Poštovane kolegice i kolege, dobar dan želim. Krećemo s radom plenarne sjednice s točkom dnevnog reda: - Prijedlog odluke o proglašenju 21. listopada "Nacionalnim danom bez mobitela u prometu". Predlagatelji: Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu Vlada je dostavila mišljenje i podnijela amandmane. Molim predstavnika predlagatelja predsjednika Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost poštovanog kolegu Ranka Ostojića da nam da dodano obrazloženje. Izvolite.
Štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu 11. srpnja 2019. godine održali su zajedničku tematsku sjednicu na kojoj je raspravljena inicijativa Hrvatske udruge menadžera sigurnosti da se 21. listopada proglasi Nacionalnim danom bez mobitela u prometu. Oba odbora su na sjednici jednoglasno podržala predmetnu inicijativu te je aktom od 11. srpnja u proceduru Hrvatskog sabora upućen prijedlog Odluke o proglašenju 21. listopada Nacionalnim danom bez mobitela u prometu. Želim napomenuti da je odbor prije održavanja zajedničke tematske sjednice s Odborom za pomorstvo, promet i infrastrukturu zatražio mišljenje odnosno stav MUP-a kao resornog ministarstva i ministarstvo je kao nositelj Nacionalnog programa sigurnosti u cestovnom prometu dalo bezrezervnu podršku proglašenju 21. listopada danom bez mobitela u prometu, smatrajući to dodatnim naporom u podizanju razine sigurnosti u cestovnom prometu u RH. Vlada je u svome mišljenju na prijedlog odluke predložila dva amandmana kojima se mijenja naziv i točka 1. predmetne odluke, predlaže da Hrvatski sabor donese Odluku o proglašenju 21. listopada Nacionalnim danom sigurnosti cestovnog prometa. Vlada je to obrazložila time da uporaba mobitela jedan od četiri čimbenika koji ugrožavaju sigurnost prometa iz brzinu, alkohol, ne korištenje sredstava pasivne sigurnosti koji uzrokuju teške prometne nesreće i stradavanja sudionika u cestovnom prometu te uzevši u obzir teška stradanja koja se događaju radi nepoštivanja različitih prometnih pravila, a u cilju podizanja svijesti svih sudionika u prometu na cestama i ukazujući na potrebu njihove educiranosti, poštivanja prometne kulture i razvijanje empatije predložene su izmjene naziva ove odluke. Mišljenje naravno odbor je raspravio to i prihvatio amandmane smatrajući da jedan od čimbenika koji je jedan od najvažnijih zaista nema razloga da oba odbora koji su donijeli odluku i na jednom i drugom odboru da prihvate takve amandmane. Stoga bi ovaj prijedlog zapravo bio Nacionalni dan sigurnosti cestovnog prometa 21. listopada. Ja se moram zahvaliti i kolegama iz Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu, a gospodin Pero Ćosić će nastaviti u ovom obrazloženju radi toga što je ovo zajednički prijedlog. S tim da još samo moram dodati da tjedan sigurnosti cestovnog prometa koji se odvija u vremenu od 6. do 12. svibnja to je UN-ova aktivnost i jedno s drugim zapravo nije u koliziji i iz tog razloga su oba odbora to predložila, prihvatila amandmane i u ovom kratkom obraćanju uz naravno ono što će reći kolega iz Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu predlažemo da ovo bude 21. listopada Nacionalni dan sigurnosti cestovnog prometa. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Predsjednik Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu poštovani kolega Pero Ćosić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvaženi predstavnici ministarstva, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Evo kolega Ostojić je iznio detaljnu kronologiju ove inicijative. Ja bih samo naglasio da smo prije naše zajedničke sjednice uputili zahtjev Hrvatskoj udruzi menadžera sigurnosti prometa koji su inicijatori ovog prijedloga i u svom očitovanju prihvaćene amandmane Vlade uz napomenu da će oni u okviru Nacionalnog dana sigurnosti cestovnog prometa i nadalje obilježavati te organizirati kampanju štetnosti uporabe mobitela. Stoga smo evo ovoga tjedna na zajedničkoj sjednici Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnosti odlučili prihvatiti amandmane Vlade RH i sa time kroz razne akcije i kampanje podići svijest svih sudionika u cestovnom prometu, važnosti i poštivanja svih prometnih pravila. U svijetu godišnje u prometnim nesrećama život izgubi 1,3 milijuna ljudi, a više od 50 milijuna ih je ozlijeđeno. Svjetska zdravstvena organizacija predviđa da će do 2030. godine stradavanje u prometnim nesrećama biti peti uzrok smrtnosti, a prometne nesreće već su danas ubojica broj jedan među mladim ljudima od 10 do 25 godina. S obzirom na činjenicu da se velik broj prometnih nesreća može spriječiti, potrebno je ulagati najveće moguće mjere u područje prevencije, treba kontinuirano raditi na smanjenju rizičnog ponašanja vozača kao uzroka prometnih nesreća. Nužno je povećati razinu sigurnosti cestovnog prometa zbog broja prometnih nesreća i broja smrtno stradalih koji je u RH znatno veći nego u EU. Primjerice u RH u prošloj godini je bilo 7,7 poginulih na milijun stanovnika dok je u EU to 5 poginulih na milijun stanovnika. Pozitivno je naravno što podaci MUP-a za prvih šest mjeseci ove godine bilježe smanjenje ukupnog broja svih vrsta nesreća i broja smrtnog stradavanja sudionika u prometu u odnosu na isto razdoblje prošle godine, ali nažalost u istom tom razdoblju poginulo je petero djece u prometu, a teško ozlijeđeno njih 54. Uspoređujući sa istim prošlogodišnjim razdobljem broj poginule djece se povećao za 150%. Naime, u tom razdoblju … poginulo je dvoje djece prošle godine, a sada pet. Ovaj porast poziva na uzbunu i zahtjeva ulaganje dodatnih napora kako bi se spriječilo daljnje stradavanje djece kao najranjivije skupine sudionika u prometu. Naš cilj je nula poginule djece u prometu i kao pješaka i kao putnika. Stoga su nam posebno važne preventivne edukacijske akcije koje se provode s ciljem zaštite djece u prometu kroz koje se i djeca uče prometnoj kulturi, posebno akcije koje se provode početkom svake nove školske godine. Unatrag 15-tak godina provođenjem Nacionalnog programa sigurnosti cestovnog prometa kroz suradnju Ministarstva unutarnjih poslova i raznih drugih udruga i institucija, stručnih organizacija i ostalih subjekata, organizirano je 100-njak projekata kojima je cilj povećati razinu sigurnosti u cestovnom prometu i ukupno smanjenje stradavanja, najbolji je pokazatelj da smo na dobrom putu. Budući da su cestovne prometne nesreće jedan od većih uzroka prijevremene smrtnosti u svijetu, Opća skupština UN-a proglasila je ovo desetljeće, desetljećem akcije za sigurnost cestovnog prometa s ciljem smanjenja smrtnosti za 50%. Proteklih godina, kao što je govorio i predsjednik Ostojić u svibnju, realiziran je niz aktivnosti posvećenih edukaciji, povećanju sigurnosti u RH u koje su bili uključeni i MUP, Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, zdravstva, znanosti, obrazovanja i sporta, Hrvatski zavod za hitnu medicinu, HAK, hrvatski Crveni križ, udruge i brojne druge organizacije i institucije kako bi potaknuli vozače da u većoj mjeri brinu o sigurnosti. Glavni razlozi prometnih nesreća su ljudske greške i tzv. 4 glavne ubojice u prometu su alkohol, brzina, nekorištenje sigurnosnog pojasa i korištenje mobitela u vožnji. Osvrnuo bih se na ovaj 4., najčešći uzrok prometnih nesreća, korištenje mobitela u prometu, veliki je sigurnosni problem, ne samo u našoj zemlji nego i cijelom svijetu i rezultati istraživanja pokazuju da u Hrvatskoj mobitel za volanom koristi oko 90% vozača. Isto to čini 33% biciklista i 50% pješaka. Teško je utvrditi, naravno broj prometnih nesreća koji je uzrokovan uporabom mobitela za razliku od alkohola i brzine i stoga je važno podići svijest i pješaka, vozača, biciklista o opasnosti njegovog korištenja u prometu, kao što sam rekao, na zajedničkoj sjednici prihvatili smo amandmane Vlade koja je vidjela važnost proglašenja jednog dana u godini koji će biti posvećen i fokusiran na ukupnu sigurnost na hrvatskim cestama jer sigurnost u cestovnom prometu jedan je od važnijih pokazatelja stanja sigurnosti ijedne zemlje jer ona pogađa svakog od nas. Trebamo podržati sve aktivnosti na podizanju svijesti svih sudionika u prometu na cestama, ukazivanjem na potrebu njihove educiranosti i poštivanja prometne kulture i razvijanja empatije. Zahvaljujem članovima obaju odbora što su uvidjeli važnost proglašenja ovog dana te ga jednoglasno poduprli. Svima nam je cilj smanjenje svih oblika stradavanja u prometu, a taj cilj ostvariv je ukoliko se sve razine društva uključe u njegovu realizaciju i daju podršku. Cilj je i nedavno donesenih izmjena Zakona o sigurnosti prometa na cestama, smanjenje broja stradalih na hrvatskim prometnicama te smatram da će se uz odgovarajuću preventivu i podizanje svijesti građana naš cilj i ostvariti. Stoga evo, molim sve zastupnike HS-a da podrže donošenje odluke o proglašenju 21. listopada Nacionalnim danom sigurnosti cestovnog prometa. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanog kolegi Peri Ćosiću. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovani kolege ispred predlagatelja. Ono samo kratko naravno, uvijek sam bio pobornik i više puta sam rekao da je možda prevencija najbolji oblik prije svega, prije represije, mi smo malo naopačke krenuli pa smo prvo sada podigli represiju i kazne koje su u prvi mah dale neke rezultate, ali pitanje je koliko će one dugoročno. Ono što je sigurno bitno da moramo raditi na prevenciji, da moramo i zadužiti MUP da kvalitetnim edukacijom, kvalitetnom edukacijom zbilja osvijesti sve vozače i sve sudionike u prometu, ali također trebamo krenuti u jednom smjeru, a to je što se tiče infrastrukture. Dakle, pogotovo one koje su u nadležnosti jedinicama lokalne i regionalne samouprave, što se tiče osvijetljenosti križanja, regulacija prometa, vertikalne i horizontalne signalizacije, dakle, tu u vidu prevencije ima još prostora i treba se još puno napraviti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Ćosić, izvolite.
Hvala lijepo. Svakako je prevencija najbolji oblik da ne dođe do prometnih nesreća i MUP kroz ovaj Program nacionalne sigurnosti prometa poduzima razne aktivnosti 100-njak tih projekata je napravljeno, ali bitno je ono što ste vi pripomenuli da jedna sigurna i dobro projektirana i dobro izvedena cesta, dobro obilježena, kako horizontalnom, tako i vertikalnom signalizacijom svjetlosti, znatno utječe na sigurnost prometa, dakle to je jedan kompleksan problem, odnosno tu se radi i o edukaciji i prevenciji, ali svakako i ceste su veliki uzrok nesreća na našim prometnicama.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Tomislav Lipošćak, izvolite.
Pa na samom početku itekako pozdravljam prijedlog proglašavanja Nacionalnog dana sigurnosti cestovnog prometa s osobitim naglaskom na korištenje mobitela i kada smo upravo na ovom mjestu ne tako davno raspravljali o povećanju kazni upravo za korištenje mobitela u prometu, naglasio sam da ljudski život nema cijenu i da ako će zbog takvih kazni jedan ljudski život biti spašen, onda će te izmjene ispuniti zapravo svoj cilj. Na ovaj način danas djelujemo i preventivno na podizanje svijesti o opasnostima korištenja mobitela u prometu i nadam se da će i ministarstvo kao zapravo budući nositelj ove aktivnosti prepoznati važnost da aktivnosti usmjerimo upravo prema onima najmlađima. Upravo su oni ti koji će u budućnosti postati vozači, a već su i danas na neki način sudionici u prometu, a mobiteli su nažalost, njihova svakodnevnica i način života, a brojke su nam neumoljive, 91% vozača, 33% biciklista i 50% pješaka koristi mobitel svakodnevno u prometu.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Ćosić, izvolite.
