojoj drugoj županiji unutar Republike Hrvatske a što se toga tiče naravno ja ću u Gradu Zagrebu isto pratiti situaciju pa ćemo vidjeti da li će Grad Zagreb napraviti ili ne. Ja vjerujem da ćete i vi pratiti situaciju jer ste to naznačili pa ćemo vidjeti da li će dakle se eventualno ako ovaj zakon bude usvojen Grad Zagreb pozvati na izvjesna prava koja su ovdje dana i promijeniti prostorni plan Grada Zagreba u tom segmentu. Ja ne želim ulaziti u nešto što nije nadležnost Vlade ali naznačujem da je to ako bi ovaj zakon bio usvojen bila zakonita procedura i ta zakonita procedura može biti samo na taj i nikakav drugačiji način jer drugačiji niti može niti hoće biti. Prema tome kad čitamo zakon pa čak i članak 2. onda pročitajmo članak do kraja gdje piše zapravo da to mora biti predviđeno dokumentima prostornog uređenja. I shodno tome dakle ja bih zamolio da neke kvalifikacije koje su izrečen i na račun Ministarstva turizma o tumačenju … [[Govornik se ne razumije.]] nekim drugim stvarima se ipak porazmisle jer ako govorimo o tržnim cijenama, … [[Govornik se ne razumije.]] a ne o konfiskaciji i nacionalizaciji da ne miješamo ta tri pojma. Hvala gospodine predsjedavajući.
Hvala. Nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepa. Ispravio bih netočan navod da smo mi krivo pročitali odnosno nismo pročitali isti zakon. Mi smo pročitali ovaj zakon gospodine ministre i ovo što vi kažete piše. Evo isti je zakon znači ovo što smo mi čitali i vi, ali nemojte podcjenjivati, ipak nije dovoljno pročitati samo jedan članak. Nakon što pročitate ovaj članak onda možete pročitati i članak 7. gdje se kaže da se može etažirati, da se mogu dijelovi prodavati jer da se ne mogu dijelovi prodavati onda vjerojatno ne bi bilo potrebno staviti 25% izgrađenosti. Bilo bi dovoljno i 5%. I na 5% možete izgraditi hotel i popratne sadržaje dovoljne za onoga koji će investirati na to golf igralište. A ako ste namijenili to prodaji, ok, onda možete izgraditi još 20% apartmana. Znači sporno je to, ne da li će predvidjeti. Pa normalno da će lokalne zajednice predvidjeti da se može tu raditi hotel. Tko to ne bi predvidio? Pa to je logika. Ali ste im vi omogućili ovim zakonom da izgrade do 25% i da to onda etažiraju i ove dijelove koji im nisu potrebni prodaju. Ukoliko ovo što vi govorite je istina pa prihvatite ovaj amandman. Onda se ništa ne mijenja. Regulirat će lokalne zajednice, vi nećete imati nikakvih problema da je to sumnja da ste išli u apartmanizaciju tamo gdje se ne treba i svi sretni. Prihvatite amandman i sve u redu. Ako, ako je to tako kako vi govorite.
Drugi ispravak gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Pa nije točno ministre da mi osporavamo pravo jedinicama lokalne samouprave da dokumentima uređuju prostor. To nije uopće točno. Pa to je jasno da je to njihovo pravo. Mi se protivimo tome da ih se zakonom tjera da taj prostor, znači da svoje vlasništvo moraju prodavati investitorima u golf terene. To smo jasno rekli. Mi se protivimo tome da se državna zemlja daje tim investitorima. Tome se protivimo i u tome vidimo pogodovanje. Prema tome ne možemo se mi sad tu izvlačiti na jedinice lokalne samouprave i iskrivljavati smisao naše rasprave.
Gospodin zastupnik Rajko Ostojić.
Ranko gospodine predsjedniče, ne Rajko. Jedinice lokalne uprave i samouprave nisu slobodne niti u zakupu poslovnoga prostora da to rade bez javnog natječaja a kamoli u prodaji svoje imovine. Prema tome radi se o presedanu. Utvrđivanje cijene je definirano zakonom a ne na način da ste ovdje predvidjeli da će Vlada utvrditi način utvrđivanja cijene posebno za golf igrališta. I treće, vi izražavate nepovjerenje prema jedinicama lokalne uprave i samouprave određujući njima kako će znači ne prema njihovim planovima nego onako kako vi zakonom dozvoljavate određivati VRP odnosno ovaj dio priče oko izgrađenosti na određenoj parceli. Hvala.
Isprika zbog pogreške u imenu [[Upadica: I meni se dogodi, nije]] I gospođa zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo ispravila bih navod ministra koji je rekao da se trebamo upitati u dobre namjere lokalnih vlasti kada donose prostorno planske dokumente. To je možda djelomično točno. U Istri za koliko znam, ali moramo reći da na prostorno-planske dokumente daje svoju suglasnost Ministarstvo graditeljstva i zaštite okoliša koji je u slučaju donošenja nekih prostornih planova baš što se tiče ovih golf terena otvoreno ucijenilo svojim pristankom na donošenje prostornog plana oko obuhvata i mogućnosti gradnje na tom golf terenu. Prema tome država i ministarstvo i Vlada itekako mogu utjecati na prostorno-planske dokumente bilo kojeg grada i bilo koje općine.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu zakonski uvjeti. Postoji niz amandmana i neki još nagoviješteni amandmani sa desne strane koji će nadamo se onda i razriješiti neke ove dileme koje su bile izrečene kroz ovu raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o golf igralištima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 211. Rasprava je zaključena. Najprije ćemo glasovati o Prijedlogu zaključaka Kluba zastupnika HNS-a koji glasi: "O Konačnom prijedlogu Zakona o golf igralištima provest će se treće čitanje.". Izvolite se izjasniti o tom prijedlogu.
Vlada ne prihvaća prijedlog Kluba zastupnika HNS-a.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. U ime kluba HNS-a obrazloženje prijedloga zaključka da se Konačni prijedlog Zakona o golf igralištima, da se o tom prijedlogu provede i treće čitanje. Taj zakon je u svojem meritumu vrlo blizak Zakonu o poljoprivrednom zemljištu. Taj zakon se odnosi na postupak izvlaštenja u slučaju golf igrališta. Ima odredbe koje de facto stavljaju golf u jednu poziciju u kojoj nisu niti bolnice u Hrvatskoj stavljene, dakle u kojoj su stavljeni objekti javne infrastrukture a svakako ništa vezano na sport i taj zakon je direktno u suprotnosti sa odredbama da na sportskim terenima može biti do 10% izgrađene površine. Dakle, de facto zaobilaznim putem po našem mišljenju u klubu HNS-a ovdje se pretvara poljoprivredno zemljište u bilo građevinsko zemljište bilo u ovom slučaju zemljište za sportski teren. Budući da postoji izrazito puno dvojbi o mogućnosti primjene ovog zakona a bez da se otvori ogromna breša korupciji i u velikoj mjeri kao što imamo antikorupcijske zakone u ovom slučaju postoji velika mogućnost da se ovaj Zakon o golf igralištima i golf terenima pretvori u naš primarni korupcijski zakon. Predlažemo ovom parlamentu da još jedan put razmisli da se proba taj zakon dovesti u neke granice koje ne otvaraju ovako široko vrata korupciji u poslovanju i trgovanju terenima, u pravima koje ljudi dobivaju, u pretvaranju poljoprivrednog zemljišta, u građevinsko zemljište preko treće ruke. Predlažemo ovom Parlamentu da još jedanput razmotri ovaj prijedlog zakona i da ga pokuša dovesti u one granice u kojima on treba biti a to je zakon koji se odnosi na jedan konkretni sport, koji se odnosi i na nešto što je vezano i na turizam. Ali svakako ne smije biti i ne smije se pretvoriti u ono za što sada prijeti realna opasnost a to je korupcijski zakon u Hrvatskoj koji potiče korupciju. Zato vas molim da podržite treće čitanje, da bi mogli svi skupa doći do jednog rješenja koje barem koliko toliko ograničava mogućnost manipuliranja sa zemljištem u Hrvatskoj.
Dame i gospodo, mi smo zaključili raspravu o ovoj točci dnevnog reda i ovdje raspravljamo samo o tome da li treće čitanje ili ne. Dobila je riječ gospođa zastupnica Pusić čiji je klub predložio da se treće čitanje. Ako sada ponovo otvorimo raspravu o ovom pitanju onda. Molim lijepo, ja upozoravam da mi sada raspravljamo o trećem čitanju. U tom pogledu izvolite vi, u ime Kluba gospođo Opačić, u ime Kluba SDP-a.
Da, u ime kluba SDP-a nisam tražila raspravu, nego vas tražim stanku za klub 10 minuta.
