Kolegice i kolege dobro jutro. Nastavljamo s radom. Raspravit ćemo - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi, prvo čitanje, PZ br. 192 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi ministar znanosti, obrazovanja i sporta Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Osigurati svoj djeci najbolji početak za budućnost to je cilj Europske unije. Osigurati vama dobar početak ovog dana to nadam se da ćemo mi s raspravom o ovom zakonu jer je on zaista u cilju osiguravanja bolje budućnosti svoj djeci u Republici Hrvatskoj. Što reći? Rani predškolski odgoj u Republici Hrvatskoj je od 1997. godine uređen kao dio sustava odgoja i obrazovanja, odnosno on je prva razina odgojno-obrazovnog sustava Republike Hrvatske, a svako dijete ima pravo na uključivanje u programe ranog predškolskog odgoja već od 6 mjeseci života do polaska u osnovnu školu što je u pravilu između 6,5 do 7 godina, a društvo mu mora osigurati i uvjete i mogućnosti za odgoj i obrazovanje od najranije dobi. Cilj je Europske unije da sva djeca u dobi od 3 godine do polaska u školu budu uključena u rani predškolski odgoj, odnosno da to bude barem 95%. Prema tome, ako želimo biti dio Europske unije to treba biti i naš cilj. Rani odgoj i obrazovanje smatra se obrazovanjem koje prethodi obveznom obrazovanju, a odnosi se na obrazovanje u najširem smislu i nadilazi ono što neki nazivaju predškolskim obrazovanjem jer je to legitimna vrsta obrazovanja koja nema samo svrhu pripremanje djece za školu već i za život na isti način kao i svi dijelovi obrazovnog sustava koji doprinose ovom procesu. Praktično možemo reći da cjeloživotno učenje počinje u jaslicama. Republika Hrvatska jednako kao i zemlje Europske unije zagovara holistički, humanističko razvojni pristup ranog odgoja i obrazovanja i program koji je dizajniran kako bi odgovorio na obrazovne, razvojne, prehrambene, zdravstvene i individualne potrebe djeteta. Takav plan i program trebao bi biti fleksibilan i staviti dijete u središte učenja i razvojnog procesa vrednujući sve vrste aktivnosti koje doprinose psihičkom, psihomotornom, kognitivnom, socijalnom i afektivnom razvoju. Rani odgoj i obrazovanje visoke kvalitete stvara temelj za cjeloživotno učenje. Djeca aktivno uče od rođenja, a već prva godina je iznimno važna. Zakon o predškolskom odgoju i naobrazbi donesen je '97. godine, izmjene i dopune bile su 2007. zbog usklađivanja odredbi sa europskim zakonodavstvom, a ovo su sada druge izmjene i dopune. Određene odredbe navedenog zakona do sada još uvijek nisu dovoljno jasno definirale određene probleme te se nakon prikupljenih informacija iz dječjih vrtića, jedinica lokalne samouprave utvrdila potreba za preciznijim definiranjem tih odredbi. Upravo iz tog razlog Ministarstvo je odlučilo izraditi ove izmjene i dopune kako bi stvorilo preduvjete za kvalitetniji rad u dječjim vrtićima sa osobitim naglaskom na prilagodbu i usklađivanje kvalifikacija i razina obrazovanja odgojno-obrazovnih radnika u dječjim vrtićima prema sustavu školovanja u Republici Hrvatskoj, kao i usklađivanje pojedinih odredbi sa novo donesenim dokumentima kojima se uređuje predškolski odgoj i obrazovanje. Ovim izmjenama i dopunama želimo prije svega odrediti javne ovlasti dječjeg vrtića, dati jasnije smjernice jedinicama lokalne i područne (regionalna) samouprave kod njihovih obveza donošenje mreže dječjih vrtića na njihovih područjima, unijeti odredbe o Nacionalnom kurikulumu za predškolski odgoj i obrazovanje i vrtićkom kurikulumu, propisati obveznost programa predškole za svu djecu u godinu dana prije polaska u osnovnu školu, posebno za djecu koja do sada nisu ni na koji način uključena u niti jedan oblik ranog i predškolskog odgoja, proširiti mogućnost davanja suglasnosti drugim pravnim osobama za provedbu kraćih programa, igraonica za djecu predškolske dobi pod istim uvjetima kao i za dječje vrtiće, dakle prostorna, materijalna, kadrovska uvjetovanost. Odrediti kvalifikacije i razine obrazovanja odgojno-obrazovnih i drugih radnika u dječjim vrtićima prema sustavu školovanja u Republici Hrvatskoj, istaknuti posebno koje osobe ne mogu zasnovati radni odnos u dječjem vrtiću te odrediti prekršajne odredbe za dječje vrtiće i odgovornu osobu u dječjem vrtiću zbog propusta u radu. Ministarstvo je provelo javnu raspravu prijedloga ovoga zakona od 24. kolovoza do 10. rujna i nakon toga je zatražilo stručno mišljenje 13 državnih tijela, ministarstava, vladina Ureda za zakonodavstvo, sindikata, Gospodarsko-socijalnog vijeća, pravobraniteljice za djecu i osobe s invaliditetom, uskladilo tekst nacrta. Nacrt je prošao postupak Vlade, odbore, Odbor za obrazovanje Hrvatskog sabora. U ovom prvom čitanju zaista kao ministar očekujem uvažene zastupnice i zastupnici vaš doprinos još kvalitetnijem uređenju ranog i predškolskog odgoja kako bi po donošenju konačnog teksta imali izuzetno kvalitetan tekst koji će zaista omogućiti da svako dijete u Hrvatskoj dobije šansu za najboljim početkom. Svega nekoliko podataka za kraj. Ukupno je 40044 djece u dobi od 6 godina uključeno u neki program predškolskog odgoja u 2012., 2013. godini. 26993 djece uključeno je u redoviti program u dječjim vrtićima u 5 i 10-satnom programu, a 13051 dijete uključeno je u programe predškole u trajanju 250 sati godišnje. Nakon što zakon prođe prvo i drugo čitanje slijedit će donošenje određenih provedbenih akata koji se tiču rješavanja svih onih pitanja koja će omogućiti kvalitetniji rad sa djecom u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju pri čemu određene dileme i strahovi koji postoje kod čelnika jedinica lokalne samouprave nisu utemeljeni budući u 2013.godini sigurno će biti potrebna minimalna sredstva vezano za povećanje broja djece koje po procjena sve redom … koji do sada nije bio uključen u niti jedan oblik predškolskog odgoja, a tek onda 2014. godine će ta sredstva možda biti nešto veća ali će biti osigurana u državnom proračunu za 2014.godinu u skladu sa ulaganjima koje je ministarstvo i do sada imalo kad je bilo pitanje o djeci koja su se uključivala u predškolu, a da prije toga nisu bila uključena niti na jedan način u predškolske programe. Do sada je to bilo sa strane ministarstva 20 kuna po djetetu svaki mjesec. Naravno, ukoliko se bude povećavao broj sati da će ministarstvo sukladno tom povećanju povećati i svoj udio u sufinanciranju predškolskog odgoja u jedinicama lokalne samouprave.
Zahvaljujem. Na ovo izlaganje imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre. Pa mislim da je ključno u ovom zakonu ovo što ste vi rekli u zadnjih nekoliko rečenica, ali onda u prijedlogu zakona ocjena za izvorima sredstava za provođenje ovoga zakona morate navesti to. Vi ne možete reći da provođenje ovakvog zakona ne inzistira dodatna sredstva. Ona inzistira dodatna sredstva kod jedinica lokalne samouprave. Međutim, vi dobro znate da Zakonom o financiranju jedinica lokalne samouprave je definirano koliko ljudi u porezu na dohodak se dodjeljuje jedinicama lokalne samouprave za određene decentralizirane funkcije. Mi na ovakav način jedinicama lokalne samouprave, bez obzira tko govori da su to nekakva mala sredstva namećemo jedan dodatni teret i nije istina da su to tako mala sredstva. Vi po zimi morate i grijati te prostorije i niz drugih stvari. Prema tome, bez dogovora sa jedinicama lokalne samouprave, jedinicama lokalne samouprave se nameće određen teret. I gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora ja mislim da mi kao saborski zastupnici si ne možemo dozvoliti jednu ovakvu paušalnu ocjenu da nam netko napiše da za provođenje ovog Zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Ako niste decentralizirali sredstva gospodine ministre sukladno Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave onda ih morate osigurati u državnom proračunu. Vi ne možete donijeti zakon za koja nemate osigurana sredstva. Prema tome, jedinice lokalne samouprave u ovom trenutku donose proračune ili su gotovi ili su pri kraju. Oni u sljedeću godinu ulaze bez osiguranih sredstava za ovo. Kako im mislite nametnut obvezu ako im niste osigurali sredstva, niste im omogućili da dođu do sredstava? Ista priča vam je da ne bi vi mislili da je to tako, to vam je prenošenje mogućnosti izdavanja građevinske dozvole na 30 velikih gradova. Pogledajte što se događa u proračunu 2012. Jedinicama lokalne samouprave nisu osigurana sredstva zato i oni moraju plaćati zaposlene za izdavanje građevinske dozvole. Prema tome, ne može stajati u Prijedlogu zakona da nisu potrebna dodatna sredstva, dodatna sredstva su naprosto potrebna, a jedinicama lokalne samouprave ne možete nametnuti obvezu bez prethodnog dogovora sa njima.
Druga replika poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo, nadovezat ću se i na kolegu Šukera. Otprilike ću slično pitati. Ministre, lijepo ste nam ovo sve izložili ovdje. Postoji jedna stara izreka koja kaže koliko para toliko muzike. Ovdje smo slušali muziku koja lijepo zvuči. Sad nam recite tko će ovo platiti? Tko će platiti ovakav prijedlog izmjena i dopuna zakona koji direktno tiče jedinice lokalne samouprave znajući da danas već imamo na stolu i Prijedlog državnog proračuna za 2013. godinu u kojem Ministarstvo obrazovanja ima 230 milijuna kuna manje nego što je imalo u ovoj godini. Ostat ćete zapamćeni kao ministar koji je uzeo učiteljima i profesorima dvije plaće u godinu dana, vrijednost dvije plaće u godinu dana, a u sljedećoj godini kažem već imate 230 milijuna kuna manje, pa je moje pitanje vama tko će ovo ministre platiti. Hvala lijepo.
Na ovu repliku odgovara poštovani ministar, tamo sa mjesta. Na ovu repliku odgovara poštovani ministar Željko Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dakle, nije ministar Jovanović uzeo niti jednom učitelju niti jednu kunu iz džepa i u proračunu za sljedeću godinu osigurano je apsolutno dovoljno sredstava za sve programe koje će ministarstvo provoditi. Što se tiče financiranja predškole apsolutno nisu potrebna dodatna sredstva u odnosu na ono što je osigurano u Državnom proračunu za 2013. i financiranje kako je išlo do sada dijelom iz proračuna jedinica lokalne samouprave, dijelom iz Ministarstva obrazovanja, znanosti i sporta biti će dovoljno za programe u 2013. godini.
Molim vas bez dobacivanja iz klupa. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Da. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, predsjednik Odbora poštovani Valter Boljunčić. Izvolite.
Dobro jutro poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, ministre, poštovane zastupnice i zastupnici. Naš Odbor je razmatrao o navedenom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi da ne ponavljam uvodni dio koji se odnosi na stavove koje je izrekao ministar, navedemo samo zaključak. U raspravi članovi Odbora većinom glasova podržavaju navedeni prijedlog prvenstveno iz razloga što će njegovo donošenje unaprijediti sustav predškolskog odgoja i obrazovanje djece rane i predškolske dobi. Uvođenje obavezne predškole smatramo iznimno važnim ne samo u postupcima učenja, nego i u postupcima prilagodbe djece na školski sustav što će u velikoj mjeri utjecati na njihovu socijalizaciju. Međutim, mišljenje pojedinih članova Odbora i zainteresiranih sudionika sjednice da su navedene izmjene preuranjene, te da su trebale uslijediti nakon donošenja strategije. Također oni smatraju da se preispita članak 11. stavak 6. kako ne bi bio isto u koaliziji sa Zakonom o radu. Nakon rasprave Odbor je sa 7 glasova za, 3 suzdržana glasa odlučio predložiti Hrvatskom saboru da se prihvati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi, te isto tako da se svi prijedlozi, primjedbe i mišljenja iznesena u radu Hrvatskog sabora i njegovih radnih tijela upute predlagatelju u izradi konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. I otvaram raspravu. Prvo ćemo po klubovima. U ime kluba SDP-a govorit će poštovana zastupnica Dunja Špoljar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Većina roditelja koji po svojoj naravnoj i društvenoj funkciji su prvi i najvažniji odgajatelji svoje djece ulažu mnogo napora u njihov psihofizički razvoj i odgoj kako bi postali čestiti ljudi i građani te postigli željene rezultate. Odgoj vlastite djece nije više samo privatna stvar oca i majke nego i iznimno važna društvena obveza, no obitelj koliko god bila važna nije svemoćna ona je samo jedan od čimbenika oblikovanja osobnosti. Osim obitelji na čovjekovo oblikovanje utječe čitav društveni život. Tako odgajanje dnevno se odvija u vrlo složenim životnim uvjetima pod utjecajem raznovrsnih, kontroliranih i nekontroliranih faktora. Utjecaja je mnogo, neki su dobri, a neki su loši. Što jedni grade drugi mogu razgrađivati. Stoga se pozitivni rezultati teško postižu. Da bi se dijete što bolje prilagodilo zahtjevima škole, odnosno zahtjevima društva potreban je sklad odgojnih utjecaja pravovremeno. Polazak u prvi razred osnovne škole jedan je od najvažnijih ili čak prijelomnih trenutaka u životu svakog djeteta, izvjesno opterećenje, a ujedno i zadatak s kojim se dijete bori cijeli niz godina. Upravo zbog te činjenice vrlo je važno prije polaska u školu na odgovarajući način procijeniti sve aspekte zrelosti djeteta za školu i prije svega pripremiti ga za školu. Uobičajeno je da svakog rujna gledamo učenike prvog razreda koji kreću u svoje prve pohode školi istrenirani u čitanju i pisanju. Ali, ne znaju vezati cipelice, ne prepoznaju svoje osobne stvari, ne podnose ne biti prvi i jedini, ne jedu išta što je zeleno ili možda crveno, imaju naznake karpalnog sindroma, imaju potrebe, ne prepoznaju potrebe drugih i drugačijih i nemaju stvarnih prijatelja. Zadaća učitelja i učiteljica prvih razreda zato nije laka. Postizanje optimalne razine za ulazak u školu i to pažnje, sposobnosti opažanja, koncentracije, samopouzdanja, radnih navika i kulturno-higijenskih navika. Roditelj, odnosno obitelj je djetetu prvi učitelj, ali ono što će dijete učiti u školi nadograđivat će se sposobnostima i znanjima koje dijete donosi ne samo iz roditeljskog doma nego i iz organiziranih programa predškolskog odgoja. Polazak u školu uzbudljiv je korak samo za dijete koje je za školu spremno. Definiranje pripremljenosti djeteta za školu vrlo je složeno jer je kombinacija fizičke, psihičke, emocionalne i socijalne pripremljenosti. Stručni timovi koji kreiraju programe i vode predškolu znaju da je svako dijete osoba za sebe s jedinstvenim jačim ili slabijim stranama, potrebama i stavovima i da nisu sva djeca u istoj razvojnoj fazi u isto vrijeme i na istoj razini. U školi će dijete biti izloženo sustavu vrednovanja, ocjenjivanja, kritika i pohvala te će morati znati na odgovarajući način prihvaćati uspjeh i neuspjeh i nositi se s osjećajima koji ih prate. Zadaća je predškole o kojoj danas govorimo da dijete shvati da su odrasli oni koji ponekad postavljaju pravila. Da bude spremno komunicirati s drugom djecom i odraslima, da bude spremno primjereno reagirati na konfliktne situacije i osobe, izboriti se za uvažavanje vlastitih potreba, na društveno prihvatljiv način izražavati svoje emocije te moći prepoznati važnost neke situacije i tome prilagoditi koliko je to moguće intenzitet emocionalne reakcije. Vrlo je važna socijalna pripremljenost za đake prvake, posebice za one koji nisu bili polaznici vrtića jer se sada od njih očekuje da se svakodnevno odvajaju od obitelji, da se sami odijevaju i obuvaju, brinu o sebi, da su samostalni te da razvijaju školsku kompetenciju. Dijete će u školi upoznati novu djecu i odrasle ljude. Djeca često u školi rade u grupama, a to znači da moraju čekati svoj red, dijeliti stvari i surađivati. Interakcijom s drugom djecom i odraslim ljudima izvan svoje obitelji djeca uče slušati druge, odgovarati na zahtjeve i upoznati druge sa svojim potrebama. Period prilagodbe na školu ne trebaju samo djeca, vrlo često i roditelji. Iskustveno gledajući vrlo je teško u prvim susretima sa školom odrediti tko je za školu spremniji, odnosno nespremniji – roditelj ili dijete. Roditelji su prepuni briga i strahova za svoju djecu. Tako postoje oni koji se boje da dijete neće biti dovoljno sigurno u školi, da će dijete pobjeći na kolnik, da će pasti, fizički se povrijediti, biti gladno ili žedno no većina strahuje za djetetov uspjeh, odnosno mogućnost prilagodbe novom načinu života i zahtjevima koje on stavlja pred dijete. Pripremljenost za školu ne dolazi sama po sebi ni ne dolazi preko noći. Ona je rezultat djelovanja različitih čimbenika od kojih je posebno važan organiziran predškolski program, program prilagodbe na školu. U Hrvatskoj u ovom trenutku postoji oko 800 djece koja nisu obuhvaćena predškolskim odgojem u godini prije polaska u školu. Ni vrtićem, ni predškolstvom. Ovim prijedlogom zakona bit će obvezni polaziti program predškole u godini dana prije polaska u osnovnu školu i time će godinu dana graditi sigurnost i zadovoljstvo te je izvjesnije da će u školu krenuti radosno i da im te velike promjene u životu neće biti stresne. Osim obavezne predškole ovaj prijedlog donosi još neke izmjene i dopune, predlaže, koje nisu manje važne. Implementaciju promjena u sustav predškolskog odgoja, posebice u odredbe zakona u kojima se propisuju uvjeti koje moraju ispunjavati osobe zaposlene u dječjim vrtićima, stvara zakonske preduvjete u skladu s kojima će se i odgoj i obrazovanje djece rane i predškolske dobi ostvarivati na temelju Nacionalnog kurikuluma za predškolski odgoj i obrazovanje i Kurikuluma dječjih vrtića, predlaže definiranje mreže dječjih vrtića te propisivanje jedinstvenih mjerila kojima mreža treba udovoljavati kako bi se svakom djetetu rane i predškolske dobi osigurala mogućnost uključivanja u neki od programa predškolskog odgoja i obrazovanja, propisuje obavezno objavljivanje natječaja u dnevnom tisku radi zasnivanja radnog odnosa sa odgojiteljima i stručnim suradnicima, propisivanje obaveze dječjeg vrtića da pri obavljanju poslova kojima se odlučuje o pravu obvezi ili pravnom interesu djeteta, roditelja ili skrbnika primjenjuje odredbe Zakona o općem upravnom postupku, određuje da vršitelj dužnosti ravnatelja mora ispunjavati uvjete za ravnatelja dječjeg vrtića, predlaže odredbu u skladu s kojom ravnatelja dječjeg vrtića u slučaju privremene spriječenosti u obavljanju ravnateljskih poslova zamjenjuje osoba iz reda članova odgajateljskog vijeća koju određuje upravno vijeće na način uređen Statutom dječjeg vrtića. Predlaže propisivanje novčanih kazni za prekršaje kojim će se kazniti dječji vrtić odnosno odgovorna osoba u dječjem vrtiću. I na kraju, poštovane kolegice i kolege zastupnici, imate li ikakve dileme treba li prihvatiti promjene koje donosi ovaj prijedlog? A vjerujem da nemate. Uzmite u obzir da između 800 djece čije ćemo roditelje ovim izmjenama obvezati da dovode djecu u predškolu. Dvadesetak posto njih 160 je onih koji imaju manju ili veću poteškoću u razvoju koju će stručni tim detektirati, definirati i pružiti pomoć i podršku. Od toga je 23 onih čije će govorne teškoće biti nadmašene u tih godinu dana. Između njih 800 8 je darovitih čije će sposobnosti biti poticanje godinu dana ranije odnosno godinu dana duže. Između njih 800 jedno do dvoje djece ima veće zdravstvene probleme koje će odgojno obrazovni radnici u predškoli prepoznati i poslati na dijagnosticiranje i liječenje. 8 je onih koji se teško služe hrvatskim književnim jezikom i ugodno se osjećaju komunicirajući samo na zavičajnom govoru ili materinjskom jeziku koji nije hrvatski, ali će jezik u tih godinu dana dovoljno naučiti. Jedno je dijete zlostavljano pa će zbog prijave prema Protokolu u odgojno-obrazovnoj ustanovi biti godinu dana kraće izloženu dostavljanju. Desetoro djece je socijalno zapušteno i u predškoli će prvi puta igrati se pravim igračkama ili na računalu. Petoro je donekle gladno, bit će nahranjeno. Dvoje će do škole naučiti koristiti zahod s vodokotlićem, petoro će naučiti prati ruke prije jela, a svi doslovno svi će steći prijatelje i prijateljice, igrati se učeći i učiti se igraći. Ono što se ne može naučiti ni na internetu ni iz knjiga ni na tečaju, svi će zavoljeti svoju tetu ili učiteljicu koja će postati dio djetetovog odrastanja i koja će u pripremnom razdoblju prije polaska u prvi razred ljubavlju i dosljednošću te pravilnom odmjerenošću pomoći i podrške samostalnosti vjerojatno postići pripremljenost svakog djeteta za školu. Zato će i zbog njih će klub zastupnica i zastupnika SDP-a prihvatiti ovaj prijedlog zakona.
Hvala i vama. Imamo prijavljene dvije replike. Prva poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Špoljar, sve što ste rekli teoretski zašto treba uvesti predškolski odgoj stoji, dapače, podržavam vas u potpunosti. Jedinu stvar jako važnu niste rekli tko će sve platiti. Upitna je zanima me hoćete li podržati to kod donošenja državnog proračuna za 2013.kod ovih izmjena i dopuna proračuna za ovu godinu. Kolegice Špoljar na područjima posebne državne skrbi iz kojeg ja dolazim upitan je opstanak vrtića. Gradonačelnik Hrvatske Kostajnice donio je odluku o zatvaranju vrtića. Znate li zašto? Zato što nitko ne radi, nitko ne može platiti vrtić, ljudi žive od socijalne pomoći, jedna jedina tvrtka radi to je Pounje. I zamislite najveći broj žena upravo žena radi u toj tvrtki. Oni ne mogu osnovi standard dječjeg vrtića. Odajem priznanje tetama u vrtiću tako ih djeca zovu od milja pa i ću ih ja ovaj puta nazvati, rade bez plaće već mjesecima, bez prijevoza, plaćaju sebi prijevoz. Prošle godine je država morala Ministarstvo financija uskočiti sa 700 tisuća kuna da bi se redovna djelatnost vrtića odvijala. A unutar toga i predškola ali za onu djecu koja su se slobodno upisala. Podržavam uvođenje predškolskog odgoja ali dajmo onda nemojmo jednom rečenicom promijeniti zakon. Uvodimo predškolski odgoj obvezan za sve, dajmo osigurajmo i materijalne uvjete za to. To bi mi bilo drago da sam na kraju čula od vas.
Na repliku odgovara poštovana Dunja Špoljar.
hvala lijepa. Ja sam zaista u vašoj replici prepoznala potpunu podršku o onome što sam govorila i nadam se da će to i Marko i Vesna i Ivan i Štefica i Josipa koji će krenuti u predškolu ove jeseni također prepoznati.
Gospođo Roksandić ja bih vas lijepo molio da ne dobacujete iz klupe. Iduća replika poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Pa evo moram replicirati uvaženoj kolegici Špoljar. Čitat ću članak 66. Ustava RH "Obrazovanje u RH svakome je dostupno pod jednakim uvjetima u skladu s njegovim sposobnostima. Obvezno obrazovanje je besplatno u skladu sa zakonom". To je članak Ustava. E sad ako znamo da nam u sustavu predškolskog odgoja u 6. godini 90% djece pohađa cjelodnevni ili onaj kraći program u vrtićima, 90% djece plaća taj vrtić, možete li mi razdvojiti sada kako ćete vi riješiti pitanje predškole i besplatnog školovanja tj. obrazovanja bez nadoknade troška onima koji to moraju financirati. O tome govorimo gospodo i to nije jednostavno i bilo je želja da se uvede obavezno obrazovanje i u srednjim školama, razmišljalo se i o ovom segmentu, međutim uvijek je pitanje tko će to platiti. Zato ja postavljam ovo pitanje vama, a vi mi molim vas odgovorite i da li je to u skladu sa ovim što piše u ovom temeljnom dokumentu ove Republike. Hvala lijepo.
I na ovu repliku odgovara poštovana zastupnica Dunja Špoljar.
Hvala lijepa. Dakle nisam u potpunosti shvatila da li je pitanje bilo tko će plaćati vrtić ili tko će plaćati predškolu no ovako. Unutar vrtića ako ste mislili na to da će roditelji koji plaćaju vrtić biti u različitoj situaciji od onih koji ne plaćaju predškolu, dakle unutar vrtića program pripreme za školu je besplatan.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HSU-a govorit će poštovana zastupnica Višnja Fortuna.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Cilj donošenja ovog zakonskog prijedloga poboljšanje je sustava predškolskog odgoja i obrazovanja i usklađivanje s europskim dokumentima vezanim uz odgoj i obrazovanje djece rane i predškolske dobi. Ovdje bih željela naglasiti da je provedena javna rasprava, dakle date su jasna smjernice nakon kojih će na lokalnim razinama biti donesene mreže ustanova što mi je jako drago. Isto tako, usklađen je tekst nacrta sa svim nadležnim institucijama i ustanovama koje se bave predškolskim odgojem, odnosno djecom što zaista pohvaljujem. Nadalje, rekla bih da je zadaća predškolskog odgoja i osnovnoškolskog obrazovanja razvijanje sposobnosti znanja i umijeća kod djece i učenika koje će im pomoći u odrastanju za stvaralačko osposobljavanje i odgovorno i djelatno uključivanje u suvremeno društvo. Kako bi se te zadaće ispunile potrebno je u odgojno-obrazovnom sustavu poboljšati pristup kvalitetnim odgojno-obrazovnim uslugama te osuvremeniti nastavne sadržaje i metode. Posebno bih željela ovdje istaknuti da sve što se počinje od najranije mladosti, a to je od vrtića pa predškole, to su dobre podloge za sutra kvalitetnu osobu, odnosno kvalitetnog našeg sutra građanina. Dakle programom Vlade Republike Hrvatske za razdoblje od 2011.-2015. godine određeno je obvezno jednogodišnje predškolsko obrazovanje. Stoga se ovim izmjenama i dopunama zakona predlaže propisivanje obveznog polaženja programa predškole za svu djecu godinu dana prije polaska u osnovnu školu gdje se slažem sa kolegicom prethodnicom koja je rekla da misli da nema nikoga ovdje tko bi mogao reći da to nije dobro, pozitivno, bitno i potrebno. Međutim, programi predškole stvaraju se u dječjim vrtićima uz redoviti program, a u pedagoškoj godini 2013./2014. oni će biti obvezni. Procjenjujemo da će probleme u provođenju programa predškole u stvarnosti stvoriti nedostatak prostora i stručnog osoblja, bez obzira što je to prema procjeni Ministarstva da će biti iz postojećeg programa, međutim mi procjenjujemo da to svejedno će stvoriti neke dodatne probleme. To dalje znači da iako je Ministarstvo znanosti, prosvjete i sporta u svom razvojnom planu preporučilo stvaranje prostornih, kadrovskih i materijalnih uvjeta za uključivanje sve djece u programe predškolskog odgoja, a poglavito u program pripreme za školu, predškole, dječjim vrtićima kronično i sada već nedostaju prostori i stručno osoblje koje sukladno trajnom, profesionalnom usavršavanju može pružiti kvalitetno obrazovanje našoj djeci predškolske dobi. Ja ću ovdje navesti sada jedan primjer jednog dječjeg vrtića uzimajući u obzir činjenicu da će se programom predškole provoditi kao i do sada unutar redovitog programa za djecu, korisnike usluga ustanova, a kojih je prosječno u posljednjih 5 godina bilo oko 800 u ovom primjeru ovog dječjeg vrtića. Dakle on se za djecu koja nisu obuhvaćena redovitim programom predškolskog odgoja provodio za oko 75 djece još koji su išli u predškolski sada iako je bilo 120 zahtjeva ali nije bilo dovoljno mjesta, odnosno tri odgojne skupine su bile. Procjenjujemo da će i u sljedećoj pedagoškoj godini biti oko 120 obveznika programa predškole koji nisu obuhvaćeni redovnim programom predškolskog odgoja. Program bi se trebao provodit u pet odgojnih skupina na pet lokacija unutar pet centara predškolskog odgoja što iziskuje zapošljavanje pet odgajatelja prema procjenama kako smo to dobili sa terena, na pola radnog vremena. Program se može provoditi iza 15 sati nakon redovitog programa. Program predškole mora se provoditi u trajanju od 550 sati, odnosno tri sata dnevno unutar 183 radna dana što bi značilo da program započinje 1. listopada 2013. i završava 20. lipnja 2014. godine. Dakle tih pet odgajatelja, ako bi bilo pet, radilo bi u jednoj pedagoškoj godini 10 mjeseci, a obzirom da ostvaruju pravo i na godišnji odmor. Ovo sam ovdje samo napomenula čisto kao razmišljanje vjerujući ministru da će se osigurati potrebna sredstva, ali čisto kao razmišljanje sada prije nego donesemo taj zakon, razmišljanje zaista o 2013.godini da to zapravo mora se učiniti. Izmjenama i dopunama članka 25., sadašnji članak 11. Prijedloga, predlaže se propisivanje zabrane rada u dječjim vrtićima i osobama prekršajno kažnjenim za prekršajna djela nasilničkog ponašanja u obitelji kao i osobama kojima je izrečena zabrana rada ili im je prestao radni odnos zbog nezakonitog ili neprofesionalnog postupanja na štetu prava i interesa djece. Zbog iznimne osjetljivosti rada s djecom dobro je što je pooštren kriterij za zapošljavanje u dječjim vrtićima. Također zbog jasnoće izbjegavanja mogućih pogrešnih tumačenja poželjno je precizno navesti kaznena djela za čije počinitelje će pravomoćna presuda na kaznu zatvora predstavljati zapreku za zasnivanje radnog odnosa u dječjim vrtićima. Članci 34. i 35. važećeg zakona govore o upravljanju u dječjim vrtićima, odnosno upravnom vijeću. Kako njima sada nije određena razina potrebnog obrazovanja koju bi članovi Upravnog vijeća trebali imati kao što je slučaj za članove Upravnog vijeća u školama držimo nužnim da se ovim prijedlogom zakona propiše potrebna razina obrazovanja koju članovi Upravnog vijeća moraju imati kako se više ne bi događalo da članovima postane osoba koja zbog nedostatka potrebne razine obrazovanja nisu u stanju kvalitetno sudjelovati u radu Upravnoga vijeća. Važnim u radu Upravnog vijeća važnim odlukama koje to vijeće donosi nastoji se osnažiti uloga predškolskog obrazovanja što je moguće bolje zadovoljavanje djetetove razvojne potrebe, te njegovo uvođenje u svijet svjesnog učenja, odnosno pripreme djece za polazak u školu. Budući da Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona zadire i u članak 35. sadašnji članak 13. prijedloga predlažemo da se članak dopuni novim stavkom kako bi bio propisan stupanj obrazovanja što ga moraju imati svi članovi Upravnih vijeća. Nadamo se da će nakon donošenja ovog zakona u zakonom predviđenom roku biti donesene i upute o njegovom provođenju kako bi se predškolske ustanove mogle na vrijeme pripremiti za kvalitetno provođenje programa predškole. Dakle, iz ovog svega navedenog Klub zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika podržat će donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovani zastupnik Dujomir Marasović, izvolite.
Štovani gospodine dopredsjedniče, štovana kolegice Fortuna. Ja ne znam jeste li vi učili u srednjoj školi logiku premisa silogizam konkluzija. Znači, Ustav vam kaže a ministra neću ni spominjati, imao sam ja puno negativnog iskustva s njim, mada i nismo imali direktni okršaj. Dakle, imamo ustavnu kategoriju koja kaže, Ustav kaže da je osnovno obrazovanje besplatno. Mi uvodimo sad novi sadržaj u tu ustavnu kategoriju, dajemo još godinu dana. Znači, sav trošak koji proizlazi iz ove godine dana predškolskog odgoja mora bit besplatan gospođo, kolegice, uvažena saborska zastupnice a to nije. Znači, da bi se roditelji trebali osloboditi plaćanja te godine na bilo koji način. … [[Govornik isključen, ne čuje se.]] [[Upadica Stazić: Mikrofon uključite.]] Znači, roditelji ovo plaćaju, a vi tvrdite da će ovo bit u skladu sa Ustavom, da će ovo bit besplatno. Ovo je protuustavna rabota. Ne možemo na to pristati. Jesmo svi za ovo. Dogovorimo se iz kojih sredstava ćemo to platiti. Hrvatska država mora osigurati ako donosi novi zakon i iste uvjete provođenja zakona na cijelom teritoriju Hrvatske države. Ako tome nije tako mi ovdje, s nama nešto nije u redu. I nemojte nam pričat bajke, mi smo već starci, makar ja se osjećam. A radim, razgovaramo o djeci, ali smo ozbiljni ljudi. Ovo što je ministar rekao, pričao, pričao na koncu kaže to ćemo nekako riješiti, neće ništa koštati. To je bajka na razini bajke.
Na repliku odgovara poštovana Višnja Fortuna.
Poštovani kolega, ja se ne bih ovdje s vama složila. Ja mislim da svi smo ovdje ponavljam zastupnici sigurni da je ovaj prijedlog potreban, odnosno ovaj Prijedlog izmjena i dopuna zakona itekako potreban za našu djecu kako bi se što bolje mogla pripremiti za osnovno školovanje. To je jedno. A drugo, on se događa, on će se provoditi, ne dogoditi, nego provoditi u postojećim ustanovama predškolskog odgoja. Dakle, u tim postojećim ustanovama samo je stvar organizacije nadležnog ministarstva koje je ovo i predložio da organizira na način da bude upravo besplatan kao što kažete. I ja vjerujem da će to tako i biti. Ali i u postojećim ustanovama odgojnim sada vi znate da imamo neke aktivnosti gdje roditelji plaćaju. Mislim da to neće biti ovdje primjer i neće se u Ustav ni malo dirati. Hvala.
Druga replika poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Fortuna i vi i vaša prethodnica ste naglasili da je to neophodno potrebno za djecu i da je to sigurno za njihovo dobro. Pa nije to nitko osporavao. Čak ja nisam čuo ni kolege da su rekli bilo šta protiv toga. Nije taj dio ni sporan, sporan je dio financiranja i ne može me nitko uvjeriti da to neće ništa koštati. Kolegica Roksandić je spomenula slučaj dječjeg vrtića u Hrvatskoj Kostajnici i vjerujte mi da će takvih vrtića biti na žalost sve više i da to ne možemo tako gledati. Ali ono zbog čega sam se javio vama za repliku je dio koji ste napomenuli da su postroženi uvjeti za zapošljavanje u dječjim vrtićima. Ja kažem da jesu i to je dobro, međutim sugeriram da bi trebalo možda uvrstiti i još jedan primjer, a to su ljudi koji su učestalo kažnjavani za remećenje javnog reda i mira, za nasilje koje nije nasilje u obitelji. Mi sad možemo imati slučaj da je netko karikiram četiri puta nekoga pretukao na ulici, dal' zbog ovog ili onog razloga neću sad spominjati, pravosuđe u toj priči nije kažnjen kaznom zatvora i može radit normalno u dječjem vrtiću kao recimo domar. Danas sutra nije nemoguća situacija da pred djetetom pretuče njegovog roditelja, jer to je definitivno osoba koja je sklona takvom ponašanju. Tako da sugeriram da bi možda još trebalo taj dio i proširiti. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovana Višnja Fortuna.
Hvala lijepa. Evo s ovim zadnjim dijelom se zapravo slažem sa vama i to je bilo u ovom dijelu i moje rasprave, a vezano za opet ponavljam za sredstva. I sada roditelji plaćaju vrtiće. Naravno, da plaćaju pola cijene vrtića ili možda manje od pola sad ne mogu točno, ali decentraliziranim sredstvima se ona razlika doplaćuje da tako kažem, a to je u razini nadležnih ministarstava. Tu se uključuje naravno i lokalna uprava i samouprava onaj drugi osigurava. Ovdje ću samo naglasiti da očekujem i uvjerena sam da će se sa lokalnim upravama to uspjeti i još izdogovarati vezano za dodatna sredstva, a dodatnih sredstava ono što roditelji plaćaju sada očekujem da će plaćati i nakon ovog donošenja prijedloga. … [[Upadica se ne razumije.]] Ispričavam se, ako vi ovako govorite mogu i ja ovako jel' jer još uvijek nisam se sjela. Hvala. To dalje znači
Samo malo, samo malo gospođo Fortuna. Poštovani kolega Marasoviću ja ću vas najljubaznije moliti da ne ometate govornike u radu. Budite tako zlatni. Hvala vam. Izvolite nastavite.
Dakle naglasit ću, sufinanciranje vrtića lokalne uprave i samouprave čine i trebale bi činiti, to je prva stvar. A koja je svrha pitali ste me, ja dosada naglašavam da bi trebalo ostati kao i dosada. Dakle, neće biti dodatnih nameta na roditelje, odnosno u plaćanju.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Da odmah razjasnimo jednu dilemu na samom početku, niti klub HDZ-a nije protiv uvođenja predškolskog odgoja, odnosno obvezne tzv. "male škole" za djecu prije početka osnovne škole. Ali je protiv ovako napisanog zakona koji apsolutno ništa ne definira. Postavljam si pitanje i dopustite da imam pravo izraziti sumnju, ministar je u uvodu rekao da je prijedlog ovoga zakona bio na javnoj raspravi dva tjedna zamislite u upravo ljetnoj stanci kada obrazovanje ima redovnu ljetnu stanku. Pitam se koliko ljudi je u tom periodu uspjelo vidjeti, pročitati i dati primjedbe na to. Po onome što ja imam informaciju od odgojitelja, od osnovnih škola ljudi su se vrlo rijetko u tu raspravu uključivali. Ako smo sada predložili zakon krajem studenoga zašto javna rasprava između srpnja i kolovoza i to samo dva tjedna? To je pitanje koje postavljam svima nama. A da je predškolski odgoj i obrazovanje kao što su rekle moje prethodnice vrlo važan dio sustava odgoja i obrazovanja koji je i zakonom reguliran od '97. i doživio kratke promjene 2007. radi usklađivanja sa propisima oko osnivanja vrtića stranim i fizičkim osobama koje dotada nisu mogle osnovati vrtić, a otada mogu, vrlo je važno istaknuti predškolski odgoj i obrazovanje djelatnost je koju financiraju i osiguravaju uvjete za odvijanje jedinice lokalne samouprave. Kako je kroz protekli niz godina svaka od jedinica lokalne samouprave a prema svojim mogućnostima razvijala programe predškolskog odgoja ukazala se potreba za donošenjem i državnih pedagoških standarda koji su stupili na snagu podsjećam vas u lipnju 2008. godine kako bi se ujednačili standardi i uvjeti u dječjim vrtićima. Od 2004. godine učinjeni su upravo važni pomaci u ovom području kako bi se dostignuli razvojni ciljevi u području predškolskih programa. Cilj je bio povećanje broja djece upisanih u predškolske programe te obuhvat što više broja djece u dječjim vrtićima. Napredak je u ovom području vidljiv. Ako samo promatramo podatke iz prošle godine gotovo 60% djece u Hrvatskoj obuhvaćeno je Programom predškolskog obrazovanja kroz 5-satni ili 10-satni program. 28% djece u Hrvatskoj pohađa neke kraće programe koji se odvijaju u dječjim vrtićima, a značajan podatak zašto ovo ističem je upravo ova današnja tema, značajno povećanje broja djece obuhvaćeno je Programom predškole tzv. "male škole", program za djecu godinu dana prije škole koji je čak na razini 99,6% bio prošle godine. Još u dokumentu Plan razvoja sustava odgoja i obrazovanja od 2005. do 2010. cilj je bio obuhvatiti što veći broj djece od najranije dobi do školske dobi u programe predškolskih ustanova. Prema podacima iz prošle školske godine 80% djece boravi u vrtićima. U privatnima nešto manje, najveći broj je ipak u vrtićima čiji su osnivači jedinice lokalne samouprave. Najmanje ih je u vrtićima čiji su osnivači vjerske udruge, ali je i 50 vjerskih zajednica osnovalo vrtiće. U 2005. imenovani su i prvi Centri izvrsnosti za stručne usavršavanje odgajatelja i stručnih suradnika. Danas ih je 14, što je vrlo važno glede razvoja ovoga obrazovanja. Ovdje radi 10 tisuća odgojno-obrazovnih radnika, što pedagoga, psihologa, edukacijskih rehabilitatora, defektologa i logopeda. Neću ponavljati zašto. Kolegica Špoljar je to itekako dobro rekla zašto osim odgajatelja. Iako je sve veća potreba za ovim stručnim suradnicima oni se ne zapošljavaju, a znate zašto? Zato što plaću za njih moraju osigurati jedinice lokalne samouprave koje često nemaju već sam istaknula u svojoj replici, ni osnovnih sredstava za održavanje vrtića. Ne možemo mjeriti ono što se događa u Zagrebu, Puli, Splitu, Rijeci eventualno Osijeku i ono što se događa na Banovini što se događa u Slavoniji što se događa na otocima, ne možemo uspoređivati jel sva djeca ne odrastaju kolegice i kolege u istim uvjetima. Predložene izmjene i dopune zakona vezane su uz promjene koje su nastupile kroz period od 15 godina od donošenja ovog zakona i odnosi se na dio reforme u obrazovanju promjene Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, stjecanju akademskih i stručnih naziva koji su potpuno drugačiji od prije usklađivanja visokog obrazovanja po Bolonjskoj deklaraciji. S tim u svezi bilo je nužno uskladiti i zakonske odredbe koje se odnose na potrebnu razinu i vrstu obrazovanja za razlike u predškolskoj djelatnosti. Uvažavamo i promjenu da se program odgoja i obrazovanja mora uskladiti sa cjelokupnim sustavom i da se mora odvijati prema nacionalnom kurikulumu koji bi trebao prema prijedlogu ovoga zakona biti donesen godinu dana od usvjanja ovoga zakona. Mi smo danas u prvom čitanju ovog zakona, dakle pitam se hoćemo li imati nacionalni kurikulum sljedeće školske godine. Danas u dječjim vrtićima gotovo 70% djece pohađa program ranog učenja stranih jezika, dio vrtića i program vjerskog odgoja po odobrenju roditelja u 295 vrtića. Svaki dječji vrtić ima obvezu provoditi svakodnevne sportske aktivnosti ali i posebne sportske programe. Iz ovih aktivnosti je prerastao i onaj Olimpijski festival dječjih vrtića koji je jako popularan. A što se događa sada? Već u ovom rebalansu proračuna kolegice i kolege, koji će biti raspravljen uskoro kompletno se ogolili, nestala je potpora za sve takve programe. Što će se dogoditi onda na godinu kada već sada imamo prijedlog proračuna daleko manji za obrazovanje nego što je bio ove godine? pitam se što će se dogoditi, a namećemo i uvodimo još jednu obvezu? U vrijeme gospodarske krize kada neki ne mogu osigurati ni osnovne potrebe, materijalne troškove i plaće djelatnika postavlja se pitanje hoće li i do kada moći osigurati sredstva za bilo kakve programe dječjih vrtića? Posebnu pozornost skrećem na one krajeve na ona područja posebne državne skrbi. Navodila sam primjer Hrvatske Kostajnice i dječjeg vrtića koji više ne može opstati. Takav je još malo Dječji vrtić u Gvozdu i u Dvoru. Imaju li ta djeca pravo na jednaki pristup obrazovanju kao i sva ostala djeca postavlja se pitanje? No međutim, vratit ću se na glavnu novinu ovih izmjena zakona koji se odnose na članak 8. kojim se dodaje novi članak 15.a citiram "Od svega onoga što se ostvaruje i do sada u dječjem vrtiću dodali smo jednu rečenicu. U dječjem vrtiću ostvaruje se program predškole koji su obvezni za svu djecu u godini dana prije polaska u školu". Iz predloženog ja ne mogu iščitati hoće li predškolu pohađati sva djeca koja su polaznici vrtića ili sva djeca koja žive na području u kojem je dječji vrtić. Što je sa onim općinama onim malim sredinama, gradovima gdje nema dječjeg vrtića gdje nema ni škole ni područne škole? Hoće li osnovne škole provoditi taj program i tko će to financirati? 0 tome imamo samo jedan članak i to članak u kojem se navodi u članku 10. "da poslove odgajatelje koji ostvaruju program predškole pri osnovnim školama uz osobe iz stavka 4.ovog članka mogu obavljati osobe koje ispunjavaju uvjete za obavljanje poslova učitelja razredne nastave u osnovnoj školi u skladu s posebnim propisima" jedino to. Šta će se desiti u onome selu ili mjestu gdje nama ni područne ni osnovne škole? Tko će platiti prijevoz roditeljima do dječjeg vrtića? Ne razumije se. Ponavljam, hoće li preškolu pohađati sva djeca koja su polaznici vrtića ili sva djeca koja žive na tom području? Ministar je najavio da će obvezna predškola biti besplatna za ovu djecu koja prethodno nisu išla u vrtić. To je gotovo kolegice i kolege neprovedivo kao i mnoge stvari koje smo započeli u obrazovanju. Čini mi se da je ovo još jedanput ono što kažu na brzake promjena zakona da bismo zadovoljili formu. U obrazloženju ovog zakona navodi se kako za provođenje zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Još jednom i još samo jednom, tko će financirati predškolu? Roditelj, lokalna zajednica. Ovaj zakon to mudro ne navodi nigdje. Prema našim izračunima ako uvodimo obvezu preškole, obvezno školovanje je besplatno kolegice i kolege su to već napominjale. Ustavna kategorija, država bi morala preuzeti financiranje ovih programa. U državnom proračunu nema pola milijarde kuna osiguranih za ove dodane programe. Ja ću vam reći zašto sam izračunala pola milijarde kuna. Rekao je ministar u svojem nastupu oko 40 tisuća djece. Minimalni mjesečni trošak može biti tisuću kuna, ne 20 kuna, ne 20 kuna mjesečno pa je to 240 kuna kolegice i kolege godišnje po djetetu. Da, u ovom programu ali ne u ovom programu koji im traje 550 sati godišnje. Dakle, 40 tisuća minimalni trošak tisuću kuna puta 12 mjeseci, samo izračunajte koliko je to sredstava. Toga u državnom proračunu i u prijedlogu koji je u našim pretincima nema. Dakle ove promjene će ipak ministre koštati. Ponavljam, nemamo ništa protiv uvođenja obvezne škole ali na brzinu. Jednom rečenicom promjene u zakonu bez da smo osigurali uvjete i financijska sredstva. Hoće li ovaj zakon biti teret roditeljima, lokalnoj zajednici, a Ministarstvo će opet učiniti veliki iskorak i kako najaviti, produžiti obvezno obrazovanje na 9 godina. U jednoj od svojih izjava ministre rekli ste da razjasnimo jednu dilemu, ovo nije niti nulti razred niti nikakav novi prvi razred osnovne škole, ali je dio primarnog obrazovanja koje postaje obveza i prema tome pošto traje 550 sati, a to je cijela školska godina, u Hrvatskoj iduće godine imamo 9-godišnje školsko obrazovanje. Znači li to ministre odustajanje od obveznog obrazovanja do prve kvalifikacije koju je prethodno i kolegica Lugarić kad smo se za to zalagale zajedno u prošlom mandatu podržala. Moram podsjetiti da je bivša Vlada pokrenula proces produženja obveznog školovanja sa 8 na 10 do 11 godina. Cilj je bio drugi, cilj je bio zadržat mlade u obrazovnom sustavu do najranije 16 godina tj. do mogućnosti zapošljavanja. Pokrenut je proces izmjena Ustava vezano uz to, no ovim zakonom očito se od takvog obveznog školovanja odustaje. Predlažemo ministre da se do drugog čitanja točno navede tko će provodit program predškole, tko će financirati predškolu. I još nešto, predloženim izmjenama zakona koji je pred nama člankom 16. dodaje se poglavlje o zabrani promidžbe i prodaje u dječjim vrtićima. Mišljenja smo da u dječjim vrtićima ne bi trebala biti dopuštena promidžba ili prodaja ili usluga bilo koje vrste pa ni one koje se odnose na odgoj i obrazovanje. Zašto, zato što će se ovakvom odredbom omogućiti da razne agencije, škole stranih jezika, izdavačke kuće, proizvođači dječjih igračaka, didaktičkih sredstava, svakodnevno vrše pritisak na roditelje i djecu svojim ponudama. To se događa i u osnovnim školama, zato ne bi trebalo u vrtićima to. Evo na kraju želim podcrtati ono što je najvažnije, ipak ministre nismo osigurali sredstva za obveznu predškolu i ono osnovno što su i kolege iz mojega kluba rekli, ova rečenica u ocjeni stanja koju ste naveli za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurat dodatna sredstva u državnom proračunu nije istinita. I zato podržavamo uvođenje predškole, ali ne podržavamo ovakav zakon.
Zahvaljujem. Na ovo izlaganje ima prijavljeno 11 replika. Prvi poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Evo mene opet na obveznoj predškoli. U tekstu zakona u obrazloženju piše programom Vlade Republike Hrvatske za razdoblje 2011.-2015. određeno je da će sva djeca u 6. godini života biti obvezna polaziti program predškole, stoga se ovim izmjenama i dopunama zakona predlaže propisivanje obveznog polaženja programa predškole za svu djecu godinu dana prije polaska u osnovnu školu. Molio bih nekoga da mi pronađe članak u ovom zakonu koji propisuje obveznu predškolu od 6. godine. Evo samo to pa da onda nastavimo dalje ako to piše negdje. Znači ima li netko primjerak zakona gdje piše ili vi gospođo Roksandić, imate li vi primjerak zakona u kojem piše da je ta predškola obvezna. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Ivanka Roksandić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Borić, ja takav prijedlog zakona nemam. Ja sam i u svom izlaganju rekla da je ovaj zakon po onome što obavlja dječji vrtić, predškolska ustanova uvedeno u članku 8., članak 15. gdje se u dječjem vrtiću ostvaruje program predškole koji je obvezan za svu djecu godinu dana prije polaska u osnovnu školu. Jedino to, ništa drugo, ništa drugo. Ako ne smatramo obrazloženje zakona zakonom.
Druga replika, poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Roksandić, apostrofirali ste odnosno kaže predlagatelj bit će besplatno predškolsko obrazovanje, odnosno predškolski odgoj. Ja pitam da li to znači, uvjerava nas se da će biti besplatno, da će i učitelji, odnosno odgajatelji raditi besplatno jer po tome to znači da oni neće dakle dobivati plaće za taj rad. Jer ako ne treba osigurati dodatna sredstva, ako se govori da to neće morati ni jedinice lokalne samouprave tko će njih platiti. Samo na znanje, i sada u dječjim vrtićima, primjerice u gradu Čakovcu roditelji svaki tjedan uz ono što plaćaju i što grad sufinancira moraju nositi maramice, toalet papir, potrošni materijal. Dakle tete, odnosno odgajatelji u vrtiću zbog nedostatka sredstava jednostavno svakodnevno mole roditelje da im pomognu jer inače vrtići ne mogu funkcionirati. To je stvarno stanje. I još jedna druga stvar, zakon predviđa tko ne može biti u radnom odnosu, odnosno tko ne može zasnovati radni odnos u vrtiću zbog čitavog niza stvari, međutim pitam zašto zakon ništa ne kaže o onima koji su tamo u upravnom vijeću. Primjerice u gradu Čakovcu zbog osnovane sumnje u počinjenje kaznenih djela zlouporabe ovlasti u gospodarskom poslovanju, o čemu nam je govorio državni odvjetnik gospodin Bajić, upravno vijeće još uvijek stoji tamo, još uvijek radi, nema nikakvih sankcija, nema nikakvih kazni, bez obzira što postoji osnovana sumnja zbog tog što su se ogriješili o svoj rad, odnosno osnovana sumnja da su protuzakonito radili. Dakle pitam što je sa upravnim vijećem, da li se i to moglo staviti u zakon. I druga stvar, da li to znači što se tiče predavača, odnosno ljudi koji će raditi sa tom djecom, da li to znači da sa jednom diplomom dakle učitelji razredne nastave mogu biti i odgojitelji i učitelji razredne nastave, a ne mogu odgojitelji voditi predškolu. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara poštovana kolegica Ivanka Roksandić.
Kolegice Glavak, pa upravo ovo što sam ja isticala cijelo vrijeme. Mi nemamo ništa ni vi ni ja, ni cijeli klub HDZ-a nema zaista ništa protiv uvođenja predškole, ali ima protiv ovako traljavo napravljenog zakona. Ovaj zakon ima itekako puno nedostataka to ste vi potvrdili svojim izlaganjem. On nema osigurana financijska sredstva, on nigdje ništa ne govori o tome tko će osigurati materijalne uvjete za provođenje ovoga zakona. Ne možemo vjerovati ono što je kolegica Fortuna rekla ja vjerujem da će se osigurati. Ja ne mogu vjerovati zato što to ne vidim u proračunu za iduću godinu. Hoće li to biti još jedan namet jedinicama lokalne samouprave, zapitajte se kolegice i kolege. Tko će upisivati djecu u vrtiće. Ne smijemo povećavati iz kraja kolegice Glavak odakle ja dolazim cijenu vrtića, jer neki vrtići, opetujem neki vrtići su na kraju svog opstanka. Dječji vrtić u Hrvatskoj Kostajnici, upitan će biti dječji vrtić u Gvozdu, dječji vrtić u Dvoru, pa i dječji vrtići u Sisku. Znate li da ove godine nema liste čekanja? Znate zašto? Zato što je cjelokupno gospodarstvo na koljenima, što ljudi više ne mogu platiti vrtić, a kamoli dodatne programe. Ako uvodimo program obveze onda osigurajmo sredstva, ali ne vršimo to, napišimo to u zakonu kao i ovaj slučaj sa Upravnim vijećima. Rekla sam da zakon ima manjkavosti.
Iduća replika poštovana zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Roksandić, pa evo lijepo ste u ovoj, u svom izlaganju ali evo i sada rekli, spomenuli ste i u tom cijelom kontekstu obitelj. Doista djeca naša prve spoznaje dobivaju u obitelji i obitelj je ta koja je danas u vrlo teškoj situaciji i otkazuje svojoj djeci ono što bi osnovno htjela, a to je učenje stranih jezika, šport i to, jer su to sve prekrasni programi koje treba platiti. Pa trebalo je malo bolje promisliti u ovom Zakonu, trebalo je vidjet doista da li je to besplatno ili nije i trebalo je naglasiti, da to će biti besplatno ali u proračunu ne vidimo tih sredstava. Ali kako vi govorite o općinama od posebne državne skrbi, a vidite grad Zagreb kolegice dvije godine, dvije godine se ne može dogovoriti u gradu Zagrebu cijena vrtića, dvije godine djeca odnosno roditelji odriču se svega da bi platili svojoj djeci vrtić, a ona se odriču još dodatno da bi ih poslali na neke programe. Pa zanima me predlagatelj koji je pisao ovaj zakon, da li ga je pisao samo zato da nešto napiše u člancima ili je doista vodio brigu o tom obrazovanju, doista vodio brigu o obitelji i doista vodio brigu o djeci. Svi smo mi za vrtiće i svi smo mi za predškolski. To su nekad bile davno male škole i naravno da svaki roditelj je sretan koji može upisati svoje dijete u dječji vrtić i da će mu svaki sa puno veselja osigurati sve dodatne programe pa tako i predškolu. Ali u ovakvoj gospodarskoj situaciji trebalo je voditi brigu u proračunu i naznačiti sredstva iz kojih će se sve to platiti, jer nije dobro nešto napisati, a kasnije to više nikako ostvariti.
Odgovor na repliku poštovana Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Sumrak, pa ja sam rekla u svom izlaganju u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice upravo zato da mi se čini da je ovaj zakon napravljen na brzinu, eto da se nešto napravi i u području predškolskog odgoja. Ukinuli smo ocjenjivanje na polugodištu u osnovnoj školi, pa sada evo čujem kolega kaže, kaže moj sin ma ne trebam još učiti imam vremena do kraja školske godine. Puno smo takvih nekakvih sitnih zahvata napravili u obrazovanju, kolegice i kolege, a da nemamo nikakav dobar rezultat. Tek će se taj rezultat moći vidjeti na kraju ove školske godine. Bojim se da se još jednom igramo s obrazovanjem, s obrazovanjem u koje se svi, kolegice i kolege, zaklinjemo da je najvažnija stvar danas u Republici Hrvatskoj. Rekli ste u jedan grad Zagreb se ne može dogovoriti, zašto kažem jedan grad Zagreb. Pa to je najveći dio Republike Hrvatske. Pa kako će se dogovoriti kad je 340000 nezaposlenih, imaju li njihova djeca pravo na vrtić kolegice i kolege. Od kud će oni platiti vrtić? Od onih 1200 u prosjeku do 1600 koliko dobivaju na birou, od onih 1600 kojih ih upućujemo da idu na ono osposobljavanje. Hoće li oni dati 500 kuna za vrtić i još im uvedimo ovo. Kažete besplatno, besplatno će biti jer će platiti gradovi i općine. Neki to neće, ja ponavljam neki neće moći, neki neće moći više održavati ni hladni pogon na što smo doveli gradove i općine, odnosno na što smo doveli svoje gospodarstvo.
Sada će replicirati poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Roksandić evidentno je već nakon rasprava tri kluba da nikom nije sporno uvođenje predškolskog odgoja, da je to nešto što je potrebno. Međutim, ključna stvar je tko će to platiti, a da bi malo ilustrirali neke stvari nemojmo si misliti da za predškolski odgoj se izdvaja malo iz proračuna jedinica lokalne samouprave. To je u prosjeku između 21 i 27, 28%. A recimo za decentralizirane funkcije kompletnog osnovnog školstva, dakle to su vam svi troškovi osnovnih škola izuzev plaća se izdvaja možda negdje šest, sedam posto. Odnos je skoro 1:4. Evo ja ću vam dati primjer jednog grada koji nije mali i koji fiskalno uopće ne stoji loše. To je grad Velika Gorica. Za predškolski uzrast sa svim programima se izdvaja 58 milijuna od proračuna koji je 230 i još nešto, 240 milijuna kuna, a za decentraliziranje funkcije osnovnog školstva se godišnje izdvaja 15 milijuna kuna. Dakle, to su relevantni podaci iz proračuna 2012. godine. Gledajte, dosada predškolski odgoj ovo o čemu mi govorimo o toj devetoj godini ili kako ćemo već nazvati je bilo dva puta tjedno po dva sata i to nije bila obaveza za svu djecu. Međutim, mi sad predlažemo pet puta tjedno po tri sata obvezno i tvrdimo da za to ne trebaju nikakvi novci. Pa nemojmo biti smiješni ljudi! Znate vi što znači samo koristiti određene prostore 3 sata dodatno, po zimi grijati a cijena struje i svih energenata je otišla gore, 37 i 20%. Isto tako to je 15 novih radnih sati. Gledajte, vi godišnje imate u jednom gradu od 70-ak tisuća ljudi imate godišnje negdje oko 150, 200 prvoškolaca. Pa ne možete ih strpati u dvije učionice. To je najmanje 6, 7 skupina, ako hoćete s djecom raditi ono o čemu govorimo da treba raditi, to je znači najmanje 6, 7 ljudi koji će imati 15 sati dnevno posla. I mi ovdje [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Evo, samo još jednu rečenicu. Evo, ispričavam se. Mi ovdje tvrdimo da nisu potrebna dodatna sredstva i opet na samar lokalne samouprave koji je itekako opterećen stavljamo novi teret.
Na repliku odgovara poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker vi ste naveli primjer jednog bogatog grada. Ja sam navodila primjer iz Sisačko-moslavačke županije i iz onog dijela koji niti ima gospodarstvo, koji ja ću reći jednu riječ koja možda nije ni primjerena, životari. Ali ste otvorili još jedan problem, problem decentraliziranih funkcija. Ove godine, 2012., iz državnog proračuna za pomoć decentraliziranim funkcijama manje je 350 milijuna kuna. Upravo u obrazovanju znamo da se ne financira samo obrazovanje nego i zdravstvo, socijalna skrb, vatrogastvo, ali upravo u obrazovanju znate li da u školama, evo sada krajem godine, nema ono što često znamo reći ni za kredu. Ljudi su potrošili novce, učitelji nose papire, učitelji nose u bojama bojice od kuće. To se događa i u vrtićima. Svaki dan vam dijete ide u vrtić na ovim područjima gdje lokalna zajednica ne može izdvojiti toliko sredstava i onda vam nosi dodatnu nastavnu opremu. Nažalost je tako. Roditelji kupuju raznorazne papiriće, bojice ili što sve treba od didaktičkih sredstava da ne nabrajam. I ponovno se postavlja pitanje, s pravom ste rekli, tko će to platiti? Ako vi tvrdite da to ne može platiti jedna Velika Gorica za koju znamo da je grad koji ima veliki proračun pitam se kako će onda platiti oni u Slavoniji, oni u Dalmatinskoj zagori, oni u Međimurju pa i u Istri koja je bogata, kako će platiti oni na otocima koji zaista nemaju sredstava za opstanak malih općina i gradova, a kamoli za takve dodatne programe ako država ne osigura novce u državnom proračunu. A po ovome što danas vidimo nije održala, nije osigurala. Onda barem u zakonu to osigurajmo.
Svoj red za repliku dočekala je poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovana gospođo Roksandić prvo oko javne rasprave. Javna rasprava je trajala do 10. rujna upravo u vrijeme kada je fokus na početak pedagoške godine, a javna rasprava je provedena sukladno Zakonu o pravu na pristup informacijama i u vrijeme trajanja, ali ono što je puno značajnije objavljen je obrazac sažetka o provedenoj javnoj raspravi pa na mrežnim stranicama ministarstva možete vidjeti i tko se javio u raspravu i što je prihvaćeno i što se predlagalo i pojedinci i vrtići i udruge i sindikati i ostalo. Dakle, nisu ponekad članci iz dnevnih novina najbolji izvor informiranja. Drugo, čudi me da u svojoj diskusiji se ponašate kao da sad uvodimo program predškole. Program predškole je postojao i dosad. Mnoge stvari nisu regulirane zakonom ja ću vas podsjetiti, žao mi je što to ne znate ili se pravite da ne znate, da postoje državni pedagoški standard za predškolski odgoj koji ima cijelo poglavlje koje se zove – Ustroj predškole koji rješava mjerila, kriterije, vrijeme, programe, uvjete kako, zašto, gdje. Dakle, postoji cijelo poglavlje koje govori o tome o čemu se radi u predškoli. I da budem na kraju posve jasna ovim zakonom mi ne uvodimo predškolu u naš obrazovni sustav. Predškola postoji i provodi se. Ovim zakonom uvodimo samo obvezu da sva djeca koja nisu uključena u neki od programa predškolskog odgoja, bilo da se radi o redovitom programu kraćem ili dužem ili u postojeću predškolu, u tu predškolu moraju ići. U odnosu na generaciju djece koja broji oko 40 tisuća djece danas nije uključeno oko 800. Ova obveza i dodatak i novi teret kako ga nazivate se odnosi na 800 djece u cijeloj RH. Dakle, ne radi se o novom programu, o nedefiniranom programu, o nečemu što ne znamo. Dapače, vi ste za to glasali 2010. usvajanjem pedagoškog standarda. I onda se ponekad nije dobro praviti kao da neke stvari ne postoje i kao da ih uvodimo nanovo. Ovdje govorimo samo o uvođenju obvezne predškole za onaj mali 2% djece koja dosada nisu uključena. Sve ostalo funkcionira. Zahvaljujem.
Na repliku odgovara poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Lugarić nije ponekad dobro demagoški nastupati. Sve to ja jako dobro znam i nisam se ja informirala iz novinskih članaka, nisam ja taj tip. Ja dobro pratim obrazovanje. I upozoravam na javnu raspravu koja je provedena i na one koji su se javili na javnu raspravu jer se stotine meni javilo poslije te javne rasprave. Drugo, kolegice Lugarić ne obmanjujte nas i javnost mi jesmo za predškolu i predškola nije ništa novo, ali kolegice dva puta po dva sata tjedno nije isto kao 550 sati za sve i one koji su u vrtiću i one koji nisu u vrtiću. Dakle, to nije isti trošak. Ja sam vam pokazala što će se dogoditi. Kolegice Fortune nema, ona vam je izračunala koliko će biti potreban broj odgajatelja ili nastavnika koji će to provoditi novih u sustavu. Samo na primjeru čini mi se 75-oro djece. Žao mi je što je nema. Dakle, nije istina da su osigurana sredstva i zato se bunimo. 20 kuna po učeniku mjesečno, 240 kuna za 550 sati godišnje kolegice i kolege pa o čemu mi pričamo. Znate kako se taj novac sada dobivao? Pitajte vrtiće. Ja sam neki dan pitala moje kolege u vrtićima, poslali su nam 50 tisuća kuna za cijelu godinu jel više nisu imali. Pa hoćemo li mi ustavnu kategoriju obvezno predškolsko obrazovanje svesti na to ako imamo novaca ili ako nemamo novaca. Pa na što će to onda ličiti kolegice i kolege? Pa dajte o tome mi pričamo. Nismo mi protiv ovoga. Razlika je kolegice Lugarić između 20 kuna za 2 puta po 2 sata tjedno i 550 sati godišnje. Vi i ja koji smo u sustavu obrazovanja jako dobro znamo što znači 550 sati obrazovanja.
