Dobro jutro poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru. Nastavljamo u plenarnom zasjedanju Hrvatskoga sabora po utvrđenom dnevnom redu. Već sam vidio ruku u zraku i to je utvrđeno već pravilo. Poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ma nije ustaljeno pravilo ali s obzirom na uznemirenost građana u Cvelferiji, dakle u mojoj izbornoj jedinici, dakle područje koje je bilo poplavljeno lanjskim poplavama i s obzirom na stanje nasipa u Račinovcima a koga su zmije ili guje jele i guštera se boji tražim stanku od 10 minuta da hrvatskoj javnosti i svima nama objasnim situaciju sa nasipom u Račinovcima koja je u neku ruku i alarmantna.
Dobro. Tema je nasip. Nasipi. Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Pa zbog najave povećanja trošarina na gorivo u iznosu od 40 lipa što ja smatram da je nedopustivo također tražim stanku od 10-ak minuta.
To nije moguće kolega Kajin, to je mjera koju je Vlada donijela i šta ćete sada s time? Otvorite dnevni red, uobičajeno na materiju koju, nemojte.
Vi dajte meni 10-ak minuta pa ćemo vidjeti šta je moguće jer na to ste obvezni.
Šta da vam dam 10 minuta, za šta?
10 minuta zbog najave povećanja trošarina na cijenu goriva.
Pa ne možemo otvarati temu koja.
Kako ne možemo otvarati, ako možemo za guštere ili ne znam šta možemo onda i za trošarine.
Ali ovo je, kolega Kajin, uobičajeno je urgentne teme, tako ih vi predstavljate a kako će vam biti urgentna tema trošarina za mila Boga? Nemojte to raditi.
Kako, pa više nego konkretno je 40 lipa, pa znate što je to. To je gotovo 5% sada na cijenu benzina. Pa nije to igra. Trošarine premašuju 60% u cijeni goriva. Ja vas molim da mi date tih 10 minuta pauze.
Kolega Kajin, nitko nije rekao da je to igra, niti da je to malo, niti ništa nego je u djelokrugu rada i to [[Upadica Kajin: To je puno!]] Pa možemo otvoriti pitanje koje hoćemo.
Pa da, onda mi dajte 10 minuta pauze. Evo, vrlo jednostavno, pa na to ste obvezni.
Dobro. Nema drugih zainteresiranih, nema drugih tema. 10 minuta u 9,45. STANKA U 9,35 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici, stanka na traženje dva kluba u Hrvatskom saboru je istekla. Molim da poštovani zastupnik Boro Grubišić u ime HDSSB-a iznese stajalište vezano za nasip u Račinovcima.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Nisam kanio oduzimati dragocjeno vrijeme ni Državnoj reviziji, a ni nama svima ali s obzirom na dojave s terena, a ja sam i predstavnik na kraju krajeva V. izborne jedinice u Hrvatskom saboru i građani će ocijeniti opravdanost ovoga istupa i ove stanke, moram istupiti jer su mi moji ljudi na terenu, naši ljudi s terena dojavili neke stvari za koje mislim da treba hrvatska javnost znati. Kada bi netko tko je imao poplavu u stanu zbog puknute cijevi primijetio ponovno kapanje na toj istoj cijevi jasno da bi alarmantno i žurno, urgentno zvao majstora vodoinstalatera da vidi što je s tim i da to otkloni i popravi. Kada ljudi u Cvelferiji, dakle u Račinovcima i okolini primijete da je nasip, novi nasip koji je dakle napravljen nakon one katastrofalne poplave 11. na 12. svibnja prošle godine, eto uskoro će biti godinu dana, sliježe ili kako oni kažu secuje u dužini od 100 metara i to po visini od 50 do 100 cm onda je to za njih alarmantno. Ja neću govoriti o stručnosti izrade nasipa, o onim pilonima koji se zabijaju željeznim itd., ali ukoliko se ponovi vodeni val, to nitko ne zna osim dragog Boga koji bi bio kao lani ili nešto manje visine, došlo bi po procjenama ljudi, po iskustvu ljudi koji tamo žive stotinama godine, dakle došlo bi ponovo do katastrofalne poplave. Zbog toga s ovog mjesta dakle želim ne samo obavijestiti nego i upozoriti odgovorne, Hrvatske vode prije svega, a naravno pripadaju Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva itd., da se to ne bi dogodilo da se poduzmu mjere i nadzora i inspekcije i radova koji su izvedeni na tom nasipu i eventualno pojača. Razlog više za brigu tamošnjih stanovnika, blago rečeno brigu i zapravo jer se radi i o strahu, su brojne podzemne vode koje se pojavljuju već pri ovom vodostaju. Podzemne vode ispod nasipa dakle koje dolaze iz rijeke Save i drugih dakle izvora sasvim sigurno podlokavaju nasip i razlog su secovanja kako oni to kažu ili slijeganja nasipa u dužini od 100 metara u Račinovcima. Zbog toga bih kažem molio, iako su Hrvatske vode ispostava Vukovar dala objašnjenje građanima da je to sve u redu, da nema ničeg alarmantnog, tako sam rekao u svom zahtjevu za ovu stanku da onaj koga su zmije ugrizale i guštera se boji, ali pojava tih podzemnih voda očigledno slijeganje nasipa od 50 do 100 cm na dužini od 100 metara sasvim sigurno potencira i izaziva strah kod građana Cvelferije. Da bi se oni umirili molim s ovog mjesta kao zastupnik koliko mogu djelovati i Hrvatske vode i ministarstvo, a i Vladu da poduzmu mjere da eventualno ako zaista ne postoji opasnost, a ja u to baš i ne vjerujem, da hrvatsku javnost izvijesti i da primi odgovornost za sebe ukoliko dođe do ponovnih poplava u Cvelferiji. Znam da je u planu dakle obnova i popravak nasipa na Savi od srbijanske granice pa sve do Jasenovca, ali koliko vidim ova situacija u Račinovcima je po meni žurna i treba građane rasteretiti toga straha i bilo kakvih sumnji da može doći do ponovnih poplava pogotovo onih razmjera koje su bile lani kada je došlo do pucanja nasipa 11. na 12. svibnja 2014. godine. Eto, hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Poštovani zastupnik Damir Kajin ima svoju temu. Ne znam još koja je.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici. Da, želim nešto reći o ovim najavama da će se povećati trošarine na gorivo i to ni manje, ni više nego za 40 lipa po litri benzina. Ako se to dogodi to će biti udar na sve grane hrvatskog društva ili hrvatskog gospodarstva. To govori da ćemo i dalje tonuti bez obzira što je Porezna uprava izašla sa podatkom da je valjda za prva tri mjeseca ove godine prikupila po osnovu PDV-a čak 900 milijuna kuna više nego u istom periodu lani. Kad smo već kod trošarina mi imamo 2 vrste trošarina, znači jednu za olovne benzine koja se plaća 4,3 kuna po litri i imamo za bezolovne benzine 3,66 kuna po litri. Međutim, na te iznose ide još 20 lipa za Hrvatske autoceste, 80 lipa za Hrvatske ceste i za HŽ infrastrukturu 20 lipa. Pa onda ispada da trošarine na bezolovne benzine iznosi 4,86 lipa, a na olovne benzine 5,5 kuna. Jasno da bez tih 40 lipa Hrvatske autoceste teško da će moći vratiti dugove ako se izbjegne monetizacija. Ali 60% cijene benzina u RH su trošarine, odnosno taj para porez i to je vjerojatno najviše u Europi iako i u EU prosjek trošarina je 56%. Mi znamo da Hrvatske autoceste i autoceste Rijeka – Zagreb imaju 4 milijarde eura dospjelih obveza. I sad što se kani? Temeljem IPO-a bi trebalo prikupiti 1,2 milijarde eura za obveznice za dio, onu dionicu od Rijeke do Zagreba. To bi se vratilo odmah, a 3 milijarde eura vraćalo bi se iz ovako povećanih trošarina. U Istri Ipsilon je ušao u tu monetizaciju ili bolje rečeno u koncesiju još davne '96. godine i svi se sjećamo da je u Elizejskoj palači gospodin Tuđman s Mitterrandom, Mudrinić, Šarinić, ne znam tko je bio tada sve dole zaključio taj koncesijski ugovor. Tada smo dali kompletnu infrastrukturu koja je bila izgrađena temeljem obveznica prikupljenih sedamdesetih godina, dali smo koncesionaru u posjed tunel, most preko Drage, trasu do Cerovlja, otpisujemo im PDV i plaćamo logično pod navodnicima logično najvišu cestarinu u Republici Hrvatskoj po kilometru. Hajde, barem da se nešto radi. Puno se napravilo to treba priznati i više sa Bouyugueskom nema onih prijepora koje smo imali tamo kasnih devedesetih, ranih dvije tisućitih godina. Prošle godine je u proračunu za Bouyugues osigurano po osnovu povrata 250, ne ove godine, 250 milijuna kuna, a prošle čini mi se 220 milijuna kuna. Jasno lokalna samouprava hvala Bogu ne daje niti lipe. Ali rekoh plaćamo najskuplju cestarinu. Naši roditelji su uplaćivali obveznice za tunel u iznosu jedne do dvije plaće. Sedamdesete, sedamdeset i prve, sedamdeset i druge godine. Cijela Hrvatska jednu do dvije dnevnice. E sad ja predlažem ovi preko Učke neće monetizaciju, plaćajte 40 lipa više za trošarine. Mi u Istri evo imamo nametnuta nam je monetizacija, pa nas oslobodite tih 40 lipa trošarina ako drugačije ne ide. Čisti računi duga ljubav. Mi ništa nećemo. Nećemo sad niti ove platforme na plin. Ja mislim da nam one trebaju. Anamarija ne znam ako se ne varam 30 milja od Pule godišnje pronalazi oko trećine svih količina plina u RH. Ali hoćemo nešto drugo, da se grade recimo platforme u našim brodogradilištima. E to hoćemo. I hvala bogu jučer je ili prekjučer Vlada Uljaniku za jednu platformu osigurala 88 milijuna eura jamstava. Inače sama platforma, to je neka samo podizna košta 99,1 milijun eura. Prošle godine Uljanik je za Jaružar dobio 154 milijuna eura, između toga još 100 milijuna eura, govorim o jamstvima. Ništa nije dobio, sve treba jasno vratiti. To je preko 300 milijuna eura, ali mislim da se moramo uozbiljiti i početi valjda voditi računa …
Hvala lijepa. Uozbiljimo se, hvala vam lijepa poštovani zastupniče. A uobičajeno sada da i ja nešto kažem radi hrvatske javnosti. Dakle, najbolje obrazloženje zašto se tražio stanka u ime kluba zastupnika da je kolega Boro Grubišić zastupnik iz Pete izborne jedinice i da je ovo izborna godina. A Damir Kajin, poštovani zastupnik nije govorio iz koje je izborne jedinice, ali bi mogao temu nazvati kolaž Damira Kajina o Istri. Ako ćemo nastavit tako možemo, ali to prema ostalim kolegama, zastupnicima nije fer sa saborske govornice mislim. Hvala lijepa. Idemo raditi po utvrđenom dnevnom redu u skladu sa dogovorom koji imamo. Na redu je - Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2014. godinu Podnositelj izvješća je Državni ured za reviziju RH, a na temelju članka 15. Zakona o Državnom uredu za reviziju. Materijali su objavljeni na službenim stranicama Hrvatskog sabora. Raspravu o izvješću su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora. Izvješća ovih radnih tijela Hrvatskog sabora primili ste na sjednici. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje o ovom izvješću. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, glavni državni revizor Ivan Klešić. Izvolite državni revizore.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene zastupnice i zastupnici. Kao što je poznato prema Zakonu o Državnom uredu za reviziju glavni državni revizor izvješćuje Hrvatski sabor jednom godišnje o radu ureda. Na početku, samo da vas podsjetim, rad ureda se planira i obavlja u opsegu koji je predviđen godišnjim programom i planom rada. Njime se utvrđuju vrste revizija, subjekti i predmeti revizija. Tako je za 2014. godinu planirano 319 revizija, od toga 245 financijskih revizija, 74 revizije učinkovitosti te uvid u financijske izvještaje za 102 parlamentarne, izvanparlamentarne političke stranke i 665 članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica kojima je prestao mandat tijekom 2013. godine. Programom i planom rada za 2014. godinu obuhvaćene su sve obvezne revizije, njih 38, koje su propisane odredbama Zakona o Državnom uredu za reviziju i Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, a odnose se na reviziju Izvještaja o izvršenju državnog proračuna te reviziju političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica. Za odabir svih drugih revizija, njih 281, primijenjeni su kriteriji koji su propisani zakonom, a to su procjena rizika, financijska značajnost, rezultati utvrđeni prethodnom revizijom te prikupljene informacije o poslovanju subjekata. U ovom izvještajnom razdoblju ured je u skladu s godišnjim programom i planom rada obavio sve planirane revizije. Dakle, 245 financijskih revizija kojima su obuhvaćeni državni proračun, 18 proračunskih korisnika, ministarstava i zavoda, 111 jedinica lokalne samouprave, 68 turističkih zajednica i Institut za turizam, 29 političkih stranaka, 6 nezavisnih zastupnika i 2 člana predstavničkih tijela lokalnih jedinica te 9 drugih subjekata revizije. Osim toga obavljene su i 74 revizije učinkovitosti kojima je obuhvaćeno 690 subjekata, ministarstava, fondovi, agencije, trgovačka društva, lokalne jedinice i neprofitne organizacije. Ovim revizijama ured stvara dodatnu vrijednost na unapređenju poslovanja i povećanju učinkovitosti subjekata revizije. Obavljen je i uvid u financijske izvještaje za 102 izvanparlamentarne političke stranke, 665 članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica kojima je prestao mandat tijekom 2013. godine, a od ukupno 245 subjekata koji su obuhvaćeni financijskom revizijom za 67 ili 27,4% izraženo je bezuvjetno mišljenje, za 174 ili 71% uvjetno, te za 4 ili 1,6% nepovoljno mišljenje. Ured je dao 1919 naloga i preporuka. Od 1381 naloga i preporuka iz prethodne revizije postupljeno je ili su u postupku izvršenja 922 ili 66,8% dok po 459 ili 33,2% naloga i preporuka nije postupljeno. O Godišnjem izvještaju o izvršenju Državnog proračuna za 2013. godinu izraženo je uvjetno mišljenje, a o financijskim izvještajima i poslovanju proračunskih korisnika izražena su 2 bezuvjetna i 16 uvjetnih mišljenja. Za revizijom utvrđene nepravilnosti dani su nalazi i preporuke koji se odnose na planiranje, računovodstveno poslovanje i financijsko izvješćivanje, prihode i potraživanja, rashode, imovinu, javnu nabavu, državna jamstva te dug državnog proračuna. Također, u ovom izvještajnom razdoblju obavljena je revizija 111 lokalnih jedinica, 16 županija, 45 gradova, 49 općina i Grad Zagreb. Izraženo je 20 bezuvjetnih mišljenja za 7 županija, 10 gradova i 3 općine te 91 uvjetno mišljenje za 9 županija, 36 gradova i 46 općina. Ukupni prihodi i primici 111 revizija obuhvaćenih lokalnih jedinica iznose 16,8 milijardi kuna, od čega prihodi i primici 20 lokalnih jedinica za čije financijske izvještaje i poslovanje je izraženo bezuvjetno mišljenje iznose 3,2 milijarde kuna ili 19%. A prihodi i primici 91 lokalne jedinice za čije financijske izvještaje i poslovanje je izraženo uvjetno mišljenje iznose 13,6 milijardi kuna odnosno 81%. Ukupna potraživanja revizijom obuhvaćenih lokalnih jedinica iznose 5,8 milijardi kuna, a obveze 4,8 milijarde kuna. Za revizijom utvrđene nepravilnosti lokalnim jedinicama su dani nalozi i preporuke koji se odnose na gotovo ista područja kao i kod korisnika državnog proračuna, dakle na planiranje, računovodstveno poslovanje, prihode, rashode i obveze, upravljanje imovinom i postupke javne nabave. Nadalje, revizijom je tijekom protekle godine obuhvaćeno i 9 drugih subjekata i to 2 specijalizirane financijske institucije, Državna agencija za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka i Hrvatska banka za obnovu i razvitak. Zatim 3 korisnika državnog proračuna, 2 korisnika proračuna lokalnih jedinica, Hrvatska gospodarska komora i 1 neprofitna organizacija. O njihovim financijskim izvještajima i poslovanju izražena su 4 bezuvjetna, 4 uvjetna, jedno nepovoljno mišljenje za Hrvatsku gospodarsku komoru. Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici kao i ranijih godina i tijekom 2014. godine ured je surađivao prije, u tijeku i nakon obavljane revizije sa pravosudnim i drugim državnim tijelima. Razmijenjeni su dokumenti i izvješća za 56 predmeta sa državnim odvjetništvo, 32 predmeta s Ministarstvom unutarnjih poslova te 16 predmeta sa sudovima. Za potrebe obavljanja revizije ured je surađivao i sa Državnim izbornim povjerenstvom vezano uz provedbu Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Na kraju želim naglasiti i našu međunarodnu i značaj međunarodne suradnje koji ured provodi kroz razmjenu stavova, iskustava i stručne literature te izobrazbu zaposlenika. Na taj način znatno je povećan i značajno je povećan ugled ureda u posljednjih nekoliko godina. Posebno bih istaknuo našu suradnju, suradnju Državnog ureda za reviziju sa Europskim revizorskim sudom. Suradnja se odvija u okviru revizija koje Europski revizorski sud obavlja na području RH. Također naš revizor upućen je u Europski revizorski sud u Luxembourg na osmomjesečni rad u svojstvu nacionalnog stručnjaka. Dalje moram naglasiti neke suradnje koje smo uspjeli realizirati u posljednjih godinu dana, a to je da smo sa Državnim uredom za reviziju Poljske izabrani za provedbu twinning projekta u Republici Albaniji čija je vrijednost 2 milijuna eura, a predviđeno trajanje tog twinning projekta je 2 godine. Isto tako prošle godine u lipnju na sjednici Kontaktnog odbora u Haagu zajedno sa Državnom revizijom Izraela, Državna revizija RH imenovana je internim revizorom EUROSAI-a za razdoblje od slijedeće 3 godine što mislim da ne moram naglašavati koliko je to veliko priznanje za Državnu reviziju Hrvatske i za RH. Osim toga moram naglasiti da su dvije pomoćnice glavnog državnog revizora Hrvatske imenovane u Revizijski odbor Eurocontrola a od te dvije pomoćnice jedna je imenovana i predsjedateljem Revizijskog odbora Eurocontrola što je također veliko priznanje jer Eurocontrol, vjerojatno znate je Agencija za zaštitu zračnog prometa u Europi. Nadalje, dvije moje pomoćnice su postale članovi za nadzor rada Revizijskog odbora NATO-a. Osim toga ured redovito sudjeluje u radu EUROSAI radne skupine za reviziju i etiku čiji je jedan od voditelja, čiji smo i jedan od voditelja zajedno sa Računskim sudovima Nizozemske i Portugala. Na kraju želim naglasiti da poduzimamo sve aktivnosti na povećanju kvalitete svoga rada s ciljem povećanja učinkovitosti i djelotvornost te odgovornosti javne uprave a sve to u skladu sa Rezolucijom UN-a 69/228 iz 2014. godine kojim se sve zemlje članice potiče na jačanje kapaciteta institucija Državne revizije s naglaskom da one mogu obavljati svoju funkciju objektivno i učinkovito samo ako su neovisne u odnosu na subjekte revizije i ako su zaštićene od svih vanjskih utjecaja. Za obavljanje svih poslova ureda kojeg čini središnji ured i 20 područnih ureda, dakle po svim županijskim centrima, sistematizirana su 343 radna mjesta, a na koncu ovog izvještajnog razdoblja ured ima 281 djelatnika. Poslove revizije obavlja 233 djelatnika, revizora, a 46 djelatnika obavlja druge stručne, opće i pomoćne poslove. Zajedno sa svojim suradnicima dat ću eventualno sve odgovore na vaša pitanja koja će biti postavljena tijekom ove rasprave. Hvala vam na pozornosti.
Hvala i vama poštovani glavni državni revizore. Na vaše izlaganje prijavljeno je nekoliko replika. Pa ćemo po redu. Poštovan zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Poštovani glavni državni revizore detaljno ste upoznali nas sa vašim radom, međutim nešto sam primijetio čitajući izvješće da nedostaje pa me interesira a to izaziva najveći prijepor u javnosti, pa čak i na političkoj sceni, a o tomu javnost najmanje zna, o korištenju sredstava fondova EU. Kakvo je stvarno stanje tamo, odnosno interesira me što je s revizijom korištenja sredstava EU fondova i po kojim kriterijima se biraju i teme i subjekti revizije? Jer o tomu nema ni riječi. Istodobno kako komentirate jednu pojavu koja je uočena, a vrlo je alarmantna, naime u javnosti se u zadnje vrijeme govorilo o lokalnim šerifima, kao pojavi jednoj neugodnoj koja se događa u neučinkovitom upravljanju jedinicama lokalne samouprave. Međutim, iz ovog izvješća je razvidno da su lokalne jedinice bezuvjetnih mišljenja u 2010. imali 11 a u 2014. čak 20, udvostručio se broj bezuvjetnih mišljenja, a za državni proračun i proračunske korisnike bilo je bezuvjetnih 2012. 12, a sad 2014. samo 2. 6 puta se umanjio broj bezuvjetnih mišljenja za državni proračun i proračunske korisnike. Ako nazivamo ove šerifima kako onda tek trebamo nazvati državni proračun i proračunske korisnike u 2014. godini jer je prije toga u 2011. i 2010. imalo čak 13 i 14 bezuvjetnih mišljenja i naglo pada na samo 2 bezuvjetna mišljenja. Očito se nešto tamo događa, samo evo nedostaje javnosti i prani naziv za takve pojave. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku poštovani glavni državni revizor Ivan Klešić.
Uvaženom zastupniku Mariću evo pokušat ću odgovoriti kratko. Što se tiče dakle učinkovitosti upravljanja sredstvima iz EU fondova to je revizija koja je u tijeku. Znači mi ćemo negdje do, ja mislim da do početka svibnja završiti sa tom revizijom, znači što se tiče učinkovitosti upravljanja tim sredstvima i sredstvima koja smo povukli iz EU fondova, to će biti sve obuhvaćeno tom revizijom. Ta revizija je dakle u tijeku i mislim da će ona sigurno biti na ovim klupama zajedno sa Izvješćem o izvršenju državnog proračuna koje bi trebalo biti dakle nakon 1. lipnja. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nova replika poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovana gospodo i gospodo iz državne revizije, čelniče državne revizije. Zapravo moje pitanje odnosno moja replika je na tragu evo malo prijašnje replike gospodina Marića vezano za bezuvjetna, odnosno uvjetna mišljenja. Ja sam također htjela zamoliti za jednu komparaciju kroz godine vezano za bezuvjetna, odnosno uvjetna mišljenja prije svega kada govorimo o ministarstvima jer ste u nalazu revizije konstatirali nešto na što smo upozoravali također prilikom donošenja proračuna svih ovih godina a to je nerealno planiranje, na to upozorava i državna revizija, nerealno planiranje. Ali i nešto što vi također navodite u svome izvješću to je, na što ste upozorili, pa me zanima na koji način ste upozorili i kakav ste odgovor dobili od Vlade vezano za Stragegiju upravljanja javnim dugom. Dakle početkom 2011. donijeli smo Strategiju upravljanja javnim dugom za 2 godine. Nakon toga kao što državna revizija i upozorava takve strategije nema. A vaši navodi vezani za rast javnoga duga također su dakako alarmantni. Dakle mene uz sve ostalo zanima i kako je došlo do ovog pada korisnika državnog proračuna odnosno prije svega ministarstava u broju uvjetnih, odnosno bezuvjetnih mišljenja, dakle uvjetna, bezuvjetna samo 2. I s druge strane kako je i na koji način odgovoreno na nalaz revizije o tome da jedan od važnijih dokumenata kao što je strategija nije donesena. Jer vi upozoravate i na neke druge dokumente koje je Vlada, odnosno koje je Hrvatski sabor trebao donijeti osobito na neke podzakonske akte, na uredbe koji su trebali biti doneseni a nisu doneseni. Hvala.
Hvala i vama. Glavni državni revizor se odlučio sudjelovati u raspravi kao predlagatelj pa neće odgovarati na svaku repliku. O.K, hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi državni revizore. Sa ovog mjesta, barem sa ovog mikrofona se uvijek čuju kritike, ovaj puta pohvala, naročito ovom izvješću o kojem ste rekli o međunarodnim uspjesima državne revizije Republike Hrvatske i to sasvim sigurno ne treba zanemariti jer vjerujem da to nije slučaj ono svaka država dođe na red pa tako dođe i naša država na red. I u svakom slučaju čestite vama i vašim suradnicima na tome. Još od vremena kada sam kao novinar pratio zbivanja u Hrvatskom saboru sa zanimanjem su se pratila izvješća gospođe Sime Krasić i uvijek se aplaudiralo tim izvješćima i rekli su evo sada, sada će i poslije toga, sjetite se koliko je samo gospođa Šima Krašić našla kakva je hrvatska pretvorba, što se sve događalo u hrvatskoj pretvorbi. Nemamo do sada niti jedno sudsko rješenje osim presude gospodinu Sanaderu. Niti jedno sudsko rješenje. Vi sada govorite o tome o bezuvjetnim mišljenjima koje su u državnim institucijama u padu. Što sada nakon toga? Psi laju, karavane prolaze. Nećemo prvi puta konstatirati ovdje u Hrvatskom saboru da Hrvatski sabor benevolentno promatra gaženje zakona i da Hrvatski sabor ne reagira na pojave pa sada i na ovu pojavu, mi bi ovdje trebali ispustiti krik i reći ne možete tako raditi. Jer imamo dokumente koje je podastrla državna revizija. Ako nećemo vjerovati ni sudovima, ni državnim revizijama, nikome, onda država nema smisla.
Hvala lijepa. Da li predstavnici radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja izvješća? Ne. Otvaram raspravu o izvješću. U raspravu idemo po Klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Nezavisnih ljevičara. Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, državni revizore, glavni državni revizore sa suradnicima, kolegice i kolege. Mi kao saborski zastupnici moramo reći da smo zadovoljni sa radom državne revizije. I zato ću ja dvije riječi reći najprije o radu same državne revizije jer smo mi ti koji trebamo ocijeniti njihov rad. Smatram da je samo izvješće i sveobuhvatno i kvalitetno izrađeno i usporedivo čak i sa međunarodnim standardima i međunarodnim revizijama. Ono što također moramo istaknuti to je da 281 djelatnik ako promatramo 2014. godinu obavio je ogroman broj revizija, dao ogroman broj uputa, naloga i jednostavno obuhvatio od financijskih revizija, do revizija rada zastupnika, klubova, stranaka a isto tako i političara u jedinicama lokalne samouprave. Dapače kada promatramo odnos stručnih ljudi i administracije vidimo da je 233 revizora, znači direktno zaposlenih, odgovornih a da je negdje 16% samo onih koji su službenici koji pomažu u funkcioniranju revizije. Prema tome i ogromna efikasnost ako promatramo i te podatke. A s druge strane kad promatramo bilancu troškova možemo također napomenuti da su bili racionalni i da su bili itekako odgovorni u trošenju sredstava. Prema tome, o radu Državne revizije mislim da možemo dati samo pozitivne ocjene. Ostaje sada na nama da probamo ocijeniti da li smo zadovoljni sa subjektima nad kojima je obavljena revizija. Naravno, tu nam najviše govori tablica na strani 6 koji od 2010. do 2014. upućuju na nalaze po kojima možemo donijeti određene ocjene. A onda ako promatramo samo financijske revizije možemo reći da od 2010. se značajno smanjio broj uvjetnih rješenja, negdje 370, pa '11. 440, u 2013. 193, prošlu godinu 174. Znači možemo reći da smo postigli određenu kvalitetu i rada kod subjekata jer su uvjetna rješenja daleko, daleko manja. Ovdje kad govorimo i uspoređujemo sa bezuvjetnima, da li ćemo biti zadovoljni ili ne, vidimo da je u 2014. kod državnih bilo nešto manje revizija pa je to možda razlog zašto je sa 13 palo na 2 kad govorimo o bezuvjetnima odnosno sa 14 na 2. Ali prateći ono što nas mora uvijek potaknut na razmišljanje, a to su uvjetna opet ocjenjujemo da je postignut određeni rezultat. Ali postoji nešto drugo, kad promatramo zadnje dvije godine tada vidimo da nemamo napretka i to je nešto što nas mora zabrinut, znači taj dio uvjetnih mišljenja ostaje na istoj razini, neovisno da l' se radi o državi i da li se radi o jedinicama lokalne samouprave, dapače kod njih je nešto i porastao. Prema tome, tu je evidentno da sada kod složenijih primjedbi koje daje revizija nema napretka. Imamo određeni zastoj i to upućuje da u biti najveći naš problem je da nema kvalitetnih rješenja kod nosioca vlasti kod ovih financijskih revizija. Prema tome, kad govorimo o ministarstvima naš problem je Vlada Republike Hrvatske. Ona nije poduzela potrebne mjere po ovim rješenjima jer je očito kad promatramo što nam je revizija ukazala, problem je planiranje, problem su rashodi, problem su prihodi, naplata prihoda, problem je imovina, problem su jamstva i državni dug. To su kategorije na koje ipak treba djelovati Vlada, kao što i kod jedinica lokalne samouprave na te brojke, na te nepravilnosti trebaju djelovati gradonačelnici ili njegovi suradnici. Znači nama je to problem. Pa onda nas ni ne mora čuditi kad vidite mišljenje Vlade Republike Hrvatske koje smo dobili. Mišljenje je napisano sa par rečenica u kojima stoji samo da nam predlažu kao Saboru da prihvatimo izvješće. Ali ono što nas kao Hrvatski sabor i zastupnike zanima, koje su to mjere Vlade Republike Hrvatske na bazi izvješća revizije koje treba pokrenuti, koje treba poduzeti da bismo na neki način popravili stanje. Jer evidentno je ako promatramo zadnje dvije godine da nema napretka. Nema napretka. I onda je to pitanje, pogotovo kad vidimo koje su to opaske, da kad govorimo o planiranju, nerealno planiramo. Nerealni rast investicija, nerealno jednostavno planiramo prihode. Kad promatrate što je problem u prihodima, ne naplaćuju se prihodi. Evidencije o prihodima nisu kvalitetne. Nesuglasje između Ministarstva financija i nosioca pojedinih prihoda koji se trebaju pobrinut za naplatu. Čak ni te evidencije ne štimaju. To je razlog da međuresorno dosta toga ne štima i da u tom dijelu Vlada treba poduzimati određene mjere, donositi određene zaključke, naloge, da bi se to stanje popravilo. Isto tako rak-rana, danas smo 26. godinu neovisna Hrvatska, mi još uvijek nismo riješili pitanje imovine, a imali smo jedan ured, drugi ured, ovakav ured, onakav ured i još uvijek nemamo podataka o svojoj imovini pa je to razlog da vidite u samom izvješću praznih stanova, nenaplaćenih stanova, zapuštenih stanova, osiromašene imovine. I to je razlog da Hrvatska, država koja je bogata po imovini, nije imovinu stavila u funkciju, nije stavila u funkciju ostvarenja prihoda, a i ono gdje je ne vodi brigu da li ju kvalitetno naplaćuje. Isto tako evidentno je da će samo Vlada donijeti rješenje jer pokazati da imamo 44 milijarde ukupno nenaplaćenih poreznih prihoda to nema dvojbe da više nije realna naplata, da nešto sa time trebamo donijeti rješenje, zastara, vjerojatno subjekti ni ne postoje. Prema tome, vladinim mjerama tu jednu ružnu brojku jer to je ružna brojka 44 milijarde, nešto se mora učiniti i jednostavno mora se otpisati. Prema tome, naš najveći problem je da nosioci koordinacije između tijela državne uprave, između ministarstva, jedinica lokalne samouprave bi trebalo ozbiljnije razmotriti sam nalaz Državne revizije i po tom nalazu pokušati donijeti mjere kojima će popraviti stanje i umanjiti broj uvjetnih rješenja ili postotak uvjetnih rješenja koja se za prošlu godinu kreće oko 71%. Tako da klub će i pokušati predložiti zaključak u kojemu tražimo od Vlade RH mjere kojima bi se umanjio broj uvjetnih rješenja, mjere kojima bi se riješili prigovori koji se odnose na ministarstva, a to su prigovori u onom dijelu da ne vodimo brigu o naplati, da nismo računovodstveno uskladili evidencije koje govore o prihodnoj strani, koji govore i o imovini i registraciji imovine. Naravno kad govorimo o rashodima evidentno je da je vrlo teško promijeniti ponašanje i zaposlenih, stručnih ljudi. Jer teško je da možemo razumjeti da nam revizija pokazuje da u rashodima imamo planirane vrlo velike stavke koje se do kraja godine ne ostvare ni sa 1%, a s druge strane da imate nove stavke, nove izdatke koji nisu niti proračunom predvidjeli. Da li je moguće da u jednoj godini imate tolike, tolike promjene da nadležna ministarstva jednostavno napuste pojedini projekt, ne utroše niti jednu kunu, a prebacuju se na druge projekte. Evidentno ako govorimo o poplavama, elementarnim nepogodama da je to opravdano i da to revizija uvažava. Ali teško da možemo u ovakvim slučajevima koje nam revizija navodi imati razumijevanja i da jednostavno takvo ponašanje stručnih ljudi ipak ostaje za nas je li to problem stručnih ljudi ili utjecaja politike koji se mijenjaju ovisno o političkoj situaciji, a ne o struci. Tako da mislim da nama u Saboru mora biti zadatak da svojim zaključkom obvežemo Vladu da poduzme mjere kako bi broj bezuvjetnih u 2015. godini značajno smanjen. Kad govorimo o jedinicama lokalne samouprave vidimo određeni rast uvjetnih na 91 i to naročito kod općina. Vidimo da županije imaju dosta kvalitetno organiziran rad i imamo daleko manje u postotku uvjetnih rješenja negoli bezuvjetnih. Ali kao što vidimo osnovni problem ili ono što možemo reći primjedbe su kao i kod državnih ministarstava i institucija. Jednostavno počevši od planiranja, problema prihoda, pogrešno planiranih rashoda imovine, javne nabave. Zadovoljstvo je da je javna nabava daleko, daleko manja ali to polazi ne zato što su se popravila ponašanja, nego su sve manja i manja sredstva za ulaganje i investicije pa su i broj nabava daleko manji. Ali u ovom dijelu znači jednostavno isti problemi, problemi u kojima nismo riješili niti način proračuna, donošenja proračuna, ozbiljnost pripreme proračuna, jednostavno odgovornost korisnika da budu racionalniji pa je onda to razlog i ovolikih primjedbi. Možda samo jednu riječ oko duga. Najveći problem kad govorimo o javnom dugu i deficitu proračuna što je to problem uvijek samo ljudi koji se bave financijama. Ni jedno ministarstvo, ni jedan korisnik u jedinicama lokalne samouprave ne vodi brigu što je to javni dug, što je to deficit. Oni zastupaju svoje korisnike i njima je osnov da ostvaruju svoje pozicije na način da zadovolje većinu potreba, a ne razmišljajući o tome da prihodi nisu dovoljni i da su to onda opasni deficiti koji su neodrživi jer je to potrošnja tuđe akumulacije koja prije ili poslije sa kamatom dolazi na naplatu. Prema tome, kad govorimo o kolektivnim tijelima bojim se da odgovornosti u tom dijelu nema i zato sve jača uloga pozicija, Vlade i gradonačelnika mora biti prisutna da bi se popravilo ovo stanje. Izvješće ćemo podržati, a predložit ćemo zaključak. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani Slavko Linić. Imamo na vaše izlaganje 8 replika prijavljenih, pa ćemo po redu. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolega Liniću. Od ovog zadnjeg bih počela. Slažem se s vama kad govorim o dugu, o javnome dugu svi se brinu i o svojoj poziciji, ali isto tako i o korisnicima, odnosno svatko kad govorimo o ministarstvima želi biti najbolji ministar što je logično, Ministarstvo financija ali i premijer koji god to bio uvijek su zapravo jedini na čistini koji moraju brinuti o javnome dugu i to je činjenica. Međutim, činjenica je dugo smo u politici, nastoji se naravno udovoljiti i biračima, a osobito u izbornim godinama. I evo i tu leže neki od uzroka rasta duga. Međutim, što se tiče bezuvjetnih odnosno uvjetnih mišljenja moramo konstatirati da u ovom izvješću jasno se vidi da je i Ministarstvo financija imalo tada, dakle u 2013., uvjetno mišljenje. Ja ću vama postaviti isto pitanje, odnosno razmijeniti mišljenje s vama a ne postavljati pitanje jer to i ne mogu, vezano za strategiju, budući da sam to pitala glavnog državnog revizora pa nisam dobila odgovor, dakle strategija je trebala biti napravljena krajem 2013., Strategija za upravljanje javnim dugom za najmanje 2 godine, znači od 2014. do 2016., može se odrediti i neki drugi rok. Zašto to pitam i zašto na tome inzistiram? Jer u samom izvješću jasno stoji da je javni dug značajno porastao 2012. i 2013. Znamo neke od razloga, brodogradilišta i neki drugi zajmovi odnosno neki drugi krediti koji su dospjeli u to vrijeme. Naravno, teret brodogradilišta o čemu smo govorili i u prethodnoj Vladi, međutim upravo zbog toga bi bilo iznimno važno da je ta strategija donesena. U to vrijeme ste bili i ministar pa me evo zanima zašto nije i kakav je odgovor na kraju Vlada dala reviziji.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Pa nema opravdanja zašto strategija nije donesena, a budimo onako analitični pa ćemo vidjeti da unutar Ministarstva financija smo pokušali sa stranim konzultantima bez financiranja jer smo imali određenu potporu veleposlanstva SAD-a zaista definirati Strategiju javnog duga. U isto vrijeme smo ulazili u Europsku zajednicu gdje je po EUROSTAT-ima javni dug malo drukčiji nego što je bila Nacionalna strategija, a to znači dugovi Hrvatskih željeznica, Hrvatskih autocesta sve se to trebalo uključiti. To su bili razlozi da se jednostavno pripremalo kompletno pregled visina javnog duga po metodologiji EUROSTAT-a. A s druge strane strategija da pokušamo vidjeti da li i kako vraćati dugove, da li prodajom imovine, da li prodajom dugova i da ne nabrajam sve ostalo. To je sve rađeno, nisu jednostavno Saboru upućeni prijedlozi vezano za javni dug.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Goran Marić, replika.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovani kolega Linić kazali ste da ste zadovoljni sa radom Državne revizije. Mislim da bismo svi mi trebali biti zadovoljni sa radom Državne revizije, a s obzirom na napredak koji pokazuju posljednjih godina ja mislim da je to jedna institucija zbog koje možemo osjećati ponos. Ali istodobno i sramotu zbog onoga što oni u nalazima utvrde. Ogromna je razlika između rada Državne revizije i nalaza Državne revizije. Nalazi Državne revizije su sramota hrvatske politike! Svake godine ponavljaju jedno te isto, preporuke se ignoriraju, ne slušaju se nalozi, ne izvršavaju se i uporno jedni te isti. Kako možemo prijeći preko činjenice da je sa 14 bezuvjetnih mišljenja ministarstava u godini dana došli smo na 2? Ako takva pojava može proći bez analize, bez posljedica a vidimo da Vlada u mišljenju to ignorira kao da se to nije ni dogodilo onda mi ne možemo kao što ste vi rekli, ne napredujemo, ovo je zastoj. Mislim da nije ni zastoj, ovo je napredak u neodgovornosti. Zamislite, kaže proračunski korisnici ne poduzimaju mjere naplate. Pa to je kao da netko ne dolazi na posao jer mu je u opisu posla naplata potraživanja. A čak kaže u poslovnim knjigama ne evidentiraju potraživanja. Pa to je opet da ne dolazi na posao. Pa što je posljedica takvih pojava? Da smo ne u zapadnoj Europi nego da smo samo u susjednoj Sloveniji najmanje 4 ministra bi podnijela ostavku, morala podnijeti ostavku zbog ovakvih nalaza. A kazne i penali, u godinu dana udvostručili smo, za naknadu štete. Znači, netko proizvodi štetu. Sa 60 milijuna planiranih izdavanja za naknadu štete mi smo izdvojili 116 milijuna kuna, skoro dvostruko. I to prolazi kao da se ništa nije dogodilo.
Hvala lijepa kolega Marić. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Rekao sam da kad promatramo izvješće revizije državne moramo imati dva zaključka. Jedan zaključak je zaista dobro obavljen, profesionalno obavljen posao koji zaista daje mogućnost uvida kako korisnici troše javni novac kad su financijske revizije u pitanju. Ono što ne možemo biti zadovoljni kako tu reviziju čitaju nosioci vlasti, jednostavno time ne možemo biti zadovoljni. Zašto? Jer nema napretka. Kad promatrate od 2010. do 2014. možemo biti zadovoljni značajno je pao broj uvjetnih mišljenja. Ali zadnje dvije godine pokazuju da nema napretka, nema jednostavno kvalitete u radu korisnika. I to je nešto što nosioci vlasti moraju donijeti mjere, obvezati ministarstva ili korisnike u jedinicama lokalnih samouprava. To nam nedostaje. Daleko ozbiljniji rad i odlučivanje po nalazima Državne revizije od strane Vlade i gradonačelnika. Kada to dobijemo dignut ćemo efikasnost i ozbiljnost rada kod korisnika i vjerujem da će tada uslijediti i napredak. Neovisno što ocjenjujem da jesu trajni problemi nenaplaćena potraživanja iz ranijih perioda, kako ih naplatiti, koliko teški su sudski procesi, koje smo sve mjere pokrenuli kad gledamo i predstečajne nagodbe i oprost dugova i prolongaciju dugova a isto tako kad vidimo naš trajni problem od 26 godina je imovina koju nismo u stanju niti registrirati niti procijeniti niti unijeti u poslovne knjige. I to je nešto što se mora određenim mjerama, određenim sustavima koji su kratkoročni riješiti da bi mogli jednu bitnu primjedbu otkloniti.
Hvala lijepa. Nova replika poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Linić, spomenuli ste mišljenje Vlade o ovom izvještaju. Vlada je u svojem mišljenju napisala da ne misli ništa. Tko se revizije boji još. U 2013. državni proračun i korisnici državnog proračuna 18 revizija, 2 bezuvjetna mišljenja to je 11%, 16 uvjetnih odnosno 89%. I Vlada nema što Saboru reći u vezi tog nalaza. Ali s vašom tvrdnjom da je broj uvjetnih mišljenja u padu ne bi se složio jer sam napravio analizu 2011., 2012. i 2013. U 2013. prema ovom izvješću broj uvjetnih mišljenja bio je 71,7%, u 2012. 71,7%, u 2011. 77,2%. Dakle, broj uvjetnih mišljenja, a naročito kod korisnika državnog proračuna nije u značajnom padu i to je žalosna činjenica da nakon svih rasprava i ukazivanja na značaj Državne revizije, na njihove nalaze, mišljenje i preporuku Sabor reagira kao mrtvo puhalo, prihvaća izvještaj i nakon toga se ništa ne događa. Kada pogledate strukturu negativnih, nepovoljnih mišljenja od ova četiri imam osjećaj s obzirom na to kod koga je to ustanovljeno da je u Hrvatskoj zavladao strah baviti se istragama i kod političkih stranaka i političara jer po nalazu i ovom mišljenju Državne revizije ono sve što se tiče politike je političko hapšenje.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Slavko Linić.
Ne želim opće reći da je bolje stanje u ministarstvima, ali 2013. je bilo 30 revizija, 2014. 19. Pretpostavljam da je revizija ocijenila da u neka ministarstva koja godinama imaju bezuvjetno ne treba ići pa se išlo neke druge subjekte kontrolirati, zato budimo iskreni toliko se osvrtati na bezuvjetna jer je to jednim rezultatom što se nije bilo u istom broju subjekata. Ali kad promatrate uvjetna, ja prihvaćam vašu analizu da nije pad kod ministarstva, ali kad govorimo o ukupnom financijskom, jer sam ja rekao o financijskim analizama, sa 370, sa 440 imate pad na 170. Znači popravlja se stanje jer nama su bitne i revizije drugih subjekata financijskih i jedinica lokalne samouprave. Prema tome, eto najveći problem što kad gledamo uvjetna mišljenja kod ministarstva nema napretka. Imamo određenu stagnaciju, jedan gore, jedan dolje a to je razlog što treba zaista Vlada donijeti određenu odluku. Isto tako budimo ono iskreni tih 3 negativna mišljenja kod političkih stranaka kad znamo koga su sve revidirali, čak čini mi se i ne parlamentarne stranke onda opet ne bi mogli biti baš tako nezadovoljni jer jednostavno ogroman je broj ljudi koji ako su neparlamentarni sigurno nemaju ni profesionalnog knjigovođu ni ne znam stručnjake pa ta mišljenja od svega tri negativna i ne treba biti tako zabrinjavajuće jer je to početak. Mi smo počeli pred dvije godine sa nadzorom i političkih stranaka i ostaloga, tako da ja vjerujem da ćemo tu i imati koji napredak. Prema tome, bitan skok možemo učiniti samo sa nosiocima vlasti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Hrg replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Linić, nerealno planiranje to je ono što uvijek bod u oči pogotovo u lokalnoj samoupravi. U krajnjem slučaju konstatacija koja je već rečena puno puta i ja ću je ponoviti dakle djelovanje i rad Državne revizije sigurno je u ovim svim godinama iza nas u veliko poboljšalo rad posebno lokalne samouprave jer se ukazuje na nepravilnosti i greške koje se događaju, na neke se čak često puta i ne može utjecati jer dolaze možda iz ove sabornice pa onda nastaju problemi u provođenju. Ali u svakom slučaju ukazuje se na greške i one se iz godine u godinu ispravljaju i popravljaju. Ali ja u stvari vama kao dugogodišnjem čovjeku u politici i ministru financija želim postaviti jedno pitanje, i možda imat odgovor na to kako prevenirati, evo recimo konkretno nerealno planiranje? Jer Ministarstvo financija ima uvid u svaki proračun lokalne samouprave. Iz aviona se vidi da neke lokalne samouprave nerealno planiraju. Ja ću navesti jedan konkretan primjer moj rodni kraj općina Kalnik, pored Križevaca, načelnik dvije godine za redom na očigled nerealno planira, lani je imamo proračun 9 milijuna, planirano ostvarenje 3 milijuna, 30%, nije mu bilo dosta to, ukazivano mu je na probleme od strane vijeća, nakon toga za ovu godinu planira proračun 35 milijuna kuna. Zar ne bi mogli možda u Ministarstvu financija reagirati na takvu stvar preventivno da ne dođe do problema, da se kasnije revizijom ne ustanovi da je bilo greška jer se vidi da će grešaka biti unaprijed. Dakle, da li imate možda kakve spoznaje o tome i kakav komentar na to?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Slavko Linić.
Pa nema komentara na to, morate shvatiti da je i moja rasprava išla u tome da ako hoćemo imati što manje primjedbi nosioci vlasti moraju imati mjere i biti razumni i realni. Prema tome, ako je usvojen proračun općine koji je 10 puta veći nego stvarni ili pet puta veći onda je to problem ne samo načelnika općine koji je predlagao nego i vijeća koje sam sebe, ja bih rekao vara sa nerealnim brojkama i prihodima. Iako je uvijek pitanje kod jedinica lokalne samouprave vam je jedan od realnih prihoda koji može biti uvijek prodaja nekog zemljišta, prodaja nekog, to je jedino nešto što može izvanredno donijeti u jednoj godini, drugo ništa. Tako da Ministarstvo financija u tom dijelu ne može ništa. Ono što je problem za državnu razinu onda je to uvijek procjena rasta bruto društvenog proizvoda na bazi investicije. Jer zadnjih 3, 4 godine u Vladi smo uvijek na bazi investicija planirali a nerealizacija investicija nije loše planiranje nego neostvarenje programa koji su zacrtani. Jer ti programi nisu samo u brojkama oni su i jasno napisani što će se to učiniti, gdje će se ulagati u kojem sektoru. A kada se to ne ostvari onda je to zaista ogroman problem.