Određujem pauzu od 10 minuta. Nastavak je u 16,35. Nastavljamo sjednicu. U ime kluba SPD-a, gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite. ... [[Upadica se ne čuje.]] Meni je svejedno. Tko će? Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Klub zastupnika SDP-a traži da se ovaj zakon povuče iz procedure i da se o njemu ne glasa. Četiri su bitna razloga. Prvo, zakon uvodi obavezu Republike Hrvatske, županija, gradova i općina da investitoru prodaju svoje zemljište bez javnog natječaja, što predstavlja državnu potporu. Zakon o državnim potporama određuje pak da se kod takvih zakonskih prijedloga Hrvatskom saboru mora s prijedlogom zakona dostaviti i mišljenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. To mišljenje nije dostavljeno i samim time nisu se stekli uvjeti za izglasavanje ovoga zakonskoga prijedloga. Drugo. Nakon pljačkaške pretvorbe i privatizacije iz '90-tih koja je izvedena planski, na unaprijed pripremljenim i donesenim zakonima u Hrvatskoj se više nema što pljačkati osim vrijednih zemljišta. Ovaj zakon predstavlja legalno uporište baš za takvu pljačku. On predviđa da država, županije, gradovi i općine moraju, dakle, moraju silom ovoga zakona prodati zemljišta u svom vlasništvu privatnim investitorima u golf igrališta. On dalje predviđa mogućnost izvlaštenja građana, opet u korist privatnih investitora. Ti će privatni investitori na tako stečenom zemljištu i to na četvrtini terena moći graditi turističke građevine namijenjene smještaju, znači apartmane i kasnije ih prodavati. To će tim privatnim investitorima donijeti ogromnu imovinsku korist a na štetu Republike Hrvatske, jedinica lokalne samouprave i građana, sadašnjih vlasnika zemljišta na kojima će se graditi golf tereni. To je dakle, pljačkaški zakon koji se ne smije staviti na izglasavanje u ovom Saboru. Treće. Interes Vlade Republike Hrvatske nije razvoj golfa, što je očito iz Prijedloga Državnoga proračuna kojega smo netom usvojili. Nama se za program golfa kao elementa razvojne strategije hrvatskog turizma značajno smanjuju sredstva za iduću godinu. Umjesto milijun i 400 tisuća kuna koliko je potrošeno u ovoj godini predviđa se uložiti samo 100 tisuća kuna. Namjera Vlade Republike Hrvatske nije dakle, pogodovanje golfu i njegovu razvoju nego pogodovanje investitorima u golf terene i njihovu bogaćenju. I četvrto. Jedan od poznatih investitora ima nedovršen golf teren u Savudriji umjesto u Alberi. Investitor je rezidencija Skiper d.o.o. kojima bi donošenje ovoga zakona omogućilo proširenje terena na štetu države, jedinica lokalne samouprave i … [[Govornik se ne razumije.]] izgradila apartmane na tim terenima, njihovu kasniju prodaju i enormno bogaćenje. Rezidencija Skiper d.o.o je na zadnjim izborima bio donator HDZ-a, s iznosom od milijun kuna, a na izborima 2003. s iznosom od 2 milijuna kuna. Zna se dakle, cijena ovoga zakona. Donošenje ovoga zakona je vraćanje usluge za uslugu financiranja HDZ-a. Skiper HDZ-u 3 milijuna kuna, HDZ Skiperu zakon po kojem će se Skiper obogatiti. To je dakle, korupcija na djelu zbog koje bi državni odvjetnik trebao pokrenuti kazneni postupak protiv predsjednika HDZ-a i premijera Ive Sanadera i svih ministara koji su svojim glasanjem na sjednici Vlade donijeli ovaj prijedlog zakona. Zbog očite korupcije koju ovaj zakon predstavlja, Sabor ga ne smije izglasati. Ukoliko ipak se odlučite nastaviti sa glasanjem klub SDP-a temeljem članka 229. stavka 3. Poslovnika Hrvatskoga sabora traži da se o ovom zakonu provede poimenično glasovanje, tako da se svaki zastupnik može suočiti sa svojom savješću hoće li izglasati korupcijski zakon ili ne.
Ovo je nečuvena optužba HDZ-a i predsjednika HDZ-a dr. Ive Sanadera na jedan bezbroj puta ponovljeni način od strane gospodina Stazića. Ovdje se unaprijed optužuju ljudi za korupciju, to je isto kao da ne treba se dijete roditi jer će biti kasnije bolesno pa ne daj Bože i umrijeti će. To je ista, to je ista stvar. Znači unaprijed mi optužujemo nekoga da će biti korumpiran itd.. To je nečuveno. I zbog ove, zbog ovih uvreda Hrvatskoj Demokratskoj Zajednici, pred licem cijele javnosti, na ne primjeren način, ničim dokazani način, na način koji vrijeđa i predsjednika Hrvatske Demokratske Zajednice i Hrvatsku Demokratsku Zajednicu u cjelini, ja gospodinu Nenadu Staziću, nakon dugo, dugo mjeseci upućujem opomenu. Izričem opomenu. Dame i gospodo zastupnici gospođa Vesa Pusić i njena stranka su predložili treće čitanje. … [[Upadica se ne čuje.]] A što u ime kluba? Ma nema rasprave ovdje je gospođa obrazložila … … [[Upadica se ne čuje.]] ona je tražila pauzu u ime kluba. Molim vas lijepo. Nemojmo pretvarati zadnji dan Sabora ovdje u cirkus. Da ste tražili dobili bi. Gospođa Opačić je tražila i ona je dobila. Molim vas, nastavljamo sa sjednicom. Gospodine Kajin, nemojte se samnom nadvikivati. Nisam vam dao riječ, pa niste mogli riječi, ni jedine jedine riječi niste dobili. … [[Upadica se ne čuje.]] Ispred kluba je rekla gospođa Opačić što je imala, odnosno gospodin Stazić, na zahtjev gospođe Opačić, vi to niste tražili. Molim vas lijepo, nemojte stvarati zadnji dan ovoga Sabora u ovom sazivu ovakvu atmosferu. Nemojte. Kada smo izdržali 10 mjeseci jednog normalnog rada, zbog čega optužbe i ovdje ovakve riječi koje je iznio gospodin Stazić na jedan neprimjeren i težak način? To se ponavlja nekoliko puta i nikada se nije ispričao za svoje kvalifikacije. Nikada. Neprimjerene i ničim ne izazvane. Stavljam prijedlog gospođe Opačić, gospođe Pusić, oprostite, na glasovanje da se provede treće čitanje. Tko je za prijedlog da se provede treće. Nisam vam dao riječ gospodine Kajin i vi ste dobili također opomenu zadnjeg dana ovog zasjedanja. A znate zašto ste dobili opomenu? Govori a nije dobio odobrenje od predsjedatelja. Dame i gospodo zastupnici, dajem prijedlog gospođe, odnosno HNS-a da se provede treće čitanje ovoga zakona na glasovanje. Tko je za prijedlog da se provede treće čitanje molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Za prijedlog HNS-a je glasalo 20 zastupnika, protiv 74 i suzdržano 34. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima. Prvo Odbora za turizam.
Štovani gospodine predsjedniče. Amandman 1. Odbora za turizam Vlada prihvaća prijedlog.
Prihvaća. Postaje sastavni dio prijedloga. Drugi amandman Odbora za turizam.
Vlada prihvaća prijedlog.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Treće. Odbora za turizam.
Vlada ne prihvaća prijedlog. Ocjenjuje se da je površina od najmanje 85 ha optimalna površina igrališta za golf koja su predmet ovog zakona.
Odbor za turizam. Izvolite.
Meni je krivo da ne prihvaća Vlada amandman, iako smo kao Odbor za turizam mi zatražili da se ovaj zakon stavi u treće čitanje. Ne vidimo razloga hitnom postupku i ja molim da se glasa o ovom amandmanu. Ne vidim razloga takve veličine od 85 ha.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Imamo povredu Poslovnika, gospodin zastupnik Vinković. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, vi ste čitav Poslovnik povrijedili. Samo malo. Pa sve članke Poslovnika ste povrijedili time što niste, samo malo, izrekli… Ja bih volio da umirite članove svoje stranke uvažene zastupnike. …/Govornik se isključio, pa ponovo uključio./… gospodinu Staziću koji je govorio u ime kluba SDP-a … /Govornik se isključio i ponovno uključio./… To dovoljno govori o vašoj kulturi, a nakon njegovih navoda o korupciji, odnosno o davanju donacija od milijun i dva milijuna kuna na vašem mjestu ja bih pozvao državno odvjetništvo, uvaženi ministar pravosuđa koji bi nakon ovakvih riječi trebao provesti i cjelokupnu istragu. A ovu sjednicu Sabora prekinuti, pa sazvati izvanrednu kad se provjere ovi navodi. Isto tako, pogriješili ste Poslovnik kada niste dali i gospodinu Kajinu koji je htio govoriti ispred kluba IDS-a. Zahvaljujem.