Broj na koji repliciraju kolegice Roksandić sada se priključuje i Zoran Vinković.
Uvažena kolegice u pravu ste. U ovom zakonu stoji da neće biti potrebno dodatna sredstva za provedbu ovoga zakona. Ja tvrdim upravo suprotno. I onaj tko želi pokazati ili dokazati jednostavno treba uzeti papir i olovku i izračunati ne samo na primjeru 75 djece. I nije nitko protiv programa predškole, međutim to je praktično nova godina obrazovanja u ovom sustavu gdje više nisu potrebno samo odgajatelji iz dječjeg vrtića nego je potrebno daleko više. I tko će to platiti? Očigledno državni proračun ne nego opet jedinice lokalne samouprave kroz osiguranje uvjeta i tu treba napomenuti da svako prigradsko naselje nema područnu školu dakle nema možda ni društveni dom. Gdje će se program predškole odvijati? U lokalnoj birtiji. Tko će platiti grijanje? Tko će platiti materijalne troškove? Tko će na kraju krajeva platiti djelatnike koji će provoditi program predškole? Očigledno pišemo zakone nemajući u vidu da postoje dvije Hrvatske. Jedna bogata i jedna siromašna. Pa to je vidljivo i u stvarnom stanju hrvatskih regija u kupovnoj moći stanovništva. Ako je obavezno za sve tko će plaćati predškolu za nezaposlene? Danas nije 340 tisuća nego na današnji dan je 345 tisuća i svakim danom sve više i više. Ponovno ide na proračune jedinca lokalne samouprave a nismo svi Zagreb, Rijeka, nismo svi bogati i nemamo velike proračune shvatite to ministre.
I na ovu repliku odgovara poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vinkoviću vi ste to najbolje ocrtali iz pozicije gradonačelnika ne jednog malog grada. Đakovo uvažavam da je jedan grad srednje veličine koji ima i dječji vrtić i koji nosi teret i obrazovanja svoga. Ali ste dobro rekli i ja sam to isticala u svom, nismo svi jednaki u Hrvatskoj. Ne živimo svi u jednakim uvjetima. Rekli ste da je već u ovom trenu 345 tisuća nezaposlenih, možda dok vi i ja razgovaramo i više. I dobro ste rekli ne možemo, ne možemo ne izračunati da 550 sati nije 70 sati godišnje, da to nešto košta, da za to ako uvodimo kao obvezno za svu djecu kako piše, za svu djecu, onda ne možemo u zakonu promijeniti jednu rečenicu i reći predškolsko obrazovanje je obvezno za svu djecu u RH, nego trebamo kolege promijeniti u ovom zakonu i onaj članak 60 i neki u postojećem koji govori o financiranju pa reći, cjelokupno predškolsko obrazovanje će se financirati iz državnog proračuna, ali zato treba odgovornost kolega Vinković pa ćete vi kao gradonačelnik i svi naši gradonačelnici i načelnici pa i župani znati da će državni proračun osigurati ta sredstva ne 50 tisuća kuna za vaš vrtić u Đakovu za predškolu jer ove godine imamo samo 20 kuna po učeniku nego ono što sam ja do sada govorila možda i tisuću kuna. Još ste nešto dobro primijetili, primijetili ste da nema u svim mjestima ni osnovne škole ni područne osnovne škole a kamoli dječjeg vrtića. Tko će snositi trošak putovanja jednog djeteta iz moje ne znam bilo kojeg mjesta da ne navedem ili vašeg slavonskog sela eventualno do Đakova ili do prve područne škole [[Upadica: Vrijeme.]] ako će tamo biti organizirano obrazovanje ili će se to zaista svesti što bi bilo smiješno, to bi bilo smiješno [[Upadica: Vrijeme.]] po kakvim zadružnim domovima.
Iduća replika poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Poštovana kolegice Roksandić nekoliko puta ste u svojoj raspravi spominjali obvezno obrazovanje koje je besplatno. I kolege prije vas su o tome govorili. Jedan kolega je citirao članak 66. Ustava RH gdje piše "Obvezno obrazovanje je besplatno". Kada se govori u drugim ustavima recimo u američkom ustavu, Ustavu SAD kažu mediji su slobodni iza toga je točka. Iza ovog u 66.članku kaže "Obvezno obrazovanje je besplatno" ali onda kaže u skladu sa zakonom. Recite mi gdje ima besplatnog obrazovanja? U Hrvatskoj nije obrazovanje besplatno. Besplatno obrazovanje znači kada nema drugih izdataka, to je besplatno, znači kada ništa ne plaćate. Koji roditelj svoje dijete školuje besplatno? Ja bih molio taj odgovor prije svega. To je prva obmana. To je čista demagogija pa čak i ustavna demagogija i to nije dobro. Čitavo vrijeme nas ministri uvjeravaju sada ministar obrazovanja prije toga ministar zdravlja kako ima dovoljno novaca za sve. Kako je netko prije rekao, u vrtićima i školama nema onih osnovnih sredstava koja su potrebna da bi se normalno izučavalo djecu kao što u hrvatskim bolnicama nema wc papira, nema rukavica za higijenu, nema mnogih stvari koje bi trebale biti, koje bi trebao HZZO pokrivati. Prema tome, ovdje danas nećemo vjerojatno dobiti odgovor na to pitanje jer već i sama ova ustavna odredba da je obrazovanje besplatno je kriva.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vukšić, vi ste otvorili ovo pitanje besplatnog školovanja općenito obrazovanje u Hrvatskoj kao ustavnu kategoriju. U skladu sa zakonom ja ću se vratiti i slažem se s vama, nema generalno besplatnog školovanja u Hrvatskoj jer onda znači da roditelj ne bi morao kupovati ni knjige ni školski pribor ni ništa, no većinom ipak jest. Kad ćemo dostignut taj cilj ja ne znam. Međutim ovo u skladu sa zakonom, evo govorimo o uvođenju još jedne obveze u obrazovanje, a ovaj zakon ne definira to besplatno. Upravo cijelo vrijeme ja potičem predlagatelja, Ministarstvo da nije dobro ono što su napravili u izmjenama i dopunama, da ovaj zakon uvodi samo obvezu za svu djecu predškole, ali nigdje ne definira tko će snositi te troškove. A ako se držimo ovog članka Ustava koji u svojoj završnoj rečenici kao što ste rekli u skladu sa zakonom onda bi zakon to trebao definirati. Ovako je to u praznom prostoru pa kad donesemo zakon nakon drugog čitanja ako ga ne popravimo kolegice i kolege, onda će biti prepušteno jedinicama lokalne samouprave još jedan teret na leđa pa će se reći zna se šta se financira. Da, stoji i sada u zakonu da Ministarstvo financira predškolu, ali kolegice i kolege ovaj puta mijenjamo program predškole ne dva puta dva sata tjedno nego 550 sati, to je cijela školska godina, a to je velika razlika. Velika razlika i s pravom se ljudi koji su općinski načelnici i gradonačelnici toga boje.
Priliku da replicira sada dobiva poštovana zastupnica Dunja Špoljar.
Budimo egzaktni zbog hrvatske javnosti. Prijedlogom ovog zakona ne uvodimo nulti razred, ne uvodimo 550 sati ni svaki dan predškole. Prijedlogom ovog zakona gdje je u njegovim stavcima regulirano predškolsko obrazovanje pedagoškim standardom koji je donesen za vladavine vaše u Saboru, dakle mi uvodimo da se u 704 skupine predškole koje postoje trenutno u Hrvatskoj distribuira 808 djece koja do sada nisu polazila predškolu dva puta tjedno po tri sata. Kao što kaže pedagoški standard u članku 18., program predškole traje 250 sati, a provodi se u razdoblju od 1. listopada do 31. svibnja. Dakle, ništa se ne mijenja osim što ćemo prisiliti 808 roditelja koji to do sada nisu učinili da pošalju svoju djecu u školu. 550 sati je potrebno, ali o tome ne raspravljamo danas.
I na ovu repliku odgovara poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Špoljar pa upravo smo mi egzaktni. Vi niste egzaktni takvim prijedlogom. Rekli ste da ćemo prisiliti 808 djece koji do sada po nekakvom vašem podatku nije bilo obuhvaćeno. Ja opetujem, ovo će zaista povećati troškove. Nije bit toga hoće li djeca biti 2 puta 3 sata tjedno, a to je već povećanje ili 3 puta 3 sata tjedno i to je moguće ako se dogovorimo tako. Mi smo donijeli pedagoške standarde i ponosni smo na to jer smo težili da obrazovanje dignemo na jednu višu razinu, pa to svi želimo, mislim da tu imamo konsenzus. Mi želimo samo osigurati sredstva za takvo obrazovanje, a vi to u ovom zakonu niste predvidjeli. U tom je bit, a ne u tome želimo li mi ili ne želimo. Ja bih voljela zaista i podržavam tu odluku uvođenja predškole, ali želim saznati odgovor tko će to platiti. Ja mislim da mi egzaktniji ne možemo biti nego što jesmo.
Deveta replika i uvaženi zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Roksandić, rekli ste u svojoj raspravi da sva djeca nisu u istom položaju, a trebala bi biti. U tom ste uspoređivali veća središta i ruralna područja da tako kažem. Naravno da i u većim središtima ima problema, od one upisne groznice da dobiju mjesto pa i cijene itd. Ali molim vas, ja znam kakva je situacija u ruralnim područjima i osobno svjedočim godinama naporima mnogih načelnika koji ulažu velike napore, napravili su projekte Kazneni zakon kako bi izgradili dječji vrtić i obrate se na razna mjesta, na Ministarstvo regionalnog razvoja i gle kako je široke ruke, dobiju 100 000 za cijelu županiju. A jedan vrtić košta 2 milijuna, 2,5 milijuna košta i sad kako ga napravit. I što je sa takvim sredinama koje nemaju tu mogućnosti? Dakle, roditelji će morati, recimo koji su tri, četiri kilometra udaljeni voditi djecu u školu, a to košta. On mora dijete spremiti, opremiti, dopremiti. I ako tome dodamo katastrofalno stanje na selu zbog odnosa prema poljoprivredi, znači što će se događati. Mnogi neće biti u mogućnosti, ne da neće htjeti, nego neće moći, neće moći jednostavno svoje dijete dopremiti. I posljedično tome slijede sankcije. I sada ono što treba biti najveća radost svjedočimo svake godine upisima djece, doći će, bit će strah, bit će frustracija. A evo jedna stvar koja uistinu treba biti važna i neizmjerno važna ona možda na kraju u ovim našim ruralnim područjima postati jednostavno jedna noćna mora. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
… [[Govornica isključena, ne čuje se.]]
Uključite mikrofon molim vas.
Oprostite, jesam ali izgleda da je netko isključio. Doneseni su upravo s jednim razlogom, a to je da se pokuša izjednačiti sustav obrazovanja, pa da i dijete u vašem selu, u vašoj ruralnoj sredini ima iste uvjete obrazovanja kao i djeca u glavnom gradu i svim velikim ili manjim gradovima, nije bitno. No međutim, zaista u ovoj teškoj financijskoj situaciji kada je gospodarstvo na koljenima ja bih rekla već odobrano potonulo, kada nema novih projekata očito da nema, završit ćemo godinu bez velikih najava projekata, bez velikog oporavka gospodarstva. To vidimo sada i rebalansom proračuna do kojeg smo došli, a o selu neću ni pričati. Vi ste tu veliki stručnjak za selo, živite sa ljudima na selu i znate sa kojim se mukama to selo nosi. Pitam se isto i zato cijelo vrijeme ističemo to, da zbog tih jednakih uvjeta i zbog potrebe otvaranja predškole mi trebamo jednaka financijska sredstva osigurati i onom u vašoj … [[Govornica se ne razumije.]] i onom u Zagrebu i onom u Velikoj Gorici i onom u Sisku, u Sisačko-moslavačkoj županiji, na Banovini gdje nigdje ništa nema. Tu se s vama slažem. I dobro ste ustvrdili. Što će roditelji koji moraju platiti, znate li koliko košta jedna autobusna karta između na primjer Gline i Siska iz jednog sela gdje ni nema prijevoza? Vi znate da nema nekih linija iz nekih sela, dakle roditelji će voditi tu djecu, voziti tu djecu. Ako mi slučajno ne osiguramo uvjete da tu, tzv. malu školu ne približimo djetetu, ali onda ćemo doći do ovog što je rekao čini mi se kolega Vinković, da ćemo to obrazovanje morati držati u [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] zadružnim domovima, a to ne želimo. To ne bi bilo dobro.
Iduća replika poštovani Damir Rilje.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ministre, uvažena kolegice Roksandić. Pa evo, ja iskreno ponukan i stanjem u mom dječjem vrtiću, da to tako kažem mojoj mreži dječjih vrtića koju imam srećom moram kazat sljedeće. Gledajte ni jedna se vreća nije ispraznila preko noći pa nije ni ova, znate. Dakle, da bismo mogli financirati, da bismo uopće mogli imati decentralizirana sredstva to je jedan tijek i proces koji je trebao biti odrađen do sada. U Trogiru ima 9, odnosno dvoje jaslice i 7 dječjih vrtića, imamo predškolski odgoj 250 sati verificirano od strane ministarstva od 1.3. do 31.5. Radimo po pedagoškim standardima. Čini mi se da ćemo imati veći problem zbog samostojećih objekata jer ćemo morati pola vrtića zatvorit ako se budemo toga držali, dakle takvog standarda, takvog dijela, takve odredbe, a što se tiče samog financiranja. Gledajte, činjenica da sve ono što nije tijekom vremena rješavano kroz gospodarski rast i razvoj uvijek je platio narod. Činjenica je i to da evo mi nismo u Trogiru podizali cijenu koštanja dječjeg vrtića nikako dugo vremena, dugo vremena od kad ja znam. Evo od kad sam ja tamo gradonačelnik. S druge pak strane ona je još uvijek ista i ostat će ista, ali s druge pak strane prije će dati ta sredstva jedinica lokalne samouprave, a s druge pak strane zatekli smo dug na dječjim vrtićima od milijun i 800 prema državi porezi i doprinosi koji nisu plaćeni na koje uporno ide kamata. I šta će na kraju s tim bit ne znam, u svakom slučaju znam platit će se, jer se mora platiti. Ali je činjenica da je to jedan dio koji je mogao biti recimo uložen na drugačiji način, a ne bit ostavljen kao dug kojeg će dječji vrtići morati platiti. Natalitet u Trogiru je 10,37%, ja pričam o svojoj jedinici lokalne samouprave. Slažem se da treba gledati solidarno i neke druge, apsolutno. Ali je činjenica da evo sada u ovom trenutku možemo i jedan dodatni dio odraditi a to je kroz pola radnog vremena odgojiteljice i didaktičku opremu [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Hvala.
Odgovor na repliku kolegica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega vi ste opisali stanje u svojem gradu, u dobrostojećem gradu. Ne možemo zanemariti da Trogir nije grad koji prije svega živi od turizma, koji ima dobar prihod i ja vam čestitam na tome. Čestitam vam što možete sada isfinancirati i ovo. Rekli ste jednu rečenicu moramo se solidarizirati. Ne kolega, mi trebamo samo jednake uvjete za sve. Ne trebamo mi tu nekakvu solidarnost dajmo onima koji ne trebaju. Mi trebamo jednake uvjete za sve, a država je ta koja mora osigurati jednake uvjete za sve i za vaš Trogir i za dijete u Hrvatskoj Kostajnici, a očito da po prijedlogu ovoga zakona to neće biti moguće.
I posljednja u nizu replika uvaženi zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Roksandić, ja se potpuno slažem sa dijelom vaše diskusije. Mi ćemo u praksi imati i jedan dobar zakon protiv kojeg jasno nismo mi ovdje, ali taj zakon u praksi neće biti provediv, jer jasno za njega neće biti novaca. Mi već i sada kad govorimo o predškolskom odgoju i pedagoškim standardima koji se trebaju poštivati u predškolskom odgoju imamo situaciju da nemamo usklađenost broja djece po odjelima i nemamo usklađenost dobnu skupinu po odjelima, jer ne možemo poštivati pedagoške standarde. S druge strane to je obaveza financiranja lokalne samouprave. Oni nemaju mogućnosti graditi nove vrtiće da bi se osigurali pedagoški standardi. A slažem se sa svima onima koji su govorili gdje se zanemaruje ruralni dio područja Hrvatske i što će biti sa tom djecom? Da li ta djeca će biti u nekom potpuno drugačijem, lošijem položaju od ostale djece kojima je u blizini vrtić i koji će moći pohađati malu školu? Jasno, u konačnosti ako kažemo to će vjerojatno opet biti na teret građana, ako bi se i poštivao ovaj zakon da se on u praksi može provesti a ja ne znam kako uz 350 tisuća nezaposlenih građana, uz 80 tisuća radnika koji ne primaju plaću i veliki broj radnika koji su na minimalnoj plaći i koji ne mogu podmiriti svoje osnovne potrebe da uopće prežive, a kamoli da bi osigurali i ovaj nekakav standard veći za djecu.
I posljednji odgovor na posljednju repliku kolegica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Tušak mislim da ste vi u ovom svojem zadnjem dijelu vaše replike saželi sve. 345, možda već i 346 tisuća nezaposlenih, zavlačimo svakodnevno sve dublje ruku u ionako poderane džepove naših građana i što imamo? Jedan zakon za koji kažete je dobar zakon, ali neprovediv. Pa zakoni se pišu da bi se mogli provesti koliko ja znam. Zato ih treba popraviti. Nemamo mi ništa protiv tog zakona, samo ukazujemo na propuste koji su učinjeni, na propuste koji će dovesti do toga da sav trošak ovog obveznog dijela predškole padne na teret roditeljima željeli mi to ili ne. Roditelj će morati tamo gdje nema dječjeg vrtića voziti dijete u predškolu. Ovih 800 možda je upravo zato 800 koji nije pokriveno dosada predškolom što je u nemogućnosti dovesti dijete do onog dječjeg vrtića koji sada obavlja predškolu. Jer morate znati da 99,6% je već sada obuhvaćeno, ali gdje je onih 4% pa to je vjerojatno tih 4% koji možda ne mogu. Sad im stvaramo tu obvezu. Ne osiguravamo sredstva ni gradovima ni općinama za povećani program, povećani u odnosu na sada, program predškole ali ne osiguravamo ni sredstva roditeljima kako će dovesti tu djecu. Ostavljamo u zakonu mogućnost da sve svalimo na teret i leđa gradova, općina eventualno poneke županije koja se kroz program javnih potreba ako se to hoće ili neće uključi u sufinanciranje predškolskog odgoja. Evo, to je bit ovog zakona.
Hvala lijepa. Nastavljamo sada raspravu po klubovima. Pozivam poštovanog Ivana Grubišića da iznese stajališta Kluba nezavisnih zastupnika.
Gospodine potpredsjedniče, ministre sa zamjenicom, poštovani kolege i kolegice. Rado uzimam učešće u raspravi o ovoj vrlo važnoj temi, ali moram odmah naglasiti da je ona kompleksna, da je ona složena a da mi živimo u izuzetno turbulentnim vremenima ne samo na prostorima naše države nego civilizacijskim okvirima. I želio bih, drago mi je da je ovo prvo čitanje, i da ćemo u drugom čitanju neke stvari i prijedloge koje smo ovdje čuli uspjeti definirati i dobiti jedan ne konačni zakon nego jedan otvoreni prijedlog zakona po kojem bi djelovali jer se vremena mijenjaju, a kad se vremena mijenjaju bilo ekonomski, bilo materijalno, bilo duhovno, bilo svjetonazorski, bilo tehnološkim uspjehom onda će trebati ovaj zakon držati otvorenim i prihvaćati ono što vrijeme sa sobom donosi. Drugo što bih naglasio jest važna su materijalna sredstva za osiguranje funkcioniranja zakona kojeg donosimo, ali još je važnije od toga imamo li mi kompetentne u širem smislu riječi odgojitelje djece. Ja sam naime već početkom '90-ih godina naglašavao da nam je potrebna edukacija edukatora, onih koji će odgajati bilo kao roditelji, bilo kao nastavnici, bilo kao odgojitelji u jaslicama i vrtićima potrebna je edukacija. A o toj edukaciji edukatora jasno je da je potrebna jedna široka i otvorena rasprava jer znamo koliko ljudi toliko ćudi, toliko ideologija, toliko svjetonazora i teško je to objediniti. Ali je potrebno dati napora da se do nekih zajedničkih stvari i prioriteta dođe. Na socijalizaciju čovjeka pa i malog čovjeka djeteta utječe mnogo faktora i ti se faktori množe. Ti faktori idu izgleda ispred spremnosti društva da prihvati promjene i one nas, te promjene, posebno tehnološke promjene i izloženost djece novim tehnologijama, ostavlja nas pred velika pitanja možemo li na sve to uspješno odgovoriti. Na sve sigurno ne možemo uspješno odgovoriti, ali ne mislim da imamo toliko napora i upotrebljavamo toliko napora da bi odgovorili na ta pitanja. Jedno je po mom mišljenju važno govorim iz životnog iskustva i mog osobnog iskustva da je potrebno djecu odgajati da rade na sebi. Ja mislim da i ovdje u Saboru, ja barem za sebe tako smatram, da još nisam završio proces svoga odgoja i obrazovanja jer naglašavam da to ne traje dugo nego samo dok smo živi, dok smo živi. I zato bi trebalo u odgoju temeljiti pitanje kod djece naučiti ih da rade na sebi da se ne zatvore novinama i znanstvenim dostignućima i posebno sustavu vrijednosti. Kada se govori o sustavu vrijednosti u kojem treba dijete staviti da živi u njemu ono se ne može naučiti nego više primjerom onda je tu veliki iskorak i veliko iskušenje za nas koji pripremamo zakone, a koji bi trebali biti funkcionalni i učinkoviti. Dakle rad na samom sebi pretpostavlja rada na intelektualnom, rad na moralnom i rad na duhovnom sustavu vrijednosti, duhovnom. Danas smo u situaciji da brkamo pojmove, a to nije dobro. Ja smatram da je kršćanstvo duhovni pokret i kao takvog sam ga prihvatio kao svoj životni stil i način života. Religioznost je vezana uz običaje, tradiciju, obrede. Ona bi trebala voditi do duhovnosti nažalost ne dovodi, imamo primjere gdje odgoj u obitelji je bio apsolutno katolički, eklezijalni, svjetonazorski vjernički ali ti ljudi ili pojedinci nisu izdržali iskušenja koja im je davao život, pružao život i šansa ali su tu zakazali. Zato sam za duhovnost za ozračje vrijednosnog sustava kojega treba propagirati i tu smo svi ljudi jednaki. Za mene je svaki svjetonazor ako je iskren, ako je samokritičan, ako je otvoren za mene je svaki svjetonazor legitiman i legalan i ja ga poštujem. No na kraju ipak postoji kako kažu određeni stručnjaci, postoji jedna epidemija izgubljenog dubljeg smisla života, izgubljenog. Iz te zbrke izgubljenosti zašto čovjek živi, rađaju se mnogi problemi. Jeli moguće kod djece razvijati taj osjećaj dubljeg smisla života? Da li ono zato živi da sve ima i da zadovolji sve potrebe ili treba proći od Froma pa reći da je bolesno društvo može biti bolesno da sve ima, a da izgubi sebe onda nema ništa. Prema tome, kako razviti tu tendenciju tu potrebu čovjekovu za dubljim smislom to je jako potrebno i jako važno, ne da se to pretvori u neku indoktrinaciju bilo kojega tipa nego da to bude otvorenost traženju i radu na sebi, a opet ponavljam ne traje to dugo nego dok smo živi. Hvala vam na strpljenju, hvala i vama poštovanje.
Hvala i vama. Na ovo izlaganje imamo prijavljene dvije replike. Prvo uvaženi zastupnik Dujomir Marasović.
Štovani gospodine predsjedniče. Gospodine Grubišić, vi ste rekli da je kršćanstvo pokret a i prethodno ste rekli da vaš proces odgoja i obrazovanja nije još gotovo pa mogu vas i razumiti jer kršćanstvo nije pokret, kršćanstvo je vjera iz koje proizlazi sve što iz tog pojma može proizaći dobro. Nekad u ime toga može se napraviti nešto i loše ali kršćanstvo je vjera. Ovu minutu ili minutu i pol replike iskoristit ću još za jedan generalni osvrt na ovu današnju raspravu. Iskreno sam kažem da sam nezadovoljan i nesretan pomalo i žalostan stupnjem svijesti svih nas saborskih zastupnika kada raspravljamo o ovako važnim temama. Ponašamo se ne u skladu s vremenom ili momentom nego ponašamo se u skladu s onim idemo trošiti a tko će platiti nije nas briga. Gospodo, ovakav je zakon bio jedan prije 3, 4 dana o lokalnoj samoupravi gdje u Splitu od 25 vijećnika sada uvodimo 31 vijećnika. Ovdje uvodimo predškolski odgoj, ne kažemo tko će to platiti, država očito neće, lokalna samouprava i gradovi neće imati novaca i prevedeno na hrvatski kaže roditelj neka plaća, a roditelji su nezaposleni ili je nezaposlenost u porastu. I mi se ne možemo ovdje praviti što se kaže kao da nas se to ne tiče gospodo. Jesmo li mi ti koji krojimo zakone, jesmo li mi ti koji smo pozvani da ovu državu izvučem iz krize? Jeli Vlada ta koja treba izvršiti našu politiku? Trebamo smanjiti trošak države, ako treba rekao sam jučer ovdje među 150 nas donijeti zakon da ih bude 100 u Saboru, u Splitu umjesto 25, 20 dosta. Ne možemo uvoditi nešto za što nemamo novaca jer će onda gospodin Linić morati ići [[Upadica: Nemamo ni vremena više.]] u London za donijeti te novce [[Upadica: Vrijeme.]] kako s ponašamo?
Odgovor na repliku poštovani Ivan Grubišić.
Piše u Svetom pismu da je vjera bez djela mrtva. To piše sv. Jakov, a kršćanstvo ja shvaćam kao način života, ne samo kao vjeru koja može biti samo jedna teorija nego dao sam vam primjer kaže Isus da tako živite kršćanstvo je način življenja.
I druga replika poštovana Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Grubišić, ja sam baš uživala u ovoj vašoj kratkoj filozofskoj raspravi. Doista ste puno toga dotaknuli o čemu bi se dalo razgovarati. Između ostalog ste govorili i o obitelji što je jako lijepo i o njoj koja treba uspješno odgovoriti na sve izazove, a jednako ste govorili i o sustavu vrijednosti. Pa ja osobno mislim, a sigurna sam da se ovdje i slažu svi sa mnom da obitelj pokušava doista, ali doista odgovarati na sve izazove u ovom društvu, posebice kad se radi o njihovoj djeci. Tada u tom sustavu vrijednosti oni su na najvišoj razini i sigurno će poželjeti sve osigurati. I ovaj Zakon o predškolskom odgoju koji je danas ovdje pred nama mislila sam da ćete nešto i o tome reći. Naravno govorili ste o obrazovanju od početka pa cjeloživotnom da bi na kraju ipak kažu neki znali da baš nisu puno pametnih stvari u životu učinili i da možda bi trebali ispočetka. Ali vidite problem je u obitelji. Kad kreće, kad obitelj je na rubu financijske propasti, kad više ne može nažalost osim ajmo reći duhovnošću odgovoriti u tom sustavu vrijednosti i kad mora djetetu objasniti da ne može učit strani jezik, da ne može ići na sport, kad mu mora sve to na neki način reći ali nećeš moći možda ići niti u tu predškolu. Mi ćemo te učit ili baka i deda zato jer ne možemo platiti. E pa samo je stvar u tome da se kaže ovo će biti u proračunu što nije sada za 2013. godinu i djeca koja će pohađati, tih 800 djece koja će pohađati predškolu što je jako važno, za njih samo za obrazovanje oni će to imati besplatno.
Na repliku odgovara poštovani Ivan Grubišić.
… [[Govornik nije uključen.]]
Uključite mikrofon.
Dakle onaj kojemu ništa ne treba ima sve. Što više imamo izgleda mi da smo manje svoji, a bojim se da je ta ovisnost o imati, ja je ne zanemarujem ali prenaglašena je i to je opisao … zdravom društvu gdje materijalno zapadna Europa živi dobro ali gdje je duhovno siromašna po mom mišljenju. Da roditelji žele dobro svojoj djeci, to prihvaćam apsolutno ali način na koji žele zadovoljiti svoju djecu nije uvijek ispravan po mom mišljenju i nije uvijek djelotvoran i to je problem. Hvala.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. Vrijeme predviđeno za iznošenje stavova kluba HDSSB-a podijelit će kolege Dražen Đurović i Zoran Vinković. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Oprostite. U ime kluba HNS-a Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja sam se zapravo prepao ne toga da neću govoriti nego ja mislim da isto kao kolege iz HDSSB-a da ću morati govoriti u ime kluba HDSSB-a, a to ne bi bilo dobro ni za nas ni za vas. Kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici, uvaženi gospodine ministre i pomoćnice ministra. Prijedlog zakona koji je pred nama sadrži jedan cijeli niz promjena većih i manjih, neke su kozmetičke prirode, a neke su suštinske tako da ću ja u ime kluba HNS-a naprosto redom po člancima se osvrnuti na sve ono što ovdje piše. Prvim člankom riječ naobrazba se mijenja riječ u obrazovanje i to je naravno apsolutno u redu. To se radi više o simbolici nego o nekoj suštinskoj promjeni. Međutim, simbolika je i u politici i u državi i u društvu važna stvar. Ono što nakon te simbolike moralo bi slijediti i tu dolazimo do jednog od ključnih problema cijelog našeg obrazovnog sustava, pogotovo sustava predškolskog odgoja i obrazovanja, a to je da zaista vrtići postanu dostupni svoj djeci u Republici Hrvatskoj, da oni postanu dostupni kako što se tiče broja mjesta u vrtićima, da nema djece koja nemaju mjesto u vrtiću i da postanu dostupni cijenom, kako onom cijenom koju plaćaju roditelji ali i da zaista vrtići ne budu isključivi i jedini teret jedinica lokalne samouprave u situaciji smanjivanja prihoda, a rastućih rashoda jer onda se događaju situacije da zapravo najviše trpe oni opet uvijek najslabiji u društvu, a to su u ovom slučaju djeca. Osim toga, dostupnost vrtića je pitanje i poticanja nataliteta s kojim imamo problema u Republici Hrvatskoj i pitanje olakšavanja zapošljavanja prvenstveno mladim majkama koje najčešće u situaciji kad nema mjesto za dijete u vrtiću a recimo roditelji nemaju što je u Hrvatskoj česti slučaj novaca da plate nekome da čuva djecu, onda majka je ta koja u većini slučajeva ostaje doma sa djetetom i na neki način je dodatno hendikepirana i isključena iz tržišta rada. I naravno, dostupnost vrtića i mjesto u vrtiću je i pitanje obrazovanja u koje se zaista svi stalno kunemo, uključujući i mene, pogotovo ja. Članak 2., apsolutno u redu, nemamo nikakvih prigovora. 3. člankom propisuje se usklađivanje poslova koje vrtići obavljaju kao javne ovlasti sa Zakonom o upravnom postupku i smatramo da je dobro da se procedure na raznim razinama, u raznim institucijama usklađuju, da budu predvidljive, transparentne, poznate unaprijed, da pravila igre budu poznata i u tom smislu nemamo nikakvih prigovora. Članak 4. je u redu. Članak 5., rješenje o početku rada u promijenjenim uvjetima. To je nešto što nam se čitajući ovaj zakon nam se upalila lampica potencijalne opasnosti, naime dat ću vam jedan konkretni primjer. Imamo recimo vrtić u velikom hrvatskom gradu, veliki vrtić, 4 područna objekta, 500-tinjak djece i usred školske godine jedan objekt zbog dotrajalosti se zatvara. I sad djeca iz tog objekta se sele u druga tri preostala objekta tog vrtića, dvorana se prenamjenjuje za grupu, kraj hodnika se prenamjenjuje za drugu odgojnu skupinu itd. Bojim se da se s ovakvom jednom … zapravo dovodimo u opasnost da ili ne poštujemo sami svoje zakone ili da na primjer u ovakvoj situaciji koju sam naveo da zapravo moramo cijeli takav jedan vrtić zatvoriti faktički, odnosno ne dati mu dalje dozvolu za rad, a nemamo i to je ono što je problem, nemamo instrumente da utječemo na pravi način sa razine države, sa razine ministarstva na ono kako osnivači se ponašaju i kako financiraju dječje vrtiće. Člankom 6. preciziraju se mjerila za izradu mreže dječjih vrtića i naravno da je to apsolutno prihvatljivo. Tu moram dodati da je sramota po našem mišljenju da jedan veliki broj jedinica lokalne samouprave to nije napravila, a pogotovo je problem da većina ili gotovo sve županije nisu napravile usklađivanje te mreže. To je zaista nešto na čemu treba pod hitno poraditi. Članak 7. Nacionalni kurikulum. Ono što je u tom članku zabrinjava na neki način je zašto zaista tako dugi rok za donošenje Nacionalnog kurikuluma od godinu dana nakon stupanja na snagu ovog zakona, jer onda stvarno ulazimo u ovu situaciju da barem dvije godine zapravo nećemo imati, sljedeće dvije godine nećemo imati Nacionalni kurikulum u primjeni u dječjim vrtićima. Članak 8. Obavezna predškola. Ja tu moram vrlo otvoreno reći zašto? Zašto? Zapravo nemamo pravo sustavno, analitičko argumentirano objašnjenje zašto bi predškola trebala biti obavezna. Mi u Hrvatskoj imamo ogromni problem sa jačanjem i rastom opterećenja na djecu u svakom pogledu. U vrijeme kada sam ja krenuo u osnovnu školu ja sam naučio pisati i čitati u školi, u prvom razredu moja učiteljica, odnosno u ono doba se to zvalo drugarica me je naučila čitati i pisati. Danas kad dijete dođe u prvi razred bez da zna čitati i pisati već zaostaje prvi dan, već je u problemu. Ocjenjujemo ih. Zašto ocjenjujemo brojčano djecu od 6, 8, 10, 12 godina. Zašto? I hoće li se onda za pet godina netko sjetiti da i predškolu treba ocjenjivati. Pa hoće li se onda za 10 godina netko sjetiti da i ocjena iz predškole treba ući u prosjek za upis u srednju školu. Dakle, ono što hoću reći je da bez sustavne analize ovog pitanja zapravo je pomalo problematično tvrditi da je obavezna predškola baš ono što nam u svakom slučaju treba. Kako će vrtići koji su u mnogim dijelovima Hrvatske potpuno prekrcani podnijeti činjenicu obavezne predškole. Međutim, tu moram da budem fer, da budem pošten tu moram reći još jednu stvar. Zaista je problem u sustavu vrtića, zaista novaca nema, zaista imamo standarde koji su doneseni pred nekoliko godina i koji uskoro dolaze na naplatu i to zaista nema nikakve veze sa ovom Vladom i ne možemo se praviti svi skupa i čuditi se kako nam se to dogodilo i od kud je to došlo, jer znamo kako nam se dogodilo, znamo od kud je došlo, znam koja politička većina je ta koja je obaveze donijela, koja je na neki način sada dolaze Republici Hrvatskoj i državi i Ministarstvu znanosti i obrazovanja i jedinicama lokalne i područne regionalne uprave i samouprave na naplatu. Međutim, problem koji imamo dakle je sad realan. Mi smo zapravo u situaciji da sa ovim predlaganjem obavezne predškole, sa ovim situacijama koje nam slijede sa primjenom standardima u vrtićima mi dolazimo u situaciju da smo našli ili uzeli smo ili kupili smo jedan novi, ispolirani, snažni, prekrasni motor od Ferarija od 400 konja ili više i pokušavamo ga nagurati u jednog trulog Fićeka. To ne ide! Dakle, mi moramo prvo tog trulog Fićeka, a to je taj sustav vrtića koji u ovom trenutku u Hrvatskoj imamo moramo ga popraviti, srediti, ojačati na svim razinama i onda zapravo možemo krenuti sa ovom vrstom zahvata. Ono što želim reći je da mi moramo analizirati koje je stanje i koja je situacija u obrazovnom sustavu, pa tako i u sustavu predškolskog odgoja i obrazovanja. Moramo definirati konkretne ciljeve i moramo onda odrediti mjere kojima ćemo do tih ciljeva doći. Jer ovakvim na neki način bacanjem zakrpa iako uz najbolju namjeru, ali zapravo je pitanje možemo li napraviti zaista prave promjene i prave iskorake koji se od nas kao političke većine i očekuju. Članak 9. Kraći programi izvan vrtića apsolutno u redu, nemamo nikakvih prigovora. Članak 10. Radnici u dječjim vrtićima i njihove kvalifikacije to je također potpuno u redu. Ali tu bih samo želio naglasiti, ponoviti prvo da svi smo svjesni da je sustav dječjih vrtića u Hrvatskoj u teškim problemima. Odgajatelja je premalo, grupe su prevelike, zahtjevi su sve veći, plaće su slabe kao što su na žalost svuda u Hrvatskoj plaće slabe. Ali osim toga biti teta ili striček u vrtiću je jedan fizički i psihički ekstremno zahtjevan posao. I zato ovdje i u ime kluba HNS-a, a i u svoje osobno dajem za razmišljanje svima nama da u vremenima koja dolaze razmislimo o tome da i taj posao bude na neki način uključen u neku od mogućih varijanti beneficiranja radnog staža ili neke druge opcije olakšavanja. Jer zaista kad ljudi dođu u poznije životne godine, a moraju još uvijek sa 25 klinaca od 15 kg dnevno baratati, dizati ih, spuštati ih, oblačiti, svlačiti, brinuti o njima to zaista možda zaslužuje i neku drugu vrstu regulacije i njihovog statusa kao zaposlenika. Članak 11. Ograničenja u zapošljavanju s obzirom na kažnjavanje i sudske postupke. Zaista, radi se o vrlo posebnom segmentu i tu treba biti oprezan i to potpuno podržavam. Članak 12. Objava natječaja za zapošljavanje na mrežnim stranicama. U redu je. Znamo i svi da je bilo tih slučajeva, novine, pa koje novine. Pa ako si objavio u nekim novinama koje su malo tiražne onda je bio problem upitnost itd. To apsolutno je u redu. Članak 14. v.d. ravnatelj mora ispunjavati uvjete za ravnatelja. Isto tako podržavam, a to je još jedan način da se smanji mogućnost manipulacije i izbjegavanja nekih propisa i normi. Članak 16. Zabrana promidžbe. Moram reći da nam se tu čini da je možda taj članak je loše formuliran zapravo. On s jedne strane dopušta vrlo ekstenzivno tumačenje, a s druge strane je vrlo restriktivan. Mi zaista u HNS-u ne vidimo zašto jedan vrtić koji ima neke zajedničke prostorije, koji ima neko predsoblje, nekih hodnik zašto ne bi mogao npr. u razini očiju odrasle osobe ne djece iznajmiti nekoj reklamnoj agenciji onakav jedan prostor za plakat pa onda naravno uz neka mjerila i kategorije što smije i što ne smije, ali i na taj način možda ostvariti koju kunu veći prihod. Pogotovo jer vrtići imaju i zgrade, dakle i neki dio vanjski na zgradi koji nije okrenut npr. prema igralištu dječjem može biti iskorišten za neku reklamu od koje vrtić može imati financijske koristi. Ograda vrtića također. Dakle, bilo bi dobro da se taj s jedne strane restriktivni, a s druge strane zapravo članak koji onda dozvoljava puno slobodnog tumačenja da se malo porazmisli o tome da se to na neki drugi način formulira. Članak 17. – Prekršajne odredbe, u redu slažemo se, međutim ono što treba naglasiti je da među tim navođenjima prekršaja ima stvari koje su zaista odgovornost isključivo vrtića samog, a ima stvari koje su odgovornost osnivača. I tu bi možda trebalo vidjeti da one stvari koje su odgovornost vrtića samog u potpunosti mogu zaista onda i biti u potpunosti njegove odgovornosti u prekršajnom smislu, ali one stvari koje su odgovornost osnivača i na koje nažalost vrtići sami često nemaju utjecaja možda bi trebalo vidjeti da ne budu isključiva odgovornost samih vrtića i ljudi koji tim vrtićima upravljaju. Članak 19., to sam već i spomenuo, propisuje da će ministar u roku od godinu dana donijeti Nacionalni kurikulum, taj rok nam se čini dugačak, nije jasno zapravo zašto je to tako dugi rok s obzirom da onda ta godina dana s obzirom na vrijeme u kojem smo sada i kad ćemo donijeti zakon pretpostavlja da barem možda dvije godine nećemo imati novi Nacionalni kurikulum. Evo, dakle klub HNS-a načelno podržava ovaj prijedlog zakona. Nadamo se da će neke od primjedbi koje su i u našoj, a i u nekim drugim raspravama iznesene biti uvažene do drugog čitanja. Međutim, i s time ću završiti svoju raspravu u ime HNS-a, mi smo sada već godinu dana ovdje, kad velim mi mislim politička većina koalicije stranaka koja je trenutno na vlasti, i zapravo bilo bi dobro da u najskorije vrijeme konačno vidimo analizu stanja obrazovnog sustava, da vidimo što su ciljevi koje želimo postići i da vidimo što su mjere kojima ćemo te ciljeve postići. To bi prvo nama zastupnicima olakšalo posao donošenja zakona koji se tiču obrazovanja s obzirom da bismo znali preciznije i jasnije što su nam ciljevi, prema čemu idemo i zašto zakon ne donosimo, a siguran sam da bi i vama u ministarstvu to bilo lakše jer bi bilo lakše objasniti neke poteze i neke zahvate, a i sigurno bi vam bilo lakše argumentirati važnost obrazovanja i znanosti i u situaciji kad se npr. donosi Proračun RH tako da ne bude znanost i obrazovanje i dalje uvijek stalno bez obzira što se svi u njega kunemo ali uvijek najveći gubitnik u ovoj našoj mladoj državi kojoj obrazovanje i znanost treba više nego možda išta drugo u ovom trenutku. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Imamo mislim da jedno 10-ak replika. Prvi se javio Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi kolega Kolman dali ste sad na kraju, polazim od kraja, preveliki teret Vladi. Rekli ste da bi bilo dobro da Vlada napravi temeljitu analizu stanja i da odredi ciljeve, rekli ste da vidimo kuda idemo. Slažem se s vama, tapkamo u mraku. Stanje ste trebali napraviti na početku kad ste preuzeli vlast i trebali ste već ponuditi rješenja. Nije ni kasno nakon godinu dana. I u ovom dijelu se slažem kad ste govorili da treba među recima pristupiti i ovom problemu ozbiljnije. I navodili ste konkretne članke koje treba razmisliti o kojima treba predlagatelj razmisliti i promijeniti ih. Sve veći teret Vlada prebacuje na lokalnu samoupravu koja pod svim tim teretima sve više grca. I zavaravaju se oni koji misle da je u Zagrebu situacija puno bolja i da Zagreb može sve to skupa podnijeti. Grad Zagreb je znate dobro i sami dužan kao Grčka, pred kolapsom je i teško će podnijeti i ove nove terete. Ali je sigurno da Zagreb nije dužan zato što je siromašan, Zagreb je dužan zbog toga što se loše njime upravlja. A njime već desetljeće i više loše upravlja upravo SDP koji obećava da će decentralizirati Hrvatsku, a jedino što je dosada decentralizirao to su obveze, ništa drugo.
Hvala. Sljedeća replika, Mladen Novak. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Moram priznati da sam pomalo ugodno iznenađen jer je kolega koji je iz vladajuće koalicije govorio ipak i malo sa jednom dozom kritike i mislim da je to dobro da se i takve stvari ovdje čuju iz vaših krugova da ne ispadne samo slijepo hvalimo ono što je naše pa makar i sami bili svjesni da nije dobro. Ono s čim je počeo, počeo je s analizom i u jednom trenutku je naglasio dostupnost vrtića. Dostupnost vrtića bez obzira što je kolega rekao da ni stanje u Zagrebu nije bajno, prije toga smo čuli Veliku Goricu, ali dostupnost vrtića u gradskim središtima, u velikim gradovima je ipak kudikamo bolja nego na Banovini, Posavini, Slavoniji, Moslavini, tamo gdje nema prometne mreže, nema javnog prijevoza, nema ničega. Tamo gdje je zaposlenost kudikamo niža, daleko ima više nezaposlenih nego u gradovima i na koji način sad mi praktički obavezujemo te obitelji da imaju novi trošak. A imaju novi trošak to je sigurno i još je kolega spomenuo velike vrtiće koji prenamjenjuju svoj prostor. To je stvarno problem da stvaramo neke nove standarde koji ustavi nisu primjereni ali to je opet kakvo takvo rješenje. Ne slažem se s njim ali kako tako. Nažalost, Hrvatskoj Kostajnici sada imamo situaciju da nemamo rješenje. Sutra kolegica je spomenula Gvozd, Dvor ma takvih će mjesta biti što dalje sve više. Isto je kolega spomenu [[Upadica: Vrijeme.]] dobro. Hvala.
Hvala i vama. Kolega Kolman niste digli pločicu žao mi je. Drugi puta budite brži. Sljedeća replika Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo uvaženi kolega Kolman bilo vas je lijepo slušati od pripadnika vlasti kako ste na jedan dobar način doveli pitanje sve članke ovoga zakona, lijepo ste nam to obrazložili. Mi smo to evo pokušavamo cijelo jutro pa čujemo s druge strane da smo ili demagozi ili da smo populisti itd. zaista ste to vrhunski napravili. A to smo mi već vidjeli na pitanju Zakona o osnovnoškolskom obrazovanju kada je jedna druga kolegica iz vladajuće koalicije također taj isti zakon dovela bila u pitanje jer je vrvio nelogičnostima. I posebno mi je drago ovaj dio koji ste govorili o predškoli. Zaista ovaj članak 8.ovih izmjena navodi 6 programa koji se mogu ostvarivati ili koji se ostvaruju u dječjim vrtićima i to je članak prepisan iz onog osnovnog zakona s time da je kod dijela programi preškole, dodana rečenica ili nekoliko riječi koji kaže koji su obvezni za svu djecu u godini dana prije polaska u osnovnu školu. I to se evo oko toga se danas vrti cijela ova rasprava. Vi ste to lijepo objasnili i mislim da je najbolje da i sam ministar kaže da odustaje od ovoga jer da upravo radi tih par riječi mi jednostavno ne dovodimo u problem niti državu niti lokalnu samoupravu niti financije niti sve ono ostalo što možemo dovesti sa ovakvim izričajem u problem jer je činjenica da i ono što smo svi danas rekli da su programi predškole se ostvarivali i do sada. Kolegica je rekla svega 800 djece je ostalo izvan njih. Ja ću još dodati, koja je kaznena odredba spriječila tih 800 djece temeljem ovog zakona da se ne upišu u 1.razred sljedeće godine. imamo li? Nemamo je. Koja je kazna za roditelje koji neće [[Upadica: Vrijeme.]] svoju djecu dati u program predškole? Ne postoji. Znači da je ovo sve na neki način i besmisleno.
Hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Igor KOlman. Izvolite. Hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Igor KOlman. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Niti ja osobno a niti moje kolegice i kolege u HNS-u nemamo nikakvih iluzija da je obrazovna politika i zakonodavstvo što se tiče obrazovanja nešto što je lako napraviti, nešto što se može napraviti od danas do sutra nešto što se može napraviti preko noći. Radi se o jednom od najosjetljivijih ako ne i najosjetljivijem segmentu zapravo kojim država upravlja koji s jedne strane svakom godinom se ako se loše regulira se gubi mogućnost da generacija po nekom boljem modelu po nekom boljem sistemu školuje. S druge strane ne može se raditi napreskokce jer se radi o dugoročnim odlukama dugoročno utječemo na sudbine mladih ljudi. Tako da u tom smislu ja mislim da je svaka kritičnost sa bilo koje strane ovdje u ovoj sabornici može biti samo doprinos pogotovo jer se radi o zakonu u prvom čitanju i može biti samo doprinos i može samo pomoći onima koji maju taj težak i odgovoran i ozbiljan posao da hrvatsko školstvo u ovom slučaju predškolstvo dovedu na neku razinu koja je i civilizacijski i što se tiče stupnja razvoja na kojem jesmo tiče zaista odgovarajuća s obzirom da oba sustava su nažalost ostavljena kroz zadnjih 20 godina u vrlo teškom stanju u svakom pogledu.
Hvala. Sljedeća replika Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kolman vi ste u svojoj raspravi dobro napravili analizu zaista svih članaka predloženog zakona i rekli ste da treba razmisliti o nekim vašim primjedbama i ja se slažem. I možemo zaključiti, zakon je prepun dilema i nedoumica, a to zakon ne smije biti. Otvorili ste i čitav niz pitanja oko pedagoških standarda, slažem se s vama da ih je jako teško u ovoj situaciji gospodarskoj provesti ali oni trebaju postojati. Da li trebamo neke od njih pomaknuti, cilj njihov pomaknuti o tome možemo razgovarati itekako. U svojoj raspravi sam podržala donošenje nacionalnog kurikuluma a u članku 7.kaže se nacionalni kurikulum donosi ministar. Na čiji prijedlog? U Zakonu o osnovom školstvu ako se sjećate pred par mjeseci na početku rada ovog ministarstva sadašnjeg ministarstva donijeli smo izmjene i dopune. Vijeće za nacionalni kurikulum više ne postoji ali postoji Nacionalno vijeća za odgoj i obrazovanje i vjerujem da će ono donijeti taj nacionalni kurikulum, a da će ga ono predložiti ispričavam se da će ga ministar donijeti. Isto tako ste otvorili čitav niz dilema a i jednu koju želim poglavito podcrtati jer sam ju ja i započela to je onaj članak 16.oko promidžbe ja bih rekla raznoraznih ponuda i usluga u dječjim vrtićima. Ma ne bih se mogla složiti s vama da dječji vrtić može zaraditi zato što će na svom zidu objesiti svoj nekakav promidžbeni materijal koji će biti eventualno poziv da se kupi neko didaktičko sredstvo roditeljima. Radi se mislim dobro ste primijetili taj članak upravo nerazjašnjen jer imate ponudu ljudi i škola stranih jezika, različitih firmi koji dolaze [[Upadica: Vrijeme kolegice Roksandić.]] nude roditeljima, djeci svoje proizvode. Mislim da to trebamo spriječiti.
Hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Igor Kolman. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegica Roksandić je spomenula da je zakon pun dilema i nedoumica. Pa ja mislim da, uopće neću ulazit da li se s tom konstatacijom slažem ili ne slažem ali čak i da se teoretski s njom složim mislim da je to dobra prilika da budemo Sabor, da budemo Parlament, da zakon koji je došao u prvo čitanje svi zajedno svojim znanjem, trudom i idejama pretvorimo u nešto što će zaista do drugog čitanja i onda do donošenja biti jedan konzistentni kvalitetni zakon. I mislim da tu nije ništa sporno, ja ne bih to gledao kao problem niti bih to gledao kao nešto što išta loše govori niti o predlagatelju, a niti o samom prijedlogu zakona.
Hvala. Sljedeća replika Sunčana Glavak. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kolman, u ovoj zemlji zasad osim zraka ništa nije besplatno. Dakle vraćamo se na ono što smo upozoravali na početku ove rasprave, ništa neće biti besplatno. Jednako tako neće biti to besplatno roditeljima koji će morati slati djecu u predškolu. I zapravo još jedna dilema u zakonu, zakon ne kaže što će biti s tim roditeljima koji to ne učine. Tko će voziti tu djecu, tko će osigurat prijevoz. Ja već zamišljam, vi ste spominjali onog trulog fićeka kako gradonačelnici skupljaju djecu u trule fićeke i načelnici i onda ih eto voze u vrtiće jer oni će to silom ovog zakona morati provoditi, a nitko ne kaže onda što će biti s tim roditeljima. Dakle budimo ozbiljni, ovo će nešto koštati, koštat će jedinice lokalne samouprave koje i sada, još jednom apostrofiram, imaju sve manje novaca. Što se tiče vašeg prijedloga da se nešto učini ili način promidžbe, dosta je zgodno ovo bilo ilustrirano, jednako tako zamišljam pa zašto se do sada nisu primjerice bavili odgajatelji marketingom i nisu svoje fasade iskoristili za nešto čime bi mogli financirat vrtić. Jedan dosta originalan i zgodan prijedlog, moram priznati da sam dosta iznenađena. I na posljetku, pitam se što će biti primjerice u Međimurskoj županiji sa romskom populacijom, sa djecom koju želimo integrirati u zajednicu, kojih je puno i koji kao što znamo ne dolaze sa nikakvim predznanjem, pa čak ni znanjem hrvatskog jezika u prvi razred osnovne škole. Kako tu djecu dovesti u predškolu, kako to riješiti da oni ipak dođu do nekakvih znanja, a koja će ovim zakonom biti obavezni i stjecati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo odgovor na repliku, kolege Igor Kolman.
Zahvaljujem. Samo što se tiče ovog marketinga i toga. Ja sam naprosto primijetio da mi se čini da nema razloga da vrtiće koji zaista imaju i nekretnine i zidove i ograde i sve moguće varijante koje mogu u nekom trenutku na neki način biti tako iskorištene, zašto bismo ih u startu ograničavali da baš u potpunosti ne smiju ni na koji način to koristiti. Ali ono s čime se slažem i to nisam spomenuo u raspravi, zato sam vam zapravo htio odgovoriti, dakle to je jedno, ali ono što zaista mislim da treba izbjegavati i u vrtićima i u školama pod svaku cijenu, a to je bilo koji onaj dolazak nekakvih prodavača, nuditelja, bilo čega što onda ili bilo kakav angažman odgajatelja, učitelja, profesora u bilo čemu što liči na prodaju, distribuciju nekakvih proizvoda. Tu se potpuno slažem. Dakle zapravo odvajam s jedne strane korištenje samih nekretnina u onom dijelu u kojem je to razumno i u skladu sa nekakvim dobrim običajima i na kraju krajevima možda poboljšanom formulacijom ovog članka, ali apsolutno se slažem da ono ulaženje u prostor, nuđenje, hvatanje, pa onda djeca moraju dati 20 kuna za ovo, 50 kuna za ono pa ako ne daju, to apsolutno ne i tu imate potpuno pravo.
Hvala. Sljedeća replika, Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kolman zaista ste lijepo rekli da bi trebao biti cilj svih nas, a i kroz donošenje ovoga zakona da vrtići postanu dostupni cijenom i brojem mjesta za svu djecu, odnosno za sve roditelje koji to žele. Nažalost, to se neće dogoditi niti zakonodavac odnosno predlagatelj zakona smatra da će se to dogoditi jer onda ne bi zadržavao članak 20. postojećeg zakona koji određuje tko ima prednost pri upisu djece u dječje vrtiće pa nabraja djecu roditelja žrtava invalida Domovinskog rata, obitelji s troje i više djece, zaposlenih roditelja itd., niz nekih kriterija koje zakon predlaže. Nažalost, upravo zato kao što ste rekli da cjelokupni teret osnivanja dječjih vrtića pada na jedinice lokalne samouprave od kojih su neke to sposobne, a neke nisu, primjerice recimo grad Zadar je danas u situaciji da je bilo subvencijama prema privatnim vrtićima ili osnivanjem vrtića došao u situaciju da nema djeteta koje se ne može upisat u dječji vrtić i jednako tako utvrdio jasne i transparentne kriterije za upise i objavu rezultata i tih kriterija. I zato me čudi da predlagatelja posebno ministar Jovanović koji je bio predsjednik Nacionalnog vijeća za praćenje strategije provedbe korupcije nije iskoristio ove izmjene zakona upravo u tom smjeru da prepozna potrebu prevencije korupcije na način da onda taj članak 20. izmijeni i da ne kaže da način ostvarivanja prednosti pri upisu djece prepušta dječjim vrtićima već da jasno utvrdi u zakonu obveze dječjih vrtića jer svagdje gdje je potražnja veća od ponude je potencijalno koruptivno područje. Dakle da obveže vrtiće zakonom da moraju na transparentan način objavljivat prvo zahtjeve za upis, zatim rezultate upisa i kriterije po kojima će tu djelovati.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja se zapravo kolegice Lovrin više-manje slažem s vama da je činjenica da su vrtići prepušteni isključivo na brigu jedinicama lokalne samouprave, a vrtić je jako skupa stvar i to svi znamo, vrtić je skup, pogotovo ako želimo zadovoljiti standarde, pogotovo će postat skup u trenutku kad se novi standardi počnu primjenjivati. I zaista to je jedna tema o kojoj bi možda trebalo razgovarati na koji način može bez da vrtići opet u potpunosti padnu na teret da se tako izrazim državi. Ali na koji način država ili ministarstvo može osmisliti neke mehanizme i intervencije upravo o tome da u situacijama kada je zaista standard u vrtiću zbog realnih ograničenja proračuna jedinice lokalne samouprave ispod svakog mogućeg standarda na koji način onda može država tu intervenirati, jer to svakako po mom mišljenju je jedno od područja za koje bi država trebala imati mogućnost intervencije i što se dostupnosti tiče i što se kvalitete usluge smještaja, hrane i svega onoga što se u vrtiću nudi i radi što se tiče.
Hvala. Sljedeća replika Damir Rilje. Izvolite kolega.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, uvaženi kolega. Pa evo, ja se zapravo u velikoj većini mogu razumjeti i s vama složiti, ali mi smo zapravo cijelo ovo vrijeme morali sami stvarati kriterije kako bi se kvaliteta odgoja, predškolskog odgoja zapravo događala na nekakav dobar i lijep način, jedan korektan, jedan način koji odgovara nekakvim standardima. Na žalost evo, nije to tako uvijek bilo, pa i ne u tako davnoj prošlosti, tako da vam ja mogu reći, evo opterećenjem u mojoj jedinici lokalne samouprave nije baš bilo dostatno sredstava i trebalo ih je stvoriti ne samo da se pokriju rupice, nego i da se osigura i taj dio i pokrije i taj dio zapravo osiguranja predškolskog obrazovanja s druge strane i rada s djecom. S druge strane evo ništa nije počelo, ponavljam od jučer. Isto tako i ovi pedagoški standardi koji jesu kakvi jesu. Ja sad ponovno ponavljam i kažem da li ćemo mi sutra u istim tim pedagoškim standardima piše, hoćemo morati imati samostojeće objekte. Je li će nam netko morati dozvoljavati da nisu samostojeći objekti, nego ćemo morati dalje raditi u zgradama i moći raditi u zgradama dječji vrtići, odnosno jaslice. S druge pak strane i sada lokalna samouprava radi to što radi. I ja ne kažem i slažem se apsolutno s vama da treba i dalje raditi na tome da se sustavno svaki novi dio odgoja i obrazovanja zajedno sa ministarstvom radi, da se iznalaze sredstva. Ali činjenica je da sredstva treba naći tamo gdje ih ima. Kad ih nema, kad su nekoć potrošena onda ih više nema i onda ih je jako, jako teško stvoriti jer nema ih, ne postoje. Negdje je bilo sreće da ih je netko uložio. Konkretno negdje ih nema.
Hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Igor Kolman.
Slažem se, apsolutno se slažem sa ovime što je kolega Rilje rekao. Zato stalno i naglašavam da je, svi smo svjesni toga da je problem sredstava, problem novca za vrtiće jedan od ključnih problema i u tome smislu treba vidjeti na koji način se jedinicama lokalne samouprave može pomoći da u ovako jednom osjetljivom i važnom pitanju ne budu isključivo prepuštene same sebi. Jer to nije pitanje samo niti jedne male općine, niti jednog malog ili velikog grada, nije važno. Neke od najgorih situacija u vrtićima su upravo u velikim gradovima u Hrvatskoj, dakle čak ni veličina ne ovisi nužno, ne garantira nužno niti kvalitetu, niti nekvalitetu. Ali to nije pitanje bilo koje pojedine lokalne samouprave, nego to je ipak na kraju krajeva pitanje na koji način mi kao društvo i kao država se odnosimo prema našim nasljednicima, prema našoj budućnosti i prema onima koji su najslabiji i najranjiviji u društvu i u državi.
Hvala. Sljedeća replika Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvaženi kolega Kolman, ovo što ću sada reći, ali odnosi se i na druge saborske zastupnike, ali i na medije i svaki puta ću reagirati. Danas govorimo o djeci, o djeci koji su i naša ljubav i naša sunca. Nikako ne govorimo o nikakvim klincima. Klinci to je tako jedan pogrdan opis djeteta ili naziv za dijete koje se na žalost, niste vi to krivi, on se je na neki način uvriježio se je tu kod nas još iz nekih davnih vremena. Ali razmislite malo što znači klinac, kakve sve konotacije to ima, a svoju djecu nazivamo klinci. A oni su naša sunca, naša ljubav, naša djeca jednostavno. I ja ću se tu zalagati u Hrvatskom saboru da nitko od nas ovdje kad govori o djeci ne govori o nikakvim klincima, jer onda možemo očekivati da će ta ista djeca sve nas nazivati nekim drugim pogrdnim imenima. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imamo odgovor na repliku kolega Igor Kolman. Izvolite.
Pa ja mislim zapravo rasprava je o stilu, pa je onda pitanje da li treba. Ali ja mislim da sve on što ja u Saboru govorim a često govorim o obrazovanju i o djeci i o našim suncima i o našoj budućnosti, mislim da sadržaj onoga što ja govorim govori dovoljno o mom odnosu prema našoj djeci. Ali nemojte zaboraviti kad smo već kod stila, nemojte zanemariti da sam ja riječ klinci upotrijebio upravo u rečenici u kojoj sam htio pokazati da je posao odgajateljice ili odgajatelja u vrtiću izrazito težak i stresan posao. Dakle, postoji mogućnost da sam i na razini stila riječ upotrijebio baš zato da bih dočarao težinu posla s kojim se ti ljudi suočavaju.
Hvala. Sljedeća replika Tomislav Žagar. Izvolite kolega.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Kolman, evo u ovoj kratkoj replici ću pokušati samo se osvrnuti na vašu usporedbu sa Ferarijem i Fićom. Mislim da ona u odnosu na ove izmjene i dopune zakona nije umjesna. Vi dobro znate da svaki sustav ima i određenu razinu održivosti, složenosti, a samim time i inerciju koja se onda opire promjenama. Posebno odgojno-obrazovni sustav u odnosu na kojeg se okolina mijenja možemo slikovito reći stotinama godina brže. Promjena mora i uvažavati i sve mogućnosti i vrijeme u kojima se one donose kako bi bile i primjenjive i učinkovite. Naravno moramo i poštivati uvjete koje smo i sami propisali državnim pedagoškim standardima. I jedna opaska samo. Ne treba smetnuti sa uma da prema funkcionalnoj teoriji obrazovanja škola je glavno sredstvo za postizanje ujednačenosti. U tom smislu svaka izolacija posebno u smislu nerazvijenosti nije dobro došla. Hvala.
Hvala i vama. I zadnja replika, kolega Zoran Vinković. Izvolite.
Ne dao Bog da je zadnja, uvaženi gospodine potpredsjedniče. Kolega Kolman, a čuju se opet prosvjedi, ispričavam se, kolega Kolman vi ste rekli jednu doista pravu istinu pri samom kraju svog izlaganja kad ste rekli da Vlada treba napraviti analizu stanja, odrediti ciljeve, napraviti strategiju to je doista prava istina. Postavlja se pitanje što je rađeno ovih gotovo godinu dana, što je rađeno i u onim pripremama za preuzimanje vlasti, što je rađeno u onom Programu i Planu 21? Očigledno ništa, ako tek sada treba napraviti tu analizu stanja, odrediti ciljeve, donijeti strategiju. To je istina koju moramo reći hrvatskom narodu. Dakle, nemamo niti strategiju, nemamo ciljeve, a nismo napravili ni analizu stanja. I nadam se da to stanje u kojem se nalazimo kao što to kaže predsjednik Vlade Milanović nije tunel u kojem se trenutno nalazimo, ali na kraju tunela se vidi svjetlo. Samo ja se bojim da to nije ono u tunelu usred mraka sija zvijezda petokraka. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Igor Kolman. Izvolite.
Mislim bez namjere da budem bilo čiji apologeta, ali ja zaista ne mislim da je napraviti analizu stanja i definirati ciljeve i postaviti strategiju u sustavu kao što je obrazovanje i onda još i znanost i visoko školstvo da je to lako i jednostavno da se to može napraviti od danas do sutra. Uostalom vi ste u izvršnoj vlasti, vi dobro znate da zapravo dok čovjek ne uđe u sustav da izvana se ne vidi cijela slika i da tek zapravo kad se uđe u sustav je moguće u potpunosti vidjeti što je slika, što su problemi i financijski i kadrovski i organizacijski i propisi itd., itd. Ono s čime se slažem je da je sada prošlo godinu dana i da polako dolazi vrijeme zaista da onda neke naznake takve jedne analize i takve jedne strategije počnu stizati i ovdje do nas u Saboru.
