Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege izaslanici, nazočni predstavnici Vijeća ministara BiH, međunarodni predstavnici, poštovani predstavnici medija, srdačno vas pozdravljam i otvaram 20. sjednicu Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Sjednici je nazočno 15 izaslanika, znači 5 iz reda bošnjačkog, hrvatskog i srpskog naroda. Za 20. sjednicu predlažem sljedeći izmijenjeni Dnevni red 1. Usvajanje zapisnika 18. i 19. sjednice Doma naroda; 2. Odgovori na izaslanička pitanja i nova izaslanička pitanja; 3. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija Bosne i Hercegovine po žurnom postupku, sukladno članku 122. Poslovnika doma naroda, zakon broj 01,02-02-1-31/12 od 13.07.2012. godine; 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine (drugo čitanje), predlagatelji: izaslanici Borjana Krišto i Dragutin Rodić, zakon broj: 02-02-1-19/12 od 16.05.2012. godine; 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kretanju i boravku stranaca i azilu (prvo čitanje), predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-26/12 od 26.06.2012. godine; 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ministarstvima i drugim tijelima uprave Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02- 1-30/12 od 11.07.2012. godine; 7. Informacija o radu Tužiteljstva BiH; 8. Izvješće o radu Pravobraniteljstva BiH za razdoblje od 01.01.2011. do 31.12.2011 godine, materijal Pravobraniteljstva BiH broj: 01,02-10-742/12 od 21.06.2012. godine. Kao što vidite u odnosu na onaj predloženi pisani dnevni red skinuli smo točku 5. obzirom da smo dobili zahtjev za povlačenje iz procedure Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih stranaka, koji su nam dostavili, ispred Povjerenstva, kolegica Borjana Krišto, kolega Halid Genjac i kolega Dragutin Rodić. To više kao informacija vezano za dnevni red. Znači ovo je usuglašeni dnevni red Kolegija Doma naroda. 2 Javlja li se netko za riječ? Imamo li bilo kakvih prijedloga za izmjene i dopune dnevnog reda? Koliko vidim niko se nije prijavio, niti ima interesa za prijavu. Obzirom da nema izmjena i dopuna dnevnog reda, dnevni red je usvojen i o njemu se ne glasuje sukladno članku 60. Poslovnika Doma naroda. Prelazimo na točku jedan današnjeg dnevnog reda, Ad. 1. Usvajanje zapisnika 18. i 19. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH Otvaram raspravu. Da li se, ne vidim interesa za prijave, a prijava nema. Time zaključujemo raspravu. Glasujemo o Zapisniku za 18. sjednicu ovog Doma. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala lijepo. Nazočno 15 – za 15. Federacija BiH 10 – svi za, RS 10 – svi za. Opća i entitetska većina postoji. Konstatiram Zapisnik 18. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH je usvojen. A sad vas molim pokrenite proceduru glasovanja za Zapisnik 19. sjednice. Nazočnih 15 – svi za. Federacija BiH 10 – svi za, RS 5 – svi za. Postoji opća, postoji entitetska većina. Konstatiram Zapisnik 19. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH je usvojen. Prelazimo na drugu točku dnevnog reda, Ad. 2. Odgovori na izaslanička pitanja i izaslanička pitanja
Uvaženi gospodine predsjedavajući, dopredsjedavajući, uvažene kolege i kolegice, predstavnici Vijeća ministara, predstavnici medija. Na moje delegatsko pitanje postavljeno na 15. sjednici ovog Doma, koje glasi – Kad će Vijeće ministara BiH dostaviti Parlamentarnoj skupštini BiH izvještaj o realizaciji zaključaka sa 62. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH u vezi sprovođenja mjera i aktivnosti za 3 rješavanje problema građana BiH koji su bili zaposleni i nastanjeni u Republici Hrvatskoj, a u periodu od '91. do '95. godine su otpušteni s posla, a koja će sadržavati aktivnosti koje su iz svojih nadležnosti preduzeli Ministarstvo vanjskih poslova BiH, Ministarstvo civilnih poslova BiH i Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice, sam dobila odgovor kojim nisam zadovoljna. Mislim u najmanju ruku da je na ovako ozbiljno pitanje i na ovako ozbiljnu problematiku skandalozan odgovor ova tri ministarstva i predstavnika Vijeća ministara. Skandalozno je da Ministarstvo vanjskih poslova smatra dovoljno učinjenim činjenicu da je dalo samo 100.000 maraka za rješavanje problematike ove vrlo, vrlo oštećene populacije građana BiH. Napominjem one koji su mi poslali informaciju da ja njih nisam pitala za analizu međunarodnih pravnih izvora koji obavezuju BiH i Republiku Hrvatsku, nisam ih pitala za Sporazum o pitanjima sukcesije i naročito ih nisam pitala za Evropsku konvenciju o zaštiti ljudskih prava i sloboda, jer kao završeni diplomant na postidiplomskoj nastavi Savremena diplomatija na Fakultetu političkih nauka u Sarajevu ja to jako dobro znam. Nisam ih pitala ni za plan mjera koje je potrebno preduzeti za rješavanje problema građana BiH koji su bili zaposleni u Republici Hrvatskoj u periodu '91. do '95., nego sam ih pitala šta su učinili po tom planu mjera? Oni u svom odgovoru meni nisu dali niti naznaku jedne riječi, sem skandaloznog odgovora Ministarstva vanjskih poslova da su za tu vrlo oštećenu populaciju dali samo 100.000 maraka. Dakle, molim detaljan izvještaj o učinjenim, dakle i o rezultatima svih aktivnosti koja su ova tri ministarstva, odnosno Vijeće ministara učinili vezano, dakle za populaciju građana koji su u Republici Hrvatskoj bili zaposleni i nastanjeni, a u periodu '91. do '95. otpušteni s posla. I želim da znam koje su sve aktivnosti učinjene iz nadležnosti Ministarstva vanjskih poslova, Ministarstva civilnih poslova BiH i Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice. Hvala lijepo.
Naravno, ovo ćemo evidentirati i uputiti ponovno kao postavljeno pitanje. Drugih primjedbi nismo imali. Time zaključujemo raspravu u ovom dijelu. Imamo li novih izaslaničkih pitanja? Izvolite. Kolega Ivanić.
Deset mjeseci je proteklo od usvajanja zaključka ovog Doma da će se tražiti analiza o radu stranih tužilaca i sudija. A to je sve trebalo uraditi u roku od mjesec dana. Mi do danas analize nemamo. Dobili smo dva odgovora, jedno od Tužilaštvo BiH u kome je ono dalo barem neke podatke i Suda BiH koji je vrlo jasno rekao – o stranim sudijama pitajte OHR. Iz odgovora Tužilaštva na naš zaključak proističe – mi nismo ni ocjenjivali niti je iko od nas imao hrabrosti, mislim ne hrabrosti nego nije imao prostora da ocjenjuje strane sudije i tužioce. Ja zaista mislim da je to vrlo negativan i loš odnos prema ovom Domu. Mi ne govorimo ni o jednom konkretnom slučaju, pa da utičemo na Sud i Tužilaštvo. Mi govorimo o analizi rezultata rada stranih tužilaca i sudija u BiH. 4 Ja postavljam Kolegiju pitanje – Da li Kolegij ima namjeru tražiti od OHR-a ovu analizu, pošto je najdirektnije Sud BiH uputio na OHR? Dakle, predsjednik suda je rekao pitajte OHR. U njegovom odgovoru vrlo jasno tako stoji. Dakle, moje pitanje je sad pitanju Kolegiju – Hoćete li tražiti od OHR-a analizu rada stranih tužilaca i sudija, da bi realizovali konačno naš zaključak iz septembra prošle godine? Hvala vam.
Hvala Vama kolega Ivaniću.
Imam pismeno.
Naravno. Kolegica Krišto.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedavajući, zamjenici, kolegice i kolege izaslanici, poštovani članovi Vijeća ministara, uvaženi gosti i poštovani mediji, sve vas lijepo pozdravljam. Ja imam dva izaslanička pitanja. A moje prvo pitanje je upućeno Direkciji za evropske integracije BiH, a ono glasi sa obrazloženjem. Proces programiranja instrumenata predpristupne pomoći, Komponenta I za BiH za 2012. i 2013. godinu u završnoj je fazi. Rok za razradu i dostavu formuliranog prijedloga Evropskoj komisiji je 01. lipnja 2012. godine, a rok za dostavu konačnih projektnih prijedloga je 13. srpnja 2012. godine. Kako kašnjenje u podnošenju projektnih prijedloga može uzrokovati veoma štetne posljedice za BiH Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH je na svojoj sjednici usvojio zaključak – obvezuju se sve institucije koje su uključene u proces programiranja IPA, Komponenta I za BiH za 2012. i 2013. godinu da ulože dodatne napore kako bi bili usuglašeni i preostali projektni prijedlozi i kako bi formulirani projekti bili predani do određenog roka. Moje pitanje u svezi ovog glasi – Što je sve poduzeto po ovom zaključku Doma naroda? I tražim da mi se dostavi cjelovita informacija o dosadašnjim poduzetim radnjama i aktivnostima nadležnih institucija po ovom pitanju. Moje drugo pitanje je upućeno Ministarstvu prometa i komunikacija BiH i Upravi za neizravno oporezivanje. Nakon ulaska Republike Hrvatske u EU iduće godine izvoz roba životinjskog podrijetla bit će moguć samo preko dva granična prijelaza Bijača i Gradiška. Evidentno je da BiH je u kašnjenju sa uvođenjem nužne standardizacije za robe namijenjene tržištu EU, te bi neispunjavanje i tehničkih preduvjeta, u smislu odgovarajuće pripreme ovih graničnih prijelaza, u potpunosti onemogućilo izvoz u EU, te negativno utjecalo na ukupna ekonomska kretanja BiH. U svezi tim moje izaslaničko pitanje glasi – U kojoj fazi su pripreme u svezi sa izgradnjom i osposobljavanjem ova dva granična prijelaza Bijača i Gradiška, preko kojih će biti osiguran izvoz roba životinjskog podrijetla u EU, uključujući i cestovnu infrastrukturu prema istim? Hvala lijepo. 5
Hvala Vama kolegice Krišto. Kolegica Kapetanović, izvolite.
Hvala predsjedavajući. Moje prvo pitanje postavljam Uredu za reviziju institucija BiH – Koja je nacionalna struktura svih uposlenih u Uredu za reviziju institucija BiH? Da li je tačno da su 4 revizorska tima svedena na 3 tima? Molim imena vođa revizorskih timova, ime šefa odjeljenja za finansijsku reviziju i šefa odjeljenja za međunarodne odnose. Da li je ispoštovan Zakon o reviziji koji kaže da struktura zaposlenih u Uredu za reviziju treba da odražava nacionalnu strukturu stanovništva BiH? Moje drugo pitanje Vijeću ministara je – Kada će Vijeće ministara BiH uputiti u parlamentarnu proceduru Prijedlog zakona o žrtvama torture i civilnih žrtava rata BiH? Hvala lijepo.