Budući da ste nekorektno digli tablicu povrede Poslovnika i niste naveli broj. Niste naveli članak Poslovnika zbog nekorektnosti i iznošenja stvari koje ne spadaju pod povredu Poslovnika i vama dodjeljujem opomenu. [[Pljesak.]] Četvrto, Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća amandman. S obzirom da iz predložene odredbe proizlazi da su ugostiteljsko-turističke građevine namijenjene smještaju sastavni dio golf igrališta koji su predmet ovog zakona, jer se upravo ovim zakonom želi omogućiti ubrzani razvoj izgradnje golf igrališta za što je i jedan od bitnih pretpostavki mogućnost gradnje smještajnih kapaciteta za golf igralištima, a što je prepoznato i kroz već donesene prostorne planove koji uključuju golf igrališta u sklopu kojih je predviđena i izgradnja navedenih građevina. Stoga i odredba propisuje da se ugostiteljsko-turističke građevine mogu graditi samo ukoliko su predviđene dokumentima prostornog uređenja u sklopu golf igrališta. Isto se odnosi i na dio odredbe koje propisuju da su sastavni dio golf igrališta i ostali prateći sadržaji.
Ispred kluba SDP-a, gospodin Arsen Bauk. Izvolite. Oprostite. Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. S obzirom da je stav kluba SDP-a da je ovo korupcionaški zakon koji će omogućiti bogaćenje malog broja ljudi, otimačinu zemlje hrvatskih građana, otimačinu zemlje jedinica lokalne uprave i samouprave, odnosno Hrvatske države. Mi smatramo da se ovaj zakon ne može amandmanima popraviti. Povlačimo amandman i tražit ćemo da se zakon vrati, odnosno da ga se povuče sa dnevnog reda. Hvala lijepo.
Hvala. Ovaj amandman je povučen. Zastupnik Arsen Bauk, je li povukao amandman? [[Upadica: Je.]] Hvala. Šesti. Odbora za turizam.
Vlada ne prihvaća amandman. Ocjenjuje se da je površina od najmanje 85 ha optimalna površina igrališta za golf koji su predmet ovog zakona. To je isti kao.
Povlačimo amandman. Obrazloženje je ranije rečeno, mislim da griješite, ali dobro.
Hvala. Ovaj amandman je povučen. 7., zastupnika Garija Cappellija?
Vlada prihvaća amandman u izmijenjenom obliku, tako da glasi, u članku 3. stavku 1. riječi u užem smislu zamjenjuju se riječima iz članka 2. ovog zakona te iza riječi rupa briše se tekst do kraja ovog stavka. Radi potpunog usklađivanja sa člankom 2. potrebno je dopuniti amandman na predložen način.
Gospodin Cappelli? Slažete li se ili ne?
Hvala lijepo na obrazloženju.
Prihvaća se u ovom tekstu. I 8., zastupnika Garija Cappellija?
Vlada prihvaća amandman.
Ovaj postaje sastavni dio prijedloga zakona. Na klupe vam je podijeljeno posebno obrazloženje Vlade Republike Hrvatske o povratnom djelovanju pojedinih odredbi konačnog prijedloga zakona. O tome su se očitovali matični saborski odbor i Odbor za zakonodavstvo. Sukladno članku 154. Poslovnika zaključkom ćemo utvrditi da li za povratno djelovanje pojedinih odredbi postoje osobito opravdani razlozi. To je zaključak koji glasi za povratno djelovanje pojedinih odredbi Zakona o golf igralištima postoje osobito opravdani razlozi. Molim uključimo se i glasujmo o ovom zaključku. Ovo je, kad dođe zakon na red, onda ćemo to. Ovo nije zakon, ovo je zaključak. Molim uključimo se i glasujmo. Molim rezultat. Ovaj je zaključak donesen većinom glasova, 68 glasova za, 9 suzdržanih i 7 protiv. O Konačnom prijedlogu zakona o golf igralištima skupa sa prihvaćenim amandmanima ćemo se izjašnjavati pojedinačno na prijedlog Kluba zastupnika SDP-a, a temeljem članka 290., 29. stavak 3. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Molim pomoćnika tajnika. Ostati će jedan. Molim da se utvrdi kvorum. Furio, što je? 74. Ne možemo odlučivati jer nemamo kvoruma. Dame i gospodo zastupnici, po svojoj prilici ćemo nastaviti sjednicu sutra zbog svih ovih okolnosti, a ja utvrđujem da nemamo kvoruma. Međutim, mi možemo preći na dvije sljedeće točke dnevnog reda. Dame i gospodo zastupnici, Konačni prijedlog zakona o golf igralištima. Sve smo uradili osim glasovanja na kraju. Pa prema tome, dajem na glasovanje.
Gospodine predsjedniče, cijelo vrijeme smo imali kvorum od 77 zastupnika.
79 smo imali.
Cijelo vrijeme jer je to elektronsko glasovanje pokazalo. Prema tome brojanje brojača nije bilo pouzdano ovaj puta, 77 točno koliko je elektronsko pokazalo. Dakle ja sam držao kvorum za Zakon o poljoprivrednom zemljištu, međutim moja savjest mi nalaže da o Zakonu o golfu, golf igralištima se isključim iz glasanja. Prema tome ja u ovom trenutku napuštam dvoranu. Zahvaljujem.
Molim da se utvrdi kvorum. Molim uključimo se da utvrdimo kvorum. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas da utvrdimo kvorum, ako ga sada nema, nema. Molim vas pa dao sam najprije ovo pa će dobit, nije šećer pao u vodu bogati. Vidite da li vam se crveni. Jerko nisi se uključio. Molim vas, 77 zastupnika je uključilo se. Sada dajem riječ za povredu Poslovnika gospodinu Nenadu Staziću.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Imate zahtjev …
Molim vas, gospodin zastupnik Nenad Stazić je u sabornici. Da li će se on identificirati ili neće to je drugo pitanje. On je tražio povredu Poslovnika. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma neka nije, on je tu jer ga ja vidim! Molim vas dajte da završimo ovo ljudi! Izvolite.
Gospodine predsjedniče imate pisani zahtjev kluba SDP-a da se o ovoj točki provede pojedinačno glasovanje pa molim, poimenično glasovanje pa molim da to provedete zbog toga kako bismo mogli znati imenom i prezimenom.
Potpuno je u pravu gospodin zastupnik Nenad Stazić. Molim gospodina Bukaricu da izvoli pročitati ovdje i da se izjasnimo jer imamo kvorum o tome.
Ivo Andrić – za, Ingrid Antičević-Marinović, Željka Antunović, Ivan Bagarić, Arsen Bauk, Luka Bebić – da, Davor Bernardić, Goran Beus Richembergh, Suzana Bilić Vardić – za, Mato Bilonjić, Dragutin Bodakoš, Biljana Borzan, Rade Bošnjak - za, Marin Brkarić, Perica Bukić – za, Vesna Buterin, Karmela Caparin – za, Gari Cappelli – za, Brankica Crljenko, Nada Čavlović Smiljanec, Ivan Čehok, Zdenka Čuhnil, Tomislav Čuljak – za, Krešimir Ćosić, Luka Denona, Miljenko Dorić, Igor Dragovan, Josip Đakić – za, Anto Đapić, Šima Đurđević, Mirjana Ferić-Vac, Krešo Filipović – za, Stjepan Fiolić – za, Gvozden Srećko Flego, Zdneko Franić, Josip Friščić, Stipo Gabrić – za, Ratko Gajica, Branimir Glavaš – protiv, Ivo Grbić, Branko Grčić, Stanko Grčić – za, Boro Grubišić – protiv, Krešimir Gulić – za, Mario Habek, Ivan Hanžek, Andrija Hebrang – za, Goran Heffer, MIrela Holy, Mile Horvat, Zlatko Horvat, Silvano Hrelja, Davor Huška – za, Tomislav Ivić – za, Vladimir Ivković, Ivan Jarnjak – za, Nadica Jelaš, Romana Jerković, Ivo Josipović, Željko Jovanović, Ljubo Jurčić, Marin Jurjević, Damir Kajin, Željana Kalaš – za, Zdravko Kelić, Nedjeljka Klarić, Boris Klemenić, Zlatko KOračević, Antun Korušec – suzdržan, Ante Kotromanović, Dragan Kovačević, Dino Kozlevac, Ante Kulušić – za, Stjepan Kundić – za, Boris Kunst – za, Branko Kurelić, Branko Kutija – za, Josip Leko, Dragutin Lesar, Slavko Linić, Ana Lovrin – za, Franjo Lucić – za, Šime Lučin, Marija Lugarić, Ljubica Lukačić – za, Nevenka Majdenić – za, Anton Mance – za, Gordan Maras, Goran Marić, Nevenka Marinović, Krunoslav Markovinović, Borislav Matković – za, Frano Matušić – za, Nazif Memedi – za, Anđelko Mihalić - da, Zoran Milanović, Boris Miletić, Stjepan Milinković, Neven Mimica, Petar Mlinarić – za, Damir Mondekar -, Mirando Mrsić -, Zvonimir Mršić -, Živko Nenadić – za, Milanka Opačić -, Rajko Ostojić -, Ranko Ostojić -, Ivica Pančić -, Marija Pejčinović Burić – za, Marijana Petir -, Tonino Picula -, Vlatko Podnar -, Zvonimir Puljić – za, Milorad Pupovac -, Vesna Pusić -, Furio Radin -, Niko Rebić – za, Ivanka Roksandić – za, Berislav Rončević – za, Zdravko Ronko -, Jerko Rošin – za, Vedran Rožić – za, Petar Selem -, Damir Sesvečan – za, Gordana Sobol -, Nenad Stazić -, Nedjeljko Strikić – za, Ivan Šantek – za, Vladimir Šeks – za, Nevio Šetić – za, Tatjana Šimac Bonačić -, Sonja Šimunović -, Vladimir Šišljagić – protiv, Vesna Škulić -, Milivoj Škvorc – za, Denes Šoja -, Božica Šolić – za, Boris Šprem -, Dubravka Šuica – za, Šemsko Tanković -, Emil Tomljanović – za, Marko Turić -, Željko Turk – za, Davorko Vidović -, Željko Vincelj -, Zoran Vinković -, Biserka Vranić -, Tanja Vrbat -, Ivan Vučić – za, Antun Vujić -, Dragan Vukić -, Dragica Zgrebec -, Mario Zubović – za. Hoćemo ponoviti ovih kojih nema?