Zahvaljujem. Nisam mislio vama kolega Vinkoviću zadnja, nego zadnja prijavljena replika. Da ne bi bilo zabune. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a raspravu su podijelili Dražen Đurović i Zoran Vinković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora i gospodine ministre, zastupnice i zastupnici. Pa evo u ovih godinu dana mandata ministra Jovanovića obilježilo je zaista nekoliko značajnih koraka koji je poduzeo. Prvo s čime smo se susreli već početkom mandata bilo je isušivanje močvare hrvatskog nogometa no nakon isušivanja izgleda da je utvrđeno da u močvari ni obitavaju komarci nego krokodili pa rezultata nije bilo. Sljedeći korak u ovih godinu dana bila je blistava ideja koja je i provedena o ukidanju ocjenjivanja na polugodištu. Evo naša djeca su sada koja idu u školu žrtve te sljedeće inicijative. Treća inicijativa koja prati mandat ministra Jovanovića je bilo uvođenje zdravstvenog odgoja kojim je argumentom sile i političke većine nametnuo svoj vlastiti svjetonazor i svjetonazor svoje vlastite političke elite većinskom kršćanskom svjetonazoru države u kojoj obnaša ministarsku dužnost. I sad dolazi četvrta politička inicijativa to su izmjene i dopune Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi. Dakle, četiri ovako značajnije vidljive, bilo je još manjih inicijativa. Dobro su prethodnici rekli zapravo kad se pročita ovaj čitav prijedlog izmjene zakona postavlja se pitanje koji su ciljevi uopće ovih izmjena i dopuna zakona. Mislim sve ima, morate imati neki cilj, neki smisao i neki razlog. Čuli smo sa strane HDZ-a kritiku kako se ovdje uvodi 550 godišnje sati, dakle nekakve predškolske nastave. S druge pak strane čuli smo sa strane SDP-a da se ovdje zapravo ništa posebno ne mijenja, da sve ostaje po starom jedino da je cilj uvođenja obveznog predškolskog odgoja da se onih 800 i ne znam koliko djece u RH koji nisu obuhvaćeni sadašnjim predškolskim odgojem da se i njih obuhvati. E sad, ako je zaista cilj da se 800 i nešto djece koji jedini koji nisu obuhvaćeni predškolskim odgojem da ih se obuhvati u predškolski odgoj onda nije trebalo mijenjati … [[Govornik se ne razumije.]] zakon. 800 ljudi se istelefonira ili ih se obiđe 800 obitelji i može se utvrditi za svakog pojedinog koji su razlozi zašto njegovo dijete na pohađa predškolski odgoj. I to ministarstvo može provesti u roku od tjedan dana ili 10 dana. Ono što mene još više, čega se još više pribojavam ovdje u ovom prijedlogu zakona i što nitko nije apostrofirao to je Nacionalni kurikulum predškolskog odgoja, kurikulum ili naukovna osnova na hrvatskom predškolskog odgoja koji bi donio ministar Jovanović. Ja se jednog takvog kurikuluma ili naukovne osnove silno pribojavam i toplo se nadam da će proteći godine pa da će isteći ovaj mandat da to našu djecu neće pogoditi kao što ih pogađa ovaj odgoj koji je uveden u osnovne škole. Analizirajući članak po članak zastupnik Kolman je ukazao pa se neću vraćati zapravo na manje-više bespotrebnost ovih izmjena koje ne donose u pravilu ništa. I onda se postavlja pitanje čemu uopće služe ove izmjene? Ima li ovdje ikakvog cilja u ovim izmjenama i koji članci ovih izmjena koje se uopće predlažu su potrebne? Jer ovdje se sve radi dijelom o modifikacijama, a dijelom o uvođenju nepotrebnog, dijelom o nekim tako minimalnim promjenama. Ja mislim da bi možda bilo najsretnije za predlagatelja pa i za našu djecu da jednostavno ovo povuče iz procedure. Ne treba nam ni drugo čitanje jer ne vidim što bi ovdje uopće mijenjali i zašto bi to uopće mijenjali niti vidim što mi ovim uopće dobivamo? Ja sam imao troje koja su išla išli su u vrtiće od početka svog nekako one s obzirom da radimo i cijelo vrijeme su odradili tih vrtića u svim dobnim skupinama i sada idu u školu i zaista vrtići imaju svoje probleme. Također sam imao priliku da mi djeca pohađaju te vrtiće u različitim gradovima, zaista je iznimna neujednačenost mogućnosti koja djeca imaju tijekom pohađanja tih vrtića jer su iznosi koje jedinice lokalne uprave ovisno o njihovoj financijskoj moći koliko sufinanciraju određene vrtiće jako različita. I zaista tamo gdje su te jedinice siromašne tamo su ti vrtići siromašniji. Tamo gdje je jedinica lokalne samouprave bogatija tamo su i ti vrtići bogatiji, tamo je jednostavno bolja kvaliteta. I postoji zaista velika neujednačenost no ta neujednačenost proizlazi nažalost iz realnih financijskih razlika koje postoje u RH iz izrazito velikih razlika koje postoje u RH. Ono što bih ja predložio ministru ukoliko zaista ne zna točno što bi činio s obzirom da ovaj prijedlog izmjena zakona zapravo ništa ne čini ili ne čini ništa radi čega bi uopće trebalo to raspravljati u Hrvatskom saboru evo moj prijedlog koji bi sada iznio i ministru javno da pokuša ako može a možda ima vremena ili nađe vremena da odvaže te udžbenike. Ono što zaista muči roditelje djece prvih razreda da odvaže zaista te udžbenike fizički i da vidi što je sadržaj te učeničke torbe učenika koji ide u prvi razred jer na papiru to izgleda nekad drugačije u odnosu na realno stanje svih udžbenika i svih bilježnica koje to dijete treba ponijeti kada krene u prvi razred. I možda bi to bio zaista a kada bi se to uspjelo izmijeniti, a da ne govorimo o kvaliteti očajnoj kvaliteti tih udžbenika. Neki se zovu udžbenici a pola ih treba ispisati. To nije udžbenik to je jedan podvaljen pod pojmom udžbenika podvaljena poluradna bilježnica koju naravno ovi koji prodaju te knjige naravno i kada dijete ispiše pola udžbenika ne može se taj udžbenik više koristiti. Dakle kvaliteta tih udžbenika sadržaj i količina plus sve ovo ostalo što dijete treba ponijeti u prvom razredu, to je zaista nešto na što bi jedino bi moglo i može ministarstvo utjecati da se olakša fizički toj djeci uopće taj posebno taj prvi razred i ulazak u samu školu. A što se tiče ovoga evo kolega Vinković će dalje nastaviti. Hvala.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Da ne ponavljam previše ovo što je rečeno i nizom replika ali i izlaganja postoji opravdana bojazan što se tiče same provedbe ovoga zakona i krenut ću od njegovog samog kraja gdje je utvrđeno u ovom obrazloženju da za provođenje ovoga zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u Državnom proračunu RH, pa je opravdano pitanje tko i kako će financirati provedbu predškole, ne samo za ovu godinu nego i u buduće? Dakle da li je to jedinica lokalne samouprave? da li su to roditelji? Tko je taj koji će financirati povećan broj sati, povećan broj djelatnika u sustavu predškole? Tko je taj koji će financirati prijevoz jer ne treba zaboraviti da ne živimo svi u Zagrebu koji je povezan tramvajem, autobusima, taksijima, da ne živimo svi u Rijeci, da ne živimo svi u bogatim, razvijenim krajevima? Evo kolega Šuker je rekao da grad Velika Gorica ulaže u program predškole gotovo 58 milijuna kuna, što nema razloga da ne vjerujem. Grad Đakovo nema proračun 58 milijuna kuna. Nema, nema niti jedan grad u Slavoniji veličine grada Đakova takav proračun osim ako nije sjedište županije i ima još dodatne prihode. Svedeni smo isključivo u procesu tzv. decentralizacije, a ovo je očigledno jedan od zakona kojim se prvo povećava i ponovno centralizira sa županijskih ureda to prelazi na ured državne uprave određene ovlasti. S druge strane se decentralizira ovlast financiranja prije svega i cjelokupni trošak uvođenja ovoga zakona ide prema jedinici lokalne samouprave. Ne treba zaboraviti da u pojedinim dijelovima Hrvatske svako naselje, dakle svako selo nema čak ni područnu školu jer racionalizacijom i broja i u svakom slučaju bilo je vezano i za nemogućnost održavanja nastave u zgradama koje datiraju iz doba Marije Terezije u kojima nije ništa ulagano i ništa uloženo, su mnoge područne škole ukinute radi racionalizacije i program predškole jer ta naselja nemaju društvene ne zadružne domove, nemaju ponekad nemaju čak ni lokalnu ja ne mogu to nazvati kafićem to se kod nas kaže birtija ili krčma, nemaju čak ni to. I postavlja se opravdano pitanje gdje će se taj program predškole odvijati jer se i sada u takvim sredinama odvija ne u centru gdje su dječji vrtići dakle u gradovima nego se odvaja i odvija u prigradskim naseljima u područnim ili osnovnim školama. U svakom slučaju da jedno takvo uvođenje dakle prije svega obavezne predškole kao što su neki rekli, nema nikakve sankcije prema onima koji ne budu tu djecu poslali u predškolu. Ja osobno nisam išao niti u dječji vrtić niti u predškolu, sjećam se jer majka nije radila, smatram da me je dobro odgojila, da imam dobar obiteljski odgoj. Sjećam se da nisam znao ni pisati kada sam krenuo u osnovnu školu. Postavljam si pitanje, danas mnoga djeca se služe internetom već u 3. godini kao i moja kćerka, ali evo ja nisam znao ni pisati ni zbrajati ni množiti, sve sam to naučio u školi, počevši od Ana i Ivo idu u školu pa do onog sunca na prozorčiću, pa na kraju do Krleže, Hemingwaya itd. Dakle ništa nije nedostajalo u mom sustavu obrazovanja. Dakle ovdje tražimo jasno i glasno odgovor tko će i tu se ja slažem da je prvo trebalo napraviti analizu stanja, odrediti ciljeve prije svega tog predškolskog odgoja, uvođenja obaveznog predškolskog odgoja. A podsjećam da je prije jedno 10-tak godina također jedno ministarstvo htjelo uvesti umjesto obavezne osmogodišnje škole devetogodišnju školu, da je taj projekt tada bio propao iz istih razloga kao što vjerujem da se samo zakonom to ne može napraviti nego treba doista. A smatram da je bilo dovoljno vremena da se napravi jedna cjelokupna analiza stanja jer nešto što je napisano na papiru u praksi, kažem u praksi jer i u stvarnom životu je neprovedivo ako za to nisu osigurana financijska sredstva jer ta djeca sasvim sigurno neće imati predškolu na otvorenom prostoru ili školu u prirodi ili partizansku školu nego ta djeca zahtijevaju prije svega standard koji važi i za razvijene dijelove Hrvatske i taj standard treba biti jedinstven na području čitave Hrvatske. Ne želeći da se desi ono što se dešava sada u osnovnoj školi gdje su smanjena decentralizirana sredstva za funkcioniranje osnovnog školstva, srednjeg školstva gdje mnogi ravnatelji muku muče kako riješiti materijalne troškove za škole bez jasnog definiranja i ciljeva i financiranja, klub HDSSB-a ne može poduprijeti donošenje jednog ovakvog zakona jer financijska sredstva za provedbu ovog zakona nisu uopće osigurana i sav teret želite prebaciti na jedinicu lokalne samouprave gdje mnoge u Hrvatskoj više ne mogu ni egzistirati na način kako su egzistirale.
Hvala kolega Vinkoviću. Na izlaganje kolege Đurovića imamo jednu repliku. Kolega Marasović izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Đurović, vi ste rekli da se pribojavate što će ovaj odgoj koji se sad uvodi donijeti i izrazili ste bojazni itd. Ja se ne bojim što će ovaj odgojni proces donijeti koji se sad uvodi, ništa posebno neće donijeti. Odgoj u toj najmlađoj dobi dijete može dobit samo u kući i od roditelja, to svi znamo. A inače želim reći da ovdje ja smatram da se ne trebamo nadmetati u tome tko više voli našu djecu, svi volimo djecu, svi ovdje. Ajmo se opustiti i na neki način polazit od nule u ovoj raspravi, od pozitivne nule da svi imamo iste osjećaje pa i najveći kriminalci gospodo, okorjeli ubojice vole svoju djecu i ubili bi nekoga tko mu takne to dijete, a ubio je prije sto ljudi, znate što hoću reći. Znači svi smo prema djeci pozitivno raspoloženi, svi bi željeli najbolje. Postavlja se pitanje što i kako. Ovdje se očito misli da će država kroz neke odgojne procese riješiti pitanje kućnog odgoja. Ne, to je pokušao Hitler … pa je Tito Jugoslavija komunizam stavljao petokraku zvijezdu … crvene zvijezde, ništa. Sve ovisi o roditelju, o obitelji itd. I nećemo s ovim puno riješit, ali ono što želim reći, očito da se ovdje vodi neozbiljna politika u smislu da ponavljam opet sve lako će to neko drugi, ima platit, tko će platit nije važno, važno je da mi nešto uvedemo. Štovani gospodine ministre, vama bi se sad direktno obratio, umjesto da uvodite što veći broj programa, a ništa ne smanjujete, to je veći broj sati, a ništa ne smanjujete ne samo u predškolskom odgoju nego u školskom odgoju, pogotovo osnovnoj i srednjoj školi smanjite broj obveznih sati, smanjite obim gradiva, volumen gradiva, smanjite detalje koje naša djeca moraju u školi učiti. Spasit ćete ih i nosit će vas i roditelji i ta djeca, slavit će vas kao velikog ministra, kao uspješnog ministra. Ako to ne napravite, povećavajući obim gradiva na bilo koji način nećete uspjeti i neće vas djeca i roditelji po dobru pamtiti. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Dražen Đurović. Izvolite.
Pa vi ste se gospodine Marasoviću malo udaljili sad od teme oko definicije, zapravo ste zadali malo iza pozadine cijelog ovog spleta stvari. Naravno ni fašizam ni komunizam nisu prepoznavali obitelj kao temeljnu jedinicu društva jer ona nije bila u temelju nijednog od tih poredaka. Ni danas ekstremna ljevica koja ne razaznaje pojam obitelji kao jedne zajednice u kojoj se nalaze otac, majka i dijete, zbog toga nam i poturaju kolateralno cijele oblike raznih zajednica koje bi trebale postupno zamjenjivat temeljnu jedinicu društva obitelj koji ima oca, majku i djecu. I naravno da zato i nude ovakve pojačane institucionalne oblike koji bi kompenzirali sve manje u njihovim očima važnu obitelj koji ima oca, majku i djecu koja poštuje baku i djedove i koja smatra da nije normalno da djecu odgajaju primjerice dvije obitelji istog spola. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika na izlaganje kolege Zorana Vinkovića Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega vi ste rekli da kad ste išli u školu učili ste Ana i Ivo, a ja sam učila kose i ravne crte. Međutim, ne možemo reći da je to, da je današnji program tako lagan. Prema tome, današnji program polaska u školu u prvom razredu je vrlo zahtjevan. I nije mi jasno zbog čega ste onda protiv ovoga zakona, protiv uvođenja predškolskog odgoja da bude obavezan, da služi kao pripremu za taj prvi razred koji je naravno zahtjevan, da služi kao pripremu za, pripremu socijalizacije, da zapravo pripremi dijete da je lakše i djetetu i roditelju i naravno nastavniku, učitelju koji ga uči. Zato mi nije jasno zbog čega ste uopće protiv ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo dalje na pojedinačnu [[Upadica Vinković: A odgovor na repliku?]] Niste digli pločicu, nisam primijetio. Žao mi je. Sljedeća pojedinačna rasprava kolega Branko Hrg. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Mislim da smo danas izgubili jako puno vremena u raspravi o nečemu o čemu bi trebalo sasvim drugačije raspravljati. Često smo odlazili mimo teme bježeći od onoga što je u stvari bitno. Mene raduje da raspravljamo toliko o djeci, da izražavamo toliku zabrinutost i želju da im bude bolje. Ali u ovom zakonu, izmjenama zakona u principu djeca uopće nisu predmet da tako kažem rasprave. Jer klinci kako je gospođa rekla da ne smijemo tako reći. Ja to svojim klincima kažem pa ću reći slobodno djeca naša oni idu vrlo rado i u malu školu i u vrtiće i kasnije u školu i to nije sporno i nije diskutabilno. Ono što je ovdje sporno i što je diskutabilno da mi u stvari trpamo nove terete na leđa građana, roditelja, roditelja djece. I kao što je već u mnogim raspravama rečeno, naravno vjerojatno na lokalnu samoupravu iako, što je također već spominjano, ovdje nigdje ne piše u ovim izmjenama da će to biti obavezan oblik školovanja nego piše da je Vlada odlučila ili nešto napravila, a mi ćemo sad donijeti izmjene zakona. Valjda će nakon toga ona ono što je Vlada odlučila biti sastavni dio tog zakona. Činjenično je stanje da lokalne samouprave vrlo teško žive i da vrlo teško mogu pratiti sve one obaveze koje sada imamo ne u želji da nam država naređuje što moramo, nego u želji da svojim građanima pružimo život dostojan čovjeka. Dolazim iz grada koji nema problema sa predškolskim odgojem. Mi imamo dovoljno kapaciteta da zbrinemo svu našu djecu da li u dijelu predškolskih ustanova u primarnom programu, da li u igraonicama, da li u programu male škole. ali realno gledajući moramo imati na umu da bi majke djece koje bi dovođenjem u obavezan oblik tog programa male škole trebale svoju djecu voziti i dostavljati ih u objekte gdje će se to odvijati, bez obzira gdje oni bili mogli dolaziti sa suzama u očima kao što je danas u jutro k meni došla jedna takva majka sa suzama i pita da li ćemo mi morati staviti kase, jer ja moram dići kredit da bih mogla prehraniti svoju djecu. To je problem. To je problem intencije uopće da se uvede ovakav obvezan oblik, a da se za to ne osiguraju sredstva. Lokalna samouprava izdvaja ogromna sredstva za to. Evo primjer kod mene. Negdje oko 15% izvornih prihoda proračuna odlazi na predškolski odgoj i ja bih volio da ide i više, da se može još više pružiti djeci. To bi svi roditelji voljeli, ali na neki način nisu svi opet isti, jer jedni plaćaju vrtić, drugi idu u malu školu. Znači oni koji plaćaju vrtić oni u principu po ovom nekom naznakama tog devetogodišnjeg obrazovanja obaveznog bi trebali praktički platiti sami pola, barem pola tog svog obrazovanja dok bi drugi bili oslobođeni, odnosno bili bi na teret roditelja ili na teret lokalnih samouprava. Nije zasigurno dobro sagledavanje ako mislimo da je lako dovesti djecu na predškolski odgoj, na minimalni program jer se taj program u praksi nigdje ne preklapa i ne poklapa sa recimo učeničkim prijevozom jer je on većinom u nekim među turnusima, jer on je totalno izvan onog vremenskog sustava koji ima osnovna škola. On je skraćen, on dolazi u drugo vrijeme i naravno da se stvaraju novi troškovi i da nitko ne može to pokriti, da nitko ne može staviti to u neke okvire onog redovnog obrazovanja. No, ono što je meni ovdje bitno i isto je bilo rečeno, ja bih volio da počnemo razgovarati stvarno o rasterećenju učenika, o rasterećenju programa i da počnemo razgovarati o jednom sustavu školstva koji bi negdje sa šesnaestak godina djecu puštao van iz obaveznog obrazovanja sa prvim naznakama zarade vlastitog kruha. To bi trebao biti naš cilj, na taj bi način trebali postavljati stvari. Sada imamo priču da nam se sa državne razine stvaraju i nameću nameti, drage moje gospođe i gospodo mi smo došli u situaciju u lokalnoj samoupravi da je netko dozvolio povećanje tarife za energente za plin na industrijsku tarifu za škole i za dječje vrtiće i da smo mi preko noći dobili duplo veće skoro račune za plin. Onda je došla situacija da je netko odobrio povećanje električne energije pa smo mi preko noći dobili također veće račune za energente. Onda je netko odredio da treba za školstvo, a ovo je vezano uz predškolski odgoj jer se dobar dio minimalnog programa radi u osnovnim školama, da se smanjuju sredstva za decentralizirane funkcije ali istovremeno smo dobili povećanje materijalnih troškova. Pa ja vas pitam kako mi to možemo na lokalnoj samoupravi sve zadovoljiti? Kako mi to uopće možemo podnijeti i na koji način to isfinancirati? I sve to moramo imati u vidu kad o ovome razgovaramo. A što se tiče ovog prijedloga ima ovdje stvari koje treba u nekom, jer ovo je neki tehnički prijedlog pa onda ću u tehničkom dijelu reći ovako. Mislim da treba za ove urede koji izdaju dozvole za početak rada ustanova staviti rok od 8 dana da su dužni izdati dozvole, a ne da investitor privatni koji ulaže u predškolski odgoj uloži sredstva, uloži novac, roditelji čekaju upis, a onda neki ured tamo, neki činovnik tamo mjesec, mjesec i pol dana ne izdaje rješenje jer je na godišnjem odmoru ili na bolovanju ili tko zna gdje, a samo ta osoba radi taj posao. Ovo govorim iz prakse. Također, naređuju se ovdje kaznene odredbe za pravnu osobu i odgovornu osobu njoj. Pa ja predlažem i dodajem ajmo slažemo se, neka budu kaznene odredbe, ali onda idemo staviti kaznene odredbe za ministarstvo i odgovornu osobu u ministarstvu ako ne donese Pravilnik u onom roku koji je propisan ovakvim prijedlogom. Neka budemo i tu izjednačeni, neka budemo svi u istom košu pa ćemo onda svi brže rješavati stvari i lakše poslagivati. I još jedna stvar, nigdje nisam primijetio u izmjenama zakona izjednačavanje standarda zaposlenih u predškolskim ustanovama. Pa ja ne znam koliko ministarstvo ima saznanja, ali plaće u dječjim vrtićima su različite od vrtića do vrtića, od jedinice lokalne samouprave do jedinice lokalne samouprave. Ljudi rade isti posao za totalno različite plaće. Tu trebamo zarezati, tu moramo neke stvari posložiti, tu moramo malo jače biti aktivni, agresivniji da za isti posao ljudi dobiju plaću istu kakvu zaslužuju jer rade svi isti posao u Hrvatskoj na istim mjestima. Evo, uz tih nekoliko napomena i onu opasku da definitivno ne vidim baš puno razloga ni ja ovdje za ove izmjene one su više tehničkog karaktera i sam sebi postavljam pitanje zašto smo mi danas praktički cijelo prijepodne potrošili da si dokazujemo da neke stvari treba porihtati, da neke stvari treba posložiti, a u principu ništa se bitno neće dogoditi osim što će građani, roditelji i lokalne samouprave imati u krajnjem slučaju malo veći trošak ukoliko država ne osigura sredstva za ono što kaže da je obavezno i besplatno. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Hrg prvo bih se htjela referirati na djecu i ja nisam rekla ovdje i zabranila nekome nego sam zamolila da o djeci govorimo kao o djeci, a ne kao o klincima a vani ću vam reći zašto to mislim, a mislim zato jer nisu zaslužili takav jedan pogrdni naziv. A drugo, evo sad slušamo ove zvižduke ovdje, vani su radnici bez posla i tu su vani obitelji. Nije to jedan, to je puta četiri. I naravno gospodina ministra, slažem se sa svima koji su to, molimo da u proračun čim više, a tako i ovo, osigura sredstva u proračunu da roditelji, da obitelji koje su bez posla, da obitelji koje nemaju sredstava više doista uz sva povećanja i poreza i životnih troškova svega više ne mogu, obitelji su stjerane u kut. Ostalo je malo samo ljubavi i poštovanja u tim obiteljima ali oni ne mogu onda uspješno odgovoriti na ovakve zakonske prijedloge tj. da šalju svoju djecu, da ih voze na dodatnu predškolsku nastavu. Što je naravno pozitivno. Kao što je i rečeno mala škola je postojala i to je jako dobro. Ali evo ga ministre slušajte zvižduke to su isto obitelji koji neće moći uspješno odgovoriti ovom vašem zakonu. Kolega Hrg, a djeca su djeca.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Branko Hrg. Izvolite.
Slažem se gospođo. Evo nije bilo namjerno da je tako izrečeno možda. Ja stvarno obožavam djecu, sve bih dao za njih i to nije sporno i upitno. A ovo što ste rekli također vezano uz ovakve stvari, uz te roditelje, uz dio kako uopće dovesti djecu ja sam stvarno dobro upućen u ovu problematiku i definitivno to je jedan veliki problem tako da treba stvarno dobro, dobro razmisliti o tome kada danas sutra dođe možda prijedlog izmjena zakona u kojem će se znači predlagati da predškolski odgoj postane obavezan u zakonskim okvirima.
Hvala. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi ministre. Drago nam je evo da ste danas s nama nakon nekoliko dana čekamo ovu raspravu. Ministar ne može, praktički u ministarstvu i nemamo osobe osim ministra koji može braniti ovaj zakon. Poznato je da zamjenika nema pa je onda teško očekivati da ovako i obezglavljeno ministarstvo može i proizvesti bolji dokumenat od ovoga. Ali, dobro da ja krenem na obrazovanje. Što danas imamo u obrazovanju? Da bi uopće mogli pričati u obrazovanju ili govoriti potrebna nam je institucija, proces, sadržaj i rezultat u funkciji znanja umijeća i razvoja sposobnosti. Imamo formalno obrazovanje koje stječemo u školama i na fakultetima i ono neformalno za koje neki kažu da se stječe izvan škole ili oko škole. Hrvatska ima 6 stupnjeva naobrazbe od predškolskog obrazovanja do postdiplomskog obrazovanja i osmogodišnju obveznu školu u razdoblju od 6.do 15.godine. djeca kreću u škou sa napunjenih 6 godina. Svaka zemlja EU prilagodila je sustav obrazovanja svojim mogućnostima i svaki je sličan a nijedan gotovo nije isti. Mi danas ovdje govorimo o predškolskom odgoju i obrazovanju. Taj sustav koji obuhvaća organiziranu brigu i poučavanje djece starosti od 6 mjeseci do polaska u školu jest velik i godišnje obuhvaća oko 150 tisuća djece u privatnim, gradskim i vjerskim vrtićima. Sustav ima 673 dječja vrtića u preko 1600 objekata. I predstavlja ozbiljan i velik sustav. Najviše djece obuhvaćaju cjelodnevni programi u vrtićima gotovo njih 112 tisuća ili 74%. Program predškole obuhvaća svega 15 tisuća djece ili 10% a kratki programi u vrtićima negdje oko 23 tisuće ili 15%. Broj radnika u tom sustavu je velik. 10 tisuća odgajateljica, odgajatelja i stručnih službi, 6 tisuća ostalog pratećeg osoblja kuharica, čistačica i svega onoga što svaki vrtić treba imati da bi mogao normalno funkcionirati. Ovo navodim čisto da stvorimo sliku o kakvom sustavu govorimo da ga ne podcjenjujemo i da shvatimo njegovu veličinu. Nad ovim sustavom država ima zakonodavne rekao bih formalne nadležnosti sve ostalo, materijalno je u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. pa ću sada krenuti na ovaj prijedlog zakona, samo na nekoliko najvažnijih izmjena. Formalna izmjena naziva zakona naobrazba se mijenja u obrazovanje, svima prihvatljivo nadam se. Druga promjena, zakon propisuje zabranu rada u dječjim vrtićima osobama kažnjenim za prekršajna djela, nasilničkog ponašanja uz obitelji uz one kojima je prestao radni odnos zbog neprofesionalnog postupanja na štetu prava i interesa djece. Ova Vlada omogućila je prekršajnu odgovornost za uživanje marihuane i lakih droga pa tako predlažem da u članku 25.ovog zakona dodamo i radi prekršajnih djela uživanja lakih droga jer u članku 25.imamo samo opojne droge kao kažnjivo djelo i prijepor zapošljavanju. Državni pedagoški standard i poštivanje istog jest prihvatljivo ako neće učiniti štetu. A ona je već vidljiva, 70% dječjih vrtića nema uvjete za poštivanje pedagoškog standarda ako ne žele smanjiti broj djece u odgojnim skupinama a onda na nivou cijelog vrtića. Kada donesete ovakav zakon ako ga donesete, a bilo je apela da se on povuče jer vidljivo je bilo a i svjedoci smo da je Vlada povukla jedan drugi zakon Zakon o visokom obrazovanju iz procedure jer oni koji su se mogli usprotiviti takvom zakonu, a to je akademska zajednica koja ima takvu snagu, je uspjela u tome. Ovdje nažalost lokalne samouprave ne mogu se usprotiviti i ta je odluka samo ili na ministru ili na predsjedniku Vlade RH. Kada donesete ovakav zakon sukladno kaznenim odredbama koje ste naveli odmah ministre napišite kazne od 10 do 15 tisuća za jedno od 70 do 80% vrtića i ove kazne od 5 do 8 tisuća kuna ravnateljima tih istih vrtića jer neće moći ispoštovati odredbe koje ste im naveli. Propisivanje obveznog polaženja programa predškole je neprihvatljivo. Do sada smo imali obvezno osmogodišnje školovanje koje je besplatno. Sada po prijedlogu ovog zakona predškola postaje obvezna ali ona nije besplatna. Mnoga djeca taj program prolaze u cjelodnevnom boravku ili u kratkom programu, a iznio sam brojke koliko je to, to je 90% djece i oni taj program plaćaju. To je ovakvim prijedlogom zakona nemoguće razdvojiti, nemoguće je. Ako nešto mora biti obvezno ne može netko isto plaćati, a netko isto ne plaćati. Ovaj zakon je i po pitanju ustavnosti upitan. Stvara razlike i krši određene Ustava. Ako se to uvodi čisto radi toga da možemo reći da imamo 9-godišnje osnovno obrazovanje jer je kako reče ministar 8-godišnje nazadno, onda to nije dobro. Predlažete podizanje fonda sati u predškoli sa 150 ili 170 danas na 550 sati predškole. Čuli smo prvo pitanje i osnovnu dvojbu tko će to platiti, a drugo je pitanje nije li to preveliko opterećenje za djecu tog uzrasta? 550 sati godišnja je satnica u prvom razredu i to 210 sati hrvatskog jezika, 180 sati matematike, 35 sati likovnog, 35 sati glazbenog i 105 sati tjelesnog. Možemo li mi tu djecu opteretiti s takvom satnicom? Ako tome dodamo ono što je ministar također rekao da neće učiti čitati i pisati, da neće učiti nešto što će učiti kasnije u školi, postavlja si pitanje, a što može stati u takvu obimnu satnicu od 550 sati godišnje koja odgovara jednom godišnjem programu u prva 4 razreda škole. Postavlja se i drugo pitanje, kako zadnja godina jednog sustava obrazovanja ili jednog stupnja obrazovanja može biti i prva godina sljedećeg stupnja da bi mogli govoriti o 9-godišnjem sustavu obveznog obrazovanja. Ovakvim promjenama bez obzira na sve rečeno mi i dalje imamo 8-godišnje obvezno obrazovanje, tim više što i dosadašnji sustav možda nije bio savršen, ali je bio dobar. Obuhvatio je 99% djece i sada uz priču da ovime omogućavamo za novih 800 djece da mogu ili da su obvezni krenuti u sustav predškole, a nemamo kaznu za to, ništa se neće desiti ako ne krenu u taj sustav jer će oni itekako moći upisati prvi razred sljedeće. Jer ako ne završite 8-godišnju školu vi ne možete otići u srednju školu, ako ne zavrite srednju vi ne možete na fakultet, ali ako ne završite predškolu vi možete otići u prvi razred osnovne škole po ovakvim izmjenama ovog zakona. Imam još malo vremena. Što se tiče imenovanja ravnatelja i objave natječaja ništa bitno se ne mijenja, oni i dalje nemaju sigurnost. Svaka nova boja na vlasti u lokalnoj samoupravi mijenjat će te ravnatelje jer nažalost i to je postala politika. Često se to radi bez argumenata. Navest ću jedan primjer smijenjene ravnateljice na mom otoku, na otoku Rabu zbog toga jer je član upravnog vijeća čuo od jednog roditelja da je dijete pojelo pokvareni jogurt. Nažalost to su tada razlozi za postupanje inspekcije, inspekcija je postupila, tužba je bila, ali ravnateljice više nema, došla je nova, podobna određenoj skupini. Rekao sam već danas koliko para, toliko muzike. Nažalost muziku smo čuli, novaca nema, nitko o njima ne govori, a obveze će ostati. A ja ponavljam i dalje ministre, što god ste činili, čuli smo izlaganje iz HDSSB-a, ostat ćete u pamćenju po tome da ste uzeli vrijednost dvije plaće učiteljima i profesorima u protekloj godini, a to će na nivou četverogodišnjeg razdoblja biti i cijela jedna godina. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dalje, Šima Đurđević. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Uvjeren sam da ove rasprave i po klubovima i pojedinačne rasprave nisu bile u svrhu izbora koji nam slijede. Vjerujem da su u interesu djece, da su u interesu djeteta sve ove naše rasprave, a drago mi je da su se one dogodile u prvom čitanju, da će ovaj zakon ići u drugo čitanje i da će predlagatelj izvršiti određene korekcije kako bi u drugom čitanju mogli donijeti onakav zakon, izmjene i dopune Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi koje bi služile djeci u koje se svi ovdje zaklinjemo, u budućnost Hrvatske a to su naša djeca. Ponavljam i vi ste ponovili kolegice i kolege u raspravi da je osnovno školstvo po našem Ustavu obvezno i besplatno, mada ne u potpunosti i cijelosti i pitanje svih pitanja, svih ovih rasprava načelnika općina, gradonačelnika koji su ovdje s nama u Saboru i predstavnika županija i izbornih jedinica koje zastupaju je to da one općine i oni gradovi koji su sa slabim proračunima, a takvih je puno u Hrvatskoj, poglavito u istočnom dijelu Hrvatske, Slavoniji i Baranji, da im je to dodatni namet koliko oni htjeli pomoći djeci, a pomagali su sve ovo vrijem da je to dodatno opterećenje njihovih proračuna. Evo npr. kolegice i kolege, kod mene u mojoj Brodsko-posavskoj županiji,u istočnom dijelu Brodsko-posavske županije imamo 10 općina, niti jedna općina nema vrtića jer vrtić u izgradnji je u Općini Vrpolje. Nastava tog predškolskog kako mi to prosvjetari kažemo minimuma prije polaska u 1. razred odvijaju se u školama, u posebnim učionicama koje su za to uređenje, opremljene i taj program se do sada provodio. Ako se sjetimo prije 10-15 godina taj program prije polaska učenika u 1. razred bio je samo u mojoj županiji, ja ne znam kako u drugim, samo 150 sati pa je podignuto na 250 što ja podržavam. Podržavam i ovaj prijedlog samo se moramo, predlagatelj bi trebao u drugom čitanju izaći pred nas i reći kako taj trošak da se regulira. Ja podržavam kolegice i kolege koji su raspravljali pojedinačno i u klubovima da moramo taj trošak nekako smanjiti jedinicama lokalne uprave i samouprave jer nije prirodno kolegice i kolege da općina ili škola pošalje račun svom osnivaču, županiji ili općini za izvršenje i korištenje prostora kad se tiče materijalnih sredstava i svega ostalog. Gro vrtića je u gradovima, ne kažem da je njima lako ali ipak im je lakše od općina i sela gdje bi se ovaj program trebao provoditi i gdje se provodi sve ove godine. Trebalo bi tu angažirati kolegice i kolege, dogodilo se kod mene što ne prihvaćamo u mojoj Brodsko-posavskoj županiji da su taj program predškolskog odgoja radile kolegice iz razredne nastave iz sustava. Mislim da mi imamo armadu nezaposlenih i odgajatelja i učiteljica i učitelja razredne nastave i da bi njih trebalo angažirati da provode ovaj program minimuma, ali opet se vraćam na onaj početak, na ono pitanje svih pitanja da to siromašne općine, siromašni gradovi sa slabim proračunom neće moći u potpunosti izvršiti. A tko će ostati zakinut? Zakinuta djeca. Stoga još jednom apeliram da do drugog čitanja uvažite gospodine ministre ovaj naš vapaj i ove naše prijedloge da razriješimo to, po meni vrlo kompleksno pitanje na dobrobit naše djece. Hvala.
Hvala i vama. I sljedeća Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa evo izgleda da je zapravo glavna izmjena i promjena u ovome zakonu zapravo to da se jednom alinejom članka … [[Govornica se ne razumije.]] koji se sada predlaže kao 15a. članak, da se u toj alineji petoj nekoliko riječi a koje glase, koji su obvezni za svu djecu u godini dana prije polaska u osnovnu školu. Dakle, program je predškole zapravo mijenja nešto što je i do sada bilo, što je do sada relativno dobro funkcioniralo za one koji su to htjeli. Nije bilo obvezno, ali nije bilo niti potpuno besplatno, da se sada mijenja na način da postaje obvezno. Kada se nešto utvrdi zakonom kao obvezno onda građanima treba osigurati sve uvjete, a i država mora osigurati uvjete da to bude i moguće, a za one koji to što im je država osigurala da bude moguće, koji to ne poštuju i ne pridržavaju se zakona onda mora biti i zaprijećena neka sankcija. Ni jedno od toga se nije dogodilo prijedlogom izmjena i dopuna ovoga zakona i zato ja mislim da nije nikakav problem danas u zatečenom stanju one 800 djece koliko smo čuli, 800 djece koje nije bilo obuhvaćeno predškolskim odgojem i obrazovanjem, jer to njihovi roditelji nisu tako odlučili bilo da nisu htjeli, bilo da si nisu mogli priuštiti jer nisu imali novca za putovanja da šalju djecu do prve dječjeg vrtića ili neke druge ustanove gdje se to odvija, bilo da nisu mogli platit dodatno ono što se u takvim vrtićima moralo platiti. Dakle, jer nije to samo onih 20 kuna koje je država davala za sat predškolskog obrazovanja već je trebalo djecu dovesti, pa onda je tamo bio i neki obrok koji niste mogli djeci reći e sad ti ne možeš jer ja nemam novaca da ti platim taj obrok pa onda je roditelj morao platiti tamo i taj obrok. Dakle, nije problem u tome. Problem i to je intencija i zato se predlaže ovaj zakon. To je moje duboko uvjerenje, da se samo nastavi na onaj predškolski program. E on je obvezan, jer smo čuli ministra da kaže da je Hrvatska zemlja koja ima gotovo najmanji broj godina obveznog osiguranja, da se to u Europi, obveznog školovanja, obrazovanja, da se to u Europi ne vidi dobro i da tu moramo nešto učiniti. Kako ćemo učiniti? Dopunit ćemo ovih nekoliko riječi u kojima ćemo reći da je to obvezno. I evo, odmah ćemo dobiti 9 godina obveznog obrazovanja i reći mi imamo devetogodišnje obvezno osiguranje, a nije to toliko bitno za ove 800 djece koja ne pohađaju, jer će vjerojatno ova obvezna primjena njima, njih dovest samo u teškoće kako izvršit svoju zakonsku obvezu da tu djecu šalju i u predškolski odgoj i obrazovanje i onda kada to ne mogu i kada im je teško. Da li će to i radit ne znam, jer nije zapriječena nikakva sankcija pa ne znam kako će onda ministarstvo se ponašati i što će učiniti s tom djecom koja i dalje neće ići. Dakle, ostat će mrtvo slovo na papiru, bit će obvezna, moći ćemo u Europi reći da je obvezna, a da li ćemo to provesti ili ne to je drugo pitanje. Nomotehnički samo kratko. Usklađeni su neki izrazi to nije sporno. Međutim, onda je bila prigoda i da se u tekstu postojećeg zakona na nekoliko mjesta se barata izrazima lokalna uprava i samouprava budući da je zakon donijet '97. i to bi trebalo uskladiti sa ostalim zakonskim tekstovima. Utvrđuje se također u ovom zakonu koje su javne ovlasti, koje poslove obavlja vrtić kao javne ovlasti i mora primjenjivati Zakon o upravnom postupku. To su među inim i upisi djece i tu smo već je bilo govora ja mislim, pogotovo vi ministre razumijete tu problematiku da prigodom donošenja svakoga propisa treba gledat kako bi se tim zakonom što manje suzili korupcijski rizici. I prepoznajem dva korupcijska rizika u ovom području. Kao što sam rekla svagdje gdje je potražnja veća od ponude korupcija moguća. Prema tome, ove kriterije za prednost pri upisu jer u nizu lokalnih jedinica još itekako nema dovoljno mjesta u vrtićima, znamo kako se potežu ljudi za rukav, kako se traže poznanstvo da se upišu u vrtiće. Onda bi bilo dobro kada bi se propisalo zakonom osim kriterija prednosti i način kako se to mora transparentno provoditi. Drugi korupcijski rizik vidim kod mreža, dakle i do sada je bilo utvrđeno da jedinice lokalne samouprave moraju donositi mreže, a da će ih usklađivati županije. I tu nomotehnički upozoravam na izričaj, jer se spominje da će to raditi vijeća u općinama i gradovima i grad Zagreb. Dakle, treba reći Skupština grada Zagreba. Iskoristite mogućnost pa popravite zakonski tekst, ali i u obrazloženju piše da to mnogi nisu do sada činili. Prema tome, pitam koja je sankcija ako to i dalje ne budu činili. To nije ovim zakonom predviđeno. I također koji će biti kriteriji ako se utvrdi mreža, dakle ako bude numerus klauzus koja će biti kriterij ako se recimo na tu mrežu koja je predviđena prijavi više privatnih osnivača koji bi željeli osnovat vrtić i koji će bit kriterij. To je također jedno područje moguće korupcije. Upozoravam još i na članak 11. kojim se mijenja članak 25. Molim vas uskladite ove nazive kaznenih djela sa Kaznenim zakonom iz 2011. godine jer tu čini mi se ne vidim kazneno djelo protiv zdravlja ljudi, a sada je zlouporaba droge i dilanje upravo u toj glavi. Dakle, treba pročešljati ovaj tekst i uskladiti ga sa Kaznenim zakonom 2011. godine. I nadalje, ovu široku zabranu zapošljavanja ne samo onih koji su kazneno procesuirani i gonjeni već i oni koji su prekršajno gonjeni trebalo bi ujednačavati zakone u RH. Primjerice, ovakvu zabranu nemate u osnovnom školstvu. Dakle, učitelj može biti osoba koja je prekršajno kažnjena za nasilje u obitelji ali ovdje u dječjem vrtiću ne može to biti niti kuhar niti smetlar niti ne znam tko već od pomoćnoga osoblja. Mislim da to treba ujednačavati. I na kraju krajeva i ujednačiti sa Zakonom o kaznenim evidencijama i pravnim posljedicama osude. Drugo, evo dolazim do prekršajnih odredaba zaista pitam ima li ova Vlada neku konzistentnu politiku o svemu? Naime, jutros smo slušali pomoćnika ministra pravosuđa koji se upravo žalio na obimnost prekršaja od toga da preko 700 propisa regulira materijalno prekršajno pravo, da su prekršajni sudovi zagušeni i da oni opterećuju ove podatke o zaostalim predmetima. Evo, mi sad ovo je 701. dakle propis, a drugo je pitanje ujednačenosti prekršajnog kažnjavanja i težine prekršaja. Usporedit ću samo ovaj prijedlog sa recimo Zakonom o osnovnom školskom i srednjoškolskom obrazovanju. Evo vidite tu je zapriječena novčana kazna za dječje vrtiće od 10 do 15 tisuća i za odgovornu osobu dječjem vrtiću od 5 do 8. U isto vrijeme za osnovne škole, za gotovo iste, identične prekršaje je ta kazna dvostruko manja, dakle od 5 do 10 tisuća i za odgovornu osobu. Dakle, ravnatelj u osnovnoj školi će za nešto platiti novčanu kaznu od 2 tisuće, a ravnatelj vrtića od 5. Dakle, trebalo bi ujednačavati kazne i težine prekršaja i osim toga još predvidjeti i prekršajne odredbe za druge odredbe ovoga zakona koje se ukoliko se one ne poštuju. Još nešto, u vezi promidžbe i reklamiranja u dječjim vrtićima. Zaista ovdje ovako kako je stipuliran članak kaže u dječjim vrtićima nije dopuštena promidžba i prodaja roba i usluga. To bi trebalo ograničiti ne samo na one koji ne služe ciljevima odgoja i obrazovanja ili su štetne za zdravlje, rast itd. Trebalo bi svekoliku i svu promidžbu, nema što promidžba pa ni didaktičke naprave to vam mogu biti kojekakve bilježnice, autići, olovčice itd. koje će se onda djeci reklamirati, zna se da je u promidžbi i reklami su djeca najpovoljniji teren koji će onda gnjaviti roditelje naravno da upravo to kupe. Prema tome, promidžbu i reklamiranje u vrtiću treba u cijelosti zabraniti i u školama također. Ne znam je li dosljedno ovog propisa za škole nema, a trebalo bi biti. A ono što kolega Kolman govori o eventualnim panoima s vanjske strane dakle to je druga priča. Ali u ovoj stipulaciji se jasno vidi da je to u dječjem vrtiću. Hvala.
Hvala. Prije nego dam repliku kolegi Vinkoviću pročitat ću jednu obavijest. 13. sjednica Odbora za informiranje, informatizaciju i medije Hrvatskog sabora održat će se danas 22. studenog 2012. godine u 13,30 sati u dvorani "Janka Draškovića", dvorana 202. Kolega Vinković, izvolite repliku.
Pa uvažena kolegice osnovni problem ovog zakona je financiranje ovoga zakona jer ovim zakonom a niti državnim proračunom nisu predviđena sredstva da bi se ovaj zakon proveo u stvarnom životu. Bio sam dolje sada na trgu i definitivno je vidljivo da postoji bogata, da postoji siromašna Hrvatska, da postoji razvijena, nerazvijena, govorim u hrvatskim okvirima, da postoji zaposlena, da postoji nezaposlena. Ukoliko je ovaj predškolski odgoj obavezan znači netko treba platiti i materijalna sredstva, treba platiti i prijevoz jer spomenuo sam da nemaju svi uvjete za organizaciju predškole. Dakle, taj prijevoz treba osigurati do mjesta u kojem postoje uvjeti. S druge strane taj roditelj treba i obući to dijete. Treba mu dati za sendvič, treba mu dati za sok, treba mu kupiti patike, treba mu kupiti hlače. S druge strane sav teret provođenja obavezne predškole pao je upravo na roditelje, na kraju će pasti i na jedinice lokalne samouprave koje u ovom trenutku imaju sve manje i manje sredstava. Nisu svi uvjeti u svim dijelovima Hrvatske isti. U Slavoniji će iako se napravilo dosta škola na području Osječko-baranjske županije, na području drugih nemaju sve škole niti dvorane, mnoge škole su iz doba Marije Terezije, nemaju tablete da bi preko njih učili, nemaju čak više ni ploču ni kredu. Tu je problem. Problem da nismo svi jednako razvijeni u Hrvatskoj, da nemamo istu kupovnu moć i da mnoge jedinice lokalne samouprave i dječji vrtići neće moći provesti ovaj zakon.
Hvala. Imamo odgovor. Kolegice Lovrin, izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Vinkoviću sve ono što sam ja sublimirano rekla vi ste sad malo to detaljnije razradili i protumačili. Upravo to sam rekla i upravo mislim da smisao ovih izmjena zakona, odnosno da predlagatelj ne misli time dobro učiniti za ovih 800 djece koja dosada nisu bila po dobrovoljnoj bazi uključena nego upravo da će im učiniti lošije jer im propisuje da obvezno moraju učiniti ono što možda nisu u mogućnosti činiti, a neće im država kupiti ni obrok, ni odjeću niti će im platiti putne troškove da bi došli do te kako se to kolokvijalno kaže male škole. Stoga sam rekla da mislim da je osnovni cilj i smisao da napišemo na papiru da moraju svi pa i tih 800 djece biti uključeni da kažemo gle mi sada imamo obvezno 9-godišnje školovanje. A to hoće li tih 800 kao i do sada kada je to bilo dobrovoljno nisu išli u predškolu iz razloga jer su tako njihovi roditelji odlučili jer tako misle ili iz razloga što im to nije financijski i materijalno bilo moguće to nas zapravo baš i briga jer nećemo moći provesti zakon jer nemamo sankciju protiv njih. Dakle oni će i dalje moći ne ići u tu malu školu i nikom ništa. Hvala.
Zahvaljujem. I u ime predlagatelja ministar Željko Jovanović. Izvolite ministre.
Hvala potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Hvala svima na današnjoj raspravi i onima koji su bili konstruktivni i oni koji su bili cinični i oni koji su pokušali biti duhoviti zaista zahvaljujem se svima jer sigurno iz svih rasprava biti će i rješenja koja će poboljšati ovaj tekst, uostalom zato i služi rasprava u dva čitanja. Ono što sigurno mogu reći bez obzira na rasprave koje su bile i osobne i usmjerene na način koji nije korektan da ne sumnjam da je svakom u ovoj sabornici dobrobit djece na prvom mjestu, prema tome tu nema nikakve dileme. Možda postoje razlike u rješavanju svih nekakvih ciljeva koja smo postavili ali apsolutno sam uvjeren da svi želimo omogućiti da svako dijete u Hrvatskoj ima jednaku šansu da dobije najkvalitetnije obrazovanje, obrazovanje do kvalifikacije koja će mu omogućiti zapošljavanje i temeljem toga da dobije posao od kojeg će biti pošteno plaćen da može pošteno živjeti. Eto to je jedna kratka vizija mene kao političara za koju se ja borim i pokušavam barem mali doprinos dati tome. Ima jedna prisega koja kaže "Kao učitelj i odgajatelj obvezujem se da ću u skladu sa svojim snagama pobrinuti se za to da naraštaj koji dolazi zatekne takav svijet u kojem se isplati živjeti i u kojem naslijeđeni tereti i poteškoće ne vrše pritisak na vlastite ideje i mogućnosti". Sjajna prisega, sjajna prisega koju ja od danas prihvaćam i kao političar za svoje političko djelovanje i sve svoje ideje koje imam neću se opterećivati prošlošću koja je ostala nakon bivše vlasti zbog čega danas grcamo u problemima i slušamo zvižduke na Markovom trgu, dakle ja nisam odgovoran za to. Ja nisam odgovoran za to što se ne provode pedagoški standardi koji su donijeti kako je rekla gospođa Roksandić s ponosom ali tada isto nitko nije pitao jedinice lokalne samouprave da li imaju novaca da se ti pedagoški standardi provedu. A sada kada mi predlažemo jedno rješenje koje zaista financijski u ovome trenutku minimalno opterećujuće jer smo svi čuli da 99% djece koji se upisuju u prvi razred osnovne škole već ide u neki oblik predškole. Zašto to do sada nije bio problem, a sada će to odjednom postati problem koji će urušiti jedinice lokalne samouprave? pa neće uvažene zastupnice i zastupnici, ako treba u idućem čitanju ćemo dodatno naznačiti ovaj dio program, što znači program predškole, ako treba istaknut ćemo da je program predškole obvezan za sve one koji prije toga nisu pohađali niti jedan oblik ranog i predškolskog odgoja i riješit ćemo sve ove dileme koje govore o enormnom povećanju troškova za jedinice lokalne samouprave. Tko je danas dužan voditi brigu o predškolskom odgoju? Jedinice lokalne samouprave. Takav je zakon, takve su decentralizirane funkcije a program predškole jedan mali program koji će se provoditi u vrtićima. Ne može se tu govoriti da netko tko ide u desetsatni program da mu sada treba smanjiti za trećinu izdvajanja koja se tiču programa predškole jer je to sasvim drugo. Dakle program predškole se provodi u vrtićima u kojima je već osigurano postoje odgajatelji koji rade taj program, postoje sva sredstva koja su potrebna a ovo je jedan program, program koji sufinancira država. Sufinancirala ga je do sada, sufinancirati će ga i ubuduće. I naravno da će ukoliko temeljem državnog pedagoškog standarda kojeg treba donijeti brojne rasprave danas ne tiču se ovog zakona, tiču se državnog pedagoškog standarda kojeg ćemo donijeti u kojem ćemo regulirati sve što je potrebno pa i rokove u kojima će se to provoditi. Zato kažem odgovorno tvrdim da u proračunu za 2013.ne fale sredstva koja će država izdvajati za program predškole, ali sve što se tiče predškolskog odgoja jer smo za to pripremili 18 milijuna kuna ukupno. Dakle nismo mi na pamet radili ovo pa bili bi neodgovorni ljudi. Evo ja ovdje imam popis svih općina, svih gradova u RH sa svom djecom koja sada pohađaju programe predškole i koliko nam je potrebno novaca za to. Temeljem toga smo izračunali koliko će nam biti potrebno novaca u 2013.i 2014. Prema tome odbacujem sve primjedbe koje se tiču nemogućnosti provedbe ovog programa predškole u idućoj godini 2013.-2014. Nekoliko rasprava je bilo da li je to uopće potrebno. Potrebno je, dakle sva istraživanja pokazuju da djeca koja se uključe u program predškole da lakše savladavaju program u prvom razredu. To posebno vrijedi i netko je govorio o tome o problemu u Međimurskoj županiji dakle gdje je jasno dokazano da Romi koji se uključe u programe predškole kvalitetnije mogu savladavati svoj program u prvom razredu i to već godinama provodimo. Ja se ovdje s ove govornice posebno zahvalio međimurskom županu koji je ove godine u onoj kriznoj situaciji ponio se vrlo odgovorno, poduzetno i riješio problem koji je mogao eskalirati na štetu djece. Prema tome, osim Roma i druga djeca pripadnici nacionalnih manjina djeca koja se nalaze u rizičnom položaju, djeca sa invaliditetom imaju veću šansu uspješnog savladavanja prvog razreda, a onda i kasnije cijelog osnovnog obrazovanja ukoliko pohađaju programe ranog i predškolskog odgoja. Prema tome, zaključujući sve ovo što sam htio reći u zaključnoj riječi moram reći još jedno pitanje je bilo, da li na ovaj način uvođenjem tako reći obveznog 9-godišnjeg obrazovanja odustajemo od obvezne srednje škole. Ne, to sam rekao na samom početku. Dakle naš je cilj da u Hrvatskoj obvezno obrazovanje bude do prve stečene kvalifikacije temeljem koje se čovjek može zaposliti. Nekom će to biti 10 godina, nekom 11, nekom 12. I naravno, gospodina Kolmana nema, naravno da imamo program, to je program hrvatske Vlade, naravno da imamo analizu po svim sektorima. Pročitajte uvodne napomene u svakom zakonu koji ste imali ovdje iz mog resora, to je Zakon o sportu, Zakon o sportskoj inspekciji, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, Zakon o akademskim i stručnim nazivima, Zakon o hrvatskom kvalifikacijskom okviru, Zakon o ranom i predškolskom odgoju, Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju koji će također doći u saborsku proceduru. U njima sve piše, analiza stanja i prijedlozi kako ta stanja razriješiti i najbitnije, idući tjedan pod predsjedanjem premijera hrvatske Vlade održat će se sjednica Nacionalnog koordinativnog tijela za izradu Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije u Republici Hrvatskoj koja će dati potpuno novu sliku odgoja, obrazovanja i znanosti u Republici Hrvatskoj i nadam se da ćete imati na raspravi u ovom visokom domu u drugoj polovici iduće godine. Još jednom hvala svima na doprinosu i uvjeren sam da će materijal koji će doći u drugo čitanje biti kvalitetniji i da će dobiti jednoglasnu podršku svih u ovoj sabornici.
Zahvaljujem ministru Jovanoviću. Imamo šest replika. Prva se javila Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine ministre meni je drago da ste slušajući ovu raspravu napokon i sami ustvrdili da niste napravili dobar prijedlog zakona. Do toga ste sami došli jer ste rekli da ste upozoreni na neke propuste pa i na način financiranja na koji smo mi ukazivali, pa i na način donošenja nacionalnog kurikuluma, na nekakve pretpostavke pravne koje vam je rekla gospođa Lovrin pa i ostali kolege. Isto tako rekli ste rečenicu svi želimo jednake šanse u Hrvatskoj za sve i ja se slažem, pa zato smo vas i upozoravali na ono što ste u ovom zakonu propustili i ponosni smo na 2008. i na donošenje državnih pedagoških standarda, ali nismo samo mi krivi za gospodarsku situaciju u svijetu i u Hrvatskoj. Prema tome nemojte sve prebacivat na nas, nego ću vas pitati zašto ste ove godine već pogrešno planirali državni proračun jer danas ćemo raspravljat o rebalansu kojem nedostaje 436 milijuna za škole, a mislim da ste već potplanirali i sljedeću godinu i o tome da će biti dosta novaca za hrvatsko obrazovanje. Nije istina jer 230 milijuna koje ste planirali manje, a već ste ove godine planirali manje. Za razliku od prošle godine mogu reći da sigurno neće biti novaca za hrvatsko školstvo. Zahtjeva je sve više, danas je jedan raspravljen, a novaca je sve manje. To je prava stvarnost u hrvatskom obrazovanju.
Zahvaljujem. Sljedeća replika Zoran Vinković. Izvolite.
Ministre imam i ja taj spisak tako da vrlo dobro poznam tematiku i prije svega govorim ovdje i kao gradonačelnik, kao čovjek odgovoran koji će morati osigurati dodatna sredstva u gradskom proračunu kako bi uopće se ovaj zakon proveo jer niste odgovorili ni ono što sam jasno i glasno tražio. Ukoliko je predškola obvezna, ukoliko Vlada predlaže jedan takav zakon, ukoliko Hrvatski sabor donosi takav zakon pa što onda se ne pronađe i sredstva u državnom proračunu. Ako netko propisuje obvezatnost onda mora osigurati i ta sredstva. I nije istina da nije nitko upozoravao i na donošenje onog bivšeg zakona kad se donosio i pedagoški standard i kada su se donosili državni proračuni, kada smo imali program u odgoju i obrazovanju Hrvatske znanja, kada smo htjeli uvesti u Hrvatsku jednosmjensku nastavu, kada smo imali besplatan prijevoz, kada to nije bilo na zadovoljavajući način riješeno i tada sam pričao o tome i kada su se opterećivali jedinice lokalne samouprave pa bar u ovom vremenu, u ovih pet godina kako sam saborski zastupnik. Ali i ovo je opterećenje jedinica lokalne samouprave jer mnoge neće moći osloboditi roditelje toga plaćanja. Mnoge jedinice lokalne samouprave nisu, ponavljam Zagreb i Rijeka da imaju velike proračune i da mogu izdvojiti milijune kuna za održavanje ne samo predškole nego i funkcioniranje dječjih vrtića na svom području jer sve više i više je nezaposlenih, posebno u Slavoniji i Baranji. Ne zbog toga što…
Hvala. Sljedeći Josip Borić.
Rečenica na kraju.
Završili ste kolega.
Ne zbog toga što neki gradonačelnik ili župan ne valja.
Josip Borić, izvolite kolega. Replika.
Hvala lijepo. Opet se vraćam na članak Ustava 66. i 2. stavak, obvezno obrazovanje je besplatno u skladu sa zakonom. Sad ću malo matematike. Rekli smo da imamo 15000 djece obuhvaćene programom predškole, danas smo čuli 800 onih koji nisu obuhvaćeni predškolom, to je 15800. A svi ostali u skupini do 40 000 koliko ih krene u 1. razred znači da ih fali negdje oko 24200. Stvara se velika razlika. 24200 djece plaća boravak u vrtiću i prolazi program predškole. 15800 djece ne plaća i prolazi program predškole. Ako ćemo stvoriti besplatno 24200 djece idu na teret jedinica lokalne samouprave i to je nenadoknadiv trošak. 18 milijuna kuna je malo i to je ono o čemu mi pričamo cijeli dan. Ako ćemo shvatiti i činjenicu da nam se predškola ne obavlja samo u dječjim vrtićima nego i u školskim zgradama, područnih škola i to sigurno u 30 do 40% slučajeva onda je pitanje na koji način mi zaista zamišljamo taj sustav predškole ovako kako ga vi predlažete prijedlogom ovog zakona, a činjenica je da šteta nastaje i da je najbolje odustati od ovakvog članka koji kaže da je ona obvezna jer je i do sada funkcionirala, a 800 djece nema nikakvu kaznu i moći će upisati prvi razred. I ne vidim razloga zašto stvaramo problem svima zbog toga što je netko zamislio predškolu kao dio obveznog sustava obrazovanja. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeći je Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, ja sam nakon vašeg uvodnog izlaganja postavio vama jedno ključno pitanje. Evidentno da sve kolege koji bar nešto malo, a ne oni koji znaju jako puno kako funkcionira lokalna samouprava naprosto ne mogu prihvatiti ovdje vašu izjavu da nisu potrebna dodatna sredstva. Ako ste do sad imali dva puta po dva sata, a sad zakonom predlažete pet puta po tri sata i ako do sad praktički … [[Govornik se ne razumije.]] jesu išla nisu išla kako to može bit jednako. Druga stvar gospodine ministre. Vaš proračun je okljašten. Nikada ni jedan ministar, bar u zadnjih desetak godina prosvjete nije imao tako ukljašten proračun kao što ga vi imate sada. Vama je isto tako na početku godine rečeno da nećete imati dovoljno novaca za osnovne stvari, za elementarno funkcioniranje ministarstva. Utvrđeno je ne ima dosta svega. Pogledajte što se događa sa rebalansom i pogledajte na što vam liči proračun sljedeće godine. Dakle, ova naša rasprava je išla vama kao ministru u prilog, kao resornom ministru nas kao saborskih zastupnika koji smo zabrinuti za tu predškolsku djecu, koji želimo da im se osiguraju sredstva. Jer mnoge jedinice lokalne samouprave osobito one siromašnije izmjenom Zakona o porezu na dohodak su dobili puno manje sredstava ove godine nego što je to bilo prošle godine. Dakle, ova rasprava o nedostatku sredstava ide vama kao ministru u prilog, ne ide kontra vas. Prema tome, ne trebate zbog toga bit nervozni. Jer nitko vama nije rekao da vi niste osigurali sredstva, ali vam naprosto moramo ukazati na to jer se radi o djeci da jedinice lokalne samouprave nemaju prostora da osiguraju ta sredstva. Ali nemojte se loviti u zamku da tvrdite da neće trebati nova sredstva. Oprostite, 4 i 15 je velika razlika. Do sad je bilo 4, a vi predlažete 15 sati i tvrdite da ćete to moći napraviti sa istim novcima. Naprosto nemoguće. Počnite samo da su vam struja otišla 20% gore, grijanje 37%, da su vam to samo dodatni troškovi, a da ne govorim o plaćama.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, ja sam nakon vašeg uvodnog izlaganja postavio vama jedno ključno pitanje. Evidentno da sve kolege koji bar nešto malo, a ne oni koji znaju jako puno kako funkcionira lokalna samouprava naprosto ne mogu prihvatiti ovdje vašu izjavu da nisu potrebna dodatna sredstva. Ako ste do sad imali dva puta po dva sata, a sad zakonom predlažete pet puta po tri sata i ako do sad praktički … [[Govornik se ne razumije.]] jesu išla nisu išla kako to može bit jednako. Druga stvar gospodine ministre. Vaš proračun je okljašten. Nikada ni jedan ministar, bar u zadnjih desetak godina prosvjete nije imao tako ukljašten proračun kao što ga vi imate sada. Vama je isto tako na početku godine rečeno da nećete imati dovoljno novaca za osnovne stvari, za elementarno funkcioniranje ministarstva. Utvrđeno je ne ima dosta svega. Pogledajte što se događa sa rebalansom i pogledajte na što vam liči proračun sljedeće godine. Dakle, ova naša rasprava je išla vama kao ministru u prilog, kao resornom ministru nas kao saborskih zastupnika koji smo zabrinuti za tu predškolsku djecu, koji želimo da im se osiguraju sredstva. Jer mnoge jedinice lokalne samouprave osobito one siromašnije izmjenom Zakona o porezu na dohodak su dobili puno manje sredstava ove godine nego što je to bilo prošle godine. Dakle, ova rasprava o nedostatku sredstava ide vama kao ministru u prilog, ne ide kontra vas. Prema tome, ne trebate zbog toga bit nervozni. Jer nitko vama nije rekao da vi niste osigurali sredstva, ali vam naprosto moramo ukazati na to jer se radi o djeci da jedinice lokalne samouprave nemaju prostora da osiguraju ta sredstva. Ali nemojte se loviti u zamku da tvrdite da neće trebati nova sredstva. Oprostite, 4 i 15 je velika razlika. Do sad je bilo 4, a vi predlažete 15 sati i tvrdite da ćete to moći napraviti sa istim novcima. Naprosto nemoguće. Počnite samo da su vam struja otišla 20% gore, grijanje 37%, da su vam to samo dodatni troškovi, a da ne govorim o plaćama.
Hvala lijepo. Gospodine ministre samo jedno pitanje. Ako je ovaj prijedlog zakona ako je obavezan samo mi molim vas odgovorite jer vjerojatno gledaju predstavnici lokalnih zajednica. I ako je lokalna uprava i samouprava, ako mora financirati, a znam da ima puno lokalnih uprava i samouprava gdje smo mi sami radili, pomagali te vrtiće i farbali i ne znam što sve pokrivali tako da, jer lokalna samouprava nije imala novaca. Ako lokalna uprava nema novaca, ako županijska uprava nema novaca, da li će onda ministarstvo financirati te vrtiće? Hvala.
Zahvaljujem. I zadnja replika Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospodine ministre samo onaj jedan dio vašeg izlaganja, dakle nama ste na neki način prigovorili da smo ponosni na državni pedagoški standard iz 2008., da onda nismo pitali gdje je novac za provedbu tog standarda. Eto, sad vas pitamo. Pitamo da i rekli ste da će Hrvatski sabor ponovno raspravljati, da ćete vi donijeti prijedlog novog državnog pedagoškog standarda jer je ovaj bio samo mrtvo slovo na papiru. Apsolutno se slažem da sve što se predlaže učiniti, a pogotovo ono što se predlaže kao obveza građanima da mora imati svoju podlogu u materijalnim mogućnostima. Dakle, kao kad utvrđujete standarde morate imati novac za provedbu. Jednako tako kad 800 roditelja kažete im da je obvezno da svoju djecu pošalju u predškolski odgoj da onda morate znat da će to njima biti i moguće, da će financijski to moći. Ali ono što bih vam još dala na razmišljanje i što mislim da u ovom zakonu nije dobro, a ni u Zakonu o osnovnom školstvu, a to ponavljate ponovo kroz ovaj zakon da Nacionalni kurikulum donosi ministar. Naime, izvrsno bi bilo jer državni pedagoški standard je zapravo materijalno nešto koliko sati, koliko kvadratnih metara, koliko zaposlenih itd. Međutim, kroz kurikulum se utvrđuju vrijednosti, načela, opće obrazovni ciljevi, sadržaj aktivnosti i programa, pristup i način rada s djecom kako u predškolskom tako i u školskom i mislim da to zavređuje jednu daleko širu raspravu ovdje u hrvatskom Parlamentu gdje su i predstavnici građana ne samo one političke opcije koja je s nekim postotkom dobila izbore već i predstavnici svih građana, a da u školu i u dječje vrtiće i te programe konzumiraju djeca svih hrvatskih građana. I zato mislim da bi to itekako zaslužilo jednu parlamentarnu raspravu naravno kao i pedagoški standardi.
Zahvaljujem kolegice. Ministre izvolite, odgovor na repliku. Možete sa mjesta odgovarati.
Hvala lijepo. Dakle, nema gospodina Šukera. Nisam ja nervozan. Ja se zahvaljujem na brizi i ja nemam ništa protiv da Sabor donese odluku gdje će povećati i proračun Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. U konačnici je ta odluka u vašim rukama. Ja još jedanput ponavljam, mislim da niste razumjeli. Dakle, tek nakon što donesemo zakon ide kurikulum vezano za provedbu ovog zakona kojeg donosi ministar ali ga naravno ne piše ministar, nego ga pišu vrlo stručne osobe koje su već počele pripremati se za to. I nakon toga pedagoški standard koji će propisati točno kako će to izgledati vezano za organizaciju. I to neće opteretiti jedinice lokalne samouprave u 2013. godini. To vam uporno pokušavam objasniti, jer će biti tako koncipiran da će tek 2014. godine biti odrealiziran onaj dio koji će značiti povećanje opsega predškole u svim ustanovama gdje će se provoditi. Zato vam objašnjavam da u 2013. neće biti dodatnih troškova u odnosu na ove koji su sada.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Utvrđujem pauzu i nastavljamo u 15,00 sati.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi, prvo čitanje, PZ br. 192. Rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o predškolskom odgoju i naobrazbi. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona." Molim da se izjasnimo tko je za predloženi zaključak. Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 za i 31 protiv i 3 suzdržana glasa, donesen predloženi zaključak. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovane kolege zastupnici prije nastavka rada zasjedanja Hrvatskog parlamenta dozvolite mi da u ime sviju vas pozdravimo na galeriji Hrvatskog sabora Jana Ertsborna 3. potpredsjednika Parlamenta Kraljevine Švedske. Pretprošli tjedan sam bio gore i izražavam veliko zadovoljstvo da ih možemo pozdraviti u Hrvatskom saboru nakon ratifikacije Ugovora između Republike Hrvatske i Europske unije. Dobrodošli! . [[Pljesak.]] Još jedanput zahvaljujem na posjeti i na ratifikaciji Ugovora između Republike Hrvatske i Europske unije. Hvala lijepa. A mi ćemo nastaviti sa radom. Na redu je - Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2012. godinu - prijedlozi izmjena i dopuna financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2012. godinu: a) Hrvatskih voda, b)Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, c) Hrvatskih cesta, d) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, e) Agencije za upravljanje državnom imovinom. - prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna i financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2012. godinu (konsolidirano) Predlagatelj rebalansa proračuna je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja izmjena i dopuna državnog proračuna primjenjuju se odredbe članaka od 174. i 175. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o prijedlogu rebalansa i drugih akata proveli su Odbor za financije i državni proračun, Odbor za pomorstvo, promet i veze, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za ratne veterane, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za zaštitu okoliša i prirode, Odbor za gospodarstvo, Odbor za poljoprivredu i Odbor za obranu. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Podsjećam na članak 38. Zakona o proračunu prema kojem sve izmjene i dopune koje Sabor prihvati putem amandmana na predložene izmjene i dopune državnog proračuna ne smije prijeći utvrđenu svotu dopuštenog manjka državnog proračuna. U tijeku rasprave o izmjenama i dopunama državnog proračuna podneseni su amandmani kojima se predlaže povećanje proračunskih rashoda i izdataka izvan iznosa utvrđenih prijedlogom izmjena i dopuna državnog proračuna mogu prihvatiti pod uvjetom da se istodobno predloži smanjenje drugih rashoda i izdataka u posebnom dijelu proračuna. Gore navedeni prijedlozi amandmana ne smiju biti na teret proračunske zalihe ili na teret dodatnog zaduživanja. S tim u vezi upozoravam da će u saborsku proceduru biti upućeni samo oni amandmani koji su podneseni u skladu sa Zakonom o proračunu. Rok za podnošenje amandmana je do konačne rasprave. Članak 175. Poslovnika Hrvatskog sabora određuje da se ne može glasati o podnesenim amandmanima i proračunu u cjelini prije nego proteknu tri dana od dana rasprave. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno dati obrazloženje? Da. Poštovani ministar financija gospodin Slavko Linić. Izvolite poštovani ministre.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici nekoliko uvodnih riječi vezano za izmjene i dopune Proračuna za 2012. godinu. Predlažući Proračun za 2012. godinu Vlada je postavila tri stupa svojih gospodarskih mjera i aktivnosti. Prvo u dijelu koji se odnosi na gospodarski rast, drugo u dijelu vezano za fiskalnu konsolidaciju i treće vezano za reforme. Pa kratko samo o onome što je od tog dijela ostvareno, a što nije. Kada govorimo o prvim mjerama gospodarskog rasta to je bila jasna poruka da Vlada želi gospodarski rast od 0,8% u ovoj godini i da je projekcije proračuna radila na gospodarskom rastu sa jasnim porukama da gospodarski rast očekujemo u dijelu državnih investicija jer smo ocijenili da je stanje u privatnom sektoru toliko teško da ako uspijemo provesti fiskalnu i financijsku konsolidaciju privatnog sektora da ćemo biti zadovoljni, a kamoli da privatni sektor krene u investiranje. U isto vrijeme proračunom smo pokazali da budžetska će potrošnja će imati pad a isto tako s obzirom na to da se zaustavlja rast plaća, mirovina i da se podiže PDV i da osobna potrošnja neće doprinijeti gospodarskom rastu. Procjena za 6 mjeseci pokazuje da je negdje konsolidirani pad gospodarske aktivnosti u 2012.godini 1,7%, da su loši trendovi nastavljeni i u trećem kvartalu što znači da je to procjena negdje manje od 2%, a da u biti nešto značajnije promjene vidimo u četvrtom kvartalu i to zbog započinjanja državnih investicija, zbog isporuka nekih brodova, a ja bih rekao i određenih promjena u metalnoj i petrokemijskoj industriji da se poboljšanja u biti mogu očekivati krajem kvartala ali je evidentno da će se pad kretati eto po našim projekcijama u izmjenama i dopunama oko 1,1, a sa procjenama da bi to moglo biti i više ovisno o tome kako će rezultate pokazati zadnji kvartal 2012.godine. Pokušavam reći gdje je neuspjeh kada govorimo o državnim investicijama. Očito da je Vlada precijenila stanje u trgovačkom društvo gdje ima većinsko vlasništvo i da kapacitet ljudi koji rade u tim firmama da provedu strukturne promjene paralelno sa investicijama i nije bila dobro procjena. Dovoljno da saborski zastupnici pogledaju rezultate start plina i da shvate koliko su ogromni problemi u trgovačkim društvima koje smo u biti krenuli restrukturirati i izgubili previše vremena na strukturnim promjenama i da je to jedan od razloga manje investicijske aktivnosti. U Hrvatskim željeznicama u kojima vidimo koliko teškoće postoje od ukidanja Holdinga, beskorisne vuče vlakova koja je uništila sustav, knjigovodstvenih evidencija, redovitih plaćanja financijski narušila kompletno sve tri organizacije koje djeluju u HŽ-u, gdje teretni promet imamo kao onaj tko bi trebao biti potpuno u tržišnim uvjetima bez mogućnosti da opstane bez novog investitora, putnički koji jednostavno nije ulagao ni u kakve nova prijevozna sredstva koja bi mu omogućila bolja poslovanje i infrastruktura koja je u biti služila da se subvencije iz državnog proračuna prelijevaju umjesto u nove pruge, u poboljšanja u plaće za cijeli sustav HŽ-a. to je nešto što je zaustavilo investicije u HŽ-u. Isto tako kada govorimo o HEP-u kao instituciji koja je također trebala nastaviti proces ulaganja u prijenos i distribuciju, a u isto vrijeme krenuti sa većim projektima vidimo da je određeni zastoj u prvim mjesecima nakon donošenja proračuna i da u tom dijelu također nije počeo proces investiranja. Kod sustava autocesta primjećujemo enormni broj zaposlenih koji opterećuju poslovanja koja su u biti uzrok niza gubitaka, nemogućnosti redovitog servisiranja dugova i ono što je neshvatljivo razlog da nismo bili u mogućnosti ulagati u već ugovorene poslove. dovoljno je spomenuti poslove na trasi prema Pločama, da ne govorimo na zaobilaznicama i ostalim projektima. U svom tom dijelu bavimo se sami sobom, bavimo se restrukturiranjima, a nažalost moramo reći bavimo se i hrvatskim građevinskim tvrtkama koje očito u prethodne dvije godine krize potrošili su sve novce iako su cijene ugovorene daleko iznad cijena koje se danas ugovaraju i koje su očito bile rezultat ja bih rekao povoljnijih tržišnih uvjeta, a ne ekonomskih cijena i tržnih cijena da sve to nije pomoglo i da su te građevinske firme u biti zaustavile dobar dio aktivnosti, napustila gradilišta, nisu izvršavali obveze, a paralelno sa procesom strukturnih promjena u našem vlasništvu krenuli smo rješavati privatne tvrtke samo iz razloga da ih održimo u procesu poslovanja. Sve su to razlozi u kojima se evidentno vidi kašnjenje na državnim investicijama koje je kašnjenje je danas rezultiralo da ako uspijemo uspjet ćemo sa desetak ili dvadesetak posto većeg ulaganja sa državnim firmama nego 2011.a u biti je trebalo biti skoro dvostruko veće da bi mogli imati pozitivno kretanje i gospodarski rast umjesto gospodarskog pada. U isto vrijeme Vlada koja je procjenjivala da je za gospodarsku stabilnost bitno krenuti u jačanje privatnog sektora, sektora gospodarstva, krenulo je sa nizom promjena, prije svega smanjenjem doprinosa na plaću, smanjenjem nekih parafiskalnih nameta, a sve iz razloga da bi mogli biti tržišno konkurentniji, da bi mogli nastaviti gospodarsku aktivnost sa konkurencijom na domaćem tržištu što znači bježanje od negativnog utjecaja europskog tržišta. Mi smo samo na tome zaustavili nego smo krenuli i sa bitkom za smanjenje kapitala, troškova kapitala, a to znači spuštanje kamate i bitkom za osiguranje sredstava koja je trebala poslužiti gospodarstvu za rješavanje obrtnih sredstava pa je to bio razlog da smo osigurali 6,7 milijardi zajedno sa bankarskim sustavom i narodnom bankom za kratkoročno financiranje, prije svega za plaćanje obveza prema bankama, prema porezu, prema vjerovnicima. U isto vrijeme sa dokapitalizacijom HBOR-a osigurali smo investicijska sredstva za neposredno kreditiranje nekih djelatnosti na duže rokove uz vrlo niske kamate, a da ne govorim za pokušaj da zajedno s bankarskim sustavom podijelimo rizike u privatnom sektoru. Prema tome, poticaje privatnom sektoru i vrlo jasno bitka za državne investicije. Ali vidimo da u tom dijelu nismo uspjeli, da je očito kriza ta koja je privatni sektor zadržala na niskoj razini gospodarskih aktivnosti, a da smo radovima na strukturnim promjenama u našem vlasništvu izgubili puno vremena. Ono što također je potrebno naznačiti, ta negativna stopa gospodarskog rasta nije imala utjecaja na prihode i evidentno da je Vlada kod predlaganja proračuna imala konzervativnu metodu, a to znači da smo se oslanjali na postojeće prihode, na većoj disciplini poreskoj i disciplini u naplatama sa vrlo jasnim porukama da bitka za rast je jedno, ali sigurno prihoda je drugo. Tako da i pored ovog gospodarskog pada mi imamo povećanja prihoda i to u odnosu na naše projekcije blizu 1,4 milijarde kuna. Inače bi svatko očekivao da niži gospodarski rast znači i niže prihode. Kad se usporedimo na izvršenje 2011. godine onda je to negdje rast za skoro 3 milijarde kuna, nešto manje od 3 milijarde kuna. I zato kad dolazimo na onaj drugi dio fiskalne konsolidacije da pokušamo reći što je tu Vlada ostvarila. Kad gledamo fiskalnu konsolidaciju imali smo dva naša projekta, to je smanjiti deficit i pod broj dva održati fiskalno pravilo, a to znači i nominalnih ušteda na rashodima. Kad govorimo o fiskalnom pravilu po završnom računu vidjet ćemo da ćemo uspjet održati uštedu od 1% iako sa nominalnim smanjenjem rashoda ne možemo biti zadovoljni. Zašto, iz jednostavnog razloga što najveći dio nominalnog smanjenja planirali smo na plaćama javnih i državnih službi i korisnika proračuna i tu moramo reći da u tom dijelu nismo nijednu kunu uspjeli smanjiti rashode. I u tom dijelu Vlada nije uspjela ostvariti uštede, ali jednostavno to vrijeme pokrenuli smo izmjenu Zakona o reprezentativnosti i drugom dijelu niz pregovora s kojima smo djelomično uspjeli izmijeniti barem kolektivne ugovore u državnim službama, a sada završavamo i pregovore oko javnih službi. Prema tome, Vlada se opredijelila da u ovoj godini pregovarajući sa partnerima sindikatima pokuša stvoriti pretpostavke za smanjenje plaća u 2013. godini. S obzirom da nismo uspjeli u punom iznosu uštedama ono što je važno reći tu fiskalnu konsolidaciju popravili smo sa većim prihodima. Veći prihodi su prije svega rezultat i disciplina u naplati doprinosa što nije samo važno za jačanje prihoda u proračunu nego i sigurnost zaposlenih jer jedan od tih doprinosa je i mirovinski doprinos, a posebno mirovinski doprinos drugog stupa. U isto vrijeme mijenjali smo i niz pravila po kojima smo jačali naplatu i PDV-a i pojedinih trošarina. Dovoljno je spomenuti da rigoroznim nastupanjima prema uvoznicima preko noći smo znali naplaćivati 200 milijuna kuna, preko jedne noći, što samo pokazuje da je postupanje poreskih vlasti bilo takvo da svi oni koji su bili poreski nedisciplinirani nisu mogli uvoziti pod posebnim carinskim uvjetima, po kvotama proizvode u Hrvatskoj, a ne plaćat poreze što je bila uobičajena praksa. U isto vrijeme objavili smo i listu dužnika i imamo efekte u naplati. Krenuli smo u obračun sa svim onim koji su zloupotrebljavali funkciju osnivanja trgovačkih društva napuštajući dužnike otvarajući nove i pokušaje rada sa novim trgovačkim društvima. Prema tome, to su efekti koji su i pored pada ostvarili nešto manje od 3 milijarde kuna većih prihoda. Tako da sa većim prihodima, a manjim uštedama na rashodima zbog plaća uspjeli smo ostati na predviđenom deficitu proračuna od oko 3% kad govorimo o samom centralnom proračunu. Nešto veće deficite imamo na izvanproračunskim korisnicima, odnosno vodama i cestama, a sve iz razloga jer smo tu povećali značajnije investicije koje na žalost pokrivamo sa kreditima pa su tu nešto povećani rashodi. Ali predviđeni deficit, predviđena fiskalna disciplina i u tom dijelu je očuvana. Znači, politika Vlade da ne podiže deficit, da kontrolira deficit i da idemo i na smanjenje rashoda je u 2012. godini kroz ove izmjene i dopune i ostvarena. Ono što je potrebno reći uz sve ove teškoće koje smo imali mi smo negdje ostvarili oko milijarde kuna nominalnih rashoda ako to uspoređujemo sa 2011. Znači, rashodi su nam negdje oko jedne milijarde i 100 milijuna manji nego 2011. I zato ocjenjujemo da u tom drugom dijelu svog programa Vlada je bila uspješna. Osnovno je što dobar dio tih ušteda krenuo je bez reformi, ali prateći sve ono što se sada događa vidite da je vladin program reformi i aktualiziran kroz niz prijedloga zakona gdje pokušavamo u biti zaustaviti rast rashoda kroz reformske promjene, a to je dio programa Vlade koji se počeo ostvarivati u zadnjem kvartalu ove godine gdje na neki način promjenama ćemo nastojati paziti da se rashodi u narednim godinama ne podižu. I sada nešto konkretnije kad govorimo o samim brojkama, da opet ostanem jasan u tom dijelu što smo mijenjali kod prihoda i što smo mijenjali kod rashoda. Znači, kad govorimo o rastu prihoda nešto manje od milijardu je rezultat poboljšane naplate posebno kod doprinosa. U isto vrijeme su bitne promjene oko 1,2 milijarde vezano za upravljanje sa našom imovinom. To je ugovorena četvrta G mreža i 300 milijuna kuna je ugovor samo sa dvije kuće, da operatera. Novci su uplaćeni u državni proračun. Isto tako rekao sam vam rigoroznim postupanjem carine 70 milijuna veći je prihod od carine. Dobit Hrvatske narodne banke od 480 milijuna također je prebačen u prihode. I ono što smo primijetili da izdvajanje za HANDA-u inače agenciju koja se bavi naftom i derivatima nafte je dobrim dijelom korištena za kupovinu dionica umjesto za držanje rezervi što smo ocijenili da očito previše izdvajamo i opterećujemo cijenu derivata i ocijeniti da je to neprihvatljivo da novac koji treba biti u rezervama odlazi u dionice i to je razlog da smo odlučili u ovoj godini prihode HANDA-e uknjižiti u trošarine. Ali isto tako vrlo jasna politika da i HANDA više neće imati vlastite prihode iz cijene nego će promjenama propisima prihodi HANDA-e biti prihodi proračuna. To će biti prihodi trošarina, a onda ćemo davati ovisno o programu HANDA-e sredstva za potrebe rezerve nafte i derivata nafte. Ali pored ovoga imali smo i smanjenje na trošarinama. 517 milijuna manjih trošarina pokazuje da se manje vozilo i manje trošilo. Prema tome, razlog su trošarine na gorivo, ali u isto vrijeme pad potrošnje cigareta, a u biti nismo usklađivali trošarine nad cigaretama prema minimalnim trošarinama u Europskoj uniji, pa je to razlog nešto manjih prihoda. I kad promatramo prihode koje smo mi ocijenili da ćemo dobiti po administrativnoj pristojbi od 150 milijuna, to je onih 6% na TELECOM jer smo sa 1.7. prestali naplaćivati. To je negdje oko 150 milijuna kuna. Što znači da realizacija same naplate i neki drugi pomaci su bili veći nego manje naplaćeni prihodi u trošarinskom sustavu. Rekao sam da su ukupni rashodi 1,1 milijardu manji nego 2011. Ali isto tako su veći za 1,4 milijarde negoli su to bili po našem proračunu. Kad plaćama u ministarstvima pribrojimo i zdravstvo 1,6 milijardi je prekoračenje u predviđenim rashodima za plaće, a sve iz razloga što smo se opredijelili za pregovaranje a ne na administrativne mjere vezano za uštede u plaćama. Također, imamo veće rashode 416 milijuna za kamate koje su inače rezultat preuzetih dugova od 9,3 milijarde za brodogradnju i izdanih obveznica na američkom tržištu umjesto na europskom tržištu. Subvencije se povećavaju za 380 milijuna od čega 345 bi trebalo isplatiti ukoliko dođe do zaključenja ugovora sa kupcem Brodosplita. I oko 150 milijuna je iznos potreban za socijalnu skrb s obzirom na veći dio korisnika pojedinih socijalnih naknada. Ali također pored ovih prekoračenja imamo i smanjenje rashoda koje smanjenje rashoda pokazuje i stanje u pojedinim ministarstvima. Uspjeli smo uštedjeti u odnosu na prošlu godinu ne zbog toga što nismo plaćali račune nego zato što su se bitno promijenili ugovori najma i prostora, najma softwarea, leasinga i svega ostalog. Racionalnijim ponašanjem ministarstva u odnosu na prošlu godinu smanjeni su rashodi od preko 211 milijuna. Ali i ono što nije pozitivno, odustalo se od mnogih projekata. Ali ne zato što nam je trebao novac, projekti nedorađeni, nepripremljeni, projekti koji su bili želje a uopće nisu realnost. Nećemo govoriti od projekata lučkih uprava, od projekata koje imamo u dijelu zdravstva, obrazovanja, koje imamo u projektu pravosuđa. Ugovoreni krediti, čak po nekim kreditima plaćane interkalarne kamate. Posao ministarstva u ovoj godini je bio neprekidni razgovori oko prolongacija kredita. I to nisu samo krediti u ministarstvima, to je i kod privatnih poreznika. Prema tome, nadam se da smo tokom ove godine otklonili nedostatke na dokumentaciji, na objektima, dapače od nekih objekata ćemo i odustati jer su potpuno neprihvatljivi, nemaju ekonomskog opravdanja i više su cilj politički negoli ekonomski. I to je razlog da se dobrim dijelom preko 500 milijuna odustalo od projekata. To je razlog da sa ovim povećanjima i smanjenjima jednostavno smo uspjeli ipak ostvariti preko 1,1 milijarde nominalnih ušteda iako je procjena da će inflacija u ovoj godini biti preko 3,5% ili oko 3,5%. Čak i više nego smo proračunom predvidjeli. Rezultat inflacije je što ocjenjujemo da nema ulaganja u energetiku ako se ne ostvare tržne cijene i struje i plina i sada je pred nama i grijanja. Isto tako nema ulaganja u vodu ako se ne postignu prihvatljive cijene za i snabdijevanje vode i odvodnju. A sve prema i sporazumu koji smo potpisali sa Europom gdje možemo koristiti sredstva pretpristupnih fondova kohezijskih fondova ali naravno ako cijenu vode dovedemo na europsku cijenu. Sve su to razlozi zbog kojih smo prišli promjenama cijena i zbog kojih je i stopa inflacije veća. Pa i uz tu povećanu stopu vidite da imamo nominalno smanjenje rashoda. Dvije riječi i o deficitu. Planirani deficit za ovu 2012. godinu je bio ispod 10 milijardi kuna. Kao što vidite zahvaljujući većim prihodima uspjeli smo ostati na deficitu ispod 10 milijardi kuna. U samom centralnom proračunu 2,9, nešto povećani deficit ili 3%, izvinjavam se, nešto povećani deficit u cestama i Hrvatskim vodama zbog kretanja investicija, 0,5. Što znači, predviđeni deficit za ovu godinu je oko 3,5%. Ako ga usporedimo sa 2011. kad je deficit kretao se iznad 14 milijardi onda možemo zaključiti da je to itekakva financijska konsolidacija kad se u godini kad imamo rast cijena, kad imamo rast inflacije, kad imamo stopu pada iznad 1% da se deficit značajno smanjuje. Možda za uvod dovoljno. Hvala.
Hvala lijepa poštovani ministre. Na vaše izlaganje prijavljeno je 5 replika. Idemo po redu. Prva replika i poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine ministre rekli ste u jednom trenutku da se neće ostvariti nominalno smanjenje rashoda, ali će se ostvariti ušteda od 1%. Pretpostavljam da referirate na Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Ono što međutim pokazuju brojevi koji se ovdje nalaze pred nama jest da neće biti i da nije ovaj rebalans sukladan Zakonu u fiskalnoj odgovornosti zato jer su rashodi koji se dobiju kada se zbroji državni proračun i izvanproračunski fondovi tek 324 milijuna kuna manji nego prošle godine a ukupna ušteda mjerena udjelom u BDP je nekih 0,5, koristeći vašu procjenu BDP-a. Mene stoga ustvari zanima kako vidite činjenicu da Vlada koja opetovano se zalaže za poštivanje zakona i to kada nam odgovaraju i kada ne odgovaraju kako tumačite da ovaj rebalans nije sukladan jednom tako važnom zakonu? Moja druga opaska jest pitanje rezultata od naplate poreznih prihoda. Naime, mi vidimo nakon što su objavljene liste poreznih dužnika da su porezni dugovi između datuma 31.3. i 31.7.smanjeni za 4,4 milijarde kuna i to samo na pravnim osobama, dakle što je još na fizičkim i što je još na obrtnicima je još povrh toga. Gdje je tih 4,4 milijarde kuna s obzirom da je ukupan reprogram do početka 9. Mjeseca 2,6 milijarde kuna? gdje su nestali ti porezni dugovi jer se ne vide niti u realizaciji prihoda rebalansa a niti idućeg proračuna, a upravo je ravnateljica Porezne uprave najavljivala velike milijarde koje se s te osnove mogu ubrati? Pa može se umjesto povećanja poreza se moglo krenuti putem koji je predlagala ravnateljica ili je u pitanju nešto drugo. Gdje su nestali dužnici i gdje su nestali ovi porezni dugovi?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar Slavko Linić.
Fiskalno pravilo ćemo kod završnog računa i elaborirati i vidjeti onda i što je to bruto nacionalni dohodak, što je to rashod i što su bili rashodi 2011.godine. Naš najveći problem koji ste nam ostavili su brodogradilišta 9,3 milijarde. 9,3 milijarde je ova godina povećani iznos javnog duga, ali 9,3 milijarde su i nečiji deficit i deficit nekih godina. I to je nešto što u ovom trenutku ne odlučujemo mi o tome, o tome odlučuje EUROSTAT i to je ono što će itekako utjecati na sve naše rezultate. Prema tome, strpimo se 4 mjeseca i tada ćemo vidjeti da li Vlada zaista je štedila ili nije štedila i koga tereti iznos 9,3 milijarde i da li su deficiti prošlu godinu bili 114 milijardi. Prema tome, kada bismo gledali sadašnju samo statistiku koja govori o tome da smo samo jednu milijardu uštedili tada nije 1% uštede. Ali dozvolit ćete da smo mi ove godine krenuli i sa knjigovodstvenim raščišćavanjem brodogradnje i kroz javni dug ali i kroz deficit. Prema tome vjerujem da ćemo u travnju mjesecu imati vrlo, vrlo jasnu sliku koju nećemo mi kreirati sa svojom statistkom, kreirat će ju EU komisija jel oni odlučuju što je to deficit u Hrvatskoj. I onda ćemo vidjeti zaista da li je Vlada ta koja ne poštuje zakone ili nije ili Vlada ta koja rješava ove probleme?
Hvala.
A 4,4 milijarde koje velite da su nestale samo su rezultat dijela isknjiženja a dijela i manjeg prihoda po osnovu pada BDP-a.
Hvala lijepa poštovani ministre. Sljedeća replika je replika poštovanog zastupnika Branka Bačića i uz put možete odgovarati i sa mjesta i odavde. Odakle želite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre vi ste u svom uvodu rekli kako je jedan od temeljnih zadataka vaše Vlade i vašeg ministarstva bio zadržati planirani deficit na razini 10 milijardi kuna i kako ste zbog toga nastojali i kažete uspjeli zadržati postojeću razinu rashoda državnog proračuna koji su rasli nešto brže nego što su rasli prihodi državnog proračuna i to je točno. Dakle vi ste uspjeli zadržati prema ovom planu odnosno rebalansu državnog proračuna deficit na razini 10 milijardi kuna ali je zato bila nužna preraspodjela rashoda u okviru rashodovne strane proračuna i zbog toga ste morali smanjiti rashode za nefinancijsku imovinu na razini 424 milijuna kuna. Ako se zna da su rashodi za nefinancijsku imovinu odnosno da ulaganje u nefinancijsku imovinu su praktično realizacija projekata bilo infrastrukturnih bilo drugih projekata to znači da je bilo nužno da biste zadržali deficit smanjiti ulaganja u kapitalne projekte za negdje oko 424 milijuna kuna. U tom istom proračunu piše da je za ukupno projekte koji se financiraju iz državnog proračuna bilo planirano milijardu 700 milijuna kuna, znači da ste smanjili ulaganja u projekte za 25% ili bolje rečeno ova Vlada je zaustavila svaki četvrti projekt u RH. Može se postaviti pitanje jeli gospodarski opravdanije povećati deficit za 424 milijuna kuna, realizirati projekte, potaknuti građevinski sektor koji je kao što znate na koljenima, omogućiti niz investicija koji se financiraju iz državnog proračuna ili inzistirati na deficit od 10 milijardi kuna kako bi Vlada ovdje u ovom Saboru se pohvalila kako je zadržala deficit na razini planiranog. Ja mislim kada bih morao birati između te dvije varijante da bih bio skloniji onoj varijanti koja bi omogućila realizaciju projekata i investicija u RH. Hvala.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani ministar Slavko Linić.
Gospodine zastupniče slažem se s vama, ali moram reći da kao ministar financija u 10-tak kontakata sa Svjetskom bankom, Europskom bankom za razvoj i obnovu, Europskom investicijskom bankom, Centralnom bankom Vijeća Europe u nekih 10-tak sastanaka bio sam čovjek koji sam se najviše sramio. A znate zašto, milijarde kuna kredita koje nismo u stanju povući ne zbog ušteda nego zbog toga što ste ih ugovorili neodgovorno i nerealno. Svi ti krediti bilježe već sedme reprograme rokova izvršenja. Nismo ih u stanju izvršiti. Nemaju dokumentacije, nemaju papire, nemaju jednostavno ljude koji su u stanju ih provesti. Nema potrebe da ih nabrajam, jako dobro znate koje su to. U ovim godinama 2012 najveći dio tih kredita je trebalo zaključit. Zbog te sramote koju sam trpio jer je sramota kad ugovorite kredit, plaćati interkalarnu kamatu, a niste u stanju … kredit ali ne zbog nesposobnosti današnje Vlade. Tada održite po 5,6 koordinacijskih sastanaka sa svim ministrima da donesemo odluku od čega ćemo odustat, od kojih projekata i da donesemo odluku koju ćemo završit i ponovo prositi banku pa možda deveti puta da nam prolongira rokove realizacije kredita. Ali ja vjerujem da su vrlo slično što sam ja doživljavao ovu godinu proživljavali moji prethodnici. Prema tome krediti su ugovoreni, a nisu povučeni i odgovor je vrlo, vrlo jednostavan, ne radi štednje nego radi loših projekata. Tu ih ovu godinu pokušavamo srediti.
Hvala lijepa. Sljedeća treća replika i poštovani zastupnik Đuro Popijač. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, što se tiče brodogradnje, naravno nije istina da je prošla Vlada ostavila vama 9,5 milijardi duga, to su ostavile sve hrvatske Vlade pa i vaša u kojoj ste vi bili potpredsjednik. Prošli saziv Sabor je donio zakon u kojem se sva jamstva prenose u javni dug, prošla Vlada. I vi to naravno ste imali i dužnost nastaviti, ali niste niti započeli provoditi niti jedan program restrukturiranja koji je prihvatila Europska komisija i Agencija za tržišno natjecanje i to je bio, tih 9,5 milijardi je bio dio programa restrukturiranja koji treba i koji participira Hrvatska država. Dalje. Rekli ste da HANDA umjesto u rezervama drži novce u dionicama. Kad je to Hrvatska agencija za rezerve nafte i naftnih derivata prestala osiguravati rezerve nafte i naftnih derivata. Ja se ne sjećam da je to bilo za mog mandata. I osim toga hoćete reći da ukoliko ima određenog viška novca u HANDA-i, a spremao se i zbog investicija koje su trebale ići u vlastite rezerve nafte i naftnih derivata, dakle vlastite kapacitete za rezerve da ulaganje u hrvatsko tržište kapitala je nesigurno. Takvu poruku vi ovom konstatacijom šaljete. Dakle, pitanje je samo jeste li vi zapravo zbog jedinog motiva da napunite proračun koji je u očitoj komi posegnuli tamo gdje novca ima i time ugrozili naravno i osiguravanje rezerve nafte i naftnih derivata i time ste i prekinuli investicije HANDA-e u vlastite kapacitete za skladištenje naftne i naftnih derivata. Hvala.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, poštovani ministar Slavko Linić.
Koalicijska Vlada u periodu 2000.-2003. provela je sanaciju brodogradnje u visini od 8,1 milijarde i sanirala gubitke. 9,3 milijarde je nastalo od 2003., toliko da onda znamo u kom periodu je 9,3 milijarde nastalo. Plus toga, za provedbu restrukturiranja brodogradnje sa novim vlasnicima 3,5 milijarde dodatno ćemo uložiti, 3,5 milijarde dodatno. Samo brodogradilište Split ako se ugovori milijardu 260 milijuna. Milijardu 260 milijuna dodatnih novaca. Prema tome vi možete govorit o bivšoj Vladi, samo govorite ali bivša Vlada je sanirala i brodogradnju i poljoprivredni kompleks i sanirala je zdravstvo, a ova Vlada u novom koalicijskom sastavu ponovo radi te iste stvari, pokušava sanirati dubioze koje su ostale nakon 8 godina vladavine. Toliko o brodogradnji jer o njoj ćemo se još čuti. Što se tiče HANDA-e, 2009. godine HANDA je kupila 26% dionica JANAF-a. Ako se to zovu robne rezerve, ako se to zovu zalihe derivata onda se to ne …. Prema tome, donosite odluku s kojom se donosi kupovina dionica tvrtke JANAF, onda samo možemo smatrati da je novac HANDA-e ili vraćen građanima jer je mogla biti niža trošarina ili unesen u proračun pa je mogla biti niži deficit ako već ne treba za derivate. Ali se pitamo zašto je nekome kupovao dionice JANAF-a, nemojte da komentirat, mogao bi biti zločest, ali posao HANDA-e nije kupovanje dionica i novac HANDA-e se ne može za to upotrebljavati.
Hvala lijepa. Idemo sa četvrtom replikom i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo. Mislim da nije dobro ovoliko prolijevat žuči na početku, osobito ako su argumenti. Gospodine ministre, kao potpredsjednik Vlade i sanacija od 8,1 milijarda je bio kredit s kojim se povećao javni dug. Niste vi to platili iz tekućeg prihoda od 2003. tako da to raščistimo. Druga stvar, ovih 9,3 milijarde o kojima vi govorite za brodogradilišta dobro znate da su to jamstva koja su izdana u periodu od proteklih oho godina. Ta jamstva su uvijek bila prezentirana ovom Visokom domu prilikom donošenja proračuna. Prema tome, ona nisu nikome nikakva iznenađenja i u programu restrukturiranja i brodogradnje na ime pomorskog dobra i obeštećenja država je preuzela ovaj dio. Kako će se on statistički voditi, da li će odjedanput ići u deficit državnog proračuna jer on nije deficit državnog proračuna ove godine, nego će se to dogovoriti sa EUROSTAT-om čisto radi istine. Prema tome, tih 9,3 milijarde je neutralnog što se tiče deficita 2012. godine. I možemo jedno drugima nabacivati lopticu, međutim evidentno je da ste vi u tri godine potrošili skoro ko i mi u osam. Na žalost brodogradilišta su u situaciji u kakvoj jesmo. I možemo jedni druge šamarati koliko hoćemo. A što se tiče investicija gospodine ministre Osnovna škola u Novom Čiču nije nikakva investicija ni EBRD-a, ni ovoga, ni onoga ali je razvučena investicija da trošak na Ministarstvu prosvjete bude manji jer je situacija u proračunu takva. I tko bolje malo pozna proračun pa kad pročita onda ćete vidjeti da ste ogulili sve živo što ste mogli oguliti da se zadržite u nekakvim okvirima rashoda koje ste si zadali. A druga stvar što se tiče deficita da nije došlo do enormnog poreznog povećanja, da nije došlo do rasta cijena najosnovnijih artikala koje koristi jedno domaćinstvo i da stoga nije još PDV dodatno porastao vaš bi deficit bio za milijardu kuna veći, a da vam o tome ne govorimo HANDA i HNB prihodi kojih nije bilo u 2012. Dakle, mislim da danas i prilikom rasprava o proračunu sljedeće godine trebamo naprosto govoriti o tome da ekonomska politika kojom ste krenuli je kriva i da se mora [[Upadica predsjednik: Hvala. Hvala lijepa.]] voditi nova ekonomska politika ako želimo spasiti situaciju u proračunu.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani ministar Slavko Linić.
Nema svrhe voditi polemike, ali ipak radi saznanja. 9,3 milijarde kad donesete javni dug ima svoju kamatu i tu kamatu sada plaća proračun svaku godinu. Kad su jamstva u pitanju onda se ne plaća ništa, jer se jamstva plaćaju financijske i drže ispod crte i nemaju utjecaja ni na deficit, nemaju utjecaja za razliku kad sada imate dugove na koje plaćate kamate. Ali očito da vama kamate nisu bitan faktor, ali je dovoljno napomenuti da ste kamate približili iznosu od blizu 10 milijardi što znači da itekako imaju važnost na taj dio. I ono ostalo. Možda škola kako ste rekli u Čičama je mogla biti završena, ali to je mali iznos. A što ćemo sa lukom Zadar, što ćemo Zakonom o … [[Govornik se ne razumije.]] , što ćemo sa zgradom porezne uprave koja ni ne treba. Hoćemo o tome govoriti, o tim projektima koji su ostali jer su prepisani, a koje mi sada otkazujemo, umanjujemo ili prolongiramo gdje su daleko veći izvori. Znači, nije problem bila neefikasnost i želja da skrivamo nego ovako ugovoreni projekti.
Hvala lijepa. I peta replika i poštovana zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre govorit ću u ovoj replici puno manje stručno od svojih kolega koji su bili ministri u vladama govorit ću na način da uspoređujem dio svoje rasprave o proračunu za ovu godinu sa rebalansom proračuna koji je pred nama. Naime, tada sam osobno ukazala primjerice, meni se činilo da nedostaje za plaće 350 milijuna kuna samo na pozicijama Ministarstva znanosti i obrazovanja. Upozoravala sam da nedostaju sredstva za kamate, ali isto tako da su sredstva primjerice u javnim poduzećima od kojih ste i tada na početku godine očekivali investicije smanjena za otprilike 150 milijuna kuna. Dakle, referiram se na onaj dio vašeg izlaganja gdje govorite o smanjivanju plaća, dakle kao o reformi koja evo dijelom nije uspjela. Naime, podsjećam da smanjivanjem bilo kojeg segmenta koji spada u plaće nije naveden i nije naglašen u programu rada Vlade za ovu godinu. Iz proračuna je bilo vidljivo da nedostaju sredstva. Međutim, za plaće sad se pokazuje da je taj nedostatak daleko i puno veći unatoč svim mjerama koje ste u međuvremenu poduzimali. Dakle, pokazuje se da sam imala pravo i ja kad sam rekla da su rashodi podplanirani. Tada sam govorila za otprilike od milijun i pol kuna svakako upozoravajući i na sredstva za kamate. Zaključno, htjela bih reći i podsjetiti da su iz Vlade dolazile najave kako rebalansa neće biti. Rebalans je pred nama, ali želim isto tako podsjetiti budući da se često obezvređuje što je prošla Vlada radila, da smo mi prošlu godinu završili bez rebalansa, da su rashodi bili zamrznuti, da su tako zamrznute rashode ukopljene četiri milijarde i nešto više rashoda za mirovine, za provedbu izbora itd. itd. svakako i za kamate za mirovine. Da nije bilo rebalansa i da smo evo imali kakav takav minimalni, ali ipak gospodarski rast [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] A unatoč najavama kako ste rekli i sami od 0,8% u ovoj godini na žalost bilježimo pad … [[Govornica se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar Slavko Linić. Izvolite.
Kad govorimo o plaćama da, ušteda nije ostvaren daleko više nego što ste vi smatrali da će nedostajati. Prema tome, preko 1,6 milijardi smo morali rebalansirati u korist plaća. Ali zašto? Zato što politika Vlade je bila vrlo jasna. Politika Vlade je bila izvolite iz plaća izbaciti dodatke. Uskoro ćete svjedočiti što se događa sa plaćama i s čime se Vlada muči. Samo obrazovanje imamo 146 vrsti dodataka, 146. Vidjet ćete koliko su to nekorisni koji dodaci ni ne trebaju biti, koji čine ogromne razlike nepravilnosti, ali znate dobar dio tih dodataka je ugovoren kroz kolektivne ugovore. Da, to je za nas bilo neko iznenađenje jer inače koeficijenti … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Izvinite, izvinite ispada da Vlada upravlja sa 50% plaće, samo sa koeficijentima. Ne nije točno, nije točno. Uvjeti, posebni uvjeti, dodaci iznose 50%. Pa gdje to vidite? To nigdje u svijetu ne postoji. To se samo u Hrvatskoj događa. Takve kolektivne ugovore potpisivati znači strah Vlade od sindikata, tajne dogovore sa sindikatima. Da, to je naš posao da odmaknemo. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Da, da o tim dodacima ćemo mi razgovarati. 50% plaće imamo u dodacima za uvjete rada. Pa to nigdje u svijetu nije iznad 10%. Da, to su problemi i to mi moramo razriješiti. I samo nešto, bivša Vlada nije imala rebalans ali je imala niz promjena. Ova Vlada je sebe ovlastila da samo do 5% može izmijeniti proračun, a sve ostalo će biti zajedno s vama jer se ne boji gledati u lice i polagati račune. Vi ste sebi dali daleko veća prava i niste trebali ići na rebalans. Nemojte da vam govorim o ciframa. Prema tome, samo smo promijenili pravilo. Želimo pravo Parlamentu dati da odlučuje o proračunu, a ne Vlada.
Hvala lijepa ministre. Završili smo replike i odgovore, da li žele izvjestitelji radnih tijela odbora Hrvatskog sabora uzeti riječ? Da. Izvolite, predsjednik odbora Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj 6. sjednici održanoj 21. studenoga 2012. godine razmotrio je prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2012. godinu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 15. studenog 2012. godine. Odbor je raspravu proveo u svojstvu zainteresiranog radnog tijela sukladno odredbi članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora u dijelu kojim se osiguravaju sredstva za ostvarivanje prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, vojnih i civilnih invalida te veterana rata. Prema prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2012. godinu prihodi se povećavaju za 1,4 milijarde kuna, a rashodi za 1,5 milijardi kuna što dovodi do povećanja deficita od 95 milijuna kuna. Najvećim dijelom radi se o raspodjeli sredstava, a manjim dijelom o prihodima iz ostalih izvora. Deficit bi ostao u okviru 10 milijardi kuna, odnosno neznatno bi se povećao za 95 milijuna kuna te bi iznosio oko 3% BDP-a. Sredstva namijenjena ostvarivanju prava hrvatskih branitelja na poziciji Ministarstva branitelja smanjena su za 59 milijuna kuna, trajna prava za 31,6 milijuna kuna, naknade za sudionike i žrtve 2. svjetskog rata za 20,5 milijuna kuna, naknadne za civilne invalide za 1,7 milijuna kuna, jednokratna prava 3,3 milijuna kuna, sredstva za upošljavanje branitelja za 1 milijun kuna i drugo. Smanjenja, odnosno uštede rezultat su smanjenja broja djelatnika ministarstva, manjeg broja korisnika opskrbnina, prirodnog odljeva korisnika, naknada sudionika 2. svjetskog rata, smanjenja troškova vještačenja liječničkih povjerenstava te smanjenja zaprimljenih zahtjeva za pomoć pri zapošljavanju. U raspravi koja je uslijedila članovi odbora iznijeli su mišljenje o potrebi preraspodjele sredstava unutar Ministarstva branitelja jer je sve više branitelja koji žive u teškim i nemogućim uvjetima te preraspodjela bi se prvenstveno trebala odnositi na povećanje sredstava za jednokratnu novčanu pomoć te na povećanje sredstava za stambeno zbrinjavanje. Naglašeno je da ukupno smanjenje sredstava za prava osoba iz djelokruga odbora a to su hrvatski branitelji, stradalnici rata te civilni i vojni invalidi rata u rebalansu proračuna iznosi ukupno 140 milijuna kuna, odnosno 2,1%. Radi se o smanjenju mirovina na poziciji HZMO-a i to za hrvatske branitelje za 53,2 milijuna kuna, borce NOR-a za 16,4 milijuna kuna te za pripadnike Hrvatske domovinske vojske 10 milijuna kuna. Smanjenje naknada za branitelje od 8 milijuna kuna na poziciji Ministarstva zdravlja te smanjenjem sredstava za stambeno zbrinjavanje i Oluje Domovinskog rata od 210 tisuća kuna na poziciji Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja. Neshvatljivo je povećanje sredstava za potpore političkih stranaka u iznosu od 50 milijuna kuna te financiranje Ureda bivšeg predsjednika Republike dok se istovremeno smanjuju sredstva za jednokratne novčane pomoći braniteljima i stambeno zbrinjavanje invalida i članova obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja. Nakon tako provedene rasprave odbor je većinom glasova, 7 glasova za i 4 glasa protiv odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2012. godinu. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Srđan Gjurković u ime Odbora za financije i državni proračun.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa pomoćnicima, kolegice i kolege. Dakle Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo raspravljao je na 24. sjednici održanoj 20. studenog 2012. godine o prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2012. godinu zajedno sa pripadajućim aktima. Uvodno izlaganje čuli ste i od ministra financija tako da ću vam samo ukratko iznijeti što je bilo na raspravi u odboru te koja su iznijeta stajališta. U raspravi je zatraženo pojašnjenje na koji način će se izvršiti transferi uplate sredstava u iznosu od 550 milijuna kuna u državni proračun od strane Hrvatske agencije za obvezne zalihe naftnih derivata - HANDA-e. Iznijeto je mišljenje da u ovom rebalansu državnog proračuna nisu detaljno navedene transakcije u vezi danih jamstava brodogradnje radi se o 9,3 milijarde kuna. Postavljeno je također pitanje u vezi rješavanja problema restrukturiranja Hrvatskih željeznica u kome su smanjene subvencije, a u medijima se navodi da Hrvatske željeznice imaju problema s održavanjem likvidnosti. U raspravi je ukazano na činjenicu da se ukupno povećana sredstva za proračunske zalihe za ovrhe dok su ta sredstva u posebnim stavkama ovrhe i sudskim sporovima svedena na nulu. I u raspravi je istaknuto da predloženim rebalansom državnog proračuna osigurana fiskalna konsolidacija koje je izostala u prethodnom razdoblju te je zadržana proračunska i ukupna makroekonomska stabilnost. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je većinom glasova 6 glasova za i 2 glasa protiv Hrvatskom saboru predložiti donošenje izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2012.godinu sa svim odlukama koje su u prilogu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Predstavnici drugih radnih tijela se ne javljaju. Otvaram raspravu. Idemo na raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi je klub SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Dragica Zgrebec potpredsjednica Doma. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala predsjedniče. Gospodine ministre sa pomoćnicima, kolegice i kolege. Državni proračun u jednoj godini temelji se ili je rezultat ciljeva koji se utvrde kao politički ciljevi u jednoj godini. Koji su to bili ciljevi u 2012.godini? konsolidacija gospodarstva i izgradnji temelja za investiranje i gospodarski rast. Zatečena situacija je višegodišnje podinvestiranje i gospodarski pad. Financijska i porezna disciplina odnosno konsolidacija zatečeno stanje je visoka nelikvidnost, insolventnost velikog broja poslovnih subjekata koja se popela na preko 40 milijardi kuna, neplaćanje poreznih i drugih državnih davanja od kojih najveći dio je nenaplativ, koji će se morati otpisati i koji je također premašio 50 milijardi kuna. Uravnoteženje državnih financija i smanjenje deficita ispod 10 milijardi kuna, a zatečeno stanje je konstantan rast deficita financiran sve nepovoljnijim zaduženjem nemogućnost otplate anuiteta kojima se traži reprogram uz nove nepovoljnije uvjete. Sljedeće je svođenje državne potrošnje u realne granice, a smanjenje troškova nije štednja u državnom proračunu već racionalno ponašanje koje mora biti i onda kada imamo gospodarski rast, dakle porezni obveznici imaju pravo da se sredstvima koja su uplaćena u državni proračun racionalno ponaša i samo tada kada imamo i poreznu i financijsku disciplinu i racionalno trošenje poreznih sredstava imamo i mogućnost smanjenja opterećenja poreznih obveznika. Koje su bile mjere za ostvarenje ovih ciljeva? Velikih broj zakonskih prijedloga smo ovdje raspravili, ja ću iznijet samo nekolicinu. Kada se govori o rasterećenju gospodarstva i temeljima za investiranje treba ovdje spomenuti smanjenje zdravstvenog doprinosa za dva postotna poena kao smanjenje cijene rada bruto cijene rada, zatim daljnje smanjenje dijela parafiskalnih davanja koji se odnose na spomeničku rentu na doprinos na općekorisne funkcije šuma, za vodni doprinos i slično. Tu je oslobođenje plaćanja poreza na dobit za reinvestiranu dobit što nažalost se vrlo rijetko može koristiti jer nemamo pravih investicija. Tu je i povećanje limita za obveznike poreza na dohodak tu je omogućen reprogram poreznih dugovanja do tri godine i to dva puta u ovoj godini, to su kada se govori o financijskoj disciplini to je uvođenje rokova plaćanja ali i predstečajna nagodba koja će u značajnoj mjeri smanjiti troškove odnosno dugotrajne postupke stečaja gospodarskih subjekata. Za restrukturiranje i trajna obrtna sredstva u HBOR-u i zajedno sa poslovnim bankama osigurano je gotovo 7 milijardi kuna u kojima HBOR preuzima rizike za razliku od prijašnjih godina između 40 i 50%, povećavaju se iz državnog proračuna uplate sredstava za temeljni kapital a istovremeno se pod povoljnijim uvjetima reprogramiraju i dotadašnji raniji programi posebno modeli A, … plus. Za investicije u turizam, poljoprivredu, industriju, energetiku i zaštitu okoliša u HBOR-u se smanjuje kamatna stopa za daljnjih 1% što je bilo i u prethodne dvije godine. Sredstvima HBOR-a premoštavaju se investicije koje su praćene bespovratnim sredstvima po svim komponentama IPA-a programa što je također bilo u prethodne dvije godine dakle nastavlja se. A temeljem planiranih državnih investicija uglavnom kroz državna poduzeća i energetiku i promet projektirana je optimistička stopa od 0,8% koja nije ukalkulirana u proračun ali vidimo da je ona ostala samo na optimizmu. Što se dešavalo sa financijskom i poreznom konsolidacijom? Kompenzacija za rasterećenje gospodarstva od ovih dva postotna poena za zdravstveni doprinos zahtijevala je veće nažalost porezno opterećenje građana kroz povećanu stopu PDV-a za dva investna poena. Ali treba reći da dugoročna politika rasta što se vidi na našem primjeru u Hrvatskoj ne može se postići samo potrošnjom ni osobnom ni državnom ni državnim investicijama koje su investicije sa drugim rokom povratka kapitala već rastom gospodarstva i to posebno privatnog gospodarstva i novim zapošljavanjem. Dakle, ključ izlaska iz krize u svakoj zemlji su privatne investicije jer smo one donose profitabilne programe, investicijske programe i novo zapošljavanje. Istovremeno, povećan je porezni odbitak kod poreza na dohodak da bi se kompenziralo ovo smanjenje kupovne moći, barem u jednom segmentu. Preraspoređeni su razredi za obračun poreza na dohodak, smanjene su stope PDV-a na 10% za određene robe i usluge i ponovno se dva puta godišnje usklađuju mirovine. Kad govorimo o uravnoteženju državnih financija tada treba nabrojiti također nekoliko mjera, među njima nemogućnost isplate plaće bez isplate doprinosa. Zdravstveni i mirovinski doprinos su prihod građana a ne proračuna jer ga koriste građani u jednom dijelu za mirovine, u drugom dijelu za svoju zdravstvenu zaštitu sebe i svoje obitelji. Smanjenje mase plaća za korisnike državnog proračuna u dijelu koji se odnosi na različite vidove naknada o čemu je ministar ovdje nešto šire govorio, zatim uvođenje porezne discipline objavom neurednih platiša uz prethodnu mogućnost da svoje obveze mogu reprogramirati do 3 godine te nominalno smanjenje rashoda u 2012. godini i smanjenje deficita ispod 10 milijardi kuna. Rezultati nisu u cijelosti postignuti, stoga i danas razgovaramo o rebalansu. Činjenica je da su makroekonomski podaci u 2012. godini loši, da su negativni, ali su posljedica između ostalog i dugoročnog izbjegavanja poduzimanja efikasnih mjera da se odstrane loši poslovni subjekti i državna potrošnja svede u realne okvire, pogotovo u zadnje tri godine velike ekonomske krize u svijetu i u Hrvatskoj koja se dugo negirala. Već sam nešto rekla zašto je potrebno ići u rebalans, ali vremenski su se odužili pregovori oko izmjene kolektivnih ugovora i pripreme velikih projekata za realizaciju planiranih državnih investicija što iz objektivnih, što iz subjektivnih razloga. O tome je uvodno govorio i ministar. Temeljem ovih razloga došlo je do povećanja rashoda za zaposlenih oko 1,1 milijarde, kamata od 916 milijuna kuna, za restrukturiranje brodogradnje do povećanja u ovoj godini od 345 milijuna kuna, ali i razlika za isplatu zadnje rate duga umirovljenicima od 100 milijuna kuna koliko nedostaje u Umirovljeničkom fondu. Time su rashodi poslovanja u odnosu na planirane probijeni za oko 1,9 milijardi, dakle kad se govori o ukupnim rashodima, ali su i prihodi istovremeno povećani za oko 1,4 milijarde kuna, a zbog kašnjenja u investicijama za koje će programe koji kasne plaćanje biti u idućoj godini oko daljnjih 420 milijuna kuna neutrošenih. Time je i deficit za 2012. neznatno povećan i rebalansom utvrđen na razini od 9,985 milijardi kuna. Rebalans se utvrđuje u vrijeme kad se u velikoj mjeri može točno planirati godišnje izvršenje pa će takav tehnički rebalans biti najvjerojatnije konačno ostvarenje državnog proračuna za 2012. godinu. Klub SDP-a prihvatit će izmjene i dopune državnog proračuna za 2012. godinu.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje poštovana zastupnice imamo prijavljene tri replike. Prva je poštovanog zastupnika Ivana Drmića. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovana kolegice, pažljivo sam, trudio sam se pažljivo slušat vaše izlaganje i u jednu ruku mogu reći da suosjećam s vama što ste dobili jedan stranački zadatak da pokušate u ime stranke obraniti ovakav prijedlog rebalansa proračuna. Činjenica i sami ste rekli da se u ovogodišnjem proračunu i ovim rebalansom ne štedi. Općepoznata je ona narodna da se štedi kad se ima. Danas se nema, ne samo da nema država, nemaju ni građani i danas u ovoj državi odvija svakodnevno u svakoj kući, na ulici, u poduzeću jedna borba za goli život, borba za opstanak i borba protiv gladi. Činjenica je da je bilo novaca prije ove krize kojom smo pogođeni ali u to vrijeme nije se štedilo, nije štedila ni država već se ponašala kao bahati bogati milijarder. Iso tako, početkom ove krize nikada nismo vidjeli da je država napravila nekakvu analizu zašto je došlo do ove krize i recesije. Činjenica je da su ovu krizu i recesiju skrivili na prvom mjestu država, na drugom mjestu banke i na trećem krupni kapitali i razni mešetari koji djeluju na tržištu. Sigurno je nisu skrivili hrvatski građani, a politikom ove Vlade očito je da ova Vlada planira izaći iz ove krize i recesije, pokrpati rupe u proračunu baš na teret hrvatskih građana. Kažete da je način izlaska iz krize privatne investicije. Nema privatnih investicija, ljudi su danas sretni da im banka ne uzima kuću, sretni su da imaju što jesti, a privatne investicije nisu u nekakvoj konačnoj budućnosti planirane. Vjerujte mi da ih više ne mogu vidjeti ni na televiziji što su nekad mogli. Ističe mi vrijeme pa ću moram prekinut. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Svaki zastupnik je zapravo ponosan kad ima pravo u ime svoga kluba iznijeti mišljenje svoga kluba pa tako i ja, dakle nije to za mene težak bio zadatak. Kad sam rekla da se u proračunu ne treba štediti tada mislim da proračun mora biti tako racionalno sastavljen da se ne treba štediti i kad imate visoki godišnji gospodarski rast morate racionalno i vrlo gospodarski planirati, pa ako je moguće smanjiti porezne stope građanima, odnosno svim onim poreznim obveznicima koji uplaćuju u državni proračun. A kad kažem da privatni poduzetnici jedino mogu u svaku zemlju izvući iz krize to je točno. Privatnik će investirati u onaj program koji će mu donijeti najveći profit. On neće investirati ni u ceste ni u željeznicu ni u infrastrukturu, to je zadatak države jer je povrat sredstava dugačak i nema profitabilnosti u takvim projektima. A privatni poduzetnici će investirati onda kad imaju povjerenje da će njihova, da će gospodarska politika jedne Vlade, odnosno politika jedne države biti takva da su oni sigurni i stabilni u svom poslovanju.
Hvala lijepa. Druga replika i poštovani zastupnik Darko Milinović. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažena zastupnice Zgrebec, osnovni razlog ovog rebalansa proračuna je nedostatak, odnosno izostanak gospodarskog rasta od 0,8% što su bile projekcije ove Vlade. Spomenuli ste i smanjenje doprinosa i da je sukladno tome moralo doći i do povećanja općeg poreza odnosno PDV-a. Ne samo to. Zbog smanjenja doprinosa mi smo to upozoravali u zdravstvenom sustavu je nedostajalo od 1.4. čini mi se da je smanjen doprinos milijardu i 600 milijuna kuna. Ja ću vas podsjetiti da smo mi i da sam ja u svojoj raspravi tada naglasio da će zdravstvu nedostajati sredstva za isplatu plaća u bolničkom sektoru za 12 mjesec ove godine što se pokazalo istinitim. Mi smo ovdje amandman 3. predlagali da se stavka limita bolnica poveća za 510. milijuna kuna i gledajte čuda sada u rebalansu proračuna se upravo povećava ta stavka za 510. milijuna kuna da bi se mogla isplatiti plaća u zdravstvenom sustavu. Ali što je još zahtijevalo smanjenje stope doprinosa za zdravstveni sustav, dakle negdje oko milijardu i 600 milijuna. Sada rebalansirate 500 milijuna, ostalo je negdje milijardu i sto. Bolnice su tijekom prošle, ove godine generirale novog duga od milijardu kuna. Dakle, smanjenje cijene rada je uvjetovalo novim dugom od milijardu kuna i ono što je vrlo bitno smanjenje razine i dostupnosti zdravstvenog sustava jer vidimo enormno povećanje lista čekanja, a jedan od razloga povećanja, odnosno smanjenja doprinosa izostanak investicija za 206 milijuna kuna u zdravstvenom sustavu.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine Milinoviću politika ove Vlade koju smo promovirali i kad smo bili opozicija je da se ukine nepravedni zdravstveni doprinos samo na one koji rade a koriste ga svi u državi. Prema tome, stopu od 15% treba svesti u realne okvire koji će plaćati oni koji rade, a koriste svi građani Republike Hrvatske i ono se mora pokriti iz drugih poreznih prihoda. I sami ste rekli da je sada osigurano rebalansom za plaće jer nije bilo dovoljno iz zdravstvenog doprinosa. Osigurano je iz drugih izvora koji su prihodi državnoga proračuna. I sigurno da ćemo do kraja ovoga mandata svesti stopu zdravstvenog doprinosa koji se plaća samo na plaće i jednim dijelom na jedan dio mirovina svesti u realne okvire i neće biti tako visoka stopa koja se gotovo je u jednom razdoblju izjednačila sa stopom za mirovinski doprinos.
Hvala lijepa. Treća replika i poštovani zastupnik Dujomir Marasović. Izvolite poštovani zastupniče.
Štovani gospodine predsjedniče, kolegica Zgrebec. Sukus, suština svih ovih naših priča po mom mišljenju je slijedeća. Vi ste rekli da jedna od osnovnih zadaća je bila konsolidacija gospodarstva pa ste navodili i ostale ciljeve, pa ste rekli na koji način ste to obavili, pa ste naveli sve te mjere koje ste naveli sa zaključkom da ste konsolidirali sve to skupa što ste željeli reći da ste trebali konsolidirati. Vi, ova Vlada ne samo da gospodarstvo nije konsolidirala, nego ga je ona dekonsolidirala, ona ga je strmoglavila jednim izrazom piši kući propalo. Nije Vlada napravila konsolidaciju gospodarstva, jer ne razumije problem. To je broj jedan. Broj dva strategije izlaska iz krize nema, nije nastupila s njome niti je do sad formulirala, nema je na vidiku. I broj tri, nema hrabrosti za bilo kakve ozbiljnije poteze. Šteta, jer je hrvatski narod, hrvatski građani i oporba i svi skupa, jer je provalija pred nama, strah je na neki način ušao u narod zbog nezaposlenosti i svega bio spreman na te rezove. Niste to napravili, propustili ste šansu, nema izlaza. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite potpredsjedniče.
Gospodine zastupniče, pa nakon tri godine krize i propasti poslovnih subjekata u Hrvatskoj vi možete ovako nešto izjaviti. Pa ni jedna Vlada, pa ni ova Vlada neće konsolidirati gospodarstvo. Gospodarstvo će konsolidirati svaki subjekt za sebe, ali Vlada će poduzeti mjere koje će ići u korist toga da se može konsolidirati, pa zato sam rekla da su osigurana sredstva za restrukturiranje koja su povoljnija nego u poslovnim bankama u HBOR-u. Reprogram poreznih obveza je omogućen do tri godine takvim poslovnim subjektima koji duguju porezne obveze. Pred stečajna nagodba osigurava da dio svojih obveza mogu i otpisati ako imaju program koji je tržišni program i tržišni proizvod. Pa oni će napraviti konsolidaciju svaki u svom poduzeću, svaki u svojem trgovačkom društvu. Ne može to Vlada privatniku raditi. Ali Vlada mora osigurati uvjete da on to može raditi, a tri godine ste rekli da krize u Hrvatskoj nema. Pa kako uopće možete ovako nešto izjavljivati za Vladu koja niti godinu dana nije na vlasti?