Hvala lijepo kolega. Naime, sama inicijativa za pokretanje 21. listopada je pokrenula udruga ... [[Govornik se ne razumije.]] u prometu baš sa nakanom da se napravi kao dan bez mobitela, da se proglasi dan bez mobitela, međutim kako mi nemamo još Nacionalni dan sigurnosti na cestovnom prometu, Vlada je to objedinila, znači da se kompleksno sagleda taj problem, a upravo ta udruga menadžera sigurnosti cestovnog prometa će i dalje u to vrijeme svojim akcijama promicati upravo ono što je jako bitno, jako važno jer znamo da sve više mladih ljudi dolazi u godine kada će voziti i sve više oni koriste mobitel, danas mobiteli nisu samo za javljanje, za pisanje poruka već su to razne platforme koje se odvijaju trenutno. Znači i čitanje tih poruka, mailova i svega toga tako da je bitna jedna edukacija i prevencija ne korištenja mobitela prilikom vožnje.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Saucha. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani kolege. Poštovani državni tajniče, mislim da se svi slažemo ... [[Govornik se ne razumije.]] inicijativa mislim da je prevencija važna. Mi smo sad nedavno donijeli izmjene zakona, dopune zakona koje smo dosta postrožili kazneno, međutim vidim da iz, svakodnevnog života vidim da to očito nema nekog velikog učinka jer i dalje ljudi pričaju na telefon dok voze i dalje divljaci divljaju po autocestama. Ne znam koliko mi se puta u zadnjih mjesec dana desilo da se vozim tako a da mi netko na doslovce 20cm od mojeg, znači od zadnjeg kraja mojeg automobila i da na taj način ugrožava mene i sve prisutne u mom automobilu a ja sam se vozio po propisima. Mislim da prevencija je jedini način da se stane na kraj ovakvom ponašanju. I ja bih vam dao jedan prijedlog, dakle jednu vrstu aktivne prevencije. Ono što smo jedanput, mislim da sam bio pričao, ajmo staviti jedan uniformirani auto da se vozi po autoputu za vrijeme velikih gužvi i špica, sama prisutnost tog uniformiranog auta već će smanjiti potrebu tih bahatih i neodgovornih vozača koji zaobilaze, pretječu po desnoj strani što je strašno pogibeno. Eto, hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Ćosić, izvolite.
Zahvaljujem kolega na pitanju. Naime Zakon o izmjenama Zakona o sigurnosti prometa na cestama ... [[Govornik se ne razumije.]] rigorozne i rigoroznije mjere za one koji se ne pridržavaju zakona posebno za recidiviste koji znači ponavljaju svoje greške i dovode u opasnost ostale sudionike u prometu. Kazna za mobitele je također povećana ali neće samo se kaznama to riješiti. Bilo je tu dvojbe da li smanjivati te kazne i ići više na prevencije, ali jedna kombinacija da kažem ono kako kažu mrkve i batine sigurno dobro dođe. I ljude treba i dalje educirati i ljudi će se i dalje raznim akcijama i raznim projektima educirati da ne koriste mobitel a što se tiče i pretjecanja i svega ostaloga je stvar da kažem i kulture vozača i svega, znači treba razvijati jednu kulturu, jednu empatiju da ako čovjek i kad čini neke greške da ga se malo uputi, da ga se malo upozori da to nije, da to nije dobro i da ga se možda u nekom slučaju i propusti a ne da se ljutimo svi pa da sviramo, vjerojatno će se ... [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Hvala vrijedna inicijativa, uz brojke koje ste vi govorili da bi dodatno ukazali koliki je ovo problem želim istaknuti da je Hrvatska na samo začelju EU, na nesreću po broju smrtno stradalih. Dakle europski prosjek je 49 na milijun stanovnika a u hrvatskoj je to 80. Samo su Rumunjska i Bugarska gore od Hrvatske. Lani je bilo 331 smrtno stradali a cilj je bio prema Strategiji sigurnosti u prometu da do 2020. to prepolovimo dakle da bude manje od 200. Bojim se nažalost da nećemo u tome uspjeti zato je ovakva inicijativa dobra i nadam se da ćemo zahvaljujući upravo ovim preventivnim aktivnostima smanjiti broj smrtno stradalih u prometnim nesrećama u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Ćosić.
Hvala kolega na pitanju. Naime, svakako moramo biti svjesni da i jesmo na samom začelju po broju nesreća i po broju smrtno stradalih u prometu ali trendovi su pozitivni iz godine u godinu. Pa evo za prošlo razdoblje, prošle godine 2018. na 2019. je bilo 206 smrtno stradalih na cestama u prometu a ove godine u tom razdoblju je ukupno 166. znači za 40 manje ljudi je poginulo na hrvatskim cestama od 1.1. do 30.8.. Tako da evo sve te akcije znači i edukacija i vjerojatno i ovaj dio pooštrenja kazni Zakonom o sigurnosti prometa na cestama će uroditi plodom da to bude i još bolje i veće ali naravno edukacija je ključ tog svega, od malih nogu, od djece pa dalje do odraslih i ponašanja u prometu.
Zahvaljujem. Kao što sam već kazao, Vlada je dostavila svoje mišljenje, nema potrebe za dodatnim obrazloženjem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Anđelko Stričak. Izvolite kolega Stričak.
Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, Prijedlog odluke o proglašenju 21. listopada Nacionalnim danom bez mobitela u prometu, odnosno sada Nacionalnog dana sigurnosti cestovnog prometa Klub zastupnika HDZ-a će podržati. Kada govorimo o ovoj temi, smatram da je dobro usporediti se sa susjednim državama, odnosno pošto smo članica EU sa državama članicama EU pa evo par statističkih podataka vezanih za članice, odnosno države članice EU. U 28 zemalja članica EU prošle je godine bilo 25 tisuća 100 poginulih u nesrećama na cestama što je smanjenje za 21% u odnosu na 2010. godinu. Prosjek na razini EU 49 poginulih na milijun stanovnika po čemu su europske ceste daleko najsigurnije na svijetu. Međutim, te brojke ukazuju na to da neće biti ispunjen zacrtani cilj da se do 2020. godine na cestama EU broj poginulih smanji za polovicu. Naime u svojoj bijeloj knjizi iz 2011. godine pod naslovom Plan za jedinstveni europski prometni prostor komisija je ciljni datum do kojeg bi se trebao prepoloviti broj smrtnih slučajeva na cestama predvidjela 2020. godine. Također je odredila 2050. kao datum približavanja cilju iskorjenjivanja nesreća sa smrtnim ishodom. Također, definirani su i ciljevi za usvajanje mjera na nacionalnoj i europskoj razini sukladno načelima zajedničke odgovornosti i supsidijarnosti. Ti ciljevi uključuju poboljšanje obrazovanja i osposobljavanja sudionika u cestovnom prometu, poboljšanje i sigurnost cestovne infrastrukture i vozila, promicanje uporabe inteligentnih prometnih sustava, poboljšanje usluge hitnih službi i zbrinjavanja unesrećenih, zaštitu ranjivih sudionika u prometu poput pješaka i biciklista. U Hrvatskoj je 2010. g. bilo 99 poginulih na milijun stanovnika u cestovnom prometu a prošle godine bilo ih je 77 što je za 26% ali i dalje je taj broj vrlo visok i Hrvatska je četvrta od iza po broju poginulih u prometu, iza je jedino Rumunjska sa 96 poginulih na milijun stanovnika, Bugarska sa 88 i Latvija sa 78. Najmanje poginulih na milijun stanovnika zabilježeno je u Velikoj Britaniji 28, Danskoj 30, Irskoj 31, Švedskoj 32. U RH se statistika vezana za cestovni promet vodi od 1966. g., od tada pa zaključno sa 2018., na hrvatskih cestama smrtno je stradalo 47 841 osoba. Da to malo slikovito prikažem, to je grad veličine Varaždina. Na našim je cestama još jedan faktor koji utječe na sigurnost u prometu a to je turistička sezona, kao što je svima poznato, RH je turistička zemlja, godišnje od ukupnog broja turista, njih 80% dolazi svojim osobnim automobilima, 7% autobusom odnosno možemo zaključiti da skoro pa 90% turista koji dolaze kod nas na odmor dolazi cestovnim smjerom. Kada govorimo o uzrocima prometnih nezgoda, naglasio bih da ih možemo pripisati čovjeku, vozilu i cesti pa evo par riječi o svakoj od tih kategorija. Kod nas starost voznog parka za osobne automobile u prošloj godini je iznosila 12,64 godine a za sva vozila ukupno 13,68 godina. Najčešći razlog padanja na tehničkom pregledu je neispravnost uređaja za kočenje, 30,32%, potom uređaja za osvjetljivanja i svjetlosnu signalizaciju, 22,89%. Kada govorimo o cestama, možemo naglasiti da se hrvatske autoceste i ceste zaista jako dobro i grade i održavaju međutim ja bih ovdje stavio naglasak na županijske ceste i uzeo primjer Varaždinske županije. Županijska uprava za ceste Varaždinske županije u prošloj godini je raspolagala proračunom od 64 milijuna kuna. Sa tih 64 milijuna kuna održava 944 km cesta odnosno ispada da ima svega na raspolaganju 67 000 kuna za održavanje tih cesta, zimsku službu, projektiranja, izgradnju novih. Naravno da smatram da to nije dostatno, da bi se trebalo poraditi na tome a županijske uprave za ceste da im se osigura veći proračun. Kad govorimo o uzroku, čovjek, iako iza svih ovih prethodno navedenih uzroka uvijek stoji čovjek, rezultati istraživanja u Hrvatskoj provedeni u 2017. g. pokazali su da 91% vozača koristi mobitel za vrijeme vožnje. 33% biciklista te 50% pješaka dok prelazi prometnicu. Jedan od razloga za zabrinutost jest podatak da 40% građana ne bi mijenjalo svoju naviku bez obzira na visinu kazne. Policija kroz godinu radi ciljane kontrole korištenja mobitela u prometu i prema tim rezultatima, dobivamo statistiku koja kaže da u 2017. g. na području RH uočen prekršaj korištenja mobitela za vrijeme vožnje, 37 388 puta. U 2018. g. ta brojka je i povećana na 40 971 puta što znači da je rasla za 9,6%. Koliko je to opasno govorim nam slijedeći podatak, za 5 sekundi koliko tipkamo po mobitelu kod vožnje od 50 km/h vozilo prijeđe 70 m bez kontrole vozača ili ta smanjena pozornost vozača jednaka je pozornosti vozača koju ima 1 promil alkohola u krvi tj. vjerojatnost da će takav i taj vozač prouzročiti prometnu nezgodu je 9 puta veća nego u normalnim uvjetima. Uzevši sve ovo u obzir, klub HDZ-a podržati će da se 21. listopad proglasi Nacionalnim danom sigurnosti cestovnog prometa, hvala.
Zahvaljujem kolegi Stričaku. U ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, poštovani predsjedniče odbora, kolegice i kolege. Naravno da ćemo kao klub podržati ovaj prijedlog i nadam se da će on zajedno sa ostalim mjerama koje provodi i MUP i druga ministarstva, prije svega evo tu je Ministarstvo odgoja i obrazovanja ili obrazovanja i znanosti, da ćemo postići cilj a to je smanjenje broja prometnih nesreća, posebno smanjenje broja stradalih u prometnim nesrećama, naježe stradalih i naravno onim prometnim nesrećama koje imaju za posljedicu smrtni ishod ali ipak moramo reći, nekako osjećam to kao dužnosti i obvezu, ovo je lijepo i u redu i trebamo s tim mjerama i to je jedna mjera od prevencije i dobar amandman Vlade da se ne odnosi taj dan samo na osvješćivanje vezano za korištenje mobitela u prometu, već i na ostale ubojice, to je netko i ovdje prije nabrojio, to je prije svega vezanje pojasa, alkohol i neprilagođena ili prebrza vožnja, o neprilagođenoj brzini je malo teže govoriti jer pitanje je uvijek u svakom trenutku o stanju na prometnici što je to neprilagođena brzina, ponekad ona može biti izrazito niska, a da bude ne prilagođena uvjetima na cesti. Dakle, kad je bila rasprava o Zakonu o sigurnosti prometa na cestama i uvođenje ovih, mi smo ih tada nazvali drakonskim kaznama, bilo je doista puno prigovora, puno kritika, ja sam osobno kritizirao da se represijom neće postići željeni cilj, predstavnici ministarstva su tada objašnjavali i ti njihova objašnjenja mi se čine razumnom da se te najveće kazne odnose na recidiviste, dakle one koji unatoč tome što čine prekršaje učestalo, ponovo ih čine i zapravo ne drže se prometnih propisa, ugrožavaju živote i zdravlje drugih ljudi i na taj način se želi njih ukloniti iz prometa i s te strane to pozdravljamo da ne bi bilo nesporazuma, međutim opet moramo naglasiti da sama represija neće pomoći, ovo je prilog prevenciji, međutim eto da, da ovu kratku raspravu ipak zaključim onim što želim reći. Prometna kultura kao i svaka, svaki oblik kulture u društvu nije nešto što se može tako jasno i jednostavno propisati čak ni zakonskim rješenjima, kultura se usvaja, kultura je cjelokupno nasljeđe ljudskog društva. Paušalne ocijene kako mi u RH smo po pitanju tehničke kulture i zapravo i onda prometne kulture prilično nekulturni, da ne poštujemo propise, nije dobra ocjena, ona vrijeđa ljude i, jer ako promatramo i promet, ali sa stajališta uvjeta u kojima se promet odvija, uzmite samo promet u Gradu Zagrebu, nije jednostavno voziti u Gradu Zagrebu automobil, uzmite promet na mojoj županiji gdje do najbliže autoceste imate 100 km, mi se vozimo državnom cestom tzv. D2 podravskom magistralom koja je preopterećena, nije ona preopterećena u broju automobila, ona je preopterećena u broju ukupnih, ukupnih prometnih sredstava koje sa njom kreću, pa počevši od poljoprivrednih vozila, pa do svih drugih. Dakle, snalaženje u pojedinim uvjetima na cesti ne može se samo usvojiti ili osigurati tim da polaznik završi autoškolu, on stječe u autoškoli vještine za upravljanje vozilom, stječe naravno i poznavanje prometnih propisa, ali u stvarnom životu to nije dovoljno jer se pojavljuju mnoge druge, mnoge druge okolnosti koje onda utječu na sigurnost u prometu i zbog toga je jako važno prije svega u tehničkim uvjetima, dakle izgradnjom adekvatnih prometnica osigurati da ljudi imaju jednake uvjete i da mogu, da mogu voziti prometno sredstvo, najčešće je to automobil, sa što manje stresa jer vožnja automobila je izuzetno stresna i to često ne, ne uvažavamo. Ne bi, ne bi htio se, ne bi usudio sada govoriti jer nisam liječnik, neću govoriti o psihofizičkim sposobnostima vozača, o svemu onom što utječe i na njegovo ponašanje, ali bi mogo bi ovako konstatirati da još uvijek u našem društvu automobil je simbol status, dakle nije samo prijevozno sredstvo, nego simbol statusa, i dolazi do mnogih nerazumijevanja i prilikom kupnje odabira automobila prilikom onda vožnje s takvim automobilom i neshvatljivo je, i meni je neshvatljivo kao čovjeku inženjeru strojarstva da netko ima potrebu kupiti automobil od 500 KS, to je meni neshvatljivo, ali eto to ljudi rade, ljudi kupe automobil od 500 KS i onda sad treba voziti 50 km/h, to je, pazite to nije, jedno drugom je to u sukobu, to je jednostavno, čovjek ima logički sukob i to onda ne funkcionira, ali obećao sam da ću bit kratak, poanta što želim reći. Tehnička kultura, sadržaj tehničke kulture za 5.r. kurikulum. Na kraju prve godine učenja i poučavanja predmeta tehnička kultura u domeni Tehnika i kvaliteta života učenik demonstrira sigurno sudjelovanje u prometu primjenom prometnih pravila i propisa. Razrada ishoda, razlikuje sudionika u prometu, navodi sigurnosne i zakonske uvjete sudjelovanja u prometu kao putnike i kao vozač bicikla i drugih dječjih prometnih sredstava, objašnjava značenje primjera prometne signalizacije, objašnjava primjere prometnih pravila i propisa, demonstrira pravilno i sigurno sudjelovanje pješaka i biciklista u prometu. Opis razine dobar, ostvarenosti i odgojno obrazovnih ishoda na kraju razreda, navodi sigurnosne i zakonske uvjete, pazite sigurnosne i zakonske uvjete sudjelovanja u prometu kao putnik ili vozač bicikla i drugih dječjih prometnih sredstava, opisuje i demonstrira primjenu prometnih pravila u simulacijama jednostavnih prometnih situacija kao pješak i prepoznaje sigurno i pravilno sudjelovanje biciklista u prometu. Ako dodamo tome samo još u nižim razredima osnovne škole prirodu i društvo, tu završava prometna kultura u školi, to nije dobro, to je poruka, to nije dobro. Ja sam naravno, više puta sam to rekao, netko bi možda mislio da s obzirom da sam i predavao i u osnovnoj školi tehničku kulturu da to ovoga iz svoje perspektive gledam, pa navijam za to, ali tehnička kultura, jedan sat tehničke kulture u školi je premalo i onda tako uključimo prometnu kulturu samo u 5.r. i ovo je previše složeno za učenika 5.r. i onda nema više s tim dodira dok ne pođe, dok ne krene u autoškolu, tamo ga naravno ljudi uče, ali nemaju oni vremenu da ga uče vještini, vještine same vožnje jel prometnih propisa, ali puno drugih stvari ostaje nepoznato. Jel reći ću meni kao odrasloj osobi, zastupniku u HS i čitao sam zakon, još mi je nejasno, to je bilo i prije, ja sam sad vidio u Virovitici, imamo zebru, imamo uz zebru ucrtan ovaj biciklističku stazu, e sad ja ne znam jel biciklist mora sići sa bicikla ili ne, znate to je dosta opasno, vi ne možete, to su reakcije koje ovoga su praktički u, neću reći sad u sekundama, milisekundama kada vam čovjek sa, je li to po zakonu ili nije po zakonu, ja ne znam. Ali zašto je netko ucrtao stazu da je poručio biciklistu da ne mora silaziti sa. Eto sad, trebalo bi to vidjeti, jer to su neke stvari u stvarnom životu koje se događaju. Dakle, svakako pozdraviti ovo ali MUP samo to ne može riješiti. Ministarstvo znanosti i obrazovanja i druga resorna ministarstva i Ministarstvo naravno prometa, trebalo bi se aktivnije uključiti jer mislim da se obrazovanjem posebno mladih ljudi u prometnoj kulturi može puno više postići. Evo jedan samo detalj, predajući djeci u školi rekao sam kao nastavnik da je 50km na sat da je to velika brzina, na to su mi se djeca smijala jer su mislili da lupetam gluposti, 50km na sat, kakva je to brzina. Djeca nemaju ni taj osjećaj u tehničkom poimanju. Doista 50km na sat je velika brzina, to je otprilike 14 metara u jednoj sekundi koju putnik pređe a mi ovdje govorimo o brzinama koje su iznad 100km na sat, to su velike brzine i zahtijevaju i vještine vozača, zahtijevaju dobre prometnice, zahtijevaju pasivni dio zaštite preko pojasa, zahtijevaju naravno i aktivnu zaštitu. Netko je ovdje spominjao, ne smije se dopustiti da u RH se voze ljudi sa neispravnim kočnicama, to se ne smije dopustiti ali ako se to događa onda to nije dobar primjer. Da zaključim, pozdravljam ovaj prijedlog i podržati ćemo ga.
Zahvaljujem. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Uvijek kad govorimo o sigurnosti prometa na cestama a to je i sigurno tema koja najviše ima utjecaja i dotiče najviše naših građana koji su sudionici u prometu bili do su pješaci, biciklisti, upravljaju bilo kojim motornim vozilima ili su samo suputnici ili putnici. Dakle nema mislim ni jednoga građanina RH koji nije u bilo kojem tom, svojstvu se našao tijekom svog života. I onda dovodimo u pitanje kako regulirati, na koji način unaprijediti, kako povećati tu sigurnost. Ovo je sigurno jedna od onih stvari koja ide u prevenciju, podizanje svijesti, krenuo je kao ideja Dan bez mobitela a sada s obzirom kako smo čuli da su 4 glavna neka uzroka stradavanja alkohol, brzina, ne vezanje i mobitel da se to spoji, naravno podržavamo samo treba pametno to komunicirati. Jer to je smisao ovoga, imati dobru kampanju, pametno to iskomunicirati i ono Dan bez mobitela u autu je svakako zvučnije ali sigurno da će se tu naći modela kako to napraviti. No međutim, mi smo imali tu prije nekoliko mjeseci novi zakon koji je išao na onu represivnu. Nekada nije loše imati i tu represiju da se što više osvijesti tamo ono kako naš narod kaže gdje najviše boli, po novčaniku. No, to samo po sebi isto nije rješenje. I ja sam i raspravljao tada da recimo kod korištenja pojasa ili nevezanja da najviše stradaju oni upravo koji to rade, sami sebi rade o glavu, ne toliko druge i da tu možda ne treba ih toliko kažnjavati kaznom nego prije svega recimo premijom osiguranja, povećavanja itd., no to je drugi par rukavica da ne ulazim u sve probleme zdravstva koje imamo. Ono što je sigurno da ljudi nisu dovoljno svjesni pogibeljnosti korištenja mobitela i ostalih prekoračenja brzine. U replici sam napomenuo da je isto jedan od elemenata infrastruktura, stanje prometnica, stanje horizontalne signalizacije, stanje i svrsishodnost vertikalne signalizacije. Mi nebrojeno puta imamo neke znakove, radove na cesti vozi 30. I ti staneš, voziš 30, ništa, jer veli cesta nije završila, nije dobila uporabnu dozvolu, nije prošao tehnički pregled ili nešto što se rekonstruiralo i ostao je znak. Ti onda, netko si, ugrožavaš promet da se netko maltene zabije u tebe jer ljudi više su mislili to je eto tako toliko netko stavio. Dosta je tu nesrazmjer između onoga što je na cesti, što su neka upozorenja, što su znakovi, što su ograničenja i onoga stvarno što je. Tu bi trebali malo poraditi da zbilja ako netko stavi 50 onda znači da sve što voziš iznad je previše. Ili na autocesti kad se stavi 60 a ljudi prođu sa 140 bez ikakvog problema da je išta se nekoga ugrozilo i onda kažu pa to mogu uvijek, do jednog i to je problem. Jer od 10 puta 9 puta ćeš moći tako proći ali zbilja nema nekog razloga da je baš 60 ali onaj 10-ti put će biti ostrugan asfalt ili nešto drugo pa će biti svega. I s te strane isto. Kad govorimo o jedinicama lokalne i regionalne samouprave, osvijetljenost križanja, signalizacije, upozoravanja, bljeskalica razno raznih, dakle tu treba odvojiti više sredstava, više uspornika itd., itd., svega onoga što doprinosi sigurnosti. Tu moramo poraditi više. Naravno to košta. I ja uvijek sam bio za prevenciju, ne za represiju. Da, one koji se ogluše, ako sve se napravi i dalje su recidivisti onda da represija. Ali šta ćemo onima koji su dobri pod navodnicima? Sigurno da bi mogli razmisliti o tome da nagrađujemo vozače, vlasnike vozila koji su u nekom datom periodu, godinu dana nisu imali niti jedan evidentirani prometni prekršaj. Kroz sustav registracija, troškova, tehničkih pregleda ili već kojih davanja se daje onom našem čuvenom, famoznom monopolistu Centru za vozila Hrvatske koji i dan danas mi nije jasno zašto neka nevladina udruga odnosno organizacija je monopolist, ali to je drugi par rukavica. Tu poticati premijer osiguranja, one funkcioniraju tako, donekle. Zašto imamo one daruvarske registracije? Zato što osiguranja imaju svoju tablicu tamo gdje nema toliko prometa jeftinije su premije, nema toliko nesreća i onda je premija niža. Sigurna država godišnje koja uprihoduje oko pola milijarde kuna od kazni i upravnih mjera, ne znam sad koliko je od toga samo što se tiče prometnih prekršaja, vjerujem jedan veliki dio i ima prostora da to koristi kao namjenske prihode za stimuliranje, za olakšice prilikom i registracije i osiguranja vozila ili bilo što drugo. To je jedan smjer koji još nam nedostaje. Da onaj tko pazi, tko nije evidentiran u prekršaju ili upozoren čak, ne mora biti novčano kažnjen, dovoljno već da je upozoren da ostvari određene beneficije i to je prevencija i to je možda motiv više da će možda netko ipak pripaziti onu ključnu sekundu ili ajde neću, imamo ovih godinu dana sam izdržao bez prekršaja, neću sigurno pred kraj sada nešto dozvoliti, bilo kakvu nepropisnu vožnju da ostvarim 200, 300, 500, 700 kuna nekog, to se treba izračunati nekog popusta prilikom registracije vozila ili nekih drugih sličnih davanja koja se mogu napraviti što svaki vozač ima pravo odnosno obvezu napraviti. Evo, to je konkretan prijedlog, da se naravno, to se ne može preko noći, to se ne može ... [[Govornik se ne razumije.]] to treba dobro raspraviti, ali sigurno, sve ono što ide u prevenciju, što ide u stimulaciju propisne vožnje, u ulaganju u infrastrukturu, sigurnost samih cesta, da su ti, koliko puta se zna dogoditi da su nam znakovi nečitljivi, nevidljivi, zaklonjeni drvećem nekim, itd., itd., ceste nesigurne, tu sigurno treba tražiti krivca, isto tako i uzročnike. Tako da, puno je tu segmenata, kažnjavanje je jedan od njih, nije najbitnije i ne smijemo se na njemu ograničiti ili samo se usredotočiti. To što će netko platiti 67 tisuća kuna jer nije imao vozačku jer 5 puta je bježao ili ne znam što, teško da će nekoga odvratiti da koristi ili ne koristi mobitel jer to nije ni približno ista stvar, a može ovo ugroziti i sebe i druge. Dakle, da prevenciji, da ovom danu 21. listopada, apsolutno podržavamo u ime kluba, međutim, idemo još korak dalje, idemo vidjeti kako stimulirati one koji se drže propisa koji možda nekada izgledaju kao budale u prometu kad se paze, a di svi drugi jure, idemo njih nagrađivati i probati još na taj način podići svijest u vožnji u prometu u sigurnoj vožnji i samom prometu i sudionika. I naravno, zaključno, kroz edukaciju, mi nemamo obvezu educirati naše mlade sugrađane ili djecu vožnje biciklom. Sudjelovanje u prometu, nema obveze, djetetu kupiš bicikl i pustiš ga da vozi. Kako, gdje, on ima pravo sa biciklom sudjelovati u prometu na prometnici bit, ako nema biciklističke staze, ako ima, naravno, onda mora biciklističkom stazom, nikoga te ne pita je li zna promet, kako s koliko godina, s 10 godina djeca voze, s 12 godina djeca voze, negdje je to u zapadnim zemljama riješeno. Da oni moraju proći obveznu edukaciju i što se tiče sigurnosti i opreme i što se tiče vožnje i poznavanja prometnih, naravno u onom obimu koji oni mogu razumjeti i to je nešto što svakako kroz škole, kroz pa svojevrsni i građanski odgoj, ako hoćete, može se i treba se napraviti i ući u segment i obrazovanja i pogotovo to propisati kao neku obvezu, blago rečeno. Zašto? Jer oni edukacijom za bicikl, sutra romobil koji treba isto regulirati, samo nadam se, ne previše, stječu i znanja o prometnim propisima i kao pješaci. I to je bitno, kad s jedne strane staneš na bicikl, onda znaš koje su prometne tvoje obveze, što se moraš praviti, to sigurno ćeš koristiti i kao pješak. Tako da, ovaj dio koji je pokrenuo kao mobitel, podržavamo da se proširi, samo želim pametno da se to komunicira jer, ja ću još jednom ponoviti, dakle 91% vozača koristi se mobitelom za vrijeme vožnje. E sad, neki kažu ako imate onaj bluetooth sustav u autu pa ga ne držite u ruci, da je to u redu, to isto uzima određeni dio pozornosti, ali po meni je to, mislim moguće jer praktički on te jednako zaokuplja kao kad imaš suvozača pa pričaš s njim dok voziš, tako da ne možemo izbaciti suvozača iz auta ili ... [[Govornik se ne razumije.]] razgovarati ako ne bi ni ovo mogli, ali svakako sve ono što te daljnju distrakciju radi i što se tiče korištenja ruku ili bilo što što te može omesti u tvojoj pažnji i ono što treba i prevenirati ih, naravno i kažnjavati ako se to ne poštuje. Zato evo, 2 konkretna prijedloga, jedan je edukacija u školama, obveza da sva naša djeca prolaze edukaciju za sudionike u prometu, da li kao biciklisti ili nešto drugo, a druga je nagrađivanje onih koji poštuju pravila kroz olakšavanja nekih davanja kod ili registracije vozila, osiguravanja vozila ili bilo kojih drugih administrativnih davanja koje imamo, a ona nisu mala i to treba uzeti u obzir. Tko u sustavu osiguranja, ako ga ne koristiš, onda premija ti je, polica ti je niska, ako nešto si napravio, ona ti raste, gubiš bonuse, itd. Ništa spektakularno. Evo, još jednom, Klub HNS-a naravno će podržati ovaj donošenje ovoga prijedloga, odluke o proglašenju 21. listopada Nacionalnim danom sigurnosti prometa. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Normalno je da svaki problem koji imamo, a vezan je uz sigurnost naših sugrađana i smanjenje smrtnosti na cestama ili nesreća ili bilo što vezano uz to treba podržati, pa tako i ovaj problem, pogotovo zato što su i sami predlagatelji rekli i napisali u ovom svom zahtjevu da ljudi nisu dovoljno svjesni opasnosti u koju se dovode sebe i druge koristeći mobitele u prometu, znači lažna sigurnost koja govori o tome što ljudi osjećaju da tijekom razgovora imaju kontrolu maksimalnu nad svojim vozilom i nad situacijom u prometu dovodi do toga da 91% vozača koristi mobitel tijekom vožnje. Fascinantno je da to koristi i 33% biciklista. Znači ljudi voze s jednom rukom i razgovaraju ili bez ruku i razgovaraju za vrijeme vožnje biciklom, tako da, očito je da moramo raditi na osvješćivanju naših sugrađana, vozača i apsolutno takvo jedno obilježavanje koje će popratiti niz promotivnih aktivnosti sigurno može pomoći i policiji i svima onima koji se brinu za sigurnost u prometu. Znači, to treba podržati, to treba ljudima svakodnevno objašnjavati, ne treba tu ni, ni, ni biti u nekim situacijama pravit se kao Puritanac, vjerojatno se to svima u prometu desi koji ovdje sjedimo da posegnemo tu i tamo za mobitelom, ovo što je kolega Čuraj rekao, automobili jesu opremljeni Bleutooth-om, ali nekad čovjek zaboravi uključit Bleutooth, staviti slušalice itd., pa se vjerojatno svakome od nas desilo ovdje da, da posegne za mobitelom i da napravi možda nekad nesvjesno, a nekada i svjesno prekršaj u prometu šta nas ne smije o tome omesti jer konstantnim educiranjem, osvješćivanjem vjerujem da će se i takva ponašanja u prometu ukloniti ili bar ukloniti u značajnijoj mjeri u odnosu na što je to danas, tako da 91% vozača je zbilja puno i to govori samo da ovih 39 000 prekršaja je kap u moru, znači kada bi se svaka takva situacija sankcionirala, vjerojatno bi tih prekršaja bilo 100 ili puno, puno, puno puta, puno puta više. Pogotovo sada ljudi govore da postoje ove pametne kamere koje snimaju, pa, pa ovaj evidentiraju i takvu vrstu prekršaja, nisam siguran, možda to može reći predstavnik ministarstva, al mislim da se kamere uključuju na brzinu, pa onda poprate još i ostale prekršaje ako netko slučajno nije bio vezan ili je razgovarao na mobitel itd., tako da puno ćemo više doprinjeti osvješćivanjem, nego, nego možda nekada i težim sankcijama jer ljudi jednostavno nisu svjesni opasnosti koje takvo ponašanje u prometu, znači koje takvo ponašanje u prometu rezultira odnosno nije se nikome, nikom se ne desi odnosno vrlo malo ljudi se desi da zbog takvog ponašanja skrive neku saobraćaju nesreću, pa onda ponavljajući, ponavljajući stotine puta takvo ponašanje imaju veliku šansu da će kad-tad to rezultirati i na taj način. Ali ono što ovdje želim posebno istaknuti je da nam treba više generalno aktivnosti promotivnih u prometu koje govore o odgovornom ponašanju pojedinaca, pogotovo kada se radi o javnim osobama i ovih nekoliko zadnjih dana koje smo pratili u mediju gdje je jedan od čelnika sudstva u RH dominirao sa jednim svojim neprihvatljivim ponašanjem i što se tiče vožnje, a jučer smo to mogli gledati i iz snimaka u pojedinim medijima, jurcanja g. Turudića po 40 i 50 km/h više nego šta je to dopušteno i na neki način njegova diskusija sa policijom kako je to bilo, znači pa g. Turudić kaže da ga je policija natjerala da vozi brzo, a policija je onda demonstrirala da to nije bilo tako, govori da ni ljudi koji bi trebali u ovoj RH biti oni koji prezentiraju zakone i koji trebaju biti primjer kako se zakon poštuje, da kada su uhvaćeni u kršenju zakona, onda još okrivljuju nekog drugog zbog toga, a najveći problem u toj cijeloj priči vidim u tome da se onda ustala cijela jedna interesna skupina da zaštiti g. Turudića. Znači, g. Sesa, očito prijatelj od g. Turudića ne vidi nikakav problem u ponašanju suca i predsjednika najvećeg suda u RH na način na koji se on ponaša, ne vidi nikakav problem da je on ušao u diskusiju sa policijom i optužio policiju da ga je natjerala da, da, da vozi brzo, a on da je kao u početku vozio možda malo preko, pa su ga oni natjerali vozeći blizu njega na određenu brzinu i ne vidi nikakav problem u tome da nije primio poziv od suda i otišao na sud objasniti ono šta je trebao objasniti jer kao nije ga bilo doma, a svi znamo kada koji puta dobijete poziv da vrlo, vrlo rijetko kada običan građanin ignorira sud na taj način, ja osobno svaki put sa zanimanjem odem i sa odgovornošću odem u poštu, osim ako nisam na putu, ali to nikad nije dva mjeseca ne, jer u pravilu možda mi se desilo jednom ili dva puta u cijeloj karijeri da nisam podignuo, nisam podignuo sudsku pošiljku, a u pravilu uvijek odem isti dan ili dan iza jer imam tu vrstu odgovornosti prema državi i zanima me zašto me sud zove, a sudac koji bi trebao provoditi zakone ove zemlje ignorira 5-6 puta poziv suda i uopće ne odlazi na poštu da vidi o čemu se tu radi. I to je problem u RH, problem neodgovornosti i ja bi rekao ponašanja neprimjereno dužnosti određenih osoba, bahaćenja ako želite i smijanja u lice građanima i zbog toga građani imaju određeni, određenu odbojnost prema, prema sudstvu, prema pravosuđu i problem je kada politika i sudska vlast štiti takvo ponašanje, sudska vlast znači predsjednik Vrhovnog suda Đuro Sesa koji je imenovan, kao šta je isto bliski prijatelj predsjednice RH sudac Turudić i Đuro Sesa je imenovan od predsjednice RH gđe. Kolinde Grabar Kitarović koja se isto nije očitovala o takvom ponašanju sudaca koje je neprimjereno kakvo bi trebalo biti. A šlag na tortu je dame i gospodo, negativni šlag na tortu je da vidimo da je g. Turudić vozio Q8 Audi auto koji vrijedi više od 150.000 eura i dobio ga je zamjenskoga. Ajte vi gospodine Čuraj odite popravit auto pa neka vam daju Q8 baš me zanima koliko će naših sugrađana dobiti auto 150.000 eura kao zamjenski dok ostavi svoj auto na popravku. Pa kakva je to poruka? Sudac najvećeg suda u RH koji je vrlo društveno aktivan, dijeli svima lekcije, moralizira, objašnjava tko je kakav, dobije zamjenski auto Q8, ej, 150.000 eura. Pa ja bi da sam na njegovom mjestu rekao oprostite, a uvjeren sam da bio to napravio i kolega Brkić, oprostite ja sam dužnosnik, živim u Hrvatskoj gdje ljudi žive teško, odlaze, ne mogu prihvatiti da dobijem takav zamjenski auto koji vrijedi preko milijun kuna, ko neka kuća ili bolji stan u gradu Zagrebu i vozi se s njim 140 na obilaznici pokraj Bjelovara. Kakva je to poruka? Recite nam gospodine Sesa jeli to ponašanje suca i vidite li vi šta problematično u tom ili gospodine Bošnjaković koji također možete reagirat, zbog čega štitite takvo ponašanje? I dok ne otklonimo takva ponašanja, uzalud nam ovakve akcije jer će ljudi vidjeti da one na odgovorne, one koji imaju vlast u svojim rukama ne djeluju. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu. Ipak ste se nakraju vratili na temu što je pohvalno. Imamo repliku poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras u svojoj raspravi dobro ste ukazali na važnost povjerenja u institucije, povjerenja u policiju, povjerenja u pravosuđe, a ovaj primjer županijskog suca, čelnog suca Županijskog suda u Zagrebu Turudića je dodatno srozao povjerenje u pravosuđe koje je inače jako nisko. Ali njegovo bahato ponašanje prema policiji je bilo zaista neprimjereno i za svaku osudu. Ono što sam htio zapravo reći u ovoj replici, ali sam se morao ovog dotaknuti, da danas moramo poslati još jednu poruku, a to je da Hrvatska nema hitnu helikoptersku medicinsku službu. Dakle ovaj veliki broj smrtno stradalih u prometnim nesrećama može se smanjiti hitnim zbrinjavanjem svih koji su ozlijeđeni, a u Hrvatskoj to nije moguće jer nemamo hitnu helikoptersku medicinsku službu, iako smo kroz rasprave na Odboru za zdravstvo i socijalnu politiku, iako smo i kroz zastupnička pitanja tražili od Ministarstva zdravstva da što prije riješi hitno zbrinjavanje unesrećenih, to još uvijek nije nažalost učinjeno.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Hvala vam lijepa. Gospodine Jovanović, evo ja se slažem s vama i apeliram tu i na policiju i na Ministarstvo zdravstva da to riješi. I mogu ovdje najaviti da s nestrpljenjem očekujem izvješće predsjednika Vrhovnog suda u hrvatskoj sabornici da nam objasni ovu situaciju o kojoj sam maloprije ovdje govorio, da štiti svog kolegu i da ne reagira pored zdravih očiju na ovo sve smijanje u lice hrvatskim građanima, hrvatskim institucijama šta je gospodin Turudić napravio. I još jednom vas ovdje pitam, tko bi od vas ovdje prisutnih, evo neka digne ruku kada bi došao u auto kuću uzeo zamjenski automobil od 150.000 eura, evo da vidim dignite ruku. Nitko ne diže ruku, znači nitko od ovdje prisutnih to ne bi napravio, ali sudac na najvećem sudu u RH to radi i smije se svim građanima u lice. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Kolega Maras nas je deset ovdje u sabornici i nismo baš neki reprezentativni uzorak, ali dobro. Jednako kao i vi podržavam proglašenje Nacionalnog dana bez mobitela u prometu koji bi trebao doprinijeti većoj sigurnosti na cestama kao što piše i u obrazloženju da je 4. uzrok smrtnosti na cestama i ugrozi sigurnosti korištenje mobitela. Tu bih posebno naglasila na najčešće žrtve, a to su djeca. Mi smo prije nekoliko dana na inicijativu pravobraniteljice za djecu Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu imali tematsku sjednicu upravo po ovom pitanju. Znači Hrvatska je nažalost u vrhu od zemalja EU kada govorimo o smrtnosti djece. Ove godine u ovih devet, deset mjeseci stradalo je smrtno čak 9 djece. Vi isto imate djecu, to je porast od 150% u odnosu na prethodnu godinu i ukoliko će ovo, a vjerujem da hoće povećati razvijanje prometne kulture i utjecati na sigurnost prometa u cestama trebamo to podržati.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Maras.