Poštovani zastupnik Tomislav Klarić, replika.
Uvaženi kolega Linić, uvjetno mišljenje ili neuvjetno mišljenje svakako da je lijepo kada se dobije bezuvjetno mišljenje. A ja osobno smatram uz dobar rad revizije da je svako uvjetno mišljenje dobar put da se te greške otklone i ne treba ih se bojati. Međutim, uvjetna mišljenja su nekad detektirane time da će generirati kroz čitav niz godina da uvijek to bude uvjetno mišljenje. Jedno smo otklonili sa onim dijelom gdje smo naveli da sredstva komunalnih prihoda mogu se trošiti u onom dijelu i za neke druge namjene. Uvijek su jedinice lokalne samouprave koje su bile prisiljene na to imale takvo mišljenje. Međutim, ovdje sam se javio iz razloga jer ste spomenuli odgovornost Vlade. Dakle mi prilikom donošenja zakona ovdje u Saboru, mogu spomenuti jer se u nalazu državne revizije tu vidi ulaganje u opremanje i razvoj industrijskih odnosno poslovnih zona. Nisu se slušali argumenti ljudi s terena, nisu se prihvaćali amandmani koji su ukazivali na problem već se tvrdoglavo držalo onog svojeg mišljenja. A upravo revizija je ta koja u svojem naputku i u svojim preporukama govori o tome što bi trebalo napraviti na taj način na koji su ljudi ovdje u Saboru govorili i čije se mišljenje tada nije prihvaćalo. I ovdje svakako moramo napomenuti ono šta je uvjetno mišljenje [[Upadica Predsjednik: Hoćemo…]] Mislim da niste dobro mjerili.
Ne mjerim ja, nego stroj mjeri kolega Klarić.
Nije isključio bio [[Upadica: Nije isključeno.]] Nije isključeno.
Ako nije bilo isključeno, onda se ja ispričavam i u ime stroja se ispričavam.
Gledao sam 100%.
Evo izvolite.
Dakle ono što treba ukazati a što će se pojavljivati kao uvjetno mišljenje to su neriješeni imovinsko pravni odnosi, nesređen katastar i gruntovnica. I u ovom trenutku problem o kojem treba reći a najnoviji pokazatelji od ovih dana pokazuju da su jedinice lokalne samouprave od Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom stoje gore 2699 zahtjeva za državnu imovinu koju treba staviti u funkciju na terenu za gospodarski razvoj, za razvoj poduzetništva i svega ostalog. Evo, hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Pa polazim od toga da zaista kada je uvjetno mišljenje ne treba se opterećivati uvijek treba ići vidjeti što je razlog uvjetnog mišljenja. I dapače ja bih rekao da je to velika pomoć revizora u da li ministarstvu, da li kod načelnika, gradonačelnika kada se daje uvjetno mišljenje, ukazuje gdje su problemi. I isto tako svatko od korisnika tih javnih sredstava daje obrazloženje zašto nije uspio. Prema tome, uvjetno mišljenje je nešto da se vidi gdje su problemi i kako ih riješiti. Tu moram reći da je način postupanja revizora izvanredan jer se u biti pokušavaju naći razumna rješenja, sugestije i zato dobar dio kada vi promatrate od maloga uputa itd., se i prihvaća od strane korisnika jer je to način rješavanja problema. Ostaje trajni problem kod nas imovina i odgovornost ljudi koji imaju tu imovinu. I zaista kada to promatramo, koliko god smo mi donosili i strateške investicije i ovo i ono, mi nismo riješili niti jedan zahtjev prema državnom tijelu, nikad se ne rješava i vi ne dobivate nekretnine da biste mogli zaokružiti neki projekt, zaokružiti parcelu, da biste mogli krenuti u investicije. Koji puta su problem imovinsko-pravni odnosi pa nikako ne idete naprijed. Sve to je nešto što su razlozi opravdani i uvijek ostaje pitanje na nosiocu vlasti hoće li odustati od projekta ili će ga uporno planirati. Jer ako ga ne može planirati nema ni potrošnje. A tog trenutka nikad ne možete dinamiku ocijeniti koja je pravilna. Tako da uvjetna mišljenja i preporuke koje dobivamo su velika pomoć korisnicima da ih usmjerava u nešto. A mi moramo samo biti realni što znači uvjetno.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Linić govorili ste i o nerealnom planiranju, znamo dobro da je proračun zapravo najznačajniji politički dokument. On govori o vjerodostojnosti Vlade, o njezinu znanju i o njezinu htjenju da provede ono što je obećala građanima. I obećanja se uglavnom gaze i građani su razočarani ali su građani uporni i uvijek kao što znamo biraju iste. Drugi segment koji je vrlo važan o kojem ste govorili, to je o imovini koja nije stavljena u funkciju. Hrvatska je sami ste rekli bogata imovinom, međutim, tu imovinu nismo stavili u funkciju i nije pogreška samo ove Vlade nego svih prethodnih Vlada. I sami znate dobro da prosjačimo po raznim europskim i svjetskim centrima za što niže kredite ili pokušavamo prodati vrijednosnice sa što nižim kamatama a istovremeno spavamo na novcu. Ali kako ne bi se to događalo kada tijelo koje je zaduženu za tu imovinu sa to je DUDI samo unajmljuje prostor od privatnika a imovine imamo prekobrojnu imovinu sa obrazloženjem da je to jeftinije. Nama je sve jeftinije osim raditi, osim stavljati u funkciju ono što je nešto potrebno za rad. Isto tako i Ministarstvo zaštite i okoliša je unajmilo za bezobrazno visoku cijenu svoj prostor, a imamo toliko neiskorištene imovine. To je zapravo ne postoji vjerojatno niti jedna zemlja u Europskoj uniji, postoje zemlje koje su izašle iz komunizma, bivše zemlje Sovjetskoga saveza gdje ima više neiskorištene imovine, ali u Europskoj uniji sasvim sigurno da smo prvaci po tome, a istovremeno tražimo novac i posuđujemo ga ….
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Kad je država u pitanju onda je dobar dio planiranja vezan za investicije i gospodarski rast. Koliko god mi znali govoriti da su bitne privatne investicije, toliko u vrijeme kad nemate razvijenu željezničku infrastrukturu koja je zapuštena, a imate ogromne lučke kapacitete u koje ulažemo enormne novce, vidjeli smo što radimo sad sa lukom Split i ulažemo u luku Split, onda je to posao države. Kao što vidite, 4 godine prođe, ništa od toga. Da smo krenuli zaposlili bi građevinsku operativu, zaposlili bi opremaše, zaposlili bi masu toga i samim tim procjena gospodarskog rasta bi bila drukčija. Nećemo govoriti o energetici. Tri godine imamo jako, jako izražene kiše, ali doći će opet nakon toga vele 7 vodnih, 7 sušnih godina. Onda ćemo opet 50% plina uvozit, onda ćemo opet uvozit struju preko 50% umjesto da smo u to doba završili termoelektranu, hidroelektranu, a nećemo govorit kolike su to investicije. Prema tome, nije to loše planiranje, to je nerealno planiranje ili obrnuto, to je neefikasnost u provođenju državnih investicija jer su one bile uzrok ovakvog planiranja. A kad govorimo o nekretninama to je jedna bolest o kojoj teško da možemo naći bilo kakvo opravdanje. To je nešto što se zove odgovornost i u tom dijelu mi moramo prozivat za odgovornost jer je nemoguće da imate prazne stanove, a građane na ulici izbacujemo ih svaki dan. Neprihvatljivo je da imamo poslovne prostore koji su okupljalište maloljetnika sklonih asocijalnim ponašanjima, da ne budem grub, a u isto vrijeme nismo stavili u funkciji država … pa da ne nabrajam sve ostalo, zemlju i obalu. To je nešto što zaista nosioci vlasti moraju tražit odgovornost i sankcionirati.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Linić, dosta ste govorili o državnoj imovini. Ja se s vama slažem da državna imovina nažalost nije stavljena u funkciju, a Hrvatska se izuzetno visoko zadužuje, ima i jedna je od rijetkih zemalja koja ima možda najbogatiji nekretninski fond u svijetu. Nije ga stavila u funkciju. Nažalost, ne postoji središnji registar cjelokupne državne imovine Republike Hrvatske, postoji Registar poljoprivrednog zemljišta, postoji Registar koncesija, postoji Registar kulturnog dobra i kulturne baštine, postoji Registar koji je sada formirao DUUDI i to konačno dobro ide, Registar nekretnina, međutim on nije dovršen, on izgleda će biti dugo nezavršena priče. Dakle, u usporedbi sa Strategijom koja je napravljena o državnoj imovini ne vidimo koliko je država uspjela realizirati, naplatiti, prihodovati od tih nekretnina i svih tih registara koje ima. Posebno bih tu skrenula pozornost na nekretnine koje je Republika Hrvatska darovala npr. lokalnim jedinicama, dakle općinama, gradovima. Nekih preko 40 milijuna m2 koje je Republika Hrvatska darovala. Imamo li mi pregled koliko je od tih darovanih nekretnina doista stavljeno u funkciju za onu namjenu za što je darovana, da li za infrastrukturu, da li za nekakvu gradnju kulturnih, znanstvenih, zdravstvenih centara kojima se poboljšava život. Dakle nemamo taj pregled, ne znamo koliko su jedinice lokalne samouprave postupale po darovnim ugovorima koje zaključili su sa državom ili da li su možda te nekretnine stavili u neke druge funkcije od onih za koje im je Republika Hrvatska darovala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Imamo dva problema. Čitajući izvješće Državne revizije vidite najveći je problem što DUUDI ili pojedine agencije koje bi trebale radit registraciju nisu u stanju jer oni koji su na neki način nominirani vlasnici ili odgovorni upravitelji u ime vlasnika ne dostavljaju podatke, ne šalju podatke, ne pronalaze te nekretnine, ne dostavljaju. To možemo znat koje su sve obrane, vojske, izvinjavam se, policije itd. Znači tu su naši problemi da je vrlo usporen način stvaranja evidencije jer jednostavno korisnici tih nekretnina ili oni koji bi trebali odgovarat za njih ne bave se s njima i nisu posvetili tu pažnju jer ih baš briga za prihode. Njima je samo bitno kako osigurat rashode da bi bili dobri ministri, dobri ravnatelji pred svojim korisnicima. To su problemi da nismo shvatili što je imovina, što je nekretnina. U Hrvatskoj taj mentalitet nemamo pa jedna od mjera u Zakonu o porezu na nekretnine je bila da taj porez moraju platiti i Hrvatska država, nadležna ministarstvo i jedinice lokalne samouprave. Moraju platit. Prema tome …, imaš vojarnu, ne znaš što ćeš sa njom, držim ju, nećeš ju nikom dat, plati porez jer nije u funkciji. Plati porez. Komu ide porez, jedinici lokalne samouprave. Kao što jedinica lokalne samouprave ako je uzela od države i tražila jer je htjela nije stavila u funkciju platit će porez, ali vratit će državi. Prema tome morate shvatit, stvaranje tog mentaliteta je vrlo teško. Moramo promjenama ponašanja, znate, porezi su ti koji pomalo itekako pomaže u stvaranju odgovornosti da shvatiš da je imovina obveza, a ne jedno veliko, veliko bogatstvo, nego obveza.
Poštovani kolega zastupnik Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo uvaženi kolega Liniću. Svi mi znamo da imamo grč odlučivanja i u resornim ministarstvima, ali isto tako i jedinicama lokalne uprave, pa isto tako kad gledamo šta je revizija napravila onda možemo reći da je dala preporuke. Dobar dio njih nije otklonio preporuke. Negdje je uvjetovano to da se ne može otkloniti preporuke, jer 20 godina je isti problem ili kao što ćemo imati ove godine problem. Jedinice lokalne uprave donijele proračune, u jednom trenutku 2 milijarde kuna dobiju manji prihod u idućoj godini i onda imamo nenamjensko trošenje sredstava. No, ja bih se osvrnuo da je bitno da mi raspravljamo o izvješću, ali mislim da je još važnije da raspravljamo i o planovima revizije za ovu ili za iduću godinu, jer i mi smo svjedoci u Hrvatskoj da ima i naručenih revizija, ali čini mi se da su neke bile prekasno kao što je u Hrvatskoj gospodarskoj komori, kao što su u nekim drugim institucijama. No, kada vidimo i uvjetna mišljenja tko ih je dobio. Pa jedno Ministarstvo pravosuđa dobije uvjetno mišljenje, onda sigurno da smo zabrinuti što nam radi Vlada, što nam rade resorna ministarstva. Prema tome, ključ bi bio da mi raspravljamo i o planovima revizije za iduću godinu o planovima što će to revizija raditi u idućem vremenu jer bili smo svjedoci u Hrvatskoj, imali smo divnih revizija, a u isto vrijeme hapsilo se odgovorne ljude nakon divne revizije. No, imali smo i drugih primjera, da se nakon hapšenja i pritvaranja ljude oslobodilo, nikom ništa. Ljude se izmrljalo i onda na kraju ne bude ni jedan mali tekst u novinama ili negdje da bi se vratilo čovjeku dostojanstvo i sve ono što je izgubio u nekom trenutku.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Nikako ne bih htio miješati posao revizije i tijela progona. Prema tome, vrlo je jasno i glavni državni revizor rekao da je on dao sva moguća izvješća koja su potrebna za pojedine istražne radnje. Prema tome, istražne radnje su istražne radnje i kako će to istražna tijela tumačiti i protumačiti revizija bolje o tome ne govoriti. A to odvajanje, to su meni dva potpuno različita tijela. Revizija nije osnovana radi toga da na neki način ja bih rekao progoni ljude, nego da pokuša tjerati korisnike javnih sredstava na odgovorno ponašanje, a ako baš ne ide onda je to posao Državnog odvjetništva koji će to, po tome i postupiti. Jer ja gledam nešto drugo. Jedan od vrijednih revizora kao što je moj kolega Branko rekao, revizija je bila revizija pretvorbe gdje je bilo zaista masu podataka. I dapače, kad gledamo sankcioniranje nepravilnosti u pretvorbi je bila obveza, pa Državno odvjetništvo nije baš jako postupilo i imamo vrlo malo rješenja, ali revizija je svoje završila, Državno odvjetništvo je trebalo i tijela progona završiti taj proces da skinemo jedan teški društveni problem, a to je da oni koji su jamili su jamili. Ali revizija je svoj posao obavila, prema tome to su dva odvojena posla i ja ih ne bih nikako htio miješati. Ono što je mi bi morali razmisliti što ćemo kad se učestalo preporuke i nalozi ne izvršavaju, da li tu nešto možemo učiniti ali to je onda već pitanje nas zakonodavaca da osmislimo jer to možda i nisu kaznena djela ali je neprihvatljivo da se nalozi revizije pet godina ne provode. I u tom dijelu bi možda mogli kod Zakona o izboru čelnika nešto promijeniti i probati utvrditi.
Poštovani glavni državni revizor Ivan Klešić u ime predlagatelja. Izvolite. Molim vas odite za govornicu u ime predlagatelja.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo ja bih prvo bih se ispričao uvaženoj zastupnici Kosor što nisam odmah odgovorio na njezino pitanje, ali mislio sam nekako sva pitanja koja se iskristaliziraju tijekom rasprave, pa u završnoj riječi. Oprostite gospođo, evo ja ću vam sada pokušati odgovoriti. Najprije ću odgovoriti na ovu konstataciju gospodina, uvaženog zastupnika Bubala. Ona mi je svježa još pa da mi ne pobjegne. Gospodine uvaženi zastupniče Bubalo, Državni ured za reviziju ne radi po naručenim revizijama. Mi smo neovisna institucija, mi radimo svoj godišnji plan. Prema tome, Hrvatsku gospodarsku komoru smo radili upravo onda i u onom trenutku kada je ona ušla u plan. Tako smo radili i kod drugih institucija, tako ćemo raditi i u buduće, a to je upravo ona Rezolucija UN-a što mislim da sam govorio u našem Izvješću, u Godišnjem izvješću o radu. Što se tiče pitanja uvažene zastupnice Kosor, evo ja ću ukratko odgovoriti da manji broj bezuvjetnih mišljenja kod proračunskih korisnika to je činjenica, to je rezultat jedne rekao bih promjene obuhvata subjekata revizije. U čemu je stvar? Stvar je u tome da u skladu sa revizijskom procjenom rizika mi nismo išli raditi ona ministarstva što je gospodin Linić rekao, jer je to shvaćeno. Ministarstva koji su imali dvije godine za redom bezuvjetno mišljenje, mi smo onda donijeli odluku da ta ministarstva nećemo ići raditi, nego ona koja su imala dvije godine uvjetno mišljenje. Dakle, to je bio razlog, a to je opet, mislim da smo te kriterije pokušali objasniti na stranici 7. vezano za metodologiju odabira itd. Dakle, u čemu je? Mi ne možemo sa 211 ovlaštenih revizora, državnih revizora koji danas rade u Državnom uredu za reviziju RH obuhvatiti 14000 subjekata koliko je u nadležnosti obavljanja revizije od strane Državne revizije. Dakle, to nije moguće. Mi pokušavamo ovom našom metodologijom izabrati i staviti u godišnje planove upravo one subjekte koje smatram da ih treba prema onoj našoj metodologiji. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani glavni državni revizore. Idemo u daljnju raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu su zastupnici Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine glavni državni revizore. Pripremajući se za ovu raspravu i čitajući izvještaj postavio sam si pitanje ima li smisla uopće raspravljati o ovom izvještaju? Ne zbog njegovog sadržaja, ne zbog toga što je Ured Državne revizije radio nego odnosa, ali ne samo ove godine nego po mom svjedočenju unatrag 10-ak godina, prema tom izvještaju. Rade revizije, njih 233 revizora u Državnom uredu revizije, daju naloge i preporuke, pišu izvještaje, nalaze, na tisuće i tisuće stranica, nadziru negdje do 200 milijardi kuna javnog novca. Mi onda o njihovom izvještaju raspravljamo, usvajamo ga i? Ništa! Nikome vlas s glave nije pala. Ni zbog onih nepovoljnih mišljenja, a u ovoj godini odnosno u ovom izvještaju takvih je 4, ni zbog onih 174 uvjetnih mišljenja što je 71,1%, a ja ću reći i pohvaliti onih 67 koji su dobili bezuvjetno mišljenje. Čak štoviše, odmahuju rukom, smiju se. I ove rasprave u Hrvatskom saboru, kad je izvještaj u pitanju, svesti doista na pitanje tko se Državne revizije boji još? Pa i oni koji uvjetna mišljenja imaju recimo 3 godine uzastopno, a nisu općine, volonteri, nevažne službe. Ja sam usporedio tri godine, tri izvještaja unazad. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, Ministarstvo gospodarstva, Ministarstvo kulture, Ministarstvo obrane, Ministarstvo poduzetništva i obrta, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture, Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo turizma, Ministarstvo zdravlja, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta i Porezna uprava, 2011. uvjetno mišljenje, 2012. uvjetno mišljenje, 2013. uvjetno mišljenje. I nikom ništa! Uvjetno mišljenje možemo shvatiti i tumačiti si kao pomoć Državne revizije ako se ispune njihovi nalozi i preporuke. Ali ako tri godine uzastopno je uvjetno mišljenje onda nešto ne štima. I u vezi korisnika državnog proračuna gdje je 88% u ovoj godini uvjetnih mišljenja Vlada ne kaže ništa. Popravit ćemo, analizirati, vidjeti da li su potrebne kadrovske promjene, reorganizacija, drugačija pravila? Ništa! Nastavit ćemo tako i dalje. Drugo, da li u jedinicama lokalne samouprave općinski načelnici, gradonačelnici i župani nalaze Državne revizije uz mišljenje dostavljaju predstavničkim tijelima na raspravljanje i usvajanje? Da li u općinama, gradovima i županijama načelnici, gradonačelnici i župani kada dobiju završno mišljenje, nalaz dostavljaju predstavničkom tijelu na raspravu i na usvajanje? Što možemo korisno vidjeti iz ovog izvješća? A vraćam se na stav Vlade. Koncem 2013. potraživanja za poreze, doprinose i druga javna davanja iznosila su 44,6 milijardi kuna. To je 3,3% manje nego na početku godine, ali to je još uvijek trećina, četvrtina proračuna. Gdje je granica snošljivosti? 10%, 15%, 33%? Opet citiram, u 2013. naplaćena su potraživanja za isplaćena jamstva i pripadajuće kamate pretvaranjem potraživanja u ulog u iznosu od 317 milijuna i stjecanjem nekretnina dužnika u iznosu 43 milijuna. Na temelju odluka Vlade RH i sporazuma o uređenju međusobnih odnosa između Ministarstva financija i dužnika u predstečajnim nagodbama otpisana su potraživanja za isplaćena jamstva i pripadajuće kamate 187 milijuna kuna. Navedene poslovne promjene osim potraživanja imaju utjecaj na prihode i rashode i imovinu, nisu evidentirana u poslovnim knjigama i iskazana u financijskim izvještajima. Treba ovo komentirati? Nadalje, podaci o potraživanjima iz Registra koncesija čije je vođenje u nadležnosti Ministarstva financija i podaci o potraživanjima davatelja koncesija nisu međusobno usklađeni. Pojedini davatelji koncesija u glavnim knjigama ne evidentiraju odnosno financijskim izvještajima ne iskazuju potraživanja po osnovi naknada za koncesije. Koncesijski prihodi je stvar koja se ne iskazuje kao potraživanje onih koji imaju koncesijska prava. Dobro. Bez primjene propisanih postupaka javne nabave nabavljeno je roba i usluga u vrijednosti 21,4 milijuna kuna. U 2013. na temelju odluke Vlade dano je 10 jamstva od čega izvanproračunskim korisnicima državnog proračuna milijarda i 400, drugim subjektima 4 milijarde i 400, jamstva drugim subjektima propisana su do iznosa 2 milijarde, a dano je 4,4 milijarde. Samo 2,4 milijarde više od propisanog. Vlada veli radit ćemo tako i dalje. U zahtjevima za izdavanje jamstva nije naznačeno koji iznos se odnosi na refinanciranje obaveza, a koji na nove obaveze. Pa se nastavlja, prema priloženoj dokumentaciji za podmirenje novih obaveza navedenim subjektima su dana jamstva najmanje u iznosu od 2 milijarde 100 što je sa 135 milijuna kuna više od propisanog iznosa. Tamo je bilo 2 milijarde i 400 više, ovdje je 135, 2,5, 2 milijarde 600 više od propisanog danog jamstva. Nije to sve, osim navedenog jamstva Centru za restrukturiranje i prodaju dana su i četiri jamstva u iznosu od 606 milijuna od kojih 3 u iznosu od 379 milijuna isplaćena u siječnju 2014. na teret državnog proračuna. Navedena mjenična jamstva nisu uključena u izvještaj o danim državnim jamstvima, izdacima po državnim jamstvima, nisu uključena. Tako to može biti jer nitko u ovoj državi očito Vladi ne može narediti da poštuje propise koje je i sama donijela ili koje je donio Sabor. Nadalje se konstatira da smo imali strategiju upravljanja javnim dugom za period 2011.-2013. i nakon toga nova strategija nije donijeta. Je, evo čuli smo prije dva dana ministar Dončić je jasno rekao strategija upravljanja javnim dugom, monetizirati ćemo javni dug ma što to značilo. To je strategija, monetizirati će se javni dug, to je strategija. Dokumenta nema, ako pratimo izjave, odluka nema onda je otprilike to na što Vlada očito želi ići. Pročitao sam samo ovih par dijelova izvještaja Državne revizije koji se odnosi na državni proračun i korisnike državnog proračuna da prikažem zapravo koliko truda treba uložiti da bi se revizija izvršila, dali rezultati, mi o tome i raspravimo ali se ništa ne će promijeniti. Zašto sam spomenuo upravo ove dijelove, nije li ovo postupanje Vlade bilo u kontekstu lažnog prikazivanja danih jamstva, umanjenja javnog duga, proračunskih dubioza? Ako je to tako onda se radi o opasnoj igri. Uvjetna mišljenja dakle prate i preporuke i nalozi. 174 uvjetnih u ovoj godini, u ovoj izvještaju ali treba imati i podatke o broju nadzora, odnosno revizija a bilo ih je 245 zato je to 71,1%. Za 2012. bilo je 269 revizija, uvjetnih je bilo 193 ili 71,7%. U 2011. nadzora je bilo 447, uvjetnih mišljenja 345 ili 77,2%. U ovom izvještaju i broj preporuka i naloga koje je Državna revizija dala konstatirano je da je u 1919 njih nije postupljeno, nije izvršeno za njih 459 ili 24%. Dakle, ¼ preporuka i naloga Državne revizije iz ranijih godina nije provedeno ni u 2013. godini. Tko se Državne revizije boji još? Ako je moguće da oni ponovno dođu kod istog korisnika i nađu situaciju da preporuke i naloge, a najčešće su to kod uvjetnih mišljenja nisu provedene. Mi ćemo naravno podržati i glasati za prihvaćanje ovog izvještaja jer prihvaćamo rad Državne revizije. Međutim, s gorčinom ćemo to učiniti zbog toga jer smo svjesni da se ništa bitnije promijeniti neće, da će i u narednom izvještaju odnos bezuvjetnih, uvjetnih i nepovoljnih mišljenja biti otprilike na istom nivou i da nitko nikada neće snositi, oni koji su politički imenovani političku odgovornost što godina uzastopno u državnim resorima imaju uvjetna mišljenja a naročito zbog toga što kod korisnika državnog proračuna je čak 37 preporuka i naloga iz ranijih godina koje naprosto nisu izvršene. U cilju ili naivnoj nadi da bi možda mogao biti usvojeni i prijedlog zaključka predložit ćemo Hrvatskom saboru da ona četiri nalaza gdje su nepovoljan mišljenja u ovom izvještaju uputimo Državnom odvjetništvu RH s pozivom gospodinu Cvitano, odnosno glavnom državnom odvjetniku da u roku od 6 mjeseci Hrvatski sabor izvijesti o poduzetim radnjama temeljem onoga što je Državna revizija našla i da li su oni konstatirali, da li su nakon istrage i analiza ustanovili ima li tamo elemenata za eventualni kazneni progon kod tih di je dato nepovoljno mišljenje. To je naš mali pokušaj doprinosa da ne prođe doista ovo izvješće i odnos prema Državnoj reviziji, psi laju a karavane prolaze.
Hvala lijepa. Kolega Lesar, imamo pet replika na vaše izlaganje. Poštovana kolegica Ada Damjanac, prva replika.
Zahvaljujem se uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Lesar, potakli ste me zbog dvije stvari da se javim, a to je prvo rekli ste obavi se revizija, nalaz je takav kakav je, nikom ništa, nikom kosa ili vlas s glave ne padne. Nije to baš tako, jer Državni ured za reviziju svoja izvješća dostavlja državnim institucijama. Prema tome, mnoge kaznene prijave su i podignute upravo zahvaljujući izvješću Državne revizije. A druga stvar, isto tako rekli ste da se revizija, upitno je da li se revizija i izvješće revizije dostavlja predstavničkom tijelu? Pa to je obaveza jedinica lokalne samouprave i sva ta izvješća revizije dolaze na općinska gradska vijeća. Možda niste u izvršnoj i predstavničkoj vlasti i ne radite u lokalnoj samoupravi pa onda to ne znate, ali evo čisto kao saznanje. I ta se izvješća dakle usvajaju, o njima se raspravlja i usvajaju se na gradskim i općinskim vijećima. Evo hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Uvažena kolegice, puno godina prije vas naučio sam kome Ured državne revizije dostavlja svoje izvješće i znam naročito one nepovoljne četiri da su već u državnom odvjetništvu, ja to znam. Rekao sam, prijedlog zaključka da državno odvjetništvo Sabor u roku od 6 mjeseci izvijesti o poduzetim kod tih 4 nepovoljna predmeta. Malo imate problem sa razumijevanjem predmeta. A drugo, pitao sam da li u svim jedinicama lokalne, regionalne samouprave se nalazi državne revizije se dostavljaju na predstavnička tijela. Ja recimo znam dva grada i jednu županiju koji su dobili uvjetno mišljenje ali na predstavničkom tijelu to nije raspravljeno. Ja sam bio 7 godina zamjenik župana i 4 puta smo imali na dnevnom redu županijske skupštine izvješće Ureda državne revizije. Prema tome, nemojte suditi samo po svojim vlastitim iskustvima. Ovdje je u ovoj godini bilo obrađeno stotinu i nešto jedinica lokalne i regionalne samouprave. Imate li vi jamstva da su sva predstavnička tijela o tome raspravljali? To je pobud moje zabrinutosti jer da jesu, naročito kod ova dva iz lokalne samouprave gdje je nepovoljno mišljenje, netko od njih više ne bi mogao biti ili vijećnik ili načelnik. A koliko ja znam još su uvijek na dužnostima. O tome se radi.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Nada Čavlović Smiljanec, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Pa kolega Lesar, meni je iznimno drago da ste vi u svojoj raspravi i kada ste uspoređivali znači 3 godine izvješća državne revizije spomenuli, posebno ste apostrofirali osim ministarstava i poreznu upravu. Znači govorili ste o 2011. godini a ja tada nisam bila ravnateljica porezne uprave ali nema veze, ja ću se referirati i na to i 2012. i 2013. godini. A ja ću vam reći zašto je porezna uprava dobila uvjetno mišljenje u 2012., 2013. godini. 2012. godini uvjetno je mišljenje bilo samo zato što porezna uprava svoja knjigovodstvena stanja koja su na dan 31. 12. 2012. godine a tako i svih prijašnjih godina nisu ista knjigovodstvenom stanju 1. 1. naredne godine. A to je zato što knjigovodstvena godina završava 21. siječnja. I to je znači stvar, to je način knjižno poreznoj upravi koji se knjiži, porezno knjigovodstvo već 20 godina. 2013. godine i ovo mi je iznimno, iznimno bitno jer je to izašlo čim je nalaz revizije bio objavljen u medijima govorilo se onda o tome da je porezna uprava mimo Zakona o javnoj nabavi nabavila robe usluga u vrijednosti 70 milijuna kuna. A ovdje ću reći jer sam to i obavezna reći jer se radi o meni kao ravnateljici, tadašnjoj ravnateljici porezne uprave da se radio ugovor sa tvrtkom APIS koja koliko je svima poznato je u vlasništvu države i grada Zagreba. Ne radi se o privatnom poduzetniku, radi se o APIS-u koji 20 godina i održava sustav porezne uprave. U 2012. godini je sklopljen Okvirni sporazum. Na temelju okvirnog sporazuma APIS je dužan pružati usluge porezne uprave dok se ne zapriječe pojedinačni ugovori. Ja sam 2013. godine cijenu usluga APIS-a snizila za 30%. Ugovor sa APIS-om je iznosio 70 milijuna kuna [[Upadica PREDSJEDNIK: Hvala lijepa.]] I još nešto. 52 milijarde kuna su bili [[Upadica: Isteklo je vrijeme.]] naplaćeni porezi 2012. godine, 10 milijardi kuna je naplaćeno više [[Upadica PREDSJEDNIK: Hvala.]] A godišnja naplata je bila 98%. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolegice Čavlović, ovo što ste sada rekli nije bila replika na moju raspravu, vi ste javno odgovorili zašto ste u poreznoj upravi dobili uvjetno mišljenje, ja sam samo pročitao uspoređujući tri godišnja izvješća državne revizije i ustanovio ministarstva i državna tijela koja tri godine za redom imaju uvjetna mišljenja. Nadam se da nisam pogriješio. A kao laik sa područja porezne uprave ja sam vas pažljivo slušao, znate do kojeg sam zaključka došao nakon vašeg odgovora? Vi ste zapravo rekli da državna revizija ne poznaje zakone i da su vam protuzakonito ili zbog ne poznavanja zakona dali uvjetno mišljenje. To je ispalo. E sada tko bolje poznaje zakone vjerojatno ste se očitovali na nalaz državne revizije pa ste sve to napisali, oni očito nisu prihvatili. Tko bolje poznaje zakone ja ne bih arbitrirao, časna riječ.
Poštovana zastupnica Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Lesar, vi ste rekli da Vlada na ovo izvješće državne revizije ne kaže ništa, kako ne, Vlada piše u dvije rečenice da predlaže Saboru da prihvatimo izvješće i drugo kaže da se nazočiti na sjednici Hrvatskoga sabora kada se o tome bude raspravljalo, ministar, zamjenik ministra i pomoćnici ministra a to kaže Vlada. Međutim, ja bih iskoristila prigodu u kontekstu onoga o čemu ste govorili i evo podsjetila na tablicu na stranici 30 gdje državna revizija govori o 16 korisnika, proračunskih korisnika kod kojih je provedena revizija i onda navodi područja u kojima su utvrđene nepravilnosti kod proračunskih korisnika i navodi neizvršeni nalozi prethodne revizije. Zapravo gotovo svi koji se ovdje navode od Državnog hidrometeorološkog zavoda do većine ministarstava kod kojih je izvršena revizija nisu izvršili naloge prethodne revizije. Također i planiranje i računovodstvenog poslovanja, također gotovo svi nisu izvršili odnosno obavili ono što im se nalagalo. Ima još nekoliko kategorija. Ali vraćam se onome i vašoj analizi, dakle neprihvatljivo je da proračunski korisnici ne izvrše naloge prethodne revizije. To je apsolutno nepodnošljivo i u tom kontekstu treba se kretati naša rasprava i u tom kontekstu trebaju se kretati i naši zaključci jer ovo zaista neće više imati smisla danas kad smo članica Europske unije da jednom godišnje razmotrimo nalaze Državne revizije, glasujemo o tome, prihvatimo nalaze Državne revizije i sve padne u zaborav. Jer sve ostalo [[Upadica Predsjednik: Hvala.]] Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala. Gospođo Kosor, isprika, zaboravio sam ove dvije rečenice koje je Vlada napisala. Toliko su dojmljive da eto sam im zaboravio. Zanimljivo, vele preporučuju nam da mi prihvatimo izvješće. Jako dobro. od 19 korisnika državnog proračuna i državnog proračuna Državna revizija dala je 129 naloga preporuka, postupljeno je po 60, u toku ili u postupku izvršenja 32 iz ranijih godina, a nije postupljeno po njih 37. Vlada veli prihvatite takvo izvješće. Dobro, prihvatit ćemo takvo izvješće i predložiti odgovorne da dobije neko državno odlikovanje jer morate prokleto hrabar čovjek da nakon ovakve konstatacije velite to je jako dobro, prihvatite takvo izvješće.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Dražen Đurović, replika.
Hvala. Ova analiza koju ste dali o tome kako određena državna ministarstva već godinama zapravo ne izvršavaju preporuke Državne revizije, dobivaju uvjetna mišljenja, mislim da bi trebala zabrinut poslodavca Vlade Republike Hrvatske i tih ministarstava, mislim da je to upravo Hrvatski sabor. Dakle kad je riječ o tome da određena ministarstva Vlade Republike Hrvatske godinama zapravo se oglušuju na prijedloge Državne revizije i dobivaju uvjetna mišljenja, mislim da je to problem koji zapravo u ovom trenutku više nema Vlada nego Hrvatski sabor, a Hrvatski sabor tu zapravo pokazuje potpunu nesposobnost i nekompetentnost i nespremnost da zapravo reagira na ovakve pojave. I mi kao Hrvatski sabor umjesto da zaključkom pozovemo Vladu Republike Hrvatske da se očituje, a na to imamo pravo i mi ćemo to i učiniti, dakle mi možemo zatražiti zaključkom Vlade Republike Hrvatske da se izvoli očitovat zašto već godinama ministarstva u Vladi ne izvršavaju ono što Državna revizija od njih traži i zato dobivaju uvjetno mišljenje. Ili dakle ne ulazeći u aspekt kaznene odgovornosti, postoji naravno politička odgovornost. Prema tome, na tu odgovornost imamo itekako pravo tražiti i od Vlade Republike Hrvatske i od tih ministarstava da se izvole očitovat prema njihovom poslodavcu, a to je Hrvatski sabor. Izvan aspekta kaznene odgovornosti. Umjesto da se bavimo zapravo formom mislim da je vrijeme i da se mi moramo pokazati snagu da se možemo baviti sadržajem, a sadržaj je ono što Državna revizija zamjera državnim ministarstvima, a državna ministarstva se već godinama na to oglušuju i ne mogu to riješiti. Pa dakle ajmo reći gdje je zapravo odgovor na ono što Državna revizija traži, odgovor je u Hrvatskom saboru kad je riječ o ministarstvima Vlade Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Đurović, ja jesam zabrinut za ovakvo stanje u državi, ali je naš problem u tome da većina koja odlučuje nije zabrinuta i ako vi predložite ovakav zaključak kakav ste najavili imat ćete našu potporu, a nadam se da ćete i vi podržat nas. Naime, tu su uvijek u pitanju dvije odgovornosti, moguće kaznene odgovornosti čime se mora baviti DORH, a ne mi i politička odgovornost čime se mi moramo baviti. Bilo bi idealno da takav zaključak prođe i da dobijemo očitovanje Vlade o konkretnim predmetima, dakle konkretnim problemima koji se u ovom izvještaju navode. Ja vama želim sreću s prijedlogom zaključka, vi poželite meni pa ćemo vidjeti kako ćemo proći.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Lesar, kazali ste da Vlada ne kaže ništa na ovo izvješće. Istina da ovo što je nešto malo rekla bolje da nije ni to, ali ne da ne kaže ništa na izvješće, njoj ništa ne znači Državna revizija, niti ministrima, niti Vladi, a da ne znači evo pokazuje danas ovdje da nema nikoga od njih. A nalazi Državne revizije za 2014. godinu, odnosno nalaz za 2013. zahtijevaju izvanrednu sjednicu Vlade, jer kad bi negdje pisalo ono što piše u nalazima da jedan ministar uzima akontaciju za službena putovanja i da ne otputuje, a i dalje duguje ministarstvu i da kad se to otkrije u reviziji onda mu se skida 6 mjeseci sa plaće, a za službena putovanja kad otputuje nema računa uopće o učinjenim troškovima. Jednokratno uzme iz državnog proračuna i ne vraća dok ga se ne uhvati. Kad ga se uhvati vraća u ratama bez kamata. Sjajno. Kad bi to učinio čelnik lokalne jedinice ili direktor bilo kojeg javnog poduzeća ne da ne bi bio direktor, ne da bi bio na naslovnim stranicama bi vrištalo, bile bi teme na Otvorenom o tome, a ovdje se ništa ne događa. Uzima tri godine uzima akontaciju za službena putovanja i ne ide na putovanje i to se toleriralo. A zamislite što da je Državna revizija otišla u Petrokemiju pa utvrdila kako privatnoj tvrtki koja je u stečaju, državna tvrtka daje jamstvo i cijela Hrvatska se trese i banka blokirala zato što se netko usudio, drznuo dati jamstvo u ime države privatni. Nema, to Vladu ne interesira, kao da ne postoji. Ali interesantno bi bilo kad bi Državna revizija otišla i u takve tvrtke, ali ne može jer Vlada onemogućuje, ne nađe novaca za zaposlenje da bi otišla i u takve tvrtke.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
U pravu ste kolega Marić, u svom mišljenju Vlada se mogla očitovati o ovim navodima o izdanim jamstvima 2 milijarde 400 iznad propisanih pa nisu. Mogli su se i očitovati zašto ministri podižu putne naloge i akontacije, ne putuju i ne vraćaju novac. To da su im dali na rate 6 mjeseci valjda čovjek nema dosta veliku plaća pa mu pomažu, socijalno osjetljivo, valjda. Ali ovo što ste sad me podsjetili, da javno poduzeće u državnom vlasništvu daje privatnom poduzetniku jamstvo od 16 milijuna ako se ne varam koji im duguje 100 milijuna kuna u tom trenutku i da se na to ne može čak ni raspravljati, jedino da smo tražili stanku ujutro, opet bi dobili jezikovu juhu od predsjednika Sabora da zloupotrebljavamo institut stanke. To su sve elementi koji me upućuju, pa bit ću možda malo i drzak i bezobrazan. Ja vas kolega Mariću uvjeravam ovaj izvještaj sa onih 1800 stranica koje sam ja pregledao po pojedinim korisnicima u Vladi nitko nije pročitao. To nitko tamo nije pročitao, jer da su uzeli to na čitanje ozbiljno onda bi bili barem toliko kulturni pa dodali tri, četiri rečenice. Naš grijeh, naš grijeh, naš preveliki grijeh. Čak ni to nisu.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo poštovana zamjenice predsjednika, poštovani državni glavni državni revizor sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće rada Državne revizije za 2014. godinu i odmah želim reći na početku u ime kluba HDSSB-a da mi apsolutno podržavamo vaš rad, rad Državne revizije i mišljenja smo da je on itekako važan. Jer upravo Hrvatska može ići naprijed, resorna ministarstva mogu ići naprijed, jedinice lokalne uprave, općine, gradove, pa i županije ako detektiramo probleme i ono što je važno otklonimo probleme. No, isto tako je važno kada donosimo planove šta ćemo to raditi u idućoj godini bilo bi dobro da te planove donosimo u ovom Hrvatskom saboru, pa da možda i izrazimo svoje mišljenje oko tih planova, ne samo oko vašeg rada i to je ono što sam malo prije rekao u svojoj replici. Važno je kakva su izvješća, važno je da li oni kojima ste dali sugestije, prijedloge i uočili nedostatke otklanjaju te nedostatke. No, vidljivo je da su nedostatci iz godine u godinu isti, da su identični i da ih neki ne otklanjaju. No, često su se spominjale u prošlim godinama jedinice lokalne uprave. I kada gledamo izvješća recimo 2011. lokalne jedinice imale su 266 uvjetnih mišljenja, 2012. 121., 2013. 64, 2014. 91. Vjerojatno ovo zbog lokalnih izbora pa su se malo pojačala, jer dogodi se obično u toj izbornoj godini da se nekad sredstva potroše nenamjenski, a znamo mi da u idućoj godini se to može ispeglati. No, ono što nas posebno brine to je da državni proračun i proračunski korisnici 2011. imali su 14 uvjetnih, 2012. 13, 2013. 16, 2014. 17 uvjetnih revizija. Tu se vidi jedno povećanje. I kada gledamo ministarstva iz kojih dolaze upravo ta uvjetna mišljenja, malo prije sam rekao Ministarstvo pravosuđa u koje čovjek misli oni bi morali bit nepogrešivi. No evo i njima se često događaju greške pa dobijaju uvjetna mišljenja :Državni hidrometeorološki zavod, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Ministarstvo gospodarstva koje treba skrbiti o gospodarstvu i detektirati upravo točke. Ministarstvo kulture, Ministarstvo obrane, Ministarstvo poduzetništva i obrta, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture, Ministarstvo socijalne politike i mladih, Ministarstvo turizma, Ministarstvo zaštite okoliša, Ministarstvo zdravlja, Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Lakše bi bilo nabrojati ministarstva za koje niste dali uvjetno mišljenje. No, upravo cilj mora biti odgovornost, cilj mora biti i politička, ali i pravna odgovornost za one koji ne otklanjaju nedostatke, za one koji ne čine ništa da bi bilo bolje. No, želim vam reći da neke stvari se ne mogu preko noći otkloniti. Pa i sam sam bio župan u dva mandata i moram priznati imao sam bezuvjetno mišljenje u Osječko-baranjskoj županiji. Kad sam došao u grad imao sam uvjetno mišljenje i mislim da će još proći nekoliko godina da će grad Osijek imati uvjetna mišljenja. Zašto? Zato što imate problema starih i po 20 godina. Pa ja ću vam reći sa kojim sam se ja suočavao. Neproknjižena groblja u gradu Osijeku, nenamjenski potrošeni novci iz stambenog itd. od prije 20 godina. Znači, neke stvari jedinice lokalne uprave ne mogu preko noći otkloniti i to je proces koji će trajati sigurno godinama. No, upravo ako jedinice lokalne uprave smanjuju i otklonjene nedostatke treba im čestitati na tome. No, brine nas ova odgovornost u resornim ministarstvima gdje je vidljivo da se iz godine u godinu ne otklanjaju nedostatci. Dapače, povećavaju se nedostatci i to je ono što nije dobro. Maloprije ja jesam rekao u replici da postoje neke i naručene revizije. Vi ste rekli da sukladno planovima postupate. Pa možda je nekad znak i da raspravljamo o planovima da bi ih puno ranije uplanirali, da bi ih puno ranije uplanirali u svoje planove neke institucije, neke državne sustave ili sustav jedinica lokalne uprave, da bi ih ranije revidirali nego što možda i jeste. I ja ću se složiti sa vašom konstatacijom. Nema naručenih, sve su planirani. I ja vam se sa ove govornice javno ispričavam, nema naručenih, sve su planirane. Samo jedino je pitanje kada se planiraju i zašto se ranije nisu planirale. To je pitanje za koje vi niste odgovorni, za koje postoji odgovornost vaših prethodnika. Prema tome, da se ranije ulazilo u neke institucije, da se ranije upozoravalo, da se ranije detektiralo probleme ja bih rekao i bahatluke u pojedinim sustavima ne bi danas neki bili u zatvorima. No isto tako gledajući propuste koji se detektiraju upravo kroz ove revizije možemo reći da ih je dosta i kada gledamo državni sustav, kada gledamo resorna ministarstva kaže proračunski korisnici nisu realno planirali rashode za pojedine aktivnosti a rashodi su ostvareni. Pa tko to može trošiti nešto što nije planirano i što u ovom proračunu nije usvojeno? No vidimo mi kako se s deficitom države igra i kako se u zadnjim mjesecima godine upravo mijenja i proračun i projekcije za iduća razdoblja. Kaže u poslovnim knjigama pojedinih proračunskih korisnika određeni poslovni događaji nisu evidentirani na propisanim računima računskog plana. Pa ako to radi država što možemo očekivati od drugih? Kaže iskazani podaci o deficitu opće države koji su rezultat primjera različitih računovodstvenih načela u priznavanju prihoda iz rashoda nisu pouzdani. Pa ja se bojim ako ovu reviziju bude čitala Europska komisija da ćemo još prije otići u smeće iako vidimo da nam kreditni rejting iz godine u godinu pada i ne bi se igrao s ovom konstatacijom. Pa evo molio bih revizora da ovo iz vašeg izvješća i sažetka također pojasni. Također je utvrđeno da u pojedinim slučajevima ne poduzimaju se učinkovite mjere naplate ili je naplata otežana jer mjere naplate potraživanja nisu poduzimane pravodobno. No ono što često čujemo po Slavoniji i Baranji je veći problem ne naplata, tu su agresivni ljudi u naplati, da vidite kad neki poljoprivrednik možda je dužan 100, 200 kuna kako bude agresivna naplata, a neće biti za one velike. Nego kada vidite kako država provodi agresivnu naplatu, a u isto vrijeme jedan veći problem da država neuredno plaća. Pa to vidimo najbolje recimo kako to Ministarstvo zdravlja radi, kako ne plaća svoje račune, posebice kad govorimo o ljekarničkoj djelatnosti i kad govorimo o nekim drugima. Ovdje se navodi podaci o potraživanjima iz registra i koncesija, podaci o potraživanjima i davateljima koncesija nisu međusobno usklađeni. Pojedini davatelji koncesija u glavnim knjigama ne evidentiraju se. Pa kako se može dati nekom koncesija da se to ne evidentira? Kako može doći do razlike upravo u poslovnim knjigama i ugovorima? Registar državne imovine kao … čija je uspostava između ostalog trebala i ponuditi rješenje vezano za evidentiranje državne imovine. A općenito kad pričamo o državnoj imovini tu bi ja volio kad bi mi imali tematsku sjednicu. Nedavno smo je na odboru imali, ali upravo DUUDI je detektiran kao institucija ja bih rekao koja ništa ne radi. Napišite jedan dopis, ako ste gradonačelnik, načelnik i župan i vidjet ćete kad će vam odgovoriti. Bojim se nikad. A da ne kažemo ako imaju, kao što je primjer u Osijeku u centru grada 20-ak poslovnih prostora oni prazni, a nitko ne raspisuje natječaj. Ili kad imate na desetine stanova koji su uzeti jedinicama lokalne uprave a u isto vrijeme imate po 500 ljudi na listama i ne bojte se neće DUUDI dat te stanove upravo da te socijalno najugroženije skupine da ulaze u te stanove, nego dapače oni će stajati prazni, bit će iz godine u godinu sve derutniji i neće se imovina stavljati u funkciju. Pa ja vam sugeriram, glavni državni revizoru, odite malo u DUUDI, stavite u plan DUUDI, sve od korespondencije pa do čuvanja imovine i brige o toj imovini. Bojim se da će vam izvješće za DUUDI biti puno veće nego što su sva ova za državne institucije i jedinice lokalne uprave. No, mogao bih o tome dosta. Pa kad se dotaknemo i onih problema koje imaju jedinice lokalne ili regionalne uprave. No, što se nama događa u ovom trenutku? Maloprije je kolega Marić spomenuo fondove EU. Kad su u pitanju fondovi EU jedinice lokalne i regionalne uprave su iscrpljene i neće imati snage za učešća. No u ovom trenutku događa se to da se evidentirana jamstva i ona kreditna zaduženja ne evidentiraju u poslovnim knjigama i mi ustvari imamo Hrvatsku koja je puno više zadužena i koja će biti još više zadužena nego što se to realno prikazuje, a nećemo imati snage sufinancirati europske fondove u idućim mjesecima, idućim godinama a tu upravo HDSSB vidi najveću šansu za povlačenje sredstava, posebno za najnerazvijeniji kraj Hrvatske a to je Slavonija i Baranja. Upravo očekujemo da u planove za iduće vrijeme stavite i fondove EU, korištenje. I nemojmo si dozvoliti da dobivamo packe iz Europske komisije, a da smo propustili i sami iskontrolirati ono što se događa na našim prostorima. Gledajući objektivnost, gledajući učinkovitost, gledajući vaša izvješća ona su doista koncizna, ona su temeljita, vi to radite na jednoj zavidnoj razini i imate stručne ljude. Drago mi je što je to tako. Upravo su to ljudi koji vrijedno odrađuju svoj posao i ja im čestitam na tome. No, gledajući ta mišljenja koja dolaze i neotklonjene nepravilnosti mišljenja sam da i u Hrvatskom saboru moramo neke stvari urediti i detektirati pa ako netko u tri godine ne otkloni svoje nepravilnosti i vidimo da to neće pa i ono što je kolega Lesar govorio pa i ne stavljaju taj izvještaj na svoja gradska vijeća, županijske skupštine itd., pa moramo se pozabaviti s tim ljudima. Jer ne smijemo si dozvoliti u Hrvatskoj da imamo ono što imamo danas, a to je grč odlučivanja. Često vidimo zabrinute ljude i u državnim institucijama i u gradovima i općinama i županijama koji su u grču i boje se za svoju odluku. I kad su pravno sigurni i kad traže mišljenja primjerice i pojedinih državnih institucija i kad ne mogu dobiti mišljenja na to jer kažu im nismo mi za to plaćeni da vam dajemo mišljenja. Ja znam da Državna revizija nekad i mišljenja daje, oće se dati i sugestija, ja vam se zahvaljujem na tome, no upravo u hrvatskoj šumi propisa koje donosimo u Hrvatskom saboru ponekad su ljudi koji odlučuju i moraju staviti svoj potpis i nakon 5 parafa u teškoj situaciji zato imamo grč odlučivanja u RH, i zato nemamo investitora u RH, i zato imamo uplašenih ljudi koji teško potpisuju određene stvari, i zato rokove probijaju. Isto tako želim reći kad je u pitanju poslovni događaj koji nije evidentiran, kako se može dogoditi da neko u gradu, općini, županiji pa i državi nije evidentirao poslovni događaj. Svi znamo da postoje urudžbeni, svi znamo da dokumentacija kola unutar institucija i znamo kad nešto uđe u instituciju da se to mora evidentirati, da se to mora evidentirati i u poslovnim knjigama i da se tu ne može imati dvojbe, to se može dogodit nekom privatnom poduzeću a ne državnoj instituciji, državnoj tvrtki ili resornom ministarstvu. Prema tome, to je ono što je nedopustivo. HDSSB podržava vaše izvješće, želimo da ljudi vaši idu još više na edukacije, da budu što bolji jer moramo ići u korak i sa EU kad govorimo i o našoj profesionalnosti i jedina naša zamjerka je da bi voljeli da u Hrvatskom saboru odlučujemo i o vašim planovima pa da možemo i tu dati sugestije, ja znam da ćete se vi očitovati, vi pratite medije i sigurno i na osnovu i medijskih natpisa da korigirate svoje planove ali moram biti uvijek korak ispred, moramo biti korak ispred pojedinih poslovnih događaj, korak ispred onih koji ne rade dobro, korak ispred onih koji nemaju ja bi rekao kadrovske snage raditi dobro. I to je ono što često ponavljamo. Previše je jedinica lokalne i regionalne uprave u RH moraju se objedinjavati jel ponekad zbog nestručnosti i malog broja ljudi u još manjoj jedinici lokalne uprave nisu kompetenti i nemaju snage izvršiti svoj posao. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Bubalo, recimo da je DORH postupao po nalazima gospođe Šime Krasić ili sada gospodina Klešića tada bi stotine ili tisuće bile iza rešetaka, tada bismo imali drugu situaciju nego što imamo danas, tada ne bismo danas 2015. govorili o korupciji, korupcija bi bila sasječena u korijenima. Ali ni Bajić, ni Cvitan ne žele kukurikati, kukuriknu samo po naputku. Institucije represije prekršitelje zakona štite kao ličke medvjede. Mozak radi to je institucija koju danas predstavljamo ovdje, ali ruka ne sluša. Ruka ona koja bi trebala izvršiti ono što smo našli. I ovdje se čitavo vrijeme govori da vijeća ne raspravljaju o tome što donosi državna revizija, ma kakva vijeća to su oni isti političari koji su prekršili pravila povezani, DORH je tu, mi imamo institucije represije koje trebaju djelovati, a ne oni isti političari, kakva Sabor. Ma kako je moguće da ministar koji diže dnevnice ne putuje i ne vraća dnevnice. Istoga trenutka premijer treba reći van iz Vlade, ti narušavaš ugled i dignitet Vlade koja predstavlja državu. Prema tome, premijer kad to dvaput prekrši i premijer treba otići, doviđenja, treba to. Međutim, mi smo svi postali blagonakloni prema tome, pa šta ima veze ako neko nije deset puta otputovao i onda na rate mu se daje da otplaćuje dnevnicu. Pa to je nešto nevjerojatno. Koja je to poruka građanima RH, koja je poruka onim ljudima koji vežu kraj s krajem da se tako ponašamo? Vlast kaže sve je dopušteno i tako dugo je opet ovaj dobar izvještaj revizije mrtvo slovo na papiru kao što su bili i oni prije.
