Tražim stanku u ime Kluba Živog zida i SNAGA-e, kako bi progovorio o elementarnim nepogodama i klimatskim promjenama.
U redu, drugi je kolega Vlaović, treći Mateljan, Mišić, Glasnović.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora kolegice i kolege u ime Kluba HSS, tražim stanku vezano uz situaciju uz tvrtku Đuro Đaković Slavonski Brod.
Dobro, Mateljan.
Gospodine predsjedniče Sabora, tražim stanku u ime Kluba SDP-a vezane za poplave u Karlovačkoj županiji.
Može, Mišić.
Poštovani predsjedniče Sabora, tražim stanku o propasti Slavonije i ulogu naših poduzetnika u gospodarstvu. Hvala.
Glasnović.
Tražim stanku u ime Kluba Nezavisni, po pitanju manipuliranje arhivama u Hrvatskoj.
Može. 5, ima li još tko? Joško neće, onda imamo pauzu do 9,40, Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče, u ime Kluba HDZ-a tražim stanku da bi progovorila o poplavama u Karlovačkoj županiji.
Dobro. Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. U ime Kluba GLAS-a i HSU-a tražimo stanku vezanu uz klimatske promjene i vezano uz štete koje su napravljene slijedom istih u Hrvatskoj.
7, dobro. Stanka je do 9,45. Vidimo se. STANKA U 9,35 SATI. NASTVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI. Poštovane kolegice i kolege, prvi je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e i poštovani zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Tražio sam ovu stanku prije svega potaknut šokantnim brojevima kako će od za sada prijavljenih dakle od 1. siječnja ove godine do 18. rujna 2017. godine, a bez štete u Zadarskoj županiji i bez štete u Karlovačkoj županiji i tko zna šta će nas još pogoditi u ova tri i pol mjeseca do kraja godine da je bilo prijavljeno 2,3 milijarde šteta, a da su u proračunu osigurane samo 20 milijuna. Podsjetit ću vas kakvo je stanje bilo prethodnih godina kako bismo dobili sliku. U razdoblju od 2000. do 2007. godine štete su ukupne bile od elementarnih nepogoda 1,3 milijarde kuna. Znači ove godine imamo koliko 2,3 milijarde u niti cijeloj godini, a u cijeloj 2000. do 2007. smo imali 1,3 milijarde od toga je tek dio priznat 81%, a i od toga što je priznato zbog pomanjkanja novca u državnoj blagajni poljoprivrednicima je isplaćeno svega 10% priznatih šteta. Tih godina šteta je odnijela otprilike 3,5% BDP-a odnosno trećinu svega što je proizvedeno u poljoprivredi, trećinu poljoprivrednog BDP-a. Dalje, ne tako davno 2013., 2014., 2015. i 2016. sa napomenom do 2015. prema statistici Ministarstva poljoprivrede nije bilo prijavljenih šteta od elementarnih nepogoda, dakle u četiri godine prethodne ukupno je šteta iznosila 3 milijarde i 55 milijuna kuna u četiri godine 3, milijarde i 55 milijuna kuna, a danas u jednoj godini 2,3 milijarde u nepunoj godini. Mislim da vidimo kakav je tu trend. Ovaj sitniš koji je predviđen za obeštećenje naših građana nipošto nije dovoljan, stoga ne znam jeste li upoznati u izradi je strategija prilagodbe klimatskim promjenama i uz nju akcijski plan od 2040. sa projekcijama na 2070. U takvom planu moraju se predvidjeti sve mjere kako bi se preduhitrile klimatske promjene, moramo na vrijeme znati koliko sadašnja znanost može svojim simulacijama predvidjeti gdje će u kojem dijelu Hrvatske doći do kakvih klimatskih promjena, hoće li dizanje razina mora devastirati Neretvu i Primorje, hoće li zbog pojačane kiše stradati unutrašnjost i kako se tome prilagoditi. Ako gradimo recimo kanal u karlovačkom području, ako znamo da će biti više kiše, ako tako kaže simulacija ona napravimo taj kanal metar širi. Zato je dobro da je predviđeno da će se ovakve projekcije staviti u sve dokumente. Jednom dijelom je ugrađeno to i u Strategiju nacionalne sigurnosti. Osobno smatram nedovoljno. Što se tiče naknada o kojima sam govorio, javljaju nam ljudi sa terena iz Karlovačke županije da još niti za prošle poplave nisu dobili naknade. Karlovačka županija plavi gotovo svake godine, a ima godina kada plavi i po više puta. Većina infrastrukture koja tamo postoji izgradila je bivša država, a ova sadašnja nažalost nije u stanju to niti održavati. Klimatske promjene su nezaustavljiv proces, utjecaji se osjećaju danas, mislim da ih više nitko ne može osporiti. I kada bi se sada prekinule emisije stakleničkih plinova kojima se prepisuju ovi utjecaji zbog tromosti klimatskog sustava i do sada već obavljenih emisija promjene bi trajale desetljećima prije nego se klima stabilizira. Od 16 godina najekstremnijeg vremena tj. od 17 najekstremnijih godina 16 je bilo u ovome stoljeću. Svjetska meteorološka organizacija potvrdila je da je 2016. godina bila najtoplija godina od kada postoje mjerenja te je time premašila prethodne rekordne godine isto u ovom stoljeću 2014. i 2015. godina. Prema tome, to nije nekakav kuriozitet više, to nije nešto što nas pogodi svaku desetu godinu, klimatske promjene odnosno taj proces u kojem klima iz stabilnost kojoj smo svjedočili u prošlosti prolazi proces promjena, tranziciju i traži nekakvu stabilnost u budućnosti. Možemo očekivati raznorazne katastrofe, prema mišljenju struke one su sve češće i intenzivnije zato nam treba što prije u ovom Saboru strategija o prilagodbi klimatskim promjenama, treba nam akcijski plan kako bismo na vrijeme predvidjeli gdje će biti kakva nepogoda koliko je to moguće i osigurali na vrijeme sredstva da se obeštete građani, a ne ove smiješne iznose koji nisu niti jedan promil. Hvala vam.
Hvala. Drugi na redu je Klub zastupnika HSS-a i poštovani zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Tražio sam stanku u ime kluba HSS-a da upozorim na stanje i situaciju vezano uz Tvrtku Đuro Đaković Slavonski Brod. Naime, to je jedna od strateških tvrtki za RH, jedno od najznačajnijih gospodarskih subjekta u Brodsko-posavskoj županiji i onako u kuloarima se kaže kada kihne Đuro kiše cijela Brodsko-posavska županija. Danas je sazvana skupština ovog društva i danas su i dioničari i uposleni, a i cijela javnost očekivali da će dobiti informaciju kako je prihvaćena ponude Crni čelik d.o.o. koja je planirala uložiti 250 milijuna kuna u temeljni kapital ove tvrtke koji prema najavi ovog investitora omogućio stabilnost društvu i koji bi omogućio investicije u opremu, investicije u nove tehnologije i znanja i nove proizvode i omogućio plasman ovih Đurinih proizvoda na istočna tržišta. jedan od ulagača je suvlasnika tvrtke iz Kanade, drugi je iz Kuvajta, jedne od najbogatijih obitelji iz Kuvajta koja sigurno može pridonijeti onome što je već godinama pokušavala uprava Đure Đakovića a da plasira dio svojih proizvoda konkretno tenkove za koje već dobre reference na ovom tržištu gdje je 154 tenka u bivšoj proizvodnji isporučeno na ovo tržište jer je kroz Patriju dodatno specijalno vozilo Đuro Đaković stekle dodatne reference i ono što je država očekivala od uprave a to je da na tržištu potraži nove investitore i dokapitalizaciju, tvrtka je učinila. U dva kruga su izdavane dionice, u prvom krugu se nije uspjelo upisati dovoljno temeljnog kapitala dok je u drugom krugu od planiranih 152 milijuna kuna upisano svega nešto više od 50 milijuna kuna što je po stajalištu uprave a i ostalih dioničara nedostatno da bi društvo samo išlo dalje u razvoj, investiralo da bi se pojavilo kod kreditnih institucija i da bi išlo na ova zahtjeva tržišta sa rečenom vojnog industrijom. A ono što se pojavilo u nekim tiskovinama ovih dana, pa i u Glasu Slavonije je da ne postoji suglasje u Vladi oko ovog ulagača i oko ovog načina privatizacije unutar tvrtke Đuro Đaković, navodno da se ministrica Dalić i ministar Goran Marić ne mogu usuglasiti kako bi to trebalo izgledati. Pa kad se već nisu mogli usuglasiti zašto premijer ih nije sve pozvao i pozvao zainteresiranog investitora da sjednu, da vide koliko je ozbiljna ova ponuda, koje reference stoje iza ove tvrtke, što to u budućnosti znači i za tvrtku i za radnike i za cijelo gospodarstvo Hrvatske, a nisu su se udostojali koliko ja imam informacija niti pozvati zainteresirane na razgovor. I danas predstavnik države na skupštini koji ima većinski udio koliko imam informacije, neće moći glasovati o ovome. Novine pišu da država marginalizira stanje u Đuri Đakoviću i uopće u ovu tvrtku, a ja kažem ne da marginalizira nego u ovom trenutku ispada da je država kočničar razvoja gospodarstva i Đure Đakovića. Mislim da to javnost mora znat, mislim da to će radnici osuditi jer treba i znati da je nedavno više od sto ljudi otpušteno iz tvrtke specijalnih vozila i da je u najavi još 80 radnih mjesta, smanjivanja 80 radnih mjesta. Da li to zaslužuju ljudi u Slavoniji i Baranji, Brodsko-posavskoj županiji. Podsjetio bi da u specijalnim vozilima najveći dio djelatnika, branitelji iz legendarne 108. brigade koja je obranila Hrvatsku od Vukovara do Dubrovnika i da je Brod jedini grad koji je imao tri brigade, 108. još 139. i 157. koji je to još grad koji je to imao, dal i je to pravedno prema ovim radnicima i prema društvu ukupno u Brodsko-posavskoj županiji i Slavoniji i Baranji jer dok se ministri mogu usuglasiti oko upošljavanja novih ljudi, mogu se usuglasiti oko nabavke novih automobila, a ne mogu se usuglasiti oko ovako važe investicije i novih radnih mjesta. Pa ja poručujem, i Slavonci bi vozili nove aute i plaćali porez da imaju radna mjesta i da mogu živjeti od svoje plaće. Hvala.