Hvala Vama kolegice Kapetanović. Više prijava, koliko ja vidim, nema. Nema ni interesa za prijave. Time zaključujemo ovu točku dnevnog reda. Prelazimo na točku tri današnjeg dnevnog reda, Ad. 3. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH po žurnom postupku, sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda Dobili ste zahtjev Vijeća ministara za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH po žurnom postupku, sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda. Zastupnički dom je na 32. Sjednici, održanoj 19.07. ove godine, odbio zahtjev za razmatranje Prijedloga zakona po žurnom postupku i prihvatio je da Prijedlog zakona bude razmatran po skraćenom postupku. Otvaram raspravu. Tko se javlja za riječ? Kolega Genjac, izvolite kolega Genjac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege. Dakle, razmatramo sad proceduralno da li smo zato da Zakon ide po hitnoj proceduri. I naravno za to opredjeljenje, za mene barem, trebalo bi nekoliko ključnih odgovora da dobijemo. Dakle, navodi se da je razlog predlaganja ovog Zakona Vijeća ministara proističe iz potrebe za detaljnim regulisanjem odredbi koje se odnose na otplatu vanjskog duga uopšte, a naročito za 6 vrijeme trajanja privremenog finansiranja. To su razlozi za predlaganje zakona i ujedno razlozi za njegovu hitnost. Međutim, kad se uzme sami sadržaj zakona, ja se nadam da u ime predlagača ima neko ovdje prisutan ko će nam moći dati odgovore, kad se uzme sami sadržaj zakona, dakle u članu 1. kaže da se član 11. stav 2. mijenja i glasi – uglavnom da će se privremeno finansiranje vršiti srazmjerno sredstvima utrošenim prema tromjesečnom prosjeku za prethodnu fiskalnu godinu. To je promijenjeno. Ranije je bilo, dakle da će biti na nivou 1/4 sredstava u usvojenom budžetu za prethodnu fiskalnu godinu. Sad se, dakle umjesto četvrtine u usvojenom budžetu mijenja to i kaže da će to biti na nivou utrošene za ta tri mjeseca za prethodnu fiskalnu godinu. Dakle, ne vidim tu neke posebne, zapravo ne vidim nikakve veze sa servisiranjem vanjskog duga. Vidim samo opasnost da se u slučaju neusvajanja budžeta i privremenog finansiranja institucije BiH dalje dovode u veoma nezavidnu poziciju. Dakle, dalje u tom istom članu 11. kaže se da se stav 5. mijenja i glasi – u toku trajanja privremenog finansiranja Vijeće ministara može donijeti posebnu odluku o rashodima koji nisu bili predviđeni budžetom za prethodnu godinu. Ne vidim ni ovo kakve veze ima sa servisiranjem vanjskog duga. Dakle, Vijeće ministara u situacijama kad nije usvojen budžet može donositi odluke da stvara nove rashodne strane i td. Naravno, kasnije se ograđuje da je to u skladu sa onim što je prikupljeno. Dakle, koliko se prikupi Vijeće ministara može predložiti, onaj potrošiti. I na kraju, odredba u kojoj se govorilo, u članu 11. u stavu 6. koja je glasila da se budžet treba usvojiti do 31. marta svake godine, sad se to briše, nema obaveze više da se budžet usvoji do 31. marta. I umjesto tog stava koji je glasio tako, sad se umjesto tog stava koji je govorio o obavezi da se u određenom roku usvoji budžet, kaže se – za vrijeme trajanja privremenog finansiranja i servisiranja vanjskog duga vrši se shodno članu 14. stav 8. i td. Dakle, uz napomenu i obrazloženje da se to radi zbog servisiranja vanjskog duga, imamo jedan prijedlog zakona koji kaže, od prilike sljedeće – budžet se ne mora usvajati u roku, ako se budžet ne usvoji troši se na osnovu utrošenih sredstava iz istog kvartala prethodne fiskalne godine. Vijeće ministara može svojom odlukom i dodatne troškove, onoliko koliko se prikupi, potrošiti. I imajući u vidu, dakle da se ovo ukidanje roka za usvajanje budžeta, ja zaista postavljam pitanje koje su namjere ovog zakona, dakle? Ovo ispada od prilike da, ako se ne usvoji budžet, nama ne bi bilo dobro ni da se usvaja budžet, znate. Nećemo imati ovih problema oko razgovora o budžetu, Vijeće ministara će dobiti nadležnosti da odlučuje koliko će para trošiti, ono što se skupi potrošit će se i td. Prema tome, bila bi nužna ova pitanja da se odgovore, a u svakom slučaju sam protiv, veoma sam protiv hitne procedure za ovaj zakon. Hvala.
Hvala kolega Genjac. Više rasprava na temu žurnosti ili ... ovoga prijedloga nemamo. Ja zaključujem raspravu po ovom pitanju. Molim vas da pokrenemo proceduru glasovanja o proceduri dakle, o tome hoćemo li Prijedlog zakona razmatrati po žurnom postupku, sukladno članku 122. Poslovnika Doma naroda. 7 Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Od nazočnih 14 kolega za je bilo 4, protiv 10. Federacija BiH 1 za, 8 protiv, RS 3 za, 2 protiv. Opća većina ne postoji. Konstatiram zahtjev za razmatranje Prijedloga zakona o izmjeni i dopuni Zakona o finansiranju institucija BiH po žurnom postupku nije usvojen. Budući da zahtjev za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH po žurnom postupku nije usvojen, sada se prvo trebamo izjasniti o zahtjevu za razmatranje Zakona po skrćenom postupku, znači sukladno članku 121. Poslovnika Doma naroda. Pa molim vas pokrenite proceduru, da li ćemo se, znači, ali pošto teče vrijeme, ja vas molim da glasujemo znači o skraćenom postupku. Od nazočnih 14 – 10 je za, protiv 2, uzdržano 2. Federacija BiH 6 za i 1 uzdržan, 2 protiv, RS 4 za i 1 protiv, odnosno 1 uzdržan, oprostite. Postoji opća većina, postoji entitetska većina. Konstatiram zahtjev za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju institucija BiH, po skraćenom postupku, je usvojen. Time smo iscrpili ovu točku dnevnog reda. Prelazimo na točku četiri današnjeg dnevnog reda, Ad. 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine (drugo čitanje) Predlagatelji su kolegica Krišto i kolega Rodić. Ovo je drugo čitanje. U drugom čitanju vodi se rasprava o popravcima i glasuje se o Prijedogu zakona. Dobili ste Izvješće, odnosno još uvijek mislim da nismo dobili Izvješće Ustavnopravnog povjerenstva Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Povjerenstvo je, ja ću zamoliti kolegu Simića da nas u ime Povjerenstva izvijesti o svom stavu. Izvolite kolega Simiću. Samo se registrirajte, ako nije problem.
Hvala gospodine predsjedavajući. Izvinjavam se što zbog tehničkih problema u sekretarijatu još niste dobili pismeno Izvješće, ali vas u tom pravcu mogu izvijestiti da smo danas održali sjednicu Ustavnopravne komisije. Bilo je prisutno 5 članova. Opravdano je bio odsutan gospodin Sulejman Tihić. Razmotrili smo Prijedlog zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH i nakon diskusije o ovom pitanju, ... je ustala samo ... javnost, zaključili smo da jednoglasno postoji ustavni osnov, kada je u pitanju ova materija. Bilo je razlike, kada su u pitanju suprotnosti sa principima. Gospodin Genjac je bio protiv, ostala 4 člana Ustavnopravne komisije su smatrala da ne postoji suprotnost sa principima koji postoje u BiH i zaključili smo da o ovom Zakonu razmatra Dom, a kako će Dom glasati i odlučivati to je stvar Doma. Hvala vam. 8
Hvala Vama kolega Simić. Ima li potrebe u ime predlagača Zakona da uzmete riječ? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Hvala vam lijepo. Otvaram raspravu. Za riječ se prijavio kolega Bećirović. Izvolite kolega Bećiroviću.
Zahvaljujem. Uvaženo predsjedništvo, kolegice i kolege. Ja sam u svojoj diskusiji u prvom čitanju oko ovog Zakona predlagača zamolio da amandmanski ispravi neke stvari. Nažalost oni to nisu učinili. I ja želim i ovaj put da podvučem da, po mom dubokom uvjerenju, Prijedlog ovog zakona je u izravnoj suprotnosti sa zakonima o privrednim društvima i Zakonom o javnim preduzećima oba entiteta, da je u zakonu potpuno pogrešno upotrijebljen termin menadžmenta i da to implicira vrlo krupne probleme u provedbi ovog Zakona, a o tome sam govorio kad smo raspravljali o Zakonu u prvom čitanju. Jer da je to urađeno na način kako je to regulisano u pravnom sistemu entiteta ovaj Zakon bi malo drugačije izgledao. Želim još jednom da ponovim da se u ovom Zakonu javno preduzeće i privredno društvo apsolutno ne razlikuju, da se pravi zbrka terminološka vezano za to iako su, iako se suštinski razlikuju ovi termini. Da je termin menadžmenta kao procesa upotrijebljen na mjestu gdje se govori o organima. I ako bi doslovno tumačili tu odredbu moglo bi se sasvim jasno projektovati rješenje da je, recimo, šef odjela, jer i to je nosilac menadžmenta ili šef službe neke kao izabrani zvaničnik u sukobu interesa. Dakle, ja ponovo podvlačim da je ovaj Zakon po mom mišljenju u sukobu, u suprotnosti sa zakonima entiteta koji regulišu privredna društva i javna preduzeća i da je termin menadžmenta u Zakonu potpuno pogrešno upotrijebljen. I ja iz tog razloga mislim da bi bilo najbolje ovakav, ovakvo rješenje, ne govorim naravno o ostalim odredbama, ovakvo rješenje koje implicira vrlo konfuznu primjenu ovih odredaba ne usvojiti. Hvala vam lijepo.
Hvala Vama, kolega Bećirović. Kolega Genjac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Povijest ovog Zakona je u bosanskohercegovačkim prilikama veoma interesantna i rekao bih specifična upravo zbog stanja u društvu, slojevitosti vlasti, raspodjele nadležnosti, više nivoa vlasti, više nivoa rasporeda nadležnosti i td. i td. Od kako je donešen Zakon postoje zamjerke i opravdane i neopravdane. Opravdane zamjerke da se radi o veoma rigidnom zakonu u nekim rješenjima, kao što 9 je to rješenje da se zabrani kandidiranje, odnosno ukidanje pasivnog biračkog prava, što je u prilično diskutabilnoj srazmjeri sa određenim konvencijama, i na to smo upozoravani. Bilo je još nekih drugih nedorečenosti u Zakonu i tehničke i suštinske naravi koje je svakako trebalo poboljšavati. Bilo je i neopravdanih primjedbi u smislu obuhvata ovog Zakona i td., ali u svakom slučaju kad se razgovara o ovim rješenjima mi ne možemo razgovarati o ovom Zakonu a da nemamo u vidu da se radi o zakonu kome je namjera da spriječi korupciju, da se radi o zakonu koji je u državi u kojoj je prilično prisutna korupcija, da ne govorimo o procentima, stepenima i td. I da se jednostavno stanje u društvu ne može ignorisati prilikom donošenja ovakvih zakona u smislu, znate u nekoj državi je to tako i tako, a kod nas ovako, što kod nas ne bi bilo tako. Naravno, moglo bi i kod nas biti tako da nam je sve tako kao što je u toj državi sa kojom se poredimo. Neka od poboljšanja u ovom Zakonu koja su napravljena je obaveza prijavljivanja imovinskog kartona i unificiranje tog postupka i za imenovane i za izabrane zvaničnike. Dalja su poboljšanja oko preciziranja nekih snkcija, pa rekao bih tu ide, u tom pravcu i ovaj član o sankcijama koji govori da nema više zabrane kandidiranja, ali ima mogućnost smjene, i izabranog, i izvršnog, i imenovanog zvaničnika, odnosno dovođenje u ravnopravnu poziciju i izabranih i imenovanih, odnosno u žargonu i poslanika i ministara, jer do sad su samo poslanici gubili mandat u slučaju sukoba interesa, ministre nije imao, nije mogao niko, nije bilo zakonskog uspostavljenog mehanizma da oni sankcionišu se smjenom. I to je bio jedan od zahtjeva da se to dovede u ... i mislim da ovaj Zakon ima tendenciju da to uradi. Tako da, bilo je dobrih napora i dobrih rješenja je urađeno, i uz ovu primjedbu oko naziva, pojmova, usklađenosti sa odgovarajućim entitetskim zakonima ... rješenjima potpuno je opravdana primjedba, mada svi ti pojmovi su u osnovnom Zakonu od 2002. godine i oni ovim intervencijama nisu uopće mijenjani. Dakle, u osnovnom Zakonu se treba, trebaju sve ove, sva ova određenja i sve, ovaj sklad sa odgovarajućim zakonima o privrednim društvima dovesti u red. Ono međutim što je ključni problem, da zanemarimo činjenicu da je u Predstavničkom domu zakon sa istim sadržajem, ali drugog naziva, tamo je bio zakon ovdje je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama, sadržaj isti, tamo je taj zakon oboren, dakle propao. I mada nije precizno poslovnički u suštini mi imamo situaciju da je u takvim slučajevima se, ako, da se radi o istom zakonu, zakon bi i ovdje doživio kraj. Međutim, pošto je različit naziv zakona hajde da ostavimo te kontroverze po strani, ali ono što je suštinsko kod ovog Zakona sa ovim rješenjima, ovako kako su predložena, je pitanje veoma diskutabilnog područja eliminisanja savjetnika i bliskih srodnika. Savjetnici koji se u BiH zbog više nivoa vlasti množe geometriskom progresijom, su ovim Zakonom potpuno eliminisani iz Zakona i za njih ne vredi sukob interesa, a znamo da oni nisu ni definisani Zakonom o državnim službenicima. Prema tome oni ostaju potpuno slobodni i nedodirljivi što se tiče ovog Zakona, što je apsolutno neprihvatljiv. I druga stvar, u našim uslovima i našim okolnostima kad na svakom kantonu imamo vladu i tako se to množi progresivno i znamo sve te odnose i prilike i naše specifičnosti i naše izume, eliminisanje bliskih srodnika ja mislim da je, da je vrlo štetno. Odnosno sa ova, sa ove dvije intervencije u pogledu savjetnika i bliskih srodnika od antikorupcionog zakona ovaj Zakon je postao zakon koji će pomoći korupciju. Dakle, možemo se složiti, ne složiti u nekoj perspektivi ćemo vjerovatno suočiti se sa posljedicama i razgovarati o njima, moje mišljenje je zaista da je to tako. Zato naravno nismo bez razloga upozoreni od strane Evropske delegacije na ovom pitanju, nije to bez razloga i veliki problem bio i na Interresornoj grupi, moje mišljenje je i ja želim ovom prilikom da iznesem pošto smo radili dugo na tom zakonu, znam otprilike i konsekvence ovakvih rješenja, 10 ovaj Zakon bi sa ovim intervencijama mogao postati umjesto antikorupcionog zakona zakon koji lagano, lagano olakšava korupcione zahvate. Imajući sve ovo u vidu i ove terminološke probleme i ova rješenja koja su, koja su uočena, ja mislim da bi najbolje bilo da se pristupi izradi novog Zakona o sukobu interesa i naravno da se traži rješenja primjerena stanju bosanskohercegovačkog društva, zahtjevima određenih konvencija koje smo i GREKA i preporuka Venecijanske komisije na sve ono što smo se obavezali i da se, dakle imajući u vidu i ovaj posao koji je urađen, ali imajući u vidu i ove delikatne zahvate da se napravi jedan novi prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala kolegi Genjcu. Kolega Simić.