Hvala lijepa. Idemo u raspravu po klubovima zastupnika. Sada je na redu klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Razlog ovog rebalansa državnog proračuna sadržan je u rečenici da je sve palo što ne bi smjelo pasti. Bivši guverner je rekao sve je palo što je moglo pasti. Ja kažem sve je palo što ne bi smjelo pasti, pogotovo industrijska proizvodnja. Biti preplašen znači biti pobijeđen. Ova je vlast više od bilo koje druge uspjela građane uplašiti i ostvariti Pirovu pobjedu. Nije bilo dana a da ministri, od sada već bivšeg prvog potpredsjednika Vlade gospodina Radimira Čačića, pa i do ministra financija Slavka Linića nisu plašili narod crnim prognozama. Umjesto da narod hrabre, oni su ga plašili. Zamislite kako bi završavale bitke pa i one u Domovinskom ratu da pred svaku pogibeljnu akciju vojskovođe plaše smrću svoje vojnike. Otpustit ćemo 5 tisuća radnika, treba otpustiti 25 tisuća radnika, čekaju nas još teži dani, u 2013. godini čeka nas još veća kriza samo su neke od poruka kojima je Vlada tjerala i one građane koji imaju da ne troše. Otjerala je njihov novac u banke, strane banke na vezanu štednju, a mogla je i morala je građane poticati da sada kada su jeftinije nekretnine ulažu u nekretnine a ne posredstvom banaka u industriju stranih zemalja. Sve su se uspješne države čupale iz krize tako da su poticale opću potrošnju i smanjivale poreze tako da su stvarale optimističnu, a ne depresivnu klimu. Pred nama je rebalans proračuna, istina prvi, za 2012. iz 2 osnovna razloga. Prvi je pad BDP-a i lagana ali sigurna selidba iz recesije u krizu, a drugi neprilagodba realnom stanju u državi. Prihodi su manji od očekivanih, a rashodi veći a moglo je biti i drukčije. Kao što je uostalom drukčije u državama čije su vlasti ušle hrabro u rat s krizom. A jedan od osnovnih razloga ili uzroka produbljivanja krize jest nedovoljna potrošnja. Ona pak upućuje, tvrde suvremeni ekonomski teoretičari, da je došlo do ozbiljnog poremećaja u raspodjeli bogatstva. Preveliki broj siromašnih nema što trošiti, a manji dio bogatih ili bogatijih počinje štedjeti. Osim ako ih država stimulira da ne štede već da troše kao što je to činila Njemačka. Hrvatska je država činila suprotno. Ona je činila sve da što manji broj građana uloži svoj novac u industriju. Hrvatski građani su do sredine ove godine u napominjem ponovno strane banke pohranili na čuvanje 194 milijarde kuna. U samo mjesec dana te su strane banke hrvatski građani oplemenili za 4 nove milijarde kuna. U Hrvatskoj depoziti po glavi stanovnika iznose gotovo 5 tisuća eura. Tko ima najveću korist od toga da hrvatski građani drže novac u bankama? Strani vlasnici. Oni su iz Hrvatske povukli uz Mađarsku najviše novca, čak 8,4% BDP-a. A Vlada se u prijedlogu rebalansa proračuna hvali smanjenjem državnog proračuna od 1,2% na godišnjoj razini. Banke u Hrvatskoj, strane banke, daleko su uspješnije od države i građana. Uspješnije su u osiromašivanju države i građana. To što su građani samo u mjesec dana u banke položili 4 milijarde kuna, a banke iz Hrvatske povukle 8,4% BDP-a dokaz je da Vlada vodi pogrešnu politiku. Državu, što u konačnici u stvarnosti znači 4,5 milijuna građana, iz ravnoteže može izbaciti milijarda probijenih kuna a istovremeno mirno promatramo kako iz Hrvatske nezasluženo iznose deseterostruko veće iznose. Naravno, strani bankari. Kao što smo početkom godine predvidjeli povećanje poreza na dodanu vrijednost s 22 na 25% izazvalo je negativne efekte. Nakon povećanja PDV-a cijene su počele skakati s motkom što je bio znak uz crne prognoze čelnih ljudi iz Vlade da se novac skloni u banke. Potrošnja je samo u rujnu pala za 6%. Pad građevinskih radova izražava se već dvocifrenim postocima. Izvoz roba je dvostruko manji od uvoza pa je tako u Hrvatsku u prvih 7 mjeseci uvezeno roba u vrijednosti od gotovo 10 milijardi eura. I dok s jedne strane dio građana štedi sve više, s druge one crno-sive sve je više onih građana koji su bankrotirali. Čak četvrt milijuna građana Hrvatske ima blokirane račune. S tim da se udio prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći spustio na 39%. Što znači da prosječni penzioner s prosječnom mirovinom od 2182 kune živi ispod ljudskog dostojanstva. Vlada je pribjegla rebalansu proračuna jer su porezni prihodi podbacili za 568 milijuna kuna. Najveći podbačaj 516 milijuna kuna bilježe prihodi od trošarina jer je smanjena, kako to lijepo piše u prijedlogu izmjena i dopuna državnog proračuna, ekonomska aktivnost. Nije smanjena nego izgleda da smo u potpunosti neaktivni. Iako je PDV povećan s 22 na 25% ubiranje toga poreza će podbaciti. Najveći pucanj u nogu uz neoporezivanje banaka čime Vlada dokazuje svoju neoliberalnu narav i suštinu je odricanje 150 milijuna kuna na ime naknada za pružanje usluga pokretnih elektronskih i telekomunikacijskih mreža. Premijer Milanović još samo treba prihvatiti apel Ivice Mudrinića menadžera koji šefuje poslodavcima, odnosno kapitalistima da bankare, telekomunikacijske profitere, Todoriće, Tedesckije postave ovu Vladu kao partnere. Tu bi nam bio kraj. Bez nas ne možete kaže Mudrinić, koji se nudi i desnima i lijevima jer ga zanima samo profit, ali ne i dobrobit hrvatskih građana. Ima i dobrih u moru proračunskih brojki, iako je sve više nezaposlenih poslodavci su u državnu blagajnu uplatili gotovo milijardu kuna više od planiranog. Rezultat je to uredbe kojom se onemogućuje isplata plaća bez uplate doprinosa, što je sasvim sigurno jedan od najvećih pomaka. A gdje se to zapravo trošilo iznad ili izvan plana, u državnim službama. Plaće su probile nerealno planirani proračun za milijardu i 100 milijuna kuna, ali se zato zašparalo na materijalnim rashodima, primjerice grijanju te intelektualnim uslugama, koje su često bile kulisa za korupciju. Povećani su i financijski rashodi za 416 milijuna kuna koliko naime koštaju kamate na preuzeti dug brodogradilišta i kamate za obveznice izdane na američkom tržištu. A morati ćemo bez dvojbe izdavati još obveznica ili uzimati još kredita, zadužuje i zaduživati će i ova Vlada generacije Hrvata hvaleći se kako je zaduživanjem napravila dobar posao, planirani manjak državnog proračuna i ovog iz 2012. i onog iz 2013., pa i svake naredne nadoknaditi će se, a kako bi drukčije novim zaduživanjem te prodajom svega onoga što netko želi kupiti. Ni s čim se izgleda ne zna uspješno gospodariti, jer sto puta smo već čuli od kukuriku vlasti država je loš gospodar, što je naravno laž. Neuspješni dolaze do novca rasprodajom, a uspješni, mislim na upravljače drugih nama ne tako dalekih stranih zemalja novac zarade i … [[Ne razumije se.]] , a čime ćemo i kako ćemo krpati proračunske rupe kada sve rasprodamo? Što ćemo kada monetiziramo ceste, a i monetizacija je zapravo samo sinonim za neuspješnost, bezidejnost i kukavičluk, kao što je ova današnja Vlada kad je bila u oporbi govorila HDZ-ovoj kad je samo iskazala namjeru da bi mogla dati autoceste u koncesiju. Što ćemo kad prodamo Croatia osiguranje? Što ćemo kada prodamo i posljednju hrvatsku banku? Što ćemo kad prodamo udio u Podravci? Koja su to sljedeća poduzeća na redu? Čime ćemo tada krpati proračunske rupe? Jednu takvu rupu Vlada predstavlja upravo danas, s naznakom sadržanom u ovom dokumentu da će se rasprodavati i budućnost. Ne naša, već budućnost naše djece i naših unuka. Da. Uvjereni smo da će 2013. biti još teža, i još gora za građane Hrvatske. Znamo i zašto. Zato što se u godinu dana nije ponudilo niti jedno drugo rješenje osim zaduživanja, rasprodaja i monetizacije svega vrijednog. Umjesto reformi i suštinskih promjena gledamo jedan te isti već izlizani film u kojemu su u glavnoj ulozi bogati i nedodirljivi, a sporedne drugorazredne uloge su podijeljene nezaštićenima, svima onima koji žive od svojega rada. Takav scenarij '90. nitko nije mogao ni sanjati. Danas ga na žalost živimo, točnije životarimo. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje prijavljeno je sedam replika. Idemo po redu. Prvi je poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite, poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Vukšić, vi ste u svom uvodu rekli kako je glavni razlog donošenja rebalansa proračuna leži u činjenici da sve pada, sve je palo što nije trebao pasti, a ja bih dodao nastavak te rečenice i sve raste što ne bi trebalo rasti. Naime raste inflacija, rastu porezi, rastu cijene u prvom redu energenata, raste uvoz itd., itd. Dakle jest činjenica daje proračun zbog toga trebalo rebalansirati, ali pravi i osnovni razlog rebalansa proračuna leži u činjenici da Vlada nije provela reforme koje je najavila. Ovdje ispred sebe imam program Vlade za mandatno razdoblje 2011. do 2015. godine u kom je programu Vlada najavila reforme, i to strukturne reforme u hrvatskom društvu, poput reforme mirovinskog sustava, reforme zdravstvenog sustava, poput reforme plaća u javnim službama, poput reforme lokalne i regionalne samouprave. Dakle upravo izostanak takvih reforma donio je do toga da nisu smanjeni rashodi u državnom proračunu, nisu postignuti ti temeljni ciljevi, no to što Vlada ove godine nije provela reforme, to će se ne samo odraziti na ovaj proračun kojega moramo rebalansirati, nego ono što je još gore, što je drastičnije činjenica da ove godine se nije pristupilo reformama u hrvatskom društvu će tek onda dovesti do problema u idućem proračunu. Ja ne znam, i to bih htio da mi Vlada možda i danas ministar financija objasni kako to nakon što su izostale reforme u hrvatskom društvu planira idući proračun, proračun za iduću godinu na gospodarskom rastu od 1,8% kad niti jedna bitna reforma u hrvatskom društvu nije postignuta i kad sve ono što je Vlada dobro zacrtala u svom programu za rad u idućem mandatnom razdoblju nije provela.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani kolega Bačić, da. Ne bi smjelo rasti sve što raste, zaboravili ste nabrojati ono što je najosnovnije, što raste a ne bi smjelo rasti, a to je nezaposlenost. Nezaposlenost je uzroku mnogo toga, da ne govorimo svega, jer zapravo smisao svega jest i proizvodnje da imaju gdje ljudi raditi, da ostvaruju ono ustavno pravo na rad. To ustavno pravo na rad socijaldemokratska vlada je prvo trebala osigurati. Znači trebala je osigurati da se što više ljudi zaposli. Upravo mjerama koje je poduzela skresala je osobnu potrošnju i time je skresana bila kakva mogućnost za buđenje industrije i bilo kakvu mogućnost za pad nezaposlenosti.
Hvala lijepa. Sljedeća replika, druga po redu poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite poštovani zastupniče.
Kolega pitali ste se što ćemo raditi kada prodamo što se prodati može od Croatie, Podravke, Hrvatskih voda, šuma, pa vjerojatno će se ova Vlada dosjetiti pa uvesti porez na porez i onako je uvodila. I sada zamislite hrvatskog građanina prije godinu dana kada je išao na predizborne skupove i odlučio se predizborne skupove svih političkih stranaka i odlučio je dati glas SDP-u. Uzeo je onaj Plan 21 i pročitao tamo kako će PDV biti smanjen. Vjerojatno je taj hrvatski građanin i birač imao u vidu iskustvo Njemačke koja je smanjila PDV da bi povećala potrošnju na malo da bi povećala rast industrijske proizvodnje,d a bi povećala bruto nacionalni dohodak, da bi pokrenula gospodarstvo. Nažalost, lumeni iz hrvatske Vlade su okrenuli priču. Lupili su sve poreze po džepovima građana, osiromašili jedinice lokalne samouprave, doveli do pada standarda hrvatskih građana, doveli do povećanja broja nezaposlenosti a nisu pokrenuli hrvatsko gospodarstvo. Za razvoj obrta malog i srednjeg poduzetništva u onom poznatom zakonu u kojem stoji ona podjela na tri statističke regije u ovom državnom proračunu je predviđeno svega 15 milijuna kuna. Za nevladine udruge i organizacije pa i za samo financiranje određenih tjednika određenih nacionalnih manjina financira se ih ovog državnog proračuna 20 milijuna kuna. To su mjere ove hrvatske Vlade. Eto nadam se da sam vam dao odgovor što će se desiti kada prodamo sve. Lupit ćemo porez na porez.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani Branko Vukšić. Izvolite.
Hvala vam poštovani kolega što ste mi dali odgovor. Evo pokušat ću ja proširiti taj odgovor. Što ćemo zapravo prodati kada sve rasprodamo? To pitanje isto već sam rekao u diskusiji postavio gospodin Čačić kada je bio u oporbi i tada je rekao, predbacio tada aktualnoj vlasti da će ako da ceste u koncesiju ne samo prodati budućnost jer njima više neće moći upravljati buduće hrvatske vlade, neće moći od toga koristi imati naša djeca i naši unuci, nego će i prodati razvoj, zaustaviti će neku drugu vladu u mogućnosti da razvija industriju Hrvatske. Evo sada je došla vlast koja je bila prije u opoziciji međutim izgleda da je promijenila okrenulo se 180% promijenila je mišljenje. Sada ono što nije bilo dobro prije sada je postalo dobro. Dobro je loše, loše je dobro. I to je isto odgovor. Hvala.
Hvala lijepa. Treća replika i poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Kolega Vukšić ako je išta sigurno nakon ovih pustih replika je to da je Hrvatska veoma bogata zemlja i zbilja se ne vidi odakle takvih strah pored ovoliko neshvaćanih i nedokazanih Mesija i genija koji će kada dobiju prilike napraviti čuda. Vidite vi uvjeravate kako je ova vlast plašila narod. Čemu plašiti narod? Zašto je malo ne lagati? Nije to plašenje, rečena je istina. Pa uostalom to vam je isto kao da dobijete bolesnika vi ste kirurg jel ne znam šta neki liječnik i onda ga uvjeravate kako je zdrav i mislite da će mu zato biti bolje. A ne bolje će mu biti ako čovjek zna šta mu je a vi znate šta triba raditi kako da se on izvuče iz situacije koja je normalna. Normalno mi smo po vama lažni socijaldemokrati, Vlada laže ovo laže ono, pa ja bih rekao a vi ste lažni kritičari. To je moj doživljaj. Iz vašeg kluba stalno to slušamo. Toliko ima tih arbitara da tako kažem i nadarenih ljudi koji znaju izlaz, a eto glupa Vlada ne zna šta će da je to jedno čudo. I po tome smo zaista mi jedan čudan narod. Ideološka svijest je oblik iskrivljene svijesti. Dobro svak ima svoju nekakvu ideologiju. Jedan teoretičar koji se zove zvao se Karl Mannheim gdje je govorio o slobodnoj lebdećoj inteligenciji kako je to on zvao "Fraischwebende intelligenz" dakle ne može ova Vlada glumiti slobodnu lebdeću inteligenciju ali vi možete. I svaka čast to radite uspješno. Ova Vlada radi ko crni rudar u ugljenokopu iz kojeg je sve isisano društvo uništeno i onda sada nakon godinu dana izgleda da je kriva za sve ono što se dešavalo u zadnjih 8 godina. Pa ja mislim tu kritiku teško shvaćam.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani gospodine Jurjeviću ja se u potpunosti slažem s vama ova Vlada nije kriva za sve što se događalo unatrag 8 godina, ali sada govorimo o rebalansu proračuna ove Vlade ne onih bivših Vlada. Sasvim sigurno da ova Vlada nije ni punu godinu dana mogla napraviti to da se živi kao što se živi u Švedskoj gdje je isto tako pada standard. A kamoli sreće da standard pada i nama na taj način kao što pada njima. Naš posao jest biti žestoki kritičar. Što ste vi drugo radili u opoziciji? Zašto se ponašate, zašto ne dajete pravo drugima da kritiziraju? Mi jesmo za to, što možemo za to što možemo drugo nego kritizirati, a kritiziramo vas s pravom jer radite ono što ste rekli da je loše kada ste bili u oporbi. Oprostite, žao mi je što imamo pamćenje. Što biste vi htjeli, napraviti lobotomiju nad nama? Prema tome, nismo lažni kritičari, žestoki kritičari smo i bit ćemo žestoki kritičari. Zato smo ušli u Sabor. Tako dugo dok ne preuzmemo vlast, samo izgleda da ćemo doći prije na vlast nego što smo očekivali.
Hvala lijepa. Neću komentirati. Četvrta replika i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Pa uvaženi kolega vi ste spominjali stalno kako ova Vlada u biti treba dati optimizam, da to treba biti kao u vojsci da je časnici moraju kad šalju svoje vojnike dati optimizam. Dakle ova Vlada kao prvo je demokratska Vlada i nema vojni ustroj, a niti su građani vojnici, niti smo mi u Hrvatskoj u ratu. Ova Vlada koalicijska je i prije izbora, koalicija je govorila istinu, jasno je govorila da će biti jako teško, da je recesija i nije obećavala. Ja ne znam da li vaše izjave populističke u biti predstavljaju vaše plašenje naroda sa situacijom jer ova Vlada govori istinu i ne šalje lažne poruke. Ona šalje poruke optimizma, ali na način da mjere instrumenti i zakoni koje donosimo u ovom Hrvatskom saboru nisu poruke nego konkretne mjere koje trebaju oživit gospodarstvo, konkurentnost gospodarstva i otvoriti prostor za zapošljavanje. To je ono što ova Vlada radi, a ne što smo imali 2009. godine pričat da nema recesije pa zbog toga dobrim dijelom i jesmo danas u problemima jer se nije radilo i reagiralo na pravi način.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
… [[Ne razumije se.]] poštovani kolega volio da mi netko objasni riječ populizam koju toliko rabite da jedanput da definiciju populizma. Vidite da to nije nište negativno. Ne znam jeste li se vi bavili 8 godina kad je HDZ bio na vlasti čistim populizmom. Vi ste bili onda rekorderi u populizmu. Mislim da kao što smo jučer kad je gospodin Mlakar rekao da govorimo o pojmovima i riječima koje ne razumijemo i ne znamo uopće o čemu se radi tako često vi govorite na ovoj desnoj strani ili ispred nas, ispod nas da Hrvatski laburisti koriste populističku retoriku. Ako je to populizam što govorimo mi smo populisti i ne sramimo se toga. Da, kažete niste u ratu. Vi biste trebali biti "u ratu" za radna mjesta. Da, treba se boriti za radna mjesta i nisam mislio u doslovnom smislu kad sam spominjao rat. To je čisti populizam ovo što ste vi govorili, skretanje s teme. Da, borite se za radna mjesta, za radna mjesta se ne borite. Neki dan je i danas ili jučer, ne znam kada je ministar rada gotovo rekao da se neda ništa učiniti da se ne zaustavi pad nezaposlenosti. Gotovo da je konsternirano rekao pa šta se može, bit će više, bit će 400 000, 500 000, ne znaju dokad. Rekli su da je točka do 500, onda dalje više nema, onda se drukčije stvari rješavaju. Pa zato se trebate boriti skupa s nama. Mi vas zato kritiziramo da pomognemo, a vi ne slušate jer imate, izgleda da ste uzeli svu pamet u ovom parlamentu i da ne želite saslušati nijedan prijedlog niste uvažili oporbe, čak nijedan zarez, a kamoli prijedlog.
Hvala lijepa. Peta replika po redu i poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Vi ste zastupniče Vukšić govorili o tome kako je Vlada zapravo širila poruke kojima je plašila građane i širila atmosferu defetizma i pesimizma, možda je još gore od toga što su sve te poruke zapravo i obistinile pa su građani taj defetizam i pesimizam i osjetili sami tijekom ovih posljednjih godina još više na svojim leđima. Ono s čime se ne bih složio s vama u determiniranju uzroka ili mogućih izlaza krize je u tome da odgovor na izlaz iz krize treba tražit kroz poticajne osobne ili opće potrošnje jer mislim da mnogi to i koji se ozbiljno bave ekonomijom smatraju da Republika Hrvatska ima premali opseg vlastite hrvatske proizvodnje da bi kroz povećan rast osobne potrošnje mogla tražit izlaz jer bi to vjerojatno samo vodilo daljnjem jačanju uvoza, a time i svih onih koji taj uvoz na neki način od njega žive i njega subvencioniraju ili njega kreditiraju. Tako da mislim dok Republika Hrvatska nema zaista ozbiljne kapacitete vlastite proizvodnje pitanje je da li je odgovor za traženje izlaza iz krize povećanje osobne potrošnje. Relativno visoku razinu osobne potrošnje smo i do sada u ovim prethodnim godinama imali. Kad je riječ o bankama, banke još uvijek premalo se njima bavimo i koliko god vi ili mi o njima govorili ni prethodna Vlada ni sadašnja Vlada nije bila spremna poduzet ozbiljne mjere oko banaka. Pročitat ću jednu poruku svog kolege malog poduzetnika iz Hrvatske. Kaže nabavljaš auto za firmu kod banke nema problema, dakle on je kupio Passata, sve se riješi taj čas, sam biraš modalitete, duljinu otplate, kamate u mom slučaju iznosi ispod 6%, svi su zadovoljni i njemački radnik ima posao. Druga situacija, kad za tu istu firmu nabavljaš opremu za proizvodnju tada nastaje problem. Akontacija 40 do 45%, rok otplate maksimalno 2 godine, kamata 8,5%. Poštovani ministre Liniću dobro razmislite kada budete prodavali i posljednju hrvatsku banku. Hvala.
Hvala i vama. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega, u potpunosti se slažem. Treba rast osobne potrošnje i privredni rast u skladu, sasvim sigurno da ne treba poticati osobnu potrošnju pa čak i neki ekonomski teoretičari tvrde da i opća potrošnja može potaknuti rast proizvodnje. Sasvim sigurno da to nije jedna, druga ili treća mjera odijeljena. Te mjere treba upravo i to jest bit vladanja, umijeće vladanja.
Hvala i vama. Šesta replika i poštovani zastupnik Darko Milinović. Izvolite.
Uvaženi zastupniče Vukšić, možete nešto i o isplatama plaća i kako su se one riješile kroz ovaj rebalans proračuna. Ja ću reći da je upravo poguban način isplate plaća. Mi smo upozoravali kod donošenja proračuna da će nedostajati plaće i u zdravstvu i u policiji i u školstvu i sad kad pogledate ovaj rebalans proračuna kao što sam već rekao za investicije u zdravstvu bilo je predviđeno 560 milijuna kuna. Realizirano će biti 350 milijuna kuna. Dakle, 210 milijuna kuna manje investicija. Što je onda posljedica izostanka tih investicija, to je negativni gospodarski rast, povećana nezaposlenost, pad potrošnje i ostalo što nam se danas u Hrvatskoj dešava. Ali ono što ste u jednom dijelu usporedili ovu Vladu sa zapovjednicima u Domovinskom ratu. U jednom dijelu je to tako i mogu se uspoređivati. Zapovjednici u Domovinskom ratu su isto tako upozoravali, ne strašili, upozoravali. Evo ja sam bio branitelj kada smo osvajali jedno strateško četničko uporište, oslobađali ga onda nam je naš zapovjednik Ivan Baja Čanić rekao bit će teško, možda nećete jesti dva, tri dana, možda nećete piti vode dva, tri dana. Mi smo mu vjerovali, ali imao je plan i znao je, zapovjedništvo je znalo kako i na koji način doći do toga cilja. E sad, ova Vlada kao što ste rekli kao ni jedna do sada je strašila ovaj narod. Pa ja ću reći da se slažem s tim, ali ne strašila ona je upozoravala i treba upozoravati. I svi smo znali da će biti teško, da će trebati odricanja i ljudi su bili spremni za ta odricanja. Ali u Planu 21 kao i pokojni zapovjednik Čanić koji je evo i poginuo u izvršenju toga plana osvajanja Ljubova, četničkog uporišta, ova Vlada je isto tako rekla građanima i oni su povjerovali. Mi znamo kako riješiti nezaposlenost, kako izbjeći stečaj, kako uvesti nove poreze na banke, kako riješiti gospodarsku krizu i kako riješiti nelikvidnost. Kada se došlo u bitku kao onu za Ljubovo tako i ovu za gospodarsku krizu onda nema vojskovođe, nema plana, nema ideje i ne zna se kako.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Da, treba imati plan kao što ste rekli. Treba planirati, ali treba ljude uvjeriti da se isplati vjerovati ovoj Vladi, da se isplati i to je naša želja nas u oporbi. Mi želimo uspjeh ove Vlade zato što su u pitanju smo mi, u pitanju su naša djeca, u pitanju su naši unuci. Ja mislim da nitko ovdje u Saboru ne sjedi a da bi se veselio bilo kojem neuspjehu Vlade jer bi to bilo bolesno. To već spada u medicinu. I naš posao jest u tome. Međutim, Vlada je nedovoljno dobro pojašnjavala što znači štedjeti. Pa pogledajte kažu da su pale cijene nekretnina. Nisu pale cijene nekretnina. Nekretnine nemaju cijene. Nitko ne prodaje, sve je stalo. Stojimo u mjestu, tapkamo u mjestu. To je veliki problem. Probajte nešto prodati. A šta će se dogoditi ako se uvede, ali vjerojatno će i ministar financija čiji jest sektor jedan od najboljih i najefikasnijih u Vladi pojasniti što je s time, što će se dogoditi kad dođu ako je ovo istina što smo pročitali, što je donijeto na Vladi novi porezi. Da, to su novi porezi. Ljudi će prodavati ono što su desetljećima sticali kako bi netko za jeftin novac mogao kupiti. Tko će to kupiti? Mešetari. I što će biti? Mi ćemo stvarno biti sluge. Nećemo više biti svoj na svome, nego sluge na tuđem.
Hvala lijepa. Sedma replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Vukšić, ja se s vama slažem da plašenje nije dobro, da strah sputava i tjera na oprez i posljedično tome dakle vi ste naveli sve one padove koje ne bih ja ponavljao. Uistinu ste to kvalitetno argumentirali. Ali želim reći da pri padovima često puta vrlo često dolazi do prijeloma, a posljedično tome dolazi do invaliditeta, trajnog invaliditeta. I javljam se zato što ste zaboravili spomenuti jednu kategoriju za koju kažemo svi da je strateška, a to su poljoprivrednici, to su stočari koji su doživjeli takve prijelome, koji su doživjeli takav invaliditet od kojega se neće oporaviti. Pa je onda došlo do pada proizvodnje mlijeka, do pada proizvodnje mesa i sve ostalo, dakle što govori tome u prilog. I sad ove palijativne mjere koje su ovdje navedene u rebalansu ja to ne sporim. Neće pomoći. Na žalost to je palijativna mjera, ostaje samo govor nad otvorenim grobom. Ja ne želim plašiti, ali to je gorka realnost hrvatskoga sela. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Evo iako o poljoprivredi ne znam puno, sasvim sigurno da u poljoprivredi leži veliki potencijal u hrvatskoj poljoprivredi. Međutim, od reforme poljoprivrede nismo čuli ni R. Da li je ikad itko ovdje u Saboru došao i rekao što ćemo napraviti i kako ćemo. Stalno se kunemo upravo u poljoprivredu i turizam, međutim nisu u godinu dana, možda ćemo to u drugoj godini, jer uvijek kažu iz vlasti što, pa nismo mogli sve u godinu dana napraviti. Točno, ali smo mogli u godinu dana čuti, odnosno vi donijeti, a mi čuti planove što će se napraviti i na koji način će se pomoći. A naravno da nećemo u godinu i pol dana, u dvije godine, ni u pet godina podići sofisticiranu tehnologiju u Hrvatskoj jer je nemamo. Nećemo neku veliku industriju jer je nemamo. Ali možemo poljoprivredu i možemo prerađivačku industriju. Sasvim sigurno da možemo. Možemo onih milijun hektara zemlje koja je zapuštena sasvim sigurno da možemo početi obrađivati. O tome smo trebali ovdje u Saboru slušati i sasvim sigurno da bi onda bilo i optimizma. Optimizma u Hrvatskoj nema zbog toga što se ne čuju rješenja, što se ne uvjerava vlast da uvjerava da, mi imamo ideju. Ali nije dovoljno reći recite koju ideju.
Hvala lijepa. Prije nego što dam riječ u ime predlagatelja poštovanom ministru Ministarstva financija Slavku Liniću, rekao bih nakon ovih replika da teškoće rastu što se više približavamo cilju. To je stara mudrost, a sada poštovani ministar Slavko Linić u ime predlagatelja.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dvije riječi vezano za raspravu u ime Kluba laburista. Govorite o tome da Vlada nema optimizam, onda ne znam kako ocijeniti zaista našu poruku kroz proračun treba biti rast 0,8. Optimizam koji je rekao da u državnim investicijama. Nismo rekli vi ćete ga podignuti. I sada velimo djelomično uspjeli. Nemamo hrabrosti, a restrukturiranje željeznica 22 godine nakon Hrvatske nitko nije pokrenuo. Je, dio ljudi na ulice. Zašto? Jer do jučer smo ih zapošljavali. Iz državnog proračuna plaćali sve ljude u željeznici, iz državnog proračuna. Nisu zarađivali ni teret ni putnički promet, nisu. Hoćemo govoriti o cestama? Ogroman broj zaposlenih. Zašto? Pa građani Hrvatske trebaju kredite otplaćivati, oni ne trebaju zarađivati. Da, Vlada nema hrabrosti, a mi kad velimo treba dignuti cijenu struje jer hidroelektrane bez realne cijene struje nitko neće graditi. U socijalizmu smo ih gradili, sada obrnuto. Mi velimo da, treba cijena. Prema tome, očito da ova Vlada za ništa nema hrabrosti pa evo onda se ja zaista pitam, a što to vučemo takve poruke? Koje su to poruke optimizma? I uvijek velimo i mi ćemo napraviti ali i drugi žele. Ali, dobro stvar osjećaja pa prepuštam vama. Ali ja se vraćam na okosnicu vaše rasprave. Trebali smo podržati potrošnju, trebali smo trošiti i državnu i osobnu potrošnju. Da, ne smijemo dirati poreze i ne smijemo se zaduživati. Onda vam ja samo 3 cifre zaista predložim da ih probate izanalizirati. Imamo 110 milijardi prihoda iz poreza, ostalih prihoda itd., 110 milijardi. Da li smo porezno opteretili ljude? Jesmo. Hoćemo li smanjiti? Pa mi smo smanjili dva indeksna poena iz rashoda. Hoćemo li još? Pa spustiti na 100 milijardi. Nema problema. Koliko su nam rashodi? 120 milijardi. Zašto štedimo, zašto nismo digli potrošnju? Još smo trebali trošiti? Trebali smo doći do 130 milijardi, ali izvinite i 130 je 30 milijardi deficita. Znači, ja zaista postavljam pitanje o kojem mi to proračunu govorimo? Ako želimo dizati prihode treba dizati poreze jer kao što vidimo ekonomija ne ide. Ili obrnuto, trebamo ekonomiju samo znate onda je ono pitanje što je starije kokoš ili jaje? Treba privrednicima novce, ne treba im poreze naplaćivati, treba pustiti što nas briga koliko ljudi radi u željeznici da li primaju proračun odovuda? Trebamo jednostavno još zaposliti ljudi u Hrvatskim cestama. Neka jedan drugome gledaju u leđa, ne trebaju ali bitno da ih zaposlimo da damo plaću, da mogu trošiti. Znači, ja ponavljam pitanje da li mi shvaćamo što je to prihod, a što je to rashod? I u ovom trenutku mi imamo 110 milijardi prihoda, 120 milijardi rashoda. I stvorili smo 10 milijardi deficita. 10 milijardi. Zaduživat se vani ostaje pitanje da li ćete zadužiti pola posto više ili manje pa je to možda uspjeh ili neuspjeh. Nakon ovih rasprava naših o proračunima i ostalima kad pokažemo sliku pitanje je kakav će biti rejting, pitanje. Odmah je 2 milijarde kuna više kamata. I sad dolazimo do pitanja sve rasprodajemo. Da li ste se vi pitali koliko ova država, mi, dugujemo? Nešto manje od 180 milijardi kuna. Zadnjih 22 godine nijednu kunu nismo vratili. 180 milijardi to su naše obveze po javnom dugu. 180 milijardi! A cijeli proračun je evo za ovu godinu 110 milijardi. Ne treba rasprodavati. E sad ja vas pitam kad ćemo mi to imati suficite da počnemo vraćati dugove? Nama kamata u idućim godinama dolazi do 10 milijardi. Mi pokušavamo održati deficit 10 milijardi. Što to znači? Da trošimo onoliko koliko zaradimo, a za kamatu ne zaradimo, odnosno koliko uprihodujemo od građana i privrede. Prema tome, hoćemo li mi razgovarati o tim brojkama, što to želimo? Veću potrošnju državnu? Ali tko je donio ako ne ovaj Sabor Zakon o fiskalnoj odgovornosti koji govori o smanjenju rashoda za 1%. Čija je to obaveza? Neovisno o prihodima mi rashode moramo smanjiti tako smo odlučili u ovom Saboru prošlu godinu, rashodi se moraju smanjiti. Zašto? Zato što imamo deficit. E pa sad, jesu li to brojke iz našeg proračuna, što to mi želimo, što to mi želimo? Veću državnu potrošnju, veću osobnu potrošnju? Zakon nam ne dozvoljava moramo smanjiti i deficit. Čija je to briga? Da li mi smatramo da zaista zaposlimo svih, dajmo novce, imat ćemo potrošnju ali tko će to dati? Strani kreditori. A dokle mislite da će to davati? Dokle mislite? 180 milijardi su naše obaveze, 180 milijardi. Kamata idućih godina 10 milijardi kuna. Problem je kako ćemo je zatvoriti a kamoli vraćati kredite. Kad ćemo početi vraćati kredite? Kako ćemo ih vratiti? A ljudi moji i naši građani prodaju svoje nekretnine i firme prodaju nekretnine, samo mi nećemo prodavati. Ne, mi ćemo imati beskorisne zaposlene ljude u Hrvatskim željeznicama, Hrvatskim cestama, Hrvatskoj elektroprivredi ili ne znam što. Jer ima ih ogroman broj, to je bila politika, politika socijalnog zbrinjavanja viška u državi. Može se i ona nastaviti dalje, samo dokle? Kad mislite da će nam ti koji od nas potražuju 180 milijardi reći e pa gospodo dosta je. E pa to je pitanje. To je ono što danas pada Grčka, pada problem Španjolske, Portugala, Italije. Previše smo se zaduživali. Naš deficit od 3% je nešto što ne možemo imati, ne možemo. To smo si sami napisali. Hrvatski propisi niti MMF, niti Europska unija, sami smo si to zadali. Nominalno smanjenje rashoda. Da. Zato i taj naš optimizam. Mi se moramo boriti za radno mjesto, za novu investiciju, ali ne za veći broj zaposlenih u šumama, u vodama, u elektroprivredi, u željeznici, i zato imamo viškove ljudi, zato. Jer to je posao odgovorni, hrabri, koji imaju hrabrosti reći ne možemo neekonomsko ponašanje. Pa svi građani su nam poručili zašto dižete cijenu struje. Zato da bi netko imao u HEP-u veću plaću? Pa mi pokazujemo ne. Ne. I dio ljudi od tamo odlazi. I tamo se borimo oko kolektivnih pregovora, i želimo smanjiti plaće, želimo smanjiti, jer ne može građanin plaćati skupu struju, uvozimo strju, nema nove hidroelektrane, samo zato što imamo plaće, jer jednostavno smo siromašan narod, dužan narod, enormno dužan i slabe ekonomske snage. Govorite o osobnoj potrošnji, pa šta ćemo mi to financirati. Pa većina naših građana je gladno, jednostavno ima nešto za hranu. Većina. Nema novaca. Nemaju u što ulagati. A bogati. Šta bi mu trebali, poticati ulaganje u zlato, poticati ulaganje u automobile, u strane televizore? U što? U nekretnine? Pa izvinite preskupe su. Preskupe su. Prevelike su zarade do juečr bile. Da. Banke drže stanove, neće da ih prodaju, jer neće da spuste cijene. Da, s time se borimo. S time se borimo. I to je ono gdje netko od nas polako mora shvatiti gdje je tu uloga države. Odgovorni prema svojim vjerovnicima, moramo početi vraćati, ne možemo imati veći deficite, nemamo prilike više opteretiti ni građane, ni privredu, a to znači da moramo štediti, to je poruka i proračuna i ovog rebalansa, i sve to možemo sami ostvariti. Sve. I poštivati hrvatske propise. Nominalno smanjiti rashode u proračunu. Pa komu to prijalo, ili ne, ali tako smo ovdje odlučili u ovom Saboru, prošlu godinu mnogi od nas su sjedili tu. I to je ono što moramo učiniti. E sad uspješnost će biti hoćemo li pokrenuti privredu ili nećemo pokrenuti privredu, a tu ćemo na drugim zakonima vidjeti što se sve daje da i državne firme krenu, ali i privredne, i tu je okosnica borbe. Ali štednja u proračunu radi toga što … [[Ne razumije se.]] pokretanja nema, mora biti.
Hvala lijepa poštovani ministre. Sada prelazimo na replike. Najprije da pročitam sve koji su prijavili repliku, možda sam nekoga izostavio, jer je rasprava dinamična. Prvi je Mladen Novak, drugi je Dujomir Marasović, treća je Đurđica Sumrak, četvrti je Zoran Vinković, peti je Dinko Burić, šesti je Sunčana Glavak, sedmi je Branko Vukšić, osmi je Branko Bačić, deveti Darko Milinović, deseti je Dražen Đurović i jedanaesti je Gordan Jandroković. Idemo po redu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, idemo raditi. Nemojte molim vas. To je dobro. Prvi i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Gospodine ministre, kolega Vukšić je rekao recite narodu nešto pozitivno, ali nešto što ima osnova. Vi ste spomenuli 0,8%, ali tih 0,8% u plusu je prešlo u 3 u minus. Zatim spominjete, spomenuli ste HŽ, zapošljavanje u HŽ-u. Ma nema zapošljavanja u HŽ-u, toga ne postoji, ali treba reći istinu, taj isti HŽ radi na tehnološkom nivou koji je bio za Marije Terezije, a ta ista Marija Terezija je kupila, odnosno skupila je na hrpu ono što je danas HŽ. Ovo šta se danas dešava sa HŽ-om to je samo čista rasprodaja. S druge strane vi ste iz Rijeke, nema dugo u riječku luku uplovio je brod za kojega smo svi ponosni, najveći valjda od samostalnosti Hrvatske, najveći brod koji je uplovio tamo, međutim 6 tisuća kuna po bruto toni gubi kargo na prijevozu tog tereta, a ako kargo ga ne vozi, ne mogu ga ni ceste voziti, onda to znači udar i na riječku luku. Tu smo situaciju imali ako se sjećate i kod onih masovnih štrajkova željezničara, bilo je opa udarate na riječku luku, tuži riječka luka, željeznice … [[Ne razumije se.]] Rasprodaja kompletno te imovine, osim što danas sutra više nećemo imati šta prodati, doći ćemo u situaciju da sve ovo što danas koristimo od tih naših trulih javnih poduzeća, koji su beskorisni i hrpa neradnika unutra, da će nam sve te usluge kad to prijeđe u strane ruke biti daleko skuplje, ali onda više neće biti nikakvog načina da na to utječemo. Hvala lijepo.
Hvala. Prije nego prijeđemo na sljedeću repliku, obavještavam da je sukladno članku 207. stavka 2. Poslovnika isteklo vrijeme u 17 sati i 7 minuta za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. I sad je na redu kolega Dujomir Marasović.
Štovana gospođo dopredsjednice i gospodine ministre Liniću. Našao sam se prozvanim kad ste rekli da je netko rekao da nemate hrabrosti, ja sam to izrekao. Po meni vi ne spadate u te, ali reka sam da prvo Vlada stvar ne razumi, strategije nema i pod tri hrabrosti nema. Vas smatram jednim od onih pametnih ljudi, ali koji neke stvari ne razumiju. Ni ja sve ne razumin, i pametniji ljudi od mene i od vas neke stvari ne moraju sve razumit, ne morate se na to vrijeđat. Što smatram da Vlada ne shvaća. Ako imate 100 tisuća eura, u Zagrebu možete kupiti recimo jednu gajbu ili stančić od 40 kvadrata. Ako idete tih 100 tisuća eura uložiti cement se proizvodi plaća se PDV, željezo se proizvodi plaća se PDV parket itd. znate što hoću reći. Radnici rade i plaćaju se doprinosi. Oko 40 i više posto se vraća od tih 100 tisuća eura što vi uložite direktno državi. Ako se s tim vašim novcem vi ne kupujete ništa ne radite nego držite u banci ili u čarapi nema narod ili država od toga koristi ništa. Vi ste vašom politikom na ovaj ili na onaj način možemo misliti kako god hoćemo to da bi netko kupio stan u Zagrebu sa svojim poštenim novcem na banci doveo je do apsurda. Pa kome je danas ko je taj normalan tko bi danas sa novcem kupovao stan u Zagrebu recimo ako mu baš nužno nije krov nad glavom. Nitko. … investicije to je bit priče, to je 90% priče danas u Hrvatskoj 1% je sve ostalo i svjetonazor i sve. Znači pokretanje privrede što ste vi rekli. Smatram da nemate izlaska iz krize, smatram da nemate tog ključa pokretanja privrede odnosno gospodarstva. Naveo sam jedan primjer da budem elastičan.
Odgovor na repliku ministar Linić.
Samo za napomenu. U Hrvatskoj imate 10 tisuća proizvedenih neprodanih stanova, 10 tisuća. Pa naravno da nitko neće graditi novi stan. Treba prodati najprije ove. A da li su cijene od 1800 do 3000 koliko se nudi realne cijene? Pa nisu. Pa nitko neće kupiti zato. Da to će Vlada riješiti poreznom na nekretnine. I najprije ćemo prodati proizvedene stanove, a onda ćemo ići graditi nove. … zašto graditi nove kada imamo, a koliko ih je u Hrvatskoj takvih? Koliko god hoćete. A znate zašto su tako skupi? Pa zato što je svatko išao graditi a banka mu je davala kredite. I sada nitko ne može vraćati kredite pa banka diktira cijene. Izvinite, to je politika do jučer bila do jučer. Svoj profit firme su ulagale uz dodane kredite u stanove. Ali znate nisu to građevinske firme ulagali nego i zubari i profesori i oni koji proizvode neke industrijske proizvode svi su ocijenili da je najbolje. Svoj profit plus kredit neovisno koliko košta novi stan. Novih 10 stanova i najedanput nitko ne može ništa prodati, a cijene visoke. A zašto visoke? Jer su kamate prošle godine bile vrlo visoke. Zato neće biti novih stanova. Najprije se moraju prodati postojeći i zato nema gospodarskog rasta.
Sljedeća replika Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine ministre, evo slušala sam vas i govorili ste i hipotetski ste se upitali pa u šta je Vlada trebala ulagati vaša u zlato u televizore u ne znam šta i spominjali ste hrabrost. Gospodine ministre, ja mislim da je ova Vlada trebala puno više učiniti to su očekivali i poljoprivrednici, a na to smo upućivali i mi pri donošenju proračuna u poljoprivredu. Gospodine ministre, očekivali smo barem minimum u rebalansu sredstava u namjeni za elementarne štete. Ove godine znamo da je bila ogromna suša da su uništeni usjevi, ne samo kukuruza i soje nego voća i povrća. Vezano uz to cijene tih proizvoda na tržnicama su više od 10%, a ukupno u cijeni koštanja znači proizvoda i hrane već preko 50% sredstava koje građani troše. Gospodine ministre, gospodin Jakovina ministar nije imao ni političke snage ni podrške da se izbori u rebalansu da se na neki način obeštete poljoprivrednici da im se ipak na neki način olakša kako stočarima. U vašem programu gospodine ministre i stoji da ćete se zalagati za podupiranje stočarstva za proizvodnju mlijeka i mesa za razvoj ratarstva i voćarstva. Pa zar su to samo lijepe riječi? Zar je to u planu 21 bilo napisano tek toliko ili doista ovi poljoprivrednici moraj biti … u našoj Hrvatskoj?
Odgovor na repliku ministar Linić.
Da i to je promjena politike i to je vjerojatno činjenica da nemamo hrabrosti. U nekadašnjim proračunima bilo je 4,5 milijardi za poljoprivrednike da, da. Sada je 2 milijarde 700 daleko manje. Ali budimo iskreni davali smo poljoprivrednicima, izdvajali smo iz proračuna. zamislite dođe suša i nema žetve. Isto tako dođe visoka voda sve ode. Sada ja vas pitam jesmo li to pametno davali? Ali ova Vlada veli ne, ne možemo tako davati, ne možemo. Mi možemo pomoći da izjednačavamo i potičemo raci cijene ali Vlada mora ulagati u zaštitu od voda u navodnjavanje. Pa pogledajte naš deficit gdje raste gdje raste do kraja godine jeste vidjeli? U Hrvatskim vodama značajno raste deficit. U idućoj godini 0,7% deficita otpada na vode. Zašto? Politika ove Vlade je uložit ćemo u navodnjavanja u kompletne zaštite od voda. Zašto? Da ono što seljak uloži ne bude uništeno jel je to naš posao i mijenjamo politiku poticaja. Mi zaista želimo da seljak ono što zasadi i ubere, to je razlog da ćemo onda nešto manje participirati u toj bici za ekonomsku cijenu i obrnuto da ćemo pokušati kroz europske fondove upravo europsku politiku ekonomske poljoprivredne zaštite primijeniti. Prema tome, nešto manje poljoprivrednicima ali ono što država treba uraditi pokušati načiniti.
Niste dobili riječ kolegice. Zoran Vinković sljedeća replika.
Uvaženi gospodine ministre. Pa činjenica je da u krajnjoj liniji ne možete biti odgovorni i ova Vlada biti odgovorna za sve ono što je rađeno u ovim proteklim godinama. I tu svakako veliku odgovornost za stanje u Hrvatskoj snose i sve dosadašnje Vlade, međutim vi ove kritike morate shvatiti prije svega dobronamjerno. Cijena struje ne diže se zbog toga što je proizvodnja električne energije toliko porasla. Cijenu struje dižemo i HEP uzima kredite radi rada i lošeg rada svih dosadašnjih uprava HEP-a. Dižemo cijenu grijanja upravo iz toga razloga. Pitam vas kao ministra, ova Vlada je obećala velike investicije u Hrvatskoj, obećala je pokrenuti gospodarstvo. Gdje su te investicije? Sad čujem od vas ponovno da veliki deficit se odnosi upravo na Hrvatske vode, da su tu programi navodnjavanja. Pogledajte malo proračun gdje se upravo na tim programima smanjuju stavke dakle i ove godine. Nije istina da nema projekata, projekti postoje, međutim nema uopće sredstava iz ministarstava, nema onih velikih državnih investicija koje su trebale povećati zapošljavanje, koje su trebale pokrenuti gospodarstvo, koje su trebale uključiti male tvrtke. Ja u Hrvatskoj ne vidim niti jedan bager, buldožer, ne vidim niti jedan kran. Tko će kupiti ove neprodane stanove, činjenica je da su preskupi. Činjenica je. Ali ako lupimo još porez na nekretnine pa neće ga tek onda nitko kupit. Možda je netko htio kupit svom djetetu za studiranje u Zagrebu, neće ga, na ovaj način ga neće kupit jer mu je to druga nekretnina i bit će dodatno oporezovan.
Hvala. Odgovor na repliku, ministar Linić.
Čisto ono da vas uputim, pogledajte si malo izvanproračunskog korisnika Hrvatske vode, rashodi ili ulaganja 2 milijarde i 100 planirani podižemo na 2 milijarde i 800, prema tome preko 700 milijuna samo u ovoj godini u Hrvatske vode, nažalost deficiti, krediti. To su projekti, projekti sa svakom jedinicom lokalne samouprave. Ne bih htio govoriti o idućoj godini jer se rapidno povećava. Prema tome ulaže se, nažalost suviše kasno, zadnji kvartal, to je istina. Kad govorimo o HEP-u jer HEP je vrlo bitan, podizanje cijene, da, veliki projekti. Plomin problem ekološki, investicije spremne. Ombla ekološki problem. Vlada mora imat hrabrosti i mora vidjeti koliko može biti demokratske rasprave. Zašto nam se žuri, jer nije to problem novi kilovati, to je problem građevinarstvo, oprema, elektro proizvođači, svi oni čekaju da krenu te investicije. Da, to su nova radna mjesta, to je dizanje bruto nacionalnog dohotka, ali to je ono najvažnije. Koliko ćemo ovu godinu uvest struje, zbog suše preko 60%. Ogromne količine struje ćemo uvoziti, ali nama je itekako važno da imamo vlastitu proizvodnju jer imamo onda više deviza, manji devizni deficit. Zato je bitka za HEP. Ali imamo još jednu poruku. Kao što vidite, nama je bitno da prijenos električne energije, distribucija bude monopol države, da tu imamo kvalitetu, a nemamo je sad i tu će HEP ulagat. Ali proizvodnju moramo zajedno sa poslovnim partnerima, kroz privatno i javno partnerstvo, ali nećete nikoga dobit ako nemate realnu cijenu struje. Zato je struja išla gore, ali zato želimo ići i u obnovu hidroelektrana. Mnoge HE u naredne dvije godine trebaju biti obnovljene i to je razlog dizanja cijene i to su investicije, to su radna mjesta.
Hvala. Repliku ima kolega Dinko Burić.
Zahvaljujem poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre, u jednom trenutku ste govoreći o trenutnom stanju ukupnog duga Republike Hrvatske iznijeli egzaktne podatke i oni jesu razlogom za zabrinutost svih građana Republike Hrvatske. Međutim, složit ćete se vjerujem sa mnom da u izlasku iz krize i podnošenju tereta svih ovih teškoća treba vladat rekao bih solidarnost među svim građanima i među svim institucijama u Republici Hrvatskoj. Ali evo ja sad postavljam jedno pitanje samo na jednom primjeru iz ovog rebalansa proračuna. Kakva je to solidarnost kad režemo na svim stavkama, a npr. na stavci razvoj civilnog društva i suradnja s nevladinim organizacijama udvostručujemo u odnosu na ono što smo imali prethodne godine. Radi se o 50 milijuna kuna. Kuna po kuna. Kakve koristi imaju hrvatski građani, ja ne kažem da ne treba razvijat civilno društvo, ali ako je teško svima onda teret krize moraju podnijet i oni. A imali smo 55 milijuna kuna ukupnih rashoda 2011. godine, a sad ih imamo 104 milijuna kuna. Za 48,5 milijuna kuna su rashodi recimo na toj stavci podignuti. Ja ovo navodim samo kao primjer da se slažem s vašom konstatacijom da nominalno treba smanjiti rashode ali ih onda treba smanjiti na svim pozicijama proporcionalno.
Hvala. Odgovor na repliku, ministar Slavko Linić.
Slažem se sa kolegom Burićem. Samo jednu napomenu, nije povećanje. Nažalost, davanja za nevladin sektor bile su privilegije mnogih ministarstava. Nitko od nas nije znao koliko se daje i koji put se istim udrugama davalo po mnogim stavkama, a bilo je skriveno u ministarstvima. Vlada je odlučila sve prikazati na jednom računu. U ovoj godini mi smo ih prikazali, nismo ih smanjili to možemo prihvatiti kritiku, ali toliko se trošilo u ranijim godinama ali se nije vidjelo. I evidentno je da sada će trebati zaista ozbiljno rezati, jer jednostavno kontrola trošenja sredstava, a za to je sad zaduženo Ministarstvo financija sa proračunskim nadzorom polaganje računa za svaku kunu. Kroz polaganje računa imate ogroman otpor i sigurno će bit srezani.
Hvala. Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. Proračun je zapravo građanima neka povratna informacija ili indikator u kom smjeru ide Vlada. Sve vezano uz ovo što je pred nama ja bih mogla zapravo svesti na jednu riječ, a to je stagnacija. I nije rebalans proračuna tehničke prirode. On je stvaran. Samo ću na dva primjera reći zašto je on stvaran. Ta stvarnost govori da se primjerice u stavci Ministarstva kulture investicije smanjuju što primjerice znači da na obnovi spomenika kulture, crkvama, knjižnicama neće raditi oni koji su to činili do sad, dakle uglavnom mali poduzetnici, da ćemo polako zatomiti tradicionalna znanja i tradicionalne obrte. Sasvim je jasno stolarima, tesarima, staklarima da oni neće imati posla jer je na toj stavci dakle investicija smanjen proračun. Jednako tako smanjujete za 111 milijuna kuna sredstva na stavci Ministarstva poljoprivrede, sredstva koja se odnose na javnu odvodnju i zaštitu voda. Mislim da nitko ne mora biti ekspert da shvati da se neće intenzivnije graditi vodovodi, pa ću ja tako pitati hoće li se graditi nasipi. Podsjetit ću na katastrofu koja se dogodila u Varaždinskoj i Međimurskoj županiji i gdje smo tražili u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice da se pošalju interventna sredstva iz proračuna na to područje ljudi će tamo razumjeti da za to očito novca nema. Ali ja vas pitam hoćete li i možete li pomoći tim ljudima da se njima iz pričuve Vlade Republike Hrvatske pošalju sredstva koja su im potrebna. I neće me zadovoljiti činjenica ako ćete mi reći da se mnoge od tih stvari mogu financirati sredstvima iz Europske unije, odnosno iz fondova jer ovi ljudi ne mogu čekati. Njima treba pomoć sad, odmah, trebala im je prošli tjedan.
Hvala. Odgovor na repliku.
Njihova imovina je uništena i ja vas molim nemojte dozvoliti da se unište i obrtnici koji bi mogli raditi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku ministar Slavko Linić.
Uvijek zaista možemo razgovarati koliko je štednja na projektima prihvatljiva ili nije. Ali upravo radi poticaja poduzetnika smanjili smo spomeničku rentu i to je razlog manjih ulaganja Ministarstva kulture. I to je ono, smanjujemo državnu potrošnju. Prema tome, u tom dijelu će biti manje. Zašto? Jer je to bio dodatni prihod Ministarstva kulture. Idemo dalje. Kad je u pitanju smanjenje na poljoprivredi vezano za ulaganje u vodovod i ostalo malo prije sam spomenuo 800 milijuna rastu izdaci za Hrvatske vode i sve investicije se prebacuju na Hrvatske vode i to financiramo iz kredita. Prema tome, to je zamjena stavaka. I pogledajte koliko se ulaže, koji su ugovori potpisani, možemo o tome razgovarati. Predlažemo također podizanje pričuve za 50 milijuna kuna i jedan od prvih zahtjeva na stolu premijera je pomoć, ali čisto pomoć ljudima koji su stradali u zadnjoj elementarnoj nepogodi. Prema tome, nakon proračuna će premijer odlučivati jer jednostavno sa desetim mjesecom potrošena je pričuva.
Sljedeća replika Branko Vukšić.
Ispričavam se. Poštovani gospodine ministre, uglavnom ja se sa onim što ste vi rekli u potpunosti slažem. Vi ste pokušali izvrnuti moje riječi. Stvar je u umijeću vladanja, stvar je u tome, ja nisam rekao da državna potrošnja treba biti veća, treba je smanjiti. Slažem se sa vama. Ali kažem, rekao sam da neki teoretičari, donijet ću vam knjigu, teoretičari koji tvrde da se i javnom potrošnjom može pokrenuti, ja sam o tome govorio. Vrlo kratko imam …/Govornik isključen./… da treba vidjeti, da treba znati što su prihodi, što su rashodi. Točno. I ona prihodovna strana treba biti konačno veća od rashodovne strane i to nitko tu, ovdje svi smo se složili oko toga. Ali pitanje je samo na koji način ćemo to postići. Razlikujemo se u tome. Znači, vi kao vlast koji imate priliku, mi nemamo priliku tu, vi kao vlast trebate ponuditi i rješenje na koji način. Ne može se ono što je godinama se gomilalo, svi oni problemi koji su se godinama gomilali vi ih ne možete riješiti za godinu dana i to nitko ne očekuje i nitko, uostalom i javnost je blagonaklona i premijer Milanović svako malo kaže još samo malo strpljenja. Znači da već je bilo puno strpljenja, jer imaju ljudi strpljenja i znaju da je situacija i u svijetu loša, ali veliki problemi koji su nastali u Hrvatskoj nisu uzrokovani svjetskim problemima, europskim problemima. Mi smo za puno toga krivi. A ovo što ste rekli oko rasprodaje cesta, ne treba previše zaposlenih, ali treba iskrenosti. Ako dajemo u koncesiju ceste, ako im dajemo nekome na 30 ili 50 godina, pa zašto mi to sami ne bi rekli. Zašto nismo iskreni prema ljudima i rekli tamo imamo 70% viška ljudi, treba otpustiti toliko ili ćemo morati dati u koncesiju i koncesionar će ih i otpustiti samo treba iskreno igrati i ljudi će shvatiti. Ako je u željeznicama, treba naći rješenje da u željeznicama se isto to dogodi. Samo iskreni pristup i ja govorim o tom optimizmu, a ne o ovakvima kao što su tu htjeli neki kolege.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku ministar Slavko Linić.
Ajmo najprije od koncesije i prvo to nešto razumjeti. Cilj Vlade zašto želi koncesionirati ceste je vratiti 50 lipa za nove programe. Prije svega za ulaganje u željeznicu. Dizanje kvalitete običnih cesta jer su na autoceste … [[Govornik se ne razumije.]] A naći nekoga tko može dati novce i u biti 30 godina sa tim novcima otplaćivati kredite. Probajte shvatiti računica nije jednostavna, dugovi po cestama su 4,1 milijardu eura, eura. Postoji i računica ispod koje cijene mi ne možemo prihvatiti koncesioniranje, ne možemo jer treba vratiti 4,1 milijardu eura. Prema tome, da bi netko se javio mora dati više od 3 milijarde. Što znači opet ćemo na teret građana preuzeti milijardu, ali ćemo dobiti 50 lipa, 50 lipa ćemo dobiti koje mogu služiti za razvoj, za opet ulaganje, za ubrzanje ulaganja u infrastrukturu, za željeznicu koja mora prevoziti robu iz luke. To je ono o čemu ćemo transparentno razgovarati. To je pitanje kako doć do tih 50 lipa. Jer ako ne nađemo to, 50 lipa ostaju zauvijek u otplatama cesta, ostaju nema dodatnih novaca. Jedino da uvedemo novih 50 lipa. I isto tako ono što morate shvatiti nije problem potrošnja, problem je dug. Mi kad govorimo o teoretičarima koji vele povećajte osobnu potrošnju, povećajte državnu potrošnju ali dug nam je taj koji nam to ne dozvoljava jer nakon toga slijedi pad rejtinga iz investicijskog u spekulatorni i tog trenutka nama rastu enormno kamate, tog trenutka mi novih kredita nemamo, tog trenutka mi i ozbiljnih investitora imat ćemo daleko od Hrvatske. I to je ono gdje moramo shvatiti. 170 milijardi javnog duga je nama problem zašto ne stimuliramo i ne ulazimo i u osobnu i u državnu potrošnju. Nego moramo pokazati da razmišljamo o vraćanju tog duga, servisiranju tog duga. Prema tome, teoretičari su jedno, mi smo nešto drugo.
Hvala lijepa. Branko Bačić ima repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre u vašem ponovnom javljanju maloprije djelovali ste mi rezignirano navodeći činjenicu kako je od 110 milijardi prihoda državnog proračuna unaprijed raspoređeno, zadano zbog mirovina, plaća, zdravstvenog sustava gotovo 90% tog sustava. Vi ste kao bivši potpredsjednik Vlade još u Vladi Ivice Račana kasnije kao saborski zastupnik prije nego što ste postali ministar financija za sve to skupa znali. I ja doista se čudim kako onda ona brojna rješenja koja ste kao oporbeni zastupnik niste ih sada realizirali. Kada govorite o idućoj godini u kojoj najavljujete 0,8% rasta BDP-a govorite da ćete ga temeljiti na investicijama u državnom sektoru. Ja vam mogu reći da iz resora u kojemu sam ja bio da vam je ostavljeno niz projekata koji su mogli i ove godine biti ubrzani i realizirani. Pa vi dobro znate da u lučkom sustavu postoji projekt Rijeka GT projekt u Lučkoj upravi Rijeka, da postoji projekt … u Zadru, projekt GATA Vrulje u Šibeniku, projekt banskih vezova u Splitu, projekt integracije trgovine transporta u Pločama, projekt Gruške obale u Dubrovniku i svi su ti projekti imali građevinsku dozvolu osim splitskog projekta i ja se doista čudim koji su vam to projekti za koje vas je Svjetska banka prozivala da ih nudite, a da se ne mogu realizirati kad smo na ovim projektima upravo dobili kredite zbog toga što su bili evo u tom smislu pripremljeni. Spomenuli ste neprodane stanove, evo u tome je razlika između nas i vas. Dakle, govorite o 10 tisuća neprodanih stanova. Mi smo prošle godine otvorili projekt model temeljem Zakona o subvencioniranju i državnim jamstvima stambenih kredita. Prema tom projektu u svega par mjeseci prodano je 2253 stana prosječne veličine 63 kvadrata, prosječne cijene 1360 eura. Za mene je to prihvatljiva cijena. I nije mi jasno zašto ste od tog projekta odustali kada je taj projekt sigurno i u ovoj idućoj godini kako je bio zamišljen mogao gotovo 80% tog fonda neprodanih stanova prodati, država bi bila ubrala porez na dodanu vrijednost prodajom tih stanova, a subvencije koje temeljem provedbe tog zakona država mora izdvojiti bili su manji od prihoda na porez na dodanu vrijednost.
Hvala lijepa. Vrijeme je isteklo. Vodite računa o vremenu. Odgovor na repliku, ministar Linić.
Vrlo kratko. … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] imamo Riječku luku onda vas ja molim da vas ja provedem kroz riječki terminal. Ne radi nitko, sve pusto, zgrada slika i prilika neodgovornih investicija. Ne služi ničemu, a ne znam tko će ju vraćati? Porezni obveznici. Hoćemo o Zadru? Najveći problem Zadra slična zgrada koja bi trebala biti spomenik ljudskoj gluposti. To su naši problemi. Nijedni ti projekti nemaju ekonomsku osnovu, nema se otkuda vraćati. Sve to trebaju vraćati građani Hrvatske iz svojih poreza. Ne gradi se tako luke. Luke se grade da biznis, da poslovanje kroz te luke vraća. E toga nemate u vašim projektima, e to je problem zašto ti projekti ne idu. Nisu ekonomski opravdani. I to u vašim računicama piše. A ova je Vlada rekla e nećemo više opteretiti Vukovar i građane u Vukovaru ili u Slavonskom Brodu da gluposti u Rijeci plaćaju. To su vam poruke. A to je politika Vlade. U tome se razlikujemo. Najlakše je davati projekte, gurati ih na sve građane Hrvatske, a projekti nisu ekonomski opravdani. To je problem vašeg ugovaranja. Samo to. I nemojte da idem dalje ni u Šibenik ni tako dalje. Samo vas to molim. Hoćemo ekonomsku opravdanost projekata i to hoće od nas i Svjetska banka. Nemate toga.
Repliku ima kolega Darko Milinović.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, pa mislim da je zapravo današnja rasprava dobra, argumentirana i s jedne i s druge strane i šteta što to nije u dopodnevnim satima. Pa ću biti i ja u tom dijelu konstruktivan i pokušati doprinijeti takvoj raspravi. Ja ću biti ovako brutalno iskren, moje povjerenje prema vama oscilira. Kada ste imenovani, kada sam čuo da ćete biti imenovan ministrom financija rekao sam o Bože ne samo on. I ispričavam se na tom izrazu. Ali tako sam razmišljao, prenosim. Nakon nekih vaših poteza moje povjerenje prema vama, ja moramo to reći, raslo i u jednom trenutku mi se činilo da ćete uistinu moći i biti kadri uvesti reda u financije. No međutim kad sam, kad je došao proračun i ovaj rebalans proračuna svaki proračun karakterizira tri stvari fiskalna, razvojna i socijalna komponenta, a cilj toga je gospodarski rast kojeg nemamo, očuvati, cilj je i očuvati i potaknuti zapošljavanje i nova radna mjesta koja nemamo, i treći cilj koji je cilj svakog proračuna ojačati domaću i međunarodnu poziciju tvrtki i sektora što možemo reći da ste uspjeli kroz očuvanje kreditnog rejtinga Republike Hrvatske. Postoje ona dva smjera u poreznoj politici koji jedan ka smanjenju, a jedan ka povećanju poreza, jedan blizak kažu socijalistima, jedan blizak demokršćanima. Ne znam gdje ste vi a kroz PDV ste naravno u onom smjeru ekonomske politike gdje zagovarate povećanje poreza. E sad porezi ne smiju biti instrument razvoja i ne smiju biti krajnji cilj. Ono što želim napomenuti, rekli ste za 2013. godinu moramo smanjiti proračun za dvije, oko dvije i pol milijarde kuna, i kada ste bili u prošloj vladi napravili ste sestre, medicinske sestre su plaće skinute sa 3 tisuće i 900 na 3 tisuće i 100 kuna za 19%, liječnicima sa 6 i 200 na 5 i 300.
Privedite kraju molim vas.
Samo jedna rečenica. Nezdravstvenim djelatnicima sa 3 i 600 na dvije i 700, ukupno na godišnjoj razini oko 600 milijuna kuna za 4 godine 2 milijarde i 400 milijuna kuna.
Hvala lijepa.
Nema smanjenja proračuna ako nema rezanja … [[Ne razumije se.]]
Hvala. I zadnja replika.
Kojem sam, i gdje smo često puta, tražilo se od mene.
Kolega molim vas, gledajte na ekran.
Kao najvećoj stavci proračuna da smanjim proračun.
Kolega Milinović.
Ali sam uveo participacije, uveo sam dopunsko osiguranje, uveo sam.
Repliku ima Dražen Đurović. Izvolite kolega Đurović. Kolega Milinović, gore vam je na ekranu vrijeme. Minutu. Izvolite kolega Đurović.
Hvala. Pa evo gospodine ministre vi ste jasno razgolitili dakle taj hrvatski dug i činjenicu da se taj dug praktički od uspostave hrvatske države samo nakuplja, a da ga nitko ne vraća, mislim da kako sad stoje stvari nema nekih značajnijih indikatora da će u mandatu vaše Vlade bilo koja kuna tog duga biti vraćena, osim te tzv. monitizacije autocesta zasad nema naznaka. Ono na što vi pozivate to je neko zajedničko, neka zajednička sprega naroda ili vlasti oporbe, tu nastaje problem u vjerodostojnosti, jednostavno mislim da vjerodostojnost i povjerenje koju ova Vlada nije uspostavila, a gdje gubi po mom mišljenju na vjerodostojnosti gubi u određenim potezima gdje ne pokazuje konzistentnost, gdje ne pokazuje stalan stav čitave Vlade i svih njenih dijelova u nekakvim temeljnom odnosu prema problemu gospodarstva. Dakle primjerice kad je riječ o HEP-u i toj cijeni struje koju ste sad spomenuli, dakle nije vjerodostojan potez i nije dovoljno dobro možda iskomunicirano, ali svakako nikome nije ili u dobrom dijelu javnosti nije jasno kako ste mogli naslijediti HEP sa nekoliko stotina milijuna kuna dobiti, promijeniti upravu, staviti na čelo osobu koja vam javnost govorila da nije vjerodostojna, da je uzela saborsku mirovinu, daj e upropastila prethodnu firmu i nakon toga imati rezultate nekoliko stotina milijuna kuna dugova, nekoliko puta se diže kredit za pokrivanje dubioze, i onda uz obrazloženje da konačno podizanje cijene i uz obrazloženje da nam ne idu investicije u energetici. Dakle to su nevjerodostojni potezi. Takvih poteza imamo i oko osnivanja nekih drugih agencija. I u cijelom nizu drugih gospodarskih poteza. I osim toga koji ekonomski vode hrvatsku Vladu? Koji ekonomisti definiraju hrvatsku gospodarsku politiku? Možda da se ponovo sjete Ljube Jurčića.