Treća rasprava, Klub zastupnika SDP-a i poštovani zastupnik Damir Mateljan. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatska sabora. Kolegice i kolege, svjedoci smo da kod malo iole ozbiljnijih kiša, općine i gradovi u Karlovačkoj županiji imaju ogromnih problema sa poplavama. Danas je to Ogulin, jučer je to bio Karlovac, a sutra će možda to biti i Ogulin i Karlovac zajedno. U samo jednom danu na imovini grada Ogulina, na imovini građana stanovnika grada Ogulina, poplava je nanijela štete prema najkonzervativnijim procjenama preko 30 milijuna kuna stoga je ogulinski gradonačelnik još jučer uputio zahtjev spram karlovačkog župana da proglasi elementarnu nepogodu. Ja sa ovog mjesta pozivam župana da on to učini što prije kako bi građani Ogulina imali barem pravni okvir, mogućnost da naplate dio šteta koje su se dogodile. Međutim, nije to ni najvažnije, ja sam uvjeren da će župan Karlovačke županije proglasiti elementarnu nepogodu, međutim puno je važnije sa ovoga mjesta pozvati Vladu RH i Hrvatske vode učine nešto i da to učine odmah. Ne da počnu razmišljati, ne da počnu planirati već da počnu graditi učinkovit sustav obrane od poplava Karlovačke županije odnosno područja grada Karlovca i područja grada Ogulina. Hrvatska Vlada dužna je osigurati nekih 300 milijuna kuna za gradnju tog učinkovitog sustava. 165 milijuna kuna odnosi se na sam grad Karlovac, na područje grada Karlovca odnosno nizvodno od grada Ozlja prema gradu Karlovcu i to područje. 125 milijuna odnosi se na gradnju sustava obrane u gradu Ogulinu odnosno na gradnju retenzije Hrelj. Tih 300 milijuna kuna puno je manje od novaca od šteta koje su posredne i neposredne za građane Karlovačke županije i tu ionako siromašnu županiju čine još nekonkurentnijom u prostoru Hrvatske i šire, EU-a. Jučer je gradonačelnik grada Karlovca rekao jednu vrlo dobru dosjetku, naime rekao je kako te kiše koje padaju nisu to karlovačke kiše, nisu to ni ogulinske kiše, to su hrvatske kiše. Jednako tako, nisu to samo vode, to su hrvatske vode i ono je hrvatska Vlada, a gradovi Ozalj, Karlovac i Ogulin su također hrvatski gradovi. Hvala lijepo.
Četvrta rasprava, Klub zastupnika Promijenimo Hrvatsku i poštovani Ivica Mišić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolege i kolegice. Ja ću pokušati pričati o Slavoniji koja je do sada upropaštena svih ovih 25 godina. Šta je problem Slavonije? Šta se dešava u ovoj našoj državi da bi tako jedna bogato područje propalo. Pošto živim dolje i vidio sam u ovih 25 godina šta se dešavalo, zašto su naši farmeri propali, zašto nisu uspjeli, zato što su dobili 100% veću cijenu za ulaganje, za kredite, nešto što je 200 koštalo je i 400 pa su još digli kredite i na kraju pozatvarali preko 10000 i više farmi tako da ljudi jednostavno nisu mogli izdržati. Druga stvar, zašto je još Slavonija u krizi. Imamo šume u Slavoniji i poznati slavenski hrast, sva ministarstva su u Zagrebu, svaku narudžbenicu, oni moraju šuma poslati u Zagreb da dobiju neko odobrenje. Na kraju izvozimo fosne nemamo proizvodnju. Samo … [[Govornik se ne razumije.]] bi zaposlila još 500 ljudi samo da dozvoli da imaju kontingent drveta da mogu raditi i da mogu proizvoditi za ovu državu. Međutim, to je proces koji je vrlo vrlo dug i jednostavno tako dolazi da ljudi ne mogu jednostavno izdržati dalje. Imamo željeznice. Svi dobro znamo da je Hrvatska, najinteresantnije su željeznice istog zapad. Pa vidite 25 godina, mi putujemo skoro 4 sata do Vinkovaca. Željeznica ide kao da idete … [[Govornik se ne razumije.]] nekadašnjem … [[Govornik se ne razumije.]] sramota. I to je strategija upropaštenje Slavonije. Poznato mi je da iz Županje je trenutno iselilo negdje oko 5000 ljudi. Iz Osijeka, iz Vinkovaca, to kad bi pobrojala, skoro pola građana više nema. Kako ćemo i imati, kad se mi borimo za politiku, borimo se za strategiju, gdje smo u Saboru, da li jesmo, da li je ovaj predsjednik stranke dobar, da li napada vlast, Ustašku plaću, to je najbitnija stvar ili onu u Borovu Selu koju treba skloniti. Da, to je politika. Želio bi reći nešto o poduzetnicima. Mi moramo znati da smo imali podobne poduzetnike, to su od 0 do 100 milijuna dobili, poduzetnike, koji su uz politiku i koji su prolazili i zarađivali i uzimali novac naših građana. I imamo skromne poduzetnike koji jedva opstaju i koji plaćaju porezne obveze u ovoj državi i koje država kontrolira. To su 3 različita poduzeća. Dalje imamo investitore, imamo investiciju u Slavonskom Brodu koju sam ja govorio prošle godine. Čovjek je uložio 2 milijuna i 150 ljudi treba u Sibinju i on i danas dan nije mogao dobiti dozvolu da počinje raditi. Pa to je sramota, to bi ministar trebao otići vidjeti šta se dešava. Imamo jednu investiciju kod Dubrovnika, gdje sam osobno otišao da vidim šta se tamo dešava. To su milijarde nekakvih ulaganja, gdje poduzetnik, ulagač uložio oko 30 milijuna do sada eura, ne može dobiti dozvolu da gradi svoj projekat koji je napravio. Treba netko blagosloviti iz dubrovačke dolje i da kaže da možete. Ako ćete dobiti, ak će dobiti za 10 godina, dajte mu sada. Ako ne može, zabranite ga odmah. Ne, mi smo lokalni močnici, mi možemo od života i smrti ovog naroda određivati. Ljudi odlaze, nitko nije kriv, ne. Tko je kriv što je ostalo pola Slavonije, Osijek prazan, nema krivnje. Mi se čudimo. Pa nismo napravili preduvjete. Ministar na svaku tu lokaciju trebao bi otići da vidi ili je zatvoriti ili je odobriti. Poduzetnik ne može čekati. Svaki dan mu je dug, a da ne pričamo o godini. Ja sam prošle godine o ovom čovjeku iz Broda pričao i još nije riješio problem. Pisao je predsjednici, ministrima, rekli su mu obratite se lokalnoj zajednici. 2 milijuna i 100 ljudi treba zapostaviti, zato će 100 ljudi iz Broda otići. Ja sam poduzetnik pa znam šta je to. Znam što je muči se kod institucija, koje su usporene, koje ne rade ništa koji jedan papir trebate čekati po 3, 4 mjeseca, da ne perem neke svoje koje sam ja imao problem, pa 8 mjeseci sam čekao jedan papir najnormalnije iz naše policije. 8 mjeseci, sramotno, sramota. E zato sam to, zato je uništena Slavnija, zato Slavonija ne može opstati i naši poduzetnici odlaze i naša mlada obrazovana djeca nemaju šta više tražiti, odoše u Njemačku, Belgiju, čak napuštaju ove firme koje jedva opstaju. Mi neće poslije imati niti majstora, niti bilo šta u ovoj državi. Samo ovdje ćemo pričati i čuditi se što se desilo nama. Hvala.
5 rasprava, poštovani zastupnik Željko Glasnović u ime Kluba zastupnika neovisni za Hrvatsku. Izvolite.
Poštovani kolege, rekao je jedanput Orvel, prošlost nije prošla. A prošlost je mister Mikulić, dozvolite je čista analitika, s kojom se danas manipulira. To znači, specijalni rat protiv Hrvatske se vodi unutar Hrvatske i izvan Hrvatske. Ajmo malo sa novijim arhivama. Je li Sabor predao svoje arhive tamo gdje je trebao. Sabor, jel predala SOA svoje arhive, potpisnike udbaša, koji imaju dosjee u Beogradu? Mislim da nije predala. Evo imate u Saboru npr. dokumente gdje je davato stotine, stotine tisuće eura. Tamo gdje god bi se pomokrio partizan, ima nekakve, rujanske pariške dogovore 80000 kuna … [[Govornik se ne razumije.]] 100000 kuna, ovo 100000 kuna. Stotine tisuća kuna, imate 10-tke, 20 dokumenata koji su o meni dostupni bili. Šta je sa drugim? Kako se je trošio taj novac. Neki su, to su potpisivali ti tajnici, tajnici Sabor itd. i neki koji imaju kodna imena kao Degenerek, Filter 57 itd. Jedan je svojem kumu isplatio 40000 kuna itd. A nisu mogli isplatiti ljudima koji rade prekovremeno u Saboru lovu koji ovdje rade za crkavicu. To nije povijest, to je sadašnjost. Također, ovaj, kad gledamo te stvari, ima npr. drugu dokumentaciju koja se sakriva od hrvatske javnosti, koja dokazuje da je Hrvatska do '90 bila okupirana. Držim u ruci spisak … [[Govornik se ne razumije.]] unutarnjih poslova iz Makarske, gdje od 40, 50 zaposlenika, svi su bili Srbi, a 2 su bili Hrvati, jedan rusijin. Šta to govori o nama? A Makarska je onda imala '90.-te 11000 stanovnika. Ti su ljudi dolazili iz Donjeg Lapca, Donjeg Vakufa itd. O čemu mi govorimo? Šta još imamo ovdje? Držim u ruci dokument koji dokazuje da je Hrvatska vojska bila … '94. godine od tajne službe armije BiH. jedan čovjek je bio zapovjednik eskadrile na Plesu, ima i drugih, imaju kodna imena. Da li je to znala SOA prije, da li to zna predsjednica? Taj čovjek je možda još ovdje i možda je još prijetnja nacionalnoj sigurnosti. On je sve podatke o nabavi naoružanja dao armiji BiH. Držim u ruci dva naloga za likvidaciju od tajne službe armije BiH. jedna je za likvidaciju Juke Prazine koji je bio bojovnik HVO-a, on je ubijen, našli su mu tijelo u jarku tamo u Belgiji dvije tisuće i neke godine. I samo ću ovo pročitati što je … relevantno za naše tajne službe, ovako drugi nalog za likvidaciju pročitat ću: „Predlažem da se hodži Solo ukine saradnja sa merhametom u Zagrebu i izvrši njegova likvidacija“. Načelnik upisao, načelnik službe Urfan Malkoč. Evo govori o nacionalnoj sigurnosti. Na kraju mašem s jednom knjigom, kad kažem tajni rat protiv Hrvatske, knjiga tiskana u stotine tisuća primjeraka … budala godinu dana to nitko ne interesira, zove se „Hrvatski … Drugog svjetskog rata“. Tiskana je tko je tisko ovo? Pa tiskala je Vojno istorijski institut u Beogradu. Ima li međunarodni dogovor u sukcesiji bivših država da se vrati arhiva iz NDH … danas. Arhiv Jugoslavije, Arhiv Srbije, Arhiv MUP-a u Srbiji gdje ima ljudi koji možda sjede ovdje koji su prijetnja nacionalnoj sigurnosti, a sjede ovdje. Zašto? Jer su prodavali seks, ispite za seks na fakultetima, imali su lažne akademske titule i … svoje su građane otkucavali koji su neki dobivali dvije godine zatvora za viceve itd. Nikog to ne zabrinjava. I na kraju, reći ću ovo, da će ne hrvatske stranke i ne hrvatske medije … oni će sve napraviti da se ne dođe do katarze u ovoj državi, sakrivat će istinu. A ovo je apel hrvatskim biračima, ne samo biračima ovo nije politička kampanja, nego apel hrvatskom narodu da se odupre … i da traži istinu. Oni ne mogu spriječiti katarzu, njima dolazi kraj.