Hvala gospodine predsjedavajući. Maloprije sam govorio u svojstvu predsjedavajućeg Ustavnopravne komisije, a sada bih želio reći nekoliko rečenica o ovom Zakonu. Prije svega moram istaći da je ovaj Zakon, koji se pojavio u procedurama, rezultat gotovo jednogodišnjeg rada Interresorne grupe u kojoj su sjedile, kako naše uvažene kolege iz ovog Doma, tako i Predstavničkog doma i nažalost i ovaj Zakon, pošto imam informacije koliko je bilo suprotnih stavova, je pokazao koliko je bh društvo podijeljeno, čak na nekim pitanjima na kojim ne bi smijelo biti podjela, a to su pitanja rješavanja određenih članova koji bi sprečavali korupciju u društvu s jedne strane, s druge strane učinili i protok kompanija, preduzeća i td. Stoga bih želio ovdje ipak zahvaliti se članovima Interresorne grupe na trudu i radu i pokušaju da se donese jedan zakonski tekst koji bi to unaprijedio. Možda i javnost ne zna da ovi prijedlozi koji su se pojavili predstavljaju minimum onoga u čemu se većina usaglasila u Interresornoj grupi. Znači, to nisu prijedlozi, ovaj Zakon nije prijedlog ni gospođe Krišto, ni gospodina Rodića, nego to je prijedlog Interresorne grupe. Dijelim takođe mišljenje onih koji su danas govorili da ovaj Zakon ima nedostatak, i u ovom tehničkom smislu, o kome je govorio gospodine Bećirović. Ali te njegove sugestije nisu tehničke prirode, one su u suštini takve prirode da na izvjestan način blokiraju Zakon, njegovu primjenu, čine ga vrlo, vrlo komplikovanim i za razumijevanje i otvaraju prostor za raznorazna tumačenja. Takođe smatram da neka od rješenja nisu kvalitetna i da ta rješenja ne stvaraju ono što je bio cilj ovog Zakona, uspostava jednog sistema sprečavanja tzv. kriminala bijelog okovratnika gdje određeni funkcioneri sa svojih pozicija mogu činiti pogodnosti učesnicima u prometu, gdje se mogu događati stvari, krupne stvari, a mi smo svijesni da na prostoru bivše Jugoslavije nakon njenog raspada upravo ova sprega politike i pojedinih biznismena ili tzv. biznismena je stvarala odnose koji su ovo drštvo i društva u okruženju dovela, dovodila često na ivicu propasti. S toga ni ja neću podržati ovaj Zakon, a smatram da ova materija zaslužuje vrlo ozbiljan pristup i da je neophodno donijeti novi zakon koji bi, kako reče gospodin Genjac, bio primjeren ... u BiH, ali istovremeno i standardima Evrope kojoj težimo i da bi taj zakon morao puno biti određeniji i jasniji. Naravno, materija je ozbiljna, materija je osjetljiva i ona često zadire čak i u oblasti koje su 11 posebnog značaja privatnosti. Ja sam dobio nekakav formular od CIK-a koji ću ispuniti, gdje se traži da ja dostavim matični broj svoje sestre. Imam li ja pravo dostavljati matični broj svoje sestre? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] I sestrine djece? Prema tome i ovdje se treba biti malo pragmatičnije i stvoriti određene uslove da se to na jedan pragmatičniji način rješava, pogotovo kada su u pitanju tzv. povezana lica. Ja trebam dostaviti tamo podatke braće svoje supruge koji žive u Makedoniji. Možda imaju firmu koja može biti povezana ... Ali o tom po tom i takođe smatram da je ovo jedan vrlo ozbiljan zakonski projekat kojim bi se trebali čim prije početi baviti i što bolje ga uraditi. Hvala.
Hvala Vama kolega Simić. Kolega Ivanić.
Ma, i ja cijenim napor radne gurpe i mislim da je njih rukovodila dobra namjera, ali ne mislim da je proistekao dobar zakon na kraju. On objektivno popušta i čini lagodnijim, odnosno manje mogućim sukob interesa, daje više prostora nego što je davao prethodni zakona. Između ostalog i zbog toga ja ovaj Zakon ne mogu podržati, ja sa prethodnim zakonom, iako sam evo već deset godina u institucijama BiH, nisam imao ni jedan problem. Nigdje nije bilo sukoba interesa i apsolutno sa tog stanovišta ja i mislim da treba ostati dosta čvrsto na ovome, jer ja mislim da korupciju neće riješiti ovaj Zakon, korupciju će riješiti opšti imidž i opšti pristup svih institucija ovog društva. Dovoljno je kad ste u sukobu interesa da vas i mediji dobro osude, u nekoj normalnoj zemlji bi to trebalo značiti ostavku, ako ste u sukobu interesa. Ako ste na neki način iskoristili tijelo u kome predstavljate narod zarad ostvarenja koristi svom preduzeću ili nekom drugom. U razvijenim zemljama ljudi podnose ostavke kad naprave malu neku, nešto što nije ni krivično dijelo, nije ni blizu, nego je, nije prihvatljivo sa stanovišta javnosti, moraju se povući. Mi ovdje popuštamo još više. Znate ovdje vi možete dobiti situaciju da postavite savjetnika koji može dogovoriti sa svojim bratom lijep posao, imati informacije iznutra iz same institucije i sve je uredu. Možete imati poslovnog partnera ili na neki način da budete povezani s čovjekom preko, sjede dva člana predsjedništva jedne partije, jedan ministar, drugi vlasnik preduzeća i kao niste u sukobu interesa ako njemu date posao. Ja mislim da jeste. I generalno mislim da intencija Zakona preveliko popuštanje. Ja moram reći, ja zaista nisam uopšte protiv toga da čovjek ne može, mora podnijeti ostavku i da ne može biti biran ako je jednom bio u sukobu interesa. Što, šta je tu problem? Njegova je volja i želja bila da bude u sukobu interesa. Ja jedino što mislim da čovjeku treba dati period kad ga upozorite, pa mu dati period eventualno da to popusti, ali ja, ako i ostane, svjesno hoće da bude u sukobu interesa, pa što bi bio ponovo biran, ne vidim ni jedan problem u tome. Ja mogu ono kad je neznanje da ste u sukobu interesa. Ja recimo mislim da ovaj stav koji govori o tome ko je član skupštine nekog preduzeća, je možda malo pretvrd sa 1%, možda malo, i u sadašnjem je znam, taj, taj bi dio popustio iz sadašnjeg Zakona i doveo na 12 neku razumnu mjeru, na nekin 5, 6% barem, jer svi građani su preko barem internih dionica i preko vaučera suvlasnici negdje. Odkud vi znate koliko je učešće vaše u nekoj firmi ako niste previše aktivno u, tako da taj dio uredu, taj dio bi mogao biti malo, a on ovdje je ostao, ako sam ja dobro razumio stav ovog Zakona gdje se kaže 1% ko ima on je u sukobu interesa, ako, i smatra se članom skupštine, je li tako. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa ne, pa vidim da jeste, ali ja mislim da je i to pre, pre, taj jedini dio mislim da je preoštar. Ostalo je pomalo po meni popuštanje i zato ja generalno nisam zato da Zakon podržim i neću glasati za njega.
Hvala kolega Ivaniću. Kolega Bradarić.
Gospodo predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, dame i gospodo dobar dan svima. Pa, suština ovih zakona, dakle Zakona o finansiranju političkih partija koji je, evo danas skinut sa dnevnog reda, da je bogdom, da ste bogdom predložili da i ovaj Zakon se skine sa dnevnog reda, jeste da se političkim partijama da što manje para i da se što veći broj srodnika javnih zvaničnika, dakle i izabranih zvaničnika i imenovanih savjetnika i td. uključi u sukob interesa. Prema stavovima i ocjenama ovih međunarodnih relevantnih institucija, među kojima je, evo i Venecijanska komisija koja se jako puno spominje, a čije mišljenje moramo uvažavati, ovaj naš Zakon spada u grupu najrigoroznijih, najrigidnijih zakona upravo zato što zadire u domen ljudskih prava, odnosno osnovno ljudsko pravo da bira i da bude biran i možda je to dovoljan razlog da glasamo za ovaj Zakon, za ovaj Prijedlog zakon upravo zato što, ako ovako nešto ostane u postojećem zakonu onda postoji mogućnost da imamo mini Sejdić-Finci. Znači, ponovo slučaj Finci u ovoj oblasti. Postojeći zakon je problematičan jer u sebi ima radikalan stav zaista po kojem izabrani zvaničnici, ukoliko se utvrdi da su u sukobu interesa, ne mogu se kandidovati, odnosno briše im se mandat i ne mogu se i postaju nepodobni za kandidovanje za naredne četiri godine. I ako je to on svjesno uradio i ja bi mu rado to zabranio, pa neka se to kosi sa ljudskim pravima, druga stvar ako nije upućen, ali nisam siguran baš da ljudi koji se bave politikom, ako ne zna nek pita ko zna i td., da li je u sukobu interesa i td. Zakon o sukobu interesa izuzetno je važan za jačanje odgovornosti svih izabranih zvaničnika i imenovanih zvaničnika, savjetnika, ali on sam po sebi ništa ne znači ako nema propisa, ako nema propisa i onda ako napravite propis, ovo što je kolega Mladen govorio, ako napravite propise onda uopšte je nevažno je li neko savjetnik, je li neko prvo ili 33 koljeno tamo i kroz tazbinu ili ne znam ni ja, levirat znači mužev, ženin i td. ako tih propisa nema. A propisi treba da regulišu potpunu političku nezavisnost tijela koja se bave sukobom interesa, nisam siguran da ijedno tijelo u BiH ima potpunu političku nezavisnost i onda automatski to isključuje ovu mogućnost. Takođe, propisi treba da donesu ili nas upute da donesemo etički kodeks ponašanja svih izabranih zvaničnika, imenovanih 13 zvaničnika, savjetnika, ljudi koji rade u institucijama, jako je važno paralelno s tim donijeti etičku komisiju koja će pratiti sva ta dešavanja u tim tijelima. Jako je važno osigurati mehanizme prijavljivanja elemenata korupcije. Mi takvih mehanizama nemamo i jako je važno zaštititi one ljude koji ukazuju na takve neregularnosti, evo vidimo koliko se borimo sa Agencijom za prevenciju korupcije, ja sam čak evo zadnji put na Parlamentu predložio inicijativu da se formira jedna antikorupciona komisija, parlamentarna komisija koja će vršiti na neki način nadzor tome i td. Jako je važno propisima da se spriječe migracije javnih zvaničnika iz javnog sektora u privatni sektor, to ljudi i rade, to ljudi rade, jako je važno spriječiti migracije novca iz, sa svog računa na račun tetke, ne znam ni ja ili koga li već, pa znate ili čak ljudi promjene imena i prezimena najbližih rođaci pa se to radi i td. Prema tome nevažno je je li neko prvo ili 35 koljeno, nevažno je je li neko savjetnik, izabrani zvaničnik, ako vi tih propisa nema. Nažalost, ovaj Zakon nema tih propisa i onda zbog toga treba imati jednu rezervu prema predloženom ovom Zakonu, ali trebamo se i priupitati, šta će se desiti ako se ova odredba po kojom se ugrožava osnovno ljudsko pravo da bira i da bude biran, šta će se desiti sa ovim Zakonom hoće li nas opet onaj, po ušima udarati iz Vijeća Evrope i td. Eto toliko.
Hvala kolega Bradarić. Kolegica Krišto.