Hvala. Prelazimo na sljedeći klub, u ime kluba HDZ-a Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo ga konačno smo dočekali ono što smo tvrdili da će biti, ali smo bili cijelo vrijeme uvjeravani da do toga neće doći, međutim prvo pitanje koje bih ja postavio sebi i vama, a isti tako i ministru da li je Vlada imala realne procjene? Mi smo prilikom donošenja proračuna rekli da te procjene nisu realne i da će se na žalost dogoditi ovo što se dogodilo. Ja bih bio sretniji da se dogodilo ono drugo, jer se cijelo vrijeme pričalo da će biti gospodarskog rasta 0,8 danas vidimo da je drugačija situacija, no na žalost dogodio se rebalans, a ovaj gospodarski rast je otišao u kontra smjeru. Međutim ono što je po nama u klubu Hrvatske demokratske zajednice ključno i definitivno ova Vlada će morati dati odgovor na to pitanje, a to je da li smo u ovih proteklih godinu dana uplivali u vode krive ekonomske politike, da li smo ulazeći u vode krive ekonomske politike otišli u jednom krivom smjeru i danas imamo situaciju kakvu imamo. Da li su upozoravanja svih ekonomista u RH da se gospodarski rast ne može bazirati isključivo na investicijama iz državnog proračuna iz javnih poduzeća nažalost pokazala su se ispravnom. Prvo, što se te investicije nisu dogodile iz raznoraznih interesa i mogli bi ovdje sada izvlačiti politikantski sukobe među koalicijskim partnerima ovo ono međutim za sve nas skupa tragedija nažalost te investicije se nisu dogodile, a ono što bi trebao biti generator gospodarskog razvoja u RH to je privatni kapital njemu nismo otvorili prostora. Dapače, malo malo sa izjavama svi oni koji bi trebali stvarati sutra novu vrijednost koji bi trebali nešto zarađivati proglašavaju se nekakvim mutnim tipovima pa i kod ovoga priče oko 10 tisuća neprodanih stanova postavlja se pitanje zašto su ti ljudi investirali? Pa investirali su zbog toga da nešto zarade. Zašto su pogriješili to je njihov problem. No, ima nekih koje je ova pogrešna ekonomska politika i kriva procjena silno koštala pa se ja s punim pravom pitam i vas i sebe a što hrvatski građani i gospodarstvenici imaju 7 mjeseci nakon što je donesen državni proračun? Imamo pad BDP imamo povećanje nezaposlenosti za oko 40 tisuća, imamo smanjenje zaposlenosti za 25 tisuća, znači sve skupa kada zbrojimo negdje oko 65 tisuća ljudi je naprosto ne radi. Imamo pad proizvodnje, imamo pad potrošnje, trgovina na malo je od 3.do 9.mjeseca pala za 3,1%. No što se to dogodilo prema gore? Rasli su porezi. Bez obzira koliko ćemo mi tvrditi da se dogodilo u Hrvatskoj porezno rasterećenje u Hrvatskoj se nije dogodilo porezno rasterećenje to je najbolji pokazatelj ovaj proračun i to je najbolji pokazatelj prijedlog proračuna za 2013.godinu. PDV je narastao za 8,7%, a ne za 2% to su dva postotna poena, isto tako porez na dohodak. On je za jednu malu skupinu koja nažalost zbog malih plaća i u proteklom razdoblju nije bila u poreznim škarama se smanjio međutim za sve plaće i za 5, 5,5 tisuća kuna porez na dohodak se povećao. To su činjenice od kojih ne možemo pobjeći. Isto tako sa tim poreznim promjenama siromašnije jedinice lokalne samouprave gdje žive građani RH sa manjom plaćom imaju manji prihod s osnova poreza na dohodak, a jedinice lokalne samouprave gdje žive bogatiji građani gdje je jače gospodarstvo imaju veći prihod s osnova poreza na dohodak upravo zbog tih mjera. Međutim vrlo je interesantno da netko u datim momentima itekako zastupa pa mogu čak i reći najtvrđa načela dogovorne ekonomije u nekim drugim segmentima se ponaša vrlo liberalno. Tako je rast cijene struje za 20%, plin i energija 37%, prehrambeni proizvodi zbog neinterveniranja na tržištu za otklanjanje posljedica svih ovih elementarnih nepogoda su otišli neki i do 30% gore, a isto tako i benzin raste. I mogao bi biti sada zločest i govoriti što se govorilo prije nekoliko godina kada je cijena benzina rasla zbog potpuno identičnih razloga kao što danas raste zbog nekakvih uvjeta koje mi naprosto u Hrvatskoj ne možemo kontrolirati niti možemo utjecati na njih. Oni koji primaju plaću iz državnog proračuna ove godine su ostali samo bez božićnica, a pitanje je što će biti sljedeće godine. Dakle to je ono što se dogodilo hrvatskim građanima, a što nam nudi ovaj rebalans proračuna? nudi nam određeno povećanje prihoda iz dva osnovna razloga i trećeg nema. Nema povećanja prihoda s osnova famozne i PR-ovski tako najavljivanje bolje naplate poreza nego isključivo zbog uvećavanja poreza na dodanu vrijednost i zbog izmjena na dodanu vrijednost zbog nepriznavanja određenih stavki za odbitak to je najveći razlog za povećanje prihoda od poreza na dodanu vrijednost. Ali istovremeno ono što zorno pokazuje na određeni nas i standard hrvatskih građana pa i određena gospodarska kretanja jer dok veliki kamioni ne špartaju hrvatskim autocestama onda nema niti gospodarskih aktivnosti. Isto tako dok teretni vagoni ne prevoze teret po tračnicama nema proizvodnje nema gospodarske aktivnosti. Ne treba nam nikakav makroekonomista i makroekonomista govoriti da se to događa to je nešto što je vizualno i što svaki građanin RH može vidjeti, dakle prihod od trošarina je pao. Ali nešto za što smo mi optuživani proteklih godina isto tako ovaj deficit je za milijardu kuna manje isključivo zbog toga što je HNB uplatio dio svoje dobiti i zato što je od HANDA-e uzeto 500 milijuna. Da se to nije dogodilo prihodi bi bili za milijardu kuna manji i deficit državnog proračuna bi bio sasvim drugačiji. No iskreno govoreći gospodine ministre da su poduzete određene stvari ja bih vam i prihvatio nemam ja šta prihvaćat ili ne prihvaćat ali žargonski se tako kaže, i veći deficit ali da se vide određene naznake da će se nešto dogoditi. I ono što mi u klubu HDZ-a smatramo da vaš problem više nije proračun 2012.,on je priča iz vas završit će tako kao što je međutim stvari koje se nisu dogodile u proračunu 2012.to je ona noćna mora koja vas čeka sljedeće godine nažalost. I ja to mogu sa svojim kolegama sa punom odgovornošću reći ja znam kako vam je i u potpunosti vas razumijem. I zato u proteklim mjesecima pa bez obzira što su nas i neki prozivali nije bilo žučnih napada nego smo čekali da vidimo što će se dogoditi sa određenim potezima. Međutim ovaj rebalans proračuna pokazuje na sve ono što smo vas dobronamjerno upozoravali prilikom donošenja proračuna se dogodilo. dogodilo se to jer mi u Hrvatskoj moramo shvatiti jednu stvar nema promjene rashodovne strane proračuna bez strukturnih reformi i tko god to misli taj se grdo vara. Isto tako, ja naprosto zbog kluba, zbog svega onoga što smo kao stranka proživljavali ne sjetiti se vašeg, ne vašeg osobno ali vašeg predsjednika i vaših stranačkih kolega potpisa za referendum za Zakon o radu. Vi ste danas sami rekli, ali kolega Liniću ti kolektivni ugovori nisu od zadnjih godinu, dvije dana, ti kolektivni ugovori dobro znate da datiraju iz vremena dok ste bili potpredsjednik Vlade, neke ste i vi prije toga naslijedili. I danas to želim ovdje otvoreno reći pred svima, ne bježeći od ničega i preuzimajući u ime stranke odgovornost za neke stvari koje mi nismo napravili, ali tada je to naprosto bila realnost i vaša osnovna greška. I zato nemate pravo danas prigovarat da se neke stvari nisu napravile što tada ste samo trebali biti po strani jer Vlada je preuzela odgovornost da to napravi. I vi se danas suočavate s tim problemom i vi taj problem ne možete riješit bez toga. To su činjenice kolegice i kolege. I prema tome nemojmo žmiriti, nemojmo jedni druge uvjeravati da će biti dobro ako nismo u stanju poduzet strukturne reforme. Strukturna reforma nije smanjit plaću, strukturna reforma nije niti reći ajmo otpustit 2000 ljudi. Strukturna reforma je reći da određene i službe i sve će u budućnosti funkcionirat na drugačiji način iz razloga što zbog načina kako sad funkcioniraju naprosto hrvatski građani i hrvatsko gospodarstvo to ne može više financirati sa svojim porezom. A mi moramo reći činjenicu da su naši prihodi na razini 2005., 2006., a rashodi su nama negdje u nebesima. Evo vidite, to je razlog zašto ste vi danas u ovoj situaciji kakvoj jeste. Zašto imate deficit koji je nešto malo manji od onoga, zašto svi sebi nećemo priznat da je deficit državnog proračuna 2008. bio praktički skoro … ravnoteža, bio je negdje 2 milijarde 500, 600 i da je razlog deficita u Hrvatskoj ekonomska i gospodarska kriza koja se dogodila. E to je ono što vi ne želite priznati, to je ono što mi nabacujemo loptice, to ćete vidjeti u ovim … kasnije tko je zašto kriv, a nijedni ni drugi se nećemo prihvatit činjenica. I kad govorimo o Hrvatskim željeznicama gledajte, vi ste smanjili prihode Hrvatskim željeznicama za skoro 600, 700 milijuna kuna manjim dotacijama iz proračuna. Dok ste bili zastupnik onda ste pričali kako željeznicama treba više i više novaca, danas je priča drugačija. Međutim, postavlja se samo jedno elementarno pitanje da li bez restrukturiranja HŽ-a se u Hrvatskoj može nešto pozitivno dogoditi. Ne može, možemo mi pumpati novaca koliko god hoćemo i koliko god želimo. Dakle, prilikom donošenja proračuna jasno je bilo rečeno da će nedostajat sredstva za plaće, jasno je bilo rečeno da će nedostajat sredstva za kamate ne zbog brodogradnje nego zbog svega onoga drugoga, jasno je bilo rečeno da će u poljoprivredi bit problema jer ste poticaje smanjili za skoro milijardu i 200 milijuna kuna. Jasno je bilo rečeno da poticaji u gospodarstvu na ovakav način kao što su se davali do sada neće dat rezultata, potrošit će se i mi smo izgubili još jednu godinu, potrošili nekoliko stotina milijuna kuna bez nekakvih jasnijih rezultata i što nam se događa? Imamo definitivno poreznu presiju. Sve ovo što se događa u Hrvatskoj u ovom trenutku plaćaju hrvatski građani i to je činjenica i to je istina od koje mi ne možemo pobjeći jer kroz povećanje struje od 20%, kroz povećanje grijanja i plina 37%, kroz povećanje cijene benzina mi smo povećali osnovicu za obračun PDV-a i to je jedan od razloga zašto se PDV toliko …. 2% smanjenje doprinosa nije dalo nikakve efekte u gospodarstvu u odnosu na ono koliko negativne efekte dala stopa povećanja PDV-a i koliko negativne efekte dala povećanje stope poreza na dohodak. Dakle, sve ove mjere nažalost su stvorile jedan antipoduzetnički duh u Republici Hrvatskoj, ljudi niti žele niti hoće i boje se investirati i ono što mene najviše brine i nas u klubu HDZ-a i to želimo javno reći, ne bi htjeli da se HBOR pretvori u paralelni proračun. Nažalost, po nekim stvarima to se događa. Dug HBOR-a i dizanje kredita HBOR-a i plasiranje prema gospodarstvu je isto dug države. Vi dobro znate u konsolidiranom obračunu statistički kad se gleda da se HBOR predaje tome svemu skupa. Prema tome ono što je definitivno, Vlada u sljedećoj godini mora napraviti ekonomski zaokret, mora počet vodit sasvim drugačiju politiku, mora otvorit prostor privatnom kapitalu kako domaćem i stranom i naprosto mora se počet vodit računa o ravnomjernom regionalnom razvoju Republike Hrvatske jer bez toga nema ništa. I nažalost zbog svega ovoga skupa, zbog toga što naše dobronamjerne primjedbe prilikom donošenja proračuna nisu bile prihvaćene mi ne možemo prihvatiti rebalans proračuna, no ponavljam gospodine ministre vama nije problem više proračun 2012., vama je veliki problem i noćna mora proračun 2013. Hvala lijepa.
Hvala kolega Šuker, ali niste još završili. Imate 12 replika. Prvi je Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker, Vlada je predložila proračun u veljači i tada je u tom proračunu bilo puno obećanja koja nisu izvršena. Svakako da je bilo i puno objektivnih razloga koji su uvjetovali to da niti prihodovna niti rashodovna strana proračuna nije mogla biti izvršena kako je to Vlada planirala, ali mene jedna stvar čudi. Čudi me to što Vlada čeka kraj studenoga, dakle kraj 11. mjeseca kad smo već trebali raspravljati o proračunu za 2013. godinu što Vlada nije prišla prije rebalansu proračunam, primjerice krajem lipnja ili početkom srpnja i kada bi na temelju analize rebalansa proračuna za 2012. godinu radila ozbiljnije proračun za 2013. godinu, no o tome ćemo još kad bude u Saboru rasprava o proračunu. Ja bih htio jednu stvar reći, naime maloprije je gospodin ministar rekao da smo prišli izgradnji projekata u lučkom sustavu bez ikakvih kriterija, da gradimo potemkinova sela, da je primjerice zgrada u lučkoj upravi u luci Rijeka prazna. Ja bih vas podsjetio gospodine ministre da je taj projekt naslijeđen od vaše Vlade i da je taj projekt potpisan u srpnju 2002 [[Upadica Zgrebec: Kolega Bačiću replicirajte kolegi Šukeru, ne ministru.]] Hoću, samo evo da dovršim. Želim dakle reći da je taj projekt naslijeđen i da ja i danas u taj projekt vjerujem kao što sam vjerovao i prije. No međutim, taj se projekt može ostvariti ako se dovrši u cijelosti. Zato bi bilo dobro da Vlada u investicijama i za iduću godinu uvrsti i projekt izgradnje i krene u realizaciju izgradnje nizinske pruge prema Rijeci čime će onda taj projekt do kraja biti realiziran. Naime, u lučkom sustavu ne može se mjeriti prihod lučke uprave jer svaki dolar zarađen u lučkom sustavu se multiplicira svim sudionicima u tom sustavu. Da je bilo mjeriti samo prihodima autocesta od cestarine i odlučivati o izgradnji autoceste [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Šuker. Izvolite kolega Šuker.]] do Splita … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, infrastrukturni projekti se imaju … [[Govornik se ne razumije.]] i njih treba podržavati i raditi.
…/Upadica Zgrebec: Kolega Bačiću replicirajte kolegi Šukeru, ne ministru./…
Hoću, samo evo da dovršim. Želim dakle reći da je taj projekt naslijeđen i da ja i danas u taj projekt vjerujem kao što sam vjerovao i prije. No međutim, taj se projekt može ostvariti ako se dovrši u cijelosti. Zato bi bilo dobro da Vlada u investicijama i za iduću godinu uvrsti i projekt izgradnje i krene u realizaciju izgradnje nizinske pruge prema Rijeci čime će onda taj projekt do kraja biti realiziran. Naime, u lučkom sustavu ne može se mjeriti prihod lučke uprave jer svaki dolar zarađen u lučkom sustavu se multiplicira svim sudionicima u tom sustavu. Da je bilo mjeriti samo prihodima autocesta od cestarine i odlučivati o izgradnji autoceste …
…/Upadica Zgrebec: Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Šuker. Izvolite kolega Šuker./…
… do Splita … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, infrastrukturni projekti se imaju … [[Govornik se ne razumije.]] i njih treba podržavati i raditi.
Kolega Bačiću potpuno ste u pravu. Kad bi se pojedini infrastrukturni projekti gledali izdvojeno, onda se nikad ni jedan infrastrukturni projekat ne bi napravio. Međutim, da se po nekim tako stvarima gledalo onda vjerojatno ni autocesta Zagreb-Split nikad ne bi napravljena i pitanje je što bi bilo sa turističkom sezonom. No, nije dobro određene projekte gledati sa jednom Vladom kad je počela, kad je došlo jer naprosto kad se pogledaju određeni intervali onda ta luka Rijeka se točno zna kad je krenula. I druga stvar, ja stvarno bih volio vidjeti toga čovjeka iz Svjetske banke koji je kritizirao taj projekat, jer ako ništa drugo oni su stalno sa nekakvim optimizmom, sa divljenjem govorili o tome kako taj projekat luke Rijeka je super ali nizinska pruga gotovo Zagreb – Rijeka. Bez toga taj projekat nema smisla, jer onda ako se ta pruga ne napravi, onda luka Rijeka nije najbliži morski put srednjoj Europi nego je to netko drugi. Ali sad govoriti o tome da li luka Zadar ovakva kakva je, je isplativa ili nije je naprosto smiješno. Treba gledati što se sutra u tu luku Zadar može preusmjeriti da se iskoristi autocesta i da bude tako. Međutim, vrlo je interesantno kolega Bačić da u vremenima kad smo izdvajali velike novce za autocestu Zagreb – Split netko je potrošio silne novce za nagibni vlak i rezervne dijelove, a na žalost taj nagibni vlak se danas sve više i više nagiba, a sve slabije i slabije vozi.
Darko Milinović, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Šuker je rekao da su u javnom sektoru ove godine ostali bez … [[Govornik se ne razumije.]] ali da je problem Proračun za 2013. godinu. I da se nastavim na onu repliku, dakle smanjenje, a imamo najavu smanjenja proračuna za iduću godinu dvije i pol milijarde kuna. Dakle, smanjenja nema bez rezanja pravosuđa. Sjećam se kada smo donosili Proračun za 2009. godinu kada sam bio pod pritiskom budući da je gotovo četvrtina proračuna ide na zdravstvo i socijalnu skrb tada, onda smo se i dogovorili da krećemo u reformu zdravstvenog sustava. Što znači krenuti u reformu zdravstvenog sustava? Između ostalog to znači i kresanje nekih prava, pa sad ću samo neka nabrojiti. Mi smo podigli participaciju u zdravstvenom sustavu za 400%. Uveli smo participaciju na lijekove u primarnu zdravstvenu zaštitu. Podigli smo cijenu dopunskog zdravstvenog, polica dopunskog zdravstvenog osiguranja za 50 do 100%. Uveli 3% doprinosa na mirovine i uveli 7% na police auto osiguranja. I kroz to Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje je dobio vlastitih prihoda bez opterećenja državnog proračuna 2 milijarde i 400 milijuna kuna. I tada smo stabilizirali zdravstveni sustav, a rezultat je toga da devetu, desetu i jedanaestu prvi put u povijesti Hrvatske nismo imali dodatnu sanaciju zdravstvenog sustava. Smanjenje doprinosa za 2% što ste spominjali rezultiralo je prvom sanacijom nakon 2009. godine od 500 milijuna kuna, rebalansom 500 milijuna kuna. To je milijarda i novim dugom u bolničkom sustavu od milijarde kuna. Dakle, to su te dvije milijarde kuna, dakle milijardu novog duga, 500 milijuna kuna sanacije, 500 milijuna kuna rebalansa. Kako vidimo to je rezultat smanjenja doprinosa od 2%.
Hvala kolega. Odgovor na repliku kolega Šuker.
Da, kolega Milinoviću u pravu ste. Nekada kad se reklo da je 80% proračuna zadano to je izazivalo salvu smijeha. A isto tako često se ovdje u sabornici ponavlja i to želim reći. Nije se htjelo priznati da je kriza i recesija, pa ako predlažete da se osigurana štednja digne sa 100 na 400000 kuna i ako predlažete rebalans proračuna za zamrzavanjem rashoda na razini 2008. godine pa zar to nije najbolji signal da se događaju nekakve negativne stvari u gospodarstvu. No, tada je to bilo drugačije, a danas bi trebalo gledati na sve to skupa blagonaklono. Izmjena Zakona o radu nije predložena kao nečiji hir, nego kao posljedica određenih poremećenih gospodarskih kretanja koja su tada bila. I bilo bi dobro da je ova Vlada prihvatila niz mjera iz gospodarskog oporavka i nastavila kontinuitet, jer mi smo prošle godine u drugom i trećem kvartalu imali pozitivan gospodarski rast i sigurno pad ne bi bio što će se sad dogoditi između 1,5 i 2% nego zbog tog kontinuiteta provođenja tih mjera rezultat bi bio sigurno bolji.
Replika Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa evo moram replicirati kolegi Šukeru vezano uz njegovu tvrdnju da ova Vlada nije uspjela realno planirati rast BDP-a. Pa mi se svi sjećamo kad smo donosili proračun državni da je tada rečeno da je 0,8% rasta realni rast i da to treba prihvatiti, da će to tako biti. Već nakon nekoliko mjeseci kad HNB kaže da taj rast pada ne da raste, nego da pada na -1,6 onda kaže jedan ministar pa bili smo, trebalo je da smo optimistični jer moramo biti optimistični da ostvarimo maksimum. Sada vidimo da će to na kraju godine ispasti nekakvih -1,1 kako kaže Vlada i ne znam što je to uopće bitno kad mi nominalno imamo veći proračun gotovo 3 milijarde usprkos padu svih pokazatelja. Netko je platio taj rast u državnom proračunu i činjenica je da ta kladionica oko rasta BDP-a jednostavno nije ni potrebna. Možemo reći da će dogodine biti 1,8 pa ako bude -2, a mi pokupimo 112 milijardi vlast je uspješna. I činjenica je i to, a ja to stalno spominjem, da ova vlast zna da građani na štednji u bankama zajedno s pravnim osobama imaju 280 milijardi kuna. Od toga 140 oročenih. Pa je li to dovoljan bazen da mi još uvijek u nekoliko sljedećih godina od tih građana uzmemo i to što imaju u tim bankama jer činjenica da novac nije problem i da on postoji. Samo se treba sjetiti načina, a načini su uvijek mogući kroz poreze na određene raznorazne stvarčice, prvi sljedeći je porez na nekretnine i to će građani platiti. Tako da mislim da taj rast i ta silna priča svih tih analitičara itd. uopće ne utječu na ovu državu, na ovu Vladu jer kažem i uz takav rast ili pad svejedno je, državni proračun je bolji nego prošle godine.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Boriću vidite kad međunarodne financijske institucije navodno pljuju po nekakvim projektima u Hrvatskoj onda se to uzima kao nešto što je relevantno, a kad međunarodne financijske institucije kažu da će gospodarski pad biti između 1,5 i 2% onda to nije relevantno. Međutim, ja nisam slučajno rekao da je proračun 2012. završena priča. On će se sukladno ovom rebalansu izvršiti, nego da je daleko najveći problem i nažalost moga kolege Linića Proračun 2013 iz razloga što već sad su krive pretpostavke. Dakle, pretpostavka je da će gospodarski pad u 2012. biti 1,1, a svi kažu da će biti preko 1,5 i onda temeljem toga se rade projekcije za sljedeću godinu sa gospodarskim rastom od 1,7%. I opet, ako ne klopimo sa nekakvim porezima hrvatske građane po džepu ili nekakvim egzibicijama poreznim prihodovna strana će biti u problemu jer je naprosto nema tko puniti. A pokazatelj toga da je to tako je punjenje proračuna u 9. mjesecu kad su prihodi od poreza na dodanu vrijednost manji 740 milijuna nego što su bili u istom razdoblju prošle godine, a PDV je povećan za 2 postotna poena. Isto tako prihodi od doprinosa jer moramo znati kad govorimo o doprinosima da su smanjenje doprinosa je uvedeno ako se ne varam od 1.06., znači isplata plaća u 6. mjesecu je tek sa 2% manjim doprinosom i pravi efekat smanjenja doprinosa na prihodovnoj strani proračuna se vidi u 8. i 9. mjesecu. Dakle, naprosto neke pokazatelje treba uzimati, treba ih nekad uzimati sa rezervom, ali zbog situacije i zbog turbulentnog događanja i na međunarodnom financijskom tržištu i gospodarstvu mnogo jačih i razvijenih zemalja možda je nekad daleko bitno bit oprezniji i planirati nekakav veći pad pa ako se dogodi nešto manji bit će pozitivno jer ako napravite kontra onda to izaziva šok i kod građana i kod gospodarstvenika a nijedan šok nije dobar.
Hvala. Replika Srđan Gjurković.
Uvaženi kolega je rekao tri činjenice na koje bih se osvrnuo, odnosno replicirao bih. Kaže kriva ekonomska politika, onda je nešto komentirao vezano za poduzetnike i 10 tisuća stanova i antipoduzetnički duh. Dakle, kriva ekonomska politika. Kakva kriva ekonomska politika kad smo zatekli ono što smo zatekli i morali smo stvoriti povjerenje u poduzetnika, povjerenje u međunarodne institucije, povjerenje u građana u stabilnost proračuna i ponašanja Vlade i odgovornosti, a to možemo samo okrenuti, a treba reinvestirati znači treba se pripremiti za investicije javnog sektora da bi se onda pokrenuo privatni sektor i domaći i strani što očekujemo naravno u najavama i bit u 2013. godini. Ono što se zove kriva ekonomska politika po meni to je sasvim jasno kad je gospodin Šuker rekao 10 tisuća stanova pa što, zašto su pogriješili to je njihov problem. E gospodine Šuker, to je sada naš problem, to je problem građana Hrvatske, to je problem i deficita, to je problem i nezaposlenosti i problema u građevinarstvu i to je ono što mi ne želimo raditi na način da dopuštamo da tržište se razmahuje na način kako je i kolega Vukšić govorio optimizmom razvoja, radite, gradite bilo gdje, bilo što a onda dođemo naravno u situaciju nema naplate, nema tržišta, nema sredstava, visoke kamate itd. Dakle, ova Vlada ima ekonomsku politiku, ali ima i način na koji će usmjeravati i ulaganja i stimulirati na koji način da se ta ulaganja i vrate i ono što je ministar govorio … odnosno isplativost ulaganja.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Pa gledajte kolega tržište ima svoje zakonitosti i ako vi krenete sa nekakvim pričama u magli da ćete uvesti nekakav porez na nekretnine hoćete nećete vi zaledite tržište nekretnina. Druga stvar, zašto niste nastavili program dok ne napravite svoj program koji je kolega Bačić napravio i bivša Vlada o poticaju za kupnju novih stanova? Rezultati su bili tu. Vi ste to presjekli jer je to bilo od HDZ-a. Pa to ste trebali nastaviti dok ne donesete svoj program. I zato sam ja rekao gledajte svako poduzetništvo je rizik. Svatko tko ulazi u bilo kakvu poduzetničku aktivnost ulazi na svoj rizik i sa svojim novcima. Netko štedi, netko kupuje dionice, netko ulazi u određene poduzetničke aktivnosti to je naprosto model tržišne ekonomije. Nema ništa garantirano da ćete vi uložiti novce i da će se to vama vratiti. Pa to i jest smisao poduzetništva. Ali zato te poduzetnike onda treba hrabriti i treba poticati. Prema tome, vi kad iščupate nešto iz konteksta i na kraju krajeva ja sam sad u potpunosti nakon vaše replike siguran da vi vodite krivu ekonomsku politiku i da ste na totalno krivom ekonomskom putu.
Replika, Dinko Burić.
Poštovani kolega Šuker u jednom trenutku ste rekli kako je neke ovakvo stanje pa i politika koštalo. Otprilike u tom smislu. Ja se s vama slažem i to je točno, samo na žalost činjenica da ovakvo stanje u kojem se nalazimo najviše košta hrvatske građane, i da vrijedi ona poslovica da se povijest stalno ponavlja, ali svaki put sve više košta i to na žalost njih. … [[Ne razumije se.]] i o činjenicama i to je točno, međutim kad je u pitanju ovaj današnji prijedlog rebalansa proračuna, onda ne treba bježati od stvarnih činjenica koje se nalaze unutra, a ja sad govorim s pozicije opet Slavonije i Baranje kojoj je strateška grana gospodarstva poljoprivreda i koja je očito ne treba posebno obrazlagati na žalost danas najnerazvijenija hrvatska regija, a onda u prijedlogu proračuna u odnosu na prošlu godinu imamo situaciju da imamo smanjenje sredstva za poljoprivredu, za 558 milijuna kuna manje, i da nakon što je ukinut Fond za regionalni razvoj greškom HDZ-ove prošle vlade, i prebačeno ingerencije u nadležnost današnjeg Ministarstva regionalnog razvoja i fondove Europske unije, da na tom istom razdiru Ministarstva regionalnog razvoja gdje smo trebali očekivati da će se regionalne razlike u Hrvatskoj smanjivati, imamo smanjenje u odnosu na prošlu godinu od 120 milijuna kuna. I kakva je perspektiva onda građana Slavonije i Baranje kad vide ovakav rebalans proračuna, ovakve stavke, gotovo 560 milijuna kuna manje za poljoprivredu i 120 milijuna kuna manje za regionalni razvoj. Prema tome to je ono što nas zabrinjava i to je ono što, koliko god tražili u drugim izvorima i u drugim dokumentima ne vidimo gdje se to nadomješta.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Da, kolega Burić slažem se s vama. Proračun za poljoprivredu je smanjen, ali ne kao posljedica strukturnih reformi u poljoprivredi il i reformi u poljoprivredi, ili kako god hoćete nazvati, nego kao posljedica netko rekao ne nećemo dati toliko, nego toliko. Jer da je proračun u poljoprivredi smanjen zbog toga što su promijenjeni određeni zakoni, što se na neki drugi način dodjeljuju poticaji, a ne na onaj način koji je bio, onda bi to možda bilo i dostatno, jer možda bi ispali oni koji nisu zasluživali da dobiju poticaje po nekakvim mjerilima. A što se tiče regionalnog razvoja, pa to je ono upravo što smo gospodinu ministru govorili, pa je onda on rekao da određeni projekti koji se financiraju iz institucionalnih banaka su loši itd. Dakle puno stavki kad se pogleda proračun j skinuto od nekoliko milijuna kuna one na iznose od stotinu milijarda ne izgledaju veliki, međutim nekada je milijun, dva kuna jednoj maloj jedinici lokalne samouprave izuzetno puno znači da riješi svoj gorući problem. I to na žalost u ovom proračunu gospodine ministre je i nestalo, ne vašom krivicom, nego krivicom resornih ministara, koji naprosto nisu prepoznali tu potrebu disperzije novaca prema malim jedinicama. Ili recimo uzmite za ribarsku flotu su skresani proračuni, sutra će biti ZERP i svima će nam biti puna usta zaštite hrvatskih interesa i ZERP-a, pa s čim će onaj hrvatski ribar s onom malom brodicom konkurirat Talijanu. Nema šanse. I možemo nabrojati tako niz stvari, i sad se postavlja jedno elementarno pitanje da li smo zbog deficita koji će biti manji 100, 200 milijuna kuna trebali oduzeti to malo sredstava koje je davalo malo zraka tim jedinicama na područjima posebne državne skrbi i osobito u onom poljoprivrednom dijelu da egzistiraju, da žive, ja smatram da bez dakle određene prenamjene, to sam ovdje otvoreno rekao, to sam govorio dok sam bio ministar da ovi poticaji gospodarstva ako nemaju za sobom ciljano da će netko to uzeti, napraviti nekakav projekat … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]]
Hvala. Replika, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Šuker govorili ste o tomu kako je neefikasnost u provođenju projekata u cijeloj Hrvatskoj na sceni i da bez investicija nema sigurno ni povećanja proračuna, ni povećanja bruto društvenog proizvoda. Ja ću zorne primjere navesti u kojim se govori o Hrvatskim vodama i njihovim investicijama. Naime jedini pilot projekt u Republici Hrvatskoj … [[Ne razumije se.]] u vrijednosti 45 milijuna kuna je raskinut, prekinut je i ne izvodi se. On je krenuo i nisu se osigurala sredstva i ne možete govoriti da se brinete o hrvatskoj poljoprivredi. U daljnjem slijedu dvorane, škole, svi projekti koji su bili raspisani natječaji su prekinuti i zaustavljeni i neće biti izvedeni u naredne dvije do tri godine dok se netko ne osvijesti, pa čak i onaj najmanji koji je izgorio u … [[Ne razumije se.]] u vrijednosti 2 i pol milijuna kuna, Vlada Republike Hrvatske nije našla ni 500 tisuća kuna da pomogne da se taj projekt izgradi. Naravno kako bi kad su sredstva 20% sredstva Ministarstva regionalnog razvoja ostala neutrošena i projekti nisu išli u izradu, nisu poduprijeti jer ne valjaju. Oni koje su građevinske dozvole ishođene, koje teku, i koje će isteći rokovi sigurno će ostati nerješivi. Kad govorimo o stanovima, o 10 tisuća neprodanih stanova, 12 tisuća i 680 invalida Domovinskog rata čeka na stambeno zbrinjavanje. Neka je pola od toga 6 tisuća i 300 za stanove ili kuće oni vraćaju 20 ili 30, vi participirate 20 ili 30%, ostalo oni vraćaju kroz kreditnu formu koja im se osigura, i tako se rješavaju stanovi. No ni za to nema sluha. Izgradnja ceste ili davanje u koncesije. U koncesije treba davati neizgrađene cestovne pravce kao što je Vrbovec, Bjelovar, Virovitica koji je u 11 kilometara već nasut, koji je 11 objekata napravljeno, trebalo je ako nema novaca u državnom proračunu raspisati natječaj međunarodni i dati izgradnju u koncesiju a ne gotove autoceste u koncesiju.
Hvala lijepa. Nemamo odgovor. Onda izvolite. Niste digli. Ivo Jelušić, replika.
Pa iako je dugo prošlo vremena od osnovne rasprave kolege Šukera, ja se još uvijek sjećam šta je govorio. Govorio je o lošoj gospodarskoj situaciji, o nezaposlenima, o gospodarskom rastu kojeg nema, o padu industrijske proizvodnje itd. Kad sam to slušao pitao sam se, a i sad se pitam odakle gospodin Šuker dolazi u ovaj Sabor? Da li je pao s Maska ili dolazi iz Vlade HDZ-a? Jer govorio je tako kao da te iste stvari nisu bile dok je u vladi HDZ-a u kojoj je on 7 godina bio ministar. Isto je bila visoka nezaposlenost, deficit isto veliki veći nego sada, pad industrijske proizvodnje kontinuiran, nije bilo gospodarskog rasta itd. a sada se čudi da toga od jednom sada eto ima kao da ga prije nije bilo. Bilo ga je i prije i zato naravno još optužuje ovu Vladu da vodi krivu ekonomsku politiku kao da je njihova ekonomska politika rezultirala nečim dobrim rezultirala svim onim o čemu je i dobar dio ovih problema je posljedica te ekonomske politike koju je vaša vlada vodila. Za srušiti nešto treba malo vremena za izgraditi treba puno. Za promijeniti ekonomsku politiku promijeniti smjerove ekonomske politike, pokazatelje o kojima sam govorio treba puno više vremena nego što je par mjeseci tek koliko je ova Vlada na vlasti. Pa i neke stvari ne želite vidjeti koje mi namjerno radili. Mi smo namjerno promijenili izmijenili stope poreza na dohodak jer želimo oporezovati one koji imaju veće plaće, ne oporezovati one koji imaju prosječne i male plaće. To smo namjerno napravili jer želimo pomoći onima koji imaju manja primanja oporezovati one koji imaju veća. I moja je plaća 400 kuna manja kao i vaša zato što imamo velike plaće i treba, a vi ste to drugačije radili vi ste mislili da treba oporezovati više one koji imaju manje plaće. Oporezovali smo i porez na dobit jer vi niste htjeli jel mislite da vlasnike ne treba oporezovati a radnike treba, mi mislimo da treba oporezovati svakog onog tko privređuje pa i vlasnike i to smo napravili. Hvala.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Pa vrlo je interesantno čuti ovo ako vama smanjenje stope prve sa 15 na 12% nije smanjenje i koje direktno ide u korist onima koji … ja vjerojatno onda ne znam računati. Druga stvar kolega Jelušiću vi u Hrvatskoj možete govoriti do 2008.i poslije 2008.jer ono što se događalo poslije 2008.na to netko može vrlo teško utjecati jer smo ušli jednostavno u jedan labirint u jedan vrtlog svjetske ekonomske gospodarske krize i tu smo gdje jesmo. Ali isto tako ne možete negirati da je deficit državnog proračuna 2008.bio 0,8% to su činjenice i to su posljedice određene ekonomske politike koju vi isto tako ne možete negirati. Što se tiče stanova kolega Jelušiću, pa to je isto jedan vid politike. Dakle jedna određena grupacija se našla u krizi na tržištu, ako se može pomagati jednoj građevinskoj tvrtki da se izvuče iz problema onda je isto tako trebalo možda razgovarati i sa poslovnim bankama, a isto tak i sa određenim projektima da se pomogne mladim pa da ljudi kupe te stanove jer vi njih ne možete prisiliti da ih kupite ako oni to ne žele, ali ako im pomognete oni će ih kupiti. A isto tako ja znam da je istina bolna ali činjenica je da smo mi prošle godine u drugom i trećem kvartalu imali pozitivan gospodarski rast, da je zadnji kvartal tu bio negdje oko nule, a da se ove godine događa ovo što se događa. A posljedica ovo što se događa je posljedica jedne isključivo krive ekonomske politike ništa drugo.
Sljedeću repliku ima kolega Branko Hrg.
Hvala lijepa. Gospodine Šuker vi ste rekli da postavili ste sebi i nama pitanje da li je Vlada imala realne procjene pa ste u onom drugom dijelu naveli da očigledno i da nije. Ja bih rekao da je Vlada imala realne procjene planirajući ovaj proračun. Procjene su bile vrlo jasne. U procjenama je bilo jasno vidljivo da će nestati oko 5 tisuća OPG-a da će doći do daljnjeg neravnomjernog razvoja RH bile su vrlo jasne procjene u tome da s ostvari plan 21 to je ono 20 ministara plus premijer, bile su jasne procjene i u tome koliko građani RH mogu izdržati. To je bila vrlo jasna procjena jer ona je najvažnija u ovom trenutku obzirom da je sav udar koji je dolazio od strane Vlade bio na građane Hrvatske. I bilo bi logično od ove Vlade da je udarila samo na selo i na nerazvijena područja ali ona je udarila definitivno na svakog građanina koji živi u ovoj lijepoj našoj državi i koji sve teže živi. Pitanje je samo da li je bila dovoljna procjena do kada će građani šutjeti, koliko će moći to više trpjeti i ono što je rečeno za narednu godinu što ste rekli da treba planirati to mislim da za narednu godinu treba jako planirati jer više neće biti tog prostora isisavanja i ono malo iz džepova građana što s je tijekom ove godine isisavalo.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Pa kolega Hrg kada uzmete što troši jedno prosječno hrvatsko domaćinstvo i kada pogledate koliko su cijene otišle gore u zadnjih nekoliko mjeseci i koliko je otišao PDV onda ćete vidjeti da je ta stopa od PDV-a najviše pogodila te najsiromašnije pa na kraju krajeva taj srednji sloj o kojem je upitno da li ga Hrvatska više ima, znate zašto ih je najviše pogodilo? Pa zato što nisu imali novaca za ono što je prije bilo a kamoli za ovo sada. Bogati će platiti ovu povećanu stopu PDV-a platit će i struju i sve skupa i uopće neće pričati o tome. Dakle smisao je da li određeni porezni koraci pogađaju kakav je njihov mikro i marko efekat dugoročno gledajući. Pogledajte prihod od poreza na dodanu vrijednost i vidjet ćemo što će se događati sljedećih mjeseci. On pada jer ljudi kupuju ono što moraju ne žele kupovati ništa drugo. Gledajte, mi kažemo ne treba kupovati ovo ne treba kupovati ono, ako je proteklih godina potrošnja bila generator gospodarskog rasta, a ta potrošnja nije bila generator deficita državnog proračuna da se razumijemo jer kada pogledate određene rashode državnog proračuna pa kada pogledate izvore prihoda iz koji bi se ti rashodi trebali financirati onda ćete vidjeti da neki rashodi su daleko izvan onoga što mi prikupimo i što možemo financirati iz državnog proračuna. pa na kraju krajeva sada možemo već govoriti o tome da su kamate na kredite kojima se financirao deficit u proteklim godinama nešto što je kao domaklo mač u RH svima nama nad glavom kao što bi nam bili neki rashodi koji su temeljem određenih prava koje su davale one ili ove vlade bile u proračunu daleko iznad onoga što se može financirati. Međutim mi imamo takvu činjenicu sa rashodovnom stranom kakvu ima možemo je korigirati za nekakav iznos i više je ne možemo korigirati i tu se ja i ministar slažemo. Ali je pitanje kako stvoriti da prihodovna strana bude jača? Jer problem Hrvatske nije prihodovna strana, problem Hrvatske je…
Hvala. Replika, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Šuker, vi ste kao i mnogi drugi tijekom mnogih rasprava dotaknuli u ovom Saboru povećanje cijene struje i to je tako jedna tema koja je postala evergreen nekoliko zadnjih mjeseci, a ja ću se dotaknuti jednog podatka komentirajući to sa područja Šibensko-kninske županije je recimo ove godine onaj tko je preuzeo dužnost na poziciji HEP-a u Šibensko-kninskoj županiji zatekao nekoliko desetaka milijuna kuna nenaplaćenih potraživanja i to potraživanja koja su nastala po toj nižoj cijeni struje za koju vi jako dobro znate da je ishod ekonomske cijene. Isto tako dobro znate da je u Hrvatskoj 20-tak županija, 21 čini mi se, ako ne griješim i vrlo je lako izračunati aproksimativno da je dug koji HEP ima takav da se nije pristupilo korekciji cijene struje i ukoliko se ne poboljša naplata da HEP kao poduzeće dolazi u vrlo nezgodne vode. Isto tako, govorili ste i o krivoj ekonomskoj politici. Ja vam nisam ekonomski stručnjak, ne umišljam to sebi ali onako kao čovjek koji sa oprezom pristupa tim temama izuzetno poštujem brojke. Neću suditi koliko je politika koje su vodile prethodne Vlade, uključujući i onu u kojoj ste vi bili ministar ispravna ili kriva, ali ću primijetiti jednu činjenicu. Način na koji se vodilo financije i način na koji se vodilo gospodarsku politiku u Hrvatskoj doveo nas je u situaciju da smo 2001. godine bili dužni 13 milijardi i 609 milijuna eura prema vani, a da smo 2011. godine zabilježili 45 milijardi 734 milijuna eura. Kao laik primjećujem da tih 10, 11 godina to je moje mišljenje, nismo išli u dobrom smjeru i da taj smjer…
Hvala. Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Kolega Baranović, ovo što ću sad reći nemam vas uopće namjeru uvrijediti, zato ako to tako shvatite ja vam se odmah ispričavam. Nemojte ulazit u nešto što ne razumijete jer ovo o čemu ste vi govorili je dug i hrvatskih banaka i hrvatskih građana i hrvatskih poduzeća i Hrvatske države i HBOR-a i svega skupa. Prema tome, 45 milijardi niti je to napravio Slavko Linić u ovih godinu dana niti kolegica Dalić niti ja niti Crkvenac, dakle Vlada sudjeluje u tom dijelu sa jednim svojim dijelom. Prema tome, vi dobro znate da je u Hrvatskoj jedan bio period ekspanzije kreditnog zaduženja sa povijesno niskim kamatnim stopama i prema tome ako ćemo govorit o ovom dugu onda ga idemo raščlaniti koliko na koga otpada, onda ćemo vidjeti da ta cifra izgleda drugačije. Isto tako, koliki je bio javni dug Republike Hrvatske prije početka gospodarske krize, dakle prije 2009. godine jer ovo što se događalo poslije je naprosto posljedica nečega što vidite da ni ova Vlada ne može spriječiti jer nitko ne želi niti nekakve socijalne nemire niti ovo. Na kraju krajeva, pa nećete mi valjda reći da ste vi protiv toga da se isplati umirovljenicima mirovine jer Umirovljenički fond je u deficitu 16 ili 17 milijardi kuna, a deficit državnog proračuna je 14 milijardi kuna. Prema tome, na svaku stvar se može odgovorit s brojkama samo znate šta, brojka je izuzetno moćno oružje samo je treba znat koristiti. A što se tiče HEP-a dakle pitajte svoga stranačkog kolegu koji je došao na čelo HEP-a, on je točno imao podatke koliko duguje građanstvo, koliko duguje gospodarstvo. Prema tome, da li ste vi pokušali ili niste pokušali naplatiti, da li možete naplatit od onih koji nemaju to je drugi par cipela. Ne možete reći da ste vi otkrili nenaplaćena sredstva, naprosto to postoji, to je unutra u evidenciji i nemojte više nikad govorit o neuređenim financijama jer ako se s ičim možemo ponositi u Hrvatskoj to su javne financije i na kraju krajeva za te javne financije smo dobili sve komplimente. I pogledajte nešto još kolega Baranović, pogledajte izvješće Državne revizije i vidjet ćete da matično Ministarstvo financija uvijek ima…
Hvala. Replika, Marin Jurjević.
Kolega Šuker, ni ja vas ne želim vrijeđati, dugo se znamo, dugo smo to skupa, ali zaista bolujete od jedne specifične bolesti koja se zove optimizam pamćenja. Za vas je dobra, za ostale loša. Pamtite one bokuniće, komadiće koji su dobri, a rijetki su bili za vrijeme vaše vlasti. Sve drugo amnezija, zaboravili. Vi tvrdite da je ovaj brod koji se zove Hrvatska koji sada navigaje i kojeg vode neki časnici na tom brodu uplovio kako ste vi rekli u vode krive ekonomske politike, a dok ste vi bili jedan od glavnih ljudi na brodu koji se zove Hrvatska i prevozili hrvatske građane vi ste kao bili u vodama prave ekonomske politike, a brod … razbijen, stučen, građani polu udavljeni i još pate od noćnih mora, ali niste vi krivi. Kao što ste rekli, uletjeli mi u labirint svjetske ekonomske krize. Gle čuda, nismo mi krivi. Rekli ste tu nekim kolegama kako se ne računaju neke godine jer vi to niste krivi. Pa to su bile beskonačne rasprave u Saboru, sjetite se, jesmo li recesija ili kriza pa nismo pa jesmo, nadmudrivanja, brod tone, a posada navigavala. I onda kažete još vi nas optužujete za ovo. Ne, mi vas ne optužujemo nego govorimo sada ono što je bilo pokušavajući vas podsjetiti kakvo je stanje bilo dok ste vi bili. Mi vas ne optužujemo. Vama u ovom trenutku toj posadi, jednom velikom dijelu posade se sudi na sudovima hrvatskim. Zbog čega, zbog isisavanja onih koji su bili na tome brodu, to su građani Hrvatske. Nisu ljudi sisavci… … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Hvala. Odgovor na repliku, Ivan Šuker [[Upadica Jurjević: A jesu sisavci zbog toga što sišu svoje građane,a vi ćete to krivo razumit.]] Hvala.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Optimizam nije bolest, optimizam je blagodat i fala dragom Bogu ko ga ima, jer onaj tko nema optimizma teško njemu. Ali vi ako govorite o optimizmu kao bolesti onda je mene stvarno strah što će biti sa Hrvatskom, a isto tako baja znaš jednu stvar. Ima ona biblijska "Neka baci prvo kamen onaj ko je bezgrešan". A to bi ja vama rekao iz SDP-a. Ima i vaš hranidbeni lanac, prema tome ne bi štel komentirati. A što se tiče ekonomske politike svako je vodio svoju, građani su ga ocijenili na izborima, mi smo imali svoje rezultate. Vi imate svoje rezultate samo ne znam, ne shvaćam zašto se toliko bojite istine kad vam se kaže. Jer gledajte bilo bi dobro da ste naučili na našim greškama, pa onda to ne bi hrvatski građani dva puta plaćali ako kažete da je bilo loše.
Replika Ivan Drmić.
Kolega Šuker, baš vas je lijepo gledati ovih zadnjih 40-tak minuta kako odmorno, puno samopouzdanja, pametni imate rješenje za sve probleme. Da netko tko desetak godina nije bio u ovoj državi gleda vjerojatno bi rekao pa zašto tog čovjeka nisu stavili za ministra financija, vidite da sve zna, sve rješenje i probleme može riješiti i sva rješenja ima. Vrlo brzo bi Hrvatska izašla iz krize. Stvarno ne podsjećate me ni malo na onog čovjeka koji je bio ministar financija od 2003. do 2010. godine kad ste bili nervozni, ljuti i niste imali rješenje niti za jedan problem koji je bio u vašem djelokrugu. Od 2003. do 2010. godine to je vrijeme bilo kada je prvih 5 godina bio uzlet gospodarstva, kada su bili munjeviti porasti proračuna i čovjek bi očekivao da u to vrijeme se mogao pojaviti određeni suficit u proračunu. Međutim, vi ste unatoč tome povećavali deficit. Ja se još sjećam vaših press konferencija koje ste vrlo često imali kako ste uspjeli uspješno podići kredit i dodatno zadužiti ovu zemlju. Ja vam moram reći na vaše razočarenje da ste u Slavoniji i Baranji sigurno, a vjerojatno i u ostalim dijelovima Hrvatske u ovih 20-tak godina hrvatske povijesti najomraženiji ministar financija. Slavko Linić još nije u igri, jer je tek godinu dana tu, iako u ovih godinu dana ono što je pokazao ima dobre predispozicije barem da se izjednači s vama.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Pa mislim da ovom visokom Domu ispod svake razine raspravljati sa ovakvim likovima.
I Zoran Vinković replika.
Naravno nema u ovom visokom Domu kolega Šuker nikakih likova. To su saborski zastupnici koje su izabrali hrvatski birači. No, ja ću samo jednu rečenicu i prije svega vidite gdje nas je doveo ovaj novi Poslovnik. Nismo završili ni raspravu po klubovima da ovo postaje polako jedan teatar apsurda. S druge strane samo jedna rečenica koju ste rekli da će proračun za 2013. godinu biti noćna mora Slavka Linića. Neće biti njegova noćna mora, bit će noćna mora svih građana Hrvatske.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Kolega Vinkoviću vama neću reći da ste lik nego kolega zastupnik. Ja sam rekao da, oprostite niste reagirali na neke stvari prije toga. Ja isto nisam reagirao, šutio sam. Prema tome, ja sam rekao ono što je istina, a to je da Proračun 2013. će biti na žalost za ministra financija prije svega noćna mora. Jer on je taj koji mora osigurati funkcioniranje. Svi ostali samo troše i žele bit uspješni ministri i trošili bi do besvijesti. Njegova je noćna mora, on je taj koji se brine. On je jednostavno ložač u jednoj kotlovnici i loži peć i grije ostale dok ima ugljena. Kad nestane ugljena onda ljudi smrzavajte se i to je istina i ja sam to otvoreno ovdje rekao [[Upadica Vinković: Nestalo ga odavno.]] A Bože moj, idemo ga kopat.
Hvala. U ime predlagatelja ministar financija Slavko Linić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, kolege i kolegice. U ovom dijelu odgovora na raspravu kluba HDZ-a pokušati reći o ekonomskoj politici, jel' to je okosnica sveg. Prema tome, ova Vlada zaista bi govorila da očekuje razvoj samo kroz državne investicije nije rekla o privatnim investicijama. Vidjet ćete već za iduću godinu velimo i privatne investicije. A zašto ne privatne u 2012.? Pa iz jednostavnog razloga što podatak 44 milijarde blokada, 50 milijardi nenaplaćenih potraživanja po osnovu poreza, potpuno zaustavljeno gospodarsko djelovanje u dobrom dijelu tvrtki, potpuno zaustavljen građevinski sektor, broj nezaposlenih oko 300000 pa to je sve bio rezultat kraja prošle godine. I u tom trenutku ocjenjujete da se najprije morate baviti privatnim sektorom, aktivno baviti privatnim sektorom da biste mogli očekivati od njega bilo kakav interes, bilo kakav doprinos gospodarskom rastu. I zato nije to kriva odluka nego procjena i u tom dijelu smo dobro pogodili, u dijelu ja bih rekao vlastitog doprinosa kroz državne odbitke. Firme očito nismo, precijenili smo se. Pa pokušajmo reći gdje je to 1.1. ove godine bio privatni sektor. Počnimo od građevinarstva. Zaustavljena gradilišta, obustavljene gradnje na svim projektima bez novaca ne plaćajući svoje dobavljače, ne plaćajući poslovne banke, ne plaćajući državne obveze. Da, to je bio građevinski sektor. Petrokemija jedna u agoniji to se dobro sjećamo DIOKI-ja, druga evo danas negdje 150 milijuna kuna gubitaka. To je Petrokemija. Hoćemo o drvno-prerađivačkoj industriji? Hoćemo o tekstilnoj industriji? Potpuno ne plaćaju obveze ni po porezima ni po bankarskim obvezama ni vjerovnicima, ali barem uspijevaju isplatiti plaće u jednom dijelu. Prehrambena industrija jedina koja eto stoji malo bolje. Zašto? Jednostavno iz razloga što se okrenula i bila prisutna na domaćem tržištu, dobro organizirana, dobro vođena jednostavno ona industrija koja preživljava ovu traumu i tragediju. Da li da nastavim? Da, od takve privrede ne možete očekivati ako ne uložite u nju bilo kakve investicije u 2012. godini u početku. E sad, tu se razlikujemo. Poruka kluba HDZ-a niste ništa dali jel očito da 2 milijarde smanjeni doprinos nije ništa. Doprinos za šume, vode, spomeničke rente isto nije ništa. S druge strane HBOR-ovo, ministar Šuker upozorava da previše ulažemo u HBOR-u. Da, tako je, ulažemo 14 godina kredite u turizam, 3 postotnu kamatu, daleko ja bih rekao na rubu, na rubu onoga što mi dobivamo kao ja bih rekao potencijale u HBOR-u da isto tako dijelimo rizike sa poslovnim bankama pa idemo u zajedničke projekte svi od strojarskih, elektroenergetskih do ne znam kojih tvrtki koje se bave. Da, osiguravamo dugoročne kredite i jeftine kredite. Isto tako sa Narodnom bankom 6,5 milijardi osiguravamo da bi likvidnost digli. I što možemo zaključiti? Kamata bankarska do 5% HBOR-a 1,5% u prosjeku ispod 4%. Sve su to poticaji, dovoljno novaca i na neki način imamo jednostavno i jeftiniju kamatu. Znači, i za to se borimo. Pa na kraju kad smo ocijenili da sve to ne daje efekata krenuli smo u ja bih rekao Zakon o financijskom poslovanju u kojem sada banke i država pripremaju modele da svoja potraživanja eliminiraju. Ili prerežu ili unesu kapital ili izvuku nepotrebne imovine. A sve samo da bi osposobili privatni sektor. Neprekidno se bavimo s time. Ja neću govoriti o sastancima i sastancima u pokušaju da spasimo Konstruktor, promijenimo vlasnike u Konstruktoru pa je to razlog da smo održavali neke projekte iako nisu 10 mjeseci pokrenuli jednu lopatu ni na jednom gradilištu. Pa smo i tu pogriješili jer smo trebali uvesti one koji bi radili pa ne bi kasnili s investicijama. Dalekovodu HBOR daje jamstva za van radove jer bankarski sustav ne želi jer je previše rizičan. Da, sve su to mjere koje država provodi prema privatnom sektoru. Ali, to je ništa. Zašto je ništa? Jer smo rekli da se ti isti direktori neće hraniti u restoranima i odbijati poreze. Što smo rekli da ti direktori se neće voziti u skupim autima i odbijati porez? Da, to smo rekli. Jer kad već toliko ulažemo, kad se već toliko napora ulaže da to građanin plati onda smatramo nema potrebe da direktori uživaju, nema potrebe. I sve priče da im to treba za razvijanje posla ne prihvaćamo. Istina! S time možda kažnjavamo neku uspješnu firmu kojoj ta sankcija ne treba jer je odgovorna ali većina hrvatskih kompanija su u takvim problemima. I onda dalje, hoćemo li dalje govoriti? Poreznom presijom nazivamo disciplinu plaćanja doprinosa i poreza. Sad ja pitam da li je porezna presija samo naplata poreza pa da imamo prihode ili je to pitanje i ono najveće lojalne utakmice na hrvatskom tržištu? Koliko kompanija zato što izbjegavaju, rade na crno, ne plaćaju doprinose, otimaju posao uspješnim kompanijama? Onemogućavaju razvoj uspješnih kompanija? Da, Vladin problem je i lojalne utakmice. Hrvatsko tržište nema lojalnih tih utakmica. Strani investitori vele ne dolazimo u Hrvatsku jer podupirete nelojalno tržište. Ne kontrolirate sustav. Da, to smo promijenili u ovoj godini. To. Istina to je rezultiralo i sa 3 milijarde većim prihodom. Ne zato što je Narodna banka uplatila 480 milijuna nego zato što smo bili odgovorni u dijelu stvaranje lojalne utakmice na području Hrvatske. Ok, u tome se razlikujemo. Prema tome, pa neću govoriti o reprogramima koje smo odmah dali prvi dani, prvi mjeseci naše aktivnosti je bilo da im damo mogućnost da svoje obaveze reprogramiraju na 3 godine. Sve je to početak rada, okretanje tom privatnom sektoru jer ga pokušavamo pripremiti da taj privatni sektor krene u investiranje. Cijelu ovu godinu i borimo se. I budimo uvjereni neki od nas smo optimisti. Niti se bojimo, 500 ljudi u upravi će dan noć raditi, sve ćemo mi to odraditi, uvijek je možda pitanje da li imamo odgovornih ljudi u tim tvrtkama. Ali dajemo savjete, komuniciramo, radimo i do travnja mjeseca bit će bitno promijenjena situacija. Znači, cijeli naš rad okrenuli smo konsolidaciji privatnog sektora. A rashode molim vas zapamtite fiskalno pravilo vrijedi za proračun 2012. godine. MI zaboravljamo da postoji to pravilo, a to pravilo vam govori neovisno o našim prihodima mogao je gospodarski rast biti 10%, pun novac budžet je mogao biti, naši dugovi su preveliki i onda je uvijek pitanje što ćemo sa našim rashodima. To pravilo smo donijeli u ovoj kući, i ono nas obvezuje. I možda dvije riječi oko plaće. Da, danas sam ja očekivao da se napadne Vlada što nismo ušparali 1,6 milijardi zdravstvo, jer onda bimo mogli puno toga pokriti i onda bimo bili mirniji za taj dio ja bih rekao odgovornosti za regionalni razvoj i zaonaj dio koji treba ići da mirno spavamo zbog fiskalnog pravila. Trebalo je smanjiti plaću, da to je proces koji traje, ali ono što ja mogu reći do kraja godine zahvaljujući promjenama zakona, upornosti, znate kad vam predsjednik sindikata obrazovanja veli da smo … [[Ne razumije se.]] , da ih 17 puta maltretiramo jer ih dovodimo na sastanke, pokušavajući razgovarati o tome da je vrijeme da nešto promijenimo, i da do kraja godine stvorit će se pretpostavke da se smanje plaće, i da se stvori mogućnost za to.
Hvala ministre. Prije nekoliko, prije jedne minute prestao je i prijenos na HTV-u pa da vas i o tome informiram. A sad polako od jedan do 10 na replike prelazimo. Prvi kolega Dujomir Marasović.
Štovana gospođo potpredsjednice. U eri ovog ispričavanja da se ne bi netko uvrijedio, vidim da ste me prekorili kad sam rekao da Vlada nešto i ne razumi pogledom, mimikom, dopredsjednik Vlade ministar je nama nekoliko puta rekao da mi moramo shvatiti, znači on nama isto govori da mi nešto ne razumimo, to nije nikakva loša komunikacija, mi se razumimo da možemo ovako direktno govoriti. To da se razumimo. Što ja hoću reći, gospodine ministre, što vi razumite a nemate hrabrosti dolazim do one treće, pitanje one 4 milijarde koje ste uskratili zdravstvu, odnosno dvi milijarde koje ste smanjili na račun smanjenja doprinosa, pa je to zdravstvu ćete platiti to od naplata poreza na nekretnine itd., itd. Vidite što vi razumijete da ne možete vi u zdravstvu bitno nešto uštediti ako ne smanjite prava, vi to znate, ali nemate hrabrosti, odnosno imate loše savjetnike. Da sam ja bio taj nekakvi mozak Vlade onda ne bi išao na tu varijantu rješavanja stvari, nego bi se trebalo smanjiti prava našim pacijentima, recimo za dvi, tri milijarde kuna u zdravstvu bez ikakvog problema da ne bi nikome pala vlas s glave. I konkretno ako moju punicu od 81 godinu boli lakat, ona danas ima pravo se liječiti u toplicama recimo u … [[Ne razumije se.]] , uz sve one troškove koje tamo to košta tri tjedna recimo, više ima fizikalnih kreveta u Hrvatskoj nego u Japanu, i moramo hrvatskom narodu reći ne možemo toliko platiti i neće nitko biti oštećen, toga ćemo se odreći, a pogriješili ste što ste smanjivali čak i plaće, pogriješili ste što ste išli to smanjiti doprinose da ćete naplatiti od ovih doprinosa koje nećete dobiti, morat ćete na burzu u Londonu to tražiti opet dug za vratit, a da ste ovo dakle smanjili prava … [[Ne razumije se.]]
Odgovor na repliku, ministar Linić. Izvolite.
Ovo smanjenje prava, nego ovo što ste … [[Ne razumije se.]]
Kolega Marasović, vodite računa o vremenu.
Investicije, i na onaj stan o kome sam govorio.
Kolega Marasoviću, odmah da se razumijemo to su razlike politike. Ova Vlada će smanjivati opterećenja privrede, jer oni su ti koji moraju investirati i ići dalje, doprinos za zdravstvo do kraja mandata na 7%. I tu je poruka Vlade. Vi se s time ne morate složiti, i vi možete i dalje opterećivati svojim politikama privredu, ali to je razlika. Neće privatni sektor investirati, neće stranci doći ako im zdravstvo plaća radnika, i to je promjena. To je promjena. A kad govorite o zdravstvu, dubioze u zdravstvu su 5 milijardi kuna, 5 milijardi kuna koje treba platiti, i koje ćemo platiti, jer 5 milijardi kuna treba platiti privredi koja čeka 500 dana da im se plate računi. To je ono što moramo srediti, i do kraja godine će biti sređeni.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Prvo vama gospođo potpredsjednice informacija prijenos je na HRT 3 tako da kolege znaju. Ovako, kolega Liniću nitko nije protiv toga da se rastereti cijena rada, međutim nešto što uporno ponavljamo, a vi to naprosto kao da ne želite čuti. Dakle dvije i pol milijarde kuna kad se govori na hrpi su veliki novci, međutim oni su na žalost razbacani na 200 i još nešto tisuća gospodarskih subjekata koji plaćaju zdravstveno osiguranje i kad uzmemo efekat nitko nije za to da se debeloj guski maže vrat, ali ne možete reći da određene promjene u porezu na dodanu vrijednost nisu pogodile poduzetnike koji to stvarno rade u čisto gospodarskoj djelatnosti. Druga stvar cijena energenata i ove izmjene Zakona o porezu na dohodak i još neke druge promjene su financijski kad uzmete jednu srednju tvrtku u Republici Hrvatskoj daleko više opteretile nego što je ovih 2% pomoglo. Dakle o tome se radi, o ničemu drugom. I možete napraviti računicu pa ćete vidjeti da vam je to tako. I nitko iz HDZ-a nije protiv toga da se rastereti cijena rada, samo vi dobro znate da se iz zdravstvenog doprinosa financira nešto što je vrlo bitno za naciju, prema tome uvijek se mora reći iz čega će se to plaćati. I onda vam se postavlja jedno elementarno pitanje da li je u ovom trenutku fiskalni kapacitet hrvatskih građana i hrvatskog gospodarstva takav da kroz neki novi vid poreza mogu pokriti ovaj minus. Ništa drugo. Dakle o tome se radi. Ja znam dobro da je vaša namjera ali to onda javno recite da bi kroz porez na promet nekretnina ovaj koji se uvodi pokrio ovaj dio za zdravstvo, ali u ovom trenutku se postavlja jedno elementarno pitanje da li hrvatski građani imaju te novce. Ništa drugo.
Odgovor na repliku, ministar Linić.
Cijelo mandatno razdoblje smanjiti 8 indeksnih poena zdravstvo, to je preko 10 milijardi, sa preko 10. To je i u …/NE razumije se./…, a i pojedinačno ogroman iznos, prema tome uvijek je pitanje da li možete odjednom ili ćete to iz godine u godinu. Prema tome, poruka Vlade, politika Vlade je jasna zdravstvo prepoloviti na teret plaće i prenijeti to na druge poreze, prema tome tu se razlikujemo jer netko tko traži investicije od privatnog sektora tada mu mora dati mogućnosti da ima interes stvaranja u RH. sa ovakvim opterećenjem rada on je totalno nekonkurentan, totalno nekonkurentan jer nije problem neto rada nego je bruto plaća problem. najveći problem doprinosi. Pa ova Vlada je krenula u to i vidjet ćete bit će rezultata bit će rezultata. A u isto vrijeme ničim nije opterećena privreda. Čim je to opterećena? Cijena struje privredi nije išla, građanima je išla. Cijena plina vidjet ćete u toku ove godine još ide dolje. Ja ne bih htio govoriti o ugovoru INA-MOL izvinjavam se država MOL vezano za cijenu plina i u biti nedovoljna konkurencija plina u Hrvatskoj koja drži visoku cijenu plina koju uništava Petrokemija da cijena plina ide dolje i ići će dolje samo treba pustiti da ostali dođu na hrvatsko tržište sa cijenom plina. Prema tome osnovno je bitka da energenti u Hrvatskoj budu također kao u okolini. Da, i to je politika Vlade to je ulaganje u Vladu. Naravno, istina ogroman teret na građanima jer oni nisu imali ekonomsku cijenu ne na privredu.
Branko Hrg replika.
Hvala potpredsjednice. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo samo dvije, tri opaske. Rekli ste da gdje je bio u ovoj godini građevinski sektor i da je on trebao biti definitivno vezan isključivo uz privatno poduzetništvo. Ja bih rekao da to baš i nije tako baš u 100%-tonom dijelu i usuđujem se to reći jer dolazim iz jednog gradića gdje smo u vrijeme recesije uspjeli dovesti čak i stranog investitora u onom prošlom vremenu prije ove godine i trudili smo se u ovoj godini jako puno da uspijemo nešto slično ali nismo uspjeli iako smo stvorili dobre preduvjete. Ali bih se ovdje osvrnuo na izvršenje proračuna i na stavke u onom programskom dijelu. Pa mislim da je građevinski sektor pogotovo onako disperziran po Hrvatskoj nestao i nema ga zbog da li je to nesposobnost ili je to namjera ili nešto drugo ali neaktivnost svakako da pojedinih resora u Vladi. Jer nepojmljivo je da Ministarstvo regionalnog razvoja nije pokrenulo nikakve projekte da su lokalne samouprave još prošle godine u 6.mjesecu za EIB 3 dale ogroman broj projekta u koje su uloženi ogromni novci za projektnu dokumentaciju za građevinske dozvole. Također nije normalno da se nastavlja trend blokade javne nabave u državnoj komisiji. Tu se je moglo nešto riješiti, tu je isto ogroman broj projekata koji stoji. Sve je to rezultiralo jednim zaustavljanjem tog investicijskog ciklusa sve je to rezultiralo uništavanjem poduzeća, sve je to rezultiralo gašenjem radnih mjesta i na kraju sveg toga smo dobili naravno veće i jače poreze, veća i jača opterećenja koja definitivno nije moguće podnijeti. Tako da mislim da dobar dio tog problema je dapače u resornim ministarstvima u Vladi i da se tu nije napravio posao. Da li namjerno ili zbog nesposobnosti to sada možemo procijeniti.