Šesta rasprava poštovana zastupnica Marija Jelkovac Klub zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo svjedoci smo da i danas većina kolega ovdje iskoristila ovu stanku da upozori na poplave posebno u Karlovačkoj županiji koje su bile aktualne ovih dana. moram reći da je naš kolega Lipošćak o tome govorio i prije dva dana sa ove govornice i da je dobro da smo svi svjesni tog problema, da na njega upućujemo i da tražimo što hitnije rješenje i mi sa desne i vi sa lijeve strane. Ali isto tako moram naglasiti da je ova Vlada itekako svjesna toga problema, a tome dokazuje i to što je i sam premijer Plenković sa dijelom svojih ministara bio u gradu Ogulinu u trenutku plavljenja što je svjedočio svim problemima koji su tamo bili i što su oni poduzeli zajedno sa stožerom sve što je bilo moguće u danom trenutku da se zaštite i ljudi i imovina i komunalna infrastruktura. Naravno da ljudima kojima je voda ušla u kuću i to ovih dana kada su i temperature pale to nije velika utjeha, ali i svi mi koji dolazimo iz Karlovca i koji smo svjedočili poplavama i 2014. godine u dva navrata i 2015. godine znamo kakvi su to problemi. Ali isto tako moram reći da hrvatska Vlada o tome samo ne razmišlja, kako je rekao kolega Mateljan. I u Hrvatskim vodama su svjesni toga i na projektu se radi već nekoliko godina, ali to je zaista vrlo velik projekt i treba osigurati vrlo velika sredstva za njegovu realizaciju i ja vjerujem da će ova Vlada naći rješenje i da ćemo svi zajedno pogurati, uložiti svi maksimum truda i znanja i na lokalnim razinama i na nacionalnoj razini da se taj projekt što prije dovede do kraja. Do sada su i u Ogulinu i u Karlovcu u vezi projekta zaštite obrane od poplave, rješavanju uglavnom imovinsko-pravni odnosi za parcele koje su potrebne koje ulaze u obuhvat projekta. Većina toga je riješena. Naravno da su rješavani i drugi problemi kao što je retencija o Mekušanskom polju, ali isto tako moram naglasiti da je sama Uprava grada Karlovca uložila oko dvadesetak milijuna kuna u sanaciju šteta na komunalnoj infrastrukturi u 2015. godini. Naravno da naše stanovništvo koje je pogođeno poplavom ne može biti zadovoljno brzinom rješavanja problema, ali isto tako moramo biti svjesni i realnosti situacije. Ono što moram naglasiti da sam kao Karlovčanka ipak na neki način zadovoljna što je ministar Ćorić koji je jučer bio u gradu Karlovcu zajedno sa generalnim direktorom Hrvatskih voda, gospodinom Đurekovićem najavio da će u njegovom mandatu završetak odnosno daljnje vođenje u što bržem ritmu projekta izgradnje obrane od poplave i u gradu Karlovcu i u gradu Ogulinu odnosno za cijelu Karlovačku županiju biti prioritet i da će iako je vrijednost tog projekta procijenjena na oko 670 milijuna kuna da će se planirati završetak projekta do kraja 2023. godine. Prema tome, mi se nadamo da će tomu biti i tako, nadamo se da naši građani u tom periodu neće biti često i ustvari možemo reći da se molimo da ne budu uopće izloženi u buduće poplavama ali da će se i na lokalnoj razini poduzeti sve što bude moguće da se spriječe poplave u onoj mjeri u kojoj to lokalna razina može, ali i mi svi odavde moramo pomoći da se projekt što prije dovede do kraja i da se našim građanima pomogne. U tom smislu hvala svima još jednom koji su pomogli našim sugrađanima u trenutku kada su oni bili poplavljeni, od stožera, zaštite od poplave tako i od naših vatrogasaca, pripadnika MUP-a, pripadnika Ministarstva obrane, hvala im svima jer našim građanima je to velika pomoć. Hvala vam.
Hvala lijepa. I zadnje će biti posljednje od ovih koji su tražili stanku klub GLAS-a i HSU-a u ime kojeg će govoriti uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane dame i gospodo, kolegice i kolege, dakle danas je dosta nas tražilo stanku vezano uz klimatske promjene. I meni se čini da tu stvari treba gledati globalno i lokalno. Klimatske promjene su činjenica. Pariški sporazum je potpisan u travnju 2016. a ratificirala ga je EU u listopadu iste godine i onda imamo situaciju da predsjednik SAD-a, gospodin Trump kaže da klimatskih promjena nema. Međutim, priroda vam je vrlo okrutna. Priroda vam isti čas vrati. Pa je onda naravno, jedna posljedica klimatskih promjena imenom Irma pokazala kako to izgleda kad netko da klimatskih promjena nema jer klimatskih promjena zaista ima. I gdje je tu Hrvatska? Nama se čini Hrvatska je tu relativno mala, ne možemo mi puno utjecati niti na uzroke što i nismo objektivno utjecali, no imamo posljedice. Posljedice se očituju u niz stvari. Očituju se u poplavama, očituju se u sušama i očituju se u posljedicama svega toga. Mi sad vidimo poplave i ono što je uvažena kolega Jelkovac kad je tu govorila, rekla je ja sam ponosna što je moja županija iz koje jesam im je grad uložio 20 milijuna kuna u sanaciju infrastrukture, primjera radi 20 milijuna kuna raspolaže Državno povjerenstvo za naknadu štete, pa govorimo o istoj stvari. Dakle, mi uvijek govorimo o posljedicama, i govorimo što sanirati no međutim ono što moramo imati na umu, kako da su te posljedice što manje a posljedica će biti. Posljedica ovih velikih poplava će biti slijedeća situacija, a to će biti klizišta. Pogotovo u našim dijelovima gdje zapravo brdoviti kraj gdje je sastav terena takav. Prema tome, što treba učiniti? Ajdemo razgovarati što treba učiniti i što treba kontinuirano činiti. Kontinuirano treba učiniti slijedeće, a to je održavati poljoprivredne površine, održavati prirodne kanale, održavati prosjeke u šumama jer je to način na koji to sve zajedno možemo smanjiti, mi to ne činimo, ne činimo ni kad je riječ o privatnoj imovini, a slabo čini i država. Jednako tako ja zaista već desetak godina slušam o projektima koji su vezani uz karlovačku županiju, i sad su veći nekakvi rokovi. Dakle, ako ste vi na rijekama, i ako je takvo područje, i ako imamo ovo što imamo a to znači povećan nakon sušnog perioda, povećani kišni period i ako vam u kratko vrijeme padne užasno velika količina kiše, vi ne možete spriječiti, no međutim možete ublažiti. I uloga nas svih i uloga onih koji planiraju i uloga svi je da ublaže. I uloga svih koji donose zakone i koji će doći u ovu sabornicu da raspravljamo o tim zakonima, da vidimo koja su ublaženja jer je situaciju u prostoru drugačija nego što je bilo prije 10 ili petnaestak godina. Biljni i životinjski svijet se prilagođava i to imate prilike malo vidjeti kad vidite da se neke druge kulture sade, da je nekakva druga situacija, kad je riječ o životinjskom svijetu, onda ste imali prilike vidjeti da u naše more dolaze neke druge vrste koje nismo imali a jednako tako naravno da su klimatske promjene posljedica djelovanja čovjeka, ali onda čovjek treba djelovati da te posljedice budu što manje. I tu je uloga i tu Hrvatska treba gledati što treba činiti. Prva i osnovna stvar, održavati kao što sam već rekla, prosjeke u šumama, odražavati kanale, ali graditi infrastrukturu. Kad je riječ o zadarskom području i ove velike količine kiše koja je pala, posljedica svega toga je bilo što je na zadarskom području između ostalog bilo strašno malo kanalizacije. Ta kanalizacija ne bi uspjela progutati svu ti vodu, da se tako izrazim, no međutim posljedice su bile crne jame. I sve ono što je u tim tzv. crnim jamama bilo, je isplivalo van. Stoga, mi danas imamo u saborskoj proceduri sva dosta interesantna zakona, imamo niz ali dosta interesantna zakona u kojem treba ugraditi određene elemente zapravo za sanaciju odnosno za prevenciju vezano uz klimatske promjene. Jedna zakon je Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji govori o tome da se zemljište treba održavati, koje su obveze, mi to uredno govorimo, imamo u zakonu, a u naravi nemamo. I drugi zakon je Zakon o zaštiti prirode. To je isto zakon u kojem treba uvesti nove elemente koje su vezani uz situaciju stoga, klimatske promjene su činjenica, apel je na sve nas, mislim da je došlo vrijeme za jednu tematsku sjednicu vezano uz klimatske promjene raznih resora i da vidimo kako da smanjimo posljedice i ublažimo ih. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo preći na prvu točku koju smo predvidjeli, a to je: - Prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 168 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi Tugomir Majdak, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo pred nama je konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj-šumarskoj savjetodavnoj službi, u okviru prvog čitanja u ime predlagatelja Vlada Republike Hrvatske i resornog ministarstva, Ministarstva poljoprivrede. Donošenjem ovog zakona, znači Zakona o poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi, urediti će se sustav savjetovanja u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu, te preciznije odrediti djelokrug rada Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe kao specijalizirane javne ustanove za obavljanje poslova savjetodavni usluga. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku, obrazovana struktura osoba koja se bave poljoprivrednom djelatnošću u RH je nažalost vrlo niska. Svega 4,96% nositelja poljoprivrednih gospodarstava ima poljoprivredno obrazovanje, dok preko 95% nositelja poljoprivrednih gospodarstva, ima samo praktičko iskustvo. Ako, ovome pridodamo i činjenicu kako u RH, nedostaje program neformalnog obrazovanja i stručnog usavršavanja, nužno je urediti sustav za savjetovanje poljoprivrednika, šumoposrednika i ribara kako bi se podigao stupanj njihove stručnosti i osposobljenosti za primjenu obveza koje proizlaze iz pravnog okvira EU. Što će ne samo omogućiti bolje upravljanje gospodarstvima, već i veću efikasnost u korištenju financijskih sredstava koje su im na raspolaganju kroz nacionalna sredstva, ali i kroz dostupna EU sredstva, te veću konkurentnost u djelatnostima koje obavljeno. Predloženim zakonom namjerava se stvoriti pravni okvir za provedbu sustava za savjetovanje, uređivanjem djelokruga rada i nadležnosti Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe, prije svega u skladu sa uredbom Europskog parlamenta i Vijeća, 1306 u 2013. godine koja je temeljna uredba i definira savjetovanje u poljoprivredi i zbog toga ovaj prijedlog zakona, odnosno, budući zakon nosi EU oznaku. Uređivanje sustava savjetovanja na način kako je uređen propisima EU, potaknuti ću se korištenjem sustava savjetovanja, te pružiti mogućnost korisnicima, prije svega u ocjenu rezultata njihovih poljoprivrednih gospodarstava, te utvrđivanja neophodnih aktivnosti u cilju njihovog unaprijeđena i poboljšanja, u odnosu na propisane zahtjeve, upravljanje, dobre poljoprivredne i okolišne uvijete, poljoprivrednu praksu, korisnu za klimu i okoliš, te mjere u cilju modernizacije, razvijenije konkurentnosti, inovacije tržišne orijentacije, te poticanje poduzetništva. Korisnici sustava savjetovanja su poljoprivrednici, privatni šumoposrednici te ribare koji obavljaju djelatnosti poljoprivrede šumarstva i ribarstva na području RH i korisnici su potpora u okviru zajedničke poljoprivredne politike, te zajedničke ribarstvena politike. A mogu ga koristiti i poljoprivrednici i šumoposrednici i ribari, koji nisu korisnici u okviru zajedničke poljoprivredne politike, te zajedničke ribarstvena politike. … [[Govornik se ne razumije.]] sustava savjetovanja i pružiti prije svega stručnu podršku onima koji ga koriste u poboljšanju održivog upravljanja i ukupnog rezultata njihovog poslovanja u poljoprivredi, šumarstvu i ribarstvu. Nadalje, mladim poljoprivrednicima, šumoposrednicima i ribarima sustav savjetovanja olakšati će započinjanje poslovanja i razvoj gospodarske aktivnosti, te razvoj kratkih lanaca opskrbe, prilagodbu klimatskim promjenama, ekološkom uzgoju i zdravstvima aspektima proizvodnje. Veću stručnost i osposobljavanje za obavljanje djelatnosti, ujedno će pridonijeti bržem dostizanju standardu EU te dovesti do rasta zapošljavanja, u poljoprivredi, ribarstvu, šumarstvu i jačanje djelatnosti poljoprivrede šumarstva i ribarstva. Očekuje se kako će zakon imati pozitivan utjecaj na bolju iskorištenost financijskih sredstava iz fondova EU, što će se odraziti na financijski učinak, na djelatnosti poljoprivrede, šumarstva i ribarstva, te na rast konkurentnosti te jačanje gospodarstva. Pri tome je nužno zajedničko djelovanje institucije nadležnih za poljoprivredu, šumarstvo i ribarstvo, te zaštitu okoliša sa institucijom Hrvatsko poljoprivredno savjetodavne službe kako bi se osiguralo da savjetnici koji su u sustavu savjetodavnja poljoprivrednika i privatnih šumoposjednika, da su kvalificirani, te redovito osposobljavani. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu RH s obzirom kako će se koristiti uspostavljanje infrastrukture savjetodavne službe koja raspolaže potrebnim administrativnim kapacitetima i tehnološkom podrškom koja će olakšati edukaciju i prijenos znanja korisnicima. Ovdje želim istaknuti kako u odnosu na protekle godine proračun savjetodavne službe je u određenom dijelu, u onom dijelu stručnih savjeta i ima indeks povećanja za sljedeću i naredne godine. U odnosu na dosadašnji zakon o savjetodavnoj službi ovim zakonom preciznije se uređuje nadležnost Hrvatsko poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe za savjetovanje o sljedećim djelatnostima, obvezama na poljoprivrednim gospodarstvu u skladu s propisanim zahtjevima upravljanja i dobrim poljoprivrednim okolišnim uvjetima iz Uredbe 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća, nadalje, poljoprivrednim praksa korisnim za klimu i okoliš te održavanje poljoprivrednih površina u skladu sa Uredbom 1307 Europskog parlamenta i Vijeća iz 2013. godine. Isto tako mjerama na poljoprivrednim gospodarstvu, predviđenim programima ruralnim razvojima, za modernizaciju, razvijenije konkurentnosti, sektorsku integraciju, inovaciju, tržišnu orijentaciju, te poticanje poduzetništva u skladu sa Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća br.1305 iz 2013. godine te zahtjevima za zaštitu vode u skladu s Direktivnom 60/2000 Europskog parlamenta i Vijeća i zahtjevima za stručnu uporabu sredstva za zaštitu bilja u skladu sa Uredbom Europskog Parlamenta i Vijeća 1007 iz 2009. godine. U postupku izrade Prijedloga Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe izravno je putem Središnjeg državnog portala e-savjetovanja, uključen je veliki broj predstavnika državnih i javnih institucijama, ali i predstavnika poljoprivrednika, poljoprivrednih udruga koje su dali svoj doprinos kako bi ovaj prijedlog zakona bio u prvom čitanju u ovom formi, znači, kvalitetno predstavljen danas u Hrvatskom saboru. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika na vaše izlaganje, prva je uvaženog zastupnika Damira Felaka. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege saborski zastupnici. Pa želio bih u svojem izlaganju izraziti zadovoljstvo mene kao šumara, a vjerujem i cijele šumarske struke, što se riječ šumarstvo veća u naziv ove savjetodavne službe. Hrvatska poljoprivredno-šumarska savjetodavna služba određuje i ima u sebi nacionalnu komponentu, a i točno određuje područja za koja se vrši savjetovanje, to su poljoprivreda, šumarstvo i ribarstvo. Želim se isto tako povezati izlaganje gospođe Mrak-TAritaš koja je u svom izlaganju rekla da treba raditi na preventivi od požara. Upravo sredstvima koja idu preko Šumarske savjetodavne službe, a koja se dobivaju iz tzv. OKFŠ-a privatni šumoposjednici bi trebali uređivati svoje površine i isto tako izgrađivati prometnice koje bi se koristile prilikom eventualne intervencije kod požara. Još jednom pozdravljam da se riječ šumarstvo vraća u naziv ove savjetodavne službe. Isto tako nadam se da će se vratiti i u naziv samog ministarstva jer za vrijeme ministra Jakovine riječ šumarstvo je bila nešto što je proganjano iz naziva svih institucija, što nama šumarima i šumarskoj struci sigurno nije bilo drago i protiv čega smo se zalagali. Drago mi je da se danas ipak neke stvari pokreću u tom pravcu na bolje, a velim nadam se da će ova savjetodavna služba koliko znadem i dodatno ekipirana, raditi svoj posao još puno kvalitetnije nego što je radila do sada. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče i uvaženi vršitelju dužnosti ravnatelja. Naravno osobno ću prvo reći, a govorit ću ime kluba osobno ću podržati ovaj zakonski prijedlog, dobar je zakonski prijedlog ovo nam treba. Međutim, nešto što me malo bode u oči, bilo je o tome riječi i na odboru, mi smo od krize na ovamo izgubili oko 150 tisuća radnih mjesta u realnom sektoru, takve su neke procjene, ali 50 tisuća radnih mjesta je povećano u javnoj i u državnoj upravi. Zbog percepcije javnosti i svega onoga što javnost sada gleda danas i slušat će ovu raspravu, nekako mi se čini nije dobro zbog čega se sada uvodi zamjenik ravnatelja? Nije mi do kraja jasno. Imali smo ravnatelje i pomoćnike ravnatelja, naravno ako je to nužno neka se uvede, ali nekako zbog percepcije javnosti, a i nas zastupnika da nam to objasnite ako možete objasniti zbog čega je sada nužno uvesti zamjenika ravnatelja. Jel to zbog opsega posla ili jednostavno neka nova preraspodjela radnih mjesta, ali mislim da to nije najbolje rješenje. Ostale primjedbe ću reći u raspravi u ime kluba. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, ravnatelju, kolegice i kolege. Naravno da mi iz HSS-a stranke i ja osobno podržavam donošenje ovoga zakona jer svjesni smo kolika je važnost ove službe na terenu, pogotovo u kontaktu sa poljoprivrednim proizvođačima da im omogući da dođu do novih znanja, da prate razvoj tehnologije i da mogu pripremati svoje OPG-e za povlačenje sredstava iz EU kroz mjere ruralnog razvoja. Državni tajnik je rekao da za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva. A ja mislim i mi u klubu da Vlada i resorno ministarstvo moraju više sredstava odvojiti za razvoj poljoprivrede u Hrvatskoj, pogotovo za one službe koje su direktno u kontaktu sa OPG-ima i na taj način pripomoći dostupnost informacije OPG-u. Zašto to govorim? Pa činjenica s terena je da veliki broj savjetnika i nema mogućnosti doći do OPG-a jer su im limitirana materijalno-tehnička sredstva, nemaju mogućnost ni automobila dovoljno niti sredstava za obilazak terena nego su pretvoreni više u administrativce po mišljenju OPG-a. Pa iz tih razloga bi trebalo povećati sredstva da savjetnici budu dostupni. A isto tako važna je i motiviranost samih savjetnika jer ako stručni suradnik u savjetodavnoj službi ima plaću 4.400, viši stručni 4.960 ako ja imam dobre informacije, to je ispod prosječne plaće u RH i to je niže plaće nego u drugim agencijama u istom ministarstvu. Pa je moje pitanje da li se tu planira što učiniti da se izjednače prije svega te plaće i da se osigura više sredstava za savjetnike kako bi bili dostupni onima kojima treba, a to su OPG-i. Hvala.