Krešimir Bubalo odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, revizija čestito radi svoj posao i ona prosljeđuje svoje izvješća određenim institucijama no vi ste u pravu kad kažete da postoje u Hrvatskoj neki lički medvjedi, no ali vidljivo je da i ti lički medvjedi ponekad dolijaju pa se onda obračunaju pojedine institucije s njima. Pa prema tome, najgore je kad u Hrvatskoj pojedine institucije službe za političke obračune. E to je problem Hrvatske i to sigurno da treba izbjeći. No, gledajući spomenuli ste i bivšeg državnog odvjetnika, spomenuli ste neke koji možda nisu radili svoj posao ili su ažurno radili svoj posao ili su čekali da ih netko uvrsti u planove. Prema tome, ta Hrvatska i takvoj Hrvatskoj na koju će netko politički utjecati zato i gubimo povjerenje naših građana i zato nam građani i često ne vjeruju u pojedine institucije i kad se provode ankete onda su sramotni rezultati. Pa upravo zbog takvih stvari, ali revizija radi svoj posao dobro, postoje neki koji rade na politički mig u ovoj državi, no to se još uvijek nije promijenilo.
Boro Grubišić replika.
Hvala lijepo. Kolega Bubalo, vi ste govorili o DUUDI-u zapravo ste potvrdili ono što sam ja već niz puta u raspravi rekao da je to skraćenica države u državi. Dakle, evo nemamo izvješća revizije ali bit će ako Bog da. Ali također je i kolega Lesar govorio o CERP-u. To su dvije ustanove, dva ureda, dakle Centar za restrukturiranje i prodaju hrvatske imovine ili rasprodaju kako ja kažem, centar za rasprodaju hrvatske imovine i za koju je država dala jamstvo od 600 milijuna kuna CERP-u prošloj godini. O tome je kolega Lesar nešto više. No, ono što sam ja htio posebno istaći da ovo izvješće je vrlo poučno, ne samo u smislu ovom gdje ima elemenata i kaznenih prijava i kaznenog postupka, nego li na stranici npr. 35. tablica broj 6 piše "Ostvareni prihodi i primici lokalnih jedinica za 2012. i 2013. I onda se tamo vidi da npr. grad Zagreb u 2013. je ostvario 7,5 milijardi kuna, upravo onoliko koliko sve županije a ima ih 20 i sve općine koje ih ima 428 u Hrvatskoj zajedno. Dakle sve županije i sve općine zajedno. To je vrlo poučno pogotovo kada govorimo onim našim jezikom regionalizacije i preustroja državne administracije kada se vidi dakle da su prihodi, primici grada Zagreba jednaki koliki su primici i prihodi svih županija zajedno i 428 općina u Republici Hrvatskoj. Pa upravo to što govorimo o demetropolizaciji i decentralizaciji države koja je neophodno potrebna. U tome je taj naš poučak o kojemu mi stalno ovdje govorimo. Eto hvala lijepa.
Krešimir Bubalo odgovor na repliku.
Kolega Grubišiću mi itekako ćemo se složiti da DUDI ne radi svoj posao i da mi to najbolje vidimo u Slavoniji i Baranji. Prema tome, ja očekujem da i ova današnja rasprava će isprovocirati da budu u planovima, da bude DUDI u planovima svake godine i da temeljito ih češljaju šta rade, ustvari šta ne rade. No isto tako gledajući proračun grada Zagreba, ja mogu reći iako dolazim iz Slavonije i Baranje kolega Boro kao i vi, nismo mi ljubomorni na grad Zagreb i neka grad Zagreb ima, no evidentno je upravo u toj godini 2012., 2013. da je rastao prihod 16,6% grada Zagreba. A kada vidite proračuna u Slavoniji i Baranji, oni su padali za otprilike u prosjeku 30%. I sada sa novim udarom poreza na dohodak ukidanje PPDS-a, znači prostor Slavonije i Baranje najviše je upravo po PPDS-u i tu je dobivao neku šansu i sa time se uskraćuje šansa. A iscrpljeni smo prema Europskim fondovima za učešće. Prema tome, odrezana su nam krila. Prema tome, mora se mijenjati i državna politika u odnosu na krajeve koji su slabije razvijeni a upravo je to Slavonija i Baranja.
Nada Čavlović Smiljanec, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Bubalo, slušajući vašu raspravu vi ste isto tako iščitavali cijeli niz ministarstva koji su dobili uvjetna mišljenja, izostavili jeste jednu upravu … [[Govornik se ne razumije.]] u sastavu Ministarstva financija ali nema veze. Htjela bih samo reći da vjerujem da ćete se složiti samnom da svako uvjetno mišljenje, znači nema jednaku težinu i da sva uvjetna, ne možemo govoriti načelno i generalno da sva uvjetna mišljenja znače odmah da je netko napravio ne znam kriminal ili ne znam nešto u tom smjeru. Osim toga, svaki nalaz države revizije završava u DORH-u to je rekao i gospodin glavni državni revizor. Ja sada smatram, zaista osjećam potrebu zbog ispale jedne, rekla bih za mene neugodne situacije, kada je rečeno da ja ustvari ne priznajem da Ured državne revizije zna svoj posao, međutim to nije tako. Htjela sam samo reći da je uvjetno mišljenje koje je dano za poreznu upravu za 2013. godinu dano je samo iz razloga što porezna uprava nije sklopila ugovor tijekom ne znam početkom prvog tromjesečja 2013. godine nego to je izvršeno tek u 6. mjesecu 2013. godine, znači to je bila opaska Ureda državne revizije. Ali porezna uprava sa poduzećem o kojem sam govorila, koje je u vlasništvu države, s kojim znači ima okvirne sporazume i radi 20 godina u sustavu održavanja … [[Govornik se ne razumije.]] porezne uprave i novi razvoj sklopile ugovor u 6 mjesecu ali je postojao je okvirni sporazum gdje tvrtka znači se obavezuje pružati usluge poreznoj upravi. I tu porezna uprava kao institucija nije ništa izgubila niti je nešto narušeno nego čak štoviše za 30% je snižena cijena usluga i to je bio razlog zašto nije ugovor sklopljen, potpisan već u 1. mjesecu 2013. godine. Hvala lijepa.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa evo ja bih se složio s vama da uvjetna mišljenja sva nemaju istu težinu i to je sigurno tako. Svaka općina, grad, županija, pa i recimo ministarstvo ima različite probleme i posebno je teško ako tijekom više godina netko ne otkloni nedostatak. No isto tako, evo ja čestitam vama što ste savjesno radili i što ste smanjili tu cijenu za 30% jer to je itekako važno upravo da svatko vodi brigu oko svake lipe. No isto tako ja ne znam da li je netko onda napisao mišljenje prema reviziji. Oni obično znaju uvažiti mišljenja i očitovanja koja stignu čini mi se u roku 15 dana jer i meni se to događalo tijekom revizija. Možda je evo tu učinjen propust, možda netko nije napisao mišljenje nakon toga ali u svakom slučaju to je za čestitati kada se je smanjila cijena u odnosu na prethodno razdoblje. Prema tome ti neki detalji važni su ali obično revizija respektira ta mišljenja.
Marina Lovrić Merzel, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Bubalo, ja se kao i vi u pravilu slažem sa ovim izvješćem i podržavam ga. No, međutim, vi ste u svom govoru rekli nešto što je mene jako ponukalo da se javim za repliku a to je da li je moguće da se ne evidentira poslovni događaj. Pa svi će se sjetiti ovdje koji su bili nekada župani ili gradonačelnici kada smo 2003. godine a ja sam došla 2005. preuzeli po jednoj kreditnoj liniji gdje je Ministarstvo poljoprivrede bilo partner sa županijama obavezu vraćanja određenog dijela tog kredita. A onda što se događa da 2008. i 2009. državna revizija koja je rađena u ministarstvu poljoprivrede uopće nije evidentirala taj poslovni događaj. Ta potraživanja uopće ne postoje u Ministarstvu poljoprivrede. A reći ću primjer, Sisačko-moslavačka županija je imala 5 milijuna kuna, Virovitičko-podravska je imala 6 ili 7, Međimurska 10. I što se događa? Da bi prije 8 mjeseci napravljen bio sporazum da županije vrate taj iznos koji nije evidentiran u Ministarstvu poljoprivrede uopće da se dogodio, niti u Ministarstvu financija. Kako je moguće da se radi sporazum za nešto što se po financijskim dokumentima, pokazateljima uopće nije dogodilo?
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Evo ja bih rekao kolegice jer bili smo i vi ste bili županica i ja sam bio župan i znam da često s Ministarstvom poljoprivrede smo imali problema pa i ovo je bio problem. U Osječko-baranjskoj županiji jesmo to bili riješili, ali žao mi je što resorno ministarstvo nije odradilo svoj dio posla i upućivalo upravo tu obvezu ja bih rekao županijama, no bitno je da i revizija nije to uočila. No isto tako ja bih rekao da županije dobro funkcioniraju i obično vidite da većina županija dobiva bezuvjetno mišljenje. No isto tako želim reći da sam imao problem i sa resornim Ministarstvom poljoprivrede i sa Hrvatskom Vladom kad su u privatizaciji jednog poduzeća otpisali dug tom poduzeću, a prihod je bio od županije. I prošlo je 5-6 godina i prošle godine ministar Lalovac je morao 80 milijuna gotovo platit Osječko-baranjskoj županiji upravo zato što su otpisali taj prihod, a otprilike prihod je pola, a kamata je pola. E sad ja vas pitam što se to radilo u Ministarstvu poljoprivrede u svim ovim godinama i zašto ti poslovni događaji i takve stvari nisu sankcionirane puno ranije i nastala je ogromna šteta upravo Vladi Republike Hrvatske i to je ono što je problem za proračun i proračunske korisnike.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Bubalo, mislim da se svi mi danas u raspravi kad govorimo o brojčanim pokazateljima koliko je Državna revizija izdala uvjetnih ili bezuvjetnih rješenja nije pravo mjerilo stanja na terenu jer oni selektivno odrađuju reviziju pa postoji mogućnost da je u nekom periodu bilo više ili manje. Ali nije bit u samom uvjetnom mišljenju, ono je vrlo dobro, svi smo se složili da je Državna revizija dobro odradila svoj posao, ali samo uvjetno mišljenje kad govorimo da je ili neka jedinica lokalne samouprave ili neka institucija dobila uvjetno mišljenje u onom smislu što je to uvjetno mišljenje po točno tom predmetu. Dakle postoje neke stvari u nalazima Državne revizije koje je jednostavno nemoguće ispraviti u jednom kraćem godišnjem ili dvogodišnjem periodu. Govorim tu prvo o nesređenim zemljišnim knjigama. Spomenuli ste i groblja i domove kulture. Imamo situacije da se Državno odvjetništvo u nešto što je bilo vlasništvo jedinica lokalne samouprave potezom pera uknjižilo pa su oni postali vlasnik … jedinica lokalne samouprave i ova će imat uvjetno mišljenje, nije evidentirao tu imovinu. Spomenuli ste DUUDI i onih 2690 pitanja koje su postavljeni zahtjevi s terena za dodjelom nekakvog zemljišta i stavljanjem njega u funkciju, a to se ne rješava onako kako bi mi to željeli. I onda na kraju ste rekli vrlo bitnu stvar, grč odlučivanja na terenu koje na čitavom teritoriju Republike Hrvatske se pojavilo svima onima koji donose odluke. Govorim o nekakvom kogentnom pravu koje govori ovako i nikako drukčije. Nikad se ne spominje nitko od čelnika neće preuzet na sebe odgovornost da donese nekakvo svrsishodno rješenje po načelu … naprosto iz straha, a ne samo njega nego i onih koji su njegovi najbliži suradnici, koji operativno te postupke moraju na terenu voditi. I onda se dovodimo u situaciju da, upravo onako kako je kolega Linić rekao ali i zbog krize da nam praktički zastaje sve. Više nemamo niti javnih nabava toliko, niti investicija, niti gradilišta.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Klariću, složit ću se s vama da je nemoguće ispraviti određene stvari i zato sam maloprije rekao kao župan imao sam bezuvjetna mišljenja, a kao gradonačelnik u Gradu Osijeku imao sam uvjetna i proći će još nekoliko godina sigurno dok se ne popeglaju neke stvari koje su stare 20-ak godina, a bitno je upravo da se vidi trud, da se vidi da netko želi neke stvari promijenit, pa i ono što sam maloprije govorio, da želi proknjižit groblja ili neke druge stvari. Ali šta zaustavlja investicije? Pa kad imate 1/100 u čestici gdje je DUUDI vlasnik tj. država i onda prođe nekoliko ja bih rekao godina dok ne riješite tu česticu, a to je fondovi Europske unije ne mogu čekat. Prema tome, zato i jesam sugerirao da se ide upravo u DUUDI, a grč odlučivanja on je u svim institucijama Republike Hrvatske. Ljudi su u grču i zato imamo često da nas investitori zaobilaze, zato u Hrvatskoj nemamo baš puno kranova, a posebno mi po Slavoniji i Baranji. Nemamo prigodu vidjeti kran.
Damir Kajin, replika.
Gospodine zastupniče, ma ja ću reći ovako da ova revizija je naprosto, ovo što smo dobili samo jedna kamilica, samo čeprka po površini, ne bavi se ničim, ako se bavi, bavi se marginalnim, a DORH se ne bavi niti time. Međutim, ja sam se javio zbog jedne vaše rečenice gdje ste rekli da za to što su neki u zatvoru kriva je i Državna revizija, za to što su neki na slobodi, drugi u zatvoru jasno ne može biti ni kriva ni odgovorna ni zaslužna Državna revizija, može biti samo DORH. A DORH naš ovako kako je koncipiran u pravilu djeluje na daljinski, u jednom savršeno odabranom tajmingu, o samo njima poznatim naprosto principima. Kriteriji kod ove revizije vidimo da su već pa ja ću reći 10-ak godina uvijek isti, ali kod DORH-a u pravilu su različiti. Jedan princip vrijedi za naše, drugi za vaše. Jedan princip vrijedi za ovu općinu, neki drugi za neku drugu općinu. Za ovaj grad, za drugi grad, za ovo komunalno poduzeće, za ono drugo komunalno poduzeće, za ovu Vladu, onu Vladu, za županiju jednu ovako, za onu drugu drugačije. Ili njima je npr. sad u Zagrebu sporna zamjena zemljišta gdje se ipak mijenja kvadrat za kvadrat, a imamo županije gdje se za 1 kunu kupuje kvadrat, urbanizira, preprodaje za 300 eura i normalno nikome ništa. Nešto drugo bi trebalo ovdje učiniti, trebalo bi konačno početi rabiti ovaj Zakon o dohotku, uspoređivati imovinu dužnosnika i onih koji provode recimo određene postupke javne nabave na početku i na kraju mandata. Mi se vidimo ovdje umjesto da se time bavimo, bavimo dnevnicama, ok, i to treba, ali još jedanput želim reći revizija djeluje u pravilu uvijek isto, a DORH od slučaja do slučaja i u pravilu različito.
Hvala. Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, ne bih se složio da je Državna revizija kamilica. Oni rade svoj posao vrijedno, a postoje druge institucije koje odrađuju svoj dio posla također. I ne bih rekao da Državna revizija samo grebe po površini, dapače uđu oni duboko ja bih rekao u svaki problem, u svakoj instituciji. I ako je ozbiljna institucija budu oni po tri, četiri mjeseca, dobro proanaliziraju sve. Prema tome, ne mogu se složiti sa vama da je to kamilica. No, vi ste rekli da su neki u zatvoru, a neki bi trebali bit. Pa svašta se događaj u RH, no evidentno je i tu bih se složio sa vama da se bira timing, no evidentno je i u Zagrebu da je Bandić meta. Ali ono što meni se uvijek postavlja pitanje u glavi. Vi ste malo prije govorili o zamjeni zemljišta. Napada se i proziva se Bandića, ali nitko ne spominje nikakve sudske vještake itd., ljude koji su potpisali prije nego što je donijelo odluku gradsko vijeće ili neka institucija netko je potpisao određena izvješća, netko je pripremio određene materijale, netko je sudski vještak i netko je za to dobro plaćen. Prema tome, mi u Hrvatskoj imamo problema sa nečim drugim, a to je procjena vrijednosti nekretnina, odudaranja od kataloške vrijednosti nekretnina, od Porezne uprave itd. itd. To su naši problemi sa kojima se suočavamo svakodnevno i zato danas u Hrvatskoj imamo upravo grč odlučivanja i danas se svatko boji potpisat bilo što i zato investitori stoje.
Dujomir Marasović, replika.
Štovana gospođo potpredsjednice, kolega Bubalo. Vi ste rekli da se u nekim firmama nešto izvršava što nije planirano i to ste uzeli kao loše. Ja ovdje dosta sam se naslušao u Saboru svega i svačega. Meni se čini da je narodu dosta i negativaca i pozitivaca, s tim da mi ovdje u Saboru nastojimo ostavit dojam pozitivaca, a eto s druge strane netko drugi je negativac. Narod očekuje ljude i garnituru koji će državu okrenit, u državi okrenit pilu naopako u smislu onoga što se sad događa. Narod očekuje ljude i garnituru koja će dovest investicije, koja će donijet radna mjesta, koja će donijet bolji život. To narod očekuje u danu današnjem. Jedan od bitnih razloga zašto je revizija pretrpana. Revizija radi dobro svoj posao. Kad dođe u bolnicu doma kopa do 7 koljena i do grobova. Ja ne znam kako bi oni to drukčije mogli raditi i napišu što su našli. Ja ih žalim da su zatrpani, žalim i DORH da je zatrpan, žalim i onu Komisiju javne nabavi da je zatrpana poslom kojim se ne bi trebala bavit. Zašto? Zato što Sabor ne donosi dobre zakone. Hoću reći, Zakon o javnoj nabavi je pun formalizama, nihilizama, trivijalnosti i svega onoga što ne bi trebala sadržavati. Da je on sigurno jedan od kočnica razvoja i blokade države u smislu investicija, radnih mjesta i svega. I blokira, za ništa opterećuje i reviziju i Državno odvjetništvo i tako. Na primjer da budem jasan. U bolnici morate … [[Govornik se ne razumije.]] to je kolega vama Bubalo, ima 500 vrsta osigurača i ventila. I vi morate predvidit za svaku od tih vrsta koliko će se pokvarit ventila. To je planiranje žešće nego u Sovjetskom Savezu za vrijeme Staljina. I sad morate predvidjeti također i u vodovodnim instalacijama koliko će se ventila pokvariti.
Hvala lijepa kolega. To ćete mu kasnije reći. Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Jel' može kolega? Evo hvala lijepo gospodine Marasoviću. … [[Upadica Marasović, ne razumije se.]] [[Upadica Zgrebec: Javite se za raspravu pa ćete raspravljati.]] Postoje u Hrvatskoj pozitivci i negativci, a neke se baš žele napravit negativcima. No, složio bih se sa vama u ovom dijelu da treba donijeti investicije, otvarati radna mjesta. No, želim reći kad su u pitanju bolnice i neki dan se raspravljalo ovdje o bolnicama i uvijek postoji jedna stavka kolega ako se želi ventil promijenit hitne intervencije kao što je i država intervenirala ove godine bila za poplave itd. No i sam sam bio član Upravnog vijeća Kliničkog bolničkog centra u Osijeku do negdje 2005. dok me Sanader nije smijenio. I želim reći da znam otprilike kako funkcionira bolnički sustav, ne funkcionira lako, a i znam da ministar ne izvršava svoje obveze i da se kasni s plaćanjima. I kada pogledate dugove bolnica, kada vidite kako se ne izvršavaju obveze onda sigurno da smo zabrinuti i za zdravlje naših građana, ali i za sve ono što se događa u zdravstvu. No želim reći jednu stvar i evo jedan primjer. Vi imate primjer u Kliničkom bolničkom centru u Osijeku četiri godine u planovima nabavka CT uređaja. A vi znate za dijagnostiku koliko je to važno, za regiju Slavoniju i Baranju da nemamo faktički dijagnostičkog aparata. I 4 godine se poništava jedan te isti natječaj. E onda ja postavljam danas pitanje ovdje pa zašto ne mijenjamo zakone? Zašto ne mijenjamo zakone, da četiri godine ljudi budu bez dijagnostike jer se radi po zakonu i četiri godine se ne nabavlja uređaj koji je važan, koji postoji u proračunu stavka da se može nabaviti. E to su problemi sa kojima se suočavamo. Prema tome, ja bih se složio sa vama u dijelu kada govorimo o bolnicama da se mora na jedan drukčiji način pristupati tom problemu posebice kada govorimo o plaćanju, ali za hitne intervencije uvijek postoji stavka hitne intervencije da se može promijeniti ventil.
Šimo Đurđević, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, cijenjeni kolega Krešimire. Volim sa vama razmijeniti par mišljenja jer ste radili i u regionalnoj i u lokalnoj samoupravi, a dakako ima ovdje i kolega i kolegica koji su to isto činili i ne vjerujem da nisu nailazili na probleme tijekom izvješća Državne revizije kad se tiče njihovih općina, gradova i županija. I volim kad raspravljam navesti primjera malo iz prakse da bi možda i Državna revizija u svom nalazu na terenu možda i promijenila određena izvješća da ne budu uvjetna. Ja sam kao čelnik regionalne samouprave imao dva puta za redom uvjetno mišljenje iz razloga jer nisam poduzeo sve mjere i radnje kako bih naplatio financijski dug koji pripada županijskom proračunu, a dužnik je jedna od općina u mojoj Brodsko-posavskoj županiji. Poduzeo sam dakako niz razgovora, jedino što nisam poduzeo nisam utužio tu općinu. Dug je bio između 4,5 i 5 milijuna kuna, velike su investicije bile u toj općini u njihovu industrijsku zonu, u to vrijeme preko 25 milijuna kuna. I dakako da ja nisam pod cijenu ostavke htio biti mrtvozornik, ona osoba, onaj župan koji će ugasiti tu općinu. I mislim da nije, ne prema meni nego prema Brodsko-posavskoj županiji, mislim da je bilo nepravedno dva puta za redom toj istoj županiji i tom županu izreći uvjetno mišljenje jer nisam sve radnje i predradnje poduzeo da naplatim dug koji pripada proračunu Brodsko-posavske županije. Hvala.
Krešimir Bubalo, odgovor na repliku.
Pa je kolega Šima nekad mora čovjek donositi teške političke odluke. No, kad ste na tom mjestu onda sigurno da promišljate da li ćete zbog troška koji nastane 50, 100 tisuća kuna imati rezultate? A često sam vidio da i kad potrošite novce idete s tužbom, idete sa naplatom, vidite da ćete potrošiti novce a nećete moći ništa naplatiti. Jer imali smo mi u Hrvatskoj mogućnost vidjeti kako ljudi otvaraju i zatvaraju poduzeća, kako se poduzeća gase i kad pokrenete određene i ovrhe i procedure nastanu troškovi, a vidite da ne možete naplatiti određene stvari. Nekad je teška politička odluka ako ste župan blokirati općinu, a posebno ako znate da i decentralizirana sredstva ne možete, posebice koja su namjenska, također preuzeti. Prema tome, to je teška politička odluka ali revizija respektira radnje koje ste poduzeli no uvijek očekuju i onu konačnu a to je ovrha, to je naplata sudskim putem. A ako ne može doći do nagodbe, a uvijek jedinice lokalne i regionalne uprave imaju mogućnost, da li su to neke nekretnine ili nešto drugo da se nagode ako nemaju sredstava na računu. Prema tome, obično revizija uvažava napore ali ako nešto nije provedeno do kraja moraju i oni napraviti mišljenje takvo kakvo je.
Glavni državni revizor, gospodin Ivan Klešić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa eto dozvolite mi možda samo nekoliko riječi, ne klasičan odgovor ali ipak nekoliko razmišljanja u vezi s ovim stvarima koje su se sada iskristalizirale u ovoj raspravi. Pa evo prvo bih rekao nekoliko riječi što se tiče dakle podnošenja Državnog ureda za reviziju izvješća koja mi dostavljamo županijskim skupštinama, gradskim vijećima i općinskim vijećima. Naime, Državni ured za reviziju je svima to dostavio, svim dakle predstavničkim tijelima, a to ako oni to nisu stavili naša izvješća na svoje sjednice mi zaista na to ne možemo utjecati. Uglavnom svima koje smo radili smo to i dostavili. Što se tiče nalaza i preporuka. Državni ured za reviziju prati izvršenje naloga i preporuka i od 2014. godine mi tražimo od subjekata revidiranja koji su prihvatili te nalaze i preporuke da izrade jedan plan izvršenja naloga i preporuka s jasno utvrđenim aktivnostima, rokovima ali i ono što je novo i osobama koje su odgovorne za izvršenje toga plana. Nadalje, dozvolite mi da nešto kažem i o dakle planu rada Državnog ureda za reviziju i izradi plana rada pa mislim da će i uvaženi zastupnik Bubalo biti zadovoljan. Evo ovako, ja ću vam samo ukratko reći, treba pročitati Zakon o Državnom uredu za reviziju, ovo molim nemojte shvatiti kao kritiku ali zaista ga treba pročitati. Članak 12. Zakona o Državnom uredu za reviziju kaže da jedino Hrvatski sabor je institucija koja može podnijeti zahtjev Državnom uredu za reviziju za obavljanje određene ili neke revizije, ali u tom zakonu isto tako kaže da glavni državni revizor je taj koji ocjenjuje da li je taj zahtjev opravdan ili ne i da ga stavlja u onaj godišnji plan. Što se tiče, vi ste spomenuli i obavljanje dakle revizije vezano za EU fondove. Ja sam već prije rekao da revizija učinkovitosti sustava upravljanja sredstvima iz EU fondova je upravo u tijeku i ona će biti gotova u svibnju mjesecu i sigurno u lipnju će biti ovdje na klupama u ovom Visokom domu. A što se tiče dakle DUUDI-ja koji je evo stalno spominjan ovdje, dakle Državni ured za upravljanje državnom imovinom, je dakle u planu i njega ćemo raditi upravo ovih dana. Ali vas lijepo molim da ne bi bilo pogrešnih zaključaka naime Državni ured za reviziju plan radi u mjesecu rujnu za sljedeću godinu. Prema tome, to je dakle stavljeno prošle godine u 9. mjesecu u planu za ovu godinu. Dakle, da ne bi bilo pogrešnih zaključaka u smislu da je to naručena revizija. Hvala lijepa.
Imamo repliku, Branko Hrg.
Hvala lijepa. Pa ustvari nije replika, više je jedna konstatacija i pitanje [[Upadica Zgrebec: Pa javili ste se za repliku.]] Da, da u redu je, reći ću. Dakle, ako sam dobro shvatio revizija radi sukladno zakonu po programu koji se utvrđuje za rad i ne može znači doći u neku lokalnu recimo samoupravu ako je i pozove predstavničko tijelo. To je sad, sad dolazimo do onoga što sam maloprije govorio u replici gospodinu Liniću da ustvari bi trebalo vidjeti koje to tijelo državno može reagirati na pojedinu jedinicu lokale samouprave kada ona evidentno, nerealno planira svoj proračun i može dovesti do problema u funkcioniranju lokalne samouprave. Znači imamo jednu prazninu, jedan prostor koji ustvari dozvoljava i omogućava određene manipulacije i svjesni smo da će ih biti. Revizija ne može, ona može konstatirati kad dođe u reviziju da je nešto napravljeno ali ponavljam Ministarstvo financija ima pogled na proračune lokalnih samouprava i stvarno mi nije jasno kako neki barem državni ured, Ured državne uprave u županiji ne bi trebao možda reagirati na neke proračune općina kada se dogodi da stvarno netko planira proračun koji je suludo planiran bez ikakvih evidentnih pravih pokazatelja da će biti realiziran, bez izvora prihoda napuhnut proračun. Kao što je to rekao sam maloprije jedna mala općina, općina Kalnik u Koprivničko-križevačkoj županiji gdje načelnik planira proračun 35 milijuna kune, prošle godine ga planirao s 9 milijuna i ostvario ga sa 3 milijuna. I sada ga planira 35, bez ikakvih pravih izvor. Kako to spriječiti, kako naći rješenje za to?
U ime Kluba Nezavisnih zastupnika govorit će kolege Ivan Grubišić i Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvaženi revizoru, kolegice i kolege ovo izvješće čuli smo o njemu različite stavove, ja osobno mislim da je izvješće napravljeno dobro i da je napravljeno u okviru svojih nadležnosti, a da nije ulazilo u čitav niz problema koji iz ove problematike proizlaze. No, što god ljudi rade bilo pojedinci, bilo zajednice možemo konstatirati što sam već rekao može biti bolje od boljega. Tako i ovdje treba shvatiti primjedbe koje su iznesene kako bi Državna revizija davala adekvatne rezultate ovome visokome domu i ja smatram da je potrebno, a to ukazuje i današnja rasprava da Hrvatski sabor kao glavno tijelo ne samo zakonodavno, nego glavno tijelo u RH gdje su predstavnici naroda a nalazimo se u demokraciji, trebalo bi imati svoj dugoročni program razvoja i na tim bdjeti i po tom prosuđivati kad se donosi državni proračun kome se što daje i kako dotično povjerenstvo ili ministarstvo s tim raspolaže. Tu bi se onda izbjegle neke nelogičnosti do kojih sad dolaze ili volontarizam pojedinih predstavnika vlasti koji kapom i šakom državni novac dijele okolo ne vidjevši i ne uviđajući pogreške koje iz toga proizlaze. Ne bi se smjelo trošiti po ministarstvima što nije planirano i što nije od Sabora koji ima svoj program rada, plan rada dugoročni što nije u skladu toga programa. Naravno da državna imovina spada u nacionalno bogatstvo i da bi to trebalo srediti i imati uvid u to što Hrvatska posjeduje i kako s tim što posjeduje raspolaže. Evidencija svega utrošenog mora biti i odgovornost prema Hrvatskom saboru kao glavnom nositelju programa razvoja Hrvatske kroz duže vrijeme. Jasno Hrvatska je bogat po bogatstvu dužnosnika, evo imao tri predsjednika, triju institucija koliko je to korisno za samu državu postavlja se ozbiljno pitanje, neki su za jednu opciju, drugi za drugu opciju, glavni akteri ni ne razgovaraju, pozivaju jedni druge na neke navodne dvoboje ili sučeljavanja. Ja ne vidim da je to dobro i Hrvatski sabor o tome bi trebao zauzeti svoj stav koji bi morao biti obvezatan za sve nositelje vlasti u Hrvatskoj. Osobno bi se zalagao da Sabor preuzme na sebe glavnu institucionalnu brigu o programu rada koji bi objedinjavao ono u čemu smo najtanji i da hrvatski predsjednik Sabora bude osoba koja bi bila birana od samih zastupnika a koji bi izašao sa svojim programom viđenja razvoja Hrvatske. U tom vidu nekako mi odgovara da bi Hrvatska bila koncipirana kao banovina, ne kažem u granicama u kojima je nekad bila, ali da Hrvatska bude banovina na čelu sa predsjednikom Sabora kao banom a da bude depolitizacija stranačke vlasti, da predsjednik stranke ujedno bude i mandatar Vlade jer onda teško ćemo izaći na kraj s problemima koji nam se svaki dan pojavljuju jer nepotizam, privilegiji na taj način se neće zaustaviti. Nastavak u ovoj diskusiji imati će kolega Kaijin, izvolite.
Poštovana gospodo zastupnici, da, ovdje je riječ o reviziji 319 financijskih subjekata. Međutim, ja ću tu napraviti jednu usporedbu o čemu govori ova revizija izuzetno detaljno, država, odnosno lokalna samouprava. Ja i dalje mislim, ne da mislim nego sam u to uvjeren da se Hrvatska najbrže razvijala kada je s jedne strane bila optimalno teritorijalno ustrojena odnosno kada je bila najviše decentralizirana, to je bilo po Ustavu iz godine '74. Usuđujem se reći da su tada općine bile male konfederativne jedinice čak sa više prava, sa više ovlasti nego što imaju danas austrijski lenderi, talijanske regije sa specijalnim statutom ili Švicarski kantoni. Jasno da treba demistificirati i neistinu da lokalna samouprava uprihoduje 10%, a država 90%. To ne stoji ali bez obzira na sve Hrvatsku valja regionalizirati i radikalno decentralizirati. Nedavno su akademici, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti ponudili teritorijalni ustroj Hrvatske u 5 regija, 17 regionalnih centara i 123 općine. Rukovodeći sa logikom da 30% općina nema 2000 žitelja a po njima je 5000 donja granica pružanja kakvih, takvih minimalnih usluga. Taj kriterij u Hrvatskoj rekli su ne zadovoljava 71% lokalne samouprave a 50% je ujedno na dotacijama iz proračuna. Taj ustroj nije daleko od potreba jer su mnoge te jedinice same sebi svrha no sigurno da između onog Ustava iz '74. i ovog teritorijalnog ustroja iz '93. treba odabrati jednu mjeru 6 do 8 regija i negdje oko 150 općina i to bi onda bilo optimalno. Normalno da Istru uvijek vidim kao regiju. U ovoj reviziji jasno se vidi da su prihodi državnog proračuna 2013. planirani u iznos od 113,4 milijardi kuna, rashodi 123,6 milijardi kuna a drugim rebalansom prihodi su iznosili 110,5 milijardi kuna, rashodi 126,2 milijarde kuna, deficit 16,2 milijarde kuna. Znači rashod je 126,2 milijarde kuna a s druge strane vidimo i detaljno i kako je izvršena revizija lokalnih proračuna. Uvjetno mišljenje ima Županija Istarska, bezuvjetno imaju samo tri županije, Koprivničko-križevačka, Krapinsko-zagorska, Zagrebačka ali zanimljivije od toga je da je ukupno prihod svih lokalnih samouprava 23 milijarde 683 milijuna kuna. Rekoh prihod države bio je sa deficitom od 16 milijardi 126 milijardi kuna. E sada, usporediti državni proračun od 123,6 milijardi kuna i lokalne proračune od 123,7 milijardi kuna to je 19%. Znači oni koji govore o 10% da iznose lokalni proračun ne znaju o čemu govore kao što oni koji traže da se lokalni proračuni dignu na 20% zapravo niti se zalažu za decentralizaciju nego najobičnije iskazuje vlastito neznanje i politiziraju. Kako to izgleda već je netko rekao. Grad Zagreb je ostvario za 2013. rast indeks 16%, 7,5 milijardi kuna, županije 3,7 milijardi kuna, gradovi njih 127 8,8 milijardi kuna, općine 3,6 milijardi kuna, to je 23,6 milijardi kuna. Problem su jasno županije jer 3,7 milijardi kuna to su mrvice i one kao takve sa tim sredstvima ne mogu funkcionirati i njih valja osnažiti. Koliko je od tih 23,7 milijardi kuna ostvarila Županija Istarska to se vidi na strani 36, milijardu 600 ili lokalna samouprava u Istri milijardu 612 milijuna kuna. Za plaće 334 milijuna kuna, za materijalne rashode ide 493 milijuna kuna, za rashode za nabavu nefinancijske imovine 276 milijuna kuna, izdaci za financijsku imovinu 84 milijuna kuna itd.. I ono što je sigurno poziv na alarma barem dole kod nas što je Županija Istarska pretekla, ili, pardon, što je Županiju Istarsku pretekla Primorsko-goranska županija kada je riječ o visini bruto državnog proizvoda. Ono što je izgledalo nemoguće pred 10, 5, 3 godine to se dogodilo. Grad Zagreb ima jedini bruto društveni proizvod u Republici Hrvatskoj iznad Europske unije. Primorsko-goranska županija ima bruto društveni proizvod od 98 tisuća 556 kuna ili 13 tisuća 110 eura. Županija Istarska pala je na 95 tisuća 298 kuna ili 12 tisuća 677 eura. I ono što je još gore, Istra je 2012. u odnosu na 2011. sa 13 tisuća, znači 179 eura pala na 12 tisuća 677 eura. I to je doista poziv na alarm. I što nam onda govori ta revizija? Da se iz proračuna godišnje spram Istre ne usmjerava za kapitalne investicije milijardu kuna bilo bi, mi bi rekli joh i kataloh, korupcija, pogodovanje, nepotizam, medijska kontrola bacila nas je dobrih 5 ili 10 godina unazad. Da država ne financira bolnicu sa 75%, ceste ove lokalne, Buzet, Poreč, nije bitno, Pula itd. 100%, odvodnju 100%, kampus 90% itd., ja ne znam što bi naprosto bilo, a dovoljno je spomenuti lani 150 milijuna eura jamstva plus 100 milijuna krajem, početkom ove godine plus 88 milijuna eura jamstva za ovu Uljanikovu platformu koju je Uljanik pogodio sa … za 99,1 milijun eura. Znači riječ je o platformi na vlastiti pogon koja se koristi kao podrška pri obavljanju raznih off shore radova, uključujući primjerice izradu konstrukcija, postavljanju vjetroelekrana itd., itd. Jasno, Istra je 2013. jedina uz Grad Zagreb, Primorsko-goransku županiju i čini mi se Zagrebačku županiju uplatila nešto više što je povukla. 2013. godine to je bilo točno 716 milijuna kuna, ali se povuklo odnosno ostalo u Istri 90% ostvarenih prihoda, a 10% je išlo prema državi. U Primorsko-goranskoj županiji to je negdje omjer 95% je ostalo dole, 5% je išlo prema državi kada imamo na umu penzije, kad imamo na umu penzije, kad imamo na umu zdravstvo, socijalu itd., itd. Revizije su nam naprosto potrebne da bi jednostavno mogli demistificirati nečija ponašanja, a ono što mene sigurno najviše brine jeste upravo to da je zbog takvog teritorijalnog ustrojstva, takve centralizacije, Zagreb u prilici da po stanovniku ostvaruje prihod od 50589 kuna, troši 33000 kuna, znači u državni proračun oni uplaćuju razliku od 17,2 tisuće kuna, u Istri se ostvaruje prihod od 35965 kuna, po stanovniku troši 32140 kuna, u državni proračun odlazi 3,8 tisuća kuna, rekoh još nešto više uplaćuje Primorsko-goranska odnosno Zagrebačka županija. Ono što mene brine, investicije. 2012. u Istri iznose 2 milijarde 210 milijuna kuna. One su negdje gotovo 47,8% manje nego 2008. godine. Sve u svemu, podržat ćemo ovu reviziju i pridružit ćemo se ovim zaključcima ostalih klubova.
Hvala. Dujomir Marasović, replika na izlaganje Ivana Grubišića.
Štovana gospođo dopredsjednice. Kolega Grubišić, vi ste spominjali Banovinu i tako, a ne bih o tome, možemo poslije u kafiću, ali ste rekli da i ministarstva ne bi smjela potrošit ono što nije planirano, pa ću razjasnit, iskoristit ovu priliku, neću sad probit vrijeme, onu prethodnu misao, to više zbog revizije. Nije Bubalo u pravu kad kaže da se ima za hitne intervencije. Jest, bez Zakona o javnoj nabavi samo ako je bura ili potres stavila jedno stablo na vrata bolnice imate pravo naručit da to stablo odvezu, ne morate. Sve ostalo mora biti po Zakonu o javnoj nabavi. Dakle i te hitne intervencije, ali što Bubalo nije dobro razumio, te hitne intervencije moraju bit u skladu s planiranim i ako one nisu u skladu s planiranim vi dobijete uvjetno mišljenje kao ravnatelj bolnice. To znači ako planirate u svakoj stavki bolnice, recimo u ventilima za vodu ili osiguračima za struju, vi morate planiranu sumu, ako planirate da ste potrošili u svakoj toj stavci onda ne možete napravit proračun bolnice jer su vam rashodi veliki, a ne možete toliko prihode prikazati. E onda morate preskakat neke stavke, a reći da će se pokvarit u vodi, a ne u struji. I što vam se dogodi, pokvari vam se struja, a vi onda dobijete jer ste tu utrošili, dobivate uvjetno mišljenje. I onda ste krivac, ide vam to na DORH. To grubo rečeno, pojednostavljeno rečeno ne grubo, ovo je istina da je pojednostavljeno rečeno je ovako. Zašto država ne kaže recimo splitskoj bolnici treba 5 milijuna na razini godine, na godišnjoj razini 5 milijuna kuna za popravke i to ravnatelji i ravnateljstva imaju pravo potrošit gdje oni … da se nešto pokvari, ali opet po Zakonu o javnoj nabavi i gotova je stvar. Ovo je nepotrebno da on mora isplanirat, pa kako može netko isplanirat koliko će mu se ventila pokvarit i u kojem segmentu, kojih …. To su gluposti.