Hvala lijepo. Evo, ja sam se takođe javila kroz raspravu o razmatranju ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa koji je u svakom slučaju usuglasila Interresorna radna skupina, naravno uz činjenicu, koju smo i ovdje iznijeli pred ovim Domom kad je Zakona razmatran u prvom čitanju, da se gospodin Genjac kao član Interresorne radne skupine i kao predsjedatelj ogradio od, na neki način, od potpisa ovog Zakona i puštanja u proceduru iz razloga što nisu savjetnici, znači zapravo što su savjetnici brisani. Uglavnom hoću kazati da Interresorna radna skupina se rukovodila određenim principima i uistinu usuglasila određene stavove koji su u svakom slučaju u pravcu da spriječavaju, da kažem, sukob interesa, pa bih rekla i korupciju i kriminal ne samo stvarnog nego i potencijalnog sukoba interesa. Što se tiče nositelja, odnosno savjetnika oni su brisani iz ovog Zakona jer nisu ni nositelji izvršnih funkcija, niti su zapravo izabrani dužnosnici. Ja bih samo rekla da se Interresorna radna skupina na kraju kad se odlučivala u kakvoj proceduri će pustiti Zakon u parlamentarnu proceduru, onda je, rukovodeći se principima da je usuglasila u dobroj mjeri, htjela pustiti zakon po hitnom, odnosno po žurnom postupku. I to bi značilo gospodo da nema amandmana. Ali budući smo imali situaciju da se svi nisu slagali, da su imali određeni drugačije stavove u pogledu ovih zakona, ja danas podsjećam, sve vas koji ste raspravljali ovdje, da je svako imao priliku poslovnički da ugradi amandmane i da ovaj Zakon popravimo. Tako da uistinu još ću jednom naglasiti, da određene rasprave ne stoje, čak mi se čini, ja sam pažljivo slušala, određene kolege kao da nisu pročitali Prijedlog izmijena i dopuna Zakona. Ja se slažem takođe da neko možda politički ne podržava Zakon, ja mogu takođe reći da nisam apsolutno zabrinuta možda za sudbinu ovog zakona kao član Interresorne radne skupine. Daću doprinos i na nekoj drugoj ili na neki drugi način, ali smatrala sam da su ove predložene izmjene dovoljno dobre i da ih možemo podržati, a da u parlamentarnoj 14 proceduri, evo kroz drugo čitanje, određenim popravcima koje ste danas imali u vidu nekakvih primjedbi, možda bi ovo bilo negdje možda za prvo čitanje. Ali danas smo trebali imati konkretne amandmane na ovaj Prijedlog zakona tako da u tom smislu popravimo ovaj Zakon. I ja takođe ne želim više raspravljati o ovome, želim se zahvaliti radnoj skupini, a ja kao član, ustvari ovlašteni član ispred radne skupine zajedno sa kolegom Rodićem, nismo imali pravo niti da povučemo, niti da jednostavno dovedemo u pitanje sav taj trud koji je uložila Interresorna radna skupina koja je sastavljena od jednog i drugog doma, od Vijeća ministara i od brojnih drugih stručnih suradnika i savjetnika u institucijama, evo i u službama BiH. Ja im se ovom prigodom zahvaljujem i uistinu mi je žao što ovoliki napor i trud na ovakav način dođe pred Dom, pa da kažem ujedno i propadne. Mislim, mislim da smo mogli određenim popravcima dati prilog ovom Zakonu pa da jednostavno još zaživi, a ovako iz ove nekakve rasprave vidim danas kakva je njegova sudbina, a naravno o ovom Zakonu i svemu ovom odlučujemo svi mi zajedno. Hvala ljepo.
Hvala Vama, kolegice Krišto. Kolega Tadić.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, uvažene kolege. Evo, da stanem tu gdje je završila za sada gospođa Krišto. Nije moguće, vi ste napravili veliki napor, ali Zakon koji je bio pred vama nije moguće popraviti, zbog toga što on živi na licemjernom odnosu prema poštenju, živi na partiokratskom odnosu prema javnim funkcijama i taj Zakon, što je najgore, živi na osjećaju da ovo nije 2012. nego da je '62. Željeli mi to prihvatiti ili ne željeli prihvatiti, ljudi mi živimo u kapitalizmu. Kapitalizam ima svoje zakonitosti, kapitalizam je piramidalni poredak u kome na vrh izlaze oni koji imaju dobru bazu porodičnu ili nekakvu drugu. Gdje ćete vi naći kvalitetnog političara ako mu ni otac, ni majka, ni punac, ni punica, ni brat, ni sestra, ni djeca, ne znam ko je sve obuhvaćen, niti imaju šta, niti upravljaju negdje. Kako ćete vi naći čovjeka, mislim šta je to? Ja sam surovo realan u politici zbog toga što ja vidim da mi spavamo. Mi nismo u stanju da prilagodimo društvene odnose onome što građani očekuju od nas. Ko od nas očekuje, ko nas zove da zapošljavamo? Pa građani. Ministrica Holi podnijela ostavku u Hrvatskoj zbog toga. Ko od vas nije dobio poziv i nije intervenisao za nekoga? Da ne govorim na drugim mjestima. Pa dajte ljudi hoćemo se mi suočiti sa sistemom u kome živimo, društvenim uređenjem ili ćemo na nekakvoj licemjernoj, lažnoj socijalnoj pravdi da gradimo ličnu poziciju neodgovornih za stanje u društvu. Taj odnos je i antikapitalistički i antisocijalistički i ima samo jedan naziv baza korupcije. Od nas se traži, ovo o čemu govori gospodin Simić, po važećem Zakonu ne po izmjenama nego po važećem Zakonu, a kod nas je mnogo važnije od ovog privatnog srodstva partisko srodstvo, ko je kome šta u partiji, je li ga podržava, imaju li zajedničke interese i td. Tu naravno ovaj Zakon nema nikakvo rješenje za ta pitanja, ja ne znam nikoga od poslanika ili političara koji sa svojom tetkom, strinom ili rođakom napravio neki posao. A znam sa kumovima masu poslova, kumova nema u ovome Zakonu. Da ne pričamo o nekim drugim stvarima. Gradimo li mi društvo i kakvo društvo gradimo? Znate šta je meni lično sreća, lično mi je sreća što su me roditelji dobili pokasno u 43 godini i što moja mama sad ima 82 godinu, hvala Bogu uzela da kucnem u drvo, inače da nije 15 tako, ja bi bio u šesterostrukom sukobu interesa s obzirom da mi je, ne znam, ujaci, stričevi i td. bili direktori uglednih preduzeća, političari i td. u onome sistemu. ... zamislite sada morate podnijeti ostavku jer vam je, ne znam, ujak bio ovaj čovjek koji je vodio izgradnju Nuklearne elektrane „Krško“, bio direktor hidroelektre tamo nekoga dijela koji se bavi time. I sad u ovom društvu znači mora se društvo opredjeliti hoće li mene kao političara ili njega kao inžinjera. To je besmisleno, ovo je zamagljivanje stvarnosti i bacanje ljudima prašine u oči. Zbog čega? Zaista ne znam zbog čega, jer ovaj Zakon nije riješio ni jedan problem. Ono što nama treba i u RS-u i u Federaciji BiH to je Zakon o porijeklu imovine, da on utvrdi ko je kako i šta stekao. Da na osnovu tih zakona onaj ko nema dokaz o porijeklu imovine, vrati tu imovinu da mu bude zapljenjena, prvo od političara da se krene. A da li moja tetka, strina ima neku akciju negdje koju je dobila u nekakvoj prvatizaciji vaučerskog tipa ili sertifikata, pa kako sad misli, šta ja sad da njoj kažem – tekta nemoj imati akcije, šta. Besmisleno. Ako ste za surovu realnost, ako ste za to da se u ovom društvu nešto promjeni na planu korupcije, onda nemojte da šminkamo ovaj Zakon, pa makar i sa 50% više odredbi nego što on ima, nego daj da ga mijenjamo ljudi. Da kažemo šta je suštinski sukob interesa. I riješenje za ove probleme je u Zakonu o javnim nabavkama i njegovim izmjenama, transparentnosti javnih nabavki, skraćivanju postupaka, onemogućavanju komisija da zloupotrebljavaju to i da niko ne nosi odgovornost, nego tačno utvrđuje se odgovornost direktor agencije, ministar ministarstva on odgovara za javnu nabavku. Pa da vidite kako će se smanjiti korupcija. A ne formira se komisija i nikom ništa. Mi smo tamo gdje treba, odnosno ne mi, ali evo dio smo istog procesa političkog, mi smo tamo gdje treba napravili zakone tako da su nefunkcionalni, a tamo gdje kao pred javnosti nešto izigravamo, tu smo pošli od toga da eto neka tetka i strina ima problem sa svojim akcijama koje je dobila, recimo ne znam, u nekoj firmi, u nekom od entiteta, brat, sestra, manje važno, djeca, roditelji, minuli rad. Ja mislim da rješenje za ovo sve o čemu ste vi pričali leži u onoj, jednoj od sljedećih tačaka dnevnog reda, to je rad Tužilaštva, da leži u izmjenama Zakona o javnim nabavkama i da leži u političkoj odgovornosti u kojoj je svako dužan da objavi ko je s kim i u kakvom srodstvu, a da li to utiče na njegovo vršenje dužnosti ili ne utiče, to ne bi trebalo da ima nikakve veze, jer uvjeravam vas da kad kumova nema u Zakonu o sukobu interesa svi drugi su viška. Hvala.
U ime kumova, hvala tebi, kolega Tadiću. Kolega Rodić. Oprostite, oprostite, kolega Bećirović, ispravak krivog navoda. Kolega Bećirović oprostite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Ne bi se to moglo čak ni tako nazvati ispravkom krivog navoda ili, ali sam htio nešto da kažem potaknut kolegicom Krišto i kolegom Tadićem, upravu ste kolegice Krišto amandmane je trebalo uraditi, ali mi smo se bili dogovorili da to urade predlagači. Iz tog razloga ja amandmane na ovo, na ovaj Zakon nisam ulagao. Očekivao sam da će se rasprava u prvom čitanju pretočiti u amandmane predlagača, e obzirom na proceduru koju smo imali u Predstavničkom domu mislili smo da brže dođemo do zakona, ali očigledno nećemo sad doći do njega, obzirom i na činjenicu šta je u Predstavničkom domu bilo. 16 Uvaženi kolega Tadić, ne radi se ovdje o socijalizmu i kapitalizmu, jer morate voditi računa o tome da i kapitalizma ima raznih vrsta od liberalnog, do kako ga u teoriji danas zovu, ovo što mi imamo u istočnim zemljama possocijalističkim, pljačkaškim ili tzv. kazino kapitalizmu. U neuređenoj zemlji, neregulisanoj zemlji, je sve moguće, u haotičnom stanju. Dakle, nama treba pravni, Vi ste pravnik i znate to dobro, da nam treba pravni sistem u cjelini i zakoni koji će se primjenjivati i provoditi u svim oblastima. To sam htio da kažem, jer definitivno nije, nisu teoretičari džaba naš kapitalizam nazvali kazino ili pljačkaškim kapitalizmom.
Hvala kolegi Bećiroviću. Ispravak krivog navoda, kolega Simić. Izvolite kolega Simiću.
Hvala gospodine predsjedavajući. Izlaganje gospodina Tadića teško je sad svesti pod krivi ili ovaj ili onaj navod. Ja se slažem s gospodinom Bećirovićem da suština svake države, svakog društva jeste vladavina zakona i pravna sigurnost. I temeljni princip svakog društva je da pokuša što bolje, što poštenije, što jasnije, što određenije regulisati određene odnose. Jedan od odnosa je i ovo, ovo pitanje i da li ćemo ga moći Zakonom regulisati i da ono bude sveobuhvatno, da zahvati sve one pore koje su se otvorile na putu ka korupciji. Slažem se s Vama da je to neophodno i da ovaj krug koji se u ovom momentu tretira u Zakonu, da je on najmanje bolan. Najbolniji su odnosi u društvu. I potpuno Vas podržavam, da ključni problem ovog društva su političke partije. Dok god u političkim partijama ne bude demokratije, dok god u političkim partijama ne bude onog o čemu ste Vi govorili, neće ga biti ni u društvu. Da li mi to možemo zakonima regulisati, mislim da možemo pokušavati, da je to vrlo teško i složeno, ali potpuno Vas podržavam, dok god nemamo demokratske partije, dok god nemamo partije koje su same unutar svog bića, unutar svojih institucija, unutar svoje političke filozofije obezbjedile ono o čemu ste Vi govorili, napradak će biti vrlo težak, ali mora se pokušavati, pa i donošenjem zakona koji će sužavati prostor ovog o čemu ste govorili. Drago mi je da ste otvorili ovo pitanje, jer ono je kod mene prisutno vrlo, vrlo dugo. Problem se nalazi u partijama koje uporno bježe da se suoče sa demokratizacijom, koje uporno bježe da se suoče sa kriminalizacijom i koje uporno ne shvataju da su mnogi ušli u te partije, upravo da bi ostvarivali ono što mi želimo spriječiti donošenjem ovakvih zakona. Hvala.
Hvala kolegi Simiću. Kolega Rodić.
Gospodine predsjedavajući, kolege i koleginice delegati, dame i gospodo. Želim da kažem nekoliko riječi, nastojeći da ne ponavljam sve ono što su kolege rekle, ali istovremeno kao jedan od predlagača sa gospođom Krišto, da podsjetim ovaj Dom na određene činjenice i ono što smo mi radili ovde do danas. 17 Na 5. sjednici Doma naroda, mi smo predložili delegate iz ovoga tijela u Interresornu radnu grupu, sa određenim mandatom i sa određenim trajanjem. Nakon završetka rada Interresorne radne grupe, usledilo je ono što je bilo moguće usaglasiti i potpisali su oni koji su mogli i koji su se složili sa dijelom predloženih izmjena Zakona, naravno gospodin Genjac koji je i u Interresornoj radnoj grupi bio neko ko je bio zadužen za vođenje ovoga procesa, kada je u pitanju Zakon o sukobu interesa, nije bio potpisnik, jedan od potpisnika ovoga Prijedloga. Međutim, danas su ovdje otvorena mnoga pitanja i ja bih volio da je Zakon o sukobu interesa u BiH najveći problem BiH. Mislim da bi onda mnoge stvari mogli mnogo lakše i brže da riješimo. Jeste jedan od problema, ali mi imamo i mnogo većih. Naravno, otvaraju se pitanja i politike i morala i stvarnog i normativnog, ali ono što želim da kažem, da sam ja kao član Interresorne radne grupe, a i mislim sve moje kolege koje su radili sa mnom, imale najbolje namjere, da danas u ovom normativnom okruženju koje mi imamo u BiH, gdje imamo i gdje smo mi komparativno upoređivali sve ono što se dešava u Zakonu o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH, imamo Zakon o sukobu interesa u Federaciji, Zakon o sukobu interesa u Brčko Distriktu, Zakon o sukobu interesa u RS-u. I neću o tome govoriti, tu ima mnogo rešenja koja su vrlo konzervativna, koja na kraju krajeva, kada bi ušli u ocjenu ustavnosti i zakonitosti, došli bi do zapanjujućih podataka. Međutim, ono što kada sve sagledam, i kada vidim kakva je sudbina bila ovog Zakona i mislim da od samog početka kako smo ušli u ovu priču, nije bilo onog političkog konsenzusa i onog interesa da dođemo do određenih zakona i do određenog kvaliteta i mislim da sve ono što je usledilo nakon početka procedure i to redovnoj, osnovnog zakonodavnog postupka, sve ono što se moglo pročitati, sve ono što se moglo čuti, je stvarno bilo vrlo teško za izdržati, prije svega kada čovjek zna da apsolutno ne pripada određenom miljeu, a krenuli smo od onoga da je nastala pravna anarhija, da je nastalo sve ono što je i kao riječ i kao izraz, i ako u jednom društvu stalno kod odgovornih ljudi to postoji, onda se trebamo svi skupa zamisliti. Međutim, ja mislim lično, da pitanje korupcije je mnogo šire pitanje nego pitanje Zakona o sukobu interesa i evo kolege su govorile, mnoge treba otvoriti, mnoga druga pitanja, mnoge druge zakone i otvoreno o njima pričati, a možda je ovaj Zakon o sukobu interesa vrh ledenog brijega koji možda treba sve to da riješi. Želim na karaju da kažem, da jednostavno sagledavajući sve ovo što se dešavalo oko ovoga Zakona, proceduru koja je bila u Predstavničkom domu, mislim da danas kada bi istrajavao na ovome, da ovaj Zakona završi u Domu naroda, on bi opet imao istu sudbinu, jer kao što rekoše kolege, vrlo teško bi to bilo i moguće popraviti. Zato mislim da evo iz svega ovoga smo izvukli, ja se nadam pouku, da priđemo u donošenje jednog novog zakona koji će uvažiti i ono što smo danas čuli, uvažiti i ono što smo čuli od predstavnika međunarodne zajednice, ali na kraju svog izlaganja želm da vas podsjetim i na Izvještaj koji smo dobili od Direkcije za evorpske instegracije, koji kaže – u postupku provjere izvora prava EU utvrđeno je da materija koja se uređuje navedenim Prijedlogom zakona, o izmjeni i dopuni Zakona o sukobu interesa u isntitucijama vlasti BiH, nije propisana pravno obavezujućim aktima EU, te u konkretnom slučaju, nije moguće dati ocjenu o usklađenosti. Ja ću reći da ću se uvijek ovdje zalagati za sve one zakone koji su na izvjestan način antikoruptivni, i koji se bore za uvođenje reda i vladavine prava u BiH i iz tog razloga ću dati doprinos, iako možda nije uobičajeno, da predlagač zakona bude protiv svog Zakona, ali ovo je Zakon Interreosrne radne grupe, ja se nadam da ćemo drugi put imati više sreće. Hvala vam. 18
Svakako, hvala Vam kolega Rodiću. Kolegica Kapetanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja kao delegatkinja, dakle u Domu naroda koja je poznata po tome što cijeni dakle trud svojih kolega koji su već jako dug vremenski period ulagali u izradu ovog Zakona, želim ipak ovom prilikom da iskažem članovima Radne grupe zahvalnost na pokušaju da naprave tekst zakona koji bi uistinu bio demokratski, koji bi što je moguće više izbacio riječi i baratanje terminom pravna anarhija. I dakle, cijenim vaše napore, sve ono što ste vi uradili. Cijenim činjenicu da ste vi napravili neke pozitivne pomake u smislu unificiranja imovinskog kartona za izabrane zvaničnike i imenovane zvaničnike što nije bi do sada slučaj. Ja mislim da je to dobar pomak i red je da se kaže radi kolega koji su radili u grupi. Činjenica da je ukinuta zabrana kandidiranja kao sankcija, ja osobno imam o njoj svoj stav, ja se baš ne slažem s tim. Možda sam ja prestroga, ali znamo za upozorenja koja su dolazila od međunarodnih zvaničnika i od svih zemalja u Evropi gdje takva zabrana malo gdje postoji. Uvođenje mogućnosti smjene zvaničnika u koju ja privatno, čisto sumnjam. Čisto sumnjam da će se to nekada desiti. Ja bih jako voljela da se takve stvari kod nas dešavaju za one koji griješe, koji su u sukobu sa Zakonom, ali ne vjerujem da će se kod nas to dogoditi. Sama činjenica da u Predstavničkom domu taj Zakon se vrti i kreće i živi, dakle svoj parlamentarni život u nekom drugom tekstu, za mene nije ohrabrenje i ja bih voljela da dakle, i u Predstavničkom domu i u Domu naroda radimo sa zakonima koji se jednako zovu. Potpuno iste terminologije, istog naziva i bilo bi normalno da u isto vrijeme razgovaramo o istim zakonima. Mislim da, zašto je za mene sporan predloženi tekst Zakona. Dakle, opet velim uz dužno poštovanje prema trudu koji ste vi učinili. Ono na šta sam ja posebno osjetljiva je pitanje veoma diskutabilnog područja eliminisanja savjetnika i bliskih srodnika. Činjenica da za njih ne važi sukob, da su oni na neki način izuzeti od mogućnosti sankcioniranja, a samim tim po svom položaju nisu, dakle, savjetnici niti državni službenici, za mene nije prihvatljiva. I ja sam poznata kao osoba koja se godinama bunila protiv privilegirane pozicije savjetnika unutar institucija BiH. I jako mi je žao da ste ih ovim predloženim tekstom, unatoč upozorenjima delegata sa prošle sjednice i našim neprihatanjem činjenice da savjetnici budu izuzeti, meni je jako žao da ste u drugom čitanju ostavili dakle, funkciju savjetnika, da niste poslušali intencije koje su dolazile iz ovog Doma. Mislim da je vrlo štetno eliminisanje bliskih srodnika. I samim tim, se usuđujem da kažem da ovaj Zakon jer nije antikorupcioni Zakon, a njegova namjera je trebala da bude takva, da je postao čisti koruptivni Zakon, koji će u već ionako prekorumpiranoj zemlji BiH, koja je na ljestvici korumpiranih zemlja čini mi se danas ili jučer na 81. mjestu, da sam čula taj izvještaj, što je vrlo visoko mjesto, na ljestvici od 180 zemalja posmatranih kao u probnoj grupi, mislim da smo napravili ipak jedan zakon koji je čisti korupcijski zakon. Na vašu primjedbu da smo ga trebali popraviti amandmanski, ja se slažem s uvaženim kolegama, vrlo je teško bilo onako loš tekst popraviti u amandmanskoj formi, jer s većinom predloženih stvari se mi ne slažemo. Ono što predstavlja, dakle za mene je najveći problem je činjenica, da izmjene Zakona su uglavnom usmjerene na obezbjeđenje dodatne koristi javnim zvaničnicima i na, usuđujem se reći, legaliziranje sukoba interesa u smislu ublažavanja sankcija za 19 javne zvaničnike. Samim tim Zakon potpuno gubi svoj smisao. Postavlja se onda pitanje, šta je ustvari suštinski sukob interesa, što je rekao moj uvaženi kolega Tadić. Ovim rješenjem se dakle umjesto uvođenja principa odgovornosti, izabranim i imenovanim zvaničnicima, želi osigurati da ubuduće, ni po kojoj osnovi oni ne odgovaraju za učinjene prekršaje, naročito onda kada su u pitanju njihovi bliski srodnici, a poznati su nam primjeri iz prakse, kada su dokazani primjeri, dakle zloupotrebe položaja i kada su određeni broj zvaničnika sankcionisani zbog činjenice da su koristili svoje bliske srodnike, pa i prijatelje, za nezakonito bogaćenje. Ono što meni naročito smeta je namjera koja se inače u zadnje vrijeme u BiH, od strane različitih predladgača i pripadnika različitih političkih partija događa, a to je činjenica da se stavljaju pojedinačni i stranački interesi ispred interesa države BiH, a sve s ciljem obezbjeđenja dodatne materijalne koristi zvaničnicima. I, usuđujem se reći, da se uvodi gotovo potpuna amnestija za sukob interesa. I to je ono što stvara pravnu nesigurnost unutar građanskog bosanskohercegovačkog društva. Ono što me brine je moja diskretna sumnja i pitanje ima li u pozadini svega toga, na neki diskretan način, gotovo neprimjetan, razvlašćivanje Centralne izborne komisije? Voljela bih da mi neko odgovori na to. I ja se slažem s kolegom da će ovo sve rezultirati, ovakav tekst da će rezultirati nagrađivanjem političkih elita i mislim da jeste. To je ono što i mene jako brine. Nagradiće se već preplaćeni zvaničnici. Ja se usuđujem reći i s ovog mjesta i nije populistička priča, svi izabrani dužnosnici u BiH i izabrani, imenovani su, jako puno preplaćeni za svoj rad, a na ovaj način ovako predloženim tekstom, mi im omogućavamo stvaranje i dodatnih zarada i dodatnih koristi. Ja želim da kažem dakle, sa ovog mjesta, da mislim da bi bilo puno bolje da je postignut dogovor na nivou političkih partija, da se ovako loš Zakon povuče iz procedure i da se pristupi izradi novog zakona. Bolje je neimati nikakav zakon, nego imati loš zakon. Zahvaljujem.
Hvala Vama kolegice Kapetanović. Iscrpili smo raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Ne vidim interesa za prijave. Zaključujem raspravu. Glasujemo o Prijedlogu zakona. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala vam lijepo. Nazočno 15 – za niko, 9 protiv, 6 suzdržanih. Federacija BiH 4 protiv, 6 uzdržanih, RS 5 protiv. Opće većine nemamo. Konstatiram Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o sukobu interesa u institucijama BiH, nije usvojen. Hvala. Prelazimo na točku pet današnjeg dnevnog reda, Ad. 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kretanju i boravku stranaca i azilu (prvo čitanje) Članak 100. Poslovnika, prvo se vodi rasprava o nužnosti donošenja i načelima na kojima je Prijedlog zakona utemeljen. Zastupnički dom je na 32. sjednici održanoj 19.07. ove godine usvojio 20 Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kretanju i boravku stranaca i azilu u prvom čitanju. Dobili ste Mišljenje Zajedničkog povjerenstva za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azil i etiku Parlamentarne skupštine BiH. Povjerenstvo je prihvatilo načela Prijedloga zakona. Riječ dajem predlagatelju Zakona, ukoliko ima potrebe? ____________(?) [[(nije uključen mikrofon/]]
Zahvaljujem. Ja imam potrebu vrlo kratko, obzirom da govorimo o principima Zakona, zaista da se zahvalim predlagačima Zakona, na ovako kvalitetno opremljenom Zakonu, obrazloženom i uloženom trudu da se sva naša regulativa u ovoj oblasti uskladi sa određenim direktivama EU i konvencijama koje nas obavezuju. Dakle, urađen je ogroman trud. Mislim, i Zakon je izuzetno kvalitetno opremljen i u krajnjem postiže se onaj ključni cilj, da sve one obaveze koje smo preuzeli u velikoj mjeri ovim Zakonom, i Prijedlogom ovog zakona, ispunjavamo. Hvala.
Hvala kolega Genjac. Više prijavljenih za raspravu nemamo. Ako imamo interesa, vremena imamo. Kolega Tadić. Izvolite.
Dakle, činim ovo bez konsultacija sa klubom i siguran sam da neće biti njima iznenađenje. Želim da vam pročitam mišljenje iz RS-a, vezano za ovaj Zakon. Ne da bih vas zamarao, već da bih vam rekao kako je RS uvijek dobronamjerna i pozitivno prihvata sve ono što je u interesu oba entiteta i sva tri naroda. I evo slušajte kako bi bilo najbolje da svaki zakon koji porolazi ovdje da ima svoje mišljenje. Ovo je Ministarstvo unutrašnjih poslova RS-a poslalo. Nakon razmatranja Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kretanju i boravku stanaca i azilu, smatramo da isti ne utiče na nadležnost RS-a i da nije u suprotnosti sa pozitivnim propisima. Mislimo da su predložene izmjene i dopune navedenog Zakona svrsishodne jer se njima poboljšavaju postojeća zakonska rješenja. Nemamo dodatnih prijedloga i primjedbi koje bi Prijedlog zakona učinili boljim po interes RS-a. U potpis ministar Stanislav Čađo. 21 Evo, ako svako rješenje koje bude ovdje dolazilo pred nas, bude moglo da obezbjedi ovakvu vrstu podrške, mislim da će to biti pravi put za BiH.