Sve ponoviti.
Ingrid Antičević. … [[Upadica se ne razumije.]] Kojih nema da. Ingrid Antičević Marinović -, Željka Antunović -, Arsen Bauk -, Davor Bernardić -, Goran Beus Richemberg -, Dragutin Bodakoš -, Biljana Borzan -, Marin Brkarić -, Brankica Crljenko -, Nada Čavlović Smiljanec -, Ivan Čehok -, Zdenka Čuhnil -. … [[Upadica se ne razumije.]] Ok. Recite. Suzdržan. Dobro. Zdenka Čuhnil -, Krešimir Ćosić -, Luka Denona, Miljenko Dorić -, Igor Dragovan -, Anto Đapić -, Mirjana Ferić Vac -, Gvozdan Srećko Flego -, Zdenko Franić -, Ratko Gajica -, Branko Grčić -, Mario Habek -, Ivan Hanžek -, Goran Heffer -, Mirela Holy -, Mile Horvat -, Zlatko Horvat -, Silvano Hrelja -, Nadica Jelaš -, Romana Jerković -, Ivo Josipović -, Željko Jovanović -, Ljubo Jurčić -, Marin Jurjević -, Zlatko Koračević -, Damir Kajin -, Ante Kotromanović -, Dino Kozlevac -.
Molim vas malo glasnije da čujemo. Dajte malo strpljenja još.
Bruno Kurelić -, Josip Leko -, Dragutin Lesar -, Slavko Linić -, Šime Lučin -, Marija Lugarić -, Gordan Maras -, Zoran Milanović -, Boris Miletić -, Neven Mimica -, Damir Mondekar -, Mirando Mrsić -, Zvonimir Mršić -, Milanka Opačić -, Rajko Ostojić -, Ranko Ostojić -, Ivica Pančić -, Tonino Picula -, Vlatko Podnar -, Milorad Pupovac -, Vesna Pusić -, Furio Radin -, Zdravko Ronko -, Gordana Sobol -, Nenad Stazić -, Tatjana Šimac Bonačić -, Sonja Šimunović -, Vesna Škulić -, Boris Šprem -, Šemso Tanković -, Marko Turić -, Željko Turk. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, u redu je. Davorko Vidović -, Željko Vincelj -, Zoran Vinković -, Biserka Vranić -, Tanja Vrbat -, Antun Vujić -, Dragica Zgrebec
Dame i gospodo zastupnici. Prijedlog Zakona o golf igralištima prihvaćen je sa 72 glasa za, 3 protiv i 2 suzdržana. Na taj način evo i pojedinačnim glasovanjem je utvrđeno da je bilo 77 zastupnika, bez gospodina Silvana Hrelje. … [[Upadica se ne razumije.]] dakle, zakon je prihvaćen većinom glasova 72 glasa za, 3 protiv i 2 suzdržana. Dame i gospodo zastupnici. Molim
U ime kluba HNS-a molim kopiju ovog zapisnika o glasovanju, budući da svaki klub ima pravo dobiti kopiju glasovanja.
Da imamo. Mi možemo. Molim vas lijepo. Mi možemo također i elektronski glasovati. Ali kakao je klub SDP tražio da se glasuje pojedinačno. … [[Upadica se ne razumije.]] ma nije niste bili tu i sada dolazite tu. Milim nije primjereno. Ma nemate. Vi niste u Saboru. Nemate pravo, niste u sabornici, molim vas lijepo. Pa ne možete vi kada hoćete ulaziti i izlaziti. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma ne možete. Ha izvolite se prijaviti tu pa ćete dobiti uvodnu riječ. Vi se ovdje uključite, pa ćete dobiti riječ. Povreda Poslovnika gospodin Mario Zubović.
Gospodine predsjedniče Sabora.
Molim. Povreda Poslovnika najprije Mario Zubović.
Gospodine predsjedniče, ja bih molio da gospođa Pusić ne ometa sjednicu. I da napravite reda, je ovo što gospođa Pusić radi prelazi ukus lijepog ponašanja i nepovjerenje u predsjednika Sabora u saborsku većinu. Demonstrativno dolazi i traži kopiju zapisnika. Imate i televizijsku snimku pa si uzmite i gledajte.
Ja ću o tome. Gospođa je došla i ima pravo doći do stola. I predložiti bilo šta. Ja mislim da smo mi glasovali, da je ovdje evidentirano tko je bio od zastupnika, to se može uvijek utvrditi i da smo na taj način tu čitavu stvar završili. Gospodin Glavaš. Izvolite.
Molim vas gospodine predsjedniče povreda Poslovnika u članku 209. da zaštite ovaj Dom, Visoki dom od maltretiranja gospođe Pusić. Ovo nije skriptarnica, ovo je Hrvatski sabor. [[Pljesak.]] Da bi se izdavala kopija zapisnika, ovo nije skriptarnica.
Molim vas lijepo. Gospođa zastupnica Vesna Pusić će dobiti zapisnik i sve ovo što se desilo danas ovdje. Gospođa Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa također povreda Poslovnika članak 209. i to drugi puta danas jer pojedini zastupnici koji nisu kvorum i ne žele biti kvorum ulaze u sabornicu i uzimaju riječ. Prema tome, ako ova sjednica još traje, a nismo ju zaključili, onda neka se pričeka i traži kopija zapisnika nakon sjednice.
Molim vas. Završimo ovu godinu, budimo demokratični i omogućimo svakome njegova prava. Ovdje u smislu rada Sabora, u smislu rada rasprava, javljanja za riječ, mogu se javiti zastupnici Hrvatskog sabora. Međutim postaje dvojba dali zastupnik Hrvatskog sabora koji izlazi i ulazi ne želi biti kvorum, ali želi sva ostala druga prava. O tom, po tom. Ja dajem riječ gospođi Vesni Pusić.
Zahvaljujem vam gospodine predsjedniče. Dakle, moj zahtjev je.
Molim vas završimo ovu sjednicu dostojanstveno i u miru.
Moj zahtjeva da kao … [[Govornica je isključena ne čuje se.]] ne interveniraju, dakle kao predsjednika na što imam naravno pravo na uvid u ime kluba zapisnik na što ima naravno svaki klub pravo o glasovanju. Ali molim da me se u ovom Saboru da jedan prvo. Ulaženje i izlaženje iz sabornice je normalni oblik parlamentarnog sučeljavanja i borbe nije ništa neobično, prema tome u tome nema nikakve pogreške, ali … [[Govornica nije uključena, ne razumije se.]] jadan je Sabor u kojem će Branimir Glavaš štititi Hrvatski sabor
Gospođo. Molim vas, vi ste maloprije utvrdili. Molim vas, vi ste maloprije utvrdili. Molim vas vi ste minut prije utvrdili da saborski zastupnik može ulaziti i izlaziti kad ga je god volja i sudjelovati u radu Sabora. To isto ima i pravo gospodin Branimir i nema nitko pravo da mu ograničava njegova zastupnička prava, kao i svakog drugog zastupnika. Molim vas. Gospodin Branimir Glavaš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dužan sam izvijestiti ovaj Dom da je gospođa Pusić prilikom izlaska, kolektivnog napuštanja ovoga Doma meni se obratila sa riječima, a lako im je kad Glavaš im drži kvorum A što se to tiče gospođe Pusić kada Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje izvršava svoje saborske obveze i sjedi na sjednicama.
Molim vas lijepo, svaki zastupnik. Upravo je gospođa Pusić utvrdila da svaki zastupnik može ući i izaći kad ga je volja, sudjelovati ili ne sudjelovati. To se odnosi na svakog od 153 zastupnika u Hrvatskom saboru i nitko neće to dovoditi u pitanje. Izvolite gospodine Grubišiću.
Ja na žalost, gospođe zastupnice Pusić nema, a htio sam, kad je govorila onda sam digao ovu tablicu. A sad je možda malo bespredmetno, ali htio sam joj reći ono što je nekada davno Voltaire rekao jednom zastupniku u francuskom saboru: "Svatko ima pravo da govori, a ono što govorite to mi se gadi"
Nisam dobro razumio. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Srdačno vam zahvaljujem na strpljenju. Zahvaljujem na vašem upornom radu. Mi ćemo završiti ovogodišnje zasjedanje Hrvatskoga sabora i nastaviti u siječnju, u drugoj polovici siječnja mjeseca. Svima vama želim sretan Božić, Novu Godinu i sve najbolje u životu želeći da se dobro odmorite i da dođete za jedno mjesec i nešto dana opet u Sabor puni entuzijazma.
I idemo još večeras završiti jednu točkicu: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje , P.Z. br. 207 Raspravu su proveli: Odobri za zakonodavstvo, razvoj i obnovu, obrazovanje, znanost i kulturu. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva Tajana Kesić-Šepić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnici Zakon o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu Hrvatskog sabora donio je u listopadu 2007. godine i navedenim zakonom propisuju se financijske potpore kao porezne olakšice poduzetnicima koji na obrazovanje i izobrazbu upućuju svoje radnike te poduzetnicima u čijim se pogonima i radionicama izvodi naukovanja za obrtnička zanimanja. Zakonom je određeno da se pri izračunu državne potpore za obrazovanje i izobrazbu osnovica poreza na dobit i dohodak umanjuje za propisani postotak opravdanih troškova nastalih u vezi s obrazovanjem i izobrazbom. Međutim kako se prema Zakonu o porezu na dohodak ukupna godišnja osnovica poreza na dohodak utvrđuje temeljem dohotka kojeg fizičke osobe mogu ostvariti iz dohotka od nesamostalnog rada, samostalne djelatnosti, imovine i imovinskih prava, kapitala, osiguranja i drugog dohotka a namjera predlagatelja zakona bila je osiguranje porezne olakšice za obrazovanje i izobrazbu radnika poreznim obveznicima koji dohodak ostvaruju samo od samostalne djelatnosti to je postojeći Zakon o državnoj potpori potrebno uskladiti s odredbama Zakona o porezu na dohodak. Navedeno znači da se kao osnovica za obračun potpore za obrazovanje i izobrazbu fizičkim osobama koje obavljaju gospodarsku djelatnost treba odrediti dohodak od samostalne djelatnosti a ne osnovica za obračun poreza na dohodak. Nadalje Zakonom o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu propisane su i potpore poduzetnicima u čijim pogonima i radionicama se izvodi naukovanje za obrtnička zanimanja a prema odredbama zakona najveći mogući iznos potpore je određen u postotnom, samo u postotnom iznosu umanjenja osnovice obračuna pa je zbog visokog iznosa dobiti koja ostvaruju najveća trgovačka društva mogući iznos potpore potrebno ograničiti i u apsolutnom iznosu, odnosno do iznosa koji je propisan odredbama Pravilnika o porezu na dohodak. Navedeni nedostaci i neusklađenost s odredbama Zakona o porezu na dohodak ispravljeni su Uredbom o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori koju je Vlada Republike Hrvatske donijela na sjednici održanoj u prosincu 2007. godine. Nadalje, nakon donošenja zakona i uredbe isto tako Vlada Republike Hrvatske donijela je i odluku o karti regionalnih potpora kojim su utvrđena područja na kojima se mogu dodjeljivati državne potpore koje potiču gospodarski razvoj, pa je i s ovom odlukom potrebno uskladiti odredbe Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Sa tim u vezi ovim prijedlogom zakona se predlaže za fizičke osobe koje obavljaju gospodarsku djelatnost odrediti da se pri izračunu državne potpore za obrazovanje i izobrazbu umanjuje dohodak od samostalne djelatnosti, a ne osnovica za obračun poreza na dohodak. Isto tako, sukladno propisima o oporezivanju dohotka, tj. u skladu sa odredbom članka 45. stavkom 1. točkom 1. Pravilnika o porezu na dohodak odrediti najviši iznos potpore koji po naučniku mogu ostvariti poduzetnici u čijim pogonima i radionicama se izvodi naukovanje za obrtnička zanimanja, a on sada iznosi 1600 kn po naučniku mjesečno i isto tako da korisnici državne potpore za obrazovanje, izobrazbu dozvoljeno smanjenje osnovice obračuna poreza na dobit i dohodak od samostalne djelatnosti uvećavaju do 10 postotnih bodova, a ako djelatnost obavljaju na području koje odlukom o karti regionalnih potpora određeno kao područje središnje i istočne i jadranske Hrvatske, odnosno 5 postotnih bodova ako djelatnost obavljaju na području sjeverozapadne Hrvatske. Dakle, izmjene ovog zakona rade se kako bi se uskladilo sa Zakonom o porezu na dohodak, Pravilnikom o porezu na dohodak i isto tako sa kartom regionalnih potpora. Poštovane dame i gospodo, nadam se da ćete prihvatiti ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu i ujedno želim reći da prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstvo.
Hvala. Odbori: zakonodavstvo, razvoj i obnovu. Odbor obrazovanje, znanost i kulturu gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, poštovana državna tajnice. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na 10. sjednici 4. prosinca godine 2008. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. studenog 2008. godine. Odbor je pitanje raspravio kao zainteresirano radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. Prijedlog zakona ispravlja sadašnje rješenje Zakona o porezu na dohodak kojim nije na adekvatan način riješeno pitanje Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu radnika, odnosno njegove odredbe o financijskim potporama kao poreznih olakšica poduzetnicima koji na obrazovanje i izobrazbu upućuju svoje radnike, te poduzetnicima u čijim se pogonima i radionicama izvodi naukovanje za obrtnička zanimanja. Što se prvoga tiče predlagatelj ističe da se pitanje treba uskladiti sa Zakonom o porezu na dohodak i to tako da se kao osnovica za obračun potpore za obrazovanje, izobrazbu fizičkim osobama koje obavljaju gospodarsku djelatnost treba odrediti dohodak od samostalne djelatnosti, ali ne osnovica za obračun poreza na dohodak kao što je sada slučaj. Što se drugoga pitanja tiče, prijedlog zakona donosi novo rješenje prema kojem se poduzetnicima u čijim se pogonima i radionicama izvodi naukovanje za obrtnička zanimanja ograničava smanjenje osnovica poreza na dohodak ili osnovica poreza na dobit u apsolutnom iznosu. Budući da po postojećem propisu veća trgovačka društva mogu s te osnovice biti danas oslobođene u neopravdano velikom apsolutnim iznosima sve unutar ograničenja na 15% od porezne osnovice. Predlagatelj predlaže donošenje zakona po hitnom postupku, jer smatra da to zahtjeva osobito opravdani državni razlozi pozivom na članak 159. Poslovnika Hrvatskog sabora. Jer smatra da obveze velikih poslodavaca ako se ne ograniče u apsolutnom iznosu mogu u primjeni navedenih propisa izazvati veće poremećaje u gospodarstvu. Bez rasprave odbor je jednoglasno donio zaključak. Predlaže se Hrvatskom saboru da donese Zakon o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, uvažene kolegice i kolege. Na početku rasprave o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu želim reći da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati navedeni zakon u hitnom postupku objedinjenim prvim i drugim čitanjem kako je predložila Vlada Republike Hrvatske. Zakonom o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu radnika Hrvatski sabor je donio u listopadu 2007. godine. Osnovni razlozi su bili što su brzi razvoj tehnologije, te sve veća konkurencija gospodarskih subjekata na međunarodnom tržištu iziskivali od hrvatskih gospodarstvenika stalno obrazovanje radnika, na cjeloživotno obrazovanje i usavršavanje radnika osim pozitivnih efekata u poslovanju pridonosi naravno i porastu troškova poslodavaca. Zbog toga su Zakonom o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu radnika propisane financijske potpore kao porezne olakšice poduzetnicima koji na obrazovanje i izobrazbu upućuju svoje radnike, te poduzetnicima u čijim se pogonima i radionicama izvodi naukovanje za obrtnička zanimanja. Ovim zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu želi se odredbe postojećeg zakona uskladiti sa odredbama Zakona o porezu na dohodak, odluke o karti regionalnih potpora te u apsolutnom iznosu ograničiti potporu koju poduzetnici mogu ostvariti za primanje naučnika na naukovanje pa se s tim u svezi i predlaže: Pod jedan. Za fizičke osobe koje obavljaju gospodarsku djelatnost odrediti da se pri izračunu državne potpore za obrazovanje i izobrazbu umanjuje dohodak od samostalne djelatnosti, a ne osnovica za obračun poreza na dohodak kako je propisano odredbama zakona. Pod dva. Odrediti najviši iznos potpore koji po naučniku mogu ostvariti poduzetnici u čijim pogonima i radionicama se izvodi naukovanje za obrtnička zanimanja u skladu s neoporezivim iznosom nagrada učenicima za vrijeme praktičnog rada i naukovanja koji se usklađuju sukladno propisima o oporezivanju dohotka. I I posljednje da korisnici državne potpore za obrazovanje, izobrazbu dozvoljeno smanjenje osnovicu obračuna poreza na dobit i dohodak od samostalne djelatnosti uvećavaju za 10 postotnih bodova, ako djelatnost obavljaju na području koje je odlukom o karti regionalnih potpora određeno kao područje središnje istočne, odnosno panonske Hrvatske, jadranske Hrvatske, odnosno do 5 postotnih bodova ako djelatnost obavljaju na području sjeverozapadne Hrvatske. Umanjivanjem dohotka od samostalne djelatnosti pri izračunu potpora za obrazovanje i izobrazbu odredbe postojećeg Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu uskladiti će se s odredbama Zakona o porezu na dohodak, a propisivanjem najvišeg mogućeg iznosa potpore koji po naučniku mogu ostvariti poduzetnici u čijim se radionicama i pogonima izvodi naukovanje otkloniti će se nerealno visoki iznosi koji prema postojećim odredbama zakona mogu ostvariti najveći poduzetnici u Republici Hrvatskoj. Nadalje, na ovaj način ujednačiti će se iznos potpore koju za primanje naučnika na naukovanje mogu ostvariti tzv. veliki i mali poduzetnici. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva iz proračuna Republike Hrvatske, a dobili smo na klupe, evo i mišljenje Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koje kaže da izmjene i dopune Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu sadržane u nacrtu Prijedloga zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu da su izrađene u skladu s odredbama Zakona o državnim potporama. Zbog svega navedenog kako sam rekao, klub Hrvatske demokratske zajednice daje podršku donošenju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, vidim da se vi čudite što ovako u kasne satove raspravljamo o ovom zakonu, štovana gospođo državna tajnice, evo i ja sam umoran kao i vi, ali ovaj zakon zbog konteksta u kojem se donosi zaista zaslužuje par riječi jer je interesantan slijed okolnosti vezan uz ovaj zakon. Naime, prvo je postojao Zakon o porezu na dohodak, pa se onda donosi Zakon o državnim potporama za obrazu i izobrazbu za koji se ustanovljala da nije u skladu sa Zakonom o porezu na dohodak pa onda Vlada donosi uredbu o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama za obrazovanje i izobrazbu koja ima ograničeni rok trajanja i zbog toga mi, eto sada moramo donositi izmjene i dopune Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu i trošimo i naše vrijeme i vladino vrijeme i trošimo i zapravo infrastrukturu Sabora i novac državnih obveznika, sve zato što Vladine stručne službe nisu na vrijeme otkrile ovu neskladnost i zapravo spriječile da se donese jedan zakon koji nije sukladan već postojećim zakonima. Nadalje, vrlo je interesantna i ova situacija sa mišljenjem Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja koja je na naše klupe došla u posljednjim minutama rasprave o golferizaciji Hrvatske, a ustvari evo mišljenje je upućeno, odnosno načinjeno 28. kolovoza 2008., upućeno je tajništvu Sabora 1. rujna 2008. da bi ga mi, evo dobili u kasnim večernjim satima 9. prosinca 2008., nekoliko minuta prije nego što ćemo početi raspravljati o ovom zakonu koji je a propos upućen 27. studenog 2008., pa kad bi bili pristalice teorije zavjere, mogli bi se i retorički zapitati o kojoj verziji, inačici zakona je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja ustvari dala mišljenje. Je li to ova verzija zakona ili neka verzija koja je egzistirala 28. kolovoza 2008. Kako mi možemo biti u to sigurni? U ostalom i sam ovaj Zakon o državnim potporama za obrazovanje i izobrazbu je ustvari donijet zbog toga što je Republika Hrvatska trebala popraviti svoj egzistirajući način poreznih olakšica za troškove istraživanja i razvoja, školovanja i stručnog usavršavanja zaposlenika pa je onda ukinula potpore upravo zbog ovog problema sa tržišnim natjecanjem, odnosno ukinula je porezne olakšice i donijela državne potpore jer je ono prethodno se radilo neizravnim fiskalnim potporama koje nisu u skladu sa pravilima Europske unije. Obrazovna struktura Republike Hrvatske je prilično nezadovoljavajuća i uglavnom slijedi obrazovnu strukturu pučanstva koja je isto na niskim granama, premda se svim mi zaklinjemo u društvo znanja i to je naše strateško opredjeljenje. Međutim, primjerice broj magistara i doktora znanosti koji rade u gospodarstvu je minimalan, mizaran rekao bih, a prijenos znanja iz akademsko-znanstvene zajednice u gospodarstvo temeljeno na znanju je usprkos naporima nas saborskih zastupnika i Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa na žalost vrlo, vrlo sporo. Dakle, uz svu ovu petljaniju i šeprtljavu zapravo kontekst donošenja zakona možemo se pitati radi li se zapravo o nekom opet varanju Europske unije ili istinskom načinu na koji ćemo pokušati poboljšati obrazovnu strukturu radne snage. Bilo kako bilo ovaj zakon nije ništa drugo nego još jedan primjer ispravljanja brzopleto donošenih zakona i uredbi i postavlja se pitanje kako je to moguće, zašto se nešto ne učini da stručne službe zaista rade svoj posao. Kako je moguće da nedostaci neusklađenosti samog zakona nisu uočene prije puštanja u saborsku proceduru. Zašto se na zakone pogotovo one koji imaju određene materijalne posljedice ne primjene, ne načine neke simulacije, matematičke simulacije da se vide koje su posljedice zakona, uštede ili troškovi. Što vladine službe uopće? Zašto se ranije nije mislilo na usklađivanje s odredbama o potporama za korisnike utvrđene regionalnom kartom državnih potpora? Jer i ovo se, ta rečenica se spominje u ocjenu stanja. Dakle ne samo neusklađenost sa zakonom nego i neusklađenost sa odredbama o potporama za određene korisnike. Jedna od posljedica ovih izmjena i dopuna jest uravnilovkama u potporama koje mogu ostvariti veliki i mali poduzetnici. Zašto se ti veliki i mali poduzetnici stavljaju u navodnike? Jel' to nekakav kontekst koji mi ne razumijemo. Što su to veliki, a špto su to mali poduzetnici? Jesu li mali poduzetnici koji zapošljavaju jednog radnika ili 5 radnika ili 10 ili 100 ili 10 tisuća? Ovdje se u zakonu čak barata sa nekakvom elementarnom matematikom pa se onda spominje i nekakve milijardu i pol kuna, ako je osnovica poreza na dobit onda 75 milijuna kuna bi se moglo trošiti na obrazovanje. Pa za miloga Boga, 75 milijuna pa to je pola ovoga budžeta koje troši Ministarstvo znanosti na sve znanstveno-istraživačke projekte. Pa kome je uopće palo na pamet se igrati sa ovakvim brojkama. Pa daj Bože da netko hoće 75 milijuna kuna na obrazovanje potrošiti, pa to bi značilo otvaranje još jednog sveučilišta, pa to bi bilo fenomenalno a ne zapravo negativno kao što se ovdje hoće prikazati kao razlog zašto se ovaj zakon dovodi. Nije definiran niti pojam poduzetnika. Nije jasno odnosi li se ova potpora i na obrtnike poduzetnike ili na zaposlenike kod tih obrtnika. Ovo bi trebalo biti jasno i nedvojbeno naznačeno u zakonu pa ne znam zašto se ove izmjene i dopune nisu iskoristile da se i to dobro definira, jer obrtništvo daje dobar dio bruto društvenog proizvoda u Republici Hrvatskoj. Zanimljivo je da se i u tekstu zakona koristi pravi pojam radnika, prema Zakonu o radu pod pojmom radnika se ne podrazumijevaju obrtnici koji osobno rade u obrtu. I postavlja se pitanje odnosi li se ovaj zakon uopće na izobrazbu obrtnika? Zakonom je propisana potpora za korisnike potpora koji u svojim radionicama izvode naukovanje za obrtnička zanimanja, ali valja napomenuti da Hrvatska obrtnička komora je predložila da se za jednog naučnika umanjuje porezna osnovica za 10%, za dva za 20%, a da se za svakog daljnjeg naučnika povećava 5% bez onog ograničenja od 5 kuna. To bi zapravo značilo potporu razvoja obrtništva u Republici Hrvatskoj. I kada već eto nekako zaobilazimo pravila EU na legalan način s obzirom da je Zakon o potporama u skladu sa praksom Europske unije, povećajmo naznačene iznose potpora, odnosno vratimo postotke kao što su bili do godine 91. i napravimo taj iskorak u stimulaciji obrazovanja i iskoraka, istinski iskorak ka društvu znanja i gospodarstvu imenovanog odnosno gospodarstvu zasnovanog na zvanju i sada u još uvijek pod emocionalnim pritiskom prethodne rasprave o golferizaciji ne mogu se opet ne upitati jesu li ovi ljudi koji će raditi golf terene veliki ili mali poduzetnici pod navodnicima kao što je ovdje u zakonu i naznačeno i hoće li i oni možda iskoristiti zaista prednosti koje će im pružati ovaj zakon pa školovati svoje kedije da vuku one golf palice i loptice pa tako isto stimulirati razvoj turizma i turističke ponude. Sve u svemu zaključimo. Bilo bi dobro da kada zakoni dolaze u Sabor budu domišljeni, budu pravilno simulirani, matematički sa posljedicama na proračun bilo pozitivnim ili negativnim, a ne kao što rekoh da moramo u nekoliko navrata reterirati jedan te isti zakon te ispravljati pogreške do kojih nije moralo doći. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSS-a, gospodin zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice, dame i gospodo koji ste ostali u 22:22. Evo skraćena verzija ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Na početku ću reći da će Klub zastupnika HSS-a podržati ovaj prijedlog zakona, a uz kratko obrazloženje i razloge zbog čega ćemo to napraviti. Zbog brzog razvoja tehnologije te sve veće konkurencije gospodarskih subjekata na međunarodnom tržištu neophodno je stalno obrazovanje radnika. Zakonom o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu radnika propisuju se financijske potpore kao porezne olakšice poduzetnicima koji na obrazovanje i izobrazbu upućuju svoje radnike te poduzetnicima u čijim se pogonima i radionicama izvodi naukovanje za obrtnička zanimanja. Međutim, kao što smo već čuli Zakon o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu potrebno je uskladiti odredbama Zakona o porezu na dohodak budući kako se prema Zakonu o porezu na dohodak ukupna godišnja osnovica poreza na dohodak utvrđuje temeljem dohotka kojeg fizičke osobe ostvaruju iz dohotka od nesamostalnog rada, samostalne djelatnosti, imovine, imovinskih prava, kapitala, osiguranja itd., da sve ne nabrajam, a namjera predlagatelja ovog zakona je osiguranje porezne olakšice za obrazovanje i izobrazbu radnika poreznim obveznicima koji dohodak ostvaruju samo od samostalne djelatnosti. Navedeno znači da se kao osnovica za obračun potpore za obrazovanje i izobrazbu fizičkim osobama koje obavljaju gospodarsku djelatnost treba odrediti dohodak od samostalne djelatnosti, a ne osnovica za obračun poreza na dohodak. Nadalje, kao najveći mogući iznos potpore koji mogu ostvariti poduzetnici za primanje naučnika određen je, to smo isto čuli, samo u postotnom iznosu, umanjenje osnovice obračuna poreza na dobit i dohodak, a to je zbog visokih iznosa dobiti koji ostvaruju najveća trgovačka društva mogući iznos potpore potrebno ograničiti u apsolutnom iznosu, odnosno do iznosa koji je propisan odredbom članka 45., stavkom 1. točkom 1. Pravilnika o porezu na dohodak, a radi svođenja potpora u realne okvire. To ovaj prijedlog i čini propisujući člankom 4. da iznos umanjenja osnovice poreza na dobit ili dohotka od samostalne djelatnosti ne može biti veći od godišnjeg neoporezivog iznosa, nagrada učenicima za vrijeme praktičnog rada i naukovanja po svakom naučniku na samom naukovanju. Budući da je Vlada Republike Hrvatske donijela odluku o karti regionalnih potpora kojom su utvrđena područja na kojima se mogu dodjeljivati državne potpore koje potiču gospodarski razvoj, potrebno je uskladiti i odredbe koje u Zakon o državnoj potpori i za obrazovanje i izobrazbu propisuju državne potpore za obrazovanje i izobrazbu za korisnike koji djelatnost obavljaju na području utvrđenom regionalnom kartom državnih potpora. Predložene izmjene idu za usklađivanje već usvojenih zakonskih rješenja, kako ne bi dolazilo do poteškoća u praksi zbog nesuglasja važećih propisa, odnosno kako bi korisnici mogli nesmetano ostvarivati svoja prava. Svođenjem potpora kojeg po naučniku mogu ostvarivati poduzetnici, u čijem se pogonima i radionicama izvodi naukovanje za obrtnička zanimanja u realne okvire se zapravo ujednačavaju iznosi potpore koji mogu ostvariti ono pod navodnicima veliki i mali poduzetnici. Također je važno usklađivanje odredbi Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu s odredbama odluke o karti regionalnih potpora, kako bi se omogućilo korištenje dodatnog smanjenja osnovica za obračun poreza na dobit i dohotke od samostalne djelatnosti poduzetnicima koji obavljaju djelatnost na područjima središnje i istočne Hrvatske, jadranske Hrvatske, te sjeverozapadne Hrvatske. Bitno je naglasiti na kraju ovog skraćenog dijela moje rasprave u ime kluba da za provođenje ovog zakona nije potrebno osiguravati neka posebna sredstva iz državnog proračuna, a što se tiče hitnosti itekako je opravdana jer se otklanja razlika u potporama, i to između velikih i malih poduzetnika, ali i zbog ograničenog roka trajanja uredbe o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Evo to bi bilo to. Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče i laku noć.