Hvala. I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Babića. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče gospodine Majdak. Da bi svaka služba bila dobra savjetodavna služba ona mora biti dobro kapacitirana sa dobrim i educiranim ljudima, ali zato evo čuli smo trebaju i potrebna su određena sredstva. Vi ste i samom svom izlaganju uvodnom govorili da se ovim prijedlogom zakona uređuje sustav savjetovanja u poljoprivredi, šumarstvu i ribarstvu, a slijedom toga s obzirom da je ribarstvo potrebna i bitna gospodarska grana, možda bi trebalo razmisliti o tome, iako je ovo Prijedlog zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi da se ta služba zove Hrvatska savjetodavna služba za poljoprivredu, šumarstvo i ribarstvo. To je dobro i zbog percepcije javnosti. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Uvaženi kolega Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravio je na 23. sjednici održanoj 20. rujna 2017. godine Prijedlog zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 13. srpnja 2017. godine. Odbor za poljoprivredu sukladno članku 99. Poslovnika Hrvatskog sabora proveo je raspravu o navedenom prijedlogu zakona kao matično radno tijelo. U raspravi je ukazano kako je službu potrebno rasteretiti administrativnih poslova, rad službe usmjeriti na edukaciju te pri tome uzeti u obzir i stupanj formalnog obrazovanja korisnika. Uz navedeno, potrebno je odrediti mjerila pristupa savjetodavnim uslugama kako bi se izbjeglo nepotrebno ponavljanje davanje istih usluga korisnicima, iskazano je mišljenje kako u naziv službe uz poljoprivredu i šumarstvo se moglo uključiti i ribarstvo. Zbog učinkovitosti rada upozoreno je na potrebe osiguranja višeg iznosa sredstava za rad službe u državnom proračunu, ali i potrebu planiranja sustava vrednovanja djelatnika službe u cilju podizanja stupnja kvalitete i učinkovitosti rada službe. Nakon provedene rasprave, odbor je jednoglasno sa osam glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru slijedeće zaključke. Prihvaća se prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj-šumarskoj savjetodavnoj službi. Primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona o poljoprivrednoj-šumarskoj savjetodavnoj službi. Hvala.
Hvala lijepa kolegi Križaniću i time otvaram raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti uvaženi zastupnik Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče i ravnatelju savjetodavne službe, kolegice i kolege. MOST nezavisnih lista će podržati donošenje ovog zakona jer smatramo da savjetodavna služba u poljoprivredi i šumarstvu je izuzetno važna, ona ima i nekakav svoj povijesni pregled do osamostaljenja RH prije Domovinskog rata su postojali poljoprivredni centri, mislim da se u se tako zvali, poljoprivredna stanica. Od Domovinskog rata pa na ovamo, 1991., ustrojena je poljoprivredna savjetodavna služba, 1994. odlukom Vlade utemeljen je Sektor Poljoprivredne savjetodavne službe, sektor pri ministarstvu a '97. osnovan je Hrvatski zavod za poljoprivrednu savjetodavnu službu. On je djelovao do 2010. i onda s jednim ajmo ovako, nespretnim rješenjem, priključuje se Poljoprivrednoj komori koja je osnovana godinu dana prije, 2009. i nakon dvije godine zbog operativnih razloga, Poljoprivredna savjetodavna služba postaje ponovno samostalna institucija. 2012. donosi se zakonodavni okvir o Poljoprivrednom savjetodavnoj službi i 2013. imamo prve izmjene toga zakona i te najvažnije izmjene su zapravo pripojenje nekadašnje Šumarske savjetodavne službe u Poljoprivrednu savjetodavnu službu. Dakle, to je ukratko povijest savjetodavne službe. Ona ima svoju ulogu u hrvatskoj poljoprivredi jednako tako kao što imaju u svim europskim zemljama savjetodavne službe vrlo važnu ulogu. Jer s jedne strane uz promicanje zajedničke poljoprivredne politike, one omogućuju pojedinim zemljama i strategiju razvoja, poljoprivredu svake pojedine zemlje jer ovdje je naglašeno, o tome ćemo nešto kasnije reći kad govorimo o obrazovanju, da postoje teoretska znanja, ali uglavnom je jako bitno da većina djelatnika iz savjetodavne službe se susreće svakodnevno na terenu sa praksom. I ovdje se govori o postotku onih koji imaju praktična znanja a nemaju formalna znanja. Možemo ovako reći načelno da djelovanje savjetodavne službe može biti na sva načina, odozdo prema gore, to je ono što se iz izvješća savjetodavne službe vidi, to su razne edukacije, to su priprema obrazovanja ljudi iz područja zaštite bilja, pesticida, integrirane proizvodnje, dakle to je ono što savjetodavna služba planira pa onda ide na teren, ljudima prezentira na predavanjima i po onome što sam aj vidio, ima dosta zainteresiranih poljoprivrednika. A drugi način je, po mom mišljenju još važniji, a to je direktno rješavanje problema, zapravo djelovanje savjetodavne službe onda kad ih poljoprivrednici zovu. Kad imaju određeni problem, onda djelatnici izlaze i zajedno s njima pokušavaju nastoje riješiti taj problem. Često je puta ta korespondencija da se tako izrazim, uzajamno pa i djelatnici agencije obilaze ljude, a onda i oni sami kad to primijete pa se obrate za pomoć. I sad htio bi ukazati na jednu možda primjedbu koja bi se možda budući da je prvo čitanje, mogla nekako ugraditi u ovu odredbu zakona. Naime, u samom objašnjenju to je i državnik tajnik podcrtao svega 5% nositelja poljoprivrednih gospodarstava ima poljoprivredno obrazovanje, dok 95% nositelja poljoprivrednih gospodarstava ima samo praktično iskustvo. Naravno, iluzorno je očekivati da će Poljoprivredna savjetodavna služba to riješiti jer ovo je malo širi problem od samog djelovanja savjetodavne službe. U tom smislu i u članku 4. je navedeno, to je stavak 2. koje su ovlasti i moramo priznati da je u odnosu na prethodni prijedlog zakona, puno jasnije definirano sad šta su djelatnosti Poljoprivredne savjetodavne službe. Puno se jasnije to iščitava. Dakle, stručne savjete i instrukcije te promicanje znanja iz poljoprivrede, ribarstva i šumarstva što je svakako osnovna zadaća, tehničko i tehnološko unapređenje poljoprivrednih gospodarstava i treća možda ova najbitnija točka, organiziranje izvođenje obrazovanja i osposobljavanja iz područja poljoprivrede, ribarstva i šumarstva. Danas je u našem društvu vrlo aktualna tema kurikularne reforme, dakle reforma obrazovnog sustava, u tom smislu valjalo bi ovaj zakonski prijedlog ugraditi i suradnju savjetodavne službe sa Ministarstvom obrazovanja ili prije svega Agencijom za strukovno obrazovanje i odgoj obrazovanja odraslih. I to iz dva razloga, prvi razlog zato što mi imamo struku, evo i gospodin Felak je u svojoj replici kad je izrazio zadovoljstvo uvođenjem šumarstva, imamo izuzetno jaki Šumarski fakultet, imamo poljoprivredne fakultete, to su znači visoko obrazovane institucije. Imamo smjerove u području srednjeg obrazovanja za smjer poljoprivredni tehničar, onda imamo za šumarski tehničar, dakle da u toj suradnji da se vidi koje su to slabe točke obrazovnog sustava, da se pojačaju, evo možda konkretan prijedlog ne sad za ovaj zakon, imat ćemo zakon o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem. Konkretne stvari u državi kad počnemo rješavati, pa kažemo idemo, neka osnovnoškolsko obrazovanje bude obavezno, idemo na to da za 6 godina na idućim natječajima za poljoprivredno zemljište ne može nitko konkurirati tko nema završenu srednju naobrazbu iz područja poljoprivrede, npr. To su nekakve konkretne mjere i to se onda unese u strategiju i to je cilj kojemu težim upravo zbog ovog razloga da ljudi steknu obrazovanje, jer ne znači da ako nemaju formalno obrazovanje, nemaju dovoljno znanja. Imaju znanja, ali nemaju obrazovanje, onda se ne mogu ni konkurirati na natječajima, ne mogu za Europske fondove. A jedna od važnih zadaća savjetodavne službe je sigurno pomoć ljudima pri konkuriranju za novca i povlačenja sredstava iz Europskih fondova. Nisam imao vremena pogledati financijske izvještaje niti je tema ovo danas, ali prema ovome što sam tamo malo vidio, vidim da savjetodavna služba ima određene prihode i da je to održivi jedan sustav. Dakle, da zaključim ovaj dio, bilo bi dobro ostvariti tu suradnju sa obrazovnim sustavom iz tog razloga jer i djelatnici savjetodavne službe su u terenu u svakodnevnom kontaktu sa poljoprivrednicima. Dakle, oni osim stručnih znanja moraju imati određena pedagoška znanja i da sad vratimo, nisam u izvještaju vidio je li služba pripremila i obrazovanje ili stručno osposobljavanje svojih djelatnika onako … [[Govornik se ne razumije.]] cijeloživotno učenje, to bi bilo jako važno. Jer kažem to su vrlo osjetljiva pitanja, gdje se ljudi svakodnevno susreću na terenu sa problemima i moraju komunicirati sa ljudima, znači osim stručnih znanja moraju imati osnovna određena pedagoška i druga znanja. Na kraju da zaključim, ovaj zakonski prijedlog ćemo svakako prihvatiti. Puno vam hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, u zadnji čas, uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Žagar u vašoj raspravi ste spomenuli obrazovni sustav. Naravno kada se pozivamo na poljoprivredu, u Dalmaciji imamo također brojne mogućnosti, brojna polja, koja nažalost su zapuštena, nema sustava navodnjavanja, od brojnih Krčkih polja, Vrgoračkog, Imotskog, Sinjskog i naravno da nemamo škole za poljoprivredu jer nije prilagođeno tim našim strategijama i to jest konstantom pričanju poljoprivrede, a niti jedno u okružju tome nema poljoprivredna srednja škola a kamoli nešto više. Činjenica da je zemljište, ono što je najbitnije i činjenica da to zemljište treba iskoristiti, nažalost, u evo u mome kraju, Kamešnicu je dodijelilo za pašnjake, također je zemljište koje se koristi čovjeku koji nema, najprije ga se ne znaju dole stočari, država je dodijelila državnu zemlju, niti ima stoke. Jednostavno će samo dobivati poticaje za uzgoj goveda, a u biti niti ima, a ljudi koji se tradicionalno bave stokom, nisu dobile to zemljište, znači u tim nasiljima koja su pod brdska i koja se koriste za pašnjake. A također i u primjere i sustav navodnjavanja Sinjskog polja, gdje u sred ljeta imamo sušu, a Cetina prolazi kroz Sinjskoga polja, znači jednostavno obezvrijedila se ta zemlja i zbog toga također ljudi odlaze i sigurno će stranci baciti šapu na ovu zemlju i ovim zakonom treba zaštiti poljoprivredno zemljište od kupnje stranaca. Jednostavno, samo mogu kupiti tu zemlji domaći. Pa vaše mišljenja od ovoga. Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Žagara.