Hvala lijepo kolegi Tadiću. Više rasprava ni interesa za raspravu nemamo. Moglo bi se sad puno replika i drugih promišljanja otvoriti, ali vidim da nećemo. Hvala vam lijepo. Zaključujemo raspravu kako nema više prijavljenih. Glasujemo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Nazočno 14 – za 14. Federacija BiH 9 – svi za, RS 5 – svi za. Postoji opća, postoji entitetska većina. Konstatiram Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kretanju i boravku stranaca i azilu je usvojen u prvom čitanju. Hvala vam lijepo. Prelazimo na točku šest današnjeg dnevnog reda, Ad. 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ministarstvima i drugim tijelima uprave Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), predlagatelj: Vijeće ministara BiH Kako je ovo prvo čitanje Prijedloga zakona, po članku 100. Poslovnika, prvo se vodi rasprava o nužnosti donošenja i načelima na kojima Prijedlog zakona je utemeljen. Zastupnički dom je na 32. sjednici, održanoj 19.07. usvojio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ministarstvima i drugim tijelima uprave BiH u prvom čitanju. Dobili ste Mišljenje Ustavnopravnog povjerenstva Doma naroda Parlamentarne skupštine. Povjerenstvo je prihvatilo načelo Prijedloga zakona. Riječ dajem predlagateljima Zakona ukoliko ima potrebe. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Ja vam se izvinjavam što sam malo dosadan sa ovom temom, a očito jesam dosadan ali morate me razumjeti što ne mogu odustati od ove teme iz hiljadu i jednog razloga. Ja moram reći da je Tužilaštvo za razliku od Suda nešto i napisalo. Barem je napisalo koliko je predmeta strani tužioci su dobili i zaprimili i barem eto znamo neki okvir toga šta su radili. Ali je iz njihovog odgovora vidljivo da se svi plaše bilo šta reći o strancima. Vidi se to, i svi bježe od toga kao đavo od krsta. Ljudi ovo je Parlament u kome treba razgovarati o efektima rada jednog velikog poteza stranih tužilaca, jednog, po meni, velikog poteza koji je imao pozitivan cilj da dovede stručnjake, ozbiljne ljude iz pravosuđa i iz međunarodnih institucija da pomognu jednoj zemlji koja je izašla iz rata da uvede red i zakon na svojoj teritoriji, a pretvorilo se u zapošljavanje poluludih ljudi iz OHR-a, potpuno nesposobnih koji nikad se nisu bavili tužilaštvom i sudom i od jedne dobre ideje sve se to pretvorilo u zbrinjavanje međunarodnih činovnika. I sad niko o tome ništa ne smije reći. I rekao bih zarad njih masa naših ozbiljnih sudija i tužilaca nije dobila ni saglasnost da rade taj posao, ko god je imao neki stav maltene su takve ljude istjerivali sa te vrste aktivnosti, a oni nedodirljivi. I niko ništa ne smije reći. Ja stvarno mislim, ja zato da ne bi opet vama bio dosadan, predlažem da zaključak bude da povučemo svoj zaključak o Informaciji o radu stranih tužilaca i sudija sa obrazloženjem da smo 23 nesposobni da dobijemo tu informaciju. Dakle, ne o nekom predmetu, ne o nekoj konkretnoj situaciji, nego nešto što bi bilo potpuno prirodno da ovaj Parlament dobije – Informacija o radu stranih tužilaca i sudija, koji su proveli masu godina ovdje, zadužili masu predmeta ovdje, da vidimo kakav je efekat, mi to ne možemo dobiti. Ne možemo. I ja mislim da nećemo nikada dobiti. Još jedini taj eventualno pokušaj da OHR izađe i da nešto kaže na tu temu kao neko ko eto maltene smije na tu temu da priča, a svi mi drugi ne smijemo. A u prošlosti su stranci itekako pričali o nama, i davali ocjene i nas i poslanika i smjenjivali i postavljali, razrješavali, a mi sad jednu elementarnu stvar koja se zove Informacija o radu stranih tužilaca i sudija ne možemo dobiti kao, hajde Parlament najviša institucija BiH već godinu dana. I sumnjam da ćemo je ikada imati. I zato stvarno molim da se, evo razmisli ali ovaj prijedlog zaključka da povlačimo svoj zaključak o tome da tražimo informaciju samo uz jedno, glasaću za njega uz jedno obrazloženje, da smo nesposobni da je dobijemo, jer niko ovaj Parlament ne uvažava, i u principu može da prođe kako god hoćete do kraja. Ja sam ovo namjerno rekao zato što je taj zaključak donesen prošli put povodom razgovora o radu Tužilaštva BiH. Moj stav je tada bio – dok ne dobijem, ja neću podržavati izvještaje dok ne dobijem tu vrstu analize. Hajde barem to da bude neka vrsta mog protesta kao poslanika što jednu elementarnu stvar, koja bi u svakoj drugoj zemlji bila potpuno normalna, mi ovje ne možemo dobiti. Zašto? Zbog straha od stranaca. Zbog straha od toga da će neko od njih ako pogrešno nešto kažem da me smijeni, razriješi, optuži, postavi na sud, ne znam ni ja šta sve ne. Nekog digniteta i mi valjda trebamo kao delegati imati i stajati iza nečega što je potpuno, potpuno, potpuno normalno. Ali molim da se ovaj moj zaključak sa ovim obrazloženjem stavi na kraju na glasanje. Da stavljamo van snage svoj zaključak zato što nismo u stanju da obezbijedimo inforamciju.
Hvala kolega Ivaniću, ali raspravu već vodimo. Kolega Simić.
Hvala gospodine predsjedavajući. Za razliku od gospodina Ivanića ja smatram da ovaj odgovor sadrži u sebi sve što treba da sadrži, a to je poruka da smo tako daleko od nezavisnog pravosuđa miljama, miljama i hiljada milja, jer upravo to pokazuje da nemamo nezavisno pravosuđe, da čak ne možemo doći ni do podatka koji su banalni sa aspekta da se radi o prošlom vremenu. Ovaj izvještaj govori i o nama jer nedavno je ovdje vođena rasprava da li nam trebaju ili ne trebaju strane sudije i tužioci. Sjećam se da je to maltene bilo državno pitanje, pitanje napada na pravni sistem BiH. Oni koji su to podržavali branili su BiH, a nisu shvatali ili nisu imali uvida ili nisu imali hrabrosti, kao što danas nema ni Tužilašto, da sagledaju ulogu stranih tužioca i sudija u bh sistemu. Kao što je gospodin Ivanić rekao – polupismeni, ljudi koji nisu prošli ulicom gdje je bio sud, su bili tužioci koji su bili nedodirljivi. Glavni tužioc mi se žalio da on u Sudu ne smije javno govoriti, da se boji da ga prisluškuju. Da li mi gradimo sistem u BiH u kome se glavni tužioc, formalno prvi čovjek Tužilaštva BiH, boji polupismenih stranaca koje je ostavljao Petrič iza sebe i koji su bili uhljebljavani tamo. Tada smo trebali prepoznati tu situaciju i reći hvala vam. 24 Imali smo dobru ideju, kao što reče gospodin Ivanić, imali ste možda i vi ali ste na putu realizacije te ideje uradili katastrofalne stvari. I danas imamo strane tužioce u Odjeljenju za ratne zločine. Poslije ovoga ja postavljam pitanje i vama i sebi – trebaju li nam, trebaju li nam? Ako uspijemo na ovo pitanje da dobijemo odgovor možda ćemo dati Tužilaštvu BiH, tužilaštvu u entitetima da oni dobiju snagu, da dobiju podršku da smiju biti nezavisni, da mi smijemo tražiti i neke principijelne stavove. A samo smo tražili da ti ljudi rade svoj posao. Strašno je čitati ovo pismo iz koga vidite niko nije smio da ih poprijeko pogleda, niko nije smio da ih pita, nisko nije smio da ocijeni kako oni to rade. A nedavno smo imali teze pa ovo je napad na BiH, što uklanjamo iz pravnog sistema, pravosudnog sistema takve ličnosti koje su shvatile da je ovo, ne znam ni ja šta, da ovdje su oni došli sa neke planete da nam mogu držati lekcije, da nam danas mogu čak i nipodaštavati. Bilo je smiješnih, tragičnih scena od strane ovih tužioca. Govorili smo da su upravo ovi tužioci bili instrument procesa u kojima su pale mnoge oslobađajuće presude. Zadesio sam se u Tužilaštvu onog dana kada je uhapšen, kad ga moram pominjati, Mirko Šarović. Glavni tužioc je bio šokiran jer nije znao za hapšenje člana Predsjedništva. Zaboga, znate li vi šta je to, glavni tužioc ne zna šta se događa u njegovom tužilaštvu a mi imamo bogove koje smo sami gradili, sami podržavali. I nakon svega, kad se smiri stanje u Bosni, kad postane, da kažem, organizovanija država vidjet ćemo posljedice koje su ostale iza Pedija Eždauna. Ogromne posljedice. Nema potrebe niti straha da se dostave podaci, oni o kojima smo mi diskutovali prije toga, a u Tužilaštvu BiH ih vrlo lako mogu imati. To je samo da se dostave podaci o optužnicama koje su im pale, pa da se kaže – strani tužioci su optužili toliko ljudi, te optužnice su pale. Nakon toga smo platili toliko troškova postupka. Pa nakon toga smo platili toliko naknada šteta. Pa ćete ... sliku da smo možda mogli opremiti dva suda, tri suda, četiri, ma i više sudova sa elektronskom opremom, kompjuterima, za onoliko koliko smo isplatili za njihove greške. Oni u BiH, u sistimu nisu polagali zakletve. Zamislite vi uvrede jednoj državi, ulazite u njen pravosudni sistem i nećete da položite zakletvu. Pa čak je takvih gluposti bilo da čovjeku stane mozak. Oni nisu bili tužioci oni su bili međunarodni tužioci, i kad čitate izvještaje kad se predstavljaju kaže – međunarodni tužioc taj i taj. Molim vas nađite u pravnom sistemu BiH da piše međunarodni tužioc. Pa to ne piše ni u Tribunalu, to je tužioc Međunarodnog krivičnog suda. Znači, ali to sa ... međunarodni oni su tražili alibi da su mogli voditi postupke u kojima je, ne znam, 14 optuženih – 13 oslobođenih, 1 osuđen. I taj što je osuđen to je sramota. Pogledajte vi, da ne govorim, čak u ovoj sali sjede ljudi koji su bili žrtve te uspostave vladavine prava i nezavisnog pravosudnog sistema u BiH. Oni su, slični su bili i u Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, pa su nakon toga prelazili u sudove. Vrlo značajne postupke upravo mislim da je u predmetima sudio čovjek koji je bio mrtvozornik u Londonu. Provjerili smo njegov CV. Mrtvozornik, znate to je pravnik koji izdaje ono certifikat da je neko umro. Nanijeli su veliku štetu BiH. I bilo bi dobro da ovdje dobijemo te podatke, da ih čujemo, da ih saopštimo, ne zato što mi to možemo šta ispraviti, ne možemo, to treba da bude satisfakcija ljudima koji su bili žrtve takvih postupaka, s jedne strane, i da naučimo lekciju da u buduće, dovoljno smo mi pametni ukoliko se organizujemo i ukoliko hoćemo, da budemo vrhunske sudije, vrhunski tužioci, vrhunski pravnici, vrhunski delegati. Samo trebamo željeti i vjerovati da mi to možemo puno bolje raditi od mnogih tih koji su ovdje uzimali ogromne cifre para prodajući nam maglu. Hvala. 25
Hvala kolega Simić. Kolega Košarac.
Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege, članovi Savjeta ministara, gosti, želim da vas pozdravim. Ono što jeste zabrinjavajuće jeste da iz dosadašnjih informacija o radu Tužilaštva BiH nikada nismo dobili jasnu poruku od domaćih kapaciteta koji su zaposleni u Tužilaštvu i Sudu BiH o problemima sa kojima se oni susreću. To možemo jedino opravdati ako kažemo da tu postoji očigledno jedna velika doza strahova različitog karaktera upravo od onih koji biraju tužioce i sudije na nivou BiH, odnosno generalno u BiH. Ja bih ispravio gospodina, djelimično gospodina Ivanića koji je rekao da ima, da postoje strahovi od stranaca. Ovdje prije svega su strahovi od OHR-a. ... očigledno dominantan u procesu izbora tužilaca i sudija u BiH. To je činjenica. Porazno je danas za ovu zemlju da nema kvalitetnu informaciju od institucije te zemlje. To je poraz svih nas, poraz ovog sistema ovdje, da više puta tražimo da nam neko dostavi informaciju o tome kakva je uloga i kakvi su rezultati rada stranih tužilaca u Tužilaštvu BiH. Mislim da je ovo već drugi ili treći put kada o tome pričamo da nemamo osim statističkih pokazatelja ništa drugo. Mislim da je ovo još jedan, rekao bih, promašaj OHR-a i međunarodne zajednice da na tom konceptu mogu da se grade odnosi u BiH kao što je promašaj onih koji su u stranim tužiocima našli partnere u BiH. To je mnogo veći problem. Ne vjerujem da igdje u svijetu postoji takav uticaj međunarodnog faktora stranih tužilaca i sudija kao što je to u BiH. Da li ova zemlja ima mogućnosti da se suprodstavi? Ako ovakav odnos Tužilaštva jeste prema Parlamentu onda je to zabrinjavajuće. Očigledno da su mnoge institucije taoci uloge visokog predstavnika, OHR-a i nekih drugih. Naravno ni svi stranci nisu zlonamjerni i među njima ima dobrih namjera, i to treba naglasiti ovdje ... Ja ću samo reći ... ratnih zločina. Ja imam ovdje pregled uloge stranih tužilaca zaključno sa 18.07.2012. godine. Simptomatično je da na određenom geografskom području, tamo gdje je riječ o članu 171. Krivičnog zakona BiH, je u tužilačkom timu odnos 1:1 a u sudskom vijeću 3:2. Znači, od tri sudije dvojica su stranci a tužioci omjer 1:1. Čak i u nekom slučaju kada je član 172. Krivičnog zakona ima situacija, navest ću samo jedan primjer, to je predmet X-KRŽ-06/200 gdje su dva tužioca stranci, nema ni jedan domaći, a izrečena je dugotrajna kazna zatvora. I naravno u sudijskom vijeću je odnos dva stranca i jedan domaći sudija. To dovoljno govori o tome da postoji ovdje neka vrsta selektivne potrebe i selektivne pravde. Ne bih želio da iznosim određenu drugu vrstu podataka da ne bih izazvao reakcije. Neću da ulazim u suštinu svih ovih predmeta, ali hoću da kažem da je to problem ove zemlje. Na kraju, ja se ne bih složio sa gospodinom Ivanićem da mi donesemo jedan zaključak da mi nismo sposobni. Ja mislim da je neophodna jedna šira rasprava o ovom pitanju. Građani BiH plaćaju rad Tužilaštva BiH a svi građani nisu zadovoljni. To vidimo i kroz usvajanje ovih informacija. Mi plaćamo ovakvu selektivnu pravdu, mi ovakav odnos plaćamo, što očigledno nije dobro. Ja smatram da ova zemlja mora naći rješenje. Prema tome, nisam sklon tome da zaključujemo da mi nismo sposobni, nego treba reći da očigledno postoje određeni koji svoje izvještaje prije svega dostavljaju OHR-u i nekim drugim strancima u ovoj zemlji, a ne nikako domaćim kapacitetima, domaćim resursima i definitivno to ugrožava naš odnos i našu stabilnost unutar same BiH. 26
Hvala kolegi Košarcu. Kolega Tihić.
Poštovani delegati, dame i gospodo. Ja bih se složio s onima koji kažu da je ovo dobra ideja da uvođenje u sud i tužilaštvo stranih tužilaca i sudija, posebno kada su u pitanju ratni zločini, pa evo ako hoćete i organizovani kriminal, da je to jedna, obzirom na naše prilike kada smo takvu odluku donosili i sve, da je to bila dobra ideja koja normalno, eto kao i druge dobre ideje često puta u realizaciji ne postigne se ono što se željelo tom idejom. Mi ovdje teško možemo sada donijeti zaključak ili bilo kakav stav o tome jesu li ti tužioci dobro ili su loše radili. Možemo na osnovu nekih konkretnih primjera da zaključujemo jednu ili drugu stvar. Mislim da ovdje trebamo tražiti u prvom redu da se izvještaj dopuni sa svim onim elementima koji sadrže izvještaji domaćih tužilaca. U prvom redu prolaznost javno tužilačkih odluka. Ja se sjećam kada sam bio tužilac, mi smo svaka tri mjeseca analizirali prolaznost. Ne može neko biti tužilac ako na kraju godine ima veliki broj negativnih javno tužilačkih odluka. I to je veoma bitno, i kada dajemo konačno ocjenu o radu ovoga Tužilaštva, odnosno stranih tužilaca. Ove određene sada konstatacije u smislu da su se naši tužioci bojali maltene hodati po hodnicima, razgovarati u kancelarijama, pa ne trebaju biti tužioci ako su tako strašljivi. Ali je ovo sigurno, potvrđuje jednu drugu pozitivnu stvar da smo ipak imali nezavisne sudije koji su imali snage, hrabrosti da ustanu protiv takvih tužilačkih odluka koje nisu imale dovoljno dokaza za proglašavanje krivim, odnosno osuđivanje. Ipak su ovdje sudije pokazale jednu neovisnost, pokazale su u krajnjem slučaju, ovo što kažete, da ih nije strah zato što je podigao optužnicu neki strani tužilac. I to je dobro, to je dobro u svemu ovome kad posmatramo ukupan rad Suda i Tužilaštva, da su sudije pokazale jednu svoju neovisnost i jednu svoju samostalnost. Znamo da je bilo dosta tih predmeta od članova Predsjedništva koji su optuživani do, ne znam, ministara i td., koji su na kraju završili sa negativnih ishodom, odnosno oslobađajućim, negativnim ishodom u smislu tužilačke odluke i oslobađajućim presudama. Za takve velike slučajeve sigurno da nema opravdanja i da je to negativno u odnosu na konačnu ocjenu o radu Tužilaštva, pogotovo što su često puta te optužnice tretirali ljude na veoma visokim pozicijama, i to je negativno uticalo na rad tih institucija i cjelokupnu javnost. Ali ja nisam za to da mi ovdje sada, evo nešto posebno ni kritikujemo, normalno ni da hvalimo rad Tužilaštva, ja sam za to da mi donesemo jedan zaključak kojim ćemo tražiti dopunu izvještaja sa svim onim elementima koji treba da imaju. ... ideja, a kažem posebno kad su u pitanju ratni zločini, to je bilo vrijeme kad naši, da tako kažem, entitetski, kantonalni i neznam ti tužioci i sudovi nisu imali još dovoljno hrabrosti i snage, ne znam, bila je takva politička situacija, da donose odluke i presuđuju. Međutim, vidimo u posljednje vrijeme da, bez obzira koji sud sudi, da li se sudilo u Banja Luci, Sarajevu, ne znam, u Mostaru, i bez obzira koji sudija sudi, pa evo i u Beogradu i td., da su su ipak naši sudovi sve više i više osposobljeni da mogu donositi i takve presude, odnosno prije toga javno tužilačke odluke. 27 Ali evo, moj je prijedlog da se ova možda rasprava na neki način prekine, da konačno izjašnjenje damo tek nakon što bi se dopunio ovaj izvještaj sa svim onim podacima koji se dostavljaju i za domaće tužioce. Prvenstveno mislim na prolaznost javno tužilačkih odluka. Hvala.
Hvala kolega Tihiću. Kolega Ivanić.
Ma, ja se slažem sa onim dijelom rasprave gospodina Tihića gdje je on rekao da ima, tačno je, ima i sudija koji su to na pravi način na kraju sve završavali. A znate kroz šta se tu prođe? Prođe se kroz svašta, prođe se kroz situacije u kome u prvom krugu imate da se ključnom, bar jednom od ključnih ljudi iz reda srpskog naroda sudi vijeće od dva Bošnjaka i jednog stranca, i tuži ga stranac. Znate, to pametan čovjek nikada ne bi uradio. Ali neću ja u te detalje da ulazim. Ja neću ni reći da su svi strani tužioci bili loši. Naprotiv, mislim da je bilo jako dobrih. Ali neko treba da nam kaže kakvi su efekti rada toga, da ne pričamo napamet ni ja ni vi. A ja opet ne razumijem ovaj Dom zašto nije, kako nije u stanju da dobije informaciju o tome, kakvi su efekti jedne ključne političke odluke koju smo donijeli. Ja sam bio za to da stranci dođu kao ključni ljudi. Jesam bio za to i uvijek sam smtrao da ćemo, ali da dobijemo pravo ljude. A onog trena kad se pretvorilo u zapošljavanje činovnika OHR-a, kad se u OHR-u počelo razgovarati o predmetima, a razgovaralo se. Meni je jedan visoki predstavnik rekao da se razgovaralo o predmetima u OHR-u. Pa neko to ljudi nekad negdje treba da kaže zbog jednog sveopšteg iskustva. I to ne može biti ni udar protiv međunarodne zajednice, ni protiv želja, nego naprotiv protiv, evo ako mogu upotrijebiti jednu riječ, staljinističkih formiranih slučajeva kojih je bilo. Jer ako mi zažmirimo nad tim, kao poslanici i delegati, pa šta smo mi? I to je suština jedne zloupotrebe, političke zloupotrebe, ne svega, nego posebno kod stranaca je to bilo. Tu su domaći čak lišeni odgovornosti, ti ljudi. Nego je bilo politički tačno definisanih ciljeva koje je nekad i u nekom momentu trebalo raditi. Pa, nije normalno da u ovoj zemlji ESFOR snima ljude. Da ESFOR, ne domaće institucije, nego ESFOR snima ljude po nalogu stranog tužioca, prati ih, prisluškuje. Pa ljudi hoćemo mi to, ako ćemo stvarno to tako prihvatiti da nam bude i neka nam bude. Ja sam jedan takav test prošao. Ali vam govorim iskreno to nije dobro za sistem, to nije dobro za naše ljude koji tamo su pokušavali, a bilo ih je masa, da nešto malo reda uvedu. Pa dajte budimo realni. Način njihovog izbora je takav da su ti ljudi jednostavno morali, bili prisiljeni da maltene nekomentarišu samo oni svojeglavi malo, bandoglavi su imali hrabrosti da kažu to strancima, većina je išla linijom manjeg otpora, ćuti, pusti. Jest da je to sve glupo, ali ćuti, pusti nek prođe, nek vrijeme donese svoje. Tu se ne slažem s kolegom Tihićem, da o tome ne treba pričati, ako sam dobro razumio.
Nisi dobro razumio.
E onda se izvinjavam.
Rekao sam da treba pričati, samo trebamo imati argumente. 28
Pa tražimo godinu dana dokumente, pa i ja ih tražim. Ni ja neću da kažem da je sve to tamo negativno, ali neko treba da napiše šta je dobro, šta je loše i kakvi su pouke iz toga svega. Neko konačno to mora. Pa valjda će jednog dana neko i biti u stanju da to obezbijediti zarad budućeg nekog iskustva. Jer ako je dobro, ja ću biti opet za to da strani tužioci dođu, ako je dobro. Ali moje je mišljenje da je to bila velika politička zloupotreba, možda najveća politička zloupotreba i možda najveći udar na samostalnost Tužilaštva i Suda od srane nekih dijela međunarodnih institucija koje su to koristile za političke obračune.