Hvala lijepa. Još moram pričekati sa laku noć. Gospođa zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ja bih sad da je malo drugačija situacija, da je tu možda više ljudi, neko drugo vrijeme onda rekla da bi iskoristila zapravo gužvu što raspravljamo o ovom zakonu da kažem, ali ne mogu reći naime da iskoristim gužvu, jer gužve naime nema. To možda govori o tome koliko je zapravo nama ova priča ova priča oko društva znanja i trajnog obrazovanja važna. Ja evo moram nekad biti optimistična pa vjerujem da je to slučajno se dogodilo da je to u pola 11 navečer raspravljamo zapravo o jednoj prilično važnoj temi. Kada smo prije dvije godine čini mi se donosili Zakon o obrazovanju odraslih, jako nam se pobunila poslodavaca protiv donošenja tog zakona jer su rekli da odredbe i Zakona obrazovanja odraslih ni na koji način nisu stimulativne za poslodavce. Tada je odgovor iz Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta bio da će doći Zakon o državnim potporama za obrazovanje i izobrazbu, to je ovaj koji sad govorimo, i da će biti na neki način sve skupa riješeno. Prije tjedan dana ovdje smo u Saboru raspravljali o izvješću o korištenju državne potpore i zapravo vidjeli da vrlo malo poslodavaca koristi ove državne potpore za obrazovanje i izobrazbu. Usput budi rečeno, ne znam obrazovanje i izobrazba, kako ta izobrazba se tu uklapa i šta onda zapravo tehnološki znači? Ja bih više voljela da je uz obrazovanje i učenje, ali o tom potom. I kad gledamo tako podatke, kad gledamo podatke da nam je radna snaga izrazito neobrazovana, da naš radnik u prosjeku ne provede u optimističnim predviđanjima do tri dana godišnje na trajno usavršavanje, a dok u nekakvim razvijenim zemljama na programe cjeloživotnog učenja ljudi provode bitno više vremena. Zato im je gospodarstvo takvo. Čini mi se da se ne možemo zaustaviti samo na tome da kažemo donijeli smo ovaj zakon, pa smo ga uštimali već kako ga trebamo uštimati, nego da je potrebno učiniti neke dodatne korake, osim samih propisanih državnih potpora, u ovom smislu poreznih olakšica, kako bi zaista ostvarili efekt koji svi hoćemo, oko kojeg čini mi se postoji i politički i stručni i svakakav drugi konsenzus, a to je omogućiti poslodavcima prvenstveno dobre uvjete da bi bili motivirani slati svoje radnike i radnice na usavršavanje ili na prekvalifikaciju ili na novo obrazovanje. Jer imate do sada dosta pa i blesave situacije, jer recimo mlađi ljudi i neki stariji hoće upisati nekakav poslijediplomski studij, to će biti za korist i njima i njihovom poslodavcu itd., no međutim u vrlo rijetkim slučajevima taj im se poslijediplomski studij plaća, da ne pričam o svim onim poteškoćama koje oni imaju da bi na godinu, dvije, tri, pet otišli sa radnog mjesta, učili, školovali se, velim i za sebe i za dobrobit tog budućeg poslodavca, a da zapravo od toga velik broj odustaje jer im je financijski neprihvatljivo jer naprosto im je preskupo, a s drugo strane nitko im ne jamči ostanak na njihovom radnom mjestu. Da uopće ne spominjem da Zakon o obrazovanju odraslih kako je napravljen zapravo uopće ne prati na neki način europski program, to je integrirani program cjeloživotnog učenja koji na bitno drugačiji način postavlja ovu cijelu priču cjeloživotnog učenja nego što li je to postavljeno kroz naše zakone, dakle kroz Zakon o obrazovanju odraslih, mislim potpuno pogrešno nazvanim pokazuju da je zapravo cijeli koncept se ne razumije i s druge strane nominalno relativno dobrim propisima koji daju određene olakšice poslodavcima, no međutim u onoj konkretnoj stvari, u konkretno postavljenoj situaciji zapravo ne ostvaruje efekt kakav bi trebao ostvariti. Stoga evo ova možda rasprava kao apel i ljudima iz Ministarstva gospodarstva da li da zajedno sa gospodarskom i obrtničkom komorom, da u suradnji sa Ministarstvom znanosti, dakle ne znam kojem. Ja sam sigurna da o tome ponavljam postoji i politički i stručni konsenzus se čini i nešto više od same dakle nominalno propisanih mjera koji dosta dobro zvuče, koji zapravo se vrlo malo implementiraju u praksi. Je li vrijeme za nekakav akcijski plan da idemo ka tom društvu znanja dakle prvenstveno obrazovanjem i stalnim učenjem radnika koji jesu na različitim razinama ili što ja ne znam točno što, ali nam što ovo u zakonu piše nije dovoljno. Zahvaljujem.
Završni osvrt državna tajnica Tajana Kestić Šapić.
Hvala lijepo. Evo ja se zahvaljujem svima u ove kasne sate na raspravi. Htjela bih odgovoriti gospodinu iz Kluba zastupnika SDP-a da je kata regionalnih potpora usvojena i prošla u Bruxelles-u tek u ljeto ove godine, a zakon je donesen prošle godine, tako da nismo bili u mogućnosti predvidjeti koju će kartu statističku usvojiti Europska komisija. Što se tiče mišljenja Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja dakle nijedan zakon koji ide u vladinu proceduru ne može ići ukoliko ne dobije mišljenje pozitivno Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koja provjerava dali je zakon sukladan sa Zakonom o državnim potporama, odnosno uredbom o državnim potporama, odnosno vodi brigu o tržišnom natjecanju. Isto tako Zakon o državnoj potpori za izobrazbu obrazovanje i izobrazbu i isto tako ima pozitivno mišljenje Europske komisije, tako da je to sve usklađeno i nema apsolutno nikakve brige da su to neke nedozvoljene potpore. Isto tako bih se htjela osvrnuti na kolegicu i reći da ovo nije jedino, dakle istina je da poduzetnici malo koriste i mi smo potaknuli akcije informiranja boljeg, informiranja poduzetnika, ne samo o tom zakonu već i o Zakonu o poticanju ulaganja gdje poduzetnici isto tako ako ulože više od 2 milijuna kuna, imaju mogućnost dobiti itekakve porezne olakšice, ali isto tako kažem zbog needuciranosti ili nedovoljnog znanja o mogućnosti korištenja toga, oni to ne koriste. Zato smo mi pokrenuli čitav niz akcija, seminara i okruglih stolova i radionica kojima poduzetnicima približavamo ne samo naše potpore za koje moram reći da su ove godine javilo 11 tisuća i 600 poduzetnika znači za potpore jačanja konkurentnosti malog gospodarstva u okviru tih potpora isto tako postoje za edukaciju poduzetnika i obrtnika znači da imamo razno razne vidove edukacija od "star up" pa do faze rasta i razvoja, pa sada i Europska komisija u svom izvješću prepoznala projekte koje imamo za edukaciju poduzetnika i poduzetnika samih i za poduzetništvo i od sljedeće godine Republika Hrvatska će biti središte dakle regionalni centar za poduzetničko obrazovanje za zemlje jugoistočne Europe. Tako da mislim da se radi zaista veliki napredak u području edukacija i obrazovanja poduzetnika. Evo ja se na kraju svima zahvaljujem i nadam se da ćete podržati izmjene ovoga zakona, a svakako vaše sugestije su nam itekako dobro došle. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak Zdenko Franić.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovana gospođo državna tajnice. Ispravljam vaš navod da sam ja doveo u pitanje potrebu mišljenja, davanja mišljenja Agencije za zaštitu tržišnoga natjecanja. Ja sam doveo u pitanje tajming kada je to mišljenje stiglo na klupe, a stiglo je nekih pola sata prije nego što smo mi do, to nije vaša greška u svakom slučaju. Ali za kvalitetnu pripremu rasprave bi bilo primjereno da je to stiglo daleko prije a osim toga kad se uspoređuju datumi puštanja u saborsku proceduru samog zakona i ovog mišljenja onda je to malo zmeštarija. Hvala.
Hvala. Da li još netko želi raspravljati? … [[Upadica se ne razumije.]] Stvarno bi bila šteta sada se razići [[Upadica: A baš nam je krenulo, a?]] Prekidam raspravu. Zaključujem o ovoj točci … … [[Upadica se ne razumije.]] Raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 10 i 30. Proračun, proračun za 2009., proračun.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Bio je hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 207. Rasprava je zaključena, amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je ove amandmane. Sukladno članku 169. Poslovnika oni postaju sastavni dio Konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 119 glasova za i 1 suzdržan. Dame i gospodo zastupnici. Nastavljamo sa sjednicom i točkom dnevnog reda koju smo najavili. - Prijedlog državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu, s projekcijama državnog proračuna za 2010. i 2011. godinu Prijedlozi financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2009. godinu, s Prijedlogom projekcije za 2010. i 2011. godinu a) Hrvatskih voda a) Hrvatskih cesta a) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka a) Hrvatskog fonda za privatizaciju a) Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost Prijedlog državnog proračuna i financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2009. godinu, s Prijedlogom projekcije za 2010. i 2011. godinu (konsolidirano) Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja državnog proračuna primjenjuju se odredbe članka 174. i 175. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu, Odbor za pomorstvo, promet i veze, Odbor za obranu, Odbor za pravosuđe, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za razvoj i obnovu, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Odbor za turizam, Odbor za gospodarstvo, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, Odbor za rad i socijalno partnerstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu i Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Podsjećam na članak 31. Zakona o proračunu prema kojem sve izmjene i dopune koje Sabor usvoji na predloženi proračun moraju biti u skladu sa utvrđenom svotom dopuštenog manjka konsolidiranog proračuna Republike Hrvatske. U tijeku rasprave u prijedlogu proračuna podneseni su amandmani kojima se predlaže povećanje proračunskog rashoda izdataka iznad iznosa utvrđenim prijedlogom proračuna. Mogu prihvatiti pod uvjetom da se istodobno predloži smanjenje drugih rashoda i izdataka. Gore navedeni prijedlozi amandmana ne smiju biti na teret proračunske zalihe i na teret dodatnog zaduživanja. S tim u svezi upozoravam da će u saborsku proceduru biti upućeni samo oni amandmani koji su sastavljeni u skladu sa Zakonom o proračunu. Rok za podnošenje amandmana je do sutra četvrtak u 12 sati. Članak 175. Poslovnika određuje da se ne može glasovati o podnesenim amandmanima i proračunu u cjelini prije nego proteknu tri dana od dana rasprave. Prema tome, poštujući odredbe poslovnika o amandmanima i proračunu glasovat ćemo u ponedjeljak 15. prosinca 2008. godine. Predlažem da radimo bez pauze. Do sada se javilo osim klubova negdje oko 60 pojedinačnih rasprava. Molim predsjednika Vlade doktora Ivu Sanadera da dodatno obrazloži prijedlog proračuna. Izvolite, predsjedniče Vlade.