Hvala. Stjepan Milinković, replika na izlaganje Damira Kajina.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa nemam što u ovom dijelu glede revizije, dakle svaka čast i tu se nisam javio za repliku, ali me pri kraju vaše rasprave potaklo na razmišljanje ono kad ste počeli nabrajat koliko je uplaćeno, pa koliko je povučeno i tako redom. I sad bi mi mogli svi ovdje razmišljat na takav način. Ja dolazim iz sredine koja u energetskim potrebama plina najviše participira u Lijepoj našoj, najviše. Pa mi dajemo plina, a istovremeno nam je ukinuto glede eksploatacije ona renta, naknada za eksploataciju gotovo prepolovljena. Gotovo prepolovljena. Gledajte, i sad možemo svi razmišljat, ali vas ja želim reći u tom smislu ako razmišljate na taj način pa ću vam reći jednu, osvijestit ću vam jednu okolnost gdje ste povukli više možda nego što je trebalo, a to je baš u pitanju turizma. Pogledajte jedno pitanje po onoj raspodjeli turističke zajednice, u tom dijelu postoje … sredstva koja se županijskim turističkim zajednicama raspoređuju. I gledajte turistički nerazvijena Istra je dobila najviše, najviše, a moja ova razumijete kontinentalna koja nije ni u strategiji regionalno županije nije dobila gotovo mrvice. Onaj čuveni rovinjski festival o kom ste vi govorili neki dan kada je bilo o zloporabi droga itd., on je dobio najviše. Pa ja ne znam koji su to, ne znam kako se zove, ima neki naziv poseban, ali je dobio isto tako najviše. Dakle, isto postoje neke nelogičnosti koji su kriteriji, koje su okolnosti, na koji način ako ćemo na taj način razmišljati. Hvala lijepo.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Da, što se tiče ovih festivala … [[Govornik se ne razumije.]] itd. ovih hip hop festivala tu jasno niti treba dati općina, niti grad, niti županija, niti država i jednu kunu za taj tzv. narko turizam koji se razvija diljem naših obala. Ali ako želite priznati u turizmu Županija Istarska participira negdje sa 1/3 ukupnih prihoda, pa je i red možda da dobije kako bi razvijala tu djelatnost i u buduće možda nešto više od onih koji u tome ne participiraju niti jedan ili dva posto. Kad smo kod plina, da tu imamo mi isto u Istri jedan ogroman problem. Imamo recimo samo platforma Anamaria godišnje proizvede jednu trećinu plina koji se proizvede na tlu RH. Znači, nije bitno da li su teritorijalne vode ili je tlo. A vidite od svega toga jer je to udaljeno nekih tridesetak milija od Pula Istra nema niti jedne lipe što mislim da bi u buduće trebalo promijeniti. Točno je to da po stanovniku više u proračun daju no što se vraća. Jedino grad Zagreb po stanovniku 17,2 tisuće kuna, Županija Istarska koliko 3,8 tisuća kuna, Primorsko-goranska 2400 kuna i ova Zagrebačka županija taj prsten negdje oko 1000 i nešto kuna. Međutim, što želim kazati? U Istarskoj županiji se 2013. uprihodovalo 7,6 milijardi kuna. U Istri se potrošilo, odnosno vratilo 6,9 milijardi kuna, znači da je u državni proračun te godine više od onoga što se vratilo ili ostalo otišlo 716 milijuna kuna. Znači, možemo reći 90% sredstva se rabilo i potrošilo dole gdje je ostvareno, 10% je išlo u državni proračun, ali i jednom racionalnom politikom …
Hvala. Vrijeme. U ime Kluba zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine glavni državni revizoru sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle, željela bih podsjetiti i još jednom ja se često vraćam na izmjene Ustava 2010. koju smo donijeli konsenzusom, dakle zajedničkim dogovorom gdje smo morali ojačati neovisnost mnogih institucija u RH na naravno zahtjev i Europske komisije, odnosno Europske unije. To smo tada učinili jer su tražili i dodatno u Ustavu ojačavanje neovisnosti i samostalnosti Državne revizije. I to smo učinili i evo ovo su rezultati. Mislim da možemo biti i zadovoljni i ponosni, prije svega izborom ljudi koji rade ovaj odgovoran posao, a s druge strane moje je mišljenje nakon iščitavanja zaista podrobnog, ja sam si dala truda kao i većina vas pročitati naravno ne sve i ne sve u detalje zato što je taj materijal zaista više nego opsežan. Ali mislim da svatko tko se želi ozbiljno baviti politikom u RH i danas i sutra i u Hrvatskom saboru i dakako u hrvatskoj Vladi bi morao to izvješće ne jednom, nego svakodnevno čitati pojedine dijelove, crpiti podatke, crpiti iskustva i ono što je najvažnije pouke. I tako sasvim sigurno za nekoliko godina možemo biti zadovoljniji i trošenjem proračunskog novca, novca poreznih obveznika. Jer uvijek sam govorila svaka lipa proračunskog novca, svaka lipa poreznih obveznika je velika kao planina. I o svakoj toj lipi, svatko onaj tko odlučuje i donosi odluke o trošenju te lipe mora imati detaljno opravdanje. Dakle, 245 subjekata. Ja ću reći koji su evo u tom izvještajnom razdoblju rekla bih pročešljani samo, ja upotrebljavam namjerno tu riječ samo. 27,4 je dobilo bezuvjetno mišljenje. Mislim da kroz godine od kako postoji revizija i od kako postoji taj sustav i od kako naravno svi oni korisnici, dakle proračuna na različitim raznima moraju podlijegati toj vrsti kontrole, mislim da je to dobra riječ, morali bismo svjedočiti većem napretku. Ja mislim da moramo težiti tome da u sljedećim izvješćima taj postotak bude 50 ali i više, jer činjenica da oni koji su dobivali i koji dobivaju bezuvjetna mišljenja dokazuju da se to može. Dakle, nije bilo ovdje u raspravi govora kako su naši propisi komplicirani i kako imamo naravno na svakom zavoju neku zamku koja nas čeka da ne bismo mogli ispuniti ono što su zakonske obveze. Ali činjenica je da ima onih koji dobivaju bezuvjetna mišljenja govori da se to može. I sama sam nekoliko godina vodila jedno vrlo zahtjevno ministarstvo, dakle obitelji branitelja i međugeneracijske solidarnosti i znam da smo se svakoga dana zapravo, zapravo svakog radnog dana pripremali za trenutak kad će u ministarstva ući revizija i kad će ući revizori. I svaki dan smo radili tako kao da je revizija već u ministarstvu i to mora biti glavno načelo i onda ništa nije tako komplicirano. A za sve one slučajeve koji su granični, kad čovjek ne zna što treba napraviti naravno postoje oni s kojima se može konzultirati. Dakle, samo dva ministarstva ističem to, dakle i to rada vrijedno ih je spomenuti, rada i regionalnog razvoja dobila su dva ta bezuvjetna mišljenja. To nije dobro, ja mislim da nakon svih godina otkako funkcionira ova institucija prevažna, samostalna i neovisna kao što je Državna revizija mi bismo morali dotaknuti trenutak kad će većina ako ne sva ministarstva imati bezuvjetna mišljenja. I sad što su najvažnije primjedbe koje ja vidim? Dakle, proračunski korisnici nisu realno planirali rashode. To je jedna od konstatacija Državne revizije. I tu zapravo vidim da je sve ono što smo evo protekle pa i u donošenju Proračuna za 2013. a ovo je predmet rada Državne revizije, odnosno ovog izvješća, govorili upravo to. Osobno sam za ovom govornicom upravo upozoravala u raspravi u proračunu u donošenju proračuna za ministarstva za 2013. da neki rashodi nisu dobro planirani. Spomenut ću ministarstvo recimo obrazovanja, to su bili rashodi za plaće, poslije se pokazalo Ministarstvo unutarnjih poslova, poslije se pokazalo tijekom godine da se naravno moralo ići u rebalanse. I nije jednostavno naći način na kraju godine, a uglavnom je to na kraju godine, recimo milijardu kuna samo za plaće. Nemoguće je da korisnici proračuna ne mogu realno primjerice isplanirati sredstva koja su nužna za isplatu plaća. To je nemoguće. To je čini mi se najjednostavnija računica. Znaš koliko imaš zaposlenih, znaš kakav je trend zapošljavanja, mogućeg zapošljavanja, znaš koja su sve davanja, što to ide sve uz temeljnu plaću i to se naravno onda izračuna. Postoji nešto drugo i to naravno nije od jučer, to je taj trend da se manje planira jer će se onda i tako ta sredstva i ti novci morati pronaći jel'. Pogotovo kad se govori o plaćama. Ovdje se može pronaći i podatak o predstečajnim nagodbama. Evo otpisana potraživanja to čini mi se dosada još baš nitko nije spominjao, više od 187 milijuna kuna. E sad nešto što je meni izazvalo posebnu pozornost, što se može pročitati u Izvješću Državne revizije jesu vanjski izvršitelji. To dovodim u kontekst sa ovom činjenicom da sredstva za rashode nisu dobro planirana. A sad nalazimo u Izvješću Državne revizije konstataciju pojedini poslovi iz djelokruga proračunskih korisnika povjereni su vanjskim izvršiteljima umjesto zaposlenicima kojima je obavljanje navedenih poslova propisano uredbama o unutarnjem ustrojstvu. Ja dodajem tu nešto što revizija nije napisala, ali se to podrazumijeva, i za što su plaćeni. Dakle, ljudi koji su plaćeni odraditi određeni posao i za što su dobili plaće nisu to radili, ali su angažirani vanjski izvršitelji. I dalje se ovdje kaže, odnosno piše, osim ugovora o djelu zaključivani su i ugovori o autorskom djelu. U pojedinim slučajevima su isplaćivani autorski honorari na temelju pisanih zahtjeva i naloga odgovornih osoba, dakle voditelja projekata, bez prethodno zaključenih ugovora o autorskom djelu itd., itd. Dakle, nešto što je potpuno jednostavno, to je nešto i s druge strane nezamislivo, a govorim upravo o tome da postoje poslovi koji se jednostavno mogu planirati i koji su sami po sebi razumljivi a evo nalaz Državne revizije kaže da su neke poslove umjesto onih koji su za to dobivali plaću radili neki drugi kojima su opet isplaćivane naknade koje su morali priskrbiti tko? Porezni obveznici. Dalje se navodi, ovo moram pročitati jer ovo je bolje pročitati nego da prepričavam. Stanovi, stanovi se u pravilu, dakle državni stanovi, daju u najam na temelju ranije provedenih natječaja a ugovori o najmu su istekli prije više godina. S obzirom da nisu pravodobno poduzimane mjere naplate najamnina za dio potraživanja nastupila je zastara itd. Za bespravno useljene stanove nisu pokretani sudski postupci, a dio režijskih troškova bespravno useljenih stanova podmiruje tko? Proračunski korisnik. Tko? Poreznici obveznici. Dakle, to je nešto što u 2013. godini pa onda 2014. pa onda u 2015. jednostavno ne možemo i ne smijemo tolerirati. Mene sada tu naravno bi zanimalo koliki su to, nije dužnost Državne revizije, ali koliki su to sve iznosi evo samo sa ovih osnova plaćanja onih koji su radili izvana, plaćanja najamnina za koje su istekli ugovori itd., itd. Tu dame i gospodo curi novac. To je jedan od razloga zašto mi imamo problema i sa deficitom i sa javnim dugom. Već sam prije u raspravi spomenula ali još jednom bih evo ukazala na ovu tablicu koja govori o područjima u kojima su utvrđene nepravilnosti kod proračunskih korisnika i neizvršenih naloga prethodne revizije. Pokazuje se da gotovo nitko ne izvršava prethodne nalaze Državne revizije u ovih nekoliko proračunskih korisnika koji su ovdje navedeni. Pa to je zaprepašćujuće! Ako vam Državna revizija ukaže da ste radili loše u jednoj godini u nekom segmentu pa što ćete prvo napraviti? Pa to nećete tu grešku ponoviti, odnosno ispravit ćete tu grešku i to pod hitno svim snagama jer ste naravno skinuli jedan teret i jednu brigu s leđa. Jer znate da će revizija prije ili kasnije ponovno pokucati na vrata. Ali nije to najvažnije što će revizija kucati na vrata nego je najvažnija odgovornost prema državi, odgovornost prema trošenju državnoga novca odnosno novca svake građanke i svakoga građanina. O dugu državnog proračuna, odnosno o javnom dugu ovdje u ovom izvješću zaista ima iscrpnih podataka, podataka koje bi svatko od nas morao definitivno i apsolutno naučiti napamet, znati u svako doba jer tu kad iščitavate te podatke i kad vidite kako je dug rasta od 2009. godine, dakle to je sve vrlo jasno ovdje pokazano, pa naravno pojačano u 2012., 2013. Razlozi su navedeni, već sam o njima govorila i brodogradilišta itd. ali to mora biti u fokusu svih politika dame i gospodo jer dug državnog proračuna krajem 2013. iznosio je više od 195 milijardi od toga dugoročne obveze više od 166 milijardi a kratkoročne više od 29 milijardi. Naravno od tada, od kraja 2013. do danas stvari su se još promijenili i još pogoršale. Dakle, svaka politika pogotovo u izbornoj godini morala bi o tome voditi računa i ovi podaci koje nam i ovdje detaljno obrazlaže Državna revizija su razlog zbog čega i zbog kojeg bi politika svaka i lijeva i desna, i gornja i donja, jer nas investitori, jer nas oni koji su nam davali kredite gledaju isključivo kao državu, kao jedinstvenu cjelinu a ne podijeljenu na stranke, ne podijeljenu na županije, gradove i općine. Morali bismo se ozbiljno oko toga zamisliti. I naravno da u svim ovim segmentima koje sam spominjala i ti vanjski izvršitelji, i ti stanovi koji su se tako iznajmljivali pa se nisu naplaćivali, naplaćivalo sve što se moralo naplaćivati itd. tu su lijepi korijeni korupcije i kriminala to je valjda svakome jasno. I još na kraju, jer vrijeme evo zaista leti, ja bih ukazala i na ono što je također revizija detektirala i na što je uprla prstom od čega sam već spomenula strategiju upravljanja javnim dugom koja nije donesena a morala je biti, još i svi oni dokumenti i uredbe koje navodi državna revizija. Dakle odredbom Zakona o proračunu utvrđeno je da će Vlada Republike Hrvatske uredbom propisati metodologiju pripreme, ocjene, izvedbe i investicijskih projekata. Uredba nije donesena, rok je bio lipanj 2013. Ruku na srce i potpuno naravno iskreno govoreći i pošteno ima tu i nekih uredaba koje su trebale biti donesene i prije toga, i u vrijeme prošle Vlade, prema tome evo podaci koje možemo čitati danima i analizirati danima pokazuju da ima jako, jako puno posla a ja još jedanput zahvaljujem svim djelatnicima i čelništvu Državne revizije na jednom zaista sustavnom, ozbiljnom i stručnom poslu. I naravno da ćemo za ovo izvješće glasati. Hvala vam.
Dražen Đurović replika.
Hvala. Ja bi svakako podržao ovu vašu raspravu u najvećoj mjeri i ovi problemi na koje ste ukazali posebno kad je riječ o vanjskim izvršiteljima, o zastari potraživanja, možda bi još dodao i točku najma i kupoprodaje nekretnina što u državnom vlasništvu, što u vlasništvu jedinica lokalne uprave i samouprave kao sigurno jedna od kritičnih točaka različitih nezdravih a po državni proračun i hrvatske građane svakako štetnih interakcija koje su u ovoj državi događaju na raznim razinama već desetljećima. Vi ste bili i jeste državna dužnosnica i na svim dužnostima unutar praktički državnog aparata od najviših do sada saborskog zastupnika i vidjeli ste kako i koliko ste sa plaćom koju imate, koja je relativno pristojna uštedjeli, koliko ste mogli zaraditi i isto tako ste zasigurno imali bezbroj primjera i više nego ja vidjeti službenika na puno nižim razinama sa puno nižim prihodima za koje je bilo evidentno da imaju puno više nego što su ikada i na bilo koji način mogli zaraditi a da im to nije ostavio nikakav bogati stric iz Amerike, i da se radi u ovoj državi sigurno o tisućama ljudi i nemojmo se tu zavaravati i nemojmo pred time žmiriti. I da će prije ili kasnije, dakle da to nisu ljudi koji su na najvišim točkama državne politike, ali da su to ljudi koji su stabilno u drugom, trećem, četvrtom i petom redu državne, javne i lokalne uprave i kojima se mi nikada nismo zapravo ozbiljno pozabavili a koji su vrlo često nositelji rekao bih ključni oslonci različitih ovakvih vrsta ugovora i odnosa koji se u ministarstvima i u lokalnoj samoupravi uspostavljaju i traju već puno godina. I sigurno da Državna revizija može u određenoj mjeri pomoći da se ovakve pojave barem bolje razotkriju i prikažu.
Jadranka Kosor odgovor na repliku.
Naravno slažem se. Prije svega zakoni su isti za sve i zakoni moraju biti isti za sve. A ovo izvješće pokazuje, a i vi ste to naznačili spominjanjem recimo i nekretnina i cijelog tog segmenta koji još kao da nismo svjesni da je naš, da pripada nama i da time moramo upravljati sustavno i vrlo ozbiljno i vrlo odgovorno, i da tu leže ti resursi koje mi nismo iskoristili i koje moramo iskoristiti. Dakle,puno posla, ali i što se tiče spomenuli ste i službenike, mislim da tu isto bez neka zaista prave reforme u smislu da oni koji rade, i koji odlično rade, koji su stručni, koji će uvijek npr. ministru, kad govorimo o ministarstvu biti na usluzi i moći dati pravi odgovor na pitanje jel treba ovako ili onako, da mogu biti odlično plaćeni, a da oni koji ne rade, koji opstruiraju ili kojima se uzastopno utvrđuju greške nad greškama koje onda mogu dovesti do jednog lanca koji završi zaista u kaznenim djelima da onda oni mogu, da se njima onda može zahvaliti i reći da si posao pronađu negdje drugdje.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo, citiram, kaže također su isplaćivani, dakle honorari za poslove koji po svojoj prirodi nisu autorska djela kao što su korekture, lekture i uređivanje tekstova. To je samo jedan od onih stvari koje ovdje pišu i gdje pare kao što vi kažete cure samo tako iz državne blagajne. To je jedno. Dakle ugovori o djelu, zatim za autorska prava itd. su mjesta, to je postala navika već u državnoj administraciji pa i u jedinicama lokalne samouprave. Dakle takvo naručivanje voditelja određenih službi ili ministarstava je postala uobičajena praksa već, uobičajena praksa da novce izbijamo sami sebi zapravo iz. Ali zapravo ne, radi se o tome da je država, tj domovina postala imovina nekome. Dakle kome, s kime se sklapa, to je pitanje pravo. Drugo. Rekli ste da pojedina ministarstva nisu znala izračunati opseg plaća za pojedinu godinu. Pa ste imali primjer da je ministarstvo, spomenuli ste Ministarstvo školstva da je određene troškove koje je trebalo isplatiti po kolektivnom ugovoru i koje su potpisane prebacivani u sljedeću godinu, što je zapravo prijevara, podvala zapravo. Dakle da ne uđu troškovi u onu godinu za koju su planirani onda to prebacite dio u sljedeću godinu. I tako iz godine u godinu. Upravo tako. Znamo za bivšeg ministra ali nećemo sada imenovati nikoga posebno ali na kraju ćemo morati podnijeti svi skupa račune za takve stvari. I još nešto, možda niste spomenuli ali sasvim sigurno ste vidjeli da je bez primjene propisanih postupaka javne nabave nabavljeno je robe, radova i usluga u vrijednosti od 21,5 milijun kuna. To se govori o nabavi u državnoj službi ne u jedinicama lokalne samouprave, samo u državnoj administraciji 21,5 milijun kuna javne nabave bez natječaja i bez … [[Govornik se ne razumije.]]
Jadranka Kosor, odgovor na repliku.
Da, ja mislim da bismo mi cijeli dan mogli zapravo čitati i ja mislim da je dobro da pojedine dijelove ovoga nalaza zapravo i pročitamo zato što je to i najbolje formulirano ono što je problem upravo ovdje u nalazu državne revizije. A u svemu tome što smo nabrojali i vi i ja postoji nešto što se zove Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Zakon o fiskalnoj odgovornosti koji se doduše evo u mandatu ove Vlade i mijenjao ali onako kako je izvorno zamišljen ja mislim da je apsolutno potpora ideji da svaki sljedeći nalaz državne revizije bude što bolji. Što znači ako ne možeš upravljati sredstvima, ako ne znaš planirati prihode ne znaš planirati rashode onda ne možeš biti ministar kada govorimo o ministarstvima. A ne da ti se na kraju godine iskaže manjak od 500, 600, 700 milijuna za plaće, već sam to rekla, to je najjednostavnije, to zaista svatko od nas može i zna računati. A u ovim svim problemima o kojima govorimo, pogotovo o tome da se razne strategije, planovi daju raditi izvan nekom, naravno leži, u tom grmu leži i lijepi mali korupcijski zeko. On može iskočiti a ne mora ali treba biti oprezan.
Tomislav Ivić, replika.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo Kosor, slažem se sa vašom raspravom, no htio bih dodati samo još jednu stvar da kakav će nalaz državne revizije biti ja mislim da prije svega ovisi o čelnom čovjeku institucije u kojoj se vrši revizija. Dakle koliko on inzistira od svojih suradnika da se dosljedno poštuju zakonski propisi, koliko on ima rekao bih razvijen stupanj odgovornosti o trošenju novaca poreznih obveznika o tome ovisi kakvi će biti rezultati revizije. Dakle ne o državnoj reviziji nego o čelnom čovjeku institucije u kojoj se vrši revizija. Nažalost nemaju svi čelni ljudi isti stupanj razvijenosti te odgovornosti prema trošenju proračunskih sredstava. I to se može i vidjeti ako analiziramo malo podrobnije ovo izvješće pa ga povežemo sa imenima i prezimenima. Imate gradove, županije, pa i ministarstva tako kojima su iz godine u godinu ta izvješća bezuvjetna. A isto tako imate ministarstva, gradove, općine, županije gdje su ta izvješća iz godine u godinu uvjetna. I to me zaista čudi da se ništa ne poduzima da bi se iz uvjetnoga je li tako mišljenja dobilo bezuvjetno mišljenje. Dakle nalazi državne revizije se u biti ne provode pa imamo iz godine u godinu isto stanje ili situaciju. Hvala lijepa.
Jadranka Kosor, odgovor na repliku.
Točno sve počinje i završava na ljudima. Što su ministarstva, što su sva druga tijela to su ljudi. I svima njima netko rukovodi. Evo nas dvoje smo odlično surađivali u ministarstvu koje sam vodila, vi ste bili državni tajnik i zaista je to bila besprijekorna suradnja u kojoj se najviše vodilo računa upravo o tome kako smo planirali, za što smo planirali. I s obzirom da je to bio relativno veliki proračun da se svaka kuna, svaka lipa namjenski potroši. I slažem se da, trebalo bi zapravo bi zapravo uvesti možda i neku zakonsku obvezu, iako ona ponavljam postoji u Zakonu o fiskalnoj odgovornosti ali malo tko za to više mari. Da netko kome se recimo 2 godine uzastopce ponovi uvjetno mišljenje sa bitnim problemima koje je uočila državna revizija da taj posao više ne može raditi. Ali to je stvar političke volje, političke odluke i još ćemo se načekati da se to zaista dogodi. Hvala.
Nikola Vuljanić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Čuli smo ovdje gospođo Kosor par puta popis ministarstava i drugih korisnika državnog proračuna koji dobivaju uvjetna ili negativna mišljenja zato što griješe na istoj stvari. Čuli smo i primjere, vi ste ih iznijeli, eklatantnog kriminala jer to jest kriminal, isplata autorskog honorara bez autorskog ugovora, bespravno useljen stan koga država plaća i tome slično. Čuli smo, a i pročitali u tim materijalima koji su stvarno opširni, koješta. Vidjeli smo pred sobom sad i zaključke Državnom odvjetništvu koje bi trebalo napraviti ovo i ono.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Jadranka Kosor.
Pa naravno, bit će važno da predložimo prave zaključke, bit će važno da se ti zaključci prihvate, a ono što bi bilo još važnije da se ti zaključci zaista ispoštuju i da se provedu, a to se nažalost u Hrvatskoj ne događa tako često, bez obzira o tome što Sabor rekao i što Sabor mislio o tome.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Ada Damjanac.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi glavni državni revizoru sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je vrlo iscrpno izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2014. godinu. Kao što smo vidjeli iz podataka, Državni ured za reviziju ustrojen je prije 20 godina odnosno 1994. godine, a ustrojen je sada kao središnji ured sa 20 područnih ureda, sa 281 zaposlenom osobom, od čega 211 ovlaštenih revizora, 20 pomoćnih revizora. Čak 235 zaposlenika ima visoku stručnu spremu što znači da i stručno i odgovorno obavljaju svoj posao, a uz to da napomenem da ima i 79% zaposlenika žena. Početkom svake godine Državni ured za reviziju pripremi plan i program po kojem radi tijekom te godine. Važno je napomenuti da se revizija provodi prema odredbama Zakona o Državnom uredu za reviziju, međunarodnim standardima i pravilima struke te drugim propisima koji uređuju javne financije. Tako je u 2014. godini Državni ured za reviziju obavio 319 revizija od čega 245 financijskih revizija i 74 revizije učinkovitosti. Čuli smo i da i financijskom revizijom u 2014. godini, a odnosi se na poslovanje iz 2013. godine, obuhvaćen državni proračun, 18 proračunskih korisnika rekla bih gotovo sva ministarstva, Porezna uprava, Državni hidrometeorološki zavod, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti, 111 jedinica lokalne samouprave i to 16 županija, 45 gradova, 49 općina i Grad Zagreb te 9 drugih subjekata kao što su Državna agencija za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, Hrvatska banka za obnovu i razvitak, Institut za poljoprivredu i turizam, Hrvatska gospodarska komora i još neki drugi. Revizijom je u 2014. godini obuhvaćeno i 68 turističkih zajednica, Institut za turizam i to prvi put jer prije turističke zajednice nisu bile pod nadzorom revizije, 29 političkih stranaka, 6 nezavisnih zastupnika, 2 članak predstavničkih tijela lokalnih jedinica, učinjene su 22 revizije učinkovitosti gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj, 21 revizija učinkovitosti osnivanja i ulaganja u opremanje i razvoj poduzetničkih zona, 20 revizija učinkovitosti trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne samouprave što je vrlo važno, 10 revizija sustava učinkovitosti sustava javne nabave u trgovačkim društvima u vlasništvu Republike Hrvatske i jedna revizija učinkovitosti očuvanja prirode, zaštite bioraznolikosti i upravljanja nacionalnim parkovima. Kad gledamo izvješće o reviziji državnog proračuna, korisnika državnog proračuna i ostalih subjekata, vidimo da se revizijom kontroliralo planiranje prihoda i rashoda, računovodstveno poslovanje i financijsko izvještavanje, prihodi i rashodi, potraživanja, javna nabava, imovina, a kod državnog proračuna dana državna jamstva i dug državnog proračuna. Znakovito je da od 245 financijskih revizija Državni ured za reviziju izrekao je 67 bezuvjetnih mišljenja, 174 uvjetna mišljenja i 4 nepovoljna mišljenja i tu se mogu složit s ostalima da uvjetna mišljenja nisu sva jednaka i nemaju sva jednaku težinu. Tijekom revizijskog nadzora u 2014. godini Državni ured za reviziju dao je 1919 naloga i preporuka, što je povećanje u odnosu na 2013,godinu za 538 naloga ili gotovo 40% više naloga i mišljenja. Treba istaknuti da Državni ured za reviziju kontrolira izvršavanje naloga i preporuka danih u revizijama prethodne godine. Tako je revizijom utvrđeno da iz prethodne godine od 1381 naloga i preporuka nije ispravljeno njih čak 459 što je eto malo i zabrinjavajuće i trebalo bi na tome malo više poraditi. Uz redovnu reviziju provjerena su i 102 financijska izvješća izvanparlamentarnih političkih stranaka i 665 članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica kojima je istekao mandat tijekom 2013. godine. Koliki je rad i trud uložen u rad za Državnu reviziju govore i podaci da od 2010. do 2014. godine revizijom je obuhvaćeno i izdano 1933 mišljenja neovisno uvjetna, bezuvjetna ili itd. A bilo da se radi o državnom proračunu, korisnicima državnog proračuna, jedinica lokalne samouprave, županijama, gradovima, općinama, političkim strankama ili drugim subjektima revizije. Sa posebnim zadovoljstvom ovdje ću istaknuti svoje mišljenje da se Državni ured ono što sam prije spomenula počeo baviti revizijom turističkih zajednica ili bolje rečeno vršiti nadzor revizije, ali i sportskih klubova i udruga. Ipak kod svih njih treba nadzirati rad i trošenje našeg novca i javnog novca, odnosno novca naših građana ili poreznih obveznika. Neću ulaziti u analizu nepravilnosti subjekata obuhvaćenih revizijom jer je to predmet druge rasprave, ali najveća primjedba barem što se tiče jedinica lokalne samouprave je netočno iskazivanje vrijednosti imovine koju posjeduju jedinice lokalne samouprave i tu se vjerujem kolege će se složiti, čelnici lokalnih samouprava imamo mi jedan problem, a to je da moramo od vještaka tražiti vrijednost te imovine i ta vrijednost, dakle plaćamo je, iz proračuna se troše značajna sredstva i ta vrijednost se uknjižuje u poslovne knjige. Međutim, zbog tržišta nekretnina već iduće godine ili za dvije godine ti podaci nisu dobri, pa bi možda trebalo razmišljati u tom smislu da se napravi registar nekretnina i nekakva procjena vrijednosti koja će nama olakšati i smanjiti troškove kako bi onda to bilo i kvalitetnije. I to je jedan od načina na koji će se sigurno ispraviti te nepravilnosti na koje se upravo odnose uvjetna mišljenja. Uz obavljanje redovitih revizija Državni ured za reviziju obavlja i poslove suradnje sa pravosuđem i drugim državnim tijelima, te poslove međunarodne suradnje što znamo i iz izvješća da su i zbog upravo izvješća podnesene i neke kaznene prijave itd. Što se tiče međunarodne suradnje cilj je svakako ujednačavanje metodologije rada s međunarodnim standardima i valja reći da je Državni ured za reviziju član Međunarodne organizacije vrhovnih revizijskih institucija INTOSAI i njene regionalne organizacije EUROSAI, te kao takav sudjeluje i surađuje sa drugim revizijskim institucijama. Državni ured za reviziju ima i svoj strateški plan ureda sa jasnim ciljevima ureda koji se odnose na usklađivanje metodologije i načina rada sa ISAI standardima, unapređivanje kontrole kvalitete, unapređivanje kriterija i načina ocjene rada ureda, jačanje institucionalnog okvira i jačanje kapaciteta a sve u svrhu povećanja učinkovitosti i djelotvornosti subjekata koji upravljaju javnom imovinom, transparentnom i odgovornom upravljanju proračunskim sredstvima i javnim sredstvima. Posebno je pohvalno da se povećava broj bezuvjetnih mišljenja u jedinicama lokalne samouprave što će doprinijeti razbijanju teze da su svi čelnici u jedinicama lokalne samouprave načelnici, gradonačelnici, lokalni šerifi, a tome vjerojatno i pridonosi Zakon o fiskalnoj odgovornosti, tako da se te nepravilnosti i smanjuju u jedinicama lokalne samouprave. Zbog vrlo zahtjevnog i opsežno obavljenog posla i ovog iscrpnog izvješća klub SDP-a će podržati ovo Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2014. godinu. Ja vam osobno čestitam na obavljenom poslu i želim vam puno uspjeha u radu i puno bezuvjetnih mišljenja i da budemo u duhu, u žargonu revizije. Ja bih rekla da na ovo izvješće možemo vam dati bezuvjetno mišljenje. Hvala lijepa.
Nikola Vuljanić, replika. Ja sam vas izgleda zakinula da nije bilo, vrijeme nije bilo mjereno od početka.
Nastavit ću sad. Kolegice, lijepo ste rekli Državna revizija je sjajno obavila svoj posao, slažem se. Državna revizija nam je pokazala što ne valja. I sad znamo što ne valja. A zašto se to ne ispravlja? Pa zato jer ne mora. Iza konstatacije da ne valja ne slijedi ništa. Ne znam koliko 7, 8 puta sam ovdje raspravljao o Izvješću Državne revizije i svaki put smo ustanovili da Državna revizija ozbiljno radi svoj posao, ustanovili što ne valja i tu stvari stanu. Naime, propis mora imati mrkvu i batinu. Državna revizija u arsenalu svog oružja ima mrkvu. Pohvali da je bezuvjetno mišljenje, ali nema batinu, nema batinu. Imamo batinu koja bi trebala nakon Državne revizije proslijediti i ta batina se zove Državno odvjetništvo. Ono ne radi. Ova diskusija, bez diskusije u Državnom odvjetništvu nema puno smisla. Ustanovit ćemo da je čovjek osnovao partiju i preko svog privatnog računa funkcionira u toj partiji. Ako Državno odvjetništvo oko toga niš' ne napravi građani će ga opet izabrati, preksutra ćemo se čuditi.
Ada Damjanac, odgovor na repliku.
Zahvaljujem se poštovana potpredsjednice. Kolega Vuljaniću, ponekad je vrlo važno uspostaviti dijagnozu. Znate, kad dođete kod liječnika onda je bitno da vam utvrdi dijagnozu od čega bolujete, pa da vas može liječiti. Pa ja smatram da je evo Državna revizija upravo taj specijalista koji utvrđuje dijagnozu, a meni kao čelniku jedinice lokalne samouprave kad dobim reviziju vjerujem da itekako mi nije svejedno ako sam dobila uvjetno mišljenje i da itekako razmišljam kako da to čim prije ispravim. A osim toga svi smo već ovdje napomenuli i državni revizor je napomenuo sva izvješća najprije dolaze na predstavnička tijela koja se odrađuju, čitaju, analiziraju, usvajaju ali isto tako sva izvješća idu na Državno odvjetništvo i zato i jesu pokrenute rekla sam kaznene prijave, istrage, istraživanja itd. Prema tome, mislim od dijagnoze do izlječenja sigurno je dugi put ali na kraju ipak pacijent preživi. Želimo da imamo zdravu Hrvatsku, zdrave jedinice lokalne samouprave bez korupcije, bez mita i da imamo zdravo društvo.
Hvala lijepa. Nastavit ćemo u 15,00 sati. Prvi na redu je klub HDZ-a i kolega Goran Marić. STANKA U 13,30 SATI. STANKA U 13,30 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. U ime kluba HDZ-a kolega Goran Marić.
Poštovani gospodine državni revizoru, zamjeniče i suradnici, poštovanih 5 kolegica i kolega, 6 pardon. Državne institucije su temelj svake države i ti temelji moraju biti postavljeni čvrsto i odgovorno. Jedna od najvažnijih institucija RH je Državni ured za reviziju. Odnos Državnog ureda za reviziju prema korisnicima državnog proračuna i prema trošenju državnog novca, odnosno novca poreznih obveznika kako to popularno volimo govoriti je suprotan od odnosa našega prema Uredu za državnu reviziju. I ovo pokazuje odnos ali i Vlada pokazuje odnos svoj prema Državnom uredu za reviziju jer nema danas nikoga uz izvješće ovo, niti je dala osvrt na izvješće. Državna revizija čini kontinuirani profesionalni stručni iskorak u svom djelovanju i to je više nego nedvojbeno. Glavni državni revizor, zamjenik i ostali stručni suradnici su primjer odgovornosti prema svom poslu, prema svom narodu i prema državi. Ali, ono što oni utvrde to je suprotno od toga. Utvrđuju mnoge nepravilnosti koje mogu biti na sramotu Hrvatske države. Istina je da korisnici državnog proračuna ne mogu u svemu udovoljiti složenim procedurama, složenim zahtjevima ali zato baš Državni ured za reviziju i služi i koristi se kao savjetodavno tijelo i ima mogućnosti ispraviti, otkloniti nekakav uočeni nedostatak, nepravilnost. Ali kad netko namjerno svjesno ne ispravlja ono što Državni ured za reviziju naloži otkloniti nepravilnosti ili čini nove nepravilnosti namjerno onda to je ozbiljni, upozoravajući znak da nešto ne funkcionira u korištenju sredstava državnog proračuna. A nigdje ne smije biti toliko odnosno izostanak ma ni mali djelić neodgovornosti kao kad su u pitanju financijski sektor općenito, a posebice kad su to korisnici sredstava državnog proračuna. Kako će se tko prema svom odnositi, može kako hoće ali prema onom što pripada svima nama to mora biti najviša razina odgovornosti. I to je sve Državni ured za reviziju učinio sa 62 ljudi manje nego što po sistematizaciji bi trebao imati. Nedostaju mu 62 čovjeka i 5 milijuna kuna da sve iskontroliraju i nadziru što bi trebalo nadzirati one koji troše državni novac. Kada Vlada uskraćuje 5 milijuna kuna proračunskih sredstava onda ona ne želi da Državni ured za reviziju funkcionira. A 5 milijuna kuna to u jednoj situaciji jedno ministarstvo na nepotrebnim konzultantskim uslugama potroši i više od toga, samo na jednom. Ali je važnije konzultantsku uslugu naručiti, isplatiti, makar bila i nepotrebna kao što je evo jedna agencija poljoprivredna je naručila reviziju izvana, platila 200 tisuća kuna, a istodobno Državna revizija je to radila. I onda imamo dva mišljenja. Ovo samo upućuje da se nedovoljno vodi Strategija upravljanja ljudskim potencijalom Državnog ureda za reviziju, da nema strategije, 90% odlazi na plaću svih sredstava iz proračuna Državnog ureda za reviziju. 10% svih zaposlenika odlazi u mirovinu za godinu, dvije ili tri najviše. O tome se ne brine. Državni ured za reviziju kontrolira učinkovitost i racionalnost utroška, a i sama je prisiljena neracionalno se ponašati zato što ima isti pristup recimo za nabavku automobila Državnog ureda za reviziju i MUP-a. Pa onda Državni ured za reviziju napravi ne štetu nego plati više nego što bi trebao, milijun i 400 tisuća kuna za nabavku automobila jer ga se natjeralo na operativni leasing. A oni imaju vijek korištenja 10 i više godina za razliku od MUP-a koji ima tri godine. Onda se operativni leasing isplati MUP-u ali se njima ne isplati. Njima se više isplati financijski leasing ili kupnja neposredna nego operativni. A mi imamo isti model za sve. I onda naravno plati se milijun i 400 tisuća kuna više jer se klasično ne pristupa kupnji. Kad je riječ o onome što su utvrdili u svom radu tu ima razlika od utvrđenih činjenica, od onih i sitnica koje se mogu vrlo lako riješiti i otkloniti i čak u izvješću kažu da 70% svih preporuka i naloga su korisnici državnog proračuna otklonili i da je to vidan napredak. I doista je, to se vidi. Ali ima jedno ministarstvo koje nije niti jedan nalog i preporuku otklonilo. Zamislite niti jedan nalog nije ministarstvo htjelo otkloniti, preporuku, niti izvršiti nalog. Ima, naprotiv ne izvršava naloge i preporuke nego čini nove nepravilnosti. Ima ministarstvo gdje Državni ured za reviziju daje sugestiju i poruku da se zaključi ugovor o najmu parkirališnih mjesta na način da se uzme godišnja karta sa jednokratnom uplatom i 15% popusta ali ministarstvo ne želi izvršiti preporuku Državnog ureda za reviziju nego sa 61 tisuću kuna preplaćuje na 612 tisuća kuna parkirališnih 17 mjesta u jednoj samo godini. Čak državni ured kaže sugestivno što treba činiti i ne želi to poslušati. Ne znam kako se ministri mogu nositi sa takvim teretom i funkcionirati. Isto to ministarstvo imalo je ugovor o zakupu 2858 metara kvadratnih po cijeni od 5 kuna i 952 metra kvadratna po cijeni od 60 kuna i dobiva suglasnost za preseljenje kojim se zakupljuje u privatnom nekom toweru tamo 3948 metara kvadratnih po cijeni 10 eura uvećano za PDV. Šteta je 2,8 milijuna kuna godišnje. Ovo je sve utvrdio Državni ured za reviziju i moram priznati da Državni ured za reviziju funkcionira u tom svom poslovanju besprijekorno, ali niko nije savršen tako niste ni vi. Ima jedna stvar koja vam ne ide nikako, ne ide vam ocjenjivanje, jer ono što ste utvrdili za ova dva ministarstva to ne može nikako dobiti ocjenu uvjetno mišljenje, nikako. Ovakvo eklatantno kršiti i činiti nepravilnosti to jednostavno zahtjeva nepovoljno mišljenje. Vi mene podsjećate na profesora koji studenta ima pred sobom, student ne sluša uopće predavanja, ne dolazi na predavanja, ispite ispravite ništa ne zna a na kraju ga ocijenite sa 2. Ja to shvaćam dobronamjernim ali to je štetno za društvo, ja shvaćam dobru namjeru ali previše ste tolerantni u ova dva slučaja. Jer da godinama se ponavljaju iste greške i dobiva uvjetno mišljenje, a ne nepovoljno to mi se čini malo previše tolerantno. Isto kao što je dojam, porezna uprava kontinuirano dobiva uvjetno mišljenje. Kako je moguće 51 milijardu kuna nije naplatila i nema nepovoljnog mišljenja, a posao joj je naplatiti. Čak utvrđuje se ili to konstatirate što ste našli da je propuštene radnje za naplatu, da nisu iskorišteni svi instrumenti, da se zakasnilo, da se predvidjelo, da nije knjiženo, da nema uopće knjiženih potraživanja ali na kraju vi ste malo široke ruke kad ocjenjujete. Možda sam ja malo strožiji tu ali mora netko pokazati odgovornosti i zaslužiti određenu ocjenu. I sad imamo u istoj skupini uvjetnih mišljenja one koji su sa simboličnim nekakvim nedisciplinirajućim ponašanjem došli u tu skupinu i one koji su silom ugurani u tu skupinu. Mislim da su ova dva ministarstva i porezna uprava primjer kako je moguće u jednoj godini 10 milijardi kuna se ne naplati i dobije uvjetno mišljenje? Zato što su i kriteriji ocjenjivanja takvi da su malo tolerantniji, fleksibilniji a onda vi ste tu dobronamjerni. Pa mi se čini da ne odgovara stvarnom stanju, utvrđenom stanju vaša ocjena. To malo odudara. Kažete za isto ministarstvo za koje ste dali ocjenu uvjetno da je tijekom 2013. da su podizana gotovinska sredstva korištenjem poslovne kartice što nije evidentirano u okviru blagajničkog poslovanja. Kako je moguće da netko diže gotovinska sredstva poslovnom karticom i ne evidentira se u blagajničkom poslovanju? Ta sredstava su evidentirana na računu ostalih nespomenutih rashoda poslovanja bez knjigovodstvenih isprava. Knjiže se obveze bez isprava, izmišljaju se znači poslovni događaju jer se ne temelje na knjigovodstvenim ispravama. Dio podignute gotovine je tijekom 2013. vraćen u državni proračun obustavama od plaća. A što se to dogodilo da se mora obustavljat od plaće i u ratama nešto valjda što se podiglo a nije se smjelo podići, jedino tako mogu protumačiti iz ovoga da je netko podizao gotovinu, pa kad je utvrdila Državna revizija da to nije smio raditi jer nema knjigovodstvene evidencije onda se tereti ministar ili netko drugi sa plaće da mu se u ratama skida kao da je podigao na 12 mjeseci u nekom trgovačkom centru robu za svoje potrebe. A dio koji nije vraćen ostao je evidentiran na računu ostalih nespomenutih rashoda. Ne mogu shvatiti ni rad ministarstva, ni predsjednika Vlade koji tolerira postupanje ministra sa ovakvim slučajevima. U svakoj civiliziranoj državi, demokratskoj na ovakvim najmanje, početni korak bi bio ostavka ministra ili smjena ministra. Već u susjednoj Sloveniji bilo bi to i znatno teže, ali mi na to gledamo kao da se ništa nije dogodilo i nije točno da se ne događa. 2010. bezuvjetnih mišljenja od 26 ukupno revidiranih, 12 je bilo bezuvjetnih, znači 46%. U 2013. od 30 14. bezuvjetnih, opet 46% kontinuitet. Ali što se događa 2014. da je od 19. revidiranih samo 2 bezuvjetno što čini 22%. Znači da je, su ministarstva naglo svoje poslovanje doveli do neusklađenosti sa zakonom i sa nalozima i preporukama Državnom ureda za reviziju. Što je sa nekretninama koje država daruje jedinicama lokalne samouprave, je li se kontrolira gdje su one završile? Jesu li u svrhu u kojoj su dodijeljene tamo i završile? Znam da neke nisu, a zašto? Zato što ima natječaj javni da jedinica lokalne samouprave prodaje na javnom natječaju nekretninu koja mu je dodijelila država, darovna u svrhu industrijske zone ili nečeg drugog što ne smije, što je protuzakonito. I proda i onda se još hvali kako ima prihode ogromne, naravno prihodi narasli 150% poslije takve, iznad planiranih prihoda. I državna revizija sve to uredno utvrdi ali ništa se poslije toga ne događa. I zato mislim da ovaj nalaz sadašnji Državnog ureda za reviziju upozorava ozbiljne postupke nekoliko državnih institucija ali i drukčiji odnos politike prema korištenju državnih novaca. Klub HDZ-a podržava izvješće ali ne podržava nikako ono što je revizija utvrdila i našla. Hvala lijepa.
Boro Grubišić, replika.
Hvala gospodine Mariću, vi ste inače dobro poznati i našoj javnosti a i nama u Saboru da dobro analizirate ove stvari koje se odnose na prije svega na ekonomsko, gospodarsku sferu. I kada slušamo vas a i neke druge zastupnike u ovom Hrvatskom saboru ja zaista ne bih osim što je izvješće dakle potpuno nezavisno što je vrlo bitno, dakle od svih, bilo stranačkih, bilo Vladinih ili bilo kojih drugih utjecaja sa strane napisano potpuno korektno. Ovo izvješće pokazuje da zapravo je odavno, da su odavno u pravu svi oni pa i klub HDSSB-a koji su tražili i ostavku Vlade i svih ministara u ovoj Vladi jer ovo što se sada radi i što mi sada ovdje govorimo pa to bi u svakoj normalnoj zemlji, ne samo u Europi nego bilo gdje drugdje dovelo do toga da Vlada ako ima obraza bar sama da ostavku, da je ne trebamo tjerati sa vlasti. Hvala lijepo.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Grubišiću kada bi svatko radio svoj posao, prosječno onda bi nam država bila drukčija i ljepša nego do sada. Tamo gdje je potrebna najveća razina odgovornosti je najniža razina odgovornosti. Zamislite s kojom savješću radi trgovkinja u trgovačkom centru. U minutu sve mora štimati. Mora počistiti pod, mora joj blagajna štimati u dvije lipe jer će joj doći porezna i zapečatiti će je … [[Govornik se ne razumije.]] a ovdje gdje se milijunima i to oni koji bi morali biti cvijet odgovornosti jer oni koji troše novac državnog proračuna oni moraju biti cvijet odgovornosti hrvatskog društva a oni su najneodgovorniji i pokazuju to na svakom koraku. Ja razumijem kada netko zbog šume propisa ne može sve ispoštovati ali zato tu državna revizija utvrdi što sve nije sukladno pa tu nepravilnost može otkloniti, ima rok od godinu dana. I zamislite u roku godinu dana ne želi niti jedan otkloniti nalog niti preporuku. Niti jedan, nula. Koja je to drskost ja vas pitam. Državna revizija, pa znate li vi šta je državna revizija? Ne poštivati državnu reviziju je ne poštivati državu, instituciju države, kao instituciju ne poštivati, ne prihvaćati svoju vlastitu državu. I nula preporuka i … [[Govornik se ne razumije.]] I osim toga što ne poštuje preporuke čini i još nove prijestupe i nepravilnosti. Otići na službeni put a nema dokaza knjigovodstveni za trošak koji je učinjen ili podići akontaciju i biti dužan a ne otići na put nikamo. Ne mogu shvatiti da je to moguće ikako. Ali nažalost to je samo moguće u nekim ministarstvima. Mi imamo dva ministarstva su bezuvjetno mišljenje, odlično tako se treba raditi ali što je sa ova dva ministarstva.
Boris Kovačić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Evo repliciram gospodinu zastupniku Mariću a siguran sam da će mi odgovoriti na repliku pa biti će to i svojevrsna izmjena razmišljanja. Naravno da sam vas pažljivo slušao i kada ste govorili oko ovog, o ocjenjivanju koje je državna komisija uputila a posebno spram pojedinih ministarstava. Ipak se implicite da zaključiti da nije bilo i nikakvih pritisaka što je, što i vi dakako ste na neki način potvrdili s pozicije da se tako grubo izrazim, sa pozicije vlasti ili onih koji bi mogli reagirati. Naravno ja time ne impliciram, molim lijepo, ne impliciram da je ranije takvih pritisaka bilo. Iako mi situacija i sama praksa i nije poznata po tom pitanju. Drugo, drugo kada ste govorili o poklonjenoj imovini koja obično ide od centralne države spram jedinica lokalne samouprave pa se onda to stavlja nakon stanovitog vremena ili odmah dalje u prodaju, znamo da je tu bilo i sa zemljištem. Pa mislim da ste propustili ipak reći da se tu radi o jednoj dugogodišnjoj praksi. Je da je ovo dakako mi govorimo o izvješću, o recentnom izvješću državne revizije ali je ovo jedna višegodišnja, desetljeće i možda i više jedna praksa koja je, neću reći da se tolerirala bez obzira na zakonske implikacije, ali evo i to je ono što smo, neću reći da je sad to jedan atavizam koji moramo prihvatit i uzet zdravo za gotovo, ali eto mislim da je vrijedno i to posebno istaći i naglasiti. Zahvaljujem gospođo potpredsjednice.
Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Kovačić, govorio sam o pojavama, nisam čak ni o konkretnom slučaju rekao nego da Državni ured za reviziju utvrđuje da se darovana nekretnina prodaje što nije sukladno zakonu, naprotiv protivno zakonu, a da nitko na to nije reagirao. Ne dijelim na godine, ne dijelim na razdoblja, to je pojava koja ne smije biti prihvatljiva pojava i koju moramo osuditi. Dakle nisam propustio ništa reći da je to proces jer sam rekao da je ta pojava uočljiva, nisam odredio uopće vrijeme te pojave. Što se tiče, vi hvalite Vladu što nije vršila pritisak ili neke druge na Državni ured za reviziju. Pa ne možemo hvalit nešto što se ne smije raditi, znači moramo hvaliti, nismo ubili čovjeka, super smo, najbolji smo, odlično. Pa ne smije nitko, Državni ured za reviziju je neovisno tijelo, ne smije nitko vršiti pritisak nikakav ali to i dalje ne znači da u mojoj ocjeni nisu malo pretolerantni i široke ruke kad ocjenjuju. Meni ne bi palo na pamet ocijeniti nekoga pozitivnim odnosno uvjetnim 51 milijardu kuna ne naplatiti ali dopuštam, ja samo upozoravam da taj širok spektar kriterija treba malo suziti, da ne bismo u isti koš trpali koji ništa nisu stvarno skrivili, imaju tu benigne neke nepravilnosti i oni koji krše zakon i nanose štetu državnom proračunu. Oni su istu ocjenu dobili. Onaj koji ne zna i onaj koji zna dobije 2, to nije dobro ocjenjivanje. Vrijeme me ograničava.
Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasati u petak. Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2014. godinu. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći Zaključak: "Prihvaća se Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2014. godinu". Molim glasajmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 100 glasova prihvaćeno Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju. U skladu sa prijedlogom Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada dajem na glasanje sljedeći Zaključak: "Hrvatski sabor traži od Državnog odvjetništva Republike Hrvatske da u roku od 6 mjeseci Hrvatskome saboru podnese izvješće o poduzetim radnjama u predmetima o kojima Državni ured za reviziju o radu Državnog ureda za 2014. dao nepovoljna mišljenja. Hrvatska gospodarska komora, autohtona Hrvatska seljačka stranka, Nezavisna lista Stipe Petrine, Bruno Poropat nezavisni vijećnik sa liste Brune Poropata u Gradskom vijeću grada Rovinja.". Molim glasajmo. Utvrđujem da prijedlog Zaključka nije dobio potrebnu većinu 33 za, 6 suzdržanih 63 protiv. U skladu sa prijedlogom Kluba zastupnika HDSSB-a dajem na glasanje sljedeći Zaključak: "Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da Hrvatskom saboru u roku od 60 dana podnese očitovanje o Izvješću o radu Državnog ureda za reviziju za 2014. u dijelu koji se odnosi na rad ministarstava Vlade Republike Hrvatske i uvjetna mišljenja koja određena ministarstva dobivaju nekoliko godina za redom odnosno o uočenim i otklonjenim i neotklonjenim nedostacima.". Molim glasanje. Utvrđujem da ni ovaj prijedlog nije dobio potrebnu većinu 27 za, 3 suzdržana, 69 protiv. I u skladu sa Prijedlogom kluba Nezavisnih ljevičara dajem na glasanje sljedeći Zaključak: "Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da izvijesti Hrvatski sabor o mjerama i aktivnostima koje će Vlada poduzeti kako bi se proveli nalozi i primjedbe državne revizije i otklonile nepravilnosti u postupanju sa javnim sredstvima.". Molim glasajmo. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu, 26 za, 6 suzdržanih, 63 protiv.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Cijenjene zastupnice i cijenjeni zastupnici. U skladu s odredbama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe ured je dostavio Hrvatskom saboru izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave izabranih s liste grupe birača za 2013. godinu. Financijskom revizijom su obuhvaćeni subjekti koji su u 2013. godini ostvarili prihode iznad 100 000 kuna, a to su 13 parlamentarnih i 16 izvanparlamentarnih političkih stranaka, 6 nezavisnih zastupnika i 2 člana predstavničkih tijela lokalnih jedinica. Osim spomenutog, obavljen je uvid u financijske izvještaje za 2013. godinu za 102 izvanparlamentarne političke stranke i 665 članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica po prestanku mandata. Revizijom političkih stranaka izraženo je 12 bezuvjetnih, 15 uvjetnih i 2 nepovoljna mišljenja i to za Autohtonu Hrvatsku seljačku stranku i Nezavisnu listu Stipe Petrine. Bezuvjetno mišljenje izraženo je za svih 6 nezavisnih zastupnika, dok je za 1 člana predstavničkog tijela lokalne jedinice izraženo uvjetno, a za drugog nepovoljno mišljenje, Bruno Poropa, član Gradskog vijeća Grada Rovinja. Ukupni prihodi revizijom obuhvaćenih političkih stranaka su iznosili 129,9 milijuna kuna od čega se najveći dio odnosi na prihode iz državnog proračuna 45,8 milijuna kuna i prihode iz proračuna lokalnih jedinica 55,2 milijuna kuna. Drugi prihodi se odnose na članarine 9 milijuna kuna, donacije 11 milijuna kuna i prihode iz drugih izvora 8,8 milijuna kuna. Rashodi su iznosili 144,1 milijun kuna. Ukupni prihodi nezavisnih zastupnika su iznosili milijardu 821 milijun 062 kune i ostvareni su iz državnog proračuna. Rashodi su iznosili milijardu 621 507 kuna. Prihodi 2 nezavisna člana predstavničkog tijela ostvareni su iz proračuna lokalnih jedinica i iznosili su 973 636 milijuna kuna, a rashodi 707 milijuna i 607 kuna. Revizijom političkih stranaka utvrđene su nepravilnosti koje su utjecale na izdržavanje uvjetnog odnosno nepovoljnog mišljenja. Utvrđene nepravilnosti odnose se na računovodstveno poslovanje, odnosno izradu godišnjeg programa rada, financijski plan, poslovne knjige, financijski izvještaji, popis imovine i obveza te potraživanja, prihode i rashode te imovinu i obveze. Osim spomenutog, ured je obavio i provjeru dostave godišnjih financijskih izvještaja za političke stranke, nezavisne zastupnike, članove predstavničkih tijela lokalnih jedinica kojima je mandat u tijeku i članove predstavničkih tijela lokalnih jedinica kojima je tijekom 2013.godine prestao mandat. Financijski izvještaj je dostavilo 90 političkih stranaka, a od toga 75 u propisanom roku te 15 izvan propisanog roka, dok 52 nisu dostavile. Svi nezavisni zastupnici su dostavili financijske izvještaje u propisanom roku. Od 866 članova predstavničkih tijela kojima je mandat u tijeku 231 nije dostavio financijske izvještaje, a od 665 članova kojima je prestao mandat 144 nisu dostavila financijske izvještaje. Obavljena je i provjera objave financijskih izvještaja, političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Svoje financijske izvještaje objavilo je 60 političkih stranaka dok 82 stranke i to izvan parlamentarne nisu objavile financijske izvještaje. Svi nezavisni zastupnici su objavili financijske izvještaje u propisanom roku. Ovdje želim naglasiti da je ured o svim utvrđenim povredama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe obavijestio Državno odvjetništvo RH i dostavio cjelokupnu dokumentaciju. Gospođo potpredsjednice, cijenjene zastupnice i zastupnici zahvaljujem na pozornosti. Na sva vaša eventualna pitanja moji suradnici i ja pokušat ćemo odgovoriti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih ljevičara kolega Nikola Vuljanić.
Hvala gospođo potpredsjednice, gospodine glavni državni revizoru, kolegice i kolege u ovom malom broju, ali svejedno. Ovo je financijska revizija političkih stranaka što je šteta. Jedanput bi trebalo napraviti kompletnu reviziju funkcioniranja i poslovanja političkih stranaka i rezona njihovog postojanja. Ovaj broj koji se u reviziji, ovaj spisak koji se u reviziji vidi bi bio hajde recimo skraćen na jednu trećinu ako ne i na četvrtinu. No, što je tu je. Radi se o financijskom izvješću, dakle o tome koliko su stranke poštovale zakone izglasane u ovom Saboru i koliko su funkcionirale po uputama Državne revizije koja je naš organ. Za jedan broj stranaka posebice ovih navedene u popisu uvjetno ocijenjenih, a za one negativno ocijenjene da ne govorim očito je da je novac koji dolazi iz državnog proračuna za njihovo funkcioniranje ratni plijen. To su se oni borili, pa su to osvojili i sad s tim mogu raditi što hoće. Na žalost praksa pokazuje da je to tako i kakvih god je grešaka i kakvih god je marifetluka bilo u funkcioniranju političkih stranaka osim jednog eklatantnog slučaja nepravomoćne presude drugih reperkusija bilo nije. A zbroj tih novaca i nije šala. Radi se o ukupno oko 130 milijuna kuna koje političke stranke potroše. Od toga država plaća 100 milijuna, parlamentarnim strankama 95 i neparlamentarnima 5. Govorim država, time mislim na kompletnu državu i lokalnu samoupravu i centralnu državu. Centralna država plaća manje 45 milijuna, lokalna država nešto više 55 milijuna. Zadivljujuće je da su od tih prihoda od 130 milijuna otprilike rashodi veći. Rashodi su 144 milijuna, pa se mi onda čudimo kako nikako smanjiti budžetski deficit. Pa nitko ga ne želi smanjiti. Ne žele ga smanjiti ni političke stranke. O.k. pokrit će to novcima koji su ostali iz prethodnih godina ili oni koji će dobiti u sljedećim godinama. Ali u maniru dobrog gospodara a to hoćemo našim građanima pokazati, a pretpostavljam da to i vlast hoće pokazati da je dobar gospodar, u maniri dobrog gospodara trošiš ono što imaš u džepu. Ako nemaš onda ne trošiš. No, političke stranke u Hrvatskoj jednim dobrim dijelom se ne ponašaju tako. Pogreške koje je Državna revizija ustanovila odnose se na par ozbiljnih stvari i ponešto principijelnih stvari. Neke od stranaka, zapravo veći dio njih nisu našli za shodno donijeti bilo kakav akt o etičnosti funkcioniranja, o etičnosti rada u stranci, Etički kodeks ili kako li se to već naziva smatrajući valjda da etičnost i njihova politička stranka nemaju baš puno veze što je vjerojatno i istina. Nemaju baš puno veze. Ako vam to ne treba onda sa etikom i nemate puno veze. Pogreške koje se tiču financijskog funkcioniranja su nelegalne donacije u prihodima, dakle da stvar nazovemo pravim imenom, da svi znamo o čem se radi. Netko je donesao torbu, pola torbe, četvrt torbe, kovertu novaca i ostavio na stolu predsjedniku stranke ili tajniku stranke ili kaj' ja znam kome. Nekom takvom. To nije samo nelegalna donacija stranci to je još nešto. Postoje i naznačene nelegalne donacije u rashodima. Dakle, stranka je nekom htjela pomoći, nekog nagraditi, nekom nešto dati ali to nije provela kroz svoje poslovne knjige niti kroz papire niti se vidi kakva isplatnica, uplatnica i slične stvari nego eto tako dali su novaca nekom s računa. Možda je namjera bila sjajna, humana, kakva god hoćete, ali posao je kriminalan bez obzira kakva je namjera. U jednom slučaju sam nešto pročitao, išao sam drugi i treći put čitati ne vjerujući da je tako nešto moguće u Europi u civiliziranom svijetu uopće. Politička stranka nema svog računa nego se financira i funkcionira preko privatnog računa predsjednika te stranke. I nikom ništa. Mi imamo Državnu reviziju koja je u stanju u detalje ustanoviti što ne valja, gdje su pogreške napravljene i to nama ovdje prezentirati. Mi to lijepo akceptiramo, prodiskutiramo, složimo se s tim da je to grozno i onda više-manje ništa. Dakle, imamo organ koji funkcionira racionalno, stručno ali nemamo onaj drugi dio propisa koji drži batinu i koji bi nakon te racionalne diskusije ovdje u Saboru trebao reći e čekaj polako, ako netko svoju političku stranku a ona je moja ako ide preko mog računa financira tako da sav novac koji, državni novac, prolazi kroz moj račun a ja onda odlučujem što ću sa svojim računom pa zašto Državno odvjetništvo nije danas ujutro na vratima tog čovjeka? Ne razumijem zapravo. Ne razumijem situaciju u kojoj političke stranke u ovom Saboru trebaju pisati prijedlog zaključaka da Državno odvjetništvo kriminalce koji se bave politikom ili političare koji se bave kriminalom nije važno hvata. Ne bi li to trebalo biti u opisu posla dotičnih ljudi? Ja sam godinama tvrdio da je prošli državni odvjetnik zapravo osoba koja eto čisti politički prostor i hapsi političke mrtvace. Ni vrag da ćemo i sa novim državnim odvjetnikom nastaviti istu praksu. Ono što je pohvalno jest da su sve tzv. velike stranke u Hrvatskoj bezuvjetno ocijenjene ovaj put, i to je dobro. Iskreno se nadam da to nije situacija kakva je bila prije FIMI MEDIA-e kad su isto ocijene bile bezuvjetne, valjda nije. Nadam se za dobro svih nas i za dobro Hrvatske da je to činjenično tako. Hvala.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega Vuljanić u jednom trenutku ste dobro rekli da državni odvjetnik i Državno odvjetništvo da kažem hvata ili pak pokušava naći nekakve negativnosti kod političkih mrtvaca. Naime, u Hrvatskoj je registrirano oko 160 stranaka. Od toga postoje one koje su aktivne i postoje one koje su potpuno mrtve, dakle nema nikakve aktivnosti, one su zamrle ali u ovom Hrvatskom institutu za registraciju stranaka nisu odjavile to stanje nepostojanja. Naime, u svakom statutu svake stranke ona može prestati sa radom ukoliko skupština te stranke odluči da je prestala s radom. A sad vi znate sami kako stranka koja prestaje sa radom ne može sastaviti skupštinu, punovažnu skupštinu koja može donijeti takvu odluku. I tako stranke, ima ih 160, ja vjerujem da njih svega možda 50-ak djeluje na prostoru Hrvatske aktivno a ostale su mrtve. To nije naravno stvar Državne revizije, te stranke bi trebalo potpuno otkazati i bez završne skupštine koja govori o prestanku rada te stranke i aktom Ministarstva uprave te bi stranke trebalo brisati sa popisa stranaka. Ovako dolazi do toga da Državno odvjetništvo poziva te čelnike koji su bili prije 15 godina čelnici, nisu sad nigdje ili su otišli u neke druge stranke, i čak ustanovljuje načine i vrstu kazne, represije za te ljude koji više apsolutno ne, a stranka je nepostojeća. Dakle, to je ono što ste vi govorili jel', dakle hapsi se ili ne znam ni ja vrši se represija nad tim mrtvim strankama a one koje sad djeluju imamo izvješće ovakvo kakvo imamo. Hvala lijepo.
Nikola Vuljanić, odgovor na repliku.
Kad sam govorio o hapšenju mrtvaca nisam mislio na stranke, mislio sam na političke mrtvace, ljude koji se najprije politički uklone pa onda poslije dođe USKOK po njih jel', a ne obrnuto. No, ovo što ste rekli oko političkih stranaka koje ne postoje to je dokaz da Ministarstvo uprave ne radi svoj posao. Ministarstvo uprave odobrava statute svih političkih stranaka. U statutu mora kao u statutu svake udruge stajati odredba da se jednom godišnje radi godišnja skupština. Ako se ne napravi i ne pošalje ministarstvo izvješće o tom onda ta organizacija prestaje poslovati. U svim strankama u kojima sam bio tako je stajalo u statutu. Bio sam u dvije pa znam po prilici. Zašto nitko od Državne uprave ne pita te mrtve stranke dobro ljudi jel' tu još netko postoji? Jel' funkcionira ta stranka? Ne znam točno. Ali mislim ta činjenica za ovo o čemu danas pričamo čini mi se da nije posebno bitna. Ti ljudi se ne bave nikakvim lošim financijskim poslovima u politici jer ih nema u politici.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kolega Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege. Ja ću svoju raspravu početi na dosta neuobičajeni način barem za mene, a korektnosti radi moram istaći da u nalazima, da u ovom izvješću iz nalaza Državne revizije vidljivo je da postoje političke stranke koje su se popravile ali i one koje su se pokvarile u odnosu na godinu dana prije. Pa zbog toga moram istaći da je Hrvatska demokratska zajednica ovaj put dobila bezuvjetno mišljenje, a prije godinu dana je imala uvjetno, dakle popravili su se. Evo sad ko za inat me niko ni ne sluša, mislim ono stvarno. Ali su dvije stranke se i po kvarile. Godinu prije toga su imale bezuvjetna mišljenja a sada uvjeta i to su Hrvatska građanska stranka i Samostalna demokratska Srpska stranka. Dakle, ima onih koji se popravljaju i onih koji se pokvare što svakako nije dobro. Ovo što sam pripremio ću izreći iako iz Vlade ovdje nikoga nema, a bitno je da barem zabilježimo da je registrirano. 90 političkih stranka dostavilo je svoj financijski izvještaj, doduše 15 izvan zakonom propisanog roka ali su dostavili, 52 političke stranke nisu dostavile izvještaje. Svoje izvješće objavilo je njih 60, a 82 nisu objavile izvješća sukladno propisanom zakonu. Ovo sam napomenuo u kontekstu i dijela rasprave kolege Vuljanića, malo je doduše krivo citirao postojeću zakonsku odredbu, naime kada smo donašali propise o političkim strankama a posebice o transparentnosti rada političkih stranaka onda ti propisi vrijede za sve. Pa kad ih razdvajamo na parlamentarne i neparlamentarne stranke moramo biti veoma oprezni da ne napravimo grešku jer ono što se zove neparlamentarne stranke u 2013. ostvarile su prihode od 5 milijuna kuna jer su parlamentarne na lokalnom nivou pa su dobivale novac iz proračuna općina, gradova i županija. Tako da pod pojmom parlamentarne stranke trebamo podrazumijevati i one koje su zastupljene u lokalnim parlamentima da bi onda imali cjelinu. No, ako smo pravila transparentnosti poslovanja radi za političke stranke i liste građana donosili onda bi to transparentnost i poštivanje zakona, a to je onaj dio di ću se s kolegom Vuljanićem složiti ma da zakone propisuje godišnje održavanje izvješća nego mandatno i u zakonu je odredba ako stranka nije održala skupštinu u dvostrukom roku od propisanog u Statutu što također po meni bi trebalo redefinirati, ali mislim da je vrijeme da interveniramo taj dio zakona da političke stranke bez obzira na rang i status koje dvokratno dva puta ne podnesu i ne objave svoje izvješće spadaju u kategoriju brisanja iz registra. Naročito zbog toga je se tu ne može primijeniti ona sankcija koja se i primjenjivala u uskrati prava na sredstva za redovnu političku aktivnost onih stranka koje su to dobivale iz državnog proračuna. Dakle, nemate što uskratiti. Ali ponavljam, stvar je principa jednakog poštivanja zakona za sve i oni koji osnivaju političke stranke moraj biti svjesni obaveza koje onda s time preuzimaju. Dakle, onim uvjetima za prestanak rada političke stranke ta pravila su stara petnaestak godina i nisu te uvijete usuglašavali sa svim promjenama u rigoroznim mjerama kontrole, nadzora, izvještavanja koje smo kasnije uvodili i tu još uvijek imamo prastare odredbe o tome. Drugo što želim reći da je vidljivo iz ovog izvještaja da je Državna revizija ustanovila da neke političke stranke primaju zabranjene donacije i to od lokalne samouprave i na način da mimo zakona na raspolaganju imaju korištenje poslovnog prostora bez naknade što je izrijekom se smatra zabranjenom donacijom. Dakle, općina, grad i županija političkoj stranci ne smije dati na korištenje poslovni prostor bez naknade. A iz ovog izvješća je vidljivo da tri političke stranke u Hrvatskoj koriste zakonom zabranjene donacije i to su Hrvatska seljačka stranka, Hrast i Hrvatska zora. E sada, prvi put ću reći svoje mišljenje koje je kritično prema Državnoj reviziji, nije li ta činjenica da stranka ima zabranjene donacije dovoljan razlog za nepovoljno mišljenje? Ja mislim da je bez obzira na iznos jer se tu radi u sprezi sukoba interesa, jer se radi o strankama i čelnicima lokalne samouprave koje pripadaju istim strankama ili su u bloku ili tihim koalicijama. Po meni se radi o sukobu interesa. Ne samo nepoštivanju zakona, o zabrani nedozvoljenih donacije, nego i skupa interesa. Ja izrekao svoje mišljenje, možda iduće godine će, neće biti razloga jer neće biti možda takvih situacija, ali dok god to imamo mislim da bi tu trebali biti rigorozniji. Jednaka pravila za sve. Ne možemo tolerirati da neki čelnik jedne stranke svojoj stranci u gradu x da poslovni prostor, sklopi ugovor bez naknade a drugi moli lijepo na natječaj sa drugim konkurentima i plaćajte cijenu koja je postavljena. To je nešto što ipak po meni prelazi prag tolerancije razlikovanja dobrog i lošeg. I završavam slijedećim, iz izvješća o stanju vođenja i prijavljivanja računa i raspolaganja sredstvima članovima predstavničkih tijela u lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Ove brojke pokazuju da tu nešto ne štima ili nismo dovoljno svi skupa, ne mislim na vas nego na nas ostale radili na edukaciji. Jer je gotovo nevjerojatno da od 866 onima kojima je mandat u tijeku, njih 231 nije dostavio financijsko izvješće, kao nije znao. Malo je prevelika brojka. Od 665 144 nisu dostavili financijsko izvješće kojima je prestao mandat. 288 njih nije otvorilo poseban račun. 7 nije zatvorilo poseban račun, 154 nisu dostavili podatke vezane uz posebne račune. Tu bi sada po meni bila, na scenu trebala stupiti i savjetodavna uloga stručnih službi tijela lokalne samouprave i mislim da bi 2014., 2015. trebala biti deadline zadnja godina toleriranja, nakon toga više ne. Prelazno razdoblje jedne novine u 3 godine je po meni sasvim dovoljno, iza toga nema više toleriranja i opraštanja, faulova koji mogu slomiti i potkoljenicu a posebice zbog toga što s pravom i opravdano reflektori javnosti i interes javnosti je uvijek okrenut u onim strankama koje su zastupljene u Hrvatskom saboru. Zbog odgoja, zbog stvaranja atmosfere, okruženja i davanja poruke, bez obzira na njihova djelovanja, bez obzira jer podsjećam da prema izbornim zakonima lista političkih stranaka i političke stranke i liste grupe birača i građana su u potpunosti izjednačene naročito što smo uveli i prikupljanje potpisa i za liste političkih stranaka u pravima za izbornu utakmicu tako i potpuno moraju biti izjednačene kada je u pitanju poštivanje zakonskih odredbi kada su financije u pitanju. A da se ne radi o malom novcu samo na primjeru jednog negativnog mišljenja koje je dobio jedan nezavisni gradski vijećnik u 2013. ja sam mislio da se radi o par sto kuna, par tisuća kuna, ono vidim 741 tisuća kuna je u pitanju, doduše zaostaci ali isplaćene u jednoj godini. A rezultati nalaza i grijesi koji su počinjeni, čujte, ne bi se baš moglo reći da je to sve bilo neznanje. Ne bih baš prihvatio da je sve bilo neznanje. Dakle zbog savjesti pouke i poruke koje šaljemo 2015. zadnja godina toleriranja a onda prema svima na lokalnom i nacionalnom nivou, nezavisnim, zavisnim, strankama isti pristup. A zabranjene donacije ja i za jednu lipu bih dao negativno mišljenje i za jednu lipu. Ako to tako ne napravimo nećemo poslati najsnažniju poruku, ljudi nemojte se igrati. Kroz zabranjene donacije vi ste ih našli samo par, financiranje kampanje kroz zabranjene donacije se inače provodi drugačije da budemo na čisto. I ono što barem imamo čiste zakonske propise ajmo to ljudi sankcionirati ali do kraja.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Ovim podsjećanjem na neke stranke i problem netransparentnih ili posrednih donacija podsjetili ste me na primjer grada u kojem živim gdje je na vlasti najveća oporbena stranka trenutno u Hrvatskoj i gdje je jedna stranka članica kukuriku koalicije za svoj ured sklopila ugovore sa gradom da dobije taj poslovni prostor za 50 kuna mjesečno izravnom pogodbom. Upravo temeljem traženja državne revizije, grad je promijenio tu odluku a glas vijećnice te stranke, članice kukuriku koalicije presudan je za održavanje većine u gradskom vijeću. Upravo temeljem nalaza državne revizije poništen je taj ugovor i raspisan je natječaj za taj poslovni prostor koji sada koristi temeljem natječaja i licitacije moja stranka i plaćamo 2500 kuna mjesečno sa PDV-om za taj isti prostor koji je više od godinu dana ta stranka članica kukuriku koalicije plaćala 50 kuna mjesečno. I gle čuda baš je predstavnica te stranke podržavala vladajuću većinu u vijeću grada koje je dodijelilo prostor. Baš je to bila jedna zanimljiva koincidencija. Da, hoću reći, i ja sam recimo u tom kontekstu zahvalan državnoj reviziji što je prisilila zapravo grad da raspišu javni natječaj za taj prostor i toj licitaciji zapravo se povećao prihod grada jednim transparentnim plaćanjem u puno većem iznosu nego što je bilo do tada kroz jednu takvu pogodbu koja je u priličnoj mjeri zapravo mirisala na kako ste vi rekli zapravo posredno … [[Govornik se ne razumije.]] ili rekao bih trgovinu političkim utjecajem.
Dragutin Lesar, odgovor na repliku.
Kolega Đurović hvala vam na ovom primjeru koji ste iznijeli. Ja sam prije rekao, prvo radi se o nepoštivanju zakona a drugo o sukobu interesa naročito kada čelnik pripada istoj stranci kojoj je dao prostor besplatno ili ispod cijene. Ali primjer koji ste vi iznijeli je tipični primjer političke korupcije, to tako treba nazvati, to je bila politička korupcija. Državna revizija je uočila, dala nalog, ispravljeno. Ali činjenica dakle da toga imamo, a očito da toga imamo, to je razlog više zašto sam na to posebice osjetljiv i dao svoj stav, ljudi moji to je za crveni karton. A ponavljam, tek kada pravo ime problemu damo, onda postajemo svjesni koliko on može biti ozbiljan. Sve što se tiče i potencijalnog sukoba interesa i političke korupcije nije na Uredu državne revizije nego na nekom drugom da rješava kada do njega dođe.
Boro Grubišić replika.
Hvala lijepo. Kolega Lesar, vi znate da u mnogim strankama postoje i tzv. organizacijski oblici. Ja sad neću ovdje govoriti šta ja znam da imate hrvatsko srce i ne znam ni ja što koje zapravo djeluju po načelu udruge, dakle one su udruge građana i onda one imaju pravo dakle natjecati se za prostore u gradu, županiji ili bilo gdje, tko ima slobodnog prostora i mogu dobiti taj prostor bez plaćanja kao građanska udruga, kao svaka udruga nevladina i nestranačka jer njoj ne piše nigdje u naslovu da ona pripada toj i toj stranci i dobije takav prostor na korištenje. Jasno da plaća režijske troškove, struju, vodu itd. I onda evo takva jedna prostorija služi zapravo i stranci koja stoji iza svega toga što vi to nazivate isto jednom vrstom nekakve korupcije itd. Je li u biti to to ili nije to teško je reći. Hvala lijepo.
Kolega Lesar jeste se javili, ne? Hvala lijepa. U ime kluba nezavisnih zastupnika kolege Grubišić i Kajin. Nisu prisutni, gube pravo rasprave po ovoj točci. U ime kluba HDZ-a kolega Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege, poštovani glavni državni revizore i dame i gospodo iz Državnog ureda za reviziju. Ja ću s obzirom da smo već nešto govorili pokušati govoreći o ovoj točki dnevnog reda osvrnuti se odnosno usporediti ovaj nalaz i izvješće sa prethodnom točkom dnevnog reda jer mi se čini vrlo bitnim uspoređivati dvije različite kategorije koje je Državna revizija ovoga puta kontrolirala. Ali bih prije toga se želio zahvaliti Državnom uredu za reviziju za jedno precizno, jasno izrađeno mišljenje, materijal, još više metodološki precizno jer vidim da nije radio samo glavni državni ured nego i vaši područni uredi što pokazuje da je bio jedinstven pristup ocjeni i kontroli financiranja svih političkih stranaka. Za razliku od mojih kolega koji to nisu spominjali, mislim da je bitno reći da je i financiranje političkih stranaka danas puno jasnije, preciznije i vidljivo u izvješćima, da ne kažem sukladno zakonu ili potpuno zakonito, ali to možete utvrditi i u mišljenju odnosno u materijalu Transparency Internationala koji je objavljen na stranicama te udruge gdje se govori o vrlo visokim ustvari ocjenama, o kontroliranju financiranja političkih stranaka u Republici Hrvatskoj. Mislim da je ocjena negdje 7,7, a razlikuje se u svojim kategorijama od zakonskih rješenja koja se smatraju izuzetno dobrima, nešto lošije implementacije propisa i kao možda najveća kritika ili najslabija karika po njihovom mišljenju je izricanje sankcija u slučajevima kada se utvrde nepravilnosti, a vezano je uz ono što su moji prethodnici govorili. Naime za zabilježiti je, a to je u materijalu izneseno, da je s koncem prošle godine u Hrvatskoj registrirano 155 političkih stranaka, a da su svoje obveze podnošenja godišnjih financijskih izvješća za 2013. godinu trebale predati njih 142. I sada smo čuli ideje da se onda neke brišu, da Ministarstvo uprave nije odgovorilo na adekvatan način zahtjevima svakodnevnog života i brisalo iz Registra političkih stranaka neke od onih koje se ovdje navode da nisu podnosile financijska izvješća za konkretne godine. Da bih ispravio kolegu Vuljanića jer mislim da je bitno za reći, političke stranke svojim statutima propisuju vrijeme i učestalost održavanja godišnjih skupština. One se mogu propisati da se održavaju jednom svake 4 godine, a prema zakonu mora proteći dvostruko više vremena od onog određenog statutom da bi Ministarstvo uprave neku od političkih stranaka moglo brisati iz registra. I mislim da ne bi bilo dobro, pogotovo na nekom današnjem dosegnutom stupnju političke kulture i razvoja da baš olako Ministarstvo uprave koristi se mogućnošću brisanja političkih stranaka iz registra bez da se prethodno utvrde jasni i precizni kriteriji. No s druge pak strane čini mi se isto tako da koliko god se govori o tome da nedostaju konkretne sankcije za ovakvo ponašanje nedisciplinirano političkih stranaka, imamo iskustvo i odluke već Ustavnog suda, a i presude Upravnog suda gdje je ocijenjeno da u članku čini mi se 42. sankcija koja je bila zapriječena zbog nepodnošenja financijskih izvješća stranci se može uskratiti financiranje za razdoblje od 3 mjeseca pa je čak to naš Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav proveo, a onda je takva odluka i takvo rješenje u zakonu palo zbog nesrazmjera kazne u odnosu na težinu prekršaja. Tako da i tu oni koji često puta komentiraju postojanje ili nepostojanje sankcija nisu sigurni i nije im baš jasno kakve bi te sankcije trebale biti da bi naš sustav kontrole financiranja političkih stranaka bio najbolje moguć. Ono što mislim da je važno za napomenuti, ono što sam u početku rekao. Ovo izvješće se može općenito uspoređivati sa prethodnim Izvješćem Državne revizije za 2013. godinu koje je uspoređivalo i financijski nadzor nad radom ministarstava i drugih tijela državne uprave. I koliko smo mogli primijetiti bez obzira što u javnosti vjerujem da je potpuno oprečno mišljenje Vlada čini se po ovom izvješću da političke stranke djeluju puno preciznije, puno odgovornije i zakonitije ako tako mogu reći nego tijela državne uprave. Osobito se to tiče ovdje iznesenih tvrdnji od dva ministarstva, Ministarstvu zaštiti okoliša i Ministarstvu kulture i činjenici da ne samo da krše jasne zakonske odredbe, nego ne postupaju ni po mišljenjima i uputama koje dobijaju od Državne revizije kada ona obavi svoj nadzor. Ono što je rekao bih pohvalno za rad političkih stranaka da je nepovoljno mišljenje za 2013. izneseno samo za dvije stranke od kojih je jedna u stvari nezavisna lista. Nešto je bilo govora o tome i o privatnom računu predsjednika stranke, pa ne bih na to trošio vremena. Čini mi se da je na nama a da to nije pitanje ovoga rada, nego eventualno sugestija da se izmijeni Zakon o političkim strankama, da zbog određenih nepoštivanja zakonskih normi se može u tom zakonu propisati da političke stranke mogu po sili zakona prestati sa svojim radom. Naime, kao što ste vidjeli u ovom izvještaju financijski izvještaj je dostavilo 90 političkih stranaka, a 52 političke stranke nisu dostavile financijske izvještaje. Za pretpostaviti je, iako tu ima naznaka za neke od njih da najveći broj tih koje nisu dostavljale izvještaje više ni ne postoji, da su to neke prigodničarske stranke koje se obično formiraju netom pred parlamentarne izbore pa onda pokušavaju usvojiti politički prostor. S obzirom na one odredbe u zakonu koje sam rekao da priječe Ministarstvu uprave da briše političke stranke iz svog registra, činjenica da političke stranke ne podnose izvješća može biti razlogom da se unese u Zakon o političkim strankama kao razlog zbog kojeg bi se mogao utvrditi prestanak rada neke od političkih stranaka. One koje nisu dostavljale u propisanom roku izvješća to sam već rekao neke su bile drastično kažnjene, pa je onda kroz naše, kroz sudsku zaštitu utvrđeno da su te sankcije prestroge ili rigorozne, da se ne bi mogle u stvari na taj način primjenjivati. Uz ovo izvješće Državnog ureda za reviziju dobili smo i dva mišljenja, jedno je Vlade koja prihvaća izvješće i ima neke minorne popravke koje bi trebalo u izvješće unijeti. I drugo je prijedlog zaključka kluba Hrvatskih laburista – stranke rada da se traži od Državnog odvjetništva da u roku od šest mjeseci Hrvatskom saboru podnese posebno izvješće o poduzetim radnjama u predmetima u kojima je Državni ured za reviziju u svom Izvješću o radu Državnog ureda za reviziju dao nepovoljna mišljenja u konkretnom slučaju autohtonoj hrvatskoj seljačkoj stranci i nezavisnoj listi Stipe Petrine. I sad se postavlja pitanje stvarno da li je nužno da Sabor donosi takve zaključke da bi impresionirao ili stimulirao Državno odvjetništvo da odradi dio poslova za koje je zaduženo. S druge pak strane to nas dovodi ili upućuje na raspravu koju smo imali kada se govorilo o izvješću Državnog odvjetništva da ono uporno sav naglasak svog djelovanja stavlja u kaznenim stvarima, a da onaj dio koji se tiče nadležnosti u građanskim stvarima i u upravnom djelokrugu koji ima de facto ostaje izvan ne samo fokusa javnosti, nego i fokusa Državnog odvjetništva. Stoga mislim da ne treba davati nikakve rokove od šest mjeseci, ali da je apsolutno na nama da se upozori i da se zatraži da se hitno postupa u skladu sa propisima. Ja čak vjerujem da Državno odvjetništvo dobija vaše mišljenje, prema tome oni su već upoznati s činjenicama o kojima mi danas govorimo u tom izvješću i samo je pitanje zbog čega do sada bez obzira na eklatantne primjere kršenja zakona i to kogentne norme Državno odvjetništvo ništa nije napravilo. Ja sugeriram da ne donosimo zaključak u kojem bi davali dodatan rok Državnom odvjetništvu, nego da se pita Državno odvjetništvo zbog čega se nije postupilo. Radi se o izvješćima za 2013. godinu i sasvim sigurno je i u tom dijelu bilo dovoljno vremena. Hvala vam lijepa.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo kolega Mlakar. Naime, vi ste bili ministar uprave i vidim da je cijela vaša rasprava zapravo i bazirana, utemeljena na poznavanju, dakle i brojnosti i šarolikosti političkih stranaka u RH, ali i na tome da poznajete dobro, dakle život politički i političkih stranaka u Hrvatskoj. Evo u ovom izvješću, dakle o financiranju političkih stranaka piše da se za 2013. se 75 dostavilo izvješće pravovremeno, 15 izvan roka, a 52 dakle političke stranke nisu dostavile izvješće. Međutim, ja evo nisam čitao ovo malim slovima što piše sa zvjezdicom da od toga, od tih 52, 10 stranaka su rješenjem Ministarstva uprave prestale djelovati, a da su 2 promijenile ime. Dakle, promijenile su ime, neću sad spominjati imena stranaka. Dakle, ipak je došlo do određenih ne pomaka nego do određenih promjena unutar Ministarstva uprave gdje su ipak evo 10 stranaka je brisano sa popisa. Iako ja mislim da ih ima puno, puno više koje bi od ovih 52 koje nisu dostavile izvješće i koje zapravo gotovo sve ne postoje više. I mislim da bi i politički život, nije točna izreka kad se radi o strankama, neka cvijeta tisuću cvjetova. Mislim da bi politički život bio vrlo živopisan u Hrvatskoj sa 110 stranaka, a i to je možda previše jel'. Prema tome, mislim da Ministarstvo uprave uz konzultaciju čelnika tih stranaka koje više ne postoje, ako su živi jel', da napravi jedan rez i da u dogovoru smanji taj broj stranaka pogotovo onih koje zaista ne postoje više.
Davorin Mlakar, odgovor na repliku.
Poštovani kolega Grubišić, ja nisam ovdje ni zamislio da bih trebao braniti pozicije Ministarstva uprave ili da opravdavam što su oni dosada napravili u Registru političkih stranaka ili ne, rekao sam normu za koju znam da postoji i koja je ograničenje mogućnosti Ministarstvu uprave da po službenoj dužnosti stranke briše iz svog registra. Apsolutno je sigurno da jedan dobar dio njih koji se nalaze u registru i ne djeluju više uopće a nisu još se stekli uvjeti o kojima sam govorio da bi se moglo njih brisati iz registra. A s druge pak strane to baš nikako ne možemo staviti na teret Državnom uredu za reviziju, dapače mislim da su oni zbog tog registra morali i takve stranke uzeti u obzir jer ne znaju o čemu se radi. I mislim da smo ih možda i previše opteretili onim izmjenama zakona koje su naložile da Državni ured za reviziju prati i financiranje stranaka i političara na lokalnoj razini. Jer, vidjeli ste brojke od 880 članova predstavničkih tijela. Bojim se da je to jedan ogroman obim posla, pitanje je da li nam takva kontrola treba bez obzira što evo ponegdje iskrsnu ovi kao što je rekao kolega Lesar egzemplari koji su u stotinama tisuća kuna ostali u obvezi pravdati svoje troškove za vrijeme mandata. Vjerujem da najveći broj ljudi uopće ne potpada pod nadzor ali s druge strane čini mi se da je to jedan toliko obiman posao da bi valjalo razmisliti da sve te koji su sada na neki način u ingerenciji Državnog ureda za reviziju dio njih da se izvuče iz tog jer mislim da je to jednostavno preobiman posao koji Državni ured obavlja.
Silvano Hrelja, replika.
Uvaženi kolega Mlakar ja se slažem s vama u dijelu da ne bi trebalo podsjećati Državno odvjetništvo što je njegov posao i moram vam reći da na temelju revizijskih izvješća Državno odvjetništvo radi, traži očitovanja, čak mislim da radi i po izvještaju izbornih povjerenstava itd. Mislim da ne trebamo biti zabrinuti i ne trebamo tražiti tu dozu atraktivnosti nikakvim posebnim zaključkom i davanjem na značaju Hrvatskom saboru. Mislim da tu ne treba intervenirati, da tu stvari funkcioniraju kako valja. Ono drugo na što bih se osvrnuo u vašoj raspravi je pitanje registriranja ili gašenja političkih stranaka. Naime, naravno da političke stranke u Hrvatskoj nisu političke po onom temeljnom cilju radi čega se osnivaju političke stranke. Naime, imamo ih u registru preko 160, a 47 političkih stranaka izlazi na parlamentarne izbore. Što će mi stranka koja nema cilj, definirati nacionalnu politiku? Međutim, sigurno da bih se složio da ne davanje financijskog izvješća za godišnje razdoblje može biti razlog za brisanje stranke iz registra, naravno pod određenim uvjetima jer nisu sve stranke jednako kategorizirane. Međutim, postoji drugi problem. Lakoća osnivanja političkih stranaka. Dakle, nama se stranke osnivaju da netko može teoretski iz telefonskog imenika prepisati 100 imena, falsificirati potpise, predati u Ministarstvo uprave zahtjev za registraciju, to nitko ne provjerava i stranka će sa 100 ljudi biti registrirana. Na kraju krajeva svjedoci smo u vašem mandatu da se registrirao BUZ koji je izvorno Blok umirovljenika zajedno koji izvorno nije imao svoje članove nego su ga osnovali članovi drugih stranaka, stranaka umirovljeničkih koje su ranije bile registrirane. Dakle, on nije imao izvorno svojih članova. Prema tome, velim vam tu treba učiniti reda i kod osnivanja.
Hvala, vrijeme kolega. Davorin Mlakar, odgovor na repliku.
Kolega Hrelja pa dugo sam čekao do ovog finala da shvatim što je bio smisao vaše replike. Prije svega drago mi je da ste vi tako dobro upućeni u rad Državnog odvjetništva i da vi znate kada i po čemu oni postupaju ja nemam isto iskustvo, dapače moje je iskustvo i iz vremena kad sam bio u izvršnoj vlasti različito od vašega. I znam da i po nekim konkretnim prijavama koje je dobivalo nije djelovalo, ne govorim o ovoj centrali govorim o županijskim državnim odvjetništvima, ni približno brzinom o kojoj vi danas govorite. Što se pak tiče nadzora osnivanja političkih stranaka Ministarstvo uprave ne može prihvatiti i upisati u registar 100 ljudi koje ćete vi prepisati iz telefonskog imenika, to ne ide baš tako, ali ako ćete se potrudit morat ćete održat osnivačku skupštinu, morat ćete konstatirati koji su ljudi na toj skupštini bili nazočni, morat ćete izabrati tijela koja će upravljati političkom strankom i nakon toga ih upisati u registar pa će to biti moguće. Kako se dogodilo da se uz vašu stranku osnuje još neka koja za članove ima umirovljenike ili predmet poslovanja koji se bavi uglavnom umirovljenicima to je drugi par rukava i to sa registracijom političkih stranaka nema veze. Ali da ima veze i politički smisao organiziranja ako je vi dovodite u pitanje, to bi se s vama složio dapače tu bismo vrlo brzo mogli utvrditi da li se radi o političkim ili drugim ciljevima za osnivanje političkih stranaka bez obzira djelovale one na ovoj našoj državnoj razini ili ne lokalnim razinama. Ima nekih koji vide svoje političke interese samo na lokalnoj razini, vjerujem da je to legitimno.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Nevolja kada govorite zadnji o ovoj točci dnevnog reda je što nesumnjivo morate ponavljati ono što su kolege prije vas rekli, pogotovo kada se u osnovi sa mnogim od onoga što je rečeno osobno i slažete. Dakle krenimo onda sa ponavljanjem. Kao što znamo radi se o reviziji koja se provodi na temelju članka 31. Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, radi se o izvješću koje u prosincu 2014. godine predano u odnosu na 2013. godinu, radi se reviziji onih subjekata za koje je revizija obvezatna a to su oni subjekti koji su 2013. godini ostvarili prihode iznad 100 tisuća kuna i radi se o reviziji dakle 13 parlamentarnih, 16 izvan parlamentarnih političkih stranaka,, 6 nezavisnih zastupnika i 2 člana predstavničkih tijela jedinice lokalne samouprave. Što je bitno u pogledu izvješća? Bitno je da je izraženo 12 bezuvjetnih, 15 uvjetnih i 2 nepovoljna mišljenja. Osobno a u ime svog kluba mogu reći da s time ne možemo biti zadovoljni, zato što ta mišljenja pokazuju da je u odnosu na prethodnu godinu tek jedan subjekt iz uvjetnog prešao u bezuvjetno mišljenje, dok je s druge strane od onih subjekata koji su u prethodnoj godini imali bezuvjetno mišljenje njih dvoje za 2013. godinu dobilo ipak uvjetna mišljenja što definitivno pokazuje da u 2013. u odnosu na prethodnu godinu nije došlo do poboljšanja kvalitete financijskog poslovanja naših političkih stranka. S druge strane ono što je pozitivno, o tome je već govorio kolega prije mene je da ipak one stranke koje možemo smatrati najvažnijim, najznačajnijim i po prihodu, i po broju članova, i po političkom utjecaju u RH ipak pokazuju vrlo kvalitetan rad i gotovo su sve takve političke stranke dobivale bezuvjetna mišljenja. Druga stvar, koja je vidljiva iz ovog izvješća, a odnosi se na prihode političkih stranka. Iz izvješća je vidljivo da prihodi u pretežitom djelu gotovo 80% dolaze iz državnog odnosno lokalnih proračuna, dok je naplata članarina i članskih doprinosa kod gotovo svih subjekata izrazito mala. Uvijek kada smo razgovarali o načinu financiranja političkih stranka govorili smo da postoji itekakav razlog da se političke stranke financiraju iz proračuna jer je to na određeni način brana prema korupciji jer stranke se stavljaju u položaj da ne moraju od prihvatnih financijera tražiti novac koji gotovo uvijek, često zasigurno traži i ostvarivanje određenih ustupaka za to plaćanje. Međutim, članarine i članski doprinosi su nešto drugo. Članarina i članski doprinos je iznos koji članovi političke stranke uplaćuju, radi se o manjim iznosima, na neki način i mikro financiranju, i tu bi ipak trebalo poraditi na većoj naplati jer osim kod dvije političke stranke, tri možemo reći ako uključimo tu i HNS iznos članarina koji se prikuplja iznimno mali u odnosu na ukupna sredstva rada političkih stranaka, a ono što bih posebno istaknuo da kod određenih političkih stranka iznos članarine izrazito odstupa od onog broja članova koje te stranke svaki puta kada govore o svojem broju članova prikazuju. Nadalje, revizija je pokazala da se uspostavom odnosno da bi se uspostavom učinkovitijeg sustava unutarnjih kontrola pridonijelo unaprjeđenju pravilnosti poslovanja političkih stranaka, pa je Ured revizije i dao određene naloge i preporuke političkim strankama za poduzimanje aktivnosti na ustrojavanju učinkovitijeg sustava unutarnjih kontrola koji će osigurati pravilnost i zakonitost poslovanja, sprječavanje i otklanjanje pogreški te donošenje internih akata i poduzimanje radnji za uređenje načina rada kao i nadzor financijsko materijalnog poslovanja političke stranke u skladu s odredbama Statuta. Smatramo da je osim vanjske kontrole kao što je ovo o kojoj danas raspravljamo svakako potrebno postrožiti upravo taj unutarnji nadzor i kontrolu financijskog poslovanja političkih stranaka ne samo zato da bi se otklonile nepravilnosti već da bi i mi političke stranke svojim radom, svojim nadzorom vlastitih grešaka pokazali javnosti da ozbiljno shvaćamo propise koji uređuju naš rad a i samim time da bi i pomogli podizanju povjerenja građana u politički sustav pogotovo u političke stranke jer svi znamo da se političke stranke danas nalaze na začelju svih ljestvica koje ocjenjuju povjerenje građana u politički sustav. Kao što sam već spomenuo one najveće, najznačajnije stranke su gotovo beziznimno dobile bezuvjetna izvješća odnosno bezuvjetna mišljenja. Vidljivo je iz izvješća da nije bilo značajnijih nepravilnosti ali ipak bode u oči činjenica da gotovo kod svih političkih stranaka, odnosno kod svih promatranih subjekata kod kojih su uočene nepravilnosti te nepravilnosti su primjerice uočene u vođenju poslovnih knjiga. S obzirom na pravila koja su u pogledu vođenja knjiga izuzetno jasna ovakav me broj nepravilnosti moram priznati čudi i mislim da bi tu trebalo svakako ne samo ukazati na njega ali ukazati i pomoći tim subjektima da ste nepravilnosti otklone. Sada dolazim do one točke koje smo mi u SDP-u posebno svjesni a to je javna, odnosno obveza javne objave i dostave financijskih izvješća kontrolnim tijelima. Kao što znamo transparentnost rada političkih stranaka očituje se upravo u tome da svima budu dostupni podaci o našem financiranju i o utrošku sredstava. Opet ponoviti ću osim manjih nepravilnosti koje su kod određenih političkih stranaka bile prisutne i koje su zbog toga i sankcionirane. U većini aktivnih političkih stranaka obveza objave i javne dostave financijskih izvješća se poštuje. Međutim, u 2013. godini u Republici Hrvatskoj bile su registrirane 142 političke stranke. Njih 82, dakle gotovo 60% ne objavljuje financijska izvješća. Svi su već se te teme dotakli ali preko toga se ne može tek tako prijeći. Kada gledamo propise koji reguliraju rad drugih pravnih osoba od Zakona o trgovačkim društvima pa nadalje, vidljivo je da je nedostavljanje financijskih izvješća jedan od razloga za brisanje iz registra. U pravilu radi se o tome ako se financijska izvješća ne dostave u roku od 3 godine. Ovo nema nikakve veze sa Državnim uredom za reviziju jer Državni ured za reviziju postupa po zakonima koje mi ovdje u Hrvatskom saboru donosimo ali ima veze sa nama. Smatram da bi prilikom prve sljedeće izmjene Zakona o političkim strankama trebali ozbiljno razmotriti da li ćemo u taj zakon uvrstiti odredbu koja će regulirati da za one političke stranke koje određeni broj godina a mislim da bi dosljednom primjenom, odnosno usporedbom sa drugim propisima to bilo 3 godine da uvedemo da se sukladno odredbama Zakona o političkim strankama može utvrditi prestanak onih političkih stranaka koje ne ispunjavaju tu obvezu. Bez obzira na sve ostalo, na značaj političkih stranaka. Ako 3 godine niste u stanju utvrditi i dostaviti svoje financijsko izvješće onda je pitanje da li vi kao politička stranka faktički egzistirate. Ukratko ova revizija pokazuje da je financijsko poslovanje političkih subjekata u Hrvatskoj generalno prihvatljivo ali isto tako i da ima znatnog prostora za napredak te će SDP ovo izvješće prihvatiti. Hvala.
Silvano Hrelja, replika.
Uvaženi kolega Grbin, ja bih podržao ovu vašu tvrdnju da treba kod prve izmjene Zakona o političkim strankama ovo ugraditi i zbog razloga što inače dolazimo, nemojte misliti da nitko ne djeluje zbog nedostavljanja financijskog izvješća. Evo vi sigurno dobro znate tko je bio predsjednik recimo SRP-a i 2013. nakon revizije došla im je kazna od 100 tisuća kuna, oni to ne mogu platiti nikako jer možda na računu imaju 2000 kuna ako imaju od članarine. Prema tome, oni se samo mogu ugasiti i ne znam što može, kako se može teretiti odgovorna osoba. Dakle i iz tih razloga da ne pišemo kazne za one koji neće moći to platiti suglasan sam da to treba ugraditi u zakon. Inače drugi razlog da sam se javio na repliku je taj oko ove razlike u poimanju članarina i članskih doprinosa. Ja mislim da bi sve političke stranke trebale napraviti svojevrsni jedan konsenzus oko tih članarina. Jer nije najbitnije u političkom životu koliko imamo članova nego koliko imamo birača. Ali plaćanje članarine je razlikovanje člana od ne člana stranke, onoga kojega možemo angažirati za potrebe stranke od onoga koji nije naš, koji pripada nekom drugom, to je osjećaj pripadnosti. Mi bi mogli elegantno reći da sve stranke imaju članarinu 10%. Čak i članski doprinosi po meni bi trebali biti ograničeni da ne bi došlo da netko nekoga zapošljava da bi netko plaćao članske doprinose od 10% svojoj stranci. Mislim da to nije ok, netko treba nekoga zaposliti da je sposoban voditi određenu tvrtku ili javno poduzeće onako kako zakon nalaže. To nikako ne bi moglo biti u funkciji članskih doprinosa. Hvala lijepa.
Hvala. Peđa Gribin, odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolega. Pa očito je da se oko ovog slažemo i kada slušam ove rasprave rekao bih da oko teme nedjelovanja i nedostave financijskih izvješća postoji dovoljan konsenzus ovdje da prilikom sljedeće izmjene zakona poradimo nešto i po tom pitanju. A vjerujem da bi dugoročno gledano i kolegama iz Državnog ureda za reviziju olakšali posao ako bi maknuli one za koje u biti svi znamo da ih nema. Neki od njih se tu i tamo pojave pred parlamentarne izbore izmjenom Izbornog zakona i tu smo sada stavili jednu malu otežavajuću okolnost upravo za takve egzibicioniste gdje će i oni morati prikupljati potpise kao nezavisne liste itd. ali ovo je očito nešto što će biti potrebno uvrstiti prvom sljedećom prilikom u Izborni zakon. E sada što se tiče članskih prava, odnosno članarine. Ja se tu s vama slažem ali je pitanje koliko to možemo rješavati na zakonodavnom nivou a koliko je to interna odgovornost svake od političkih stranaka. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa to je pitanje, mi možemo otvoriti i sasvim je legitimno da jedna politička stranka odluči da se u njoj neće plaćati članarina. To je legitimno, to je stav političke stranke da li je on dobar ili loš to je drugo pitanje ali je legitiman. Mi smo se u SDP-u odlučili za drugi put. Mi smo ostvarivanje članskih prava u stranci vezali uz plaćanje svoje članskih, odnosno izvršavanje članskih obveza od kojih je plaćanje članarine jedan dio. Naravno da se pri tome uvažavaju socijalni razlozi i da ne može netko tko je nezaposlen, u mirovini, plaćati istu članarinu kao ja saborski zastupnik koji ostvarujem određena prava iz svojeg mandata. Ali što se tiče tog definiranja članarine koja bi bila ista ili slična za sve, mislim da bi tu ipak ušli u autonomiju stranaka i tu se s vama ne mogu složiti. Hvala.
Hvala. I završna riječ glavnog državnog revizora gospodina Ivana Klešića. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Pa eto na kraju ove točke dnevnog reda dozvolite mi nekoliko riječi koje mislim da je potrebno izreći. Prije svega svima vama koji ste nazočni u ovoj sabornici, u ovom Visokom domu na vašim izuzetno kvalitetnim raspravama koje smo moji suradnici i ja pozorno slušali i sigurno ćemo ih razmotriti i pokušati ugraditi u naš budući rad koji vjerujem da će donest bolje rezultate i s naše strane. Ja bih prije svega htio malo možda demistificirati ako mogu upotrijebiti ovaj izraz, odnos između Državnog ureda za reviziju Republike Hrvatske i Državnog odvjetništva. Mi sa kolegama iz Državnog odvjetništva imamo zaista vrhunski, rekao bih maksimalni profesionalni odnos s naše i s njihove strane. Imamo zadužene osobe gdje pomoćnik glavnog državnog revizora za odnose s drugim subjektima je zadužen da sa osobom koju je glavni državni odvjetnik imenovao s njihove strane svakodnevno surađuju i razmjenjuje se dokumentacija. Mi smo glavnom državnom odvjetništvu predali 539 obavijesti o povredama ovog zakona od strane političkih stranaka i nezavisnih članova predstavničkih tijela i pouzdano točno znam da su kolege iz Državnog odvjetništva izrekli niz prekršajnih kazni upravo temeljem toga. Dakle hoću reći da suradnja s Državnim odvjetništvom zaista na najvišoj razini, ona je svakodnevna. Mislim da funkcionira zaista kvalitetno i dobro. E sada koliki je to točan broj ja to ne mogu znati niti mi možemo znati jer Državno odvjetništvo nema zakonsku obvezu izvijestiti Državnu reviziju o tome što su učinili. Međutim kažem, oni to rade vrlo profesionalno a kolege iz Državnog odvjetništva će o tome izvijestiti ovaj Visoki Domovinskog rata. Hvala vam lijepa.
Silvano Hrelja, replika.
Htio bih samo korigirati jedan …, znam da možda je lapsus. Dakle Državno odvjetništvo na temelju vaših nalaza odlučuje da li će dati prekršajnom sudu, odnosno traži najprije očitovanje subjekta i tek nakon toga određuje da li će to dati na prekršajni sud, a tek onda se vodi postupak. Hvala lijepa.
Zaključujem raspravu. O izvješću ćemo glasat sutra. Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, s liste grupe birača za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. Sukladno Prijedlogu Odbora za financije i državni proračun dajem na glasanje sljedeći Zaključak: "Prihvaća se Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji političkih stranaka, nezavisnih zastupnika i članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave izabranih sa liste grupe birača za 2013. godinu.". Molim glasajmo. Utvrđujem da je većinom glasova 103 za i 1 protiv donesen predloženi Zaključak.
Sad ćemo objedinjeno raspraviti nekoliko izvješća: - A/ Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj B/ Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti osnivanja i ulaganja u opremanje i razvoj poduzetničkih zona C/ Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti postizanja rezultata i ostvarivanja ciljeva poslovanja trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave D/ Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti sustava javne nabave u trgovačkim društvima u vlasništvu Republike Hrvatske Državni ured za reviziju podnio je izvješća temeljem članka 9. Zakona o Državnom uredu za reviziju. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenja. I ponovo će nam glavni državni revizor gospodin Ivan Klešić obrazložiti izvješće.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovane zastupnice i zastupnici. Državni ured za reviziju je dostavio Hrvatskom saboru 73 izvješća o obavljenoj reviziji učinkovitosti koja se odnosi na 4 predmeta revizije: gospodarenje otpadom u Republici Hrvatskoj, osnivanje i ulaganje u opremanje i razvoj poduzetničkih zona, postizanje rezultata i ostvarivanje ciljeva poslovanja trgovačkih društava u vlasništvu lokalnih jedinica i sustav javne nabave u trgovačkim društvima u vlasništvu Republike Hrvatske. Predmeti revizije odabrani su na temelju prethodnih studija kojima su utvrđeni subjekti revizije, ciljevi revizije te kriteriji za donošenje ocjene o učinkovitosti. Ovim revizijama obuhvaćena su 684 subjekta. Tako su u vezi gospodarenja otpadom obavljene 22 revizije, a subjekti revizije bili su Ministarstvo zaštite okoliša i prirode, Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, Agencija za zaštitu okoliša te sve lokalne jedinice, dakle sve 576. Ciljevi revizije bili su ocijeniti provedbu planova gospodarenja otpadom, uspostavu sustava odvojenog prikupljanja komunalnog otpada, aktivnost u vezi razvitka infrastrukture za izgradnju cjelovitog sustava gospodarenja otpadom, provedbu sanacija i zatvaranje odlagališta, uspostavu informacijskog sustava, provedbu edukacije te nadzor nad provedbom planova gospodarenja otpadom. Na temelju revizijom utvrđenih činjenica ocijenjeno je da gospodarenje otpadom nije u cjelovitosti učinkovito jer su kod gotovo svih subjekata utvrđene nepravilnosti i propusti u sustavu gospodarenja otpadom. Državni ured za reviziju je dao više preporuka i ocjenjuje da bi se prihvaćanjem i provedbom danih preporuka povećala učinkovitost gospodarenja otpadom, odnosno smanjila količina otpada čime bi se ispunile međunarodne obveze te uspostavio kvalitetan i sveobuhvatan sustav gospodarenja otpadom. Kao primjer dobre prakse želio bih istaknuti da su u Istarskoj, Međimurskoj i Primorsko-goranskoj županiji provedene značajne aktivnosti na uspostavi cjelovitog sustava gospodarenja otpadom u dijelu koji se odnosi na izgradnju centara za gospodarenje otpadom, odvojenom prikupljanju komunalnog otpada, naplatu komunalnih usluga prema količini preuzetog otpada, edukaciju te provedbu sanacija odlagališta. Što se tiče drugog predmeta revizije osnivanje i ulaganje u opremanje i razvoj poduzetničkih zona obavljena je 21 revizija kojom su obuhvaćeni Ministarstvo poduzetništva i obrta, Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU, Državni ured za upravljanje državnom imovinom, te sve lokalne jedinice izuzevši grad Zagreb koji nije predvidio izgradnju poduzetničkih zona. Ciljevi ove revizije bili su ocijeniti opravdanost ulaganja u poduzetničke zone, ocijeniti provedbu mjera za poticanje poduzetničkih odnosno gospodarskih aktivnosti, ocijeniti način i postupak darovanja nekretnina potrebnih za razvoj poduzetničkih zona, ocijeniti način, osnivanje i upravljanje zonama, analizirati stjecanje prava vlasništva na zemljištu potrebnom za razvoj zona, te ocijeniti uspostavu informacijskog sustava poduzetničkih zona. Na temelju revizijom utvrđenih činjenica ocijenjeno je da osnivanje i ulaganje u opremanje i razvoj poduzetničkih zona nije dovoljno učinkovito. Revizijom je utvrđeno da je koncem 2013. godine u RH bilo 1308 poduzetničkih zona koje je osnovalo 515 jedinica lokalne samouprave i 3 županije. Poduzetnička aktivnost se odvijala u 451 poduzetničkoj zoni u kojima je bilo 69303 zaposlenika. U opremanje i razvoj poduzetničkih zona do konca 2013. godine uloženo je 3,37 milijardi kuna od čega je najviše uloženo iz proračuna lokalnih jedinica 63% i iz državnog proračuna 28,5%. S ciljem povećanja učinkovitosti osnivanja i ulaganja u opremanje i razvoj poduzetničkih zona ured je između ostalog predložio prije svega osnivanje poduzetničke zone, izraditi stručnu podlogu opravdanosti izgradnje zone, uskladiti djelovanje svih tijela koja provode aktivnosti ulaganja u poduzetničkim zonama kako bi se ostvarili ciljevi tih ulaganja. Zatim davati pogodnosti poduzetnicima i procijeniti perspektivu pojedinih predviđenih poduzetničkih zona, te ako nema dovoljno razvojne i gospodarske opravdanosti preispitati mogućnost promjene djelatnosti. Vezano uz temu postizanja rezultata i ostvarivanja ciljeva poslovanja trgovačkih društava u vlasništvu lokalnih jedinica obavljeno je 20 revizija učinkovitosti kojima su obuhvaćena 92 trgovačka društva. Ciljevi ovih revizija su bili provjeriti jesu li postavljeni poslovni ciljevi u skladu sa planovima i očekivanjima osnivača. Provjeriti ostvaruju li trgovačka društva planirane poslovne ciljeve. Utvrditi je li uspostavljeno odgovarajuće mjerenje i praćenje poslovnih rezultata. Zatim provjeriti ostvaruju li trgovačka društva zadovoljavajuće poslovne rezultate i ocijeniti je li postignuta planirana svrha njihovo osnivanje. Na temelju revizijom utvrđenih činjenica Državni ured za reviziju je ocijenio da društva nisu bila dovoljno učinkovita u postizanju rezultata i ostvarivanju ciljeva poslovanja. Za povećanje učinkovitosti postizanja rezultata i ostvarivanja ciljeva poslovanja ured je predložio definirati strateške ciljeve i donijeti strateške planove razvoja, donijeti godišnje programe rada i planove poslovanja, objektivno iskazati rezultate poslovanja, sa osnivačima urediti financiranje poslovanja društava, definirati opseg i vrstu aktivnosti koja se očekuje od društava, te razmotriti broj i strukturu zaposlenika potrebnih za realizaciju tih aktivnosti. S osnivačima utvrditi ciljeve poslovanja i mjere za njihovo ostvarenje, sustav praćenja poslovanja društva i dinamiku izvješćivanja o postizanju postavljenih ciljeva. Sredstva kapitalnih potpora koristi za predviđene namjene, obračunavati i isplaćivati plaće i naknade zaposlenicima u skladu sa smjernicama i prijedlozima osnivača. Četvrta tema i posljednja, odnosi se na učinkovitost sustava javne nabave u trgovačkim društvima u vlasništvu RH. Revizijom je obuhvaćeno 10 trgovačkih društava ACI Club, Apartmani Medena, Autocesta Rijeka-Zagreb, HEP Plin, Hrvatske elektroprivreda, Hrvatske autoceste, Jadranski naftovod, Jadrolinija, Kaštelanski staklenici i Luka Rijeka. Revizijom je obuhvaćen sustav javne nabave za razdoblje od 2011. do 2013. godine. Ciljevi ove revizije bili su utvrditi postoje li jasne procedure u postupcima nabave od faze planiranja do stavljanja nabavljenih sredstava u uporabu. Jesu li nabavljene robe radovi i usluge odgovarajuće kvalitete, jesu li nabavljene po najpovoljnijim cijenama, je li postojala stvarna potreba za nabavu te jesu li nabavom ostvareni ciljevi koji osiguravaju poboljšanje kvalitete odnosno povećanju učinkovitosti i zadovoljenje stvarnih potreba krajnjih korisnika. Na temelju revizijom utvrđenih činjenica ured je ocijenio da sustav javne nabave u svih 10 društava nije bio dovoljno učinkovit, te je društvima dao više preporuka. Ured je između ostalog predložio donijeti plan nabave prije početka poslovne godine, te ga objaviti i redovito ažurirati na mrežnim stranicama. Utvrditi koji je način nabave najpovoljniji kako bi se postigla najpovoljnija cijena te najniži troškovi, izbor izvoditelja radova pružatelja usluga ili dobavljača roba provoditi u skladu sa odredbama Zakona o javnoj nabavi i drugim propisima koji uređuju javnu nabavu, te općim aktima društva. Zaključivati ugovore u skladu sa ponudama, za slučajeve kašnjenja obračunavati i naplaćivati ugovorene kazne. Utvrditi optimalne zalihe roba, te donijeti Strategiju upravljanja zalihama. Državni ured za reviziju ocjenjuje da bi provedba daljnjih preporuka pridonijela donošenju boljih poslovnih odluka, većoj transparentnosti u postupcima nabave, većoj razini javne odgovornosti za gospodarsko i racionalno upravljanje sredstvima te uštedama sredstava pri nabavi roba, radova i usluga što bi trebalo utjecati na povećanje učinkovitosti sustava javne nabave. Gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici hvala vam na pozornosti. Na sva vaša eventualna pitanja moji suradnici i ja ćemo pokušati odgovoriti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa i vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Kolege Grubišić i Kajin nisu prisutni pa klub Nezavisnih zastupnika gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime kluba Hrvatskih laburista kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine Klešić glavni državni revizore sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo ja ću govoriti o ovoj prvoj točki, znači reviziji učinkovitosti gospodarenja otpadom i odmah na početku izraziti svoje žaljenje što Državna revizija u ovom svom izvješću o obavljenoj reviziji provedbe Plana gospodarenja otpadom u RH nije posebnu pažnju posvetila posebnim kategorijama otpada jer je predmet revizije gospodarenja otpadom na području RH bio u skladu s Planom gospodarenja otpadom za razdoblje od 20017. do 2015. godine a u tom planu posebne kategorije otpada nalaze se u Glavi 4.6. Zašto stavljam akcent samo na posebne kategorije otpada? Zato što osobno mislim da su te posebne kategorije otpada definitivno rak rana našeg kvalitetnog, transparentnog i poštenog upravljanja otpadom u RH. Sa posebnim kategorijama otpada nekako sve je krenulo naopako već od samog početka. Hrvatska je jedina država u Europi koja daje koncesije za posebne kategorije otpada i koja na te dane koncesije primaocima tih koncesija još i plaća velike naknade. Početkom 12. mjeseca 2005. godine Vlada je donijela Odluku o davanju ovlaštenja Ministarstvu zaštite okoliša za raspisivanje javnog natječaja za dodjelu koncesija za posebne kategorije otpada. Ministarstvo je natječaj raspisalo tek nakon više od godinu dana, točnije u siječnju 2007. godine, a odluke o koncesiji donesene su nakon punih 7 mjeseci, točnije 1.07.2007. godine. Koncesije za zbrinjavanje posebnih kategorija otpada dodijeljene su skupljačima otpada na 5 godina, uporabiteljima na rok od 10 godina. Ove prve istekle su 2012. godine, međutim naknade se još uvijek isplaćuju ali ne zato što je ministarstvo u međuvremenu raspisalo drugi natječaj za dodjelu koncesija nego zato što su potpisani ugovori s postojećim koncesionarima o privremenim koncesijama što god da to značilo. Interesantno je to da su u vremenu od donošenja vladine odluke o raspisivanju natječaja do objave samog natječaja ministarstva pri Trgovačkom sudu u Zagrebu registrirano je društvo koje je na tom natječaju pobijedilo i koje danas zajedno sa svojim povezanim društvima s osnove naknade za skupljanje i zbrinjavanje posebnih kategorija otpada prihoduje skoro 90% svih dodijeljenih naknada. Od 2010. do 2013. godine za sakupljanje i uporabu baterija i akumulatora isplaćeno je skoro 26 milijuna kuna. Za otpadna ulja skoro 30 milijuna kuna plus troškovi trajekta, troškovi izvoza što zajedno iznosi negdje oko 32 milijuna kuna. Za električni i elektronički otpad isplaćeno je 166,8 milijuna kuna sakupljačima i 100,6 milijuna kuna što ukupno iznosi 267,4 milijuna kuna. Zbrinjavanje otpadnih vozila u tom periodu koštalo nas je 207 milijuna kuna. Dakle, na samo ove 4 posebne kategorije otpada isplaćeno je više od 532 milijuna kuna, dakle više od pola milijarde a koliko se sjećam prije smo u revizorskim izvješćima govorili za neke sitne novce u odnosu na ovo i koliko trebamo pažnje posvećivati svemu ovome. Rashode za gospodarenje ambalažom i ambalažnim otpadom uopće nisam ovdje ni spomenula ali informacije radi u 2010. godini isplaćena je naknada za gospodarenje ambalažom u iznosu od 550 milijuna kuna. Dakle, govorimo o stvarima koje itekako koštaju svakog hrvatskog građanina iz jednog jednostavnog razloga, svako trgovačko društvo koje proizvodi ili uvozi bilo koju posebnu kategoriju otpada, a ovdje mislim na automobile, automobilske gume, frižidere, škrinje, IT opremu i tehnologiju, dakle sve ono što u ove kategorije spada mora Fondu za zaštitu okoliša plaćati za to zakonom predviđenu naknadu radi zbrinjavanja tog istog otpada. Dakle, na isti način kao što plaćamo ambalažu. Međutim, u čemu je razlika? Ambalaža se nakon što Fond za zaštitu okoliša sakupljačima i uporabiteljima isplati određene naknade ta ista sakupljena i uporabljena ambalaža postaje vlasništvo fonda, fond je prodaje na burzi, zarađuje za tu ambalažu i novac se ponovno vraća u fond. I to je ono što je u svemu ovome dobro jer je to načelo očuvanja prirode i sprječavanja zagađenja prirode posebnim kategorijama otpada. Ono što nije dobro u ovim ostalim kategorijama otpada je slijedeće imamo situaciju da Fond za zaštitu okoliša, odnosno ministarstvo, Fond za okoliš i energetsku učinkovitost i Ministarstvo zaštite okoliša daju koncesije samo određenim trgovačkim društvima bez obzira što u Hrvatskoj postoji jako veliki broj trgovačkih društava koji se bave sakupljanjem i uporabom posebnih kategorija otpada jer zato imamo sva moguća odobrenja i rješenja. Ta određena društva dakle skupljaju, jedno društvo skuplja otpad, dobiva od fonda naknadu po kili tog sakupljenog otpada zato što je taj otpad skupio, onda dobiva od fonda još i naknadu za prijevoz tog otpada od svog skladišta do skladišta oporabitelja i to mu se plaća po kilometru. I onda na kraju oporabitelj koji je taj otpad preuzeo od tog sakupljača otpada također od fonda dobiva naknadu. I to bi bila ista priča kao kod ambalaže, fond je isplatio onima koji su otpad sakupljali i oporabili određenu naknadu i sve bi bilo u redu kada bi onda taj otpad postao vlasništvo fonda. Međutim, tome nije tako, taj otpad ostaje u vlasništvu trgovačkih društava koja su ga sakupila i taj se otpad dakle dalje prodaje na burzi robe jer je sav taj otpad koji je skupljen u biti burzovna roba i mi na taj način kroz ovu kronologiju što sam rekla plaćajući cijenu koštanja i frižidera i automobila i svega ostalog u biti financiramo i stvaramo naše hrvatske kraljeve otpada i rekli bi smo sve po zakonu. Ono što me dodatno zabrinjava 2012. godine Državni ured za reviziju radio je reviziju Fonda za zaštitu okoliša i državni ured je dakle te 2012. godine na reviziji za 2010. utvrdio da je nedopustivo da fond isplaćuje naknade u slučaju gdje su i oporabitelj i sakupljač posebnih kategorija otpada jedna te ista osoba. Međutim, bez obzira što su koncesije istekle, bez obzira što javnog natječaja nije bilo mi i dalje sakupljamo otpad, isplaćujemo milijunske iznose naknada i isplaćujemo još uvijek povezanim poduzećima. Druga stvar na koju je Državni ured za reviziju tom prilikom upozorio bilo je i to da fond jednostavno ne kontrolira sakupljene količine što znači da je svaki sakupljač i svaki oporabitelj temeljem dostavljenih obrazaca i podataka mogao na tome napisati bilo koju količinu i fond mu je za tu količinu isplatio novac s time da je fond više kontrolirao obveznike plaćanja naknada što znači proizvođače i uvoznike posebnih kategorija otpada ali nije se toliko kontroliralo one kojima se je novac za sakupljeno i za obrađeno isplatio. Treća stvar na koju je fond upozorio jeste to da je ovakva praksa gdje su naknade, prikupljene naknade puno manje zašto što je pala potrošnja, zato što je pao uvoz i zato što je pala proizvodnja naknade, prikupljene naknade, dakle prihod s osnova naknada je manji a rashod s osnova naknada bio je sve veći i veći i fond je sam upozorio na to da je to nedopustivo, neodrživo stanje i da o naknadama po pitanju posebnih kategorija otpada treba razmišljati po tržišnom principu da se sa sakupljanjem i oporabom otpada mogu baviti sva ona trgovačka društva koja od ministarstva, resornog ministarstva i fonda dobiju potrebne dozvole i potrebne dokumentacije i da svatko taj pravni subjekt koji to radi u biti na taj način ukoliko je dobio odobrenje i koncesiju da može to raditi dakle na taj način u biti dolazi do svog repromaterijala kojeg naknadno prodaje na tržištu i ostvaruje svoj određeni profit. To bi vam otprilike bilo slično kao da ja idem kod frizerke i onda frizerki donesem i šampon, i regenerator, i boju i sve donesem i kad sam joj sve to donijela onda je na kraju pitam koliko to košta i platim joj dakle još punu cijenu od onoga što je u njezinom cjeniku. Najveća stvar koja me u svemu ovome zabrinjava u tom izvješću revizije na i na opasku Državnog ureda za reviziju fond je odgovorio da se slaže sa takvim mišljenjem i da pred, da je osnovano pri Ministarstvu zaštite okoliša radna grupa koja će dakle, koja je utvrdila da je sustav, da će se sustav koncesija ukinuti, da je neprihvatljiv i stoga da je suprotan pozitivnim propisima RH na što je fond već i ranije upozoravao a da se navodno ta radna skupina koja radi na novom prijedlogu zakona, dakle do onda smo imali Zakon o otpadu, a nakon toga je došao Zakon o održivom gospodarenju otpada. Kad sam ministarstvo, dakle to je odgovor Fonda za zaštitu okoliša i kad sam ministarstvo pitala tko su članovi radne skupine koja je utvrdila da su naknade suprotne pozitivnim propisima RH onda sam dobila slijedeći odgovor: "Naime, vezano za upit o tome tko su bili članovi radne skupine očigledno misleći pri tome tko su bili članovi radne skupine za izradu novog prijedloga nacrta Zakona o otpadu ističe se da ministarstvo nije imenovalo radnu skupinu za izradu novog prijedloga nacrta zakona obzirom da od donošenja Zakon o održivo gospodarenju otpadom koji je zakon donesen u srpnju 2013. nisu imenovane nikakve radne skupine za izradu novog prijedloga nacrta Zakona o otpadu." Poštovani državni, glavni državni revizore po ovome ispada da Fond za zaštitu okoliša daje jedno očitovanje vama kao revizorima a na isto pitanje drugo očitovanje nama kao saborskim zastupnicima. Nadalje, što se tiče upita vezano uz to kada će konačno koncesije bez ikakve naknade biti ukinute i započeti poslovanje po tržišnim uvjetima ističe se da su koncesiju u gospodarenju otpadom u potpunosti ukinute Zakonom o održivom gospodarenju otpadom koji je stupio na snagu u srpnju 2013. godine. I također se naglašava da su za obavljanje poslova vezanih uz gospodarenje posebnim kategorijama otpadom u Zakonu o održivom gospodarenju otpadom ukinute koncesije te je time ukinut i pravni temelj za ikakvu mogućnost pogodovanja bilo kojem sakupljaču. To je odgovor Ministarstva zaštite okoliša saborskoj zastupnici javno objavljen. Činjenica jeste da se koncesije i dalje uredno isplaćuju, da nisu ukinute, da su ministarstvo i fond produžili koncesije koje su dakle završile za sakupljače 2012. godine, nakon 5 godina uporabe. I postavlja se pitanje kada će se konačno naknade ukinuti i do kada ćemo dozvoliti da iz fonda u kome sve više i više isplaćujemo za posebne kategorije otpada rekla sam, prije u većini slučajeva jednom i s njime povezanom društvu 90% svih isplaćenih naknada. Kada ćemo tome reći dosta, kada ćemo osloboditi privredu, odnosno trgovačka društva koja se bave proizvodnjom i uvozom smanjiti naknade? Na kraju krajeva i nama svim građanima smanjiti naknadu kada radimo tehnički pregled na onu zeleni, odnosno zeleni porez kako ga mi volimo reći da ne bismo pogodovali samo jednome. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani Dražen Đurović, izvolite.
Hvala. Vi ste otvorili puno pitanja koja proizlaze znatno izvan okvira sigurno ove točke dnevnog reda ali koja je jako zanimljiva. Jedno pitanje je sigurno pitanje Ministarstva zaštite okoliša i Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Mislim da se možemo u ovom trenutku prisjetiti što se dogodilo sa djelom slučaja Vinka Mladinea i kakva tzv. slučajna pravosudna blamaža se dogodila u tom slučaju upravo vezana za sumnjive malverzacije u tom fondu. I zaista se ogromna količina novca trenutno vrti i događa u tom segmentu. I mislim da bi inače sve hrvatske institucije a svakako i državna revizija trebali puno, puno ozbiljnije zapravo i sustavnije obratiti pozornost ali i sve druge institucije koje prate zapravo kretanje posebno javnog novca, obratiti pozornost na to ministarstvo i na taj jedan fond u kojem je zapravo samo u jednoj državnoj agenciji zapravo jako velika količina javnog novca usmjerena ili se preusmjerava vrlo često kroz vrlo čudne modele, transakcije i slično. I druga stvar, druga stvar koja je zanimljiva, koju ste spomenuli a to je pitanje koncesija i koncesionara kao modela javnog monopola koji je uspostavljen u Republici Hrvatskoj, mislim da je to već pitanje pa gotovo i političke preferencije kakvo ima društvo. Dakle mi u ovom trenutku imamo uspostavljen model predaje nekih javnih ovlasti najčešće kroz model koncesija. To je i pitanje da li mi kao društvo želimo liberalizirati ili deregulirati to tržište pa reći e mi ćemo sada ukinuti koncesije i pustiti tržišne mehanizme. Mi to možemo učiniti u svim dijelovima i u svim modelima ili možemo puštati negdje. Mislim da za sada hrvatsko društvo se nije odlučilo ukidati te modele koncesija. Hvala.
Odgovor na repliku uvažena Nansi Tireli.
Zahvaljujem potpredsjedniče i vama kolega na replici. Dakle krenuti ću od vašeg kraja, ovo nisu iste koncesije kao što dajemo druge koncesije. Ovo je koncesija koju država daje pojedincu i za tu danu koncesiju još mu uredno isplaćuje naknadu. I usprkos isplaćenoj naknadi svu robu koju je koncesionar sakupio, odnosno oporabio ostaje u njegovom vlasništvu a burzovno je roba i ta se roba prodaje uredno na burzi i na njoj se zarađuju milijuni i milijuni kuna. Te firme koje su dobile koncesiju a vjerujte mi ima ih vrlo malo u Republici Hrvatskoj ostvaruju izuzetno velike dobiti godišnje. I ono što je u cijeloj ovoj priči možda najviše zabrinjavajuće jeste to što od samog početka dodjele tih koncesija kao što ste i sam spomenuo neka imena ima vrlo, vrlo, ima puno nepravilnosti, puno protuzakonitih radnji, puno neodgovorenih pitanja, nitko na njih ne odgovara. I onda nam se dogodi da usprkos svim novim zakonima ti koncesionari i dalje rade što ih je volja. Ta roba za koju država plaća naknadu bez problema izgori u nekakvom požaru. Bez obzira što novim zakonom svaki trgovački pravni subjekt mora imati 24-satni video nadzor, vi dobijete odgovor da tog dana kada je požar izbio, kada su izgorjele posebne kategorije otpada video nadzor nije radio 4 minute a 23 sata i 56 minuta je radio uredno i da se sa sigurnošću ne može konstatirati koji je uzrok požara pa onda uopće nije ni čudno što fond ne može ni kontrolirati količine za koje je isplatio milijune.
U ime kluba HSU-a, govoriti će uvažena zastupnica LjIljana Cvjetović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani gospodin Klešić sa suradnicima sa suradnicima. U raspravi ću se prvenstveno osvrnuti na dio izvješća koje se odnosi na gospodarenje otpadom na području Primorsko-goranske županije a vjerujem da su problemi s kojima se susrećemo u našoj županiji prepoznati i u ostalim županijama. U srpnju 2013. stupio je na snagu Zakon o državnom gospodarenju otpadom kojim se u pravni poredak Republike Hrvatske prenesene direktive Europske unije i kojemu je prioritet sprečavanje nastanka otpada, zatim priprema za ponovnu uporabu, recikliranje i drugi postupci oporabe te zbrinjavanja otpadom. Recikliranje odnosno materijalna oporaba se nipošto ne može izjednačavati sa energetskom oporabom. Postupanje otpadom u Europskoj uniji daje prednost recikliranju nad energetskom oporabom što treba poštivati i u Hrvatskoj. Naplata po količini preuzetog komunalnog otpada za sada je samo mrtvo slovo na papiru i koliko je nama u Primorsko-goranskoj županiji poznato komunalno društvo koje preuzima komunalni otpad najvećeg broja stanovnika županije za sada nema nikakvih planova za uvođenje takvog načina naplate. Plaćanje po količini, da li volumenu ili težini neodvojenog komunalnog otpada jedini je pravičan način naplate zbrinjavanje otpada. Također to je jedna od metoda koje će pomoći u motivaciji stanovništva da smanje količinu otpada koji proizvode i da maksimalno odvajaju otpad. Veliki je broj gradova i općina koji nisu u propisanom roku donijeli planove gospodarenjem otpada ili su donijeli planove koji ne sadrže sve propisane elemente. To su poražavajući podaci, a još je gore što za te propuste nitko ne snosi odgovornost. Stoga podržavamo prijedlog Državnog ureda za reviziju za donošenje plana gospodarenja otpada za razdoblje 6 godina sa svim elementima propisanim odredbama Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Također predlaže plan gospodarenja otpadom objaviti u službenom glasilu jedinice lokalne samouprave, a nacrt plana gospodarenja otpadom učiniti dostupnim javnosti za iznošenje primjedbi, prijedloga i mišljenja. Državni ured za reviziju predlaže gradovima i općinama poduzimati aktivnosti za odvojeno prikupljanje zelenog otpada s javnih površina i bio otpada iz domaćinstava te izgradnju kompostana u cilju smanjivanja količine biorazgradivog komunalnog otpada koji se odlaže na odlagališta. Podržavamo ovaj prijedlog jer se adekvatan broj kompostana jednostavno mora izgradit. S prijedlogom Državnog ureda za reviziju da se utvrde svi elementi određivanja cijene koštanja zbrinjavanja otpada, uključujući prijevoz od pretovarnih stanica, operativne troškove rada županijskog centra gospodarenje otpadom, kao i sve kreditne obveze društava te izrada prijedloga cijena koštanja zbrinjavanja otpada prije početka rada centra i pravodobno obavijestit jedinice lokalne samouprave i komunalna društva, slaže se i udruga Krizni ekostožer Mariščina. Nadaju se da će Državni ured za reviziju imati više uspjeha u tome od njih koji od početka djelovanja udruge postavljaju isti zahtjev. Podsjećam da je prvotni rok za završetak radova centra bio svibanj 2014., prema dodacima ugovora produžen je na rujan 2014., no do danas još nije u funkciji. Po završetku izgradnje centrom će upravljati Ekoplus. U okviru projekta uspostave sustava gospodarenja otpadom na području Primorsko-goranske županije Ekoplus je provodio edukativne aktivnosti o uspostavi novog sustava gospodarenja otpadom, stoji u izvješću državnog ureda. No javlja se dvojba kako poduzeće kojemu su u interesu da što veća količina miješanog komunalnog otpada završi u njihovom centru jer od toga imaju izravnu financijsku korist, može promicati smanjenje nastanka miješanog otpada, povećanje stope odvojenog prikupljanja i recikliranja. To svakako izaziva sumnju. Dok se naplata odvoza otpada ne počne obavljati po točnoj količini koju osoba preda, dok se biorazgradivi otpad ne prikupi odvojeno, dok se isti nekontrolirano odlaže na odlagališta, a ne kompostira, dok se 87 milijuna eura ulaže u postrojenje kod miješanog komunalnog otpada radi gorivi otpad i na taj način izravno opstruira povećanje stopa recikliranja otpada, dok se to smeće kasnije planira spaljivati plan gospodarenja otpada u Primorsko-goranskoj županiji se nikako ne može smatrati ekološkim. Ukoliko se ne poduzmu odlučni koraci da se stanje promijeni dio ovih nelogičnost povlačit će za sobom i neispunjavanje obveza iz EU direktiva, a što će se reflektirati u financijskim kaznama za Republiku Hrvatsku. Klub zastupnika HSU-a podržat će izvješće o obavljenoj reviziji gospodarenja otpada u Republici Hrvatskoj.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine glavni državni revizore sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. I klub HDZ-a podržati će predložena izvješća Državnog ureda za reviziju za koje je rasprava objedinjena za sva četiri izvješća i ja ću najprije i uglavnom svoju raspravu u ime kluba prikazati u odnosu na izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti gospodarenja otpadom u RH. I moram odmah na početku i pohvaliti Državni ured za reviziju. Naime, čini mi se da je ovo prvi puta da Državni ured vrši reviziju jedne djelatnosti koja do sada nije bila u djelokrugu rada Državnog ureda, pa prema tome i neke od primjedaba koje smo čuli do sada u raspravi a i koja će biti još i do kraja same rasprave iznesena na određeni način biti će putokaz Državnom uredu za nova izvješća koja će se odnositi na ovu problematiku. Mi dakle prihvaćamo ovakvo izvješće i držimo da ono uglavnom obuhvaća cjelokupnu problematiku gospodarenja otpadom u RH sa osnovnim naznakama problema i izazova koja su pred hrvatskom Vladom i koja su neka već do sada trebala biti riješena i neka koja su još uvijek vrlo otvorena pitanja pred Vladom pogotovo u kontekstu pristupanja Hrvatske u punopravno članstvo u EU. Ono što mi želimo odmah u uvodu istaknuti, a to je da se ne slažemo sa konstatacijom Vlade RH koja u svom mišljenju na ovo izvješće rekla kako se realizacija projekata izgradnje Centara za gospodarenje otpadom, a samim time i ciljevi vezani za odlaganje biorazgradivog otpada i sanaciju postojećih odlagališta ne ostvaruju u predviđenim rokovima. Jer kako kaže Vlada budući se tek u zadnje dvije godine nakon što su nadležno ministarstvo i Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost aktivno uključili u vođenje i pripremu ovih projekata praktički započelo sa njihovom pripremom. Dakle, Vlada tvrdi da se dok ona nije preuzela odgovornost za vođenje Hrvatske nije puno napravilo na planu gospodarenja otpadom u RH, pa bih ja odmah u svom uvodu iznio činjenicu da je poglavlje 27. Okoliš koji je otvoren i zatvoren, koji je, su pregovori oko poglavlja 27. Okoliš koji su otvoreni i zatvoreni u 2010. godini bio jedan od najzahtjevnijih za RH poglavlja u kojima jesmo pregovarali. Mi smo kroz pregovore za poglavlja Okoliš preuzeli značajne obveze, definirali smo prijelazna razdoblja i činjenica je da to poglavlje u svom financijskom smislu za Republiku Hrvatsku znači ogromna, ogromna sredstva od čega bi se 85% sredstava moglo financirati sredstvima EU fondova. Ali svejedno i na državnom proračunu, odnosno nacionalnoj komponenti ogromne su obveze da se ti projekti i obveze koje smo preuzeli do kraja riješe. Naime, realizacija tog poglavlja 27. Okoliš u punom svom smislu koštati će RH oko 10 milijardi eura, a od toga samo gospodarenje otpadom, a to se odnosi na izgradnju Centara za gospodarenje otpadom, sanaciju odlagališta kako onih legalnih tako i onih otvorenih, da kažemo nelegalnih kao i sanaciju onečišćenih površina negdje oko 3,2 milijarde. Ono što je još i ono što je važno istaknuti to je da ta obveza koja se odnosi na uređenje sustava gospodarenja otpadom trebala bi biti dovršena do 2018. godine kada bi trebala biti sanirana sva postojeća odlagališta i uspostavljeni Centri za gospodarenje otpadom o čemu ću kasnije malo, nešto više govoriti, te bi trebalo na svim do 2020. godine smanjiti udio bio razgradljivog komunalnog otpada u odnosu na 1997. godinu za 35%. Do sada na tome nismo puno napravili, stoga ovakav stav Vlade koji je iznesen u mišljenju na izvješće Revizije apsolutno odudara od stvarnog i činjeničnog stanja. Naime, Vlada u protekle tri godine nije započela sa realizacijom niti jednog centra za gospodarenje otpadom osim onih koje je naslijedila od prijašnje Vlade, a to su tri centra. Kao što vam je poznato prvi je Centar za gospodarenje otpadom Bikarac u Šibensko-kninskoj županiji, a koji je sufinanciran u iznosu od 5 milijuna eura sredstvima predpristupnog programa ISPA i dva centra za gospodarenje otpadom, jedan u Primorsko-goranskoj županiji Marinščina i drugi u Istarskoj županiji Kaštjun za koje su centre za gospodarenje otpadom ugovori sa Europskom komisijom potpisani 2011. godine. Vlada je u međuvremenu promijenila stav o broju potrebnih centara za gospodarenje otpadom, svela je na broj 13 prema našim saznanjima. Međutim, još uvijek nisu doneseni od strane Vlade strateški dokumenti. U tom smislu gospođa Tirela koja u svom uvodnom dijelu u ime kluba Laburista iznijela brojne nedoumice oko funkcioniranja, prikupljanja i uporabe posebnih kategorija otpada upravo i leži u činjenici da Zakon o održivom gospodarenju otpadom nije realiziran, odnosno temeljni dokument koji iz njega proizlazi Vlada nije donijela. Dakle, što se tiče Centara za gospodarenje otpadom za sada od 13 predviđeni 3 su u provedbi, 3 su u realizaciji. Ostali su kako koji ali u vrlo niskoj fazi realizacije što nam daje naslutiti da bi RH ovakvim tempom izgradnje tih regionalnih centara doista mogla imati probleme s obzirom na obveze koje je preuzela iz poglavlja 27. a koji se odnosi na rješavanje gospodarenja otpadom u RH. U međuvremenu Vlada je u srpnju mjesecu donijela Zakon o održivom gospodarenju otpadu. Tim je zakonom sama sebi, odnosno Sabor RH dao Vladi obvezu da do kraja 2014. godine donese Plan gospodarenja otpadom za razdoblje 2014./2020. godina. Ja moram konstatirati da je Vlada tek krajem godine završila javnu raspravu o tom planu, a koji je trebao biti podloga kako za daljnji koncept izgradnje regionalnih centara tako i za sve one obveze koje su postavljene pred jedinice lokalne samouprave i u pogledu odvojenog prikupljanja otpada i sve one druge obveze koje su preuzete rekao sam maloprije s našim pristupanjem u punopravno članstvo u EU. No međutim, Vlada sama kasni sa donošenjem tog plana gospodarenja otpadom i mi držimo dakle da je to potpuno neprimjereno. Kako onda očekivati od jedinica lokalne samouprave koje su prema tom istom zakonu dužne donijeti planove gospodarenja otpadom na području jedinice lokalne samouprave da one donesu svoje planove kad temeljni dokument koji bi trebao biti osnova i na temelju kojeg dokumenta bi županije kao jedinice područne odnosno regionalne samouprave mogle ocjenjivati kvalitetu tih planova gospodarenja otpadom jedinica lokalne samouprave kad na nacionalnoj razini nismo donijeli temeljni dokument. Da je taj temeljni dokument donesen u svakom slučaju bi onda mogli, Vlada bi imala potpuno pravo inzistirati da jedinice lokalne samouprave provedu svoje obveze. A kao što znate 1. siječnja ove godine bio je rok prema kojem su jedinice lokalne samouprave trebale organizirati odvojeno prikupljanje otpada. Vrlo mali broj jedinica je to napravio, to u samom izvješću je i pobrojano i jasno napisano. Međutim, pitanje je koliko Vlada ima kredibilitet očekivati od jedinica lokalne samouprave kad temeljni dokument kojega je ona trebala donijeti još nije donesen. No, sve ovo što govorim odnosi se na meritum stvari i to je u nadležnosti resornog ministarstva odnosno Vlade RH, to se ne odnosi na ovo izvješće jer je izvješćem konstatirano sve ovo što sam ja uglavnom i rekao. Pa prema tome nemam primjedbe na izvješće, imam primjedbe na sam meritum, na postupanje Vlade odnosno resornog ministarstva kad je u pitanju i izvršavanje obveza RH s jedne strane, a s druge strane i doista briga o ovom vrlo važnom segmentu hrvatskog gospodarstva. Što se tiče Izvješća o obavljenoj reviziji učinkovitosti osnivanja i ulaganja u opremanje i razvoj poduzetničkih zona koje se odnosi na promatrano razdoblje od 2004. do 2013. godine mi u klubu HDZ-a također podržavamo ovo izvješće posebno podržavamo dio izvješća kojemu je Državni ured za reviziju dao preporuke posebno na način stjecanja prava vlasništva na zemljištu koje je potrebno za razvoj čitave poduzetničke zone. Meni je žao što vladajuća većina kada je donošen Zakon o poduzetničkoj infrastrukturi, o uspostavi poduzetničke infrastrukture nije prihvatila amandman kluba HDZ-a kojim smo amandmanom upravo bili na tragu ne znajući tada za ovakav stav revizije, a to je da se pojednostavni procedure u dijelu u kojemu se odnosi rješavanje stjecanja prava vlasništva na zemljištu potrebno za razvoj poduzetničke infrastrukture jer tim zakonom su naime i ograničene mogućnosti jedinica lokalne samouprave da stječu novo vlasništvo na neizgrađenom području, odnosno zemljištu koje je u vlasništvu RH. Jer ta ograničenja koja su tim zakonom dana u velikoj mjeri onemogućavaju bržu realizaciju i izgradnju poduzetničke zone pa u tom dijelu potpuno podržavamo preporuke Državnog ureda kada je u pitanju i razvoj poduzetničkih zona u RH. U dijelu koji se odnosi na Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti postizanja rezultata i ostvarivanja ciljeva poslovanja trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne samouprave doista je u obuhvaćenih 92 trgovačka društva koja su u vlasništvu jedinice lokalne samouprave uočene brojne nepravilnosti u radu tih društava. Čak gotovo 80% svih promatranih društava odnosno 83 točno od promatrana 92 uočene su brojne nepravilnosti. S jedne strane možemo govoriti o možda neekipiranosti, nedovoljno savjesnom radu tih trgovačkih društava ali držimo da je i zakonodavna regulativa u velikoj mjeri zaslužna što su doista u tim trgovačkim društvima uočene brojne nepravilnosti, o tome se dijelom i iznosi u samoj reviziji. Ali mislim da ovako veliki broj trgovačkih društava koja su promatrana i u kojima su uočene brojne nepravilnosti govori s jedne strane možda i o nepostojanju strateških dokumenata, planova, nedorečenosti zakona prema kojima ta društva funkcioniraju jer je gotovo neshvatljivo da su doista velike nepravilnosti u tim društvima. I na kraju, osvrnuo bih se kratko i na Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti sustava javne nabave u trgovačkim društvima u vlasništvu RH. Revizijom je obuhvaćeno 10 trgovačkih društava i revizija je, odnosno Državni ured za reviziju utvrdio je da je sustav javne nabave u svih 10 društava nije bio dovoljno učinkovit. Utvrđene su nepravilnosti i propusti koje je potrebno otkloniti. Državni ured je upravo i popisao koje su to nepravilnosti i propusti koje je potrebno otkloniti. Ovo su doista jaka trgovačka društva, ovo nisu ona društva koja su maloprije u onom Izvješću o trgovačkim društvima u vlasništvu jedinice lokalne samouprave, ovo su vrlo značajna društva u kojima bi upravo poštivanje zakona trebalo biti na najvišoj mogućoj razini i ne bi se u tim društvima trebale događati ovakve nepravilnosti koje je Državni ured za reviziju popisao. Iako ovim izvješćem nije obuhvaćena primjerice HŽ infrastruktura jučerašnje odustajanje od izgradnje željezničke pruge, odnosno rekonstrukcije željezničke pruge Dugo Selo-Križevci temeljem kojeg projekta bi RH iz Europskog fonda povukla 168 milijuna eura doista pokazuje da u trgovačkim društvima u vlasništvu RH u ovom trenutku nije dovoljno stručnog i potrebnog znanja da možemo tako veliki iznos sredstava u ovom trenutku preuzeti iz europskih fondova i s njima potaknuti s jedne strane gospodarstvo, a s druge strane nema potrebe ni posebno naglašavati što znači X. željeznički koridor odnosno VB koridor čija je dionica Dugo Selo – Križevci vrlo važna za potpuni razvoj tog željezničkog koridora. Tim više što je ovo drugi puta da se upravo zbog nestručnosti u samoj HŽ infrastrukturi događaju ovakve stvari što su natječaji bili nedovoljno, kvalitetno pripremljeni. Pa kažem drugi puta se poništava natječaj, a s druge strane dozvola, građevinska dozvola za ovu vrlo važnu dionicu ističe krajem ove godine. Nisam siguran da će HŽ infrastruktura kada nije znala ovako napraviti već dva natječaja moći tu građevinsku dozvolu, odnosno natječaj kojima bi se ta sredstva osigurala do kraja realizirati. Sve u svemu dakle klub HDZ-a će podržati sva četiri izvješća Državnog ureda za reviziju. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovana Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa poštovani kolega Bačić, kad ste govorili o izvješću o obavljenoj reviziji, učinkovitosti postizanja rezultata i ostvarivanja ciljeva poslovanja trgovačkih društava u vlasništvu jedinca lokalne samouprave i ja bi ovom prilikom pohvalila izuzetno rad Državnog ureda za reviziju, međutim u 92 trgovačka društva utvrđeno je u 83 nepravilnosti i propusti u vezi postizanja postavljenih ciljeva. Mislim da to dovoljno govori da mi nemamo dobar zakonodavni okvir kojim se reguliraju navedena područja kad imamo ovoliko nepravilnosti. Državni ured za reviziju daje određene preporuke u radu tih trgovačkih društava a ja bi rekla da mi moramo tu zastati kao zakonodavno tijelo i ovaj visoki dom treba razmisliti što mijenjati u zakonima kako ne bi bilo tolik nepravilnosti. Jer ako 90% učenika jednog razreda dobije negativnu ocjenu tada se ne treba zapitati kakvi su učenici već trebamo nešto mijenjati u radu učiteljice. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Slažem se kolegice Branka da je, i to sam ja u svom izlaganju rekao da očito kada je ovako veliki broj uočenih nepravilnosti gotovo u svakom trgovačkom društvu koje je Državni ured za reviziju promatrao u tom izvještajnom razdoblju, govori da nešto sustavno, sistemski nije dobro u djelu iz provedbe Zakona o komunalnom gospodarstvu i svih onih drugih zakon koje ta trgovačka društva provode. I dok sam sam bio načelnik prije 15 tak godina znao sam da postoje brojene mogućnosti koje smo pokušavali iskorištavati kako bismo primjerice koristili PDV kao pred porez u investicijama koje smo provodili kroz trgovačka društva u svom vlasništvu. Meni do dan danas nije jasno može li to jedinica lokalne samouprave, ne može li to jedinica lokalne samouprave, neke jedinice rade, neke ne rade prema tome postoje brojne nedorečenosti koje se javljaju u radu trgovačkih društava koje su u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. Da li pogon koji je u vlasništvu jedinice lokalne samouprave može na tržištu nastupati na isti način kao što nastupa trgovačko društvo koje je u njenom vlasništvu, meni moram reći do kraja to nije jasno. Prema tome, mene doista ne čudi što je ovakav broj uočenih nepravilnosti u tim trgovačkim društvima pogotovo u manjim jedinicama lokalne samouprave gdje je potrebno ovo što ste sami rekli doista učiniti jedan sustavni ulaz u pojedine zakone i do kraja učiniti transparentnim i jednostavnijim te zakone da ih trgovačka društva i jedinice lokalne samouprave mogu provoditi.