Odgovor na repliku ministar Slavko Linić.
… [[Govornik nije uključen.]] i da imamo itekakvog usporavanja. Neću govoriti o Zakonu o javnoj nabavi jel on se zloupotrebljava, a zloupotrebljava se od tih istih gospodarstvenika. Onaj tko izgubi taj se obavezno žali, procedure se odvlače. Dovoljno je npr. spomenuti obvezu RH da izgrade prostore za kontrolu fitosanitetske ispravnosti namirnica i stoke. Objekti 5 puta 6 ono što se reče prizemni znate koliko se izvode 2,5 godine. znate kako mislimo sad ubrzati jer je obaveza da budu gotovi, a još nisu ni počele građevine se graditi. Sve razjuriti i raditi na ono što se reče metodom noža bez natječaja bez ičega itd. da to su procedure, procedure koje smo uveli kojima smo žrtve i sve se to treba mijenjati. Tamo gdje je zaista u pitanje budućnost Hrvatske ulaz u Hrvatsku možemo ići poprijeko drugdje ne. Onda su to zloupotrebe, onda je to mito, onda je to korupcija onda je to pitanje povjerenja. Da, sami smo si stvorili takve procedure, sami. I nama je administracija prepreka, to nam govore i domaći ali i strani i to je nešto što treba mijenjati ali očito da će trebati puno vremena i da smo tu naj, naj sporiji. Pa kada već govorite o … pa trebate reći promijenjena je i paušalni iznosi, veće mogućnosti je dano. Ulazak u stopu plaćanja PDV-a i iznos do kojeg si možete dozvoliti sve smo to promijenili i niz, niz dodatnih mjera za poduzetnike. Prema tome itekako smo pazili. Rezultate imate, imate veći broj poduzetnika nego početkom godine.
Josip Đakić replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa evo gospodine ministre govorili ste o zatečenim zaustavljenim projektima, zatvorenim gradilištima. Ja bih samo htio ponoviti i naglasiti da gradilišta su zatvorena kada u proračunu za 2012.godinu nisu osigurana sredstva ni za gradnju i nastavak gradnje brze ceste ni za navodnjavanje … za koje nisu osigurana dostatna sredstva kako bi se nastavilo sa radovima koji su bili u tijeku. Njihovo konzerviranje tih projekata košta jednako koliko bi trebalo biti osigurano u državnom proračunu za 2012.godinu. i tu se je izgubilo desetke ili stotinu radnih mjesta pogotovo na ovoj cesti koja život znači koja je žila kucavica. Jednako tako i projekti koji su bili kroz fondove europskog razvoja i Ministarstva regionalnog razvoja neutrošena sredstva. Čemu to kada postoje stvarni projekti koje smo nominirali kroz županije i dvjestotinjak njih stoji, građevinske dozvole istječu, morat će se zanavljati ili ponavljati, ponovno trošiti sredstva i tako se ne može sigurno dobiti pozitivni saldo u proračunu, ne mogu se zaposlit ljudi i to sve sigurno doprinosi daljnjoj nezaposlenosti i daljnjem nerazvoju ovih krajeva o kojima govorim, a to je Županija virovitičko-podravska i nosi novu nezaposlenost. Nosi i nove tegobe u privređivanju poljoprivrednika s obzirom da će dvije godine kasniti projekte ako bude uopće i raspisan natječaj za njegovu realizaciju.
Odgovor na repliku, ministar Slavko Linić.
Ja bih rado da o svakom vašem projektu osobno se upoznam pa ću vam znat odgovoriti jer nema nadležnog ministra. Ali ako Hrvatske vode imaju veći deficit u ovoj izmjenama … za 800 milijuna znači predviđenih sredstava koja nisu bila manja nego 2011., 800 milijuna povećavamo onda mi morate objasnit kako to nema sredstava, kako to nitko nije htio radit. Pa zato velim o vašem projektu ću porazgovarat ali činjenice govore samo Hrvatske vode 800 milijuna. Isto tako Hrvatske ceste imaju povećanje i imaju povećanje deficita jer … osiguravamo dodatna sredstva, ali primjerice zašto nije nastavljeno prema Pločama, zašto. Mi smo pokušavali spašavat Konstruktor koji je uništen prošlu godinu, koji je napustio gradilište, nije se htio maknut, a cijelo Ministarstvo gospodarstva, financija i Ministarstvo prometa i pomorstva pokušava naći rješenje da Konstruktor preživi. Da preživi, da ostanu radnici i da ostane firma, da dolazi iz Splita. Hoćemo dalje nastaviti, o Dalekovodu? Nema potrebe da nastavljamo jer to je svakodnevni moj posao. Inače sam ministar financija, uobičajeno da se baš toliko ne puštamo u spašavanje firmi, svakodnevne razgovore s bankama itd. Da, to radimo, to je problem zašto nema pojedinih investicija i zašto neke investicije nisu izvedene. Hoćemo govorit da kad sam došao na carinskom prijelazu Metković znate šta sam načinio, najprije potjerao građevinare jer ništa nisu načinili, išli su sa cijenama dampinškim i tražili su najprije povećanje jer su se iznenadili na radove. Da, to smo radili cijelu ovu godinu, sve neodgovorne potjerali. Tamo gdje imamo obvezu prema Europskoj uniji i uvodili druge građevinare i pokušavali sustići rokove jer govorimo o tome, to je život i to je istina. A o vašem projektu koji spominjete rado ću porazgovarat.
Hvala. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo večera sam nakon dugogodišnjeg liječničkog iskustva saznao za jednu novu dijagnozu koje naravno nema u međunarodnoj klasifikaciji bolesti, a to je optimizam i već sam se ponadao da je našega ministra financija obuzeo optimizam, ali onda u analizi stanja dijagnoza rak, a rak traži brzu terapiju. Vi ste imali vremena za postavit dijagnozu gospodine ministre, 8 godina imate, neke pretrage ste i ranije napravili, za vrijeme dok ste bili potpredsjednik i ovo traži brzu terapiju, urgentnu, brzu terapiju a to je tsunami investicija o kojoj se govorilo, ne naravno tsunami poreza. Druga stvar, jedna stvar mi se dopala što ste rekli da je prehrambena industrija da je na neki način u tom beznađu koliko toliko stabilna, ali ja želim reći da prijeti jedan problem u prehrambenoj industriji, a to je nedostatak sirovina jer nažalost zbog stanja u poljoprivredi pada proizvodnja mlijeka, proizvodnja mesa itd., osim ako ne misli da će naše mljekare bit mješaone mlijeka u prahu koje se uvozi ili na neki drugi način da će doći sirovina. A ja vas moram demantirati da nije loše vođeno, od 2004. na ovamo su povećane količine mlijeka, povećane su količine ostalih proizvoda, ali nažalost u vrijeme od početka ove godine to drastično pada. Evo tu je problem i zato apeliram na vas da poduzmete nešto u toj strateškoj grani u koju se svi zaklinjemo. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, ministar Slavko Linić.
Mnogi liječnici vrlo teško uspostavljaju dijagnozu, prema tome već sam čuo nije optimista pa je optimista pa je ustrašen pa nije ustrašen i to je onda problem, pacijent umre prije nego se uspostavi dijagnoza. Prema tome, na vama je da i dalje razmišljate koju ćete mi dijagnozu potvrditi. Ali osnovno je vrlo jasno, za Vladu gospodina Zorana Milanovića nema jednostavno prepreka koje nećemo proći. Prema tome guramo optimizam, guramo bitku za razvoj, guramo bitku za radno mjesto. Ocjenjujemo stanje alarmantno, ali nudimo načine rješenja i uspjet ćemo u tome. To je rad Vlade Zorana Milanovića. Točno smo dijagnosticirali i ne hvalimo se, nije lako, ali ne velimo da ne znamo kako, ne prozivamo nikog prethodnika nego govorimo kojim metodama ćemo rješavati. Znači znali smo uspostavit dijagnozu što mnogim liječnicima fali, predložili smo i terapiju, način liječenja, sad ostaje vidjet dal ćemo uspjet jer liječenje ipak ne traje jedan dan. A ono što ja tvrdim, da tu smo optimisti, izliječit ćemo ovu privredu.
Đuro Popijač, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre. Pa evo sad nema kamera osim ovih saborskih pa zaista moramo malo i razmijeniti određene konstatacije. Spominjali ste ne u vašem govoru nego u replikama, valjda mi je dozvoljeno da se malo i na to osvrnem. Plinski ugovori, vi znadete da ja kao ministar gospodarstva i prošla Vlada nismo konzumirali. Naprotiv, kondicijama plinskog ugovora i unatoč tome smo povećali rudnu rentu, vi znate koja je trebala ako ste gledali taj plinski ugovor Gas master agreement koja je trebala bit. I unatoč tom plinskom ugovoru nismo povećavali cijenu plina. Zašto, u to vrijeme zato što je INA imala 2 milijarde kuna dobiti i kome bi mogli objasniti u uvjetima krize da je baš tu godinu bilo važno i nužno isto tako kao i HEP i njegovih milijardu kuna dobiti. Netko je to spomenuo usred gospodarske krize 2010. godine da moramo povećati pored takve dobiti cijenu energenata unatoč plinskom ugovoru. Govorite o Petrokemiji i gubitku od 150 milijuna kuna dobiti do 150 milijuna kuna gubitka. Pa znadete što je uzrok tome. Pa uzrok tome je povećanje cijene plina ove godine i uvjete pod kojima je Petrokemija morala kupiti plin. A da će biti mogućnosti kupovati jeftiniji plin to smo omogućili izgradnjom interkonektora kada će se početi kupovati plin na slobodnom europskom tržištu od Gasproma i bilo koga drugoga. Da li ste dijagnozu odnosno analizu gospodarstva koje ste zatekli. Da vas podsjećam 12 i pol posto imate manje građevinskih dozvola izdanih nego što je to bilo prošle godine. Prošle godine, mi smo prošle godine imali mali u dva kvartala ali ipak rast. To ste vi zatekli. Što ste napravili da vam je ove godine to sve skupa palo? Imate 11% manju industrijsku proizvodnju od loše i naslijeđene prošle godine. Što ste napravili? Imate 11% manje izvoza.
Hvala. Odgovor na repliku. Kolega Popijač isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku ministar Linić.
Dobro, onda kad već hoćete o statistici prošli kvartal, zadnji u 2011. je bila tragedija i trauma i ona se nastavlja i danas. Prema tome, nemam ja ništa protiv ako hoćete statistikom ratovati da vidimo kad je počelo rušenje svega ovog što se događa, kad je prestalo i građevinska sezona pa ćemo onda vidjeti što je to uzrok svemu tome. Ali samo za vašu informaciju preuzimanjem plinskog biznisa digli ste za jednu kunu privredi cijenu plina, privredi ste digli za jednu kunu, privredi, privredi. A privreda se zove Petrokemija Kutina, DIOKI, cementare, šećerane i da ne nabrajam sve ostalo. Građanima se nije diglo, da nije se diglo jer se vodila socijalne politika, ali privredi se diglo jednu kunu. Mi govorimo o tom dizanju cijena. U ovoj godini privredi pada cijena plina, provjerite pa ćete vidjeti. Prema tome, tu su problemi. Kupilo se skladište u kojem monopol ima INA, samo ona može skladištiti. Možemo mi imati interkonektore kakve god hoćemo. Ali zapamtite mi trebamo skladišta. Nismo ih načinili. 500 milijuna smo dali INA-i za Okoli i ona ima monopol do iduće godine i nitko drugi ne može imati tamo plin izuzev prirodnog plina itd. Isto tako, ušli smo prema Eniju koji drži dogovor sa MOL-om pa imamo visoku cijenu. Odbacili smo Ruse. Hoćemo da dalje pričamo o plinskom biznisu.
Martina Dalić, replika. Molim vas nemojte dobacivati.
Poštovani gospodine ministre, kasno je. Ja nekako brzo izgubim volju za ove rasprave koje se svode na to što bi bilo kad bi bilo, ali dobro. To je valjda neki moj problem. Ali željela sam u stvari reći i možda ponuditi obrazloženje jednog dijela ove povremene žučne rasprave, a koja se tiče ovih investicija. Naime, u vremenu prije krize Hrvatska je bila jedna od četiri zemlje sa najvećim investicijama u Europi i bila je apsolutno sa najvećim državnim investicijama. To se smatralo u političkom miljeu velikim uspjehom jer sve je izgledalo super. Rezultat toga je dug. E onda nakon toga su svi bili začuđeni dugom koji je nastao. U ovom obrazloženju proračuna za iduću godinu državne investicije spominju se 13 puta i očekuje se od državnih investicija da će na isti način pokrenuti gospodarstvo. I ako mene pitate cijela ova rasprava o prirodi ekonomske politike otprilike 60% se temelji na tome. Mi smo taj recept jednom isprobali i iskreno govoreći ne vjerujem da će državne investicije pokrenuti rast jer smo taj eksperiment proveli i rezultirao je neučinkovitom vrstom rasta i duga. I ono čega se ja bojim da će se taj primjer ponovo ponoviti, jer državne investicije će u principu dati isti rezultat. I zato u biti ne vidim smisla toj raspravi između HDZ-ovih investicijskih projekata i sada ovih nekih drugih investicijskih projekata koji će kao biti bolji, uspješniji, efikasniji. Sumnjam jer državni sektor i državne investicije nose iste neefikasnosti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku ministar Slavko Linić.
Državne investicije su dobrim dijelom bile i cestovnu infrastrukturu i budimo iskreni preogromna uložena sredstva, vrlo velik teret. Ali ono što je očekujemo možda ipak kao infrastrukturu turizma da to može značiti jače ulaganje u turizam, u objekte i u mogućnost da imamo veće prihode od turizma. Znači jedna investicija koja posredno može dat efekat. Kad govorimo o novim investicijama koje država treba poticati onda je to prije svega energetika. Neprihvatljivo je za Hrvatsku da uvozi 60% struje. To je jednostavno neprihvatljivo. Zašto? Imamo dovoljno vodenih tokova, imamo dovoljno plina i možemo sami izgraditi. Ono što je najvažnije u takvoj gradnji to su domaći građevinari, to su jednostavno domaći proizvođači kabela, domaći proizvođači elektro opreme, strojarske opreme, najvećim dijelom ipak su to domaći. Ono što je važno to nije infrastruktura to je proizvod, to je proizvod koji znači manji uvoz veća domaća proizvodnja, konkurentna proizvodnja i zato smo i riješili pitanje politike cijena prema građanima. Mi govorimo o tome. I s time da Vlada Zorana Milanovića još jedno veli, da mi ćemo jednostavno brinuti da imamo monopol u prijenosu i distribucije, ali gradnju, rekonstrukciju, modernizaciju i hidroelektrana i termoelektrana i termoelektrana na plin mora biti privatno-javno partnerstvo. Tražimo privatne partnere u tome, neće HEP investirati u Plomin, neće HEP investirati u OMBLU. Jednostavno nemamo tog potencijala, prezaduženi tvrtka, partnere trebamo. Ne trebamo kredite, trebamo ulaganja da ta investicija bude jeftinija. Zato sam ja optimista i mislim da taj program može dati i veće rezultate.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre rekli ste poreznom presijom nazivamo ustrojavanje na naplati poreza. Točno ste to maloprije rekli. Ja mislim da ustrojavanje na naplati poreza nije porezna presija, dapače to je sveta zadaća čini mi se Porezne uprave, već smo pod poreznom presijom nazivali uvođenje, odnosno povećanje stope PDV-a s jedne strane, s druge strane retroaktivnu naplatu zadržane dobiti. I ono što je možda od svega hrvatskim građanima najteže palo to je najava poreza na nekretnine. Danas ste vi prezentirali prijedlog Zakona o porezu na nekretnine. Ono što mi se čini dosada da se da iščitati određena neusklađenost između vašeg stava i stava premijera. Naime premijer je rekao da ocjenjuje i kako uvođenje poreza na nekretnine neće dodatno opteretiti hrvatske građane dok s druge strane iz večerašnje rasprave ja iščitavam, a možda se varam ali čini mi se da ste to negdje kroz brojne rasprave u kojima ste večeras sudjelovali najavili, da bi dijelom rasteretili gospodarstvo, smanjili stope doprinosa na zdravstvo, a kroz porez na nekretnine dijelom bi se kompenzirao nedostatak prihoda u državnom proračunu. I ono s čime se ne slažem, a volio bih da sam u krivu a da ste vi u pravu, da će uvođenje poreza na nekretnine smanjiti cijenu neprodanih stanova u RH. Ja se bojim da tome neće biti tako jer će taj stan i dalje imati titulara vlasništva, bio on sada banka ili neki developer koji je taj stan gradio, neprodani danas stan ili kasnije građanin koji je taj stan kupio. Pitanje je da li za stambenu namjeru ili neku drugu i dalje će biti obveznik plaćanja poreza na nekretninu.
Hvala kolega Bačić. Odgovor na repliku ministar Linić.
Očito da imamo krive procjene o tzv. imobiliziranoj imovini. Prema tome, prevelika imovina u Hrvatskoj koja ne služi za radno mjesto, za stvaranje ona služi za spekulativne poslove. Čekamo bogate Amerikance, čekamo bogate Europljane koji će to kupiti. A mi velimo ne, iznajmi, daj građaninu koji treba u Zagrebu stan da ga iznajmi po prihvatljivoj cijeni, obrnuto govorimo ako ti je prazna hala zašto da novi investitor koji dolazi kupuje, gradi novu halu kad može dobiti tu halu, može je kupiti i početi ulagati u strojeve, u tehnologiju. Da, to je razlika. I ima ogroman broj te nekretnine. I tokom ove godine mi ćemo pokazati koji su to prihodi pa ćemo moći nastaviti sa smanjivanjem stope doprinosa. Ogromne su te nekretnine i zato taj porez. Ne da bi opteretio građane jer će plaćati ili isto ili čak manje, o tome će odlučivati njihova lokalna samouprava, oni će odlučivati. Ali, oni koji imaju bogatstvo u nekretninama, kojima nekretnine služe umjesto štednje na banci platit će nešto poreza. I to neće biti malo. I to je otprilike ono što morate shvatiti. Bitna je poruka, bitna je promjena. Da, privatni sektor će investirati, privatni sektor će bogatstvo koje ima otvarati radna mjesta i koristiti. Da, općina ili grad će dobiti veće poreze pa čak i od države, a ne da nam Ministarstvo obrane veli neću da prenesem nekretninu, neću da dam trebat će mi za 10 godina. Ok, onda ćeš u proračunu imati stavku poreza i platit ćeš jedinici lokalne samouprave. Da, i to uvodimo, i to. Želimo i administraciju natjerati da ili stavi imovinu u funkciju ili plaća porez.
Zoran Vinković, replika.
Pa evo vezano sad za ove nekretnine države iako sam nešto mislio drugo reći. Opozicija ne mora braniti proračun i to je sasvim jasno, ali ako pogledamo ovdje zastupnike pa ako čak i ubrojimo predstavnika nacionalne manjine Deneša Šoju onda vidimo koliko zanima to zastupnike pozicije koji bi vjerojatno trebali biti uz ministra i braniti ovakav proračun. No, očigledno imaju pametnijih stvari. Pa vezano za nekretninu, vi ste upoznati s onom poznatom bivšom upravnom zgradom PIK Đakova Mimozom koja zjapi od 2000. godine prazna, nekoliko puta ju je država sanirala, a sad se nalazi u Audiju, predsjednica Vlade je to htjela darovati gradu Đakovu, bivša jel', pod uvjetom da se grad odrekne 26,7 milijuna kuna. Dakle, ima i procjena te nekretnine. A ona odluka vaše Vlade, odnosno one Vlade do 2003. nije nikad ni povučena, odnosno da se u nju preseli svi državni uredi, sva državna administracija u gradu Đakovu i na taj način bi država uštedjela enormna sredstva koja koristi na drugim nekretninama. Pa evo ovo je još jedan apel da se i u ovom proračunu sada za ovu godinu da se prisjetite odluke bivše Vlade Ivice Račana i da osigurate to preseljenje, normalno sada to preseljenje će koštati nešto više jel nekad reprezentativna zgrada nebrigom države je polako došla u potpuno derutno stanje.
Odgovor na repliku ministar Slavko Linić.
Sad reče drago mi je da podupire porez na nekretnine jer valjda je nakon današnje prezentacije vido da Vinkovci neće imati prosječnu komunalnu naknadu grada Zagreba nego je to ipak dano u rasponu i da je ipak dio ljudi u ministarstvu ne radi uzaludno 6 mjeseci i muči se da zaista uvažimo hrvatske specifičnosti i zaštitimo radnike Hrvatske, seljake Hrvatske i onaj tko živi i radi u svojoj nekretnini. Svi su oni zaštićeni, a ja sam uvjeren da će Audi požuriti sa transakcijama da ne plati enormne poreze jel ima nekretnine koje su van funkcije.
U ime kluba HDSSB-a Zoran Vinković i u drugom dijelu Dinko Burić.
Zahvaljujem. Nisam ja gospodine ministre podržao ovaj porez nekretnine 0,2, 0,4 i 2% iako je premijer Milanović tvrdio da komentiramo nešto što nismo vidjeli ali evo vratit ću se na proračun, ali je ovo doista državno vlasništvo u ovom trenutku koje definitivno propada. Država je najlošiji gospodar i trebala bi prije svega sanirati tu zgradu i preseliti sve državne urede kako bi imali manje troškove. To je jedan način racionalizacije. Normalno da ćete i dalje morati plaćati porez za korištenje nekretnina, ali to je jedna druga priča. No vratit ću se na ovaj rebalans proračuna za 2012.godinu i počet praktično s onim što sam govorio za ovom govornicom prije gotovo godinu dana kada sam citirao predsjednika Vlade koji je tada ustvrdio da je državni proračun složen sustav sastavljen od stotina i tisuća sastavnica koje katkad prosječan ljudski um ne može shvatiti. Ja sam već tada rekao da je proračun ne samo ekonomska matematika prihoda i rashoda nego je to prije svega i najvažniji politički dokument koji donosi jedna vlada jedna stranka jedna koalicija kojoj su građani dali povjerenje na izborima za ovaj Hrvatski sabor. I tada sam rekao da ovaj proračun nije realan, da nije razvojni, da nije socijalni, da je deficit proračuna koji je tada bio predviđen u iznosu 9,9 milijardi kuna, da je taj proračun projicirao novo zaduženje od 21 milijarde kuna, a fiktivno smanjenje odnosno kako vi to nazivate štednja od 3,4 milijarde kuna da nije ostvariva. To je već bilo vidljivo u 9.mjesecu kada je i sam predsjednik Vlade ustvrdio isto kao i vi kao ministar da imamo tehničkih problema oko proračuna, bez obzira što smo ušli u naplatu i smatram da je izuzetno dobro da Porezna uprava vrši naplatu poreznih dugovanja ne selektivno nego jednako prema svima, ali očigledno taj prihod naplate nije bio toliki da bi popravio sliku proračuna. Ono što smo dobili tim glavnim političkim dokumentom što je proračun RH dakle to nije proračun kulturno-umjetničkog društva gdje se može promašiti za 20 do 30% gdje se može ne izvesti jedna priredba, gdje se ne mora otići na neko gostovanje u susjedno selo, grad ili negdje van je činjenica da je uz ovaj proračun išlo i niz drugih zakona kojim se prije svega namjeravalo osigurati ono što je u proračunu za 2012.bilo zapisano. Pa je to prvi i osnovno bilo ona tzv. miniporezna reforma koja nije napravila da tako kažem ništa revolucionarno niti su prihodi jedinica lokalne samouprave iako im je povećano za 1,5% od poreza na dohodak i 0,5% županijama nije povećan prihod proračuna, naprotiv smanjen. Tu uvijek spominjem Ličko-senjsku županiju koja je u ukupnom iznosu dakle od tog povećanja poreza na dohodak dobila svega 9 tisuća kuna, tako da župan ličko-senjski vjerojatno nikog odvesti ni na ličku janjetinu ili će odvesti samo na lički krumpir ukoliko mu dođe neka delegacija. Druga stvar ta mini porezna reforma utjecala je na pad standarda u školstvu, u zdravstvu iako problemi sežu i daleko prije. Dakle kolege iz HDZ-a nije baš to tako ni smiješno jel i vi imate jednu veliku dozu odgovornosti ne sada za ovaj proračun nego za ukupno stanje u RH. Pa ovaj proračun je prije svega omogućio i stalna poskupljenja, omogućio je pad bruto nacionalnog dohotka, pad gospodarske aktivnosti, pad industrijske proizvodnje, pad potrošnje na malo, projicirao je i novu nezaposlenost u RH i danas u onom trenutku kada sam govorio o proračunu bilo je negdje oko 301 tisuće nezaposlenih, danas ima gotovo 350 tisuća nezaposlenih. S druge strane uz ovaj proračun gdje je dovedena u neravnopravan položaj sve regije u Hrvatskoj, važnija stvar od ovog rebalansa proračuna gdje se očigledno neće ispuniti ni ona ušteda koju ste najavljivali je svakako proračun za 2013., gdje se tvrdi da će doći do rasta i projekcije BDP-a od 1,8% da će ponovno doći do tsunamija investicija. Ja ne vidim niti jedan kran, niti jedan buldožer ili bager u državnim investicijama, vidim zadužene javne tvrtke, a proračunska potrošnja će biti 124,5 milijardi kuna, prihodi će bit 113, dakle planira se deficit od 10,9 milijardi kuna i tu se praktično približavate onom deficitu koji smo imali svih ovih godina. Činjenica je da dolaze i kamate na naplatu, to je negdje oko 9,5 milijardi kuna, a predviđa se i smanjenje troškova zaposlenih za 2,3 milijarde kuna. S druge strane imamo primjer gdje npr. u petrokemiji se uzimaju na osnovu te štednje i ne samo u petrokemiji nego i u Vladi uzima čitav vozni park gdje je dva automobila luksuzna s točnom označenom bojom, sjedalima koštaju 1,4 milijuna kuna. Dakle to su brojke koje govore da niti ovaj proračun koji je bio izuzetno loš, posebno za Slavoniju i Baranju o čemu će moj kolega Burić daleko više pričat, bio izuzetno loš i za Hrvatsku da nismo napravili iskorak nikakav, da sve više i više tonemo u dno. I spomenut ću evo našeg najnovijeg osuđenika, ovakvom vrste politike i ovakvim načinom smo doista gospodo i gospođe u banani.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre i potpredsjedniče Vlade sa svojim suradnicima. Dakle, kolega Vinković je dosta toga rekao u prvom dijelu izlaganja, ja bih samo nekoliko konkretnih pokazatelja koji potkrepljuju naša strahovanja da bi i ova hrvatska Vlada kao i one prethodne mogla biti Vlada koja ne razumije probleme s kojima se mi u Slavoniji i Baranji već godinama suočavamo, a onda i naša strahovanja da se ne želi poduzeti ništa kako bi se razvojni problemi i sve veća razvojno zaostajanje Slavonije i Baranje počeli rješavati. Evo ja ću u tom smislu podsjetit samo na već izrečenu poznatu činjenicu da je za ukupni razvoj Slavonije i Baranje neobično važna poljoprivreda kao strateška grana gospodarstva i ruralni razvoj u cjelini. Pa onda za ova naša strahovanja ukazati na ono što mi objektivno vidimo u brojkama ovog rebalansa proračuna jer kad pogledamo i ovaj današnji rebalans proračuna, kad pogledamo odnos prema poljoprivredi i prema ruralnom razvoju onda ta naša zabrinutost uistinu ima svoje utemeljenje. Jer podsjetit ću da smo u odnosu na onaj proračun 2011., kad smo donosili proračun za 2012., to sam već rekao, smanjili razdjel za nekih 460 milijuna kuna. Sad ovim rebalansom skidamo još 97 milijuna kuna, to je 558 milijuna, 560 milijuna, to je pola milijarde na razdjelu djelatnosti koja je važna za cijelu Republiku Hrvatsku, ali od posebnog značaja za Slavoniju i Baranju. S druge strane, nešto ću reći o nacionalnoj omotnici u okviru tog. Vidimo da sad imamo nekog povećanja od 130 milijuna …, međutim kad pogledamo što je trebalo u nacionalnoj omotnici osigurat za potpore poljoprivrednicima pa ona iznosi 2,5 milijarde, toliko je predviđeno da bude, a da smo mi bili osigurali u proračunu za 2005. svega milijardu i 500 i da ćemo sad imat milijardu i 600 u odnosu na potrebitih 2,5 milijarde kuna za potpore poljoprivrednicima onda vidimo da od tih potpora za poljoprivrednike nema ništa, nije niti 2/3, onda se na razini 64% utvrđenih potreba koje je sama Republika Hrvatska utvrdila da je potrebno za plaćanje, za potpore poljoprivrednicima. Nije to jedino što nas zabrinjava. Pozicija za tržišne intervencije u 2011.godini ona je iznosila 80 milijuna kuna pa je smanjena na 10 milijuna kuna, a sad ovim rebalansom se briše i tih 10 milijuna kuna. Ja ništa drugo ne očekujem nego da vi kao ministar financija kažete u redu, brisano je na toj poziciji kao što ste rekli za navodnjavanje i za odvodnju, ali je stavljeno negdje na drugu poziciju. Međutim, ne vidim ili ja nisam našao, ali nisam vidio gdje je to stavljeno. Dakle sa 80 milijuna kuna koliko je bilo 2011. godine sad smo na nuli. Vide se i značajna smanjenja u ovom rebalansu, dakle kad govorimo o sredstvima namijenjenim poljoprivredi i nekim drugim stavkama, evo ja ću navest samo neke koje su tamo važne, veterinarstvo i sigurnost hrane, smanjenje 6 milijuna i 300. Agencija za plaćanje u poljoprivredi skoro 12 milijuna kuna, razvoj akvakulture, gospodarskog ribolova na slatkim vodama, prerada … proizvoda, ribarstva, smanjenje od 12 milijuna kuna. Ništa bolje nije niti kad pogledamo onu poziciju ruralni razvoj koju sam na početku govorio. Prvo smo imali u državni proračunu za ovu godinu da se ta stavka smanjuje za 146 milijuna kuna, a ovim rebalansom pozicija za ruralni razvoj još za 55 milijuna kuna. Dakle u odnosu na 2011.godinu imamo smanjenje od 200 milijuna kuna na toj poziciji koju vidimo da je nadomještena na nekoj drugoj stavci. Otklanjamo posljedicama elementarnih nepogoda, neću trošit posebnu priču, posebno vrijeme na to, ali ću podsjetit 20 milijuna kuna ništa u odnosu na potrebe. Ja razumijem da se ne može sve to riješiti, međutim samo na području Osječko-baranjske županije u 2012.godini naš župan je proglasio dva puta elementarnu nepogodu i to u travnju ove godine zbog onih niskih temperatura, u siječnju i veljači zbog mraza, u travnju te 2012.godine, a u srpnju ove godine elementarnu nepogodu zbog suše. I ukupno utvrđena šteta bila ona objektivna ili ne, možemo razgovarati o ciframa ali je procijenjena na 800 milijuna kuna. To su podaci koje nije župan izbacio, nego koje su stigle s područja jedinica lokalne samouprave. I kad vidite da imamo 800 milijuna kuna, a 20 milijuna kuna, onda one koje je pogodila elementarna nepogoda morate razumjeti da se oni uistinu osjećaju s pravom zabrinuti i s pravom i s osjećajem da je država digla ruke od njih, a da država nema na to pravo. Ja ću rezimirat. Ovo su samo neke brojke jer ćemo raspravljat vrlo brzo idući tjedan o važnijem dokumentu, još važnijem od ovoga a to je proračun za 2013. godinu sa projekcijom sljedeće godine. Mi jesmo za to da se ravnomjerno podnosi teret krize, ali da na dva razdjela ministarstva od 20 ministarstava koliko imamo koja su od najvećeg značaja upravo za Slavoniju i Baranju, poljoprivredu i regionalni razvoj imamo ukupno smanjenje od 560 i 120 to je 680 milijuna kuna, a željeli smo uštediti, smanjit onaj deficit za 3,4 milijarde. To je više od 20% samo na ta dva ministarstva koja su od životne važnosti upravo za gospodarstvo Slavonije i Baranje. I evo vama ću nešto reći, žao mi je što nema kolege Đakića, teško je očito pratit sve brojke pa i vama kao ministru financija, jer kad je bilo postavljeno pitanje oko sustava za navodnjavanje Kapinci - … [[Govornik se ne razumije.]] onda je i vama vjerojatno promaklo da vam se nalazi u onom projektu za, odnosno u projekciji, u proračunu za 2013. godinu i nije izbačeno. Tu su se neke greške, nego naprotiv meni je drago evo kao predstavniku, zastupniku HDSSB-a da taj projekt ide dalje i informacije radi evo i kolegi Đakiću i cijeloj javnosti. Da, osigurano je 28 milijuna kuna u 2013. barem koliko smo mi vidjeli u proračunu za 2013. i projekcija za 2014. da će biti još 16 milijuna kuna. To je 44. Ali to je samo jedna kap u moru. Potreba koju treba Slavonija i Baranja kako bi kao danas najnerazvijenija regija stigla ostale razvijene regije u Republici Hrvatskoj. Evo zahvaljujem. Nadam se da ćemo imat dovoljno sluha evo da i kad budemo donosili Proračun za 2013. godinu saslušaju svi argumenti i da pokušamo prihvatit i amandmane na onaj prijedlog koji će … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Replika Jasen Mesić na izlaganje Zorana Vinkovića.
Zahvaljujem. Evo možda da sam pričekao i raspravu gospodina Burića možda ne bih replicirao, ali moram replicirati uvaženom kolegi. Plakat ćete za HDZ-om u nekim segmentima nakon rebalansa ovog proračuna i kad dođe novi, plakati. Sad ću vam reći zbog čega. Jer kad pogledate program, proračun za Ministarstvo kulture, ispričavam se sve ono što se u zadnje četiri godine uložilo u Slavoniju i Baranju od investicija, od obnove, a vi znate dobro koliko je to da ne nabrajam sad po gradovima uključujući i Đakovi. Pogledajte sad samo u rebalansu koliko su te stavke manje. A zašto to govorim, zašto je to bitno i za Slavoniju i Baranju kao i za druge građane Republike Hrvatske? Jer je to onaj novac koji direktno ide obrtnicima, malim poduzećima koji se tim vrstom tih radova bave, koji su licencirani od Ministarstva kulture za to. Tako da znam zašto se smijem. Tužan sam a smijem se. Volim optimizam, pogled u budućnost. Zbog toga to radim, ali vama će bit teško. Ili ćete se možda isto smijati zajedno sa mnom. Hvala.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Pa ne plačemo mi u Slavoniji za nikim. Ne plačemo čak ni od jada, ne plačemo ni od tih silnih novaca koji svakodnevno dolaze u Slavoniju i Baranju. To je bilo svega 4%, iako Slavonija i Baranja je daleko najveća regija praktično hrvatska. Ja ne govorim kolega Mesić o Ministarstvu kulture. To je jedan mali dio. Dakle ukupnog proračuna Republike Hrvatske, pa tako nećemo plakat ni za HDZ-om, isto kao što nećemo plakat ni za SDP-om. Ali ne možemo se ni smijati radi stanja u kojem je Slavonija i Baranja. Od nekad najbogatije regije u Hrvatskoj, pa u ovom dijelu Europe postala je najzaostalija regija, ne zahvaljujući ljudima iz Slavonije i Baranje, nego zahvaljujući odnosu centralne vlasti prema Slavoniji i Baranji, zahvaljujući ne postojanju fiskalne decentralizacije, zahvaljujući tome da u Slavoniji i Baranji sve više i svakim danom ima sve više i više nezaposlenih. Netko je ljude nagovarao otvorite stočarstvo, stočarske farme. Danas su ti poticaji smanjeni. Za ovu godinu za milijardu i 300. Trebao se napraviti red u isplati poticaja, ali se nisu trebala ukidati sredstva za poljoprivredu kao osnovne grane u Slavoniji i Baranji. Trebalo je tu poljoprivredu vezat sa turizmom na Jadranu, pa bi onda oni turisti jeli proizvode iz Slavonije ne bi jeli iz Rumunjske itd. itd. I jedini način kako Hrvatska može izići iz krize problem se mora rješavati u lokalnoj samoupravi, u regionalnoj samoupravi koja mora imati sve više i više novca [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa kolega Vinković.]] Završna rečenica. Neki su i minutu duže. Problem se neće riješiti u Zagrebu.
Replika kolega Đurović na izlaganje kolege Dinka Burića.
Hvala. Pa evo kratko. Vi ste zastupniče Burić govorili nešto o elementarnim nepogodama i jako sitnim iznosima koje je država isplaćivala za elementarne nepogode koje su se kretale u iznosu od kune, dvije, ponekad i ništa za hektar uništenih usjeva. Mislim da je tu Republika Hrvatska i propustila priliku provesti osiguranje poljoprivrednih površina, jer jedino je Republika Hrvatska valjda jedna od rijetkih država gdje osiguravatelji osiguravaju poljoprivredne površine, ali ne od šteta zbog elementarnih nepogoda. U isto vrijeme smo primjerice mogli čitati u SAD-u da osiguravatelj isplaćuje milijarde dolara za iste takve vrste šteta koje su nastale na poljoprivrednim površinama. Dakle, to je hrvatska specifičnost, a RH primjerice ima u većinskom vlasništvu jednog državnog osiguravatelja kojim bi mogla potaći utakmicu na tržištu osiguravatelja i u osiguranju poljoprivrednih površina od elementarnih nepogoda. Dakle, imala je u rukama jednu polugu, najvećeg državnog osiguravatelja kojeg je mogla pokrenuti da uđe i u takva vrsta osiguranja. Također ste govorili o ciframa u projektima navodnjavanja. I tu treba isto jednu stvar reći. Gdje je veliki resurs za uštede u državnom proračunu? To je tamo gdje se krade u milijardama. Projekti navodnjavanja u RH koštaju nenormalno, to nisu normalne cifre. Ne može kopanje kanala na jedan hektar koštati 10 tisuća eura po hektaru jer navodnjavanje košta više nego što vrijedi ta zemlja. Tamo se krade, to su nerealno velike cijene i odgovorna državna uprava bi sigurno mogla racionalnim, pažljivim praćenjem tih javnih natječaja uštedjeti milijarde kuna godišnje. Hvala.
Odgovor na repliku Dinko Burić.
Da, sve je to točno i uistinu postoji cijeli niz načina da središnja državna vlast pomogne ukoliko ima želju. Mi upozoravamo cijelo vrijeme da sve ove godine i za vrijeme HDZ-ove i za vrijeme SDP-ove vlasti Slavonija i Baranja je cijelo vrijeme bila gurana u stranu. Sad se to nastavlja, prema ovim pokazateljima, i u ovih prvih 11 mjeseci ove vlasti. I ukazujući na to želimo da se stanje popravi. Ja sam govorio o štetama, da postoji, postoji uistinu cijeli niz mehanizama kako bi se to moglo napraviti. Mi ne možemo, pričamo o tome kako čekamo ulazak u EU pa će onda evo sunce ugrijati građane u Slavoniji i Baranji, a vidimo da evo i ovdje na ovoj stavci na poziciji za dakle ove programe iz EU smanjili smo poziciju sa 30 na 10 milijuna kuna. Dakle, na jednu trećinu. Dakle, ulazimo u potpunosti nepripremljeni. Kad govorimo o brojkama evo ja ću navesti podatak i za 2011. godinu kad je u pitanju recimo te elementarne štete. Ja sam rekao 800 milijuna kuna za 2012. A recimo na području, opet govorim za Osječko-baranjsku županiju imali smo isto u dvije te štete gotovo 500 milijuna kuna, 490 milijuna kuna elementarnih šteta od elementarnih nepogoda. A onda stavimo stavku u proračun 20 milijuna kuna. Bolje da ste izbrisali i tih 20 milijuna kuna, ako su oni uistinu samo simbolični. Ako nije, pa to se u promilima onda mjeri. Ovo je samo podatak od elementarne nepogode za jednu županiju. Sad zamislite za 20 županija. Pa onda bolje izbrisat ćemo tu stavku, nema je jednostavno i reći, nego ovako 20 milijuna kuna ostaviti za prostor za manipulaciju da se možda i pomaže sredinama koje su, u kojima su možda na vlasti oni koji su politički da tako kažem podobniji trenutno vladajućima. Ne treba, treba sustavno rješavati probleme. A kad je u pitanju Slavonija i Baranja mi taj osjećaj sustavnog rješavanja nemamo.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja ministar financija Slavko Linić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Par riječi vezano na osvrt kluba HDSSB-a. Govoreći prije svega o projektima koji su smanjeni jednim dijelom su oni preraspoređeni na neke druge projekte i tu su određena povećanja. Ali najveći dio smanjenja je zbog plaće. Prema tome, neuspjeh Vlade u kontroli plaća rezultirao je i smanjenjem programa koji nisu vezani za EU jer tamo su drugi problemi nego jednostavno preraspodijele smo načinili u tom dijelu. I očito da je i poljoprivreda načinila isti problem. Povećanje plaća je razlog smanjenja. To je naš neuspjeh i u tome zaista nemamo što komentirati. Ono što zaista očekujemo da do kraja godine riješimo pitanje i kolektivnih ugovora i granskih ugovora i zaista provedemo uštede. Jer to je jedini način da možemo zaista ostvariti i dio projekata i programa neovisno da li je poljoprivreda, da li je obrt i poduzetništvo, da li je u pitanju i neki drugi ja bih rekao sektor kao što su obrazovanje i zdravstvo. Možda samo naznačiti da nije samo Slavonija i Baranja ta koja je izgubila dio projekata. To su i ostali dijelovi Hrvatske. Jer došlo je do umanjenja i vjerojatno poticaja sa jačom kontrolom i to je nedvosmisleno. U idućoj godini nadam se da neće toga biti, nadam se. Jer sam uvjeren da uz svo protivljenje mnogih od vas u opoziciji da ćemo skinuti plaće mi ćemo ih skinuti jer jednostavno ponovno ponavljam i vi ste sjedili ovdje fiskalno pravilo je svima doneseno, svi smo ga donijeli znate. Mi smo donijeli da neovisno o recesiji, neovisno o problemima mi moramo smanjivati rashode nominalno. Tragedija je što ova Vlada te rashode je sada odradila ne nekim projektima umjesto na plaćama. Predugo je trajala ta naša pregovaračka misija da se socijalnim partnerima pokušamo naći rješenje. Znate nismo dobili ni potporu za Zakon o reprezentativnosti koje nam daju mogućnosti da u biti stavimo nakon tri mjeseca van snage sve ugovore s kojima se ne slažemo, sve ugovore. Do kraja godine će taj dio procesa biti gotovo i bit ćemo puno, puno odgovorniji jer možemo zaključiti složiti se da plaće u državnim službama i javnom sektoru nisu veliki one zaista nisu velike. Ali isto tako ne možemo prihvatiti da ima ljudi koji su na Zavodu za zapošljavanje kada je u pitanju realni sektor, da su privrednici poljoprivrednici, obrtnici ti koji ne mogu sebi isplatiti plaću, a mi zato što smo u državnim službama imamo skromne ali sigurne plaće. A isto vrijeme tamo gdje trebamo dati potporu nismo bili u stanju dati. Iduća godina je posebno teška. Zašto? Raste kamata, obveze prema brodogradnji opet spašavamo radno mjesto, obveze prema EU sve su to novi izdaci koji traže veća odricanja, veća rezanja, veća rezanja. Trebate birati da li plaće da li određene programe. I to je ono gdje smo svjesni toga što treba učiniti. I u tom dijelu smatram eto nije to slučaj samo kod vas nažalost to je slučaj … i u tom dijelu nismo uspjeli. Otišla je ova godina milijardu 600 kuna umjesto u ono što treba otišlo je u plaće … I može se govoriti u tome koliko smo mi kao pozicija bili protiv ili nismo bili protiv kako se zove izmjene Zakona o radu. Ali ova Vlada veli mi ćemo provesti tu odluku i nema druge nego moramo smanjiti. Mi imamo problema sa fiskalnim pravilom i u idućoj godini sa ogromnim smanjenjem plaća, sa ogromnim smanjenjem plaća. Prema tome, zakoni RH su tu i njih se mora poštovati. Ostaje pitanje zašto smo si dali takve zadatke? A svi smo si digli ruku znate svi. nominalno moramo smanjiti rashode. Prema tome, nadam se da ćete više koji puta kritizirati Vladu što nije bila efikasna u kontroli plaća jer to smo zaista mogli obaviti, to smo mogli obaviti. To je zaista naš propust, tu nas možete zaista kritizirati i nema opravdanja. Koliko god netko drugi rekao da bi možda osobna potrošnja pala još koji indeksni poen, ali bi novac otišao tamo gdje je trebao biti namijenjen i gdje smo ga sada rezali. Prema tome nadam se da nećemo ponavljati grešku u 2013.
Imamo tri replike. Prvi je kolega Dinko Burić. Izvolite.
Da, poštovani gospodine ministre. To što je Vlada propustila napraviti ono što je trebala to je vama na duši i na odgovornost ali to nije opravdanje za to što imamo danas evo i u ovom prijedlogu rebalansu proračuna objektivnu činjenicu da je Slavonija i Baranja opet dobila po tamburi i kako god vi to pokušali opravdati to je nesporna činjenica. I kao što smo ukazivali prethodnih 8 godina HDZ-ovoj vladi nije pošteno da za sve investicije dobivamo za kraj koji 20% stanovništva i 20% teritorija samo 4 do 8% ukupnih investicija, prešućivalo se i jednostavno se nije reagiralo na to. Vama sada ponovo ukazujemo ne može biti linearno rezanje smanjenje regionalnih razvojnih projekata jer onda razlika u regionalnom razvoju u najmanju ruku ostaju iste ako se i ne povećavaju. Prema tome nama ništa ne znači to što ćete vi konstatirati nije samo Slavoniji i Baranji ukinuto a i drugima je. Mi smo očekivali od ove Vlade da će ispoštovati riječi premijera Zorana Milanovića da će posebnu skrb 23.prosinca prošle godine je to rekao voditi o Slavoniji i Baranji o kraju koji nije samo ratom opustošen nego je i politika kriva zbog situacije u kojoj se nalazi. To je rekao premijer Milanović, a mi to ne vidimo niti u proračunu za ovu godinu niti u rebalansu proračuna. Nažalost, ne vidimo puno niti u prijedlogu proračuna za 2013.godinu. Ja ću samo evo pogledajte 94.stranciu poziciju regionalni razvojni projekti, dakle oni bi trebali biti motor smanjivanja regionalnih razlika u Hrvatskoj. A imamo sa 43 milijuna kuna poziciju ukinutu na pola milijuna kuna jer da su negdje drugdje otvorene na nekim ali ne u tom iznosu nije za 40 milijuna kuna regionalnih razvojnih projekata ni u jednom drugom dokumentu. I opet je najviše dobila po tamburi Slavonija i Baranja, nažalost.
Odgovor na repliku ministar Slavko Linić.
Kada sam govorio o pojedinim programima prije svega sam mislio pitanje subvencioniranja poljoprivrede. Kada govorimo o projektima regionalnim, kada govorimo o projektima navodnjavanja i ostalog ne bih se do kraja složio s vama jel jednostavno Hrvatske vode i Hrvatske ceste pokušavaju svojim projektima se okrenuti posebno Slavoniji. U 2013.najveći deficit u te dvije tvrtke bit će zbog ulaganja u Slavoniju i Baranju. Prema tome kada govorimo o projektima mi ćemo ih samo smjestiti prema onima koji mogu biti daleko efikasniji i koji će sigurno izvršavati svoje obveze iz razloga jer će biti u direktnim kontaktima sa čelnicima lokalne i regionalne samouprave. Prema tome samo nemojmo govoriti o projektima jer projekti nisu u padu u tom dijelu. Kada govorimo o regionalnim projektima praćenim od EU u tom dijelu projekti nisu bili do kraja provedivi. Vi znate kolike su kontrole za nadležnim komisijama i to je razlog smanjenja. Prema tome, jačanje administrativnih kapaciteta je razlog da u ovoj godini dužni smo zaposlit preko 500 ljudi koji će radit sam na projektima. Prema tome itekako Ministarstvo financija je zainteresirano znate platit milijardu i 700 milijuna za doprinose Europskoj uniji, a ako ne povučemo preko 2 mi smo neuspješni. To je nešto što znači da će nam Europa biti teret. Itekako je sad bit važno sposoban povući ta sredstva. Ja vjerujem da u tom dijelu će barem ljudi koji rade na projektima biti i dovoljno educirani i sposobni i da će zajedno s vama i taj dio …. Prema tome, projektno financiranje neće biti na teret Slavonije i Baranje.
Zoran Vinković replika.
Uvaženi gospodine ministre. Sjećam se 2003. godine kada je sadašnja potpredsjednica Vlada obilazeći u kampanji Slavoniju i Baranju, sadašnja kažem prva potpredsjednica Vlade, rekla kako u ovom mandatu misleći da će iako je bilo moguće i formirati tada Vladu samo se pokojnom Račanu nije više htjelo igrati sa nezajažljivim interesima određenih političkih stranaka, rekla kako u ovom novom mandatu neće zaboraviti Slavoniju. Dakle od 2000. te do 2003. Slavonija bila zaboravljena. Čitavo vrijeme pa i vi kažete nadam se, premijer kaže nadam se, ministri kažu nadam se, ma nama je dosta nadanje više. Mi smo najzaostalija regija u Hrvatskoj i u proračunu ne možete linearno skidat Istri i Slavoniji jer je to nemoguće. Fond za regionalni razvoj bi se trebao nazvati fond za Slavoniju i Baranju. To je jedina činjenica i situacija u kakvoj mi živimo. Imat ćemo amandmane na ovaj proračun. Nemojte biti isti kao i Sanader i Jadranka Kosor, niti jedan amandman opozicije tada nije bio prihvaćen. Sjetite se malo dok ste bili opozicija, niti jedan amandman. Prihvaćeno je malo od nacionalnih manjina i od onih koji su dizali ruke za održavanje Vlade. Pustite amandmane, pustite projekte jer imamo projekte. Osječko-baranjska županija je najviše povukla sredstava iz Europske unije, dakle činjenica je da imamo projekte. Ako nisam mogao dobit tada novac iz ministarstva zato što sam bio SDP-ov gradonačelnik pa jel sad ne moram opet dobit zato što sam HDSSB-ov. Pa ja sam gradonačelnik svih građana. Urazumite se, pustite amandmane da prođu.
Hvala. Hoćete odgovorit ministre? I zadnja replika Dražen Đurović.
Hvala. Gospodine ministre, vi ste kao ministar financija odgovorni Vladi Republike Hrvatske, a mi smo kao narodni zastupnici odgovorni hrvatskom narodu i punjenje državnog proračuna je posao Vlade Republike Hrvatske, a naš je posao da pokušamo braniti interese hrvatskih građana, a interes hrvatskih građana da žive bolje. Dakle primarni interes hrvatskih građana i njihova primarna okupacija nije da li će se i kako će se punit državni proračun, već da ta država uopće ima smisla za život njih i njihove djece te stoga nemojte se možda čudit ukoliko ne nailazite na bog zna kakvu empatiju glede problema koje imate u obnašanju te svoje dužnosti jer mi ne dijelimo zapravo tu poziciju na isti način niti je doživljavamo. Našu potporu, a zasigurno i potporu hrvatskih građana imat ćete u rješavanju tog neuspjeha u kontroli plaća u javnom sektoru ukoliko se obračunate zaista sa visoko kako je netko rekao agentificiranom državnom upravom, dakle sa onom državnom upravom koja ima preko 200, 250 agencija, centara i sličnih paraustanova koji su ovih posljednjih 20 godina se sustavno i stalno formiraju pa i u ovom mandatu u ovoj Vladi u zadnjih godinu dana osnovan je cijeli niz agencija, centara i sličnih ustanova a pri čemu se cijela državna uprava, ministarstva nimalo ne smanjuju već se dio ovlasti prenosi na njih i tako stalno nastaju nove i nove. Mislim popis tih ustanova je smiješan, a radi se o milijardama kuna koje se isplaćuju za plaće u tim ustanovama. Ministar Bauk je prije pola godine najavljivao otprilike da će počet reviziju toga no to se nije koliko je vidljivo, dosad nema najava da se išta oko toga pomaklo. Dakle tu bi mogao biti zaista jedan značajan prostor za redukciju upravo u ovome što ste vi govorili. Hvala.
Odgovor na repliku, ministar Slavko Linić.
Nemojte se brinut za mene, bio sam ja i potpredsjednik, bio sam ja i u oporbi, znači s ove strane govornice, sad sam opet na ovoj i dapače, ja samo pokušavam objasnit politiku Vlade Republike Hrvatske, pojedine poteze i uvijek smatram da svatko od vas može imati pravo na drukčije mišljenje, pravo na drukčiju politiku i dapače, budimo iskreni mnogi i znanstvenici su ti koji se ne slažu sa predloženom politikom. Na nama je da probamo vidjeti tko je u pravu i koliko možemo jedan na drugog utjecat. Prema tome, ne očekujem da prihvatite svaku politiku koja je ovdje ponuđena, ali isto tako vidite ja sam osoba koja će uvijek reći gdje smo pogriješili, ne da se pravdam nego tu smo bili neuspješni. Moram reći da smo dobri prošli jer nas iskritizirali da smo bili neuspješni u uštedi 1,5 milijarde, ja sam se barem nadao da ćete nas malo više kritizirati. A u ovom dijelu kad govorimo, drugim dijelom ste govorili o agencijama, previše ih je, preplaćene su. Kompletno sada reduciramo, usklađujemo plaću sa državnom upravom. A moram vam reći od 1.1. sve bacamo na zajednički obračun plaća. Premijer je naročito bijesan da nema podatke o tome koliko tko dobiva plaću. Koeficijente znamo, plaće ne znamo. Ne znamo nikakve kontrole kako se isplaćuju, da li se dolazi na posao. Od 1.1. sve će bit na jedinstvenom sustavu. Trebat će nam nešto vremena da ih uvučemo u taj sustav ali zaista daleko većeg reda bit će u 2013. godini. To je naša obveza i moram reći opet po starom Ministarstvo financija mora to odraditi. Odradit će.
Hvala. Klub nacionalnih manjina i kolega Deneš Šoja.
… [[Govornik naknadno uključen.]] nastavit ću ovu misao ovo što je, o čemu je sad ministar govorio vezano za određene institucije koje se financiraju iz proračuna. Rebalans ovog proračuna ukupan materijal je negdje oko 280 stranica. Prilično detaljno sam pregledao koliko sam stigao, a rebalans, odnosno proračun za iduću godinu naravno nisam stigao ali vidim po stranicama da je 346. Prema tome, tu ima doista toliko tih institucija razno raznih koji se financiraju, a vjerojatno onda u ovoj godini idućoj će biti više njih. Ja sam samo jedan ispisao što mi je ovako posebno dojmilo, a takvih bih mogao i desetak povaditi i da zapravo bio bih sretan da dobije jedno izvješće šta rade, koliko ih ima, u čemu se sastoje te njihove aktivnosti. Kaže djelatnost hrvatske mreže za mobilnost istraživanja. To je toliko meni apstraktivno. Vjerovatno nadležno ministarstvo ima o tom neki pregled, njima se polažu računi itd. Evo toliko o tome, ali sada da se vratim na ovu problematiku manjinsku. Što se tiče manjina i osiguranje sredstava u ovom proračunu mi smo doista i zadovoljni i zahvalni jer je umanjenje praktički nepunih 1% tako da tu za kulturnu autonomiju i za ove osnovne potrebe manjinama je osigurano gotovo isti iznos sredstava kao što je to bilo u prethodnoj godini. No međutim, ja kao zastupnik položaj manjina malo gledam u drugom kontekstu i šta smatram čak i mnogo važnijim ili najmanje toliko važnim položajem manjina u smislu određenog standarda naravno i sa većinskim narodom tamo gdje i on, gdje živimo zajedno. Tu već bih mogao reći da ima određenih problema i poteškoća, iako moram naglasit da što se tiče Baranje ja ću se najviše ograditi se vezano za Baranju i za ona područja od posebne državne skrbi gdje živi manjina koju ja predstavljam. Naime, što se tiče ovog komunalnog standarda, tih područja kao i društvenog standarda odnosno komunalna opremljenost i objekti društvenog standarda tu svakako mislim i na objekt, na sakralne objekte. Tu doista još imamo određenih poteškoća i te su poteškoće najviše izražene i baš na područjima koja su bila okupirana, koja su najviše stradala u ratu. Ja sam ovdje o tome već govorio. Moram spomenuti primjer i Laslova i Korođa i Bilja i ovih mjesta gdje doista je evidentan još jedan, evidentno je jedno stanje koje mislim da u narednih godinu, dve dana treba mijenjati i popraviti. Naime, ako mogu spomenuti da je recimo u razorenoj crkvi u Bilju, a znamo da je to bilo okupirano područje uz Osijeka još prošle godine je bagrem rastao u porušenoj crkvi. Sad smo krenili malo u adaptaciju i ja se iskreno nadam da će biti određenog razumijevanja i za ostale objekte. Ne radi se o velikim sredstvima kad su kapitalne investicije u pitanju i mislim da je u krajnjem slučaju nedozvoljivo da ta područja tako jadno izgledaju što se tiče i infrastrukture i objekte društvenog standarda. Naravno ta su sredstva predviđena i izvori tih sredstava za financiranje tih potreba u Ministarstvu regionalnog razvoja koja ima tamo na raspolaganju negdi 1,3 milijarde grubo i Ministarstvu prometa, pomorstva i infrastrukture tamo je čak preko 5,8 milijardi. I ja ne mogu baš do kraja prihvatiti opasku da su stvorene određene obaveze za pojedine objekte kapitalne investicije na drugim područjima. Jer kad pogledate detaljnije proračun, ne želim stvarno nikome se posebno zamerit, ali moram to reći. Ja sam u proračunu to vidio određena ulaganja u luke, u dvorane za tjelesni odgoj, u zatvoreni bazen itd. u Zadru, u Šibeniku, u Pločama, Rovinju, Korčuli. Mislim da su to područja koja se ne mogu usporediti sa Baranjom i Slavonijom dobrim dijelom. I sad bih rekao ovako ako mi imamo određenih šteta ove godine u poljoprivredi onda je to sunce moralo konvenirati upravo turizmu. Prema tome, na tom području, a i čuli smo podatke kakva je bila sezona, pa mislim da ne mogu se otet dojmu da ne bi sa tih područja moglo ipak naći koji milijun, dva ili tri za kapitalne objekte na ovom području o kojima sam ja govorio. Jest da su stvorene ranije obaveze ali i tu imam jednu malu primjedbu jer određena obaveza stvorena je prema gradu Belom Manastiru. Tamo je trg rasturen, potpisan je ugovor i sad će isteći ovaj mandat gradonačelniku i taj trg će ostati onakav kakav je, a obaveza je stvorena, ugovor je potpisan. Prema tome, malo treba samo više razumijevanja i sve se to onda da razriješiti. Kada se spomene, ja sam doista obilazim i ministarstva i pomoćnike ministara itd. pa za te kapitalne investicije ne uklapamo se u kriterije, treba osigurati vlastito učešće za te investicije, treba se javiti na europske fondove itd. Pitam ja vas jedna lokalna samouprava koja nema za to ni kadrove ili jedna crkvena općina odakle će ona osigurati svojih 10, 20% od 500, 600 tisuća, oni vjernici onih 30 ili 50 ljudi. Pa nema šanse. A to je sve još razoreno za vrijeme rata. Prema tome, to je jedan objektivan problem koji treba na drugi način razriješiti. Ja moram malo samo da podsjetim kad se prolista malo taj proračun recimo imate određenih poglavlja na drugim područjima baš kod Ministarstva regionalnog razvoja kaže ovako: "Poticanje komunalne i društvene infrastrukture na otocima i u priobalju, pod 1. Pod 2. Razvoj priobalja i infrastrukturnih projekata. Pod 3. Integralni razvoj lokalne zajednice u priobalju. Zatim potpora Lučkoj upravi Ploče za realizaciju projekata integracije trgovine i transporta." Sa 10 milijuna doduše smanjena na 6, ali i to mi je prilično apstraktno, ne znam kakva je to firma o čemu se tu radi. Nije ni moje da u to posebno ulazim. Ili, rekao sam već izgradnja toga zatvorenog bazena itd. I to kad se pogleda mislim da doista sa malo, malo samo više razumijevanja moglo bi se naći za ove najkritičnije točke, odnosno ove kapitalne investicije na području Baranje i onom dijelu Slavonije gdje i moja manjina živi. Sad ću biti slobodan samo 2, 3 riječi reći vezano za malo i gospodarsko stanje jer je to očito povezano sa proračunom. Baranja raspolaže sa 55 tisuća hektara plodnih oranica. Od tih 55 tisuća hektara 17 tisuća je na Općini Knežev vinograd gdje sam ja načelnik, to je jedina općina sa mađarskom većinom stanovništva u Hrvatskoj. I ne znam 10-ak, 12 tisuća hektara šuma potoci, Dunav itd. i baranjska planina 80% je također na našem području. Međutim, unatoč takvom bogatstvu s obzirom na stanje u poljoprivredi koje je mi imamo nezaposlenost preko 20%, imamo u onih 4, 5 sela 330 i nekoliko praznih kuća i ima preko 300 kuća u selima gdje živi ili samo baka ili samo djeda. A imamo veliko bogatstvo, najveći dio toga je dato u koncesiji velikoj firmi koja plaća za to zakup. Zakup ne iznosi u visini ni jednu trećinu tržišne cijene. I tako da, a i ovi ostali koji obrađuju ove poljoprivredne površine također ili smo privatizacijom kupili ili drže u zakup od države, odnosno državno zemljište. Stanovništvo je zapravo iznervirano već takvim stanjem jer dolazi do velikog prelijevanja dohotka sa tih površina na drugo područje, oni koji zapošljavaju određeni broj radnika drže ih na minimalnoj plaći. Prema tome, proračun općine od toga nema gotovo ništa. A od tog velikog bogatstva ukupan prihoda proračuna općine je 800 tisuća kuna jer to dijelimo sa državom. Evo ja samo pokrenuo, moram to sad ovdje reći, jednu inicijativu da ne tražimo sredstva samo tražimo suglasnost, izmjenu propisa da predstavničko tijelo lokalne zajednice može na određen način zahvatiti pa da realno ovi koji zarađuju, koji eksploatiraju to bogatstvo učestvuju u podmirenju tih određenih potreba u športu, kulturi i te lokalne zajednice. Imam osjećaj da to ne ide, neće proći. Ja to teško mogu objasniti upravo onim ljudima koji i sami to predlažu, koji imaju tih 500, 600, 700 do 1000 hektara jer od onoga ne možeš pomoć tražiti koji živi na socijalnoj pomoći. Prema tome, ja moram ove momente naglasiti. I još da izrazim svoje malo negodovanje u ovim materijalima i u ovom proračunu puno je stavaka vezano za nerentabilne brodske linije, što je apsolutno potreba. Ja sam napisao, već mjesec i pol dana čekam odgovor od Ministarstva prometa vezano za vezu Belog Manastira sa Pečuhom u Mađarskoj jer naši đaci, studenti pa i inače te veze raznorazne jer su naši prognanici živjeli u Mađarskoj pa najavljeno je i strepimo od toga da će 8.12. ta pruga biti ukinuta. I iz tog razloga sam se tu aktivirao, međutim na sve moguće intervencije već mjesec i pol dana nemam nikakav odgovor. Nadam se da će valjda ovih dana to stići. A još bih naglasio jedan momenat vezano za da i to ilustriram situaciju u kojoj se mi nalazimo Baranja. Vi svi sigurno ste i bili ili ste čuli o biseru prirode o Kopačkom ritu. Ja bih volio da tko još nije bio da dođe i da obiđemo to selo Kopačevo na rubu tog jezera Kopačkog pa da se vidi kako izgleda kako živi to stanovništvo tamo, kakvi su im putevi, nogostup, rasvjeta i ove osnovne stvari i ona druga dva sela koja su na rubu. Imam osjećaj da se to nalazi na nekoj drugoj lokaciji, neću biti zloban u nekakvom priobalju valjda bi bilo i pokretnih stepenica za ove turiste da mogu doći do jezera. I moram i to reći nedavno sam imao razgovor i susret s jednim kolegom prijateljem s načelnikom iz primorja iz jednog malog gradića pa mi je rekao da u tom malom gradiću ima 15 kružnih … ovog rotora što se tiče prometa. Mi smo napravili jedan pa smo jako sretni, ljudi su se počeli vrtiti u tome to lijepo izgleda itd. i kaže da on treba još njegova općina ili grad samo jedan napraviti onda je sve kompletno riješio. Ja se tome divim i drago mi je. I vidio sam i takvih jer ima i fontane i to sve skupa i to je sve uredu ali doista su te razlike velike i ja apeliram ovdje već to govorim radi proračuna za idući godinu [[Upadica: Kolega Šoja privedite kraju.]] da se pokuša situacija sagledati. Ja sam uvjeren da ćemo naići na razumijevanje.
Da, treba voditi računa o vremenu. Replika kolega Dinko Burić.
Poštovani kolega zastupniče, ajde hvala Bogu da to čujemo i od zastupnika vladajuće većine. Vi ste sada govorili na način kako bi trebali svi zastupnici iz Slavoniji i Baranje bez obzira kojoj političkoj opciji poziciji ili opoziciji pripadaju trebali govoriti objektivno. Nadam se samo da ćete i prilikom glasovanja nemojte sada prigovarati vama se obraćam ako može kasnije se dogovarajte, ja molim jednostavno. Dakle nadam se da ćete i prilikom glasovanja se ponašati i dići ruku u skladu s ovim što ste sada govorili da se ne dogodi kao prilikom donošenja državnog proračuna za 2012.godinu kada je na naš amandman da se gradi obilaznica oko grada Nove Gradiške gradonačelnik Nove Gradiške digao ruku protiv toga. Međutim evo vi ste koliko znam kluba i u Klubu zastupnika nacionalnih manjina i u Klubu nezavisnih zastupnika jel tako? Poslije ovakvih diskusija mislim da možete doći i u treći klub u klub HDSSB-a a ukoliko jasno budete digli ruku za amandmane koje će klub HDSSB-a podići, a bit će jako zanimljivo vidjeti kako će svih ostalih 21 zastupnik osim nas 7 koji dolaze iz Slavonije i Baranje glasovati kada budemo glasovali o amandmanima za projekte u Slavoniji i Baranji. Evo drago mi je da sjedi još jedan iz vladajuće kolega Hajduković, uvjeren sam da će za sve projekte iz grada Osijeka pogotovo u sklopu predizborne kampanje kao kandidat za župana poduprijeti sve naše zahtjeva i da će biti onako u skladu s njegovim onim Aleluja da ne bude kasnije iznenađenja nekih. Vama želim da ovo što ste govorili sada o Baranji uistinu i vi podnesete amandmane za projekte u Baranji ne samo za vašu općinu nego i za cijelu Baranju a onda i da poduprete sve ono što će doći iz Slavonije.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Deneš Šoja.
Kolega Burić slažem se sa vašim konstatacijama i drago mi je da ste to spomenuli jer ja sam nešto i zaboravio. Izgradnju u Batini luke, ja sam to podržao iako je to bio vaš prijedlog i iskreno se nadam da će i tu biti razumijevanja. Ta izgradnja traje već tri godine, a kada pogledamo u materijalima koliko se sredstva izdvajaju za luke velike luke što je uredu nemam ništa protiv od Šibenika, Zadra itd. ja se nadam da će i Luka u Batini naići na razumijevanje i da možda za godinu dana možemo i mi brodove prihvatiti. A sigurno ću to podržati.
I klub HNS-a i kolega Srđan Gjurković.
Poštovana potpredsjednice, poštovani ministre sa pomoćnicima, kolegice i kolege. Dakle evo u ime kluba HNS-a nakon 5,5 sati kao 9.po redu dakle sasvim jasno da izmjene i dopune državnog proračuna za 2012.godinu nisu bile samo predmet rasprave mogu to tako reći u ime kluba vezano za izmjene i dopune nego u biti za jednu analizu rada ministarstava odnosno Vlade vezano za u biti našu koaliciju i kako smo ili nismo realizirali jer kada bude vjerojatno izvješće o izvršenju državnog proračuna onda će rasprave vjerojatno biti ono što je uvijek, a to je aktualno u tom trenutku puno više nego o onome o čemu danas raspravlja. Dakle, izmjene i dopune proračuna kako je u uvodu rečeno i kako je ministar ponavljao konstantno, a to je da se prišlo apsolutno i realno i istinito i da se u onim segmentima u kojima se nije realiziralo što se htjelo i što se zadalo jasno reklo samokritički ili kako već hoćete da se to nije napravilo. Međutim ono što je ključno za ovaj proračun, neću ulaziti u stavke konkretne, ali jasno je da deficit se apsolutno održao ispod 10 milijardi kao onaj cilj, jedan od glavnih ciljeva koji je bio proračuna. U svakom slučaju rashodi se moraju kontrolirat i to apsolutno podržavamo i podržavat ćemo i dalje jer proračun je onaj preduvjet i ujedno je i razvojni. Preduvjet je za stabilnost koju smo uspjeli održati i ne samo u razgovorima sa svim agencijama koje daju rejtinge, koje utječu na onaj dio vezan za troškove kapitala, odnosno kamata, koji utječu ne samo da nam kamate postojeće ne rastu nego one buduće, ne samo za državu nego za gospodarstvo, za građane, da ostanu iste i da budu eventualno manje i što se pokazalo značajnim i za one kredite koje osigurava HBOR da budu izuzetno povoljni kako bi prenijeli gospodarstvu, kako bi osiguralo mogućnost restrukturiranja. To je jedna od ključnih zadaća bila ovog proračuna da osigura stabilnost financija osim naravno financijske discipline i zadovoljavanja fiskalnih pravila. I to je proračun i sa ovim rebalansom osigurao, to je osigurao da sa svim izmjenama i dopunama i novim zakonima što poreznim reformama, što za investicije, što za konkurentnost možemo optimistički, ali realno gledati prema idućoj godini da ćemo moći osigurati prostor za domeće investitore i za strane investitore. To je bio u biti jedan od najvećih zadaća političkih ovoga proračuna koji nije priča nego je konkretno i gdje tek sada i strani investitori i domaći investitori znaju da ova Vlada apsolutno konzistentno stoji iza deficita i za svoje politike, da nema kritičnih točaka, da se mogu stabilno i odlučno odlučiti ući u investicijske cikluse jer on naravno investicijski ciklus nije samo ciklus u onome periodu kad se investicija radi nego je ona posebno u onome periodu kritična kad se to mora počet vraćat, kad se ulaganja moraju vraćat. I zato svi oni zakoni koji su doneseni posebno za stimuliranje investitora, oslobađanje od poreza na dobit plus ono oslobađanje reinvestirane dobiti su elementi na čemu se jasno može u idućoj godini očekivati razvoj i investicije iz privatnog sektora. Jasno je rečeno da javni sektor nije onaj dio investicija koji smo planirali realizirao ali što iz subjektivnih, ali i objektivnih razloga zbog toga što paralelno s time se krenulo u reforme i ono što je bitno, zaista se krenulo u reforme i restrukturiranje javnog sektora i to je pokazatelj da ćemo iduće godine moći govoriti da smo to i izvršili. Što se tiče ovoga proračuna i makroekonomske politike treba posebno naglasit da javni sektor se počeo ponašat na način na koji je potrebito kako se u biti ponaša i privatni sektor i to je isto poruka ove Vlade i poruka ovoga proračuna da nema više niti subvencija niti davanja sredstava tamo da bi se pokrivale dubioze. Uvodi se jasna i odgovornost po pitanju rada javnoga sektora, a ono što se prati, ono što će se pratiti to su projekti koji su razvojni. Govorilo se i o raspravljalo o infrastrukturnim projektima, da ovaj proračun nije razvojan, da on to ne prati. Infrastrukturni projekti kao što su bile autoceste koje su jasno podigle turistički prihod sa 3 milijarde i 900 milijuna eura na 5,5 milijarde eura su sigurno projekti koji infrastrukturni imaju svoje opravdanje. Naravno, ne da se nakon toga povećavaju troškovi kroz zapošljavanje i troškovi kroz održavanje, da onda prosjek održavanja i troškova takvih tvrtki kao što su HAC budu tri puta skuplji i veći nego što u biti su prosječni kad ih privatni investitori, odnosno privatni poduzetnici rade. Dakle ovaj proračun je proračun racionalizacije, ove izmjene i dopune proračuna proračun stabilizacije, fiskalne stabilizacije, odgovornosti i ono što je ključno, još jedanput ću ponoviti, stabilnosti i javnih financija uz stabilnost financijskog sektora kojeg imamo nema razloga da za iduću godinu ne očekujemo i razvoj koji je predviđen u bruto proizvodu i razvoj i zapošljavanje što su ključni u ovome trenutku i u budućnosti i uvijek za Republiku Hrvatsku. Naravno, u ime kluba HNS-a podržavamo izmjene i dopune proračuna za 2012. godinu i vjerujemo da ne samo da će se ostvarit sve ono što je napisano nego da će 2013. godina donijeti onaj osmijeh i početak zadovoljstva svih građana zbog čega smo dobili povjerenje, a povjerenje smo dobili da napravimo promjene, da napravimo rezove, da budemo istinita politika da otvoreno gledamo svima u oči gdje griješimo jasno kažemo, gdje dobro radimo da dobijemo pohvale. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljene dvije replike. Prva je replika poštovanog zastupnika Mladena Novaka. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolega rekli ste da prostor, spomenuli ste prostor za investitore pa sad ja postavljam pitanje i sebi i vama. Bila je predviđena izgradnja škole u Sisku 5 milijuna kuna ako se dobro sjećam. Od toga se koliko vidim od toga se odustalo, a to je sigurno bio prostor i za domaće poslovne subjekte da se uključe aktivno u taj dio. Međutim, vidim da je to prenešeno na proračun za 2013. godinu. Da li je to će biti prije petog mjeseca krenut sa realizacijom pa to možemo shvatiti kao dio predizborne kampanje i predizbornih obećanja ili je to eto splet čudnovatih okolnosti pa je došlo do toga. A drugo, spomenuli ste restrukturiranje javnog sektora pa čisto da vas podsjetim da do sad se to restrukturiranje barem kod nas svelo na to da se uglavnom izgovarale cifre 5000 viška, 5000 radnika viška na Hrvatskim željeznicama, 800 u HEP-u i sad da ne nabrajam koliko ih ima još po tim javnim poduzećima, odnosno u tom javnom sektoru. A koliko vidim plan za u buduće je prodaja tog javnog sektora, jer poslije Velike Britanije i sad što Španjolci rade mi ćemo biti prvi koji ćemo se riješiti vjerojatno svoje željeznice ne znam koji je to motiv. Ali očito je to kako ste vi rekli restrukturiranje javnog sektora. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Uvaženi kolega, dakle očito je jasno da ono što govorimo o politici Vlade, politici koalicije da mi uopće ne razmišljamo da su lokalni izbori kako se do sad radilo, nego zaista smo se prionuli poslu posebno Vlada kao izvršno tijelo da rješavamo sve ove nagomilane probleme i da pokušamo i oživit i pomoć gospodarstvo ono koje ima šanse da može dalje radit i funkcionirati. To je u smislu da se namjerno nešto ili nije radilo ili odgađalo. I to je ono osnovno i ključno u ovom poslu. Drugo pitanje je bilo. Dakle, apsolutno će se, dakle ono je u tijeku i oni će vrlo brzo biti gotovo i po tom pitanju kako je ministar govorio naravno apsolutno gdje postoje i viškovi tamo će se apsolutno isto tako poštivati svi oni uvjeti iz kolektivnih ugovora, odnosno Zakona o radu. Prema tome, nitko po tom pitanju neće biti oštećen osim naravno situacija u kojima, gdje su viškovi posebno gdje je administracija neće moći nastaviti raditi. Ali taj dio posla kako smo i čuli nagomilavanje nepotrebnih zanimanja, neću reći kadrova, zanimanja u javnom sektoru je nešto što isto smo spremni preuzeti i preuzimamo i napravit ćemo neovisno opet kažem o lokalnim izborima jer mi nemamo vremena zbog toga šta ova država nema vremena za čekanje i odgađanje. I otpočetka i u kampanji i prilikom preuzimanja vlasti rekli smo jasno preuzimamo odgovornost. Ta riječ znači da nemamo populizma i demagogije, nego rada uz greške koje su moguće ali preuzimamo odgovornost i odradit ćemo taj posao na najbolji način i vjerujem da će građani to jasno prepoznati.
Hvala lijepa. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Dražena Đurović. Izvolite poštovani zastupniče.
Evo ukratko usprkos poodmaklom vremenu. Ovo je bilo toliko inspirativno izlaganje da se čovjek mora na njega osvrnuti. Uspjeh da ostvare proklamirani cilj da se deficit zadrži ispod 10 milijardi kuna ne sjećam se kad je taj cilj proklamiran i koji uspjeh je ostvaren time. Ali eto upravo je to bila vaša izjava. Sada bih se osvrnuo još na neke izjave usput. Dakle, krenulo se u reforme restrukturiranja javnog sektora, uvodi se javna odgovornost. ovo je proračun stabilizacije, a sljedeća godina donijet će osmjeh hrvatskim građanima. Da, i na kraju poruka kolegi da ne širi demagogiju i populizam. Hvala.
I odgovor na repliku poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Uvaženi kolega vi ste onako izvukli iz konteksta dio mojih ne rečenica nego riječi. Dakle, što se tiče 10 milijardi deficita, ja vas moram podsjetiti da je deficit 2010. i 2011. bio 14 milijardi. Smanjenje deficita od 4 milijarde. Ako vi smatrate da to nije uspjeh i da to nije ono što smo govorili i kod donošenja proračuna cilj i da je to smanjenje deficita proračuna sa 4,2 na 3% bruto proizvoda. Pa ako to nije uspjeh, onda ja ne znam. Trebalo bi po tom pitanju malo i ekonomski se da budem iskren educirati bez uvrede. Osmjeh na licu. Pa osmjeh na licu ne samo zbog toga što vjerujem da ćemo ući 1.7. i biti 28 članica EU, nego da sav ovaj rad mora imati rezultat u novom otvaranju radnih mjesta i kao pokazatelju da i građani to osjete kod sebe. A vjerujem da umirovljenici kojima smo nakon dvije godine što je stopirano da im se mirovine po švicarskom modelu povećavaju ove godine su imali dva puta oni imaju taj osmjeh vjerujem i ove godine.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu klubova prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu poštovanih zastupnika u trajanju od 10 minuta. Prva je poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite poštovana zastupnice.
Poštovani gospodine predsjedniče ja ću vrlo kratko s obzirom da je sad ovo jedan sitan sat već skoro ja sam ustvari odlučila iskoristiti ovih svojih 10 minuta sa 2 cilja. Prvo bih željela vama nešto predložiti kao predsjedniku Sabora. S obzirom da je ova rasprava imala različitu dinamiku, a prišla je u sasvim jednu argumentiranu i rekla bih smirenu dinamiku u određenom trenutku negdje oko 19,30 ja bih predložila kad budemo imali raspravu o Proračunu za iduću godinu da ustvari krenemo negdje oko 21,00 i da se svi ovdje okupimo i tada stvarno argumentirano i smireno raspravimo o proračunu. Čini mi se da ovi kasni sati pridonose kvaliteti smirenosti rasprave i smanjivanju količine demagogije. A gospodine ministre vama bih samo jednu rečenicu htjela reći, pozivali ste nas tu da vas kritiziramo što Vlada nije uspjela smanjiti masu plaća. Ma to je ustvari samo jedan sveukupni element onoga o čemu ste i sami govorili, a to je pitanje fiskalnog pravila. Pa ja ću vas uvijek malo kritizirati oko pitanja ispunjenja fiskalnog pravila ali se zato nemojte ljutiti onda tom prilikom jer što se EUROSTATA tiče svima nama je svejedno u kojoj će to godini biti. U nekoj će biti. 2011., 2010., 2009., 2008., 2007., 2014. sasvim svejedno, ali ono što je važno jest da se problem riješi. Hvala lijepo.
Tko da vam odgovori ministar prvo ili ja? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Ja vam se zahvaljujem, hvalevrijedan prijedlog. Predložit ćemo kolegama i kolegicama zastupnicima konstruktivan, a smanjit će i troškove HRT-a. … [[Upadica se ne razumije.]] To je individualni pristup svakog zastupnika. Idemo dalje. Poštovani zastupnik … [[Upadica se ne razumije.]] Može, dapače. Može, može. Izvolite poštovani ministre.
Prema tome je ovo fiskalno pravilo je problem. Imat ćemo samo sreće što imamo deficite u brodogradnji. Prema tome Vlada ne uspjevši uštedjeti milijardu i 600 milijuna na plaćama ima jednostavnu računicu koja je vrlo, vrlo teška. Ima računicu i tu nemamo što izbjegavati činjenice što je. Imat ćemo samo sreću što imamo deficite u brodogradnji, ništa drugo. Ali jednostavno vidimo koliko je teško jer opravdani su zahtjevi mnogih da nismo uspjeli realizirati projekte, da imamo teškoće sa projektima, ali pravila smo si sami predložili. I uvijek ostaje pitanje da li je ovakvo pravilo koje smo si sami zadali treba biti u vrijeme recesije i ovakvih kriza. I ono će nas u mnogočemu koštati, još će biti rezanja. A vidimo da kad imamo kamatu koja se približava 10 milijardi kuna što je naš u biti deficit jednostavno vrlo teško je rezati daljnje rashode. Prema tome, fiskalno pravilo će svima predstavljati problem. Vladi radi odgovornosti, ali i svima vama saborskim zastupnicima jer jednostavno trebat će donositi proračune, uz proračun i fiskalna pravila. Bit će vrlo teško.
Hvala lijepa poštovani ministre. Sljedeći za raspravu je poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ja sam tijekom poslijepodneva u nizu replika rekao u najvećem dijelu ono što sam imao namjeru sada u pojedinačnoj raspravi, ali ću sada samo kratko jedan dio koji se odnosi na Ministarstvo prostornog uređenja i graditeljstva jer mislim da o radu tog ministarstva, o sredstvima kojima to ministarstvo raspolaže itekako će biti gospodine ministre uvjetovana realizacija svih onih investicija koje ste tijekom poslijepodneva spominjali, a koji bi trebali biti pretpostavka realizaciji tih istih investicija. Naime, u ovom rebalansu državnog proračuna smanjuju se sredstva primjerice za Državnu geodetsku upravu i to značajno se smanjuju sredstva s dvije osnove. Prva je ta što se u proračunu na pozicijama koje su predviđene za financiranje Državne geodetske uprave sredstva smanjuju i to čini mi se na onom dijelu koji bi mogao omogućiti novu izmjeru na velikom broju jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj. A s druge strane izmjenom Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama ukinuta je obveza prema kojoj je naknada za zadržavanje zgrada nezakonito izgrađenih zgrada u prostoru bila u velikoj mjeri namjenska upravo i predviđena za korištenje za rad Državne geodetske uprave kako bi se pristupilo sustavno novoj geodetskoj izmjeri i katastru zemljišta. Druga stvar koja mi se čini da nije dobra i koja je mogla pripomoći u prvom redu građevinskom sektoru to je prijašnji Zakon o subvencioniranju i državnim jamstvima stambenih kredita. Ja sam to danas već u nekoliko navrata rekao da je u svega par mjeseci ta mjera omogućila da kroz svega par mjeseci 2255 mladih obitelji u Hrvatskoj kupe stanove po vrlo povoljnim uvjetima i da na taj način bi se sigurno bilo veliki dio onih neprodanih stanova o kojima smo maloprije govorili bio prodao i pretpostavljam da bi se bio otvorio novi ciklus gradnje stanova u RH. I ne vidim razloga zbog čega je Vlada od tog projekta koji su tako zdušno prihvatili brojne mlade obitelji u Hrvatskoj zbog čega se od toga odustalo? I treća stvar evo pa ću time i završiti koju želim spomenuti je sljedeća. Naime, tijekom ovog ljeta Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture je najavilo reduciranje državnih brodskih linija prema hrvatskim otocima. Razlog te najave koja se do danas nije ostvarila bila je ležala je u činjenici da Agenciji za javni linijski obalni pomorski promet nedostaje 43 milijuna kuna. I zbog toga je trebalo te iste linije reducirati. U međuvremenu za sada još nisu niti jedna linije nije reducirana iako čujem iz ministarstva da se sada najavljuje nova odluka Vlade o utvrđivanju državnih linija ali sada mi nije jasno kako je od ljeta na ovamo ne da nedostaje 43 milijuna kuna nego ste vi ovim rebalansom skinuli 15 milijuna kuna. Kako sa 15 milijuna kuna manje se sada može izvršiti sve ono za što je prije par mjeseci nedostajalo 43 milijuna kuna? Pa vas ja molim da evo ako možete tih 15 milijuna kuna ne skidate agenciji kako ne biste bili primorani bilo koju od postojećih linija prema hrvatskim otocima ukinuti do kraja ove godine. ne vidim koji bi bio razlog da se onda smanjuju sredstva toj agenciji koja omogućuje prometno povezivanje hrvatskih otoka. I kada govorimo o hrvatskim otocima čuli smo malo prije od zastupnika iz HDSSB-a gdje se govori o brojnim projektima od kojih se odustalo u Slavoniji i Baranji ja moram reći da su tu jako loše prošli hrvatski otoci. Naime, u odnosu na prošlu godinu za infrastrukturne projekte na hrvatskim otocima 50% je prema proračunu smanjeno sredstava, a sada ovim rebalansom se još smanjuje za daljnjih 42,6% na dijelu koji se odnosi na EIB dakle projekt Europske investicijske banke je od planiranih 30 milijuna kuna smanjeno za još dodatnih 12 milijuna kuna. Dakle hrvatskim otocima kroz ovaj rebalans proračuna su smanjena i onako smanjena sredstva u državnom proračunu što mi se čini da ne vidim koji je poseban razlog tim više što znam da u ladicama ministarstva postoji vrlo, vrlo veliki broj projekata sa završenom dokumentacijom sa građevinskom dozvolom sa svim onim što je nužno da se mogu realizirati ti projekti na hrvatskim otocima. I s time ću završiti, dakle ako nije nužno a mislim da bi se mogao rebalans državnog proračuna i cijeli državni proračun zatvoriti bez tih 15 milijuna kuna koje planirati skinuti Agenciji za javni linijski obalni pomorski promet ja vas molim ako ta sredstva možete ostaviti kako ne bi morali smanjivati broj trajektnih i katamaranskih linija prema hrvatskim otocima. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Branka Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani kolega Bačić vrlo kratko, slažem se s jednim dijelom vašeg izlaganja kada ste govorili o hrvatskim otocima, pošto sam i sam 20 godina na jednom od jadranskih otoka. Prvo, loš tretman je svih dosadašnjih vlada prema otocima, nedovoljno se posvećuje pažnja prema otocima, loše su veze s otocima, otoci su najskuplji od svih hrvatskih gradova. Probajte otići mjesec dana kada i otočani moraju živjeti s turistima dva mjeseca ona ljetna tri mjeseca, nema posla i otoci će nam ostati pusti. Nemojmo to zanemarivati jer je to vrlo važno pitanje uostalom i ministar je s mora pa sasvim sigurno da zna bar kako je na kvarnerskim otocima.
Hvala lijepa. Zastupniku poštovanom Branku Vukšiću odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Bačić.
Evo zahvaljujem gospodine Vukšić što ste podržati ovaj dio koji se odnosi na hrvatske otoke i vjerujem da će i gospodin ministar uvažiti ovu činjenicu. Naime, moram reći da je popis stanovništva iz 2011.godine prvi puta nakon 70 godina pokazao da na hrvatskim otocima živi više stanovnika nego u prethodnom popisu iz 2001.godine i to za 7 tisuća stanovnika. Razlog tome prvenstveno je u vrlo, vrlo velikim ulaganjima koje su hrvatske vlade u proteklih 10 godina na hrvatske otoke uložili. Pretpostavka tome bio je prvenstveno Zakon o otocima i Nacionalni program održivog razvitka otoka. Zbog toga apeliram i na gospodina ministra da ta sredstva koja baš i nisu velika kažem sve zajedno je negdje oko 40-ak milijuna kuna koliko će se ovim rebalansom ukinuti hrvatskim otocima da ne zaustavimo taj progres na hrvatskim otocima i da tom jednom razinom ulaganja u hrvatske otoke doista evo zadržimo život na hrvatskim otocima.
Hvala lijepa. I na redu je predstavnik predlagatelja poštovani ministar Slavko Linić u ime predlagatelja. Izvolite.
Vrlo kratko. Geodeti da su realizirali projekti ne bi se umanjili. Kada smo radili rebalans bilo je nešto više od 35 dana do kraja godine, nepotrošena cifra pokazuje koliko su bili efikasni, to je razlog zašto ih smanjujemo. Tako da jednostavno treba ih pitati zašto nisu realizirali papire a u isto vrijeme imamo problem i katastarskih knjiga i zemljišnih knjiga. Prema tome smanjeno je nije realizirano. Stambeni krediti, ja, lijepo je to, ovu godinu imate 38 milijuna kuna obveze zbog prošlogodišnjeg … koliko još dugo. Koliko još dugo? 20 godina jel tako? Ne, ne izračunat ćete. Prema tome mi imamo problema jednostavno da li imamo dovoljno ili nemamo dovoljno sredstava za ovakve programe. Govorimo o mladim ljudima, bilo je i onih koji su bogati i solidni, prema tome samo trebamo odabrati što nam je cilj. Ova Vlada smatra poreznim zahtjevima utjecati na smanjenje cijena, a bez opterećenja proračuna, bez opterećenja. Svaki program ovakve vrste niti je socijalan, nije socijalan jer nemamo kriterije koliko tko ima novaca, koliko tko ima plaću, koliko tko ima godina nego nam je cilj bio prodat stanove i zato imamo opterećenja našeg proračuna. Evidentno je da itekako treba pomoć otoke, ali znamo da je uvijek pitanje da li više dajemo na obalu ili u Slavoniju. I budimo iskreni, kad dodamo brodogradnju ne da se usporedit gdje se više daje, ne da se usporedit. To su neusporedive veličine. Ali istina, režemo, teško da ćemo moći bilo što prihvatit jer smo potrošili na plaćama i to je naša odgovornost.
Hvala lijepa ministre. Idemo sa pojedinačnom raspravom. Jeste prijavili repliku? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, ako je prijavljena replika izvolite. Nažalost nismo vidjeli. Ok, izvolite, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dao sam repliku, inače ne bih ustajao da nisam. Ali htio sam reći gospodine ministre da kad su u pitanju stanovi nema potrebe i kasno je više o tome da se nas dvoje prepiremo, u svakom slučaju vjerojatno ste razmišljali o POS-u. POS je projekt koji je nastao 2001. godine kojim se potiče stanogradnja u Hrvatskoj … mi odustali. Išli smo sa drugim projektom koji je polučio iznimne rezultate i koji omogućuje kupcu da kroz 4 godine mu država omogući subvenciju koja je nešto manja od PDV, a to je kad su stanovi u pitanju negdje oko 15 do 16% kojemu država kroz 4 godine vrati. Tako primjerice na kredit od 100 000 eura država toj mladoj obitelji omogući 14 000 eura. I od tog se projekta odustalo Ministarstvo graditeljstva i vraćaju se na POS što ste vi rekli, vraćaju ponovno jedan novi model POS-a koji nije bio dovoljno obrazložen, a i sad se prema ovom rebalansu i od tog POS-a kojega je Vlada najavila, kojega je Ministarstvo graditeljstva najavilo i od toga se ovim rebalansom odustalo.
U Saboru važi raspravno pravilo replika je uvijek dozvoljena. Sad idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Jasen Mesić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege. Neću se bavit generalnim pogledom na ovaj rebalans proračuna, svemu ovome što su i predstavnici klubova govorili danas tijekom dana. Ne znam da li je stvarno bez obzira što kaže ministar da treba ovim rebalansom proračuna na neki način podvući crtu svega onoga što se desilo ove godine, nije ušteđena milijarda i više od milijarde, treba to … neki način. Ali moram se upitati da li je stvarno potrebno Ministarstvu kulture skinuti 5,5 milijuna i da li će to stvarno zaista pomoći ovom rebalansu. To govorim ne samo zbog toga što sam u tom sektoru dugo radio nego to govorim i zbog proklamirane politike Vlade. Ako od 5,5 milijuna 3 milijuna uzimamo na zaštiti spomenika, 2 milijuna na investicijama u kulturu i pola milijuna na izdavačkoj djelatnosti koja znamo da je na koljenima, kompletan sektor, onda mi nije jasno gdje je ta proklamirana politika državnih investicija u nešto. Jer ako je išta u kulturi državna investicija, da ne govorim sad tu o kreativnim industrijama i ne zamaram ovaj auditorij koji je još preostao, onda je ovo direktna investicija, direktna jer se ti novci moraju raspisat natječaj ili za zaštitne radove ili za građevinske radove u institucijama kulture. Prema tome, uzeli smo 5,5 milijuna državnih investicija. Uzeli. Da li je to stvarno potrebno na mala programska sredstva koja su u Ministarstvu kulture jer hoću reći da je 2011. na 2012. već dosta smanjeno, da li će to stvarno ministre pomoći. Govorim to zbog toga što u momentu kad Hrvatska sljedeće godine ulazi u europske integracije na pitanje kulturne politike jedne republike koji ima nešto više od 4 milijuna stanovnika s određenim kulturnim identitetom je u decenijama koje dolaze je strateško pitanje. I tko to ne razumije, ne razumije pitanje nacionalnog kulturnog identiteta. Možda nekim drugim ministarstvima 5 milijuna kuna ne znači puno, ali ja vas uvjeravam da na program Ministarstva kulture znači dosta. Ako tih uzmete taj dio izdavačima pa pogledajte intervjue, pogledajte što su rekli nakon Interlibera nažalost, to je jedan od najuspješnijih sajmova koje imamo danas na Zagrebačkom velesajmu. Kompletan sektor je na nogama. Znate li koliki je postotak ljudi u Europskoj uniji koji rade u sektoru kulture? Gotovo 5%. Više od 3% BDP-a Europske unije je sektor kulture i raste. Ako je to tako, ako je programirana politika Vlade da mora ići … sa državnim investicijama, slažem se. Ali je moguće onda da baš na tome u rebalansu proračuna trebamo skinuti. Ali ja bih vam dao drugi prijedlog, ako već treba, ako već kažete da se moraju urezati prava, to ovdje nije taknuto ministre. Taknuto. Od osiguranja umjetnika, posebnih prava nije napravljena nikakva reforma, nikakva revizija, a ono što sam vidio u proračunu iz 2013. da nema niti jednog projekta pripremljenog za fondove. To je onda jako loše. I možemo mi opet sljedeće godine radit rebalans, ponovno skidati ali to neće donijeti rezultate niti da bude bolje kulturi niti proračunu niti na kraju vama koji ste u Vladi zaduženi da držite stabilnost proračuna. Isto tako idemo sa privremenom mjerom, ponovo ćemo vjerojatno o tome razgovarati na Proračun 2013. sa spomeničkom rentom. Imali smo oko toga rasprave. Spomenička renta se mora uložiti u radove. Mora, to je zakonska obveza. Ja znam da je potrebno od toga osloboditi proizvodne djelatnosti što je već prije dvije godine učinjeno, da je potrebno od tog osloboditi obrt i one druge djelatnosti koje to ne mogu plaćati. Ali mi smo imali situacije da se od toga oslobode banke, kockarnice i ovakve stvari. Ja stvarno apeliram na vas da imate posebni senzibilitet za taj sektor. Ovih 5 milijuna će otići iz programskih sredstava. Istovremeno imate institucije koje nismo takli gdje se itekako moglo uštediti. Sindikati iz kulture su pristali na dogovor sa Vladom, ali to se ovdje ne vidi u rebalansu proračuna. I dalje je masa njihovih plaća veća nego što je bilo planirano u osnovnom proračunu. Jednostavno ne mogu razumjeti. Donedavno prvi potpredsjednik Vlade gospodin Čačić govori o investicijama, državnim investicijama, a pomoćnik zadužen za to u Ministarstvu kulture ugovore koje treba pustiti da bi se natječaj proveo 6 mjeseci to … [[Govornik se ne razumije.]] I sad onda ja se tu pitam tko je tu lud. I onda vidim na kraju da je izvršenje uopće neću govoriti o 2011. Razlika nebo i zemlja. I znate što će vam se desiti gospodine ministre? Ponovno ćete se crveniti zbog svih ovih kritika. Crvenit ćete se zbog kredita … [[Govornik se ne razumije.]] trebao je biti gotov ove godine u petom mjesecu i bio bi gotov. O tome može posvjedočiti i gradonačelnik Vukovara. Crvenit ćete se i zbog IPA programa za … [[Govornik se ne razumije.]] a da ne govorim kako će vam biti teško kad vidite da novih projekata neće biti. Toga se još više bojim. Umjesto da ovih pet milijuna uložimo u pripremu projekata ako nemamo gotove projekte i da onda inzistirate na rezultatima. Shvatite ovu moju raspravu kolegice i kolege kao želju da dođemo stvarno u tu fazu da i sektor kulture u Hrvatskoj doprinosi i zaposlenosti i BDP-u kako je to zemljama Europske unije. Ne mogu shvatiti da druge kolege iz turizma, iz prostornog planiranja, iz graditeljstva, iz Ministarstva obrta i malog poduzetništva. Imate ovdje stavku poduzetništvo kulture 2 milijona zacementirana od 2010. Umjesto da se tu dignu sredstva jer su to sredstva koja dajete obrtnicima, poduzetnicima u kulturi da ih stimulirate samozapošljavanje i projekte. Stoji zamrznuto. I u 2013. će biti vjerojatno … [[Govornik se ne razumije.]] A zapravo će opet veliki dio proračuna u kulturi otići ne u nešto što nećete imati s vašeg kuta gledanja, s vaše pozicije gledanja nećete imati efekt i stalno ćete se vrtiti u začaranom krugu. Ja znam da to nije do kraja vaša odgovornost, ali ako želimo svi skupa da i gospodarstvo ide bolje, da samim time i kulturi bude bolje onda moramo tako razmišljati. Zahvaljujem lijepo.
Hvala lijepa. Imamo prijavljenu repliku poštovanog zastupnika Igora Rađenovića. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo gospodin Mesić zna da sam mu morao ako zbog ničeg drugoga onda barem zbog one jučerašnje frizure. Opet me ne čujete dobro? Vi stvarno ne čujete dobro, moram vikati. Svi me čuju. Dođite negdje bliže. Predsjedniče moramo dati gospodinu Mesiću negdje bliže stolicu, jer on jedino mene ne čuje dobro. Rekoh barem zbog one jučerašnje frizure da vam uputim repliku. Rekli ste da će mnogim u svojim prijašnjim replikama, da će mnogi u HDSSB-u ako se ne varam ili laburisti uglavnom ovom gornjem dijelu da će plakati jednoga dana za HDZ-om. Pa slušajući ove vaše smirene, lijepe riječi neću reći da mi se plače, ali naprosto sam tužan što vi duže vrijeme niste bili ministar, nešto duž vrijeme ministar kulture i zaista povukli ove divne, zapravo potrebne poteze u kulturi. I sami ste rekli da je puno toga trebalo napraviti, da mnoge institucije nisu taknute, pa mi je zaista žao što se novac u kulturi nije preusmjerio onako kako bi vi željeli za vrijeme dok ste bili ministar. Ali nemojte sada ministre financija zaista poštujte i njegovo vrijeme i sve što on još na žalost mora učiniti u Republici Hrvatskoj da u ove kasne sate 5 milijuna je važno ali iskoristite tu raspravu na Odboru za kulturu i na rebalansu, zapravo na proračunima sljedeće godine. Na žalost ministar financija je ovdje. Njemu je 5 milijuna kuna malo i vi to shvaćate. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa i vama. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Koliko ima vremena? Prvo, bilo je kolegama zato što je Ministarstvo kulture u Slavoniju i Baranju recipročno u smislu i obnove baštine i investicija uložilo više nego u bilo koji drugi dio Hrvatske, jer smo na žalost tamo imali najveće ratne štete. Naše ratne štete na kulturnoj baštini su preko 300 milijuna eura dobro me čujte. To je Ministarstvo kulture radilo. Vi dobro znate da sam se ja za kulturu zalagao i dok nisam bio ministar, a nije bilo ni potrebno da se prije zalažem jer smo imali vrlo dobrog ministra kulture gospodina Biškupića koji je to dobro znao. A znate i sami dok ste bili ravnatelj Velesajma da sam se itekako borio da besplatna ostane ulaznica za građanstvo na Interliber kako bi ljudi te novce mogli potrošiti da kupe hrvatsku knjigu, da ju kupe i da samim time ta tzv. kulturna industrija opstane. A sad vidim u rebalansu da je vi skidate 500000, umjesto da zovete na sve talambase ljude da dođu da kupe knjige, da ih još više stimulirate da opstanu i da se pripreme za ono što dolazi, jer im sad dolazi i 5% PDV-a. Jel' tako ministre na knjigu. Umjesto da im tu pomognete vi se još čudite zašto ja apeliram na ministra. Pa zato što se nadam da može pomoći. Pa ne apeliram zbog toga što bih želio loše tom sektoru nego zato što bih želio dobro. Ja razumijem da možda će neki od naših kolega reći zašto inzistiram toliko na tom sektoru, ali smatram ga izuzetno važnim. I smatram da tih 5 milijuna koji će tom sektoru biti ovdje uzeti neće pomoći puno ministru da zatvori proračun za ovu godinu. A ovoj djelatnosti će omogućiti da opstane. To će biti nemoguće više poslije dignuti, nemoguće.
Hvala lijepa. Protekle su minute za odgovor na repliku. Poštovana zastupnica Ivanka Roksandić i njenih 10 minuta. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Neću nadam se biti duga, mislim da sam danas posljednja govornica pa ću u školskom duhu završiti budući da nekako i pratim taj resor obrazovanja. Žao mi je što je ministar Linić izašao van ali vjerojatno imao je potrebu izaći. Podsjeća me danas on ovdje na jednog razrednika koji ima ispred sebe 20-ak neposlušnih učenika. Barem iz onoga što je on danas nama izlagao jer je rekao i na samom početku da je zadatak ovoga proračuna za ovu godinu bio nominalno smanjiti rashode. I priznao da se to nije uspjelo. Sada smo došli do pitanja isplatiti plaće obrazovanju i zdravstvu ili ukinuti programe i projekte? Žao mi je što smo cijelo vrijeme, kolegice i kolege, a malo sam se podsjetila moje rasprave kod donošenja ovogodišnjeg proračuna ukazivali da će u resoru obrazovanja nedostajati oko 300 milijuna kuna za plaće. Čak smo se i podračunali što bi rekli. Nedostaje 406 milijuna kuna za osnovne i srednje škole i 105 milijuna u visokom obrazovanju. Još traje borba učitelja i profesora za prava po kolektivnom ugovaranju. Kolegice i kolege učitelji su oduvijek bili tvrd orah i neće tako lako popustiti. Neće popustiti zbog toga što su oduvijek potplaćeni. To smo se svi složili. Trebate samo prolistati malo rasprave od prošlih proračuna i prošlih godina, kratko je vrijeme. Žao mi je što nema resornih ministara jer ovaj teret podnosi ministar financija a on zaista ne može imati odgovore zašto je ministar Jovanović u svibnju mjesecu rekao "Dat ću ostavku ako će plaće u obrazovanju padati!" A pale su, kolegice i kolege, nekim nastavnicima i učiteljima za 1000 kuna. Ministarstvo je to jednostavno prebacilo i okrivilo računovođe kao da oni isplaćuju te plaće. Oni vam dobivaju gotove izračunate plaće, oduzimaju samo obveze i kredite. Dakle, nisu pogriješili. Dobili su manje novaca. I evo zašto sam postavila pitanje na Odboru za obrazovanje kako je došlo do toga da su sve stavke u proračunu potpuno ogoljene, mislim za obrazovanje? I dobila sam odgovor predstavnika Ministarstva obrazovanja jer od njega sam i tražila taj odgovor, zato bih voljela da danas ovdje sjede resorni ministri jer ovo se odnosi na njih pa i na Ministarstvo kulture kolega Mesić i na sva ostala ministarstva. Znate kakav sam odgovor dobila? Pa da, priznanje, mi smo linearno skidali te stavke jer nam je falilo 436 milijuna i zamislite kad ovako pogledate brojčano onda vidite da je Ministarstvo obrazovanja, znanosti i športa dobilo 436 milijuna više. Ali oni su se potplanirali, oni su na naše upozorenje da će biti nedostatno na stavkama za plaće i obveze prema zaposlenicima govorili pred godinu dana, pred nepunih nije godinu dana u mjesecu veljači da će biti dosta. Pred mjesec dana smo raspravljali ako se dobro sjećate o izvršenju proračuna za prvih 6 mjeseci to isto smo upozoravali i sada zaista moramo odgovoriti na pitanje je li plaće ili programe. Pa tako kolega Novak vidjeli ste stvarno da nema više novaca za obrtničku školu u Sisku, ali da malo dalje prolistate vidjeli bi da nema ni za bolnicu dr. Ivo Pedešić. Ne znam, naša je županica obećala građanima 400 milijuna kuna iz proračuna pred nekoliko mjeseci. Ja tih 400 milijuna nažalost nisam pronašla u ovom državnom proračunu, ali ona ih uvijek tu negdje pronađe. Nije bitno, glavno da neodgovorno obeća građanima. Pitam se što će reći nakon ovoga što su sve stavke za kapitalne projekte u Sisačko-moslavačkoj županiji skinute osim svaka čast za Vodoprivredu, ali smo čuli iz kakvih sredstava se to financira vodno gospodarstvo. Kolegice i kolege za sve što smo se zalagali u obrazovanju, za programe izvannastavnih aktivnosti, za ono o čemu smo i danas raspravljali cijelo dopodne, za uvođenje novih programa i novih obveza za državni proračun sad smo dobili 0. Evo zašto smo protiv tog rebalansa i to sam rekla na Odboru za obrazovanje. Ne zato što mi ne bismo htjeli da se isplate plaće nastavnicima nego zato što smo otpočetka upozoravali da neće biti dobro u obrazovanju, da nisu dobro planirali. No međutim nitko nas nije slušao i sad smo tu gdje jesmo. 436 milijuna kuna ne samo preraspodjelom u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa nego kolegice i kolege skidanjem sa nekih projekata i nekih programa u drugim ministarstvima. I evo zato, završit ću time zaista je kasno, zato mi barem za ovaj sektor obrazovanja nećemo na takav način podržati proračun. A kad sam prolistala samo malo Proračun za 2013. moram vam reći, kasno je, uhvatila sam se za glavu. Bojim se što će se desiti obrazovanju, što će se desiti obrazovanju i ona velika priča iz plana 21 stalno ga čitam što smo sve obećali i za što smo se zalagali, ma nema ništa. Čista nula. Evo hvala.
Ništa, ništa. Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mladen Novak i replika.
Hvala lijepo predsjedniče. Čisto kolegice Roksandić spomenuli ste ovdje projekte sisačke, pa još jedan detalj koji vi vjerojatno ne znate. Negdje u svibnju mjesecu bila je izvještajna konvencija SDP-a Sisačko-moslavačke županije na koju sam došao i ja iako nije naš običaj da idemo na takve organizacije drugih, ne nego sam znao da će biti 6 ministara prisutno. Iskoristio sam tu priliku i zaželio sam im dobrodošlicu u Sisak grad koji ima slavnu prošlost, turobni sadašnjost i neka se oni pobrinu da nema crnu budućnost. I svih 6 ministara ispričavam se 5 ministar Ostojić zdravlja je došao malo kasnije, svih 5 ministara se osjetilo prozvanima da odgovore na to i svih 5 ja sam imao osjećaj da su oni veći sisčani od mene da su oni ma nema to su toliko ljudi zaljubljeni u taj Sisak da to nije za vjerovati, a to sve skupa je rezultiralo upravo ovime što ste vi rekli malo prije. Hvala.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine predsjedniče. Jednu rečenicu. Kolega Novak ali oni očito ni onda nisu znali da neće imati dosta za plaće. Pa evo nažalost sisčani nećete dobiti niti jedan projekt.
Hvala lijepa. Nova replika poštovana zastupnica Lidija Bagarić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo nema gospodina ministra, članica sam odbora isto pa htjela bih samo kratko reagirati. Govorili ste o smanjenju plaća, nije istina da se loše planiralo. I sami znate kako su protekli neuspješno razgovori sa sindikatima, osnovica plaće se nije namjeravala smanjiti nego dodaci na plaću pogotovo u onom dijelu koji je neosnovan i ne možete tvrditi da se loše planiralo i da zavaravate javnost jer to jednostavno nije istina.
Kada vas budemo trebali zvat ćemo vas poštovani. Molim lijepo. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala kolegice. Pa upravo je to loše se planiralo. Gledajte ne možete vi planirati da nećete imati nekih prava po kolektivnim ugovorima a da niste završili kolektivno pregovaranje. To je neodgovorno, to je zaista neodgovorno. I meni je žao evo sada se vrati ministar Linić, ja ću ponoviti meni je zaista žao jer on je sada u najvećim problemima ali zbog svojih kolega koji nisu dobro planirali koji nisu znali ili su bili neposlušni, ono što sam vam rekla. Kolegice, ne možete reći da neće prosvjetari dobiti regres i božićnicu ako to nismo ispregovarali. Što to znači? Da smo unaprijed mislili da ćemo postići dogovor, da ćemo prisiliti ljude. Mislite da za dogovor je potrebno dvoje kolegice. Cijelo vrijeme pratim tijek ovih pregovora oko kolektivnog ugovora, prvo ste niste nažalost ste sada došli kada je HDZ-ova vlada predlagala izmjene i dopune Zakona o radu upravo u ovom području kolektivnog pregovaranja i ugovora, ma svi su trčali potpisivati peticiju protiv toga. Sada ne bi imao ni ministar Linić ni ministar Jovanović ne bi imali problema, sada ih imaju kod kolektivnog pregovaranja. Normalno je trebaju dvoje biti za stolom, a ne ministar Mrsić u ime Vlade koji pregovara oprostit ćete kaže udari po stolu rukom i kaže mi ne odstupamo, mi ništa ne damo, ništa nećete dobiti. Pa šta očekujete od ljudi kolegice pa ja sam profesorica, nadam se da ste i vi u tom resoru. Pa što očekujete od ljudi koji godinama jedva su nekako od 2004.počele te plaće malo po malo rasti. Pa šta očekujete od njih da oni kažu evo vam , evo vam na mojih 5 tisuća visokoobrazovani ljudi u srednji, osnovnim školama, evo vam na moji 5 tisuća tisuću kuna ja daje, pa to su u javnom sektoru najmanje plaćeni visokoobrazovani ljudi. Toliko nije ni u zdravstvu nigdje.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Može, može izvolite uvijek možete, uvijek može predstavnik predlagatelja kada se javi. Izvolite predstavnik predlagatelja poštovani ministar financija Slavko Linić. Vidjet ćemo.
Vlada RH kada je predlagala proračun i rekla 2 milijarde manje na plaćam, rekla je jasno i glasno. Osnovni problem su dodaci na plaće. Dodaci na plaće. I točno je ministri si nisu dali truda da otvore pregovore ne kolektivne nego granske. I istina je da je Ministarstvo financija pripremajući sada politiku obračuna plaća na jednom mjestu došlo do toga da samo obrazovanje ima 146 različitih dodataka za uvjete rada u koje dodatke ne ubrajamo ni regres, ni božićnicu. Uvjeti rada, znate, uvjeti rada koji su definirani. Na koji način? Da u nekoj specijalnoj školi od portira do profesora svi imaju dodatke jer rade u specijalnoj školi i to do 10% plaće. Pa onda imamo obračun dodatka na dodatak, da sve je to trebalo sjesti početi pregovore i vidjeti gdje smo. To nismo odradili. I to je naša odgovornost i mi ne bježimo od toga. Istina, iduću godinu samo mi nemojte govorit o Zakonu o radu. Tu prihvaćam, Zakonu o radu nismo dali potporu, ali tko je kriv da ste prošlu godinu nove dodatke osigurali, nove dodatke u zdravstvu, od 1. iduće godine novih milijardu kuna, milijardu i 100 milijuna po novim dodacima. Tko je to potpisao? Pa to nije tražio Zakon o radu, ne to su bili pregovori koje smo obavljali u vrijeme bivše Vlade. Dodatak na dodatak, dodatak na dodatak, 140 shema. Ne bih htio čitat da ne vidite koje. U zdravstvu je nešto manji dodatak, ispričavam se, krivo sam rekao, 40 i nešto ih je u obrazovanju, a 140 u zdravstvu. U zdravstvu ih je 140. Tamo su vam dodaci više od 50% plaće, više. Zašto, nema recimo fakulteta za medicinske sestre pa glavna sestra nema fakulteta pa da se nadoknadi problem toga onda se izmisli 50%-tni dodatak. 50%-tni. I da ne nabrajam ostale stvari. Da, to je trebalo riješit ovu godinu. I sad pokušavamo nadoknadit vrijeme, pokušavamo uvest reda i uvest ćemo ga cijelu iduću godinu. Istina, sada dolazi do onog osnovnog apsurda kako se baš nekoga … bila za koeficijente jer koeficijenti nisu plaća, dodaci su plaća, sada imamo apsurd kako je veći iznos dodataka nego što su koeficijenti ne možete ih samo ukinut. Ne možete. Zašto, pa onda ljudi zaista će imat malu plaću ali zato imamo znate potpuno nerealan odnos između profesora visokih učilišta i veleučilišta i fakulteta, dekana koji ima veću plaću nego ministar itd., nemojte da nabrajam sve ostalo. To je sve rezultat ovakvih odnosa. A obrnuto, eventualno profesora u srednjoj školi ili nastavnika u osnovnoj školi sa daleko manjim primanjima, samo zato što je svaki ministar radio što ga je volja. … da je to sustav ne od ove Vlade bivše, to je sustav 20 godina građenja gdje koeficijenti, dodaci i onda smo imali svakog ministra koji je bio dobrotvor svojim ljudima i tako je vukao. Znate, gledamo mi što se događa, mi imamo problema sa unosom podataka. Znate zašto imamo problem sa unosom, čujte računalo je prokleto, ono vam ne prihvaća izuzetke. Ako je visoka stručna sprema ne možete metnut čovjeka koji slučajno ima SSS, a to što ima SSS smo imali dodatke ali sad vražji kompjuter neće to da prihvati, čovjek neće dobit plaću itd. Dakle ozbiljno se bavimo tim problemom, zaista ozbiljno nastojimo uprosječit, ujednačit plaće i znat koji je odnos između profesora, nastavnika, liječnika, vatrogasca itd. ali to možemo samo kad maknemo dodatke i to će biti krvavi posao 2013. godine. Ponovo se vratiti na proces da utvrdimo koji su to koeficijenti, zašto, jer neki dodatak ipak treba ugradit i u koeficijent. Da, to je ono zbog čega ratujemo cijelu godinu, netko je bio malo. Ja moram posebno istaknut ministra Kotromanovića koji je u vojsci, koji je rezao dodatke, tamo je bio dodatak da li si na brodu, da li brod plovi, da li je brod vezan ili slučajno je još uvijek na obali. Za sve je imao posebni dodatak, a da ne govorimo koliko je onda to bilo za zapovjednika, oficira i običnog mornara. Samo da to napomenem. Da, on je rezao. Vele ostali ministri, njemu je lako, nema sindikata. Prema tome, kao što vidimo puno puno nepravilnosti u sustavu plaća koji smo gradili 20 godina i sad to trebamo promijenit. Da smo bili malo efikasniji vjerojatno smo puno toga mogli ili da recimo počnem ono vi ste rekli od 2004., a znate zašto od 2004. jer svijet pa i naš sustav postaje 0,5% i poznaje 0,5% na staž. To je ono što svatko od nas ima, imaš 30 godina staža pa imaš 15% dodatka na plaću. Ali 2004. se netko sjetio ajmo izmislit dodatni dodatak ali samo za obrazovanje jer su oni nešto niži, pa smo onda išli… … [[Upadica se ne razumije.]] Promijenjeno 2004., ok. Idemo mi vidit kad je primijenjen i onda šta smo utvrdili, onda je izmišljen dodatak na vjernost 4,6,8,10, ovisno da li imate 5,10,20 godina pa sad još imamo te dodatke pa onaj koji ima 30 godina ima dodatnih 10% itd. Pa znate samo ovi dodaci kako su dani obrazovanju onda su skočili svi sindikati, onda su to ugradili svi su 900 milijuna kuna. Da dalje nabrajam, da, imamo ogromne probleme, platni sustav je potpuno pogrešan, mi nemamo u biti mogućnost da usporedimo plaću po svim segmentima javnog sektora i državnih službi iz razlog što su dodaci narušili cijeli sustav. I onda vrhunac svega koeficijenti koji sad kad uzmete sve što se gradi u plaću su negdje oko 50,60% plaće, to utvrđuje Vlada samostalno, ali dodaci su svi u kolektivnim ugovorima. I to je nešto što je problem i što će trebat riješit i riješit ćemo. Do kraja ove godine vi dobro znate, sindikati državnih službi potpisali kolektivne ugovore koji reguliraju 0,5%, božićnicu, nagrade, regres i sada pregovaramo sa javnim službama. Ima malo vremena. Jer ako ne završimo pregovore narednih 15-tak dana više kolektivni ugovor ne vrijedi. I tada Vlada odlučuje što će. To je to. Ostaje problem naš pregovori oko granskih sporazuma gdje se onda dotiču i ti dodaci na posebne uvjete rada. Prema tome, Vlada je odlučila ovu godinu voditi pregovore zato nismo uspjeli, nismo uspjeli. U tim pregovorima kao što vidite se ne razumiju. Poruke koje se šalje da ova Vlada ih maltretira zato što pregovaramo, kao da ja uživam po tri, četiri sata sjedit sa Ribićem. Uopće mi nije zadovoljstvo, uopće. Ali sjedim. Njemu je to teško breme. Ja sjedim, shvaćam to kao obvezu, kao obvezu kao član Vlade. On to smatra maltretiranje ali ni jednu kunu plaće nije bilo manje ovu godinu nego prošlu godinu. Još su ministri načinili i grešku. Radili smo koeficijente pa smo nešto uspjeli usklađivati. Kroz koeficijente smo pokušali recimo, u Ministarstvu financija uskladiti poreznu i carinu da nema prevelikih razlika itd. Pa smo si malo i digli ove kako se zovu koeficijente. Pa onda je i tu otišla plaća. Da, da. Sve je to ono što se događalo ovu godinu. Ali što to znači? To znači da smo pregovarali, a kad slušate poruke koje se tiču Vlade bahati, neodgovorni i sve ostalo. Ne nije. Mi samo želimo reći što je cilj Vlade, a za iduću godinu s obzirom da polako pregovori prilaze kraju obrnuto ako ne bude prigovora bit će odluka Vlade. Znamo što ćemo učiniti. I poruka naša je jasna nema božićnice, nema regresa, drukčiji obračun naknada za vjernost i potpuno drukčiji obračun prijevoza. Ono što vam mogu reći prijevoz će biti 50% manji. A znate zašto? Zbog ogromnih zloupotreba u sustavu. Svi su stanovali van Zagreba. Svi [[Upadica Leko: Privedite poštovani ministre kraju.]] Izvinjavam se na dužini. Prema tome, to je ono što ćemo probati napraviti.
Hvala lijepa. Na maštovitost nismo imali dodatke. Ali sada na replike imaju pravo Ivanka Roksandić, Ivan Šuker i Branko Vukšić. Idemo po redu. Prvo je poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ministar se ipak ispravio nije 146 dodataka. Ja sam se već uhvatila za glavu. Dugo sam u sustavu obrazovanja, pa mislim koji su to dodaci odjednom. 40-tak i to nisam sigurna ministre nekih dodataka, ali znate zašto? Zato što u sustavu obrazovanja nikako da podignemo plaću učitelja, pa smo onda rekli da on ima dodatak zato što ima jedno ili dvoje djece koje ide po posebnom programu a u razredu je sa 30-tak učenika što je jako teško kolegice i kolege raditi. Pa smo onda rekli da dobije dodatak zato što radi u smjenskom radu ili radi u tri škole u istom danu da bi napunio satnicu. Ali nikako da dođemo do toga ministre da prosvjetnog djelatnika izjednačimo sa ostalima u javnim službama. Evo zato su oni imali čitav niz godina te dodatke. I voljela bih, zaista bih voljela da uspijete povećati plaću toliko da se zaista vrati dignitet prosvjetnim djelatnicima. Slažem se sa vama da je postojalo i u onom dijelu da postoji tamo gdje novac uspijeva odlaziti u obrazovanje, ali ovu godinu ministre Liniću morate priznati da Ministarstvo obrazovanja nije dobro planiralo, nije dobro planiralo. 436 milijuna kuna nedostaje. Moraju dobiti više pola milijarde. To ne možemo kolegice i kolege zanemariti. I niste bili na početku. Ja sam rekla da mi je vas osobno žao. Vi ste kao razrednik jednog razreda koji nije bio poslušan, koji je neposlušan i sada, danas odgovarate za sve one koji nisu ništa napravili ovu godinu. Mislim na resorne ministre.
Hvala lijepa. Izvolite poštovani ministre.
Vjerojatno nitko ne bi imao protiv da taj nastavnik ili profesor dobije posebni dodatak zbog toga što u svom razredu ima učenike sa posebnim. Ali je problem što to ima i podvornik, ne znam kako se to danas zove, kotlovničar, čistačica. Svi imaju. Svi. Pokazat ću vam dodatak pa ćemo vidjeti.
Hvala lijepa. Druga replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Ma gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora morao sam se javiti jer o ovim dodacima je bilo ovdje govora kad je bio rebalans proračuna u četvrtom mjesecu 2009. godine i onda bih rado izvadio što su kolege sa ove strane govorile. Tada je kolega Fuchs izlazio i tada se govorilo o tima. A kolega Liniću vi u Ministarstvu financija ćete naći projekat jedinstvenog obračuna plaća. Taj projekat je star 4 ili 5 godina. Isto tako, dobro znate zašto su medicinari prihvatili da odustanu od onoga. Samo ste potpisali da ne diraju granski kolektivni ugovori. Međutim, kardinalna greška je bila kad se dvije tisućite ukinuo obračun plaća prema platnim razredima. I jedini ispravan način obračuna plaća u državnim i javnim službama su platni razredi sa mogućnošću nagrađivanja da netko preskoči s platnog razreda u platni razred praktički za jednu godinu ako dobro radi i to je jedino pravično jer u državnoj i u javnoj upravi se konačno moraju plaćat radnici, a ne da se plaća stolica. I kad počnemo tako razmišljati onda više nitko neće imati nikakvog argumenta o tome da kaže da netko politički nekog napada ovako, onako. Ali ono što sam govorio i u ime kluba. Nekada u kriznim situacijama treba zatomit političku pripadnost, treba rezonski razmišljati što je dobro za državu. Na žalost 2010. nismo imali tu snagu, nismo imali takvo promišljanje. Ali to nam je dobra škola za ubuduće kad se radi o strateškim stvarima da naprosto se ne smiju neke stvari dogoditi. Jer gledajte, ono što se onda nije napravilo sad se naprosto razbija Vladi o glavu i bez toga se ne može riješit problem. Pa mi možemo pričat što god hoćemo. Plaće i mirovine su 67, 68 milijardi državnog proračuna. I vi možete dirat što god hoćete. Ako ne taknete u taj dio vi ne možete ušparati u proračunu. Prema tome, dakle tu su problemi koji traju dugo, ali ovo što se sad radi u FINA-i opet neće biti dobro ako ne uđemo u sustav platnih razreda. Jer i MUP i zdravstvo i školstvo imaju dodatke, one famozne cipelarine su valjda već u Hrvatskoj opjevane, a to su dodaci u osnovnom i srednjem školstvu za one koji nemaju prava na prijevoz pa onda poderu godišnje dvoje cipele, onda dobiju tu famoznu cipelarinu.
Hvala lijepa. I treća replika, poštovanog zastupnika Branka Vukšića. Izvolite.
Poštovani ministre predbacujem vam zato što ste, ne znam da li ste vi osobno ali SDP, podupro sindikate kada su se skupljali potpisi. Rekli ste istina dali smo potporu gotovo pokorno ste rekli to. Nemojte se ispričavati jer ste dobro učinili, dobro je učinio SDP i oni koji su to napravili. Sada griješite ili ćete pogriješiti u tom trenutku kada ćete dozvoliti promjenu Zakona o radu na način da se tobože fleksibilizira tržište rada. A što to znači? To znači samo da će radnici dobivati lakše otkaz kao da su sada teško dobivali otkaz kao da sada imamo 15 tisuća nezaposlenih pa nitko nikome nije mogao dati otkaz. Kada su rađene ankete i kada su pitali strane ulagače što im je najveća prepreka za odluku ulaganja u Hrvatsku plaće radnika su bile na dnu. Na prvim mjestima su bili neefikasna država, dozvole, česta promjena porezne politike, na 7. ili 8. mjestu od 10. su bile plaće radnika. To je najveća laž koju podmeću neoliberalni kapitalisti.
Odgovor na repliku, poštovani ministar financija Ministarstva financija Slavko Linić. Izvolite.
Ne trebaju krupne promjene u Zakonu o radu, problem Vlade je kolektivno pregovaranje jer ipak imamo 240 zaposlenih da ne govorimo o nečem drugom, a to su granski ugovori u trgovačkim društvima gdje smo mi vlasnici, gdje su nekontrolirane isplate primjerice dovoljno je reći da je sindikat uspio progurati u FINA-i dežurstvo pa i konobar preko vikenda sjedi kod kuće i dobiva plaću jer eventualno ako kompjuteraš mora pola sata odlučiti da ide nešto popraviti onda i konobar ga treba poslužiti. Da, dotle smo dotjerali sustav. Prema tome, ako se uhvatite posla u granskim ugovorima naći ćete strave i užasa. Isto tako normalno je da željeznica se raspada, da subvencije koje su bile u našim proračunima koje plaća svaki građanin su služile za njihove plaće, ali te plaće su basnoslovno visoke. Te plaće su sa masu dodataka, da, da. Zašto? Jer znate tamo su najjači pregovarači bili strojovođe koji su trebali dobiti visoke plaće, ali s obzirom da je bilo 11 sindikata onda i oni koji nisu imali složene poslove kao što su strojovođe su postigle itekako kvalitetne sindikalne ugovore. Da, to je točno. I onda imate da su pružni radnici ili ne znam oni koji peru vagone vrlo blizu i daleko iznad recimo nastavnika i profesora. Da, to su problemi koje Vlada nije riješila, koje trebamo riješiti i jednostavno toga se ozbiljno moramo uhvatiti. A čujte kad govorimo o poduzetnicima oni uvijek govore Zakon o radu, ali prije svega misle na pravosudne odluke koje uvijek štite neradnike i vraćaju ih na posao.
Hvala lijepa ministre. Idemo dalje s raspravom, pojedinačnom raspravom. Sada je na redu poštovani zastupnik Josip Borić. Nema ga u dvorani, gubi pravo na raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Branko Hrg poštovani zastupnik. Nema ga. Gubi pravo na raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Poštovani zastupnik Đuro Popijač. Nema ga u dvorani, gubi pravo na raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Boljunčić Valter poštovani zastupnik. Također ga nema, gubi pravo na raspravu po ovoj točci. Poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević. Nema ga u sabornici, gubi pravo na raspravu o ovoj točci. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Nema je, gubi pravo rasprave po ovoj točci. Da li predstavnik predlagatelja želi zaključnu riječ? Izvolite poštovani ministre.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, prije svega zahvaljujem na zaista raspravi i mogućnosti da ovako otvoreno porazgovaramo o proračunu jednom dokumentu za 2012. godinu. Pokušajte shvatiti da svi iznosi koji su smanjeni su smanjeni ne zato što je netko štedio nego što nije izvršena ja bih rekao potrošnja, nije se realizirao projekt. A proračun i izmjene i dopune ovog proračuna su rađene u posljednjih 20 dana. Prema tome, stavke koje su i smanjene, smanjene su zato što nema šanse ih potrošiti do kraja godine. Može uvijek biti i kritika na neke od nas jer smo bili dovoljno neefikasni, ali kraj mjeseca je, ozbiljni poslovi se rade još svega 20 dana sljedećeg mjeseca. Prema tome u predlaganju vašeg amandmana uvijek probajte procijeniti da li je realno potrošiti to u 20 dana. I to je odgovor da očekujući vaše amandmane samo sugeriramo da realno probamo procijeniti da ne stavljamo stavke, ne povećavamo deficite, ne pokušamo nešto drugo učiniti jer realno je samo 20 dana za realizaciju vaših prijedloga. Još jedanput hvala lijepo.
Hvala lijepa. Rasprava o tekstu zakona je završena i svih pripadajućih akata. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, poštovani predsjedniče Vlade RH, potpredsjednice i potpredsjednici Vlade, ministri i članovi, predlažem da nastavimo sa radom na 6.sjednici Hrvatskog sabora. Sve vas srdačno pozdravljam. Želim da uspješnim radom nastavimo. Prešli bismo najprije na glasovanje i to izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2012.godinu, Prijedlozi izmjena i dopuna financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2012.godinu: a) Hrvatskih voda a) Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost a) Hrvatskih cesta a) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka a) Agencije za upravljanje državnom imovinom, Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna i financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2012.godinu-konsolidirano. Rasprava je ovim aktima zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2012.godinu i projekciju za 2013. i 2014.godinu. Za donošenje izmjena i dopuna proračuna potrebna je većina glasova svih zastupnika u skladu sa člankom 76. i 91. Ustava RH. Molim da se dizanjem ruke izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova 79 glasova za, 20 protiv i 5 suzdržan donešene izmjene i dopune Državnog proračuna RH za 2012.godinu i projekciju za 2013.i 2014.godinu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. U skladu sa člankom 24. Zakona o proračunu sada prelazimo na glasovanje o odlukama o davanju suglasnosti na financijske planove izvanproračunskih korisnika. Prvo, dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskih voda za 2012.godinu i projekciju za 2013. i 2014.godinu. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova 79 za, 20 protiv i 6 suzdržanih donijeta odluka o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskih voda za 2012.godinu i projekciju za 2013.i 2014.godinu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Dva, dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2012.godinu i projekcije za 2013.i 2014.godinu. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova donijeta Odluka o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2012. godinu i projekcije za 2013. i 2014. godinu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. 3, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskih cesta za 2012. godinu i projekcije za 2013. i 2014. godinu. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? I tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 za, 24 protiv i 8 suzdržanih donijeta Odluka o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskih cesta za 2012. godinu i projekcije za 2013. i 2014. godinu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. 4, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2012. godinu i projekcije za 2013. i 2014. godinu. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 za i 34 suzdržana donijeta Odluka o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2012. godinu i projekcije za 2013. i 2014. godinu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. 5, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Agencije za upravljanje državnom imovinom za 2012. godinu i projekcije za 2013. i 2014. godinu. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 za, 8 protiv i 24 suzdržana donijeta Odluka o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Agencije za upravljanje državnom imovinom za 2012. godinu i projekcije za 2013. i 2014. godinu u tekstu kako je predložio predlagatelj. U skladu sa prijedlogom Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Ovlašćuje se Stručna služba Hrvatskog sabora da zajedno s predstavnicima predlagatelja obavi redakciju teksta Izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2012. godinu i izmjena i dopuna financijskih planova prije njihove objave u "Narodnim novinama"." Molim da se izjasnimo tko je za ovaj zaključak. Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 za i 34 suzdržana donesen predloženi zaključak.