Za riječ se javio gospodin Dragan Čović, predsjedavajući Doma naroda. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo, lijepi pozdrav svim kolegama, našim gostima. Ja mislim da je velika korist, iako čekamo godinu dana određeno Izvješće, mi danas ipak pričamo sad ovako izmiksano i o Tužiteljstvu, i o strancima u Tužiteljstvu, i o pravosuđu uopće u sudu i td., pa čak ulazimo malo u detalje određenih slučajeva kroz ovo vrijeme, ali ja osobno mislim da ovaj prijedlog, koji je gospodin Tihić dao, išao je u prilog da danas ne pravimo pauze da bi definirali zaključke nego kupimo malo vremena da na miru možemo definirati zaključke, kako bi, u tom smislu sam shvatio, da ne zaključujemo danas raspravu, ništa više od toga, kako danas ne bi sami sebi kazali da nismo u stanju, kao najveće zakonodavno tijelo u ovoj državi, Gornji dom ovog Parlamenta, napraviti komunikaciju sa nekim ko odgovara za pravnu državu ili bi trebao biti stub pravne države BiH uz sve nas. A s druge strane opet vidim ogromnu korist od činjenice da mi o ovom raspravljamo godinu dana, pa i na način kako smo raspravljali. Jer zamislite da se neko usudio izaći sa govornice prije pet godina pa pričati o strancu u Tužiteljstvu na način, evo kako danas mi pričamo. I to su realnosti BiH. Ja se nisam javio za riječ iz praktičnih razloga i moguće objektivnosti ili subjektivnosti u ovoj čitavoj priči da bi se doticao bilo kakvih konkretnih primjera, ali isto tako mislim da je vrlo bitno s ove govornice poslati vrlo jasnu poruku da zaštitimo sve one čestite, korektne, nevine, koji su i ostali stub pravosuđa BiH ... i da ne zasjeni njihov rad ona manjina ili ne znam ni ja kolika većina koja se ponašala i radila i procesuirala i dominantno politički procesuirala i zabavljala BiH javnost, i ne samo BiH javnost zadnjih, ne znam, već možda i 10-tak godina. I mislim da je to takođe vrijedno kazati kad razgovaramo o tim ljudima. Dao Bog da više nemamo stranaca. Ja se nadam da gospodin Ivanić nije ozbiljno mislio kad je govorio da bi opet sazivao neke strance. Jer ako mi nismo sposobni organizirati sustav ove države, pa između ostalog i taj segment vlasti pravosuđa, onda otvaramo puno drugih pitanja oko BiH kao uređene države. Ja sam prije za to da postavimo vrlo jasne standarde i okvire u kojima se trebamo svi mi ponašati, a maloprije smo vidjeli kako smo razgovarali o Zakonu o sukobu interesa i koliko tu imamo rastegljiv pristup onoga u čemu bi se takođe trebalo naći neki prekršaj ili sutra kazneno djelo i oko čega bi trebao neko da raspravlja je li to u duhu zakonodavnog okvira koji danas imamo u BiH. 29 Drugim riječima ja ću bito vrlo slobodan u jednoj procjeni, kojom ne želim da bilo koga povrijedi, ali ona otprilike bi bila ovakva s mog osobnog stava i uključenosti u ovaj politički aranžman i praćenje ovog svega u zadnjih recimo 12 - 13 godina, da ono što smo imali u to vrijeme je katastrofa za BiH i za pravnu sliku BiH. Evo, ovdje imamo ministra pravde BiH, koji je takođe zbog toga što je par puta nešto prokomentirao zvat na saslušanje kao ministar pravde da kaže šta je mislio pod tim, ali da ne govorim onda o ovim skrivenim ili neskrivenim mikrofonima ili ne znam ni ja ko ih već postavlja, naređuje i td. Sve je to slika koja treba omogućiti našim tužiteljima i korektniji način za rad, a i prostor za rad. Pa i sama činjenica da nemamo glavnog tužitelja, evo već ili zadnja dva glavna tužitelja napuštaju svoju funkciju na način kako napuštaju, i mogli bi govoriti sad o stotine drugih slučajeva. Ja osobno držim da mi imamo prigodu kroz svoj rad, ovdje u ovom Domu, da unaprijedimo rad i pravosudnih institucija BiH i spriječimo bilo koji oblik zlouporave, bez obzira veže li se on sa OHR-om prema našem pravosuđu, tužiteljstvu, sudcima, i td. Pazite, mi danas još uvijek imamo, nisu stranci samo ostali u ovom segmentu ratnih zločina, imamo u Ustavnom sudu BiH strance. I to smo prokomentirali više puta da je njihova ključna odluka u biti ili ključni glas kad se donose odluke koje nas dijele oko nekih promišljanja, kakvih još imamo u BiH i imat ćemo još uvijek. Ali ono što je po meni nedopustivo je da mi ubuduće izvodimo zaključke kakav ja danas imam u svojoj glavi, da pravosuđe u BiH nije neovisno, odnosno uvijek je od nekoga ovisno. A ja bih želio da uistinu do kraja i naši tužitelji i naši sudci na svakoj razini organiziranja, koje treba evidentno i to reorganizirati, staviti u kontekst potreba BiH, budu do kraja neovisni od svakog političara, ali i od bilo koga drugog u BiH. Da budu profesionalci koji će za ono što rade imati adekvatnu nadoknadu i imati adekvatan status u društvu koga niko neće prozivati, ali koji isto tako nikom izvan ovih parlamentarnih procedura neće trebati podnositi ... zakonadavne regulative podnositi izvješća o nekim predmetima, odnosno da se neki predmeti razmatraju u kojekakvim kabinetima i institucijama daleko od pravosudnih institucija BiH, zauzimaju stajalište a onda pokreću procedure. Tada sigurno nećemo imati prigodu, ovo što kolega Tihić kaže, kao iskusni tužitelj, prijeratni tužitelj, da neko ko ima 1, 2, 5, ili ne znam ni ja koliko postotaka, predmeta koje je procesuirao i koji su trajali po godinu dana, pogotovo kad su u pitanju kapitalci, jer smo i tako nazivani u proteklih desetak godina. A zamislite kakvu smo zabavu imali kroz medije, možemo napraviti feljtone, a za nekim predmetima možete zatrpati ovu dvoranu ovdje, vi u to nevjerujte, ali to je stvarno tako, medijskih izvješća i svega onoga što je rađeno tamo. Ali, ako smo iz toga izvukli zaključak da je to prošlo vrijeme i da danas možemo se okrenuti nečem novom, onda smo opet uspjeli. I zbog toga kažem još jednom nisam za zaključak da, odnosno za pretjerano brzo donošenje zaključka ovdje da omalovažim ono sve što smo pokušali uraditi, i mi kao ovaj Dom u zadnje dvije godine od kada se traži ovakva jedna rasprava, nego ću evo ja i zamoliti kasnije kroz raspravu ako ne bude više rasprave, i danas ih formalno i ne zaključujemo, jer to možemo poslovnički uraditi, da ne tražimo pauzu pa da nešto improviziramo ovdje, jer jedan zaključak imamo gospodina Ivanića, drugi je bio gospodina Tihića, nego da u miru napravimo koncept kroz Kolegij, naš zajednički rad, zaključke, pa da na narednoj sjednici Doma onda raspravimo taj zaključak i oko njega se izjasnimo. Kažem još jednom, prije svega da osiguramo da u BiH pravosuđe bude do kraja neovisno od bilo koga i da konačno počnemo graditi pravnu državu BiH. Hvala vam lijepo. Kolegica Krišto. Izvolite. 30
Hvala lijepa. Evo, mi danas na dnevnom redu imamo Informaciju o radu Tužiteljstva, naravno sa intencijom i sukladno zaključku, kao što smo čuli, na rad odnosno efekte domaćih i stranih tužitelja. Naravno, iz ovog Izvješća koje smo mi dobili, odnosno Informacije, po realiziranom, znači da bi se realizirao ovaj zaključak, jednostavno se može svima nama ovdje postaviti pitanje o čemu mi to danas raspravljamo kada je, i ovo što je ovdje navedeno, svima nama poznato da Tužiteljstvo funkcionira temeljem Zakona o visokom, odnosno uspostavljeno je temeljem Zakona o visokom, sudačkom i tužiteljskom vijeću, znači ono ga imenuje, njemu odgovara, a i funkcionira temeljem Zakona o tužiteljstvu koje je nametnut od strane visokog predstavnika, a naravno prošao je parlamentarnu proceduru. Kad su u pitanju strani tužitelji, ne bi se ponavljala sa kolegama, ja bih još dodala samo nešto, da ono što danas imamo, znači temeljem ovih zakona je, po meni, najveći promašaj međunarodne zajednice, a on se tiče, kako na organizaciju, tako i na odgovornost, odnosno uspostavu neovisnog i nepristranog pravosuđa općenito u BiH, posebno kada imamo u vidu da je takvim zakonima uspostavljena organizacija i na nižim razinama kad je u pitanju pravosuđe, odnosno i sudovi organizacijski a i tužiteljstva. Pa se onda s pravom pitam kako se osjećaju kolege tužitelji na nižim razinama, da li postoji u njih povjerenje i da li postoji u one koji to obnašaju u ime BiH u odnosu na to da su, evo strani tužitelji uvedeni u sustav BiH kao neko u koga će se imati veće povjerenje, kao neko ko bi trebao da uspostavi neovisnost i td., odnosno da zaštiti BiH. Ja osobno mislim da mi trebamo preuzeti odgovornost, a u ovakvom jednom sustavu i organizaciji pravosuđa to ne možemo. Takođe podržavam ovo što je predsjedatelj Čović sad iznio, možda ne bi bilo dobro da zaključujemo raspravu, ali ja sam jednostavno razmišljala, i prije same ove sjednice o ovoj točci, a i ovdje dok je trajala rasprava, o određenim, po ovom pitanju i smatram da, ukoliko želimo nešto napraviti, mislim da bi trebali ići sa prijedlogom zaključaka za izmjene i dopune Zakona o visokom sudačkom i tužiteljskom vijeću na način da odvojimo sudove od, znači suce od tužitelja, jer tužitelji su jedna stranka u postupku i sve dotle dok je to jedna institucija nitko od nas, da kažem, ne može u potpunosti vjerovati da postoji nešto što se zove neovisno pravosuđe. U tom smislu bi trebalo takođe ići sa izmjenama Zakona o sudovima i izmjenama Zakona o tužiteljstvima kojim bi se napravila i drugačija reorganizacija, odnosno sudstva i tužiteljstva. Evo, na tragu, kako idu sad i razgovori u strukturalnom dijalogu, znači poštujući sadašnju nadležnost BiH, a i kako bi se kvalitetnije sudovi i tužiteljstva popunili kadrovski, a sve, da kažem, s jednim ciljem, a to je, kako je ovdje već puno puta pomenuto, a to je uspostava neovisnog i nepristranog pravosuđa i izgradnje BiH kao pravne države Tako da, još jednom ću ponoviti, smatram da ukoliko želimo preuzeti odgovornost, a to nam je neophodno potrebno jer ovdje se vidi da glavni tužitelj ne ocjenjuje strane tužitelje, a da ocjenu o domaćim tužiteljima podnosi Visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću koje mi kad razmatramo, znate i sami, primamo i ne primamo k znanju, nema nikakvih efekata. Znači, još jednom povlačim, trebali bi ići sa prijedlogom zaključka u smislu izmjena Zakona o visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću, izmjenama Zakona o sudovima i Zakona o tužiteljstvu. Hvala lijepo. 31
Hvala Vama kolegice Krišto. Više rasprava, odnosno prijava nema, a ne vidim ni interesa za prijavu, pa ćemo time današnji dio rasprave, evo da kažem, tako ćemo u tom pravcu i zaključak, bar moj zaključak, zaključiti. Obzirom da smo imali konkretan, evo i pisani prijedlog kolege Ivanića vezano za stavljanje van snage zaključak koji smo prije nekad donijeli, obzirom da smo imali jedan pristup koji je kazao i kolega Tihić ovdje, a ja sam već s govornice takođe, u duhu onoga što ste i vi ovdje razgovarali, predložio, pa ću vas zamoliti samo da saslušamo pažljivo, da vidimo da li je to moguće inkoponirati u jedan zajednički stav danas. Znači obzirom da imamo sadržaj i obim dokumenta koji smo dobili od Tužiteljstva kojeg smo dva puta tražili u ime ovog tijela i vodeći računa o svim raspravama koje smo imali nekoliko puta u ovom časnom Domu ovdje, ja predlažem da do iduće sjednice Doma, da ne tražimo nikakve pauze sada za usuglašavanje zaključaka kako bi Kolegij pripremio zaključke na osnovu svih ovih rasprava i dostavljenih dokumenata i da na idućoj sjednici raspravimo taj zaključak i onda ga usvojimo ili ne usvojimo kao takav. Slažete li se sa ovakvim pristupom? ____________(?) /nije ukjlučen mikrofon/ Hvala vam lijepo. Onda ne moramo oko ovog se ni izjašnjavati, dovoljno je da ostane ovako evidentirano. Prelazimo na poslednju točku današnjeg dnevnog reda, Ad. 8. Izvješće o radu Pravobraniteljstva BiH za razdoblje 01.01.2011. do 31.12.2011. godine, materijal Pravobraniteljstva BiH
Hvala gospodine predsjedavajući. Prilikom rasprave o Izvještaju Pravobranilaštva za period 01.01.2011. do 31.12.2011. godine raspolagali smo jednom informacijom da o ovom Izvještaju, odnosno sa ovim Izvještajem se nije bavio Savjet ministara. Obzirom na prirodu posla Pravobranilaštva, obzirom na prirodu odnosa sa ministarstvom, smatrali smo da je Savjet ministara prevashodna adresa koja treba da se bavi ovim Izvještajem, pa tek nakon toga da se ovim Izvještajem bavi i Ustavnopravna komisija, odnosno Dom naroda. Stoga smo i predložili ovaj zaključak, imajući u vidu da Izvještaj sadrži brojne nedostatke, 32 imajući u vidu da Izvještaj pokreće brojna pitanja, kako u pogledu normativnih uređenja, kako u pogledu ... zaštite državne imovine, pitanje naplata, potraživanja koja proizilaze iz krivičnih presuda, pa stoga je i uslijedio ovaj zaključak da se danas ne raspravlja, a da se ovaj Izvještaj proslijedi Savjetu ministara da oni u smislu ovog zaključka daju svoje stavove i da tek onda raspravljamo o ovom Izvještaju.
Hvala Vam kolega Simiću. Meni je još ostalo da vas informiram da Zastupnički dom na 32. sjednici, održanoj 19.07. ove godine, nije usvojio ovo Izvješće. E sada vezano za Mišljenje, odnosno zaključak koji smo sad čuli od kolege Simića, ja ću ga još jednom pročitati jer o njemu ćemo se izjasniti kao takvom. Znači zaključak glasi – Ustavnopravno povjerenstvo predlaže da Dom naroda traži od Vijeća ministara BiH da, sukladno članku 18. Zakona o pravobraniteljstvu BiH, razmotri Izvješće o radu Pravobraniteljstva BiH, te donese zaključke s posebnim osvrtom na mjere zaštite državne imovine i drugih pitanja iz Izvješća. To je zaključak Ustavnopravnog povjerenstva. Otvaram raspravu. Da li se neko javlja za riječ? Nema prijavljenih, ne vidim ni interesa za prijavu. Zaključujem raspravu. Ja predlažem da glasujemo, znači o zaključku Ustavnopravnog povjerenstva kojeg smo maloprije evo čuli u punoj formi ovdje. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja vezano za ovaj zaključak. Hvala lijepo. Nazočno 13 – svi za. Federacija BiH 9 – svi za, RS 4 – svi za. Postoji opća, postoji entitetska većina. Konstatiram zaključak Ustavnopravnog povjerenstva Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH je usvojen. Drage kolege ovim zaključujemo rad 20. sjednice, ali mi danas imamo i Zajedničku sjednicu koja je u 16:45 časova, gdje ćemo imati obraćanje glavnog tajnika UN-a gospodina Ban Ki-moona u Bijeloj dvorani, pa se vidimo tamo znači u 16:45 časova. Hvala vam lijepo. Sjednica završena u 13:40 sati.