Druga replika poštovana Nansi Tireli.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Bačić, spomenuli ste dakle centre za gospodarenjem otpadom i evo ministarstvo, novo ministarstvo da tako kažem koje to nije izvršilo, ja bi vas samo htjela podsjetiti da 2010. godine je dakle bilo planirano rashoda upravo za tu namjenu kao pomoć unutar države 235 milijuna kuna a da je realizirano 125 milijuna kuna. Dakle, 47% planiranih sredstava i to zbog ne realizacije tri centara dakle Kaštijuna, Marišćine i Lečevice u Splitsko-dalmatinskoj županiji. U ovoj zbog rješavanja imovinsko pravnih odnosa, a u Istarskoj i Primorsko-goranskoj zbog naknadno utvrđene nužnosti izrade potrebne dokumentacije, dakle ostale su nam sad Kaštijun i Marišćina. Pitanje koje se cijelo vrijeme nameće donosimo zakone, donosimo inflaciju novih zakona, donosimo nova pravila o tome kako da ta odlagališta moraju izgledati i koliko jedinice lokalne samouprave moraju ulagati u takva odlagališta ili Centre za gospodarenjem otpadom a da se uopće ne pitamo da li veliki broj tih jedinica lokalnih samouprava jeste kapacitiran da tako kažem da udovolji svim ovim zahtjevima i obavezama koje tako olako u ovim člancima zakona napišemo i onda nastane problem. Dakle, zaključno problem vezano za otpad nije problem samo ove Vlade, svi smo svjesni toga da je problem vezan za otpad puno, puno starijeg godišta i evo da ga još vrlo uspješno vučemo i dalje.
Odgovor na repliku uvaženi Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Tireli, slažem se da niti je neuspostavljeni sustav gospodarenja otpadom u RH samo problem ove Vlade niti njegovo neuspostavljanje nije samo rezultat lošeg rada ovog ministarstva, ove Vlade kada je u pitanju gospodarenje otpadom u RH. Brojni su problemi naslijeđeni i iz vremena naše Vlade, ali s druge strane možda smo propustili reći da i jedinice područne samouprave i regionalne samouprava odnosno županije često puta nisu niti na svom području bili definirali lokaciju na kojima bi se nalazili ti Centri za gospodarenje otpadom. I svjestan sam svih problema koji su pred ministarstvom kada je u pitanju uspostava ovog vrlo važnog segmenta hrvatskog gospodarstva u dijelu koji se odnosi na gospodarenjem otpadom, ali svejedno razumijevajući te brojne probleme, pa čak i zakonske prepreke, pa čak i kompliciranost ishođenja dokumentacije za aplikaciju pri Europskim fondovima. Ipak činjenica da ova Vlada naslijedila je tri centra Bikarac, Kaštijun i Mariščinu na kojima se doista događaju građevinski radovi da nije uspostavila niti jedan novi projekt, otvorila radove na tom projektu jer na određeni način delegitimira u ovom dijelu. I to rekao sam uz uvažavanje svih problema koje je naslijedila ipak nismo se maknuli od 2011. godine, naime nismo potpisali niti jedan novi centar ugovor o izvođenju radova. U onom dijelu o kojemu ste vi govorili u poplavi zakonske regulative a s druge strane nemamo odgovarajući odraz u gospodarstvu donosimo zakone koje ili ne provodimo. Vi ste to jako dobro u svom uvodnom dijelu govorili, mi smo donijeli Zakon o održivom gospodarenju otpadom. Rekli smo da ćemo formirati recovery organizacije koje bi trebale preuzeti brigu o ambalažnom otpadu i o posebnim kategorijama otpadom. Plan je trebao biti donesen, nije donesen, ne znam da li su izdane dozvole tim organizacijama, nisu. Nitko Vladu nije tjerao da stavi kratke rokove a niti takve rokove koje stavlja sama ne poštuje.
Posljednja replika poštovani Srđan Gjurković.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega vi ste rekli da je Vlada odustala od izgradnje željezničke pruge Dugo selo–Križevci ako se ne varam, Vlada nije odustala, to je sasvim jasno. A baš primjer kako i državna revizija jer je tema, i javna nabava definira da se treba raditi i standardi koje i jesmo prihvatili da radimo javnu nabavu za ovakve međunarodne natječaje uvjetuju kao i sve procedure u demokraciji određene procese da se poštuju a to je ne da se preko koljena dodjeljuju poslovi kako se nekada radilo nego da se natječaj poništi, da se natječaj novi napravi ako treba i da se poštuje sve u skladu sa zakonom. Nije nikada dobro kada se moraju poništavati natječaji ili neadekvatne budu ponude, ali pričekajmo da se i drugostupanjske žalbe su sada u tijeku pa ćemo vidjeti da li se poništava ili ne. Ali to je nešto šta i je tema danas kada govorimo i o državnoj reviziji a to je da poštuju se procedure a oni koji se javljaju na natječaj oni su ti koji moraju isto zadovoljiti te vrlo, vrlo stroge procedure. Mi sigurno ćemo tu prugu sagraditi. I posebno bitno iz fondova Europske unije. Ne smatram da treba posebno mijenjati i Zakon o trgovačkim društvima na koji se dijelom odnosi i ovo o čemu ste raspravljali vezano za trgovačka društva u vlasništvu lokalne samouprave. Samo treba gospodariti na način kako se to gospodari, sve piše u zakonima, treba planirati, treba realizirati i treba izvještavati. I jedna ovakva situacija sa ovim izvješćem je upravo ta koja mora dati novi, ne samo duh nego novi način na koji treba upravljati jer sigurno nikome kome je ova revizija dostavljena nije sada jednostavno i dobro će razmisliti kako će dalje raditi.
Odgovor na repliku poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Gjurković, niste me pažljivo slušali, ja nisam rekao da je ova Vlada odustala od izgradnje željezničke pruge Dugo Selo-Križevci. Sve i kada bi htjela odustati ne može, … [[Govornik se ne razumije.]] koridor i možda ga ona neće ni započeti, onda će ga započeti iduća Vlada, ja se nadam HDZ-ova. Prema tome, od toga se projekta odustati neće. Nego sam rekao da je Vlada odnosno HŽ infrastruktura kao naručitelj radova pokazala totalnu, neću reći tešku riječ ali recimo nespretnost, nespremnost u ovom velikom projektu. Pazite ovaj projekt je otprilike vrijedan kao Pelješki most, ovaj projekt malo, malo u financijskom smislu manje od Pelješkog mosta. Građevinska dozvola je ishođena 2013. godine, ističe krajem 2015. godine. U međuvremenu je HŽ infrastruktura 2 puta krenula u taj natječaj, oba puta je natječaj poništila. Ovaj drugi natječaj je poništen zbog toga što je prva ponuda bila oko 47 milijuna eura iznad planiranih sredstava što je u redu. Međutim, više meni osobno a vjerujte i brojnim željezničarima i brojnim sindikatima smeta činjenica da Vlada nije znala pripremiti tvrtku u svom vlasništvu pružne građevine da ne budu u vlasništvu HŽ infrastrukture pa onda su u sukobu interesa i ne mogu se na taj natječaj javiti. Da je Vlada to na vrijeme napravila, pružne građevine, odvojila iz HŽ infrastrukture danas bi hrvatska tvrtka koja ima sve reference i sjajno radi tu prugu radila a ovako smo bili primorani rušiti natječaj na kojega se javila hrvatska tvrtka koja ima sve reference ali samo iz razloga što je kćer HŽ infrastrukture koja je naručitelj radova nije mogla dobiti posao na europskim fondovima. To je problem Vlade, to je problem kojega sam ja izložio a nisam rekao da će Vlada odustati, ne može i kada bi htjela jer to je europski koridor i mi tu prugu moramo dovršiti.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba SDP-a govoriti će poštovani Damir Rimac.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, poštovani gospodine Klešić sa suradnicima. Dakle svi prethodni sugovornici su se najvećim dijelom osvrnuli upravo na reviziju učinkovitog gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj pa ću to i ja jer smatram da je nerealno u 15-ak minuta osvrnuti se na sve ove stvari koje ste spomenuli u reviziji, dakle naglasak ću staviti upravo na gospodarenje otpadom. Dakle ono što je mene osobno dirnulo u oko to je da, jedna rečenica na početku vašeg izvješća, a to je da je najveći problem zaštite okoliša neodgovarajuće gospodarenje otpadom, pa manje-više u svim jedinicama lokalne samouprave i u svim županijama. Dakle sve županije u Republici Hrvatskoj imaju probleme sa učinkovitim gospodarenjem otpadom a sama revizija je napravljena za 20 županija, 127 gradova, 428 općina i grad Zagreb. Dakle prioriteti sustava gospodarenja otpadom prvenstveno su smanjenje nastanka otpada, priprema za ponovnu uporabu, dakle recikliranje. I na kraju ono što se ne može iskoristiti, a to je zbrinjavanje otpada. Nije mi namjera spominjati dakle bivši Zakon o otpadu niti ovaj novi Zakon o održivom gospodarenju otpadom jer je zapravo Zakon o državnom gospodarenju otpada jedna kompilacija svih europskih direktiva kojima se Republika Hrvatska u procesu pregovaranja za ulazak u Europsku uniju morala prilagoditi. Ono što zaista zabrinjava, a to je da će se Republika Hrvatska vrlo izgledno nakon 1. siječnja 2017. godine naći u prilično velikim problemima oko zbrinjavanja otpadom, a pogotovo u 2018. godini jer kako smo iz dosadašnjih rasprava čuli nisu pripremljene niti projektne dokumentacije, niti dozvole za građenje, a znate i sami da kolegice i kolege takvi projekti se ne mogu napraviti u roku 6 ili 8 mjeseci. Iako je rok za izgradnju kompostana na jedinicama lokalne samouprave bio negdje kraj prosinca 2013. godine u Republike Hrvatskoj nemamo niti jednu kompostanu prema nalazu Državne revizije, iako su bile planirane prema planovima gospodarenja otpadom jedinica lokalnih samouprava i samih županija. Ono što vrlo brine to je činjenica da je krajem prosinca 2013. godine ukupne odložene količine otpada u Republici Hrvatskoj bile su 20% veće od planiranih, a biorazgradivog otpada veće za 54%. Ukoliko nastavimo ovom dinamikom Republici Hrvatskoj slijede penali ili kazne od Europske komisije i mi ćemo to morati platiti, što će naravno opteretiti dodatno i proračun i funkcioniranje ovoga resora. Bila je planirana i sanacija 13 lokacija odnosno koje su visoko onečišćene otpadom i trebale su bit dovršene kako je i kolega Bačić nešto u svojoj raspravi rekao, krajem 2011. godine, dakle nakon nastupa nove Vlade, ali je činjenica da je od tih 13 sanirano svega 6. Za 2 se radi dopuna programa sanacije, za 4 sanacija uopće nije započela i ono što bi rekli u onoj nekada staroj seriji "Đekna još nije umrla, a ne zna kad će", tako da se i u ovom slučaju ne zna kada će krenuti sanacija tih odlagališta, a i jedna je samo, jedno je odlagalište odnosno to visoko onečišćeno područje prijavljeno za sufinanciranje iz fondova Europske unije. Dakle rok za donošenje planova gospodarenja otpadom je bio postojao, no međutim interesantna činjenica je da je do kraja prosinca, dakle za razdoblje na koje se ova revizija odnosno analiza odnosi, plan gospodarenja otpadom su donijele sve županije i to nije sporno, ali ono što je problem donijelo je svega 75% gradova ili brojkom 96 gradova od ukupnog broja gradova koji postoji. I činjenica je da su općine donijele još manje planova gospodarenja otpadom, a to je svega 72% općina u Republici Hrvatskoj, a rokovi su davnih dana protekli. Rok je za županije bio 9. mjesec 2005., a za jedinica lokalne samouprave prosinac 2005. godine. Dakle mi 10 godina iza toga uvjetno rečeno, kolokvijalno, dakle 9 punih godina nemaju sve jedinice lokalne samouprave niti gradovi niti općine donesene programe gospodarenja otpadom. Kolega Bačić, htio sam i replicirati, no međutim kako sam bio iza vas evo sad ću iskoristit tu priliku, dakle činjenica je da je Vlada Republike Hrvatske imala obavezu donijeti novi plan gospodarenja otpadom do kraja prosinca 2014. godine. Koliko je meni poznato on je u izradi, kasni se s tim. Velik broj stvari i projekata koji se žele napraviti kvalitetno ja držim da je bolje napraviti i sa jednom zadrškom nego donijeti nešto što može imati kasnije određene reperkusije. Ono što se meni svidjelo u preporukama koje je Državna revizija dala u nekoliko navrata, a to je da za nove nacrte programa gospodarenja otpadom jedinice lokalne samouprave bi možda trebale razmisliti da se planovi gospodarenja prije usvajanja na predstavničkih tijelima učine dostupnim javnosti i da se stave na svoje mrežne stranice. Na taj način bi se povela i određena svojevrsna javna rasprava i taj plan gospodarenja otpadom bi definitivno bio kvalitetniji te u tom smislu evo ovu preporuku Državne revizije u svakom slučaju pozdravljamo. Osvrt vrlo kratak na organizirano sakupljanje komunalnog otpada u Republici Hrvatskoj. Dakle postavljeni su određeni planovi, kao bazalna godina uzeta je 2004., dakle 2005. obuhvat planirano je bilo 80% stanovništva, 2010. 85, 2015. 90, a 2025. da ćemo imati obuhvaćeno dakle 99% organiziranog skupljanja komunalnog otpada. Ja moram biti iskren i izraziti zadovoljstvo da je već u 2012. godini ispunjen cilj za 2025. godinu, dakle ne može se ovdje govoriti da niti Vlada Republike Hrvatske niti prethodne Vlade ipak nisu nešto napravile po ovome pitanju. Ali ono što je činjenica, držim da zapravo ovdje treba imati jedan multipartijski ili multistranački pristup jer ovo je problem koji se tiče svih nas, dakle svi političkih stranaka i organizacija u Republici Hrvatskoj i svih građana i mislim da trebamo ujediniti i snage i znanje i mozgove i pristupiti rješavanju ovog problema što je moguće na kvalitetniji način. Također kolega Bačić je u svom nastupu zapravo spomenuo se i Fonda za zaštitu okoliša koji zapravo sufinancira jedinicama lokalne samouprave nabavku razne komunalne opreme, dakle od kontejnera, kanti za smeće, čak i kućnih kompostera. Obzirom da dolazim iz Slavonije ja moram pohvaliti sa ovoga mjesta dakle u Visokom domu, Centar za kompost iz Osijeka i gospođu Miru Jelčić koja je jednim svojim entuzijazmom dobar dio posla napravila na području Baranje, Slavonije u jednom obliku nevladine organizacije koja je vrlo kvalitetno radila na kompostiranju otpada, dakle biorazgradivog otpada na istoku. Ono što je problem i što će se vrlo brzo pokazati jer vrijeme neumitno teče, to je da zapravo Republika Hrvatska kasni i da vrlo loše izgrađuje reciklažna dvorišta i o tome moramo ovdje isto tako dati malo veći naglasak i opet naglasiti i preporuku Državnog ureda za reviziju koji je istaknuo da i dao preporuku jedinicama lokalne samouprave da upravo izgradnju reciklažnih dvorišta, isto tako dvorišta za građevinski otpad, odnosno reciklažnih dvorišta za građevinski otpad treba uvrstiti kao prioritete u programima gradnje objekata i uređaja komunalne infrastrukture. Dakle, ja dolazim iz Vukovarsko-srijemske županije. Znam da takve stavke stoje u programima, no međutim nisu u prioritetima i vrlo je vjerojatno da neće niti biti u prioritetima obzirom na visinu proračuna jedinica lokalne samouprave koji postoje. Dakle, trenutno je najveći proračun grada Vukovara igrom slučaja upravo i zbog zbrinjavanja otpada jer se samo na područje odlagališta Petrovačka dola u Vukovaru dovozi otpad sa 12 hrvatskih županija. I naravno da onaj tko zbrinjava otpad uzima i određenu naknadu za to. Ukupno odložene količine svih vrsta otpada u Hrvatskoj, dakle da ne čitam sve brojke reći ću da je 2010. bilo oko 2 milijuna tona, 2011. 2 milijuna tona, 2012. 1,9 milijuna tona i 2013. ponovo 2 milijuna tona. Dakle, ukupne količine su nepromijenjene u nekakvom petogodišnjem razdoblju. Mislim da niti u 2014. neće doći do značajnijih poremećaja u tome dijelu ili odstupanja. Ali ponavljam opet je problem što su te količine u 2013. godini 20% veće od onih koje su bile planirane. E sad nekoliko opet riječi, kažem vrlo je teško u roku petnaestak minuta popratiti sve dijelove. Ali Programom gospodarenja otpadom u RH utvrđen je plan i način uspostave centara za gospodarenje otpadom. E sad, Planom gospodarenja tu dolazimo do vrlo interesantnih činjenica. Recimo, sve županije i grad Zagreb trebale su do prosinca 2007. godine donijeti plan gospodarenja otpadom. Do prosinca 2008. trebali su osnovati Društvo za gospodarenje otpadom i obavljanje istražnih, odnosno istražnih radova. Do prosinca 2009. priprema projektne dokumentacije, građevinskih dozvola itd. itd. Prosinac 2010. provesti postupak javne nabave, odabrati najpovoljnijeg izvoditelja. Dakle, to je nekakva faza 1. Ugradnja opreme u objekt za obradu otpada probni pogon i finalno prosinac 2011. trebali su započeti sa radom Centri za gospodarenje otpadom. Kako smo čuli nisu i pitanje je kad hoće? Moram spomenuti ovdje iako je kolega Bačić spomenuo samo tri centra, dakle Bikarac, Marinščinu i Kaštijun. Dakle, imamo mi i Piškornicu, dakle kao regionalni koncept gdje su zapravo četiri sjeverozapadne županije odredile se za taj dio projekta. Što se tiče, dakle regionalnih centara za gospodarenje otpadom i županijskih kako nekakva alternativa interesantne su projekcije. Dakle, za 8 regionalnih i 5 županijskih ukupan iznos izgradnje trebao je biti negdje oko 350 milijuna eura, a za jedan centar za gospodarenje otpadom u svakoj županiji nešto više, dakle gotovo 400 milijuna eura. Ono što moram reći na samom kraju je zapravo da je trenutno za 7 županija panonske regije u RH bila, dakle ona je sad završena, a taj master plan čini mi se da je pri kraju. Bio je odabir zapravo najpovoljnije lokacije. E sad, opet sa ovog mjesta moram spomenuti problem Osječko-baranjske županije, Vukovarsko-srijemske županije koji su odredili se da će biti regionalno odlagalište otpada u Antunovcu i nakon toga kreću veliki problemi. I sad imate tužbu austrijsko-njemačkog konzorcija, Strabaga gdje pojedine jedinice lokalne samouprave koji su bili osnivači tvrtke za zbrinjavanje otpada istočne Slavonije tzv. ZOIS-a terete jedinice lokalne samouprave, odnosno gradove u ogromnom iznosu sredstava. Pa recimo grad Vinkovci bi trebali platiti naknadu od 18 milijuna kuna, a izvorni proračun je 10 milijuna eura. Dakle, 70 milijuna kuna. Na koji način funkcionirati u takvom gradu? Pa onda idemo na nagodbu od 6,3 milijuna kuna kao to je puno manje. Problemi postoje. O divljim odlagalištima mislim da nema previše svrhe trošiti riječi. Na žalost divlja odlagališta su posljedica prvenstveno civilizacijske nekulture pojedinaca koji žive u ovoj državi. I koliko god se divlja odlagališta budu čistila moram koristiti grublji rječnik primitivci će i dalje bacati otpad na takva mjesta. Ono što mislim da je vrlo važno naglasiti, a to je informacijski sustav gospodarenja otpadom koji je, dakle preko Agencije za zaštitu okoliša u funkciji. Ali ono što je Državna revizija utvrdila zabrinjava, a to je da se pojedine jedinice lokalne samouprave još uvijek ne snalaze u informatici i podatke dostavljaju u papirnatom obliku. Dakle, to je slična situacija kao i u Državnom povjerenstvu za procjenu šteta od elementarnih nepogoda gdje ljudi ne znaju koristiti elektronički registar šteta u poljoprivredi. Zabrinjava isto tako činjenica da dobar dio jedinica lokalne samouprave uopće ne dostavlja podatke, tako da izvješće same agencije zapravo koje je predstavljeno i javnosti nije cjelovito jer tu nedostaju određeni podaci. Zašto je tome tako? Hoće li se te jedinice lokalne samouprave na koji način i kako sankcionirati e sad to je zaista na Državnoj reviziji da procijeni. Ali slažem se da ih treba na određen način stisniti. Dakle, informacijski sustav gospodarenja otpadom je nešto bez čega u budućnosti RH ne može i to je jednostavno imperativ [[Upadica Stazić: Privedite kraju.]] Dakle, vrijeme mi je isteklo pa ću samo na kraju reći da će Klub zastupnika SDP-a podržati ovo Izvješće.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Poštovani Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Rimac, slažem se vama da je ipak u dijelu upravljanja odnosno gospodarenja otpadom napravljeno dosta. Naime, planirani rok u kojemu je trebalo biti obuhvaćeno 99% domaćinstava, kućanstava u Hrvatskoj organiziranim prikupljanjem otpada je već to riješeno prije. Danas je kažem 99% stanovništva to ima organizirano prikupljanje otpada. S druge strane ipak je sanirano 750 lokacija od oko 3000 odlagališta koliko ih je pobrojano bilo u RH. Krenulo se u izgradnju centara. Ali se bojim da Vlada nije shvatila ili nije dala punu pozornost značaju gospodarenja otpadom u Hrvatskoj kad ona sama nije donijela Plan gospodarenja otpadom koji je morao biti temeljni dokument i za jedinice lokalne samouprave s jedne strane. S druge strane upravo ono što je i kolegica Tireli navodila kao vrlo značajan problem da već godinama funkcionira prikupljanje te posebne kategorije otpada na poluzakonitom ne znam kako ću nazvati načinom. Mora tjerati Vladu da ove rokove postigne, tim više što mi nalazimo se u tom prijelaznom razdoblju u kojemu Hrvatska to mora uspostaviti i ako to ne uspostavi nama slijede kazne. To je ono što se može obiti o glavu RH i građanima RH, to neizvršavanje obveza koje smo preuzeli. Hoćemo li mi te kasnije rokove moći u dogovoru sa komisijom pomaknuti u desno nisam siguran ali u svakom slučaju to je već trebalo napraviti. Slažem se s vama da je sustav institucija u Hrvatskoj u dijelu koji se odnosi na zaštitu okoliša dobro postavljen, ministarstvo, fond, agencija itd., itd. Ali sve to skupa premda smo uspostavili taj institucionalni sustav on ne funkcionira onako kako treba i to je doista kočnica u razvoju ovog segmenta.
Na repliku odgovara Damir Rimac.
Poštovani kolega Bačić dakle 3 stvari. Prvo, jako mi je drago što se slažete sa mnom u dijelu ove rasprave. Drugo, podsjetio bih vas da je prosinac 2011. godine bio rok za uspostavu regionalnih centara za gospodarenje otpadom, a to je bilo u vrijeme mandata vaše Vlade koja isto tako nije odradila neke stvari. Budimo realni i recimo to pred hrvatskom javnošću, kasnilo je i s vama. Pa ne očekujete valjda da će nova Vlada odmah u startu riješiti sve zaostatke koji su postojali. I treće, podsjetio bih vas da do lipnja 2014. godine kada je rađena revizija, dakle nalaz za 2013. godinu, Grad Zagreb i Ličko-senjska županija nisu imali uopće definiran koncept gospodarenja otpadom.
Nova replika, poštovana Nansi Tireli.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Rimac spomenuli ste fond i sufinanciranje jedinica lokalne samouprave u nabavi opreme i materijala, međutim isto tako svi smo svjesni da jedinice lokalne samouprave vrlo teško ostvaruju nekakve zacrtane ciljeve barem one koje su donijele svoju strategiju i svoj plan. Dakle, gdje je problem i kako bismo eventualno taj problem mogli poboljšati ili popraviti? Imamo jednu godinu gdje fond planira sufinancirati određene programe sa 1,06 milijardi kuna. Od tih planiranih sredstava 162 milijuna odnose se na programe i projekte zaštite okoliša, odnosno realiziraju se u 52% manjem iznosu od onoga što je planirano. Projekti i programi energetske učinkovitosti sa 117 milijuna ili 9% manje od planiranog, administrativno upravljanje i opremanje sa 60 milijuna kuna, odnosno sa 39% više od planiranog. I sad slušajte, posebne kategorije otpada od tih 1,06 milijardi kuna sa 720 planiranih milijuna i realiziranih milijuna što je 20% više od plana. Ako te nesretne posebne kategorije otpada koje se evo kolega Bačić se dvoumi, ja bih slobodno rekla bez dvoumljenja, da se sakupljaju na nezakonit način, uspijemo riješiti, uspijemo maknuti iz ovakvog načina uzmemo drugi sistem i tih 720 milijuna godišnjih kuna planiranih za posebne kategorije otpada preusmjerimo u jedinice lokalne samouprave ja vam tvrdim da ćemo napraviti puno.
Na repliku odgovara Damir Rimac.
Poštovana kolegice Tireli dakle ja osobno držim da je stvar ha kako to nazvati lokalne operative i administrativne podrške unutar jedinica lokalne samouprave da pripreme svu dokumentaciju i da zapravo apliciraju zamolbom prema Fondu za zaštitu okoliša. Prema nalazu Državne revizije u RH postojalo je "svega" pod navodnicima 3000 ilegalnih odlagališta otpada i iz fonda je do prosinca 2013. godine izdvojeno preko 230 milijuna kuna. Dakle, to nisu mala sredstva. Ta divlja odlagališta se ne nalaze samo u Zagrebu ili oko Zagreba, ona su diljem lijepe naše. Dakle, ja osobno držim da ta sredstva mogu biti i trebaju biti veća ako će se na pravi način koristiti. Ali u reviziji ste vjerojatno vidjeli da je izvješće išlo u tome smjeru da su pojedine jedinice lokalne samouprave koristili nenamjenska sredstva. Krivo sam se izrazio, dakle sredstva koja su bila za sanaciju oni su potrošili za nekakve dnevno operativne razloge. E to je problem.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani Srđan Gjurković, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani glavni državni revizoru, zamjeniče, pomoćnici, pomoćnica, kolegice i kolege. Dakle, u ime kluba HNS-a odmah da kažem da ćemo podržati ovo izvješće kao naravno i sva izvješća koja su danas tematizirana na temu Izvješće o radu Državne revizije. Dosta se, moji prethodnici su razgovarali, pričali i govorili o obavljenoj reviziji učinkovitosti gospodarenja otpadom u RH. I to je sigurno tema koja je nešto na čemu bi mi mogli potrošiti cijeli dan, možda bi i trebali jer baš kad čitamo ovo izvješće Državne revizije ono ukazuje da ima jako, jako puno problema i da oni ne proizlaze samo od toga da li mi imamo strategiju 2015.-2020. Da bi mi riješili probleme koje imamo, da bi uhvatili rokove ne vjerujem da ćemo imati mogućnost pomjerati rokove 2018. godine. Jako, jako je ovdje bitno i jedna je od ključnih uloga u biti gradova, općina i županija i ta nekoordiniranost koja je dosada bila, pa ne surađivanje između općina i županija u kojoj ste imali istu političku opciju. Recimo u Splitsko-dalmatinskoj županiji imamo općinu Lečevica koja je riješila sve prostorno planski gdje su građani rekli da prihvaćamo da otpad dođe u našu općinu u vlasti je izvršnoj Splitsko-dalmatinskoj ista opcija, odnosno HDZ, ugovori su se o kupnji zemljišta, predugovori potpisali ima već 7 godina ali se još nije otkupilo zemljište. Agencija odnosno tvrtka koja bi trebala u biti gospodariti sutra sa tim regionalnim centrom je u vlasništvu županije, oni nisu htjeli otvoriti prostor niti Gradu Splitu za suvlasništvo, niti općini što bi bilo logično, što imamo u Primorsko-goranskoj koja je naglašena kao jedna od bolje, a s druge strane bez Grada Splita i rješenje famoznog Karepovca i da Grad Split bude dio tog sutra rješenja u Lečevici o tom Centru za regionalni otpad bez Splita nema uopće isplativosti i fleksibilnosti rađenja regionalnog centra. Dakle, ta neću reći neorganizacija, nego nekoordinacija, nespremnost, aljkavost sutra će netko riješiti dovodi u situaciju u biti sada Vladu Republike Hrvatske da mijenja očito i strategiju i način da bi to riješilo. Vidjet ćemo kad dođe strategija na stol jer na ovaj način nećemo nigdje stići. Pojedinci, Istarska, Međimurska, Primorsko-goranska su riješili, ali mi ovdje u Hrvatskom saboru moramo voditi računa o svim građanima RH, o svim regijama i svim problemima. I veći dio na neki način krivnje u svakom slučaju potpada pod lokalnu samoupravu i županije al šta sad upirat prstom ti si kriv ili on je kriv od toga nema ništa. Moramo onda napraviti novi koncept koji će omogućiti da se to riješi na adekvatan način. Ja bih želio ukazati i na ove druge tri točke koje imamo u ovom izvješću, koje su isto tako jako, jako bitne. Kad govorimo u biti o upravljanju učinkovitosti osnivanja ulaganja u opremanje i razvoj poduzetničkih zona, 3,4 milijarde je u zadnjih desetak godina uloženo što se sredstva državnog ili lokalnih ili županijskih proračuna i onda kad dobijete ovo jedno odlično izvješće temeljem kojeg u biti sad u budućnosti treba donositi i političke odluke, strateške odluke a onda normalno operativno rješavat. Imao činjenicu da u Hrvatskoj postoji 1308 gospodarskih zona, od toga 451 je u funkciji, a to u funkciji znači da ima jedna tvrtke i jedan zaposleni, to vam je isto u funkciji. Dakle, nemojmo mislit da su sve kao neke zone koje zaista rade gdje ima i više stotinjak zaposlenih da ne kažem i par tisuća. 458 milijuna kuna uloženo je u zone koje nisu u funkciji. Strategije, klasika strategije načina upravljanja zonama, organiziranja, promocije, suradnje jedne općine sa drugom susjednom koja ima zone, da ne govorimo o ulozi županije u objedinjavanju toga i ponudama prema poduzetnicima. Naravno tu i tamo periferno ima ali svako nudi svoje i cjenka se i onda govorimo o konkurentnosti. Dakle, u 1308 poslovnih zona u RH možda nama treba 1500, ali one moraju biti napravljane na način na koji, znači nije tu bitan broj, bitan je sadržaj. A sadržaj kaže da u biti je to neorganizirano, ne pripremljeno, ne sustavno i dan danas na taj načina, ali mnogi su političke izbore ili dobivaju ili misle dobiti na način mi ćemo otvoriti zonu, pa će doći ovi, doći će oni itd. itd. O ponudi i načinu pristupa u nuđenju prostora naravno poduzetnicima u tim zonama, šta domaćim ili stranim a možemo reći sve su domaći ako smo u EU te različitosti to je nešto što je normalno, dodatno zbunjuje i nije potrebno. Dakle, jedna ovakva revizija učinkovitosti u biti je temelj da se donose određen političke odluke i u ovom domu, ali i naravno i u općinama, gradovima i županijama ak će se pristupati, a jedino ispravno je pristupati ipak racionalno, efikasno i učinkovito kao što ovdje piše. Dalje, izvješće o obavljanoj reviziji učinkovitosti postizanja rezultata i ostvarivanja ciljeva poslovanja trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave. Radi se o 92 trgovačka društva, iznimno složen posao i prema ne samo ovom skupnom, nego detaljnim izvješćima može se reći da je Državna revizija napravila jedno opet početno stanje za donosit dalje odluke. Iznimno je dobro i potrebito da se ovo nastavi, ja znam da Ured državne revizije samostalno odlučuju, Hrvatski sabor može preporučiti što i kako bi bilo uputno možda u interesu da se radi s obzirom na buduće donošenje odluka i zakona, ali bi bilo sigurno uputno i dobro ako je moguće s obzirom na kapacitete da se ovaj dio isto tako nastavi jer je iznimno bitno ne samo na koji način će oni dalje raditi s obzirom na ove preporuke kojih ima ako se ne varam 14 a za javnu nabavu 10-ak tvrtki ih ima i preko 40, da se iskontrolira na koji način će se raditi nego na taj način se radi i određeni jasni pritisak da se stvari popravljaju i ispravljaju ako netko misli da može raditi na način na koji nije adekvatno. Ono šta je bitno pa ću opet reći neovisno je li 14 preporuka ili 42, pitanje je sadržaja tih preporuka. Da li su te preporuke opće, načelne koje poboljšavaju i možda malo kozmetički neko izvješće. Međutim, kada pogledamo sadržaj tih preporuka, on je suštinski, planiranje, strategija, izvješća. Pita se čovjek kako su ta trgovačka društva uopće funkcionirala, tko je njih kontrolirao od strane općine i gradova. Bilo je u raspravi, trebamo mijenjati zakone kada vidimo ovakva izvješća, moramo ih nadopunjavati jer očito neki ne rade, ne posluju na način na koji bi bilo potrebito sa tim trgovačkim društvima. Jedan dio trgovačkih društava je naravno na tržištu a jedan dio je komunalan, monopolistički da to tako kažemo. Ne treba mijenjati zakone, mi imamo sasvim dobre zakone, samo ih treba provoditi. A očito i nadzor nad tim trgovačkim društvima mora biti puno kvalitetniji i od vlasnika šta lokalne samouprave a i naravno što se tiče i ministarstava i Vlade po pitanju javnih trgovačkih društava gdje se napravila analiza javne nabave, gdje su uočeni određeni nedostaci u svima. I to je nužno i potrebito da se ponovno obnovi, iskontrolira, da se vidi jesu li se preporuke napravile i time u biti podigli smo jedan standard što je iznimno bitno za sve nas, vjerujem standard i poslovanja i pristupa upravljanja javnim sektorom. Ne smatram da javni sektor ne može imati kvalitetne menadžmente koji može kvalitetno kao i u privatnom sektoru to obavljati ali očito je potreban što bolji i što kvalitetniji nadzor. Mislim da su ova izvješća jedan dobar temelj ne za izmjenu određene regulative zakonske nego za što kvalitetnije i bolje upravljanje svim tvrtkama i javnim dobrom. Znači revizija učinkovitosti ne samo da je ukazala na način na koji bi se financijsko upravljanje u praksi trebalo bolje činiti nego i da te financijske učinke i kroz ljudske i kroz materijalne i organizacijske resurse napravimo što kvalitetnijim i učinkovitijim za cijelo društvo, za građane, a u onom segmentu gdje građani plaćaju a plaćaju uglavnom sve ovo šta je ovdje i iskazano, bude ta usluga i što kvalitetnija i da taj novac ima onu pravu vrijednost za novac, vrijednost za društvo koju ljudi plate da se to i vrati nazad. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prva replika Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Gjurković, čini mi se da ste nekako za neispunjavanje ciljeva koje smo prihvatili u dijelu gospodarenja otpadom značajnu krivicu prebacili na jedinice područne, lokalne (regionalne) samouprave, dakle gradove i općine a i županije. S jedne strane moram reći da je projekt centra za gospodarenjem otpadom složen proces pa i za jedinice područne samouprave i bez pomoći središnje države to vrlo teško ide, gotovo nemoguće i u onom dijelu prikupljanja dokumentacije a da ne govorim u financijskom dijelu bez Fonda za zaštitu okoliša ovo se ništa ne može napraviti. Ali s obzirom da je država preuzela obveze u postupku pristupanja u punopravno članstvo ova Vlada je napravila dva dokumenta, dva zakona koje je Sabor usvojio, koji u priličnoj mjeri dižu nadležnost jedinice lokalne samouprave i Zakon o prostornom uređenju i Zakon o gradnji i Zakon o strateškim investicijskim projektima. Ako Vlada drži da, kao što vi govorite da se jedinice područne samouprave muče sa ovim projektima, sa izgradnjom ovih centara i sasvim zajedno ima dovoljno alata u Zakonu o strateškim investicijskim projektima, neka se to proglasi strateškim projektom, to su svi projekti preko 20 milijuna eura, odnosno preko 150 milijuna kuna. Prema tome sve su pretpostavke ispunjene da ih preuzme Vlada pa neka Vlada onda ih riješi, neka ih realizira, neka skrati procedure kao što je to sa tim zakonom predviđeno i neka na dijelu pokaže kako je taj zakon doista imao smisla. Po meni taj zakon da je imao smisla bila bi Vlada već u taj zakon uvrstila i ove projekte i njih realizirala a ne na ovakav način kao što vi prozivate za ovo odugovlačenje, na određeni način nesposobnost jedinice lokalne samouprave primjerice u Splitsko-dalmatinskoj županiji kada [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] i Splitsko-dalmatinsku županiju.
Odgovor na repliku Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ja moram reći što se tiče Splitsko-dalmatinske županije da ona je ta koja je bila kočnica jer ona je sve trebala pripremiti za razliku od općine koja je to vrlo brzo sve pripremila i čekala da županija dalje riješi. Kada govorimo o tome da li ja prebacujem na lokalnu samoupravu da bi branio Vladu, ne. Dakle ja čitam iz dokumenata, revizijom je utvrđeno a onda kreće, pojedine jedinice lokalne samouprave, pa onda idemo dalje, pojedine jedince lokalne samouprave, pa jedinice lokalne samouprave. Dakle samo se nabrojala analiza učinkovitosti jedinica lokalne samouprave, utvrđeno je da ne postoji itd., itd., i onda na kraju govorimo o ovom segmentu planiranja od strane države. Dakle to je dokument koji ste i vi podržali kao da je dobro i odlično napravljen od strane državne revizije. A tamo jasno piše da od 20 stavki 19 se odnosi na jedinice lokalne samouprave. To je to, to je činjenica.
Druga replika, poštovana Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Pa poštovani kolega Gjurkoviću, ja se s vama ne mogu složiti kad govorite da u poslovanju trgovačkih društava koja su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave da mi imamo dobre zakone. Kako možemo imati dobre zakone ako redom stoji: u 92 trgovačka društva 86 imaju propuste vezane za mjerenje poslovnih rezultata, 83 propuste u vezi postavljenih ciljeva, 45 nije s osnivačem uredilo financiranje poslovanja, 36 nije postiglo zadovoljavajuće rezultate i tako redom. Gotovo da nema, odnosno ja mislim da i nema trgovačkog društva kod kojeg nisu utvrđene nepravilnosti. Jel moguće da onda baš nitko ne zna raditi ili ste malo razmislili i vidjeli da trgovačka društva u vlasništvu jedinice lokalne samouprave imaju možda 2 ili 3 zaposlenika, da je taj isti zaposlenik istovremeno i naplaćuje parkiralište i kadrovnike i čistačica, a tu mu se nalažu brojna izvješća, planovi, strategije, programi, izvještaji i dalje. Ja mislim da ipak ovaj dom treba ove preporuke uzeti u obzir i ne shvatiti da su to samo preporuke trgovačkom društvu nego ujedno i nama da nešto mijenjamo, da ipak razgraničimo male od velikih trgovačkih društava i ovisno o djelatnosti jer tu su obrađeni i oni koji se bave radijskom djelatnošću i oni koji se bave poslovnim zonama.
Odgovor na repliku, Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice, pa nitko vas ne tjera osnivat komunalno poduzeće i sutra reći oni ne mogu stići sve to obaviti. Udružuju se općine, gradove, komunalne tvrtke, sve je zakon predvidio i ostvario prostor da se može što efikasnije i kvalitetnije, učinkovitije osnivat trgovačka društva u jedinicama lokalne samouprave kako bi zadovoljile potrebe građana. Zakon o trgovačkim društvima koji definira šta radi i društvo s ograničenom odgovornošću i dioničko društvo, isto tamo jasno piše koja je uloga i nadzornog odbora i skupštine i svima je jasno da ono što je najveći problem definirat strateške ciljeve, donijet strateške planove razvoja, godišnje programe rada. Pa ne moramo donosit neki novi zakon kad to već piše, to njima u statutima svima piše, samo je to druga stvar što se to ne provodi. Ako tvrtka ne može to sve raditi onda se spoje dvije, tri, organiziraju se i povezuju se jedinice lokalne samouprave, da ne ponavljam. Prema tome, onaj koji ne može odradit onaj osnovni posao, a da to znači da prima određene prihode, da napravi plan, da napravi izvješće od tog plana utrošenih sredstava, onda mislim da takva tvrtka ne treba ni postojat, niti biti i ne može biti u službi građana i koristit sredstva građana ako ne može i opravdat ta sredstva. Prošle godine smo imali izvješće o učinkovitosti naplate i cijena komunalnih usluga gdje se isto jasno vidjelo kapacitiranost i način rada i potpuno različito kako rade komunalne tvrtke i naplaćuju tu komunalnu naknadu, posebno vodnu. Znači sve se može ako se složi po struci i po zanatu i nema tu kukanja.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prijavila se poštovana Mirela Holy. Nema je, gubi pravo na raspravu. Poštovana Đurđica Plančić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani glavni revizoru sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja neću o otpadu već ću se osvrnuti na Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti osnivanja i ulaganja u opremanje i razvoj poduzetničkih zona. Naime, podaci i ocjene koje sam pročitala u tom izvješću ponukali su me da iznesem nekoliko rečenica o ovoj temi. Ne mogu reći da su me ti podaci posebno iznenadili ili šokirali ali su me se dojmili jer zorno prikazuju neodgovornost, nemarnost i neumjerenost, odnosno pravu rastrošnost odgovornih na svim razinama pri trošenju javnog novca. Zato ću ponoviti neke ključne zbirne podatke iz sažetka izvješća. U 515 jedinica lokalne samouprave i 3 županije prema prostorno-planskoj dokumentaciji krajem 2013. godine planirano je 1038 poduzetničkih zona na 30280 hektara zemljišta. Međutim, poduzetnička se aktivnost i to prema vrlo blagom kriteriju od najmanje jednog poduzetnika sa 1 zaposlenim u zoni odvija u svega 1/3 od njih tj. u 451 zoni, dok ih 857 nije u funkciji iako je u takvih 260 uloženo 458 milijuna kuna. Do konca 2003. godine u poduzetničke je zone uloženo 323 milijuna kuna, a onda od 2004. do konca 2013. ravno 3 milijarde i 50 milijuna kuna. 868 milijuna kuna uloženo je iz državnog proračuna, milijarda i 725 milijuna kuna iz lokalnih proračuna, 193 milijuna kuna iz županijskih proračuna i 263 milijuna kuna sredstava trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne samouprave ili Republike Hrvatske. Dalje slijedi podatak o 5571 hektarom zemljišta vrijednog milijardu i 375 milijuna kuna koje su za ovu namjenu jedinice lokalne samouprave stekle od Republike Hrvatske, od čega darovanjem 3353 hektara, izdvajanjem iz šumsko-gospodarske osnove uz naknadu Hrvatskih šumama 2218 hektara te od privatnih vlasnika 854 hektara. Zatim se navode utvrđene nepravilnosti i propusti od kojih ću izdvojiti: da se prilikom donošenja odluka o osnivanju poduzetničke zone nisu izrađivale nikakve studije opravdanosti osnivanja zone niti učinaka koje se namjeravaju postići, da velik broj jedinica lokalne samouprave darove na nekretnine nisu privele svrsi iz ugovora o darovanju ili su ih prodale ili su te nekretnine prodale u roku kraćem od tri godine što je sukladno tom ugovoru. Za 37 zona nije dostavljena dokumentacija o namjenskom utrošku sredstava, a ugovori o prodaji zemljišta u zonama vrlo često ne sadrže odredbe o daljnjoj namjeni, te zaštiti javnog interesa pri eventualnoj novoj prodaji. Poduzetnički bum u smislu osnivanja zona nastupio je donošenjem Programa Vlade RH za poticanje malog gospodarstva, tj. programa razvoja poduzetničkih zona za razdoblje od 2004. do 2007. i nastavljen programom poticanja malog i srednjeg poduzetništva od 2008. do 2012. Tim su dokumentima postavljeni ciljevi koji se njima trebaju postići. Iz priloženog izvješća proizlazi da su oni ispunjeni samo po broju zona i velikim ulaganjima dok pozitivni ekonomski efekti definitivno nisu ispunjeni. Temeljem ovih programa gotovo svaka jedinica lokalne samouprave pristupila je formiranju svoje ili čak nekoliko svojih poduzetničkih zona, a da nije sagledala potrebu niti opravdanost njihove izgradnje. Pored jedne takve zone potpuno opremljene sa širokim asfaltnim cestama, vodnim priključcima, pročistačem otpadnih voda, trafostanicom i javnom rasvjetom intenzivnijom od nedalekih zaseoka, a potpuno prazne. Prolazim svakog tjedna u svoju županiju, mislim da se zove Vučevica. Moja Splitsko-dalmatinska županija može se pohvaliti u navodnicima sa najvećim brojem planiranih zona. Njih 166 na 3374 ha u 47 gradova i općina, a samo 8 jedinica lokalne samouprave u županiji nije planiralo poduzetničku zonu. Tako je grad Omiš planirao 13 zona od kojih niti jedna nije u funkciji. Grad Trilj 10 zona od kojih 9 nije u funkciji. Grad Trogir i općina Hrvatske po 9 zona od kojih je samo jedna u funkciji. Općina Lovreč 7 zona od kojih niti jedna nije u funkciji itd. itd. Od svih 166 zona samo njih 40 je aktivnih, dok je 126 neaktivnih iako je i u njih uloženo 20,7 milijuna kuna. Svega 19 zona je opremljeno, a prema poduzetničkim aktivnostima u njima samo su dvije potpuno aktivne, šest srednje aktivne i jedanaest u početnoj aktivaciji. Moja županija može se također pohvaliti i vrijednosno najvišim ulaganjima u zone u iznosu od 418 milijuna kuna. U sto planiranih zona koje nisu u funkciji nije bilo ulaganja niti su još donesene odluke o osnivanju. Ovdje koristim priliku i apeliram na odgovorne u tim sredinama, da preispitaju svoje namjere i razumno razmotre mogućnost promjene djelatnosti i iskorištenja zemlje u druge namjene jer mislim da je pravo vrijeme za takve odluke. U moru iznijetih negativnih podataka i konstatacija ohrabruje me osobno iskustvo kao i u ovom izvješću prenesena ocjena očitovanja državnih institucija Ministarstva poduzetništva i obrta, Ministarstva regionalnog razvoja, te Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom. Kad govorim o osobnom iskustvu govorim o činjenici da je moj mali grad kao jedna od brojnih jedinica lokalne samouprave je koristio sredstva državnog proračuna za poduzetničku zonu. Bespovratna sredstva su nam kao akontacija temeljem natječaja dodijeljena i uplaćena 2004. godina, ali smo tek dolaskom ove Vlade u 2012. godini bili prisiljeni u državni proračun uplatiti doduše ne velika, ali nenamjenski utrošena sredstva. Bitno odgovorniji pristup u kontroli trošenja sredstava državnog proračuna kao i namjenski dodijeljenog državnog zemljišta vidljiv je i po poduzetim radnjama i mjerama Ministarstva poduzetništva i obrta i Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom u posljednje tri godine. Tako je ministarstvo obavilo nadzor namjenski korištenih dodijeljenih potpora, poduzelo mjere za povrat sredstava koja nisu pravdana, aktiviralo sredstva naplate, te obavijestilo Državno odvjetništvo o utvrđenim zloupotrebama. Temeljem tih radnji u državni proračun je vraćeno 7 milijuna i 170 tisuća kuna. Istovremeno je i Odjel za nadzor u Državnom uredu za upravljanje državnom imovinom pristupio reviziji sklopljenih ugovora o darovanju o čemu će podnijeti izvješće, a također će biti obvezno postupati i po Strategiji upravljanja i raspolaganja imovinom u vlasništvu RH i Uredbe o darovanju nekretnina u vlasništvu RH iz 2013. godine. Zaključujem da će ovo iscrpno izvješće i upućene preporuke koristiti i njima kao i drugim odgovornim subjektima u jedinicama lokalne samouprave i županijama da brojne nepravilnosti poprave i u narednom razdoblju s puno više odgovornosti pristupaju planiranju i formiranju novih poduzetničkih zona, da aktivnosti usmjerene na popunjavanje već formiranih zona i pribavljanja sredstava iz fondova EU za financiranje poduzetničkih projekata, te da se iz državnog proračuna u buduće financiraju samo one zone koje su perspektivne uzimajući u obzir broj zona u jedinicama lokalne samouprave i županije. Sigurna sam da u našoj zemlji u sadašnjoj ekonomskoj situaciji postoje daleko važnije potrebe za koje se trebaju trošiti novci poreznih obveznika i građana. I na samom kraju pohvalit ću državne revizore na dobro obavljenom poslu i zaželjeti da i nadalje odgovorno pristupaju svojim zadaćama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Posljednja rasprava, poštovana Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani glavni državni revizor gospodin Klišić sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa meni je jako žao zašto preko jednog ovakvog posla kao što je revizija poslovanja trgovačkih društva u vlasništvu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave prelazimo tako brzo. Jer ako se osvrnemo i da ponovno ne govorim o brojkama da je gotovo u svim trgovačkim društvima utvrđene su nepravilnosti i da su dane brojne preporuke, kvalitetne preporuke, a da upravo mi koji možemo mijenjati zakone, zakonske propise olakšati rad tim trgovačkim društvima ne zastanemo i ne vidimo što je to što bi trebali mijenjati. Ja bih evo molila ako mogu sugerirati Državni ured za reviziju da drugi put Saboru da preporuku što bi to trebalo mijenjati da olakšamo rad trgovačkim društvima i ljudima na terenu. Na kraju krajeva mislim da smo i zbog toga tu. Evo na primjer, trgovačka društva koja su bila obuhvaćena revizijom u postupcima javne nabave tu su utvrđene nepravilnosti kod svih. Kad se govori o nepravilnostima u postupku javne nabave odmah to nekako se poistovjećuje kao kad ti postupci nisu ispoštivani i kao da se radi o nekim kriminalnim djelima. Pa onda kaže planovi nabave ne sadrže podatke o predmetu nabave, procijenjenoj vrijednosti za predmete nabave čija je procijenjena vrijednost jednaka ili veća od 20 tisuća kuna, a manja od 70 tisuća, društva nemaju unutarnje akte o upravljanjima postupcima nabave, a to su pravilnici o primjeni, korištenju i održavanju nabavljene robe i opreme te obavljanju usluga. Mislim da mi zaista nemamo dobar zakonodavni okvir koji regulira navedena područja kad nam sva trgovačka društva posluju uz utvrđene nepravilnosti. Zašto se ne poštuju rokovi i utvrđene procedure od strane trgovačkih društva? Pa rokovi i procedure usporavaju postupak, otežavaju ga i zbog toga ta trgovačka društva, njihove uprave i njihovi osnivači te njihovi čelnici trpe brojne kritike. Naime, vrijeme koje treba proteći otkada se utvrdi potreba za nekom intervencijom ili investicijom do vremena početka radova koje očekuju građani dugotrajna je i za nju je potrebno od sazivanja skupštine, osiguranja sredstava, objave plana nabave, potom raspisivanje natječaja, evaluacije ponuda, donošenje odluke o odabiru najpovoljnije ponude, roka mirovanja do potpisivanja ugovora i tek tada radova. Zato je potrebno više mjeseci. Zbog potrebe i pritiska javnosti kojima često pomažu i naši mediji svjesno se ne poštuju rokovi. Posebni problem imamo mi u turističkim mjestima. Od donošenja proračuna do ispoštivanja svih ovih rokova ulazimo u turističku sezonu. Nadalje, od 92 trgovačka društva u 16 je ocijenjeno da nisu ostvarili svrhu radi koje su osnovani. Da li je već zapošljavanje ili otvaranje novih radnih mjesta, smanjenje broja nezaposlenih može biti dovoljno dobar razlog da ima smisla osnovati to trgovačko društvo kad znamo da su trgovačka društva oslobođena plaćanja PDV-a odnosno zakon im omogućava prebiti PDV što jedinica lokalne samouprave, grad, općina i županija ne mogu. Da li je racionalizacija troškova dovoljno dobar razlog za osnivanje trgovačkog društva? Zašto trgovačko društvo u vlasništvu grada ili općine ima uštedu od ništa manje nego 25% na investiciju? Na primjer, izgradnja vodovodne mreže. Dok je ta ista investicija ako je investitor grad ili općina skuplja ako je naručuje grad. Tako npr. investiciju za izgradnju vodovodne mreže vrijednu 2 milijuna kuna trgovačko društvo stoji toliko, a ako grad sam naručuje dodatnih 500 tisuća kuna više. Možete samo zamisliti što se sve može izgraditi, opremiti, što se sve može financirati s tim sredstvima. Okosnica revizije činilo je glavno pitanje da li su trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave postigla planirane rezultate i svrhu radi koje su osnovani? Da, i gradovi i općine kao investitori su oslobođeni plaćanja PDV-a a ne kao što je sad po najnovijim izmjenama plaćamo PDV gradovi i općine, ovo govorim kao čelnik grada, plaćamo PDV čak na najam prostora, zasigurno ne bi iznalazili i ovakve načine za uštedu i racionalizaciju troškova. Nadalje, gledajući kriterije u pojedinim područjima revizije može se zaključiti da su društva bila dužna izraditi brojne planove, programe, strategije, izvještaje, definirati misiju, viziju. Nisu definirala strateške ciljeve, nisu donijela dugoročne planove razvoja itd. Za sve to je potrebno trgovačko društvo dodatno ekipirati, zaposliti nove ljude ili angažirati vanjske suradnike. Sve to iziskuje i dodatne troškove i sredstva koja se zbog ovih u većini slučajeva formalnosti moraju stoga uskratiti osnovnoj djelatnosti zbog koje je trgovačko društvo i osnovano. I ono kao što sam rekla kad trgovačko društvo ima dva ili tri zaposlenika sve to od njega očekivati je malo pretjerano ili besmisleno. Isto tako osnivači gradovi i općine kojima su dužni podnositi ta izvješća oni s velikom pažnjom sigurno nadziru njihov rad. Stoga revizije trebaju nadzirati zakonitost rada tih trgovačkih društava ali mi u ovom Visokom domu trebamo to pojednostaviti. Zakon se mora poštivati ali ne trebamo ga toliko iskomplicirati da u biti trebamo zatvoriti ta mala trgovačka društva koja sigurno gradovi i općine nisu osnovali bez dovoljno dobrog razloga. Zatim imamo slučaj da se uspoređuju i analiziraju ostvareni prihodi, prihodi od potpore osnivača. Treba upozoriti da nije za usporedbu ova analiza u kojoj se na jednaki način pristupa trgovačkom društvu koji upravlja gospodarskom zonom i onaj koji pruža usluge parkiranja ili je registriran za radijsku djelatnost. Naime, trgovačko društvo koje upravlja parkiralištima stoji tamo i nema potporu osnivača u kunama, ali je drugačija potpora dobivena od osnivača. To trgovačko društvo je dobilo više tisuća metara kvadratnih javne površine na korištenje bez naknade. Da je tu površinu iznajmilo od privatnika platilo bi poprilični iznos i vjerojatno bi poslovalo s gubitkom. Isto tako da taj grad ili općina iznajmi to nekom privatniku ostvarilo bi određeni prihod. Ne može se reći da onda to trgovačko društvo nema indirektnu potporu svog grada ili općine. U 45 od ukupno 92 trgovačka društva nije s osnivačem uredilo financiranje poslovanja što sigurno je po meni greška prije osnivača nego samog trgovačkog društva jer kako ti gradovi i općine, odnosno njihova vijeća ili županijske skupštine usvajaju njihova financijska izvješća ako ovo nije usklađeno. Još jedan apel da ove preporuke ozbiljnije shvatimo upravo mi u Saboru i nastojimo pojednostaviti akte ako stvarno ta trgovačka društva posluju sa brojnim nepravilnostima onda bi bilo u redu da i nose nekakve sankcije. Znači ili pojednostaviti ili prekršajno u najmanju ruku goniti one koji te zakone ne poštuju. Hvala.
Zahvaljujem. I zaključujem raspravu. Zahvaljujem svima koji su u njoj sudjelovali kao i predlagateljima.
A)Izvješće o obavljenoj reviziji o učinkovitosti gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj; B) Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti osnivanja i ulaganja u opremanje i razvoj poduzetničkih zona; C) Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti postizanja rezultata i ostvarivanja ciljeva poslovanja trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave; D) Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti sustava javne nabave i trgovačkim društvima u vlasništvu Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći Zaključak: "Prihvaća se izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj. 2. Prihvaća se Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti osnivanja i ulaganja u opremanje i razvoj poduzetničkih zona. 3. Prihvaća se Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti postizanja rezultata i ostvarivanja ciljeva poslovanja trgovačkih društava u vlasništvu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. 4. Prihvaća se Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti sustava javne nabave u trgovačkim društvima u vlasništvu Republike Hrvatske.". Molim glasajmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 100 za i 1 suzdržan, usvojen predloženi zaključak.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda, to je: a)Prijedlog Odluke o razrješenju djela članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje b)Prijedlog Odluke o imenovanju djela članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje. Predlagateljica odluke je Vlada Republike Hrvatske sukladno članku 89. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Kratko ili dugo, u svakom slučaju ministar znanosti, obrazovanja i sporta poštovani Vedran Mornar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani zastupnici i zastupnice. Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje ima predsjednicu i 14 članova. Za njih 7 istekao je mandat. To su profesor Niko Apastuović, profesorica Dubravka Miljković, Bojana Hribljan, Vlado Prskalo, Ljiljana Radobuljac, Tomislav Reškovac i Eli Pijaca-Plavšić pa bi njih trebalo razriješiti. Umjesto njih imenovati 7 novih članova redom Vlatka Domović Učiteljski fakultet u Zagrebu, Goran Sučić Filozofski fakultet u Splitu, Viktorija Nevistić Osnovna škola Ivana Cankara, Dalibor Sumpor Tehnička škola Kutina, Josip Kličinović X. gimnazija, Ana Štefanec Dječji vrtić Dobro drvo i Marijan Šimek Školske novine.
Zahvaljujem ministre. Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih ljevičara javio se Nikola Vuljanić. Nema ga, klub gubi pravo na raspravu o ovoj temi. U ime kluba HDZ-a Željko Reiner potpredsjednik doma. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege. Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje je stručno tijelo koje treba pratiti kvalitetu sustava predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog odgoja i obrazovanja u RH. Osnivanje Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje bilo je očiti odgovor na potrebu da se za temeljni dio odgojno-obrazovanog sustava ustanovi jedinstvena podrška što je važno jer je značajan dio tog sustav obvezno obrazovanje. Time se nedvojbeno osnažuje koherentna slika o nacionalnom odgojno-obrazovnom sustavu kao cjelini sastavljanoj od različitih podsustava koji na temelju svojih posebnosti, različitosti funkcioniraju kao nedjeljiva kvalitativna cjelina. To je važno tim više što živimo u sustavu i državi u kojoj danas svega 58% djece od 4 godine ide vrtić, dok je to primjerice u Francuskoj 100% djece, u Nizozemskoj 99%, u Španjolskoj 97% ali nama bližima i sličnijima Mađarskoj 93%, u Sloveniji čak 89%. Mi živimo i u državi u kojoj za sve državne nagrade iznos nagrade ostao isti osim za nagradu Ivan Filipović čiji je iznos prepolovljen, a ona se dodjeljuje istaknutim osobama i ustanovama upravo u odgojno-obrazovnom sustavu. Na to je nedavno upozorilo baš Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje. Mi živimo i u državi u kojoj se škole raspadaju i prokišnjavaju, primjerice nedavno smo to iz medija čuli o gimnaziji Fra Andrije Kačića Miočića iz Makarske. Mi živimo u državi u kojoj profesori i nastavnici upozoravaju na kaos koji će nastati istovremenim provođenjem produljene nastave za učenike sa dvije negativne ocjene i državne mature. Dakle, cijeli niz problema postoji s kojima se mora suočavati i Nacionalno vijeće. I ja bih pohvalio rad Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje čija je uloga i odgovornost koje su pred njega postavljene zapravo velika. Ono je dosada održao 19 sjednica, donijelo značajan broj preporuka i mišljenja i sad dolazimo do onoga što smatram problemom, pa i propustom ali ne toga tijela već sustava. Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje je saborsko tijelo, međutim o izvješću tog saborskog tijela raspravljaju saborski zastupnici isključivo u okviru Odbora za znanost i obrazovanje. Dakle, mogu ga čuti i o njemu raspravljati samo članovi tog odbora. Smatram da su odgoj i obrazovanje ključan temelj razvitka društva, jamstvo opstanka društva pa zato držim da je uloga Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje značajna i da bismo o njegovom radu, o izvješćima o radu toga Nacionalnog vijeća trebali raspravljati na plenarnim sjednicama. Isto tako svi smo mi odabrali članove Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje, danas raspravljamo o prijedlogu odluke i razrješenju djela članova i imenovanju drugih i raspravljamo na plenarnoj sjednici, iako nas u dvorani ima strašno malo, ali ne raspravljaju o tome samo članovi Odbora za znanost i visoko obrazovanje. I mislim da je to dobro. I trebali bi upravo zbog toga i o njihovim izvješćima raspravljati svi, odnosno trebali bismo Nacionalnom vijeću za Odgoj i obrazovanje pružiti prigodu da podnesu izvješće o svom radu na plenarnoj sjednici svim saborskim zastupnicima koji su ih ponavljam još jednom i imenovali. Ovako ostavljamo dojam da imenujemo neke članove, sukladno zakonskoj proceduri ali da zapravo ne vodimo računa o njihovom radu sa kojim većina saborskih zastupnika zbog toga što to izvješće ne dolazi na plenarnu sjednicu i nije ni upoznata. Žao mi je kolegice i kolege da niste imali uvid u izvješće koje detaljno opisuje rad Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje a koji ističe pozitivne primjere i pohvale ali koje također daje uvid u probleme i prepreke s kojim se to vijeće susreće. Tako se u izvješću za razdoblje do veljače 2014. godine Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje ističe određene prepreke koje su otežavale rad tog vijeća. U izvješću je naglašeno da im je teško uspostaviti odgovarajuće relacije vezane uz određene vrste administrativne podrške sa ministarstvo kako u formalnim stvarima, tako još više u aktivnostima koje su sastavni dio djelatnosti Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje. Nacionalno vijeće u svom izvješću naglašava kako najčešće su nailazili na prepreke vezane uz činjenicu da su, citiram: "izlazili iz okvira ustanovljene procedure unutar nadležnost ministarstva". Uvažavajući naravno činjenicu da su za sve postupke unutar ministarstva nedvojbeno osim ministra nadležni i njemu odgovorni službenici, pomoćnici, savjetnici i načelnici itd.. Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje za svoja postupanja ne mora dobivati suglasnost od pojedinih članova ministarstva. Naime, pojedini članovi ministarstva nisu nadređeni Nacionalnom vijeću za odgoj i obrazovanje koje je saborsko tijelo kojemu je implicitna njegova autonomija u radu i odlučivanju bez obzira na tijelo koje mu pruža administrativnu podršku a takvo postupanje i nije sukladno zakonu. U više navrata Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje je raspravljalo o tim problemima na svojim sjednicama i oni su donijeli zaključak o potrebi izvještavanja nadležnih tijela i osoba o problemima sa kojima se kontinuirano susreću. Danas je na dnevnom redu Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju dijela članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje. Međutim, imao sam potrebu kratko se osvrnuti na njihov rad i na izvješće o radu tog Nacionalnog vijeća jer većina vas, kolegica i kolega zapravo nije imala prigodu sve to čuti. Ovo nameće naravno i ono najvažnije pitanje a to je koja je zapravo stvarno uloga i stvarni utjecaj Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje na sve što se zbiva u sustavu odgoja i obrazovanja. Nažalost svjesni smo činjenice da postoji nekoliko nacionalnih vijeća koja imaju vrlo jasne zakonom određene ingerencije no nažalost su u realnom životu marginalizirana. Pri tome ne mislim da je to krivica članova tih nacionalnih vijeća ali jest krivica ministarstava, nije to samo ovo ministarstvo koja su za to nadležna pa i cijele Vlade i svih onih koji se trebaju koristiti znanjem, iskustvom i sposobnostima članova tih vijeća. Svima bi cilj trebao biti razvitak sektora za koji su odgovorni na najbolji mogući način.
Poštovani potpredsjedniče, uz dužno poštovanje [[Upadica: Da?]] Mi ovdje sada raspravljamo o jednom kadrovskom rješenju, potpuno se udaljujete od teme.
Ja se ne udaljujem od teme i ne sjećam se da ste tako prekidali neke druge govornike koje su apsolutno [[Upadica Stazić: Jesam, svakoga.]] odudarali od teme i govorili o desetim stvarima. Ja govorim o funkcioniranju Nacionalnog vijeća [[Upadica Stazić: Pa da, ali to nije tema.]] koje je povezano sa izborom članova.
Funkcioniranje vijeća nije tema. Tema je kadrovsko pitanje, razrješenje i izbor novih članova. Ja vas ljubazno molim da se približite temi, ne zbog mene, meni je posve svejedno što čete vi govoriti nego zbog poštivanja našeg Poslovnika.
Ja Poslovnik poštujem, a ponavljam, od sada ubuduće svakako ću reagirati kada ćete ga vi kršiti na isti način na koji mene sada upozoravate da ga navodno kršim. Hvala lijepa.
Biti ću vam zahvalan.
Dakle, još jedanput naglašavam, mi ćemo podržati i razrješenje i imenovanje novih članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje. Podržavamo rad toga vijeća i još jedanput ću postaviti a to jest u vezi sa kadrovskom politikom isto pitanje na koje nisam dobio odgovor kada smo raspravljali o razrješenju i imenovanju članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje u prosincu prošle godine, kada sam i na sjednici odbora postavio pitanje na koje nisam dobio jasni odgovor a to je koji su točno kriteriji po kojima se odabiru kandidati. Taj odgovor nisam dobio ni na plenarnoj sjednici, to pitanje ponavljam i danas ne dovodeći pri tome uopće u pitanje kvalificiranost osoba koje Vlada predlaže i sa kojima ćemo se mi složiti. Ali postavljam jasno pitanje da nema kriterija i da bi trebalo iznaći neke kriterije kako bi se moglo procijeniti na temelju čega se odabire osoba A a ne osoba B od onih koji su se prijavili za ovu časnu funkciju. Ponovo kažem, uopće ne dovodeći u pitanje stručnost ovih predloženih osoba koje ćemo mi podržati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Zaključno, ministar znanosti, obrazovanja i sporta, poštovani Vedran Mornar. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne. Dobro. Onda zaključujem ovu točku dnevnoga reda. Glasati ćemo o njoj kada se steknu uvjeti. Zahvaljujem ministru, zahvaljujem potpredsjedniku Reineru na njegovoj raspravi.
Prijedlog Odluke o razrješenju dijela članova Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje i pod b) Prijedlog odluke o imenovanju dijela članova nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje Prijedlog odluke o razrješenju. Pristupimo glasanju. Utvrđujem da je sa 94 glasa za, 10 suzdržanih donesena predložena odluka. I sada dajem na glasanje Prijedlog odluke o imenovanju. Rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 94 za, 9 suzdržanih donesena predložena odluka.
Prelazimo na posljednju točku predviđenu za rad dana, večeras to je: - Izvješće Odbora za predstavke i pritužbe za 2013.; Podnositelj Izvješća je Odbor za predstavke i pritužbe i to temeljem članka 107. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi predsjednik odbora Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Raduje me činjenica da imam, koliko pola sata? [[Upadica Stazić: Imate pola sata.]] Dobro. Dakle šalu na stranu, redovito Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe, doduše ovo se odnosi na 2013. godinu materijal ste dobili i evo moram reći da nakon što nekoliko godina prije toga nismo imali izvješća, evo 2012. godine izvješće ipak dolazi pred Hrvatski sabor. Neću prepričavat podatke koje imate u radnom materijalu. Nastojali smo zaista sažeto prikazati sve ono što je odbor radio u 2013. godini. Možda je specifičnost u činjenici da sam ja izvjestitelj za to razdoblje iako smo u tom razdoblju te godine imali 2 predsjednika, otprilike baš pola godine je bio, prvu polovicu kolega Salapić predsjednik odbora, a nakon toga ja, međutim svi članovi odbora su tijekom 2013. godine, dakle neovisno o tome tko danas podnosi izvješće, trudili se radit. Evo mogu samo reći da je u toj godini održano 4 javne sjednice, da je ukupno obrađeno 491 predmet što je rekao bih čak i znatno povećanje u odnosu na onu prethodnu godinu u kojoj je bilo 429. I te godine dominiraju predstavke i pritužbe građana iz područja pravosuđa i uprave, zatim stambeno-komunalne problematike, imovinsko-pravnih problema, rada i radnih odnosa, socijalne i zdravstvene problematike i najmanje dakle onih iz ostalih područja. To su ustvari ta ostala područja su ustvari one neosnovane predstavke i pritužbe ili ja bih točnije rekao one koje ne možeš razaznat što je netko htio ustvari reći. Dobivali smo i takve predstavke i pritužbe gdje dobiješ, evo imam jedan primjerak, jasno ne čuješ od koga je ali poruka je bio sam na Marsu i sad opisuje sve to što je vidio, dakle imamo i takvih slučajeva. Načini rada i rješavanja problema predstavki i pritužbi su dakle kao što rekoh na početku, održavanje javnih sjednica. Njih se održava godišnje 4, 5 ili 6 i to one koje su karakterističnog sadržaja za pojedino područje, najčešće su pisani odgovori, ali vrlo često i usmeni razgovori, zatim kontakti telefonom, elektroničkim putem i telefaksom. Nastojalo se držat uobičajenog roka za prvi odgovor do 30 dana i ja bih evo na kraju rekao samo, zaista na kraju samo najčešće probleme s kojima se mi ustvari susrećemo u radu ovog odbora. Ja bih izdvojio tri grupe problema. Prvi su ograničene mogućnosti konkretnog rješavanja predstavki i pritužbi s obzirom na poslovničke ovlasti koje Odbor za predstavke i pritužbe ima sukladno članku 107. Poslovnika Hrvatskog sabora. Zatim bih izdvojio kao drugu vrstu problema neuravnoteženost odnosa broja predstavki i pritužbi i kadrovskih kapaciteta. U odboru radi dakle osim tajnika ili tajnice odbora još 2 savjetnika i 1 administrativni referent, a kad vidite da ima oko 500 predstavki one su vrlo često, pa neću reći sve kao roman ali zaista obilnog materijala, treba sve pročitat pa to još onda dođe dakle i pripremit za odlučivanje koji način rada primijeniti, dakle da li staviti na javnu sjednicu ili pisani odgovor, usmeni razgovor itd. Mislim da su zaista opterećeni, jako opterećeni djelatnici koji pripremaju te materijale. I treća vrsta problema to je izostanak očitovanja nadležnih institucija i tijela na pisane zahtjeve odbora za dostavu svojih očitovanja po predstavkama i pritužbama. Nažalost, ovo je veliki problem jer vrlo često jedino što može napraviti odbor i predstavke i pritužbe jest zatražit očitovanje od onoga na koga se netko pritužuje, a često se dogodi da moraš slati ili požurnice ili ta nadležna tijela se jednostavno oglušuju. Ja ću reći za 2013. godinu napravili smo jednu analizu i uporedili sa prethodnim godinama ipak postoji napredak, ali još uvijek mislim da bi to trebalo biti bolje. U 2013. godini je to došlo na 66,19% dakle na otprilike 2/3 svi problema koji, očitovanja koja su zatražena da su na kraju onda i bila dostavljena. I zaključno moram reći da je onaj prvi problem ograničene mogućnosti konkretnog rješenja i najvažniji problem u radu predstavki i pritužbi. Ne treba bježati od činjenice da su očekivanja naših građana vrlo često mnogo veća nego što su stvarne mogućnost za rješavanje njihovog problema od strane našeg odbora. Dakle očekivanja su velika, a mogućnosti konkretne pomoći male. Evo sve ostale podatke imate ovdje pa evo tijekom rasprave rado ćemo odgovorit ukoliko bude bilo možda i kakvih prijedloga za konkretna rješenja možda za poboljšanje rada. Dobro je čuti sugestije, bit će dobrodošle sugestije svakoga od vas. Hvala lijepo.
Kolega Burić, ako ste spremni možete nastavit u ime kluba. … [[Upadica se ne razumije.]] Otvaram raspravu. Kolega Ivan Šantek u ime kluba HDZ-a.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče odbora, poštovane kolegice i kolege. Evo kasna je ura i po običaju kao i kod rasprave o izvješću Odbora za 2012. godinu koji je bio u svibnju 2013. isto tako je bila zadnja točka dnevnog reda, isto tako je bilo otprilike ovaj broj zastupnika, a i moja će rasprava biti otprilike slična raspravi koju je tada vodio moj kolega, jer su problemi otprilike isti i slični kao što piše u Izvješću za 2012. godinu. Evo čuli smo od predsjednika Odbora da je u 2013. godini stručna služba odradila ukupno 491 predmet od čega je zaprimio 404 nove predstavke i pritužbe pisanog sadržaja. Uz 404 nova predmeta obrađena su i 73 predmeta zaprimljena u 2012. godini i 14 predmeta prenesenih iz prethodnih godina koje nisu bile obrađivane u 2013. godini. Isto kao što je predsjednik naglasio, dakle najveći broj je tih 491 bilo je iz područja pravosuđa i uprave, 121 iz područja stambeno-komunalne i imovinsko-pravne problematike, 37 iz područja rada i radnih odnosa, 100 sa socijalnom i zdravstvenom problematikom, te iz područja zaštite obitelji i 17 predstavki i pritužbi iz ostalih područja. Usporedimo dakle izvješće za 2013. godinu sa 2012. vidimo da je struktura približno slična, a iz ovoga izvješća se vidi da su se građani Odboru žalili na rad svih ministarstava. Ja sam pokušao među tim pobrojanim ministarstvima na koga su se žalili naći barem jedno koje nije, nisam našao niti jednu. Žale se dalje i na rješenje Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, žalili su se na odluke Centara za socijalnu skrb, žalili su se na probleme iz nadležnosti lokalne samouprave, žale se na Državno odvjetništvo, na USKOK, na USKOK, na rad inspekcija itd. Od 491. predmet, dakle 216. ih se odnosi na pravosuđe, a žalili su se građani, žalili su se zatvorenici, žalili su se pravosudni policajci. Vjerojatno bi se žalili onda i državni odvjetnici i suci da imaju mogućnost, a oni nemaju tu mogućnost po zakonu. Ono što bih želio reći da je u opisu karakterističnih slučajeva iznose se većinom slučajevi iz MUP-a gdje su se policijski službenici žalili na povrede iz prava iz radnog odnosa većinom, jer se na popunjeno radno mjesto rukovodećeg službenika imenuje druga osoba iako prethodni rukovoditelj nije bio razriješen dužnosti. Ono što zabrinjava i što bih želio ovdje posebno naglasiti je podatak iz ovoga izvješća u kojem je Odbor za državnu službu u 2012. godini zaprimio 4070 upravnih predmeta, a do ožujka 2013. još 650 predmeta, 300 žalbi policijskih službenika. U izvješću se ističe i šutnja administracije kao jedan od češćih oblika nepoštivanja prava građana, ali bih istakao i ono što nije eksplicitno naglašeno u izvješću, a odnosi se na pritužbe na odnos liječnika i primalja prema rodiljama koje su pri porođaju trpjele uvrede i psovke. Šutnja administracije kao što smo vidjeli iz predsjednikovog izvješća nije se odnosila samo prema građanima nego i prema samom Odboru za predstavke i pritužbe. Tako je na primjer iz izvješća vidljivo koliko je vremena trebalo da nadležno ministarstvo ili služba unatoč požurnicama odgovori na zahtjeve našeg Odbora, iako je u većini slučajeva predstavnik ministarstva sudjelovao na sjednicama, pa bi logikom stvari to trebali biti predmeti od velikog prioriteta. Evo danas smo u tisku pročitali da je od 2000. 25580 ocijenjenih državnih službenika preko 90% bilo ocijenjeno sa ocjenom najvišom, dakle 4 i 5 da kažem brojčano, a samo 8, brojkom 8 ili 0,03% ocjenom ne zadovoljava. U zaključnim razmatranjima o izvješćima među tijelima koja ne rješavaju po predstavkama i pritužbama niti nakon više požurnica posebno su istaknuti Ministarstvo pravosuđa i Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja i Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture, Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje, Ministarstvo branitelja, Ministarstvo obrane, Ministarstvo socijalne politike i mladih, Ministarstvo financija, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Državno odvjetništvo i Odbor za državnu službu. Evo za očekivati bi bilo da makar ti ministri, ministar pravosuđa ili ministar uprave večeras budu ovdje i da čuju te da iz svog područja, iz svoje nadležnosti nešto poduzmu oko toga. Što se tiče samog izvješća ja bih posebno pohvalio i tajnicu koja je ovo sastavljala i predsjednika Odbora, jer je u zaključnim razmatranjima pobrojano sve ono s čime se odbor u svom radu suočavao. Ali moram reći da se ne slažem sa završnim odlomkom ovog Izvješća u kojem se govori o cilju. Dakle, cilj prema ovome što piše ovdje, cilj je odbora da bude prepoznatljiv. Međutim, ja smatram da nije cilj odbora da bude prepoznatljiv i da je na raspolaganju našim građanima, nego da upozori Sabor i saborske zastupnike o kršenju zakona kao što je evo navedeno i u članku 107. Poslovnika. Prema tome, smatram da je ovo sve drugo što se tiče izvješća o.k. Međutim, nakon čitanja ovoga izvješća nameću se jednostavno neka pitanja pred sve nas, a to je što će Hrvatski sabor poduzeti da se otklone ovakva ponašanja administracije prema građanima? Hoće li ovo izvješće biti poslano na očitovanje Vladi? Hoćemo li i dalje bezuvjetno prihvaćati izvješća o radu Vlade, agencija, zavoda koja nam dolaze na usvajanje? Vrlo je teško povjerovati da će se išta promijeniti, budući da je u raspravi u radu Odbora za 2012. moj kolega tražio da bude organizirana posebna tematska sjednica Hrvatskog sabora na temelju Izvješća Odbora za predstavke i pritužbe na kojoj bi bili i predstavnici Vlade. U protekle dvije godine ne samo da nije dat značaj Odboru za predstavke i pritužbe kojem se građani posebno obraćaju očekujući rješavanje svojih problema, nego se u Izvješću za 2013. godinu raspravlja 19. ožujka 2015. kao zadnjoj točki dnevnog reda kao i za 2012. kada su raspravljala samo dva kluba zastupnika. Evo ovaj puta isto tako samo dva. Što se tiče samog izvješća kao takvog klub HDZ-a smatra izvješće korektnim i podržat će njegovo usvajanje. Hvala.
Kolega Dinko Burić, replika.
Zahvaljujem poštovana gospođo potpredsjednice. Kolega Šantek s obzirom da smatram da neće biti razloga za to da još dodatno završno kao predlagatelj u ime odbora govorim htio sam samo reagirati na dvije vaše konstatacije, osobito na činjenicu kad ste istaknuli sve one kojima moramo često slati požurnice. I dobro ste detektirali gotovo se uvijek isti pojavljuju. Ali mislim da bi bilo korektno reći i od koga dobivamo, radili smo i tu analizu, od koga dobivamo najčešće odgovore da ne moramo niti slati požurnice, tu vam se ističe Ministarstvo unutarnjih poslova. Oni su često i u prilici da im upućujemo očitovanja ali moram priznati evo u ime odbora da od njih dosta, zaista dosta ažurno i dobivamo odgovore. I samo bih želio možda pojasniti, iako sam shvatio da to nije nekad načelno posebno istaknuta primjedba, vezano za cilj. Da, možda je malo nespretno napisano ali nismo željeli u tekstu isticati posebno našu poslovničku ovlast iz tog 7. članka Poslovnika Hrvatskog sabora nego reći da ako dobro vidite cilj rada odbora je biti na raspolaganju našim građanima, dakle građanima RH na bilo koji način. Možda je sama formulacija mogla biti spretnije napisana ali evo u svakom slučaju hvala na sugestiji i na spremnosti da se izvješće podupre. I evo ja moram reći da hvala svim članovima odbora na zaista vrijednom trudu želeći dati svoj doprinos što je moguće boljem radu odbora. Među ostalim i vama također.
Ivan Šantek, odgovor na repliku.
Pa i moja rasprava bila je usmjerena upravo u smislu da ukažem na neke stvari jer kao što sam rekao na samom početku i prva rečenica dakle cilj je ovoga izvješća da se upozori Hrvatski sabor na kršenje zakona. I mislim da je moja cijela rasprava bila usmjerena upravo u tom pravcu. Dakle, prema ovom zadnjem pasusu, prema ovome što je naznačeno kao cilj ispalo bi i dalje da je odbor taj kao radno tijelo Sabora koji treba rješavati sve probleme. Međutim, moja namjera je bila ukazati ustvari, a što je po mom sudu i svrha ovoga podnošenja izvješća Saboru, da se Sabor upozna, da se ostali zastupnici koji nisu članovi odbora upoznaju s čim se sve naši građani suočavaju. A to su strašne situacije. Evo, neki dan smo imali situaciju o kojoj smo razgovarali koja je jednostavno nerješiva za ovaj odbor, ali je nerješiva i za neke druge instance od kojih očekujemo. Prema tome, po mom mišljenju nije u redu što se tiče predsjedništva Sabora da se ova točka dnevnog reda sa ovako značajnom tematikom, sa odborom kojim je dat značaj ovim što mora podnijeti izvješće Saboru da se svaki puta i za 2012. i za 2013. kad se raspravlja o izvješću da to bude zadnja točka u kasni sat kad nema direktnog prijenosa, kad je nas vrlo malo, 10-ak nas je danas u Saboru. To je bilo težište moje rasprave.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvaženi kolega predsjedniče odbora, kolegice i kolege posljednji Mohikanci koji ste evo ostali čuti i to što naš odbor radi. Ja bih se prije svega nadovezao na raspravu kolege Šanteka koji je rekao da bi se Vlada trebala očitovati na ovo izvješće. Ja mislim da ne bi. Moramo imati na umu da u ovakvoj parlamentarnoj demokraciji Vlada proizlazi iz Sabora, a ne Sabor iz Vlade. Dakle, ovo je naše izvješće prije svega, ali ono s čime ne možemo biti zadovoljni svakako je da postoje institucije koje nisu dovoljno ažurne u odgovaranju na pismena i dopise koje odbor šalje. Nažalost, tu situaciju imamo i sa pučkim pravobraniteljima i to je definitivno nešto gdje treba imati senzibiliteta i gdje postoje mjesta za poboljšanja. Ja vjerujem da će to u budućnosti biti bolje. Dakle, kada govorimo o Odboru za predstavke i pritužbe mislim da je posebno bitno naglasiti samu ulogu odbora. To je jedinstven odbor u Hrvatskom saboru, po tome što direktno komunicira sa svim građanima, kojemu se građani zapravo i obraćaju i koji sa nama članovima odbora i predsjednikom i stručnim suradnicima komuniciraju svoje probleme. Sukladno Poslovniku, dakle zadnjim promjenama koje smo imali, odbor podnosi izvješće i to držim da je jako dobro upravo iz onoga što je govorio kolega Burić i kolega Šantek dakle da ovo tijelo i treba znati što odbor koji je direktno involviran sa građanima radi ali isto tako ovo je ja mislim jedna vrlo relevantna povratna informacija nama kao zakonodavcu. Dakle koji zakoni, odnosno sa kojim stvarima problemi u praksi postoje i dakle kroz same pritužbe građana eventualno možemo znati odnosno imati uvid u to što treba mijenjati. O strukturi pritužbi je govorio već i predsjednik odbora ja tu ne bih puno dužio, ono na što bih se želio osvrnuti je samo broj pritužbi. Dakle, u razdoblju od 2010. do 2012. godine bilo je sve skupa 87 pritužbi i predstavki koje su došle na odbor. U 2012. imamo 429, u 2013. nešto manje. Dakle, tek nešto iznad 400. Volio bih vjerovati da je to upravo zbog toga što je odbor postao prepoznatljiviji u javnosti odnosno da građani znaju da postoji odbor kojemu se uvijek u Hrvatskom saboru mogu obratiti. Kada govorimo o samim predstavkama i pritužbama najveće nezadovoljstvo građana je najčešće, barem evo u mom iskustvu u ovom mandatu kao članu odbora u dužini postupaka pred sudovima, odnosno povredi prava na suđenje u razumnom roku i neujednačena sudska praksa. Kako sudsku praksu ujednačiti? O tome smo već u ovom Domu jako puno puta raspravljali i nadam se da ćemo i reorganizacijom sustava sudova i načina rada sudova i ovo pravo na suđenje u razumnom roku također dovesti u red. Jedna sugestija koju bi eventualno imao na predsjednika osobno budući da imao puno, puno više pritužbi i predstavki, doduše mi na odboru raspravljamo samo one koje su specifičnog karaktera ali možda da razmislimo o jednoj ili do dvije sjednice više jer ponekad je našim građanima, evo to iz iskustva znamo svi koji sjedimo u tom odboru, im je dovoljno a ne bih rekao utjeha ali im je dovoljno da ih netko sasluša i da im pokušamo barem pomoći u rješavanju njihovog problema. U svakom slučaju Socijaldemokratska partija Hrvatske prepoznaje važnost rada ovoga odbora i sukladno tome podržat ćemo ovo izvješće. Hvala vam lijepa.
Ivan Šantek replika.
Uvaženi kolega, rekli ste da Vlada odgovora Saboru, mislim da je to stvar koju ne treba nama ovdje tumačiti, ali mislim da je isto tako i činjenica da je 44% pritužbi građana koje je zaprimio naš odbor se odnosi na rad pravosuđa, na sporost državnih službenika, na sustav koji jednostavno možemo reći ne funkcionira na onakav način na koji bi mi željeli. Pa upravo zato i smatram da bi bilo dobro ne da sjedi cijela Vlada, nitko ni ne očekuje, premda ima primjedbi na rad svih ministarstava ali u svakom slučaju je moje očekivanje da barem sjedio ovdje netko iz Ministarstva pravosuđa ili ministar uprave i da pita državne službenike koji imaju ovako visoke ocjene 4 i 5, ističe se, naročito se ističe da ih pita a zašto se onda ovi ljudi toliki žale odboru, ali ne samo odboru saborskom nego žale se oni na sve druge instance ali evo mi danas raspravljamo o ovom odboru pa onda to ističemo kako takvo. Dakle, sporost sudova to je ista stvar koja ima direktan utjecaj ministar pravosuđa na to. I prema tome, za očekivati je barem što se mene tiče da netko bude ili barem da im se zaključkom Sabora ovo izvješće pošalje na očitovanje. Mislim da bi to bilo još i najbolje. Hvala.
Domagoj Hajduković odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Šantak, s većinom se slažem i možda mi na odboru i možemo razmisliti o tome da eventualno pozovemo ministra pravosuđa ili nekoga da porazgovaramo čisto o ovom problemu, a ja vjerujem da, u ostalom ništa nas ne sprječava da ovo izvješće i pošaljemo Vladi. Tako da su oni, da Vlada isto može imati uvid u rad odbora. Hvala.
Dinko Burić replika.
Poštovani kolega Hajduković, osvrnut ću se samo na vašu zadnju primjedbu ili doživio sam to i kao prijedlog ustvari. Možda ne samo veći broj predmeta na javnim sjednicama, on može biti takav, ovo je otprilike uobičajen broj i ja se slažem s time da možemo i veći broj javnih sjednica održati, međutim mislim da bismo možda mogli evo na tragu toga razmisliti o tome da i svi članovi odbora možda da te materijale i koji nisu na javnim sjednicama i dijelimo između sebe, zaista se trudimo, nastojimo pročitat evo ja moram reći da prije pisanja svakog onog odgovora ili slanja na očitovanje stvarno se pročita predstavka da bismo mogli usmjerit sami sebe kako je najispravnije postupiti za građane. Ali možda i da sami između sebe u odboru dijelimo materijale pa da čitamo i da građene pozivamo i na usmeni razgovor. Dakle, korištenje usmenih razgovora je nešto što bi vjerojatno dalo još rekao bih više na kvaliteti rada odbora i da ne bude možda sama javna sjednica. I kad bi svaki od nas članova odbora uzeo određeni broj slučajeva pa još porazgovarao sa građanima koji šalju pritužbe i predstavke na taj način bi vjerojatno i još bolje se mogli opredijeliti u kojem smjeru kasnije djelovati. Evo mi smo, ja sam i razmišljao o tome i pričao sa tajnicom, ali evo to na jednoj od idućih naših sjednica možda se u tom smislu i dogovorite. Evo hvala na spremnosti i jednom i drugom da unaprijedimo rad odbora jer mislim da to građani u konačnici i očekuju od nas.
Domagoj Hajduković odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Ja se slažem, meni se ideja sviđa i svakako treba je raspraviti i na odboru. Ali jedino što sam propustio reći zapravo, mi smo i dosada imali praksu da, svaka pohvala našim stručnim suradnicima ali tajnica nam je uvijek prosljeđivala one materijali koji se ocjene kao posebno nekonvencionalnim, znači pritužbe i predstavke koje nisu uobičaje. Tako da svi smo članovi odbora imali uvida u to, ali možda bi bilo dobro i da ostali kolege, naravno ništa ih ne sprječava da nam se jave i da također imaju uvida u to na čega se naši građane često žale. Hvala.
Kolega Buriću želite završno? [[Upadica Burić: Ne.]] Zaključujem raspravu. O izvješću odbora ćemo glasati sutra. Kolegice i kolege sutra ćemo nastaviti u 9,30 sati sa Izvješćem o stanju okoliša u RH 2014. a za razdoblje 2009. do 2012. godine. Hvala lijepa i doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 19,15 SATI. Izvješće Odbora za predstavke i pritužbe za 2013. godinu. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće Odbora za predstavke i pritužbe za 2013. godinu.". Molim glasajmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 100 za i 2 suzdržana, prihvaćen predloženi zaključak.