Hvala vam lijepa. Gospođo Glasovac, nije mene sram priznati ja sam dosta puta prekršio zakon razgovarajući u autu, a nisam smio, ali se pokušavam, da, priznajem to. Zašto bi lagao hrvatske građane iz navike, nekad uopće ne razmišljaš, ali se popravljam i sada mi se to vrlo rijetko dešava, vrlo rijetko. I trudim se na sav mogući način, doduše moderna tehnologija ti tu pomogne i Bluetooth i ovo i ono da možeš te neke stvari obavljati, a da ne kršiš prometne propise. Tako da s te strane sve ono šta radimo trebamo ljudima pokušati približiti i na njihove svakodnevne život i omogućiti im da na neki način budu sigurniji radi sebe i radi drugih u prometu. Znači sve ono šta radimo trebamo usmjeriti u tom smjeru.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Prije svega kolega Maras maestralno je ovaj jedan bridžing napravio i odveo nas i do pitanja suca Turudića iako meni je žalosno što se u javnosti više govori o tom prekršaju nego o ažurnosti, o sucima u smislu koliko predmeta se rješava, koliko stoje itd., a tu je zapravo pravi problem. Ovo je privatna stvar i koju je sigurno za osuditi i svako takvo ponašanje. Što se tiče zamjenskog vozila, ne znam ni kako izgleda taj Q8, vjerojatno ovi koji su ovdje u sabornici niti imaju, a mislim da se čak i plaće nešto, manje bitno. Ono što sam htio također reći kada ste govorili sada zaključno sa korištenjem mobitela, mi imamo sada direktivu odnosno na razini EU-a da u svaki auto se obavezno mora ugraditi ona kontrola pritiska u pneumatici u gumama a zašto ne bi mi rekli da svaki mora imati handsfree Bluetooth uređaj? To je jasna mjera, to je jasna prevencija i na ... [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Maras.
Ne bih se složio u potpunosti sa vašom replikom jer problem suca Turudića koji tvrdi da policija laže je ogromna. Znači sudac, predsjednik suda u gradu Zagrebu tvrdi da policija laže, to je nevjerojatno, znači da je to uopće moguće i da predsjednik Vrhovnog suda ne vidi problem u tome, mi kada idemo kao građani na sud i kada sud pita policajca i građanina, uvijek se vjeruje policajcu jer on predstavlja državu, nema razlog policajac lagati. A ovdje sudac, predsjednik suda u gradu Zagrebu govori da policija laže. Ako nije reagirao predsjednik Vrhovnog suda, njemu je to normalno, mene čudi da Vlada ne reagira, ministar Bošnjaković, da zaštiti makar policiju po svojem postupanju. Pa kakva je to politička poruka? Da ne stojimo iza policajaca koji su garant u našoj sigurnosti i brinu se o sigurnosti u RH. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem, kolega Maras. Slijedeća rasprava, poštovana kolegica Snježana Sabolek, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pohvaljujem i podržavam prijedlog Hrvatske udruge menadžera sigurnosti da jedan dan u godini bude dan bez mobitela u prometu. Svim ljudima a pogotovo djeci i mladima ne prijeti samo opasnost od korištenja modernih tehnologija u prometu već i mogućim negativnim posljedicama, opservacija, velike količine podataka u kratkom vremenu na ljudski mozak, moguće posljedice zlouporabe radi narušavanja privatnosti te dugoročnim učincima elektromagnetskih polja na zdravlje osobito djece na koje nas upozoravaju apeli stotine znanstvenika s desecima tisuća znanstvenih radova i Svjetska zdravstvena organizacija. Uslijed ubrzanog razvoja novih tehnologija i rastuće primjene, moramo jednako tako užurbano i neovisno istraživati sve moguće posljedice, donositi zaključke i primjenjivati najbolju praksu po pitanju zaštite, ugledajmo se na druge zemlje. U Francuskoj je zabranjen wi fi u vrtićima i ograničen u školama. Italija također preferira kvalitetniju i sigurniju optičku mrežu. Pariz ima 800 puta niže dozvoljene razine zračenja nego Hrvatska. Belgija, zabranjen wi fi u vrtićima i boravištima djece do 3 godine. Zabranjen mobitel djeci do 7 g. i ograničen djeci do 14 godina. Kada govorimo o sigurnosti u korištenju moderne tehnologije kao što su pametni telefoni, tableti i slični uređaji, moramo biti svjesni svih mogućih posljedica prekomjerne uporabe ne samo sigurnosti u prometu. Jedna osnovna škola u Zagrebu je dovoljno svjesna pa sama providi dan bez veze. Zašto ne bi imali jedan takav dan u godini kada bi se provodila edukacija stanovništva pogotovo djece i roditelja? Uređaji poput mobitela, wi fi routera, telekomunikacijskih baznih stanica i slično su izvori elektromagnetskih polja koja je Svjetska zdravstvena organizacija svrstala pod mogući kancerogen za ljude i upozorila na upotrebu educiranja ljudi o sigurnosti o korištenju od tih uređaja i mogućim posljedicama te ne na poduzimanje mjere opreza da bi se u najvećoj mogućoj mjeri smanjila izloženost zračenja, to je i obaveza RH sukladno rezoluciji Europskog parlamenta koji stavlja posebni naglasak na zaštitu djece i mladih kao najranjivijih za tumore glave. Edukacija i informiranje stanovništva propisana je i mjerom 10, Strategija širokopojasnog pristupa i Ministarstvo zdravstva trebalo bi je provoditi ali je ne provodi. Snimljeni edukativni video u kojem se govori o mjerama opreza pri korištenju mobilnih uređaja i štetnosti elektromagnetskog zračenja, pažljivo je skriven na stranicama ministarstva i teško ga nalaze čak i oni koji su za njega saznali. Nije opravdao sredstvo koje je ... [[Govornik se ne razumije.]] uložio u njegovo snimanje jer nije došao u javnost, u škole i među roditelje. O tome se u Hrvatskoj šuti i zabranjuje se o tome govoriti. Živi zid je u suradnji sa Hrvatskom udrugom za zaštitu od elektromagnetskog zračenja izradio novi Zakon o zaštiti od neionizirajućeg zračenja i organizirao je niz tribina, tribinu s gostovanja svjetski priznatog znanstvenika s Kraljevskog instituta u Stockholmu koji dodjeljuje Nobelovu nagradu za medicinu prof. ... [[Govornik se ne razumije.]] Johansona koji prije dolaska u Zagreb dobio prijeteći poziv na svoj privatni telefon da ne dolazi. Od 200 pozvanih novinara, niti jedan se nije odazvao. Ivan Vilibor Sinčić je jučer govorio na tu temu i u EU parlamentu i upozorio na situaciju u Hrvatskoj, prvi puta da se o štetnosti elektromagnetskog zračenja i izuzetno liberalnoj ... [[Govornik se ne razumije.]] za postavljanje baznih stanica sustavno raspravljalo u Hrvatskom saboru, na tematskoj sjednici Odbora za zaštitu okoliša i prirode održanoj na inicijativu tadašnjeg predsjednika mog Ivana Vilibora Sinčića, pozvao je sve nadležne institucije, tamo ste mogli uvidjeti koliko je nizak nivo sposobnosti središnjih tijela i institucija RH da zaštite svoje stanovništvo i odupru se interesima teleoperatera. Hrvatska je doslovno ucijenjena a zdravlje naših građana prodaje se za njihov profit. Hvala vam.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava, poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo, želim samo posebno iskoristiti ovih minutu, dvije pojedinačne rasprave da bi apostrofirao ovo što ste iznjedrilo iz rasprava, što iz replike, što iz moje rasprave ispred kluba. Mislim da je bitno i radi ovdje predstavnika ministarstva dakle, nekih 5 kako bih ja postavio, 5 osnovnih područja djelovanja sigurnosti u prometu. 1, infrastruktura, to sam objasnio. 2, edukacija, 3 prevencija, 4 nagrađivanje i 5 kao zadnja represija. Što se tiče infrastrukture, mislim da sam dobro reko o stanju na prometnicama, horizontalne, vertikalne signalizacije, edukacija također, apsolutno kroz obrazovanje u školama, kako teorijsko tako i na poligonima uvesti u suradnji sa ministarstvom, to je izuzetno bitno. Što se tiče prevencije, kao najbitnijeg možda od ovih 5 po meni, ja bih još jednom napomenuo mogućnost da se propiše da su sva vozila koja se kupuju, pogotovo nova, moraju imati obvezan ugrađeni sustav heinz free odnosno Bleutooth sustav razmjena da to postane, ne dodatna oprema koja će koštati naše građane, pa ako hoćete da to postane nešto što će Vlada odnosno država sama stimulirati financijski jer ipak oko pola milijardi su prihodi od kazni, pa iskoristimo taj novac, opremimo sve automobile i za one postojeće da se dodatno ugradi ako se može i da to država subvencionira, to je način razmišljanja u pravom smjeru oko prevencije, oko sigurnosti u prometu, ne samo represija jel idemo podići taj sustav, to nije ništa revolucionarno, sad sam reko Europska komisija donijela je rezoluciju odnosno direktivu da svi novi auti moraju imati onaj sustav nadzora tlaka u … [[Govornik se ne razumije]] tako i ovo, zašto bi morali čekat nešto da netko u Europi napravi svojim teškim procedurama, mi možemo to već sutra napravit i ja se nadam ako Vlada ne bude, ja ću osobno ići sa nekim zakonskim prijedlogom u tom smjeru. I naravno, zaključno još jednom kao isto drugu, drugi novitet je nagrađivanje kroz razno razne olakšice, za vlasnike vozila da se rasteretimo financijski, da se to opet iz istog budžeta može, praktički namjenskog budžeta može koristiti da oni koji poštuju prometne propise i manje plaćaju određene obveze što prema državi, što prema tzv. Centru za vozila Hrvatska, koji opet kažem još jednom druga je tema i nadam se da ćemo to isto jednom uspjet liberalizirat. Zahvaljujem još jednom.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Kolega Čuraj, ja se s vama slažem, a lajmo napraviti korak dalje što će sigurno biti za godinu dvije vjerojatno i u svim direktivama i europskom zakonodavstvu, a to je da se traži, da se krene i u tom smjeru i u vezi ograničavanja brzine, većina automobila novijeg sada datuma imaju ugrađene senzore za prepoznavanje ograničenja brzine, to se vrlo jednostavno može ugraditi kao blokator brzine da auto ne može u tom području voziti brže nego šta očita koje je ograničenje u tom trenutku. Znači, tu se može napraviti, a vjerujte mi to će za godinu ili za dvije ili za tri postati standard u EU i nećemo više imat problema, niti će se sudac Turudić moć voziti u Q8 140 oko, oko Bjelovara, tako da s te strane mogli bi napraviti, mogli bi napraviti [[Upadica: Zahvaljujem]] i to.
Odgovor kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem da, to je još korak dalje, jednog dana sigurno kad je tehnologija nam to omogući da dostupnost te tehnologije nam zapravo to omogući, ona danas već postoji, samo nažalost nije dostupna normalnim i običnim građanima, da u tom smjeru se ide i to je upravo suma sumarum cijelog ovoga današnje rasprave, prevencija, ne represija. Što se tiče ovog zamjenskog vozila, ne znam, to mi je, simpatično zvuči i vjerojatno se to dodatno nešto plaća mjesečno, ali malo i izgleda moram priznati dosta onako u nesrazmjeru s obzirom na državu u kojoj se nalazimo i dužnosti koju pojedinci obavljaju, no ulazim u to da svatko ima pravo trošiti svoj novac kako god želi bez obzira kako to izgledalo ako je sve napravljeno kako treba. Dakle, taj prijedlog po meni je dosta dobar i ja mislim da sigurno u skoroj budućnosti možemo očekivati nešto tako, nažalost daleko smo mi od tog standarda, ali to ne znači da ne trebamo tako razmišljati i u tom smjeru ići. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovani kolega Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa poštovani kolega Čuraj, možda vama s vašim primanjima nije problem platiti dodatnu opremu u Bleutooth uređaja u novom autu, no međutim mi imamo ovdje građane koji si to ne mogu priuštiti, a nije niti nužno jer Bleutooth uređaji se za vrlo male iznose mogu kupiti danas u obliku heinz free slušalica ili takvih uređaja i mogu se aplicirati i na starija vozila, znači nema veze s vozilima, mnogi ljudi imaju GPS u autu koji također može preko Bleutootha funkcionirati i preko zvučnika se razgovarati, znači nije nužno da auto mora imat serijski ugrađen Bleutooth da bi mogao čovjek razgovarat telefonom preko njega. Znači, postoje opcije koji si mogu i obični građani priuštiti, ali to je svakome na izbor, kazne su poprilično velike i ja mislim da ljudi jako dobro paze da li da razgovaraju na telefon ili ne razgovaraju, ali dajmo im mogućnost da mogu i jeftinije se koristit i jeftinijom opremom koja u biti služi na jednaki način. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Čuraj.
Zahvaljujem. Pa ne znam čemu ovako ste morali dobaciti to nešto oko primanja iako su moja manja nego vaša, statistika daleko bolja, ali dobro, to valjda da se više dodvorimo građanima, dakle niste me pozorno slušali … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] govorim o saborskim, dobro svaka čast dapače nek čovjek, zarađujte što više što se mene tiče. Niste me pažljivo slušali, reko sam u nova vozila, a da država subvencionira iz prihoda od kazni, ugradnju, ne građani, nego država koga naplati, prebaci to da se ugradi obveza u sva nova, a u postojeća da se subvencionira i plaća postavljanje, znači to je tu na tom tragu, tako sam i rekao. Mislim da u pravilu to je nešto što je vrlo moguće i izvedivo i ja kažem osobno ću probat se založiti i kod nadležnog ministarstva, ako ne i osobnim zakonskim prijedlogom za to, mislim da je to nešto što će sigurno povećati sigurnost svih sudionika u prometu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Završnu riječ u ime predlagatelja, poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite. Kolege molim vas nemojte ometati kolegu Ostojića, izvolite kolega Ostojić.
Poštovani potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, ja se zahvaljujem u ime oba odbora unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, promet i infrastrukturu upravo na konstruktivnoj raspravi i vjerujem i na podršci da je ovo jedna od mjera koje će unaprijediti sigurnost cestovnog prometa. Zahvaljujem se Udruzi menadžera jednako tako na njihovoj inicijativi, svima vama nadam se na podršci ovome prijedlogu isto tako MUP-u da pojača dalje i svoje napore kroz Nacionalni program sigurnosti prometa na cestama. Ja se evo ovom prilikom moram zahvalit da bez obzira na stranačke boje da je bila konstruktivna rasprava sa ciljem i namjerom da se pojača sigurnost naravno upravo u brizi za naše građane. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku na zahvalu. Poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Samo bih htio još jednom, molim, gospodin Šuker nešto gestikulira [[Upadica: Tebi ništa.]] ne ali vidim čuđenje na vašem licu pa sam se zabrinuo da neki nije problem, ne. Ovaj, htio samo evo još jednom na kraju i pohvaliti kolegu Ostojića i odbor koji su prepoznali značaj ove cijele priče, apelirati da se tu izdignemo iznad bilo kakvih podjela jer ovdje se radi o interesu hrvatskih građana odnosno o tome da napravimo sve kako bi sigurnost u prometu bila na što većoj razini i da pokažemo da to nije prihvatljivo ponašanje kao što ne bi trebalo biti prihvatljivo ni ponašanje, evo ga guglanje i surfanje kao što to radi gospodin Šuker u ovom trenutku u mobitelu ispod stola, ne. Tako da sa te strane, evo to je još samo nešto što sam htio pripomenuti i nadam se da ćemo svi dati podršku kolegi Ostojiću i odboru. Hvala vam lijepo.
Kolega Maras ja vas lijepo molim nemojte prozivati saborske zastupnike jer to isto činite i vi. Imamo odgovor na repliku. Poštovani kolega Ostojić.
Ja ću se evo pridružit tome, a to je da nema potrebe da ovu kvalitetnu raspravu i ovu situaciju koju smo imali, ja mislim i dobar prijedlog na neki način dovedemo do osobnoga i prema tome predložio bi da se upravo držimo situacija, a to je da danas donosimo jedan zaključak o tome da je kvalitetna stvar na dnevnome redu i da u tom smislu ovaj treba govoriti. Ja se zahvaljujem još jednom.
Zahvaljujem kolega Ostojić. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom predsjednicima odbora, gospodinu Ranku Ostojiću i Peri Ćosiću na obrazloženjima i zahvaljujem državnom tajniku u MUP-u sa suradnikom na sudjelovanju u ovoj raspravi. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Prijedlog Odluke o proglašenju 21. listopada Nacionalnim danom bez mobitela u prometu. Predlagatelj je Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, rasprava je zaključena. Tijekom rasprave predlagatelji su prihvatili amandmane Vlade te oni postaju sastavni dio prijedloga odluke. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o proglašenju 21. listopada Nacionalnim danom sigurnosti cestovnog prometa. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 109 za i 1 protiv donijeta Odluka o proglašenju 21. listopada Nacionalnim danom sigurnosti cestovnog prometa.
Prelazimo na slijedeću točku dnevno reda: - Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2018. godinu, s financijskim pokazateljima Podnositelj je Vlada RH na temelju Članka 6. Zakona o strateškim robnim zalihama. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Molim predstavnika predlagatelja gospodina Darka Horvata, ministra gospodarstva, poduzetništva i obrta da nam da dodatno kratko obrazloženje izvješća o stanju u robnim zalihama za 2018. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici u izvješću koje se nalazi pred vama detaljno je prikazano poslovanje s robnim zalihama koje obavlja Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta, Ravnateljstvo za robne zalihe kao upravna organizacija u sastavu ministarstva. Njegovim podnošenjem Vlada RH izvješćuje da se poslovanje s državnim robnim zalihama u izvještajnoj godini odvijalo sukladno odredbama Zakona o strateškim robnim zalihama, propisima važećim za proračun i proračunske korisnike te odlukama i zaključcima Vlade RH. U 2018., za 2018. godinu sastavljeni su svi temeljni financijski izvještaji te su u zakonskom roku dostavljeni nadležnom ministarstvu radi izrade konsolidiranog izvješća, Financijskoj agenciji i Državno uredu za reviziju. Godišnjim obračunom ravnateljstvo je utvrdilo rezultat poslovanja odnosno iskazalo svoje prihode i rashode. U 2018. godini ostvareni su ukupni prihodi od 70.297.000 kuna, rashodi od 94.460.000 te je ostvaren manjak u proračunskoj godini prihoda na razini od 24.163.000 kuna. Manjak prihoda nastao je zbog nabave novih strateških robnih zaliha iz sredstava koja su prenesena kao višak poslovanja prihoda i primitka iz 2017. godine i pokrivaju se iz tog viška. U 2019., za 2019. godinu prenosi se preostali višak prihoda u iznosu od 32.477.000 kuna koji će se upotrijebiti najvećim dijelom za nabavu roba i popunu bilanci strateških robnih zaliha te za nužna ulaganja u vlastita skladišta. Ukratko ću obrazložiti i ključne elemente predmetnog dostavljenog vam izvješća. Najveće stavke ukupnog ostvarenog prihoda u 2018. godini bili su prihodi poslovanja za financiranje redovne djelatnosti korisnika proračuna koji su ostvareni u iznosu od nešto više od 43.262.000 kuna i čine gotovo 62% ukupnih prihoda. Zatim prihodi od prodaje nefinancijske imovine u iznosu nešto većem od 27.034.000 kuna, a realizacija su odluke Vlade RH o prodaji strateških robnih zaliha ulja za loženje te naplate prihoda od ranijih godina i knjiženja dane pomoći Caritasu. Uz navedeno tu su i prihodi od najamnina vlastitih skladišnih kapaciteta, od naknada i kamata. Ukupni rashodi i izdaci u 2018. godini ostvareni su u iznosu od gotovo 94.461.000 kuna te su za 20, gotovo 20% veći u odnosu na 2017. godinu. Do povećanja rashoda u izvještajnog godini došlo je zbog promjene bilance strateških robnih zaliha odnosno do značajnih povećanja i samih strateških robnih zaliha i tržnih zaliha u segmentu poljoprivredno-prehrambenih i neprehrambenih proizvoda. Za povećanje zaliha u 2018. g. utrošeno je ukupno gotovo 69 milijuna i 152 000 kn što je 28,6 milijuna kuna više sredstava utrošenih za nabavu i ... [[Govornik se ne razumije.]] zaliha nego u 2017. godini. Slijedom toga, na dan 31. prosinca 2018. g. ukupna vrijednost robnih zaliha, robe, nekretnina i opreme, iznosila je 618 milijuna i 576 000 kuna. Držim važnim naglasiti kako su za 31% smanjeni troškovi održavanja vlastitih skladišta, smanjen je trošak za službena putovanja, za sam inventar, za usluge tekućeg investicijskog održavanja i neke druge usluge. Potraživanja na dan 31. prosinca 2018. g. iznose nepunih 61 milijun i 280 000 kn te su za gotovo 86% manji u odnosu na prethodnu 2017. godinu. Do tako značajnog smanjenja potraživanja došlo je zbog primjene pravilnika o izmjenama i dopunama Pravilnika o proračunskom računovodstvu i proračunskom planu i provođenje ispravka vrijednosti samih potraživanja. Radi se o potraživanja koja su nasrala najvećim djelom do 2004. g., utužena su ili prijavljena u stečajnim postupcima te su okrenuti kazneni postupci za odgovorne osobe. Ukupne obveze na dan 31. prosinca 2018. g. iznose nešto manje od 5 milijuna i 815 000 kn s dospijećem plaćanja u siječnju 2019. godine. Robe iz strateških robnih zaliha zbrinute su na 168 lokacija na kojima je proveden godišnji popis strateških robnih zaliha i utvrđeni su inventurni manjkovi vode, šećera i mlijeka u prahu u vrijednosti od 8,7 milijuna kn te su izdana upravna rješenja kojima je naložen povrat predmetne robe. Podsjetio bih da smo u izvještajnoj godini imali i dvije situacije kada je intervencijom iz strateških robnih zaliha osigurana osnovna opskrba stanovništva. Jedan od predmetnih slučajeva bila je poplava Karlovačke i Sisačko-moslavačke županije a druga ekološka katastrofa onečišćenja vode za piće na području grada Slavonski Brod. Uz to i je Caritasu Križevačke epiharije dana robna pomoć za potrebe najsiromašnijih obitelji u osnovnim prehrambenih namirnicama u vrijednosti većim od 7 milijuna kuna. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, upravo strateške robne zalihe u izvanrednim situacijama osiguravaju nesmetano i pravovremeno interveniranje i otklanjanje posljedica te isključuju ovisnost o tržištu, sektorima proizvodnje, uvozu i međunarodnim pomoćima. Stoga je Vlada RH donijela odluku o izmjeni bilance strateških robnih zaliha, povećane su količine upravo opreme za zaštitu od požara i poplava kao što su višenamjenske autocisterne, hidraulične škare i mobilne brane, box barijere za obranu od poplava a uvedeni su odnosno nabavit će se i novi dronovi za otkivanje i nadzor požarišta. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, slijedom svega navedenog, Vlada RH predlaže Saboru prihvaćanje izvješća o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2018. godinu, hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom ministru, imamo nekoliko replika, poštovani kolega Josip Križanić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. G. ministre, s obzirom na velike malverzacije koje su se događale u robnim rezervama prije 10-ak godina, a posebice mislim tu na nestanak pšenice i kukuruza iz silosa, zanima me da li osim pokrenutih sporova, imamo kao nekakve konkretne sudske presude, to je jedno pitanje i drugo pitanje, da li je u posljednje vrijeme uvođenje osobnih zadužnica prema odgovornim osobama u skladištima se stanje tu popravilo? Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, ministar Horvat, izvolite.
Hvala, poštovani zastupniče. Pa ja vjerujem da su takve situacije unutar kojih se kroz robne rezerve događalo određenih čudnih manipulativnih radnji i manjkova i nekih drugih nedostataka unutar funkcioniranja sustava, da je takva situacija iza nas a svi oni koji u ovom trenutku na bilokoji način sudjeluju u gradnji sustava i održavanju predmetnog sustava, Ministarstvo gospodarstva Ravnateljstvu za robne zalihe prilažu određene bianco mjenice koje su naplative odnosno zadužnice koje su naplative na prvi poziv tako da svatko tko u jednom trenutku želi se uključiti u stvaranje ili funkcioniranja sustava robnih zaliha u tom prometu roba i usluga sa bianco zadužnicom odnosno određenim jamstvom, garantira dobru realizaciju svih onih ugovora koje ravnateljstvo sklapa sa privatnim poduzetnicima.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Poštovani ministre, s obzirom da se radi strateškim robnim rezervama, ukupni iznos ovdje izrečeni, ja to gledam sa sigurnosnog aspekta, ako na 168 lokacija imamo strateške robne rezerve, nisam siguran da to možemo na najbolji način čuvati uostalom dokaz je i ovi manjkovi koji se zapravo događaju. Ono na što plediram a to je da se radi otklanjanja posljedica i svega ostaloga puno više uloži u infrastrukturu koja je itekako korisna po pitanju dronova, cisterni i svega ostaloga šta pomaže građanima i u redovnom poslu ali moja poruka nije u nikakvom negativnim smislu jer smatram da jedna zemlja kao šta je Hrvatska sa 800 milijuna eura strateških robnih rezervi u kojima su uključene u nekretnine i sve ostalo, nisam siguran da može biti spremno za otklonit sve posljedice koje se mogu dogoditi. Iz tog razloga plediram pojačanje u opremi, smanjenje broja pozicija na kojima se nalazi i to je to.
Zahvaljujem. Odgovor, ministar Horvat, izvolite.
Hvala lijepo na sugestiji, ona ide upravo u smjeru svih ovih naših aktivnosti, siguran sam da ste zamijetili, dakle brojka je 168, istu smo već u 2018. g. smanjili ali kad uzmete u obzir da je ravnateljstvo ovog trenutka u vlasništvu 71 autocisterne, dakle samim time je to 71 lokacija, ako uzmete u obzir da vatrogasna zajednica danas gotovo na 30-ak mjesta čuva mobilne brane za sprječavanje poplave, nove box brane i sve ono što vatrogasnoj zajednici treba, dakle mi smo količinu odnosno ukupnu brojku onih skladišnih prostora koji službe da bismo skladištili prehrambene i neprehrambene proizvode, sveli stvarno na minimalnu moguću mjeru, ne mogu sad u ovom trenutku govoriti o konkretnim lokacijama jer oni su odnosno kategorizirane odnosno klasificirane sa kategorijom „strogo povjerljivo“ ali hvala na sugestiji, imamo isti stav i isto razmišljanje, pokušat ćemo i dalje raditi na tome da se količina odnosno apsolutno brojka tih lokaliteta smanji.
Zahvaljujem g. ministre. Hvala na kratkom odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi ministre, molim vas možete li pojasniti kad govorimo o nabavi, piše u izvješću da je na temelju jednostavne ili bagatelne nabave izvršena nabava robe u vrijednosti od 1 195 116,20 kuna. Naime, prema pregledu strateških robnih zaliha nabavljenih u 2018. g., meni jedino vatrogasne naprtnjače i električne grijalice su daleko ispod praga 200 000 kn koje vrijede za bagatelnu nabavu. Svi ovi ostali pragovi su izvan, recimo brašno je 337 000, to je najniže od ovih drugih roba, jel', voda za piće, riža, sol kuhinjska, mesni doručak. Dakle, zašto se provodila bagatelna nabava, za koje to proizvode i je li to bilo nužno? Evo.
Zahvaljujem. Odgovor, ministar Horvat, izvolite.
Dakle, ako se slažete, ja ću vam na ovo pitanje dati pisani odgovor detaljno pa bih molio ako je moguće da ili se predmetno pitanje uputi prema ministarstvu, ne bi volio o konkretnim količinama i o konkretnim lokaliteta govoriti, rekao sam već, oni su klasificirani velom tajnosti. Predmetne nabave događaju se unutar samog tajništva ministarstva, svi ovi procesi do sada uključivo i proces Državne revizije, kvalificirani su kao potpuno ispravni, izvješće za 2018. g. Državna revizija Ministarstva gospodarstva je bez bilokakvog uvjetnog stava ili mišljenja, na predmetno pitanje dati ću vam u pisanoj formi i predmetni odgovor ali isto tako uz obavezu da taj pisani odgovor bude definiran i deklariran kao dokumenat koji nije predmet raspolaganja i znanja šire javnosti.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre, moram reć kad smo raspravljali prole godine, nisam toliko gledao u ovaj financijski dio, više me zanima ovaj sigurnosni aspekt i struktura zaliha međutim ovaj financijski dio mi je nevjerojatan. Dakle mi konkretno potražujemo od 31. 12. 2017. 165 milijuna kn od kupaca plus 233 milijuna kamate. Sad ja vas pitam kako se to prodaje roba? Tako što netko stavi negdje u javnost da će kupit, preuzme robu i nikad ne plati? Ja se nadam da to nije praksa više, da ne može se prodati ništa dok ne sjednu novci na račun. Znači kad gledamo strukturu, sad smo mi otpisali 100% oni koji su stariji od 3 g., 50% ispravak vrijednosti oni koji su od 1 do 3 g., znači mi ovdje imamo petogodišnji proračuna sa svim nabavama koliko potražujemo od kupaca za ono što smo mi kupili pa prodali. Je li to neko prikriveno financiranje, ne znam što je ali način da se nekom nešto da a da on to ne plati, apsolutno mi nije jasno, nadam da se to više neće tako ići.
Zahvaljujem. Odgovor, ministar Horvat, izvolite.
Evo vrlo kratko, siguran sam da ste zamijetili u izvješću da smo za gotovo 86% ukupnog potraživanja ta potraživanja smanjili, dakle pokrenuti su određeni kazneni postupci, pokrenuti su upravni postupci za povrat onoga što je u jednom trenutku a povijest seže do 2004. g., kroz robne rezerve dato na čuvanje a u ovom trenutku kao roba koja se određenom dinamikom ... [[Govornik se ne razumije.]] ta ista kompanija, firma, trgovačko društvo nije u stanju i mogućnosti vratiti, dakle nama ne preostaje ništa drugo nego pokrenuti kazneni postupak protiv takve firme, neke od njih u ovom trenutku jesu ili u fazi likvidacije, neke su u predstečajnim nagodbama, jedan mali dio njih je danas živući od kojih ćemo kroz upravni postupak siguran sam jedan dio tih tražbina vratiti ali s obzirom na 2017. odnosno komparirati 2017. i 2018., gotovo 80% onoga što država potražuje kroz robne rezerve je ili otpisano zbog toga jer su trgovačka društva u predstečajnim nagodbama ili likvidacijama, ostatak ćemo pokušat vratiti.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite kolega Stričak.
Kolegice i kolege, ministre sa suradnicima. Dali ste jedan cjeloviti pregled robnih zaliha, međutim ono što je smatram bitno naglasiti a to je zbog čega uopće postoje robne zalihe. Svjedoci smo da unazad nekoliko godina je sve više kriznih situacija, sve više elementarnih nepogoda i upravo kod svih tih elementarnih nepogoda prema zahtjevu terena su bile iskorištene robne zalihe. Smatram da ih treba dodatno jačati, opremiti i naravno, puna podrška u tome, hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, ministar Horvat, izvolite.
Hvala lijepo poštovani saborski zastupniče na pitanju. Dakle gledajući sustav i funkcioniranje sustava robnih zaliha, sustav prije 15-ak godina u odnosu na današnje prijetnje je potpuno drugačiji kroz izmjene a njih u proteklih 10-ak godina bilo 4, mi smo pred nekoliko dana na sjednici Vlade po peti puta promijenili ili izmijenili bilancu strateških robnih rezervi, dakle u prošloj smo godini nabavili novih 12 kombiniranih odnosno autocisterni, ove godine nabavit ćemo ih još 20-ak, rješavamo se nekonkurentnog dizela i benzinskih goriva koji se u ovom trenutku ne mogu staviti na tržište već ih moramo kroz uporabu provesti kroz rafinerijski sustav u Rijeci, dakle neke se stvari u ovom trenutku smatraju nepotrebnim u sustavu robnih rezervi i one se otpuštaju, drugi specifični momenti i alati i potrebe se gotovo na mjesečnoj bazi nabavljaju i kupuju. Dakle, sustav strateških robnih zaliha je jedan dinamični proces i iz godine u godinu se mijenja.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Moje pitanje je jednostavno, znači kada gledamo pregled strateških robnih zaliha nabavljenih u 2018. g., postavlja se jednostavno i logično pitanje, znači mnogi od ovih proizvoda koje ovdje vidimo po meni nema potrebe da su uopće u strateškim robnim zalihama, meni je jasno da određene neprehrambene proizvode koje u određenom trenutku trebamo i koje je vrlo teško nabaviti taj čas kada se radi o poplavama ili nešto, tog treba nabavljati što više i to trebamo imati konstantno u pripremi ali određeni prehrambeni proizvodi, značko koji su moguće nabaviti ih taj čas, znači na tržištu kada pogledate neke od ovih proizvoda, možete 10 puta više tog časa nabavit ukoliko bude potrebno do strane države, ne vidim zbog čega stoje na zalihama pa me zanima koji su prioriteti i na temelju čega se određuje šta ćemo od prehrambenih proizvoda nabavljati? Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor, ministar Horvat.
Hvala poštovani saborski zastupniče. Pa na jednostavna pitanja, uvijek su i odgovori jednostavni, dakle struka definira što je potrebno, nismo mi samo i isključivo ti koji definiramo prioritet kao što danas komuniciramo gotovo na dnevnoj bazi sa vatrogasnom zajednicom, kao što komuniciramo sa civilnom zaštitom, funkcioniramo i sa prehrambenim fakultetom i dobivamo suport i potrebe struke u ovisnosti o tome kakve se prijetnje očekuju a one su u ovih zadnjih nekoliko godina prvenstveno požari i poplave. Dakle vi morate u strateškim robnim rezervama imati određeni kontigent prehrambenih proizvoda koji isti moment možete staviti ne na tržište nego u sustav opskrbe. Imali smo takva dva slučaja u 2018. g. i srećom, u segmentu ili u skladištima robnih rezervi, imali smo sve potrebne prehrambene proizvode koji su nam trebali a da bismo onda osigurali opskrbu tog stanovništva koje je bilo pogođeno elementarnom nepogodom.
Zahvaljujem. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite kolega Čuraj.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Vrlo kratko, nema potrebe isticati ono osnovno i očito dakle, Izvješće o upravljanju robnim zalihama, mislim da je svima jasno zašto je to bitno, nažalost proteklih godina što nije ovdje slučaj sa 2018. ako sam dobro shvatio, iz ovog izvješća imali smo samo dva slučaja u prošloj godini korištenja robnih zaliha na većoj razini ali povijest nas je naučila da smo proteklih godina itekako, itekako ovisili i o zalihama i da lis u poplave i da li su požari, da li je migrantska kriza, bilo što drugo, da je to izuzetno strukturno i infrastrukturno bitno i presudno u djelovanju države naših građana i sigurnosti općenito. Struktura je vjerujem napravljena takva kakva je, ja ono što samo bi iskazao, da recimo upravljanje svim tim zalihama godišnje košta porezne obveznike 15 milijuna kuna, dakle tu su raznorazne naknade, troškovi, plaće, materijalni troškovi itd., dakle premije osiguranja i sve ostalo. Ono što mogu pohvaliti da recimo godišnji trošak za reprezentaciju na osnovi robnih zaliha je nešto iznad 2000 kn, dakle zbilja onaj jedan osnovni dio što se tiče onih ljudi koji rade, koji ulažu i koji se brinu o tome. Ono što sam spomenuo i u replici, što mi nije jasno, praksa dugogodišnja, kada se prodaju određene zalihe, jel dakle, prihodi poslovanja su u prošloj godini bile 43 milijuna kuna kada se prodaju određene ajmo reći, prohodi od prodaje određenih robnih zaliha koje su na prošloj godini bile svega 27 milijuna kuna a godinu prije toga čak 89 i onda kad gledamo kupe, da imamo toliko dugovanja što sigurno je praksa koju treba odmah zaustaviti jer nemoguće, ja ne govorim ovdje kad se nekom da nego baš govorim o prodaji robnih zaliha jer kupac je onaj koji kupuje, ne onaj koji čuva, da tih 165 milijuna kn od kojih smo 33 milijuna kn reprogramirali pa je sad otišlo u dugoročne obveze, pitanje hoće se i to vratiti a od ovih normalnih potraživanja, 85 milijuna kn, od toga ... [[Govornik se ne razumije.]] gotovo 48. To smo sada manje-više sveli za drastično. Dakle, ispravak vrijednosti potraživanja ukupni je za prošlu godinu -326 milijuna kuna. Sjećate se na početku, rekao sam da godišnje košta upravljanje zalihama 15 milijuna kuna. To je trošak, naravno tu ulaze i stalno obnavljanje i nabava i inventara, novih struktura. I sad meni je to neshvatljivo da je netko sudjelovalo u kupovini, možda dao neke određene garancije jer vidimo tu jako dobro napravljeno, 15 različitih tvrtki, jel', znači tablica br. 6, pregled potraživanja gdje su veća od milijun kuna po tvrtkama ... [[Govornik se ne razumije.]] dugovanja i godinu nastanka potraživanja poduzetim radnjama. Dakle, nastanke godina su u 2012., '97., '98., 2006., 2000., onda ima nešto novije 2011., 2004., onda opet '99., '98., '99., '95., itd., itd., naravno da smo to morali isknjižiti, naravno da se to moralo iščistiti i to je dobro da se podvuče jednom linija za svaki put međutim ima tu i novijih, nešto i 2018. se tu navodi, 2017., 2012., 2014., dakle meni je neshvatljivo da netko sudjeluje na nekakvom natječaju, pretpostavljam da tako ide, položi određene garancije, vidim da tu su čak neki zalog nekretnina ili zadužnice i onda ne plate. I onda ga mi vijamo 20 g. da on nama to plati. Čovjek je iskoristio te novce, šta je napravio s tom robom, ne znam, dakle ja bih zbilja moli da se u slijedećim bilokakvim prodajama koje se vrše a kažem, prošle godine je to bilo svega ako se ne varam, 27 milijuna i 34 000 kuna, da se ta roba prodaje u onom trenutku kada se ... [[Govornik se ne razumije.]] Moguće ako je to netko čuvanje ili nešto da to nije prodaja robe, ali u onom trenutku kad se obavi transakcija i kad netko postane, dođe u posjed ili postane vlasnik toga, to ne može biti, znači kao i kod nekretnina, ne može biti da se ne plati i to mislim da je osnov ove nelikvidnosti odnosno ne nelikvidnosti jer ovo je likvidno i iz državnog proračuna se financira, čak ima i potraživanja prema državnom proračunu na osnovu ovih viškova koji su iskorišteni prošle godine ali po meni to jednostavno mi nije zbilja jasno u tom periodu da se toliko generiralo i da se toliko iščistilo tim više ako smo to čistili onda taj rezultat mi također nije jasan, dakle da je manjak prihoda 24 milijuna kuna koji se samo obilježava da smo iskoristili viške prihoda iz prethodnih godina pa kupili neku imovinu a ovdje tzv. rezervaciju napravili ali ovo nije poduzeće pa nema rezervaciju nego smo radili ispravak vrijednosti, potpisali 300 milijuna kuna, znači to bi trebao biti gubitak ono astronomski tako da ne razumijem ovaj način financijskog izvještavanja, moram reći nije gospodarski pa onda nije ni moja struka što se tiče nekog sustava. Dalje što se tiče same vrijednosti, mislim da preko pola milijardi kuna što se tiče robnih zaliha i još dodatno 100 milijuna u nekretninama i oprema, dakle 618 milijuna kuna zaliha je sigurno nešto što kontinuirano raste, prošle godine do 7,5%, malo više, tako da to je ono što je bitno da uvijek anticipiramo ne što nam treba danas, ne što nam treba sutra nego što će nam trebati slijedećih godina i koje su potencijalne ugroze da nam te zalihe budu korištene i naravno ono što je najbitnije, da sve ono što je u sustavu robnih zaliha bude na neki način se može i koristiti, na neki način bude ako govorimo o dobrovoljnim vatrogasnim društvima, na raspolaganju našim DVD-ima i ostalim sustavima jedinica lokalne samouprave ili regionalne koji to mogu onda koristiti na više načina, ne da samo stoje negdje uparkirano nešto ili uskladišteno i da budi na vrijednosti i na svojoj funkcionalnosti a da se ne koristi time, predstavlja dodatni trošak, to je mislim ono što je ključno i ja zbilja ne bih tu više duljio. Što se tiče samih sustava, to je apsolutno svima jasno da nam je to prijeko potrebno, to je dobro organiziran sustav koji se pokazao već nebrojeno, nažalost, nebrojeno puta kad smo ga trebali i tako treba nastaviti ulagati još i više jer to je sigurnost kao što ujedno nema cijenu a naravno, pametno i planiranje je i najjeftinije, dakle ... [[Govornik se ne razumije.]] to izvješće, ja vas molim samo ovo obrazloženje, ako ne, ono što je ministar već rekao, apsolutno da se ta praksa kod prodaje robnih zaliha više ne događa, da se uzimaju bilokakvi kolaterali nego onako, kad novac sjedne onda se i prebacuje vlasništvo i daje nekom na raspolaganje dalje što hoće s time, zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Čuraj. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite kolega.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, državni tajniče. Strateške robne zalihe imaju važnu ulogu u socijalnom, društvenom i humanitarnom području svake države a do izražaja dolaze u izvanrednim situacijama. Njima se pridonosi obrambenom djelovanju, učinkovitijem djelovanju sustava zaštite i spašavanja i održivosti gospodarstva u uvjetima ugroze stoga je stvaranje, održavanje i teritorijalni razmještaj strateških robnih zaliha od nacionalne važnosti. RH se posljednjih godina nerijetko suočava sa elementarnim nepogodama pri čemu su strateške zalihe upotrebljavane kako bi se pomoglo građanima koji su pogođeni tim nepogodama. 2014. istočnu Slavoniju pogodile su katastrofalne poplave a Ravnateljstvo robnih zaliha interveniralo je odmah po zahtjevu Državne uprave za zaštitu i spašavanje i uputilo hranu i opremu za zbrinjavanje stanovništva. Tijekom 2015. i 2016. g. RH bila je suočena sa velikom priljevom migranata. Prema službenim podacima MUP-a, od početka migrantske krize do ožujka 2016. g. u Hrvatskoj je ušlo 65 068 migranata, u tom slučaju Ravnateljstvo za robne zalihe angažiralo se isporukom robe i opreme u vrijednosti preko 18 milijuna kn a tijekom 2016. sa još kojih 2 milijuna kuna. 2017. Splitsko-dalmatinsku županiju, Dubrovačko-neretvansku i Zadarsku te Šibensko-kninsku zahvatio je velik broj požara a ravnateljstvo je interveniralo sa 18 autocisterni. U 2018. g. područja Karlovačke i Sisačko-moslavačke županije bila su suočena sa velikim poplavama a Ravnateljstvo za robne zalihe na zahtjev Državne uprave za zaštitu i spašavanje interveniralo je s motorne pumpe, 7 potopnih pumpi te 3 pumpe velikog kapaciteta, 2 autocisterne za prijevoz pitke vode, 4 stroja za punjenje vreća pijesaka te 19 428 litara pitke vode u bocama koje je Hrvatski crveni križ podijelio stanovništvu poplavljenog područja. Zbog ekološke katastrofe onečišćenja vode za piće na području grada Slavonskog Broda, Ravnateljstvo za robne zalihe žurno je interveniralo sa 10 autocisterni koje su po zaprimanju zahtjeva u kratkom roku dostavljene prve količine vode za piće na području Slavonskog Broda. Isporučeno je 37 inox spremnika za pitku vodu. Već prvog dana intervencije 65 424 litara vode za piće u bocama te je izvršena žurna narudžba dodatnih količina vode. Na ovim primjerima vidi se kako se i u kojim izazovima koriste robne zalihe. Kada govorimo o samoj strukturi robnih zaliha za 2018. g., najveću vrijednost čine slijedeći proizvodi. Pšenica, euro dizel, višenamjenske cisterne, kukuruz, juneće meso u živom, šatori, šećer, cjelodnevni suhi obrok, mesne konzerve, pumpe za vodu, svinjsko meso u živom, riblje konzerve, kontejneri za stanovanje i plovila. Iz svega navedenog vidljiva je važnost robnih zaliha kako bismo u svakom trenutku bili spremni za izazove koji se nađu pred nama bilo da se radi o kriznim situacijama ili elementarnim nepogodama. Stoga napominjem da će klub HDZ-a podržati ovo izvješće, hvala.
Zahvaljujem. Kolega Ivan Lovrinović nije nazočan, kolega Gordan Maras nije nazočan, kolega Saša Đujić nije nazočan. Zaključujem raspravu, zahvaljujem državnom tajniku sa a suradnicom, g. Mariju Antoniću na obrazloženjima, glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Izvješća o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2018. godinu sa financijskim pokazateljima. Podnositelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „Prihvaća se Izvješće o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2018. godinu fa financijskim pokazateljima.“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 79 za, 20 suzdržanih i 7 protiv donesen Zaključak kako ga je predložilo saborsko matično radno tijelo. Sada je na redu poštovani kolega Ivan Lovrinović kao nezavisni zastupnik. Izvolite.