Hvala. Uvaženi kolega Bulj, evo odmah da krenem od kraja, dakle, imati ćemo nakon ovoga Zakon o raspolaganju poljoprivrednom zemljištem i to je na kraju moje osobno mišljenje, a i tu smo se suglasili sa stavom Kluba Mosta da trebamo učiniti sve da spriječimo nakon isteka onog mora gorja 2020. godine da spriječimo ipak da stranci mogu kupovati zemlju RH, bez ograničenja. Ono što ste vi sad istakli, ja sam malo jutros to se raspitivao, tražio, nisam našao, dakle, malo je porazna činjenica da u Dalmaciji, da u čitavom području tom nema, nema zapravo, ne znam da li ima visoka poljoprivredna škola, ali fakulteta nema. Ja znam za fakultet poljoprivredni u Osijeku i Zagrebu. Znači, bitno je ono što kad govorimo o savjetodavnoj službi, 2 ili 4 pojma, ovako, su nam uvijek na umu. TO je održivi razvoj, održiva poljoprivreda i ruralni razvoj. To su 2 ključne stvari koje jednostavno kroz savjetodavnu službu moramo da kažem spojiti i usuglasiti, u tom smislu ovo što vi govorite, svako području, neovisno o tome koliko ima i koja je kvaliteta zemljišta. Svako područje zaslužuje da mu se da šansa zapravo ljudima, ne području ljudima, da se da šansa da na tom području pristojno živjeti, neovisno o toga koliko je tu plodne zemlje. I u tom smislu i sve strategije koje budemo radili, a nadam se da ćemo ih raditi prije i ažurnije da će o tome razmišljati. Hvala.
Hvala. U ime Kluba HDZ-a, govoriti će poštovani zastupnik Tomislav Lipošćak.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče i ravnatelju službe, kolegice i kolege. Poljoprivredne savjetodavne službe u Europi važni su čimbenik u postizanju nacionalnih strategija, razvoja poljoprivrede i ostvarenja zajedničke poljoprivredne politike. Važne savjetodavne djelatnosti, definirana je i kroz europsko zakonodavstvo koje za provedbu aktivnosti, informiranja i edukacije proizvođača propisuje i obavezu postojanja sustava savjetovanja, za svaku državu članicu. Sami počeci poljoprivrednog savjetovanja u RH sežu još u razdoblje prije 2.sv.rata kada su diljem Hrvatske osnovana tzv. poljoprivredne stanice, koje su u nekim svojim različitim oblicima djelovale sve do osamostaljenja RH. Nakon Domovinskog rata 1991. godine, osnovana je Poljoprivredna savjetodavna služba. 1994. godine, pri Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva utemeljen je sektor poljoprivredne savjetodavne službe. U tom obliku služba je djelovala do 1997. godine, kada je osnovan Hrvatski zavod za poljoprivrednu savjetodavnu službu. Na osnovu određenih primjera i preporuka ovaj se Zavod 2010. godine priključio poljoprivrednoj komori koja je osnovana nešto ranije u veljači 20009. godine. Nakon 2 godine savjetodavna služba, izdvaja se iz poljoprivredne komore i ponovno postaje samostalna institucija, što je definirano i Zakonom o poljoprivrednoj i savjetodavnoj službi iz 2012. godine. Nakon toga u 2013. godini, donosi se zakon o izmjenama Zakona o poljoprivrednoj savjetodavnoj službi a jedna od najznačajnim promjena u izmjenama zakona bilo je pripojenje djelatnika nekadašnje šumarske savjetodavne službe. Sama šumarska savjetodavna služba osnovana je Uredbom Vlade RH u lipnju 2006. godine kao specijalizirana javna ustanova za obavljanja poslova javnih ovlasti te unapređenja gospodarenja šumama i šumskim zemljištima u šumama šumoposjednika odnosno u tzv. privatnim šumama. Pružala je besplatne savjetodavne usluge i provođenjem javnih ovlasti, pomagala korisnicima u gospodarenju stanja privatnih šumskih posjeda u RH, a njezini korisnici bili su šumoposjednici, udruge šumoposjednika te jedinice lokalne i regionalne samouprave. Osim svega navedenog služba je tada promijenila u ime u savjetodavna, dosta općenito i većini ljudi neprepoznatljivo ime. Sva ova događanja unutar posljednjih 25 godina pokazala su da proizvođači trebaju i žele stabilnu savjetodavnu ustanovu koja im u svakom trenutku može pružiti potporu. U skladu s pozitivnim iskustvima zemalja EU Program ruralnog razvoja 2014.-2020. definira novu poziciju savjetodavne službe koja preuzima širi okvir odgovornosti i ovlasti čime je njezin rad dodatno dobija na važnosti. Danas je pred nama Prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi kojim se usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Sustav za savjetovanje korisnika u upravljanju zemljištem i upravljanju poljoprivrednim gospodarstvom jedan je od sastavnih elemenata u provedbi zajedničke poljoprivredne politike EU kojim upravljaju određena javna ili privatna tijela. Ovim zakonskim prijedlogom uređuje se i sustav savjetovanja u poljoprivredi i šumarstvu te djelokrug rada savjetodavne službe kao specijalizirane javne ustanove za obavljanje poslova savjetodavnih usluga u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu. Koliko je sam sustav za savjetovanje šumoposjednika, poljoprivrednika i ribara bitan i nužan govore nam i podaci DZS-a. Naime, obrazovana struktura osoba koja se bave poljoprivrednom djelatnošću u RH vrlo je niska i kao što smo već imali priliku čuti danas ovdje mislim u dva navrata, svega 5% nositelja poljoprivrednih gospodarstava ima poljoprivredno obrazovanje, dok preostalih 95% imaju samo praktično iskustvo. Uz trenutni nedostatak programa neformalnog obrazovanja i stručnog usavršavanja ovakav sustav savjetovanja nudi se kao odgovor prema podizanju stručnosti i osposobljenosti koje su nužne za ispunjavanje propisanih zahtjeva. Bolje upravljanje i veća efikasnost u korištenju financijskih sredstava konačni su cilj ovoga sustava. Ovdje moram naglasiti da je također potrebno osigurati redovito osposobljavanje savjetnika iz sustava i sinergiju svih institucija nadležnih za poljoprivredu, šumarstvo i ribarstvo i zaštitu okoliša sa Hrvatskom poljoprivredno-šumarskom savjetodavnom službom. Svima nam je cilj što bolje iskorištavanje sredstava iz fondova EU. Bez tih sredstava teško ćemo podići konkurentnost i modernizirati proizvodnju. Upravo će tu biti bitna educiranost i stručna osposobljenost djelatnika Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe. Predloženim zakonom stvara se pravni okvir za provedbu sustava za savjetovanje, uređivanjem djelokruga rada i nadležnosti Hrvatske poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe. Za provedbu Uredbe EU br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike. Sustav savjetovanja poljoprivrednika obuhvaća savjetovanje o obvezama na poljoprivrednom gospodarstvu koje proizlaze iz niza propisanih zahtjeva, poljoprivrednim praksama korisnim za klimu i okoliš, održavanju poljoprivrednih površina, mjerama na poljoprivrednom gospodarstvu predviđenim programima ruralnog razvoja, upravljanju rizicima i uvođenju odgovarajućih preventivnih mjera za rješavanje elementarnih nepogoda, prirodnih katastrofa te bolesti životinja, bilja i drugog. Savjeti bi također trebali obuhvaćati standarde sigurnosti na radu ili standardne sigurnosti vezane uz poljoprivredno gospodarstvo kao i posebno savjetovanje poljoprivrednike, ribare i šumoposjednike koji po prvi put pokreću svoje poslovanje. Ovdje bih osobito naglasio da su u većini studija diljem svijeta ova zanimanja poljoprivrednika, šumara i ribara uglavnom uvrštena među prvih deset po život najopasnijih. U šumarstvu se često radi na lokacijama koje su udaljene od naseljenih mjesta, velik je rizik od ozljeda sredstvima rada, ali opasnost od kukaca, drugih životinja i vremenskih nepogoda. Poljoprivrednici su uz većinu onoga već ranije navedenog, izloženi čestom rukovanju sa sredstvima za zaštitu bilja koja su uglavnom izrazito opasna po zdravlje i ako se njima ne rukuje prema pravilima struke. Okruženje i uvjeti rada ribara također ne ostavljaju mnogo prostora za pogreške. Podizanje standarda sigurnosti na radu vrlo često spašava živote iako to ponekad olako shvaćamo. Ono što se još ovim zakonom želi postići jest pomoć poljoprivrednicima, šumoposjednicima i ribarima u ocjeni rezultata njihovih gospodarstava te pronalaženje nužnih poboljšanja u svrhu modernizacije, inovacije i konkurentnijeg poslovanja, održivo upravljanje i bolja učinkovitost konačni su ciljevi ovoga prijedloga. Mladim poljoprivrednicima osobito, ribarima i šumoposjednicima ovaj bi sustav trebao najviše pomoći pri uspostavljanju poslovanja, održivom razvoju i gospodarskih aktivnosti te prilagodbi klimatskim promjenama i njihovom ublažavanju, bio raznolikosti, zaštiti voda, razvoju kratkih lanaca opskrbe, ekološkom uzgoju i zdravstvenim aspektima proizvodnje. Korisnici i poljoprivrednici koji ne dobivaju potporu u okviru zajedničke poljoprivredne politike, mogu se koristiti sustavom za savjetovanje poljoprivrednika na dobrovoljnoj osnovi. Također ovdje moram naglasiti i osobno kao diplomirani inženjer šumarstva i osoba koja dolazi iz struke koja ima više od 250 godina dugu organiziranu povijest bavljenja šumarstvom izražavam zadovoljstvo što je u ime službe vraćen pridjev šumarska, kako zbog samog obujma poslova ove službe tako i zbog tradicije šumarsko-savjetodavne službe. Nadam se također da ćemo u budućnosti nešto slično učiniti i na razini ministarstva. I na kraju, prenesao bih nekoliko reakcija djelatnika službe sa terena. Svi oni pozdravljaju ovakav zakonski prijedlog i učinke koji će iz njega proizići uz konstataciju da kada se ovi stavci implementiraju na terenu ne bi bilo loše obratiti i dodatnu pažnju i pokušati iznaći dodatna sredstva za opremanje pojedinih prostorija u kojima oni trenutno rade te investirati u radnu opremu, osobito u onu za terenski rad. Naravno Klub zastupnika HDZ-a podržati će ovaj zakonski prijedlog. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Lipošćak, evo jedna vrlo kratka replika zapravo više onako pitanje, možda meni da pojasnite. Naime, na državnoj cesti D2 koju zovemo Podravska magistrala gustoća prometa kamiona punih klada je zapravo zapanjujuća i onda su ljudi pitali ili bili su komentari što rade Hrvatske šume? Sijeku više nego Mlečani. Tako kad sam razgovarao sa predstavnicima Hrvatskih šuma, rekli su da zapravo da uglavnom ta drvna masa dolazi iz privatnih šuma. Ovdje vidimo da je uloga i barem sam tako u izvješću vidio da je određivanje, zapravo doznačivanje svih tih drva na kojima je dozvoljena sječa ide upravo iz ove službe. Pa me zanima imate li vi saznanja zapravo je li to u nekakvim normalnim okvirima, poštuje li se doista tu, kako vi to šumari govorite, održivost šume ili ima poseban naziv, sad sam zaboravio? Imate li kakvih saznanja o tome, ljudi su kažem, zbunjeni i onda misle da to ide iz Hrvatskih šuma međutim veći dio iz privatnih šuma, ako možete komentirati. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem kolega na pitanju. Pa da, dobro ste rekli, sve to zapravo ide iz Hrvatskih šuma, sve su to Hrvatske šume, imamo državne i šume šumoposjednika, odnosno privatne šume, i da, postoje podaci odnosno postoji kontrola sječe u privatnim šumama, u šumama šumoposjednika. Naime, svi propisi odnosno sve ono što se posječe u privatnim šumama, ajmo reći to laičkim jezikom, propisano je u programima gospodarenja. Programe gospodarenja pišu stručne osobe i odobrava ih Ministarstvo poljoprivrede. Tako da evidencije postoje i sve one koje su naravno, u skladu sa zakonom, uvijek treba uzeti u obzir da se dio sirovine iskorištava na možda jedan nelegalan način ali takav ni ne ide u promet, nego je reguliran zakonima, propisan je i registrirani. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja replika kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega, savjetodavna služba je dobra ako budemo imali koga savjetovati više koliko je u biti ostala jedino šuma, a što se tiče poljoprivrednika, ima ih sve manje. Što se tiče šuma, činjenica je da ode privatnim ljudima koji posjeduju privatne šume, davat će se savjeti kako i šta raditi, a dok državna šuma je zapuštena. Pa mogu reći evo u centru Sinja, u samom centru bogati smo šumom, imamo gdje je u vlasništvu države jedan borovi gaj, mi ga zovemo Pavića nebesa. Ako slučajno planu, toliko ih ne održavaju Hrvatske šume bez obzira na upozorenja brojnih ljudi, pojedinaca, političkim opcija, vlasti, apsolutno se ne održava, i prijeti ugroženosti ne samo šumi toj nego i ugrožava imovinu i same ljude, živote ljudi. Prema tome, toliko je to neuređeno, da mi ovdje šaljemo poruku preko direktiva EU-a, poruku privatnim ljudima da skrbe o svojoj šumi, i ta savjetodavna služba će u biti služiti, očito samo za privatne, a tko će kontrolirati državne pume koje nitko uopće niti skrbi nit vodi brigu nego ugrožavaju ljude, stanovnike, a moglo bi se vrlo riješiti jer imamo modela i načina da se angažiraju i nezaposleni u održavanju tih šuma, naravno uz stručne i savjetodavne službe, šta prosjeći, kako prosjeke, kakve pute napraviti, za vatru, protupožarne prosjeke, međutim to se ne radi. Znači, mi dovodimo ovdje brojne zakone koji su ubiti svrha sami sebi a ne provodi ih sama država. Jer Hrvatske šume su očito kao organizacija su svrha sama sebi i ne vode skrb o državnim šumama, a šaljemo poruku preko EU-a i direktivne, privatnicima da skrbe o svojim šumama. Puno bolje skrbe privatni vlasnici nego država o svojim šumama, a ogroman se novac izdvaja za Hrvatske šume.
Hvala lijepo gospodine Bulj. Odgovor na repliku. Izvolite.
Uvaženi kolega, ni u kom slučaju ne mogu složiti s vama, naime, prvo što ste rekli da donosimo zakone koji služe, koji su svrha sami sebi. Ovaj zakon pogotovo nije svrha sam sebi, nego je zapravo jedna produžena ruka upravo privatnim šumoposjednicima da na što bolji način iskoriste sredstva koja im se pružaju, i da ih se savjetuje na bilo koji način, u bilo kojem sektoru da ono čime se bave rade na jedan što bolji način. Također, rekli ste da uskoro neće biti nikoga, da će ostati samo šuma, da neće biti onih koji će ovaj zakon koristiti. Svjedoci smo da upravo u posljednje vrijeme baš zbog situacije kakva je, sve više ljudi se počinje baviti i sa svojim privatnim šumskim posjedima tako da ovaj zakon ide ponovno u jednom koraku prema dalje. A što se tiče Hrvatskih šuma, često smo i u ovom Visokom domu svjedoci učestalih napada na državne šume, na poduzeće Hrvatske šume i ne mogu se složiti s vama da ne rade svoj posao, činjenica je da često spominjemo kako je previše ljudi u sustavu no međutim u mandatu prethodne uprave, smanjen je kako broj zaposlenih u državnim šumama, osobito na ovom području o kojemu vi govorite, gdje je doveden zapravo do je dne granice pucanja, čak i sam sustav čuvanja šuma gdje je određenim pravilnicima predviđen i smanjivanje broja ljudi koji su zaduženi za zaštitu šuma od požara. I ono što često govorimo i na što možemo apelirati, sredstva iz opće korisnih funkcija šuma, vrlo su tu bitna, vrlo često smo ih smanjivali, čak je bilo ideja da se ta sredstva ukinu. Ono što je naša zadaća da taj dio ostavimo, ako je moguće da pronađemo sredstva da ga i povećamo kako se upravo ovakve situacije ne bi u budućnosti događale. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Slijedeća rasprava u ime kluba HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a gospodin Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, ravnatelju, kolegice i kolege. Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a će podržati ovaj zakon jer smatramo da je savjetodavna služba izuzetno važna u Hrvatskoj poljoprivredi. Posebno je važna za onaj i najugroženiji dio, a to su OPG-i koji su svih ovih godina posebno u vrijeme ministra koji će danas biti vjerojatno često puta spominjan jer se radi o zakonima iz sektora poljoprivrede Tihomira Jakovine, jako razrušeni koji je ustvari skoro doveden do uništenje, jer danas se jako teško oporavlja i jedan dobar dio će se vrlo teško oporaviti. Savjetodavna služba je ustvari produžena ruka politike koju provodi Vlada, poljoprivredne politike, to su ljudi koji moraju na terenu provesti ono što se zacrta u sektoru poljoprivrede. I savjetodavna služba je u svih ovih 25 godina iza nas često puta imala i vrlo nezahvalne uloge da su ljudi kao savjetodavci provodili određene politike koje su kasnije pogubna djelovanja na mnoge poljoprivredne proizvođače, pa su se ti ljudi našli na vjetrometini i morali tim ljudima odgovarati zašto je to tako bilo. To je samo nedostatak jedne pravne strategije razvoja poljoprivredne politike, pa onda ne bi ni savjetodavci dolazili u tako opasnu situaciju rada na terenu. Ja nisam zadovoljan time što ovaj zakon i provođenje rada savjetodavne službe i poljoprivredne šumarske, u ovom dijelu naziva bilo bi dobro da se stvarno doda i ribarstvo u nekom budućem vremenu apsolutno, neće trebati povećanje sredstava. Povećanje, budžeta. Ja mislim da ta služba treba povećanje budžeta i da ona mora funkcionirati, jače, bolje jer na njoj leži u principu razvoj poljoprivredne proizvodnje. Kad je pred dosta godina uvedena savjetodavna služba u šumarstvu za privatne šumoposjednike, bio je određeni budžet kojim su se onda uređivali ti šumski putevi, ljudi su se pokrenuli, počeo je jedan lijepi proces, nakon toga je to bilo opet nešto razrušeno, narušeno i mislim da u tom dijelu treba posebno pojačati priču, jer kao što je u prethodnoj raspravi ovdje u nekim replikama bilo govoreno, definitivno je da se privatnim šumama u principu vlasnici skoro pa i ne bave. To je činjenično stane i ljudi jednostavno ni nemaju vremena za to niti se ne znaju baviti, a i mnoge privatne šume u stvari danas su totalno i ostavljene, jer ljudi ih imaju a niti nekad ne znaju da ih imaju posebno u ovom dijelovima oko Zagreba, nekakvih 50, 100 km gdje su manje površine i manji komadi tih šuma. Zato je ova savjetodavna služba itekako vrlo bitna i dobro da je u nazivu, tako i dobro da se pojača i ojača kadrovski, da se može puno i jače i bolje djelovati i raditi na očuvanju tih prirodnih resursa. Kako bi se malo više pojačao rad i stimulirali ljudi koji su savjetodavci, mi smo jučer na Odboru za poljoprivredu, dobili određene odgovore od gospodina ravnatelja. Ja bi volio da danas predstavnici ministarstva to i ponove, radi se o tome kako stimulirati savjetodavce. Kako ljudima dati jaču simulaciju, jači poticaj da rade bolje? Dakle, savjetodavac je kao što je već i govoreno i uvijek će se govoriti i svi to znamo, osoba koja je neposredno zadužena za poljoprivrednog proizvođača, posebno za OPG. Znači na kraju godine, se mora povući crta. Mora se napraviti analiza, mora se vidjeti koliko je taj OPG te godine napredovao, koliko je taj OPG stagnirao, da li je išao naprijed ili nije išao naprijed. Ako je išao naprijed ako je povećao proizvodnju, ako je povećao svoju dobit, onda taj savjetodavac u tome ima isto također takvu ulogu i on treba dobiti poticajnu mjeru, naravno u plaći. Ako pak neki savjetodavac je tako savjetovao da njegovi korisnici usluga nisu imala nikakva napredovanja ili su unazadovali, onda bolje da ne savjetuje, bolje da ga nema, kao savjetodavca. Mora raditi neki drugi posao. I mene je jučer zadovoljio taj odgovor, ali kažem, molim da se on i danas malo ovdje još jasno stavi. Znači svakako u savjetodavnoj službi urediti sustav plaća na način da ima jedna plaća koja je zagarantirana, da tako kažemo, a da se dodatak na plaću dodaje sukladno tome kako je koji savjetodavac sa svojim korisnicima radio i kako je povećavao taj njihov posao, poboljšanje samog rada. Znači ponavljam, OPG su ciljana skupina. Dana OPG imaju velikih problema, jer su to većinom i stariji ljudi, vrlo je malo mladih. Pomoć treba i stadijima i mlađima. Savjetodavna služba bi trebala također imati klizno radno vrijeme. Naime ti ljudi često puta moraju radit vikendom, moraju raditi popodne kad se održavaju razno razne edukacije, seminari i treba im omogućiti da to mogu također u tom nekom svom radnom vremenu napraviti. Zašto to govorim? Zato da se ne bi dogodilo, ono što se je dogodilo ne tako davno. Kad je savjetodavna služba naplaćivala seminare i edukacije za prskanje. Pa su to ljudi plaćali iz svojih džepova, a to sve su radili u principu, ljudi koji su bili na državnoj plaći. Naravno da su se tu odmah pojavili, razno razne institucije, koje su se na brzinu registrirale, doregistrirale i eto ti šou na terenu. Naravno, na čiji račun i iz čijeg džepa? Iz džepa poljoprivrednika. Mislim da se takve stvari ne bi smjele događati i da bi mi mogli onemogućiti tako nešto ako to prvenstveno isključivo radi savjetodavna služba praktički besplatno za poljoprivredne proizvođače i njegovog korisnika usluga, a onda ako netko baš želi ići nekom privatniku na edukaciju, može ići k njemu. I sve druge vrste takve edukacije, priprema programa za europske fondove, apsolutno bi trebalo raditi u ovim našim državnim službama, prvenstveno u savjetodavnoj službi omogućiti ljudima da stvarno sa što manje troška dobiju pravu pomoć, pravu potporu i onda će i savjetodavna služba biti sretna onda će i ti ljudi koji tamo rade biti sretni jer će njihova uloga biti potpuno ispunjena i oni će sami po sebi biti time zadovoljni. Korist i za državu jer ćemo povući više sredstava iz europskih fondova. Dakle ponavljam, mi ćemo ovaj zakon podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo zastupniku Hrgu. Na njegovo izlaganje imamo jednu repliku od zastupnika Bulja. Izvolite.
Složio bi se s vašom raspravom, međutim koliko će ta savjetodavna služba imati smisla kada mi sami ili evo jučer su me zvali ljudi iz Donjeg Lominca, to je u Velikoj Gorici jedno veće naselje gdje uz samo poljoprivredno zemljište uz OPG-ove ljudi imaju gdje je izvor tj. bazen vode to je peti bunar koji napaja cijelo Turopolje i Novi Zagreb uz same kuće, uz sami eko vrtić su ga nazvali grade asfaltnu bazu. I mi sada ovdje govorimo kako će savjetodavna služba ljude obučavati i plaćat će to ljudi kako prskati da se ne ošteti, a ovdje se pogodovalo investitoru da napravi asfaltnu bazu kod poljoprivrednog zemljišta gdje će ljudi obrađivati svoje zemljište, gdje su dječji vrtići, gdje su ulice, gdje su ustanove, dom zdravlja. Znači da se pogoduje na najnižim razinama tako da savjetodavne službe kako će savjetovati tu osobu koja želi otvoriti OPG u Donjim Lomincima. Pa zar nema nigdje drugdje mjesta, vidim da se baš javlja kolega Šuker on je baš upoznat sa ovim slučajem i zaista mi ljudi sinoć plaču. Gradonačelnik ni riječ o tome o tim ljudima zaštiti tog zemljišta tih ljudi koji se bore za svoj život. Svi šute, ni mjesni odbor čak. Ljudi su se samoorganizirali ostavljeni sami sebi, ljudi su me zamolili da dođem, ja sam otišao i vidio sam da je to stvarno bezizlazna situacija ljude, a ovdje govorimo o savjetodavnoj službi o poljoprivredi, a ovdje dovodimo asfaltnu bazu u srce naselja kod samih kuća i poljoprivrednoga zemljišta … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala lijepo gospodine Bulj. Odgovor na repliku. Izvolite gospodine Hrg.
Neće biti odgovora na repliku, kolega Bulj ja sam stvarno govorio o savjetodavnoj službi i meni ovo u ovom našem Hrvatskom saboru vrlo teško pada kada svaku temu o kojoj se raspravlja i o kojoj bi trebali ozbiljno raspravljati odvedemo negdje na sasvim deseto mjesto i onda počnemo govoriti o nekim stvarima koje uopće nisu te. Za ovo što ste vi sada govorili vjerojatno je to tako, ali vi kao zastupnik vrlo dobro znadete da se možete obratiti na neka druga mjesta, tražiti zaštitu prava tih ljudi o kojima govorite na nekom drugom mjestu i da možete u krajnjem slučaju tražiti stanku i govoriti o tome pet minuta u ime kluba. Ali ovakve rasprave, odvlačenje pozornosti s tema koje su vrlo važne i bitne stvarno nema smisla i ja to apsolutno ne podržavam odnosno kritiziram.
Povreda Poslovnika gospodin Bulj. Izvolite.
Povreda Poslovnika 238. gdje je kolega kazao da ja nisam govorio o temi, baš o poljoprivrednom zemljištu, OPG-ovima o svemu što treba govoriti i baš sam bio u temi. Međutim, očito lokalni šerifi ne rade svoj posao i da se je govorilo prije o ovim temama šta ja sada govorim da ne bi imali sada građevinsku dozvolu, uporabnu dozvolu ta tvrtka nego se očito šutilo u ovome Parlamentu i niko nije poduzimao nikakve mjere. Mene su ljudi zovnuli koji se bave poljoprivredom i baš je to tema, baš je ovo tema. Ovdje namećemo nekakve savjetodavne službe po direktivama EU, a u biti savjetodavna služba kako smo počeli koristi zemljište di smo doveli ljude, nećete imati koga savjetovati. Nećete imati koga savjetovati zbog vaše politike. Vi ste dugo isto u politici.
Gospodine Bulj, dakle Poslovnik nije prekršen. Iskoristili ste pravo kao što koriste neki drugi saborski zastupnici da imate odgovor na repliku što se ne radi, ali vas molim da tijekom mog predsjedanja danas do 13,30 to više ne radite. Hvala lijepo. U ime kluba sljedeća rasprava je od gospodina Željka Lenarta, kluba HSS-a. Izvolite.
… poštovani državni tajničke, ravnatelju, kolegice i kolege zastupnici. Danas je rasprava koja počinje sa naslovom Prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarsko savjetodavnoj službi. Nažalost meni se stiče ovdje dojam da mi mijenjamo samo ime ove službe kako bismo mogli izabrati novog ravnatelja kao što se to nekada radi u upravnim odjelima po županijama i tako. No, kada već mijenjamo ime savjetodavne službe ja predlažem da se ta savjetodavna služba onda zove Hrvatska savjetodavna poljoprivredno-šumarsko-ribarska savjetodavna služba. Smatram da ovdje u to ime treba ugraditi i ribarstvo jer ribarstvo je sastavni dio hrvatske poljoprivrede i kada već služba i u svom prijedlogu zakona i razrađuje temu ribarstva da onda to ribarstvo i bude u samom tom naslovu. U samom uvodu zakona krećemo od podataka statistike da je samo 4,96 nositelja OPG-a ljudi koji su educirani tj. školovani u ovoj struci na neki način, a 95% ih ima samo iskustvo proizvodnje. Meni se iz toga nameću dva pitanja, što je do sada radila Hrvatska savjetodavna služba kada je nama ovakva obrazovna struktura na selu i smatram da ovom kozmetičkom promjenom u biti se ništa bitno neće dogoditi u radu Hrvatske savjetodavne službe. Evo ministar se u petak pohvalio povećanjem broja OPG-a u RH, a mi imamo pad poljoprivredne proizvodnje i ne znam više da li smo uopće u čemu dostatni u proizvodnji poljoprivrednih proizvoda u RH. U savjetodavnoj služi se može reći da je stanje poprilično loše, ne govorimo o upravi savjetodavne službe i sjedištu savjetodavne službe u Zagrebu, već na terenu, govorim o onim savjetnicima i savjetodavcima koji imaju neposredan kontakt sa poljoprivrednim proizvođačima, koji su i tako već ojađen cijelom situacijom u RH i stanju poljoprivrede, a ti ljudi moraju kontaktirati sa tim ljudima koji proizvode, kojima je teško, i pokušavati i m nuditi nekakve usluge ili savjete za koje često nisu niti dovoljno educirani jer nisu prošli sve te edukacije koje bi trebale jače i konstantnije. Sam savjetodavac na terenu ima 5 tisuća kuna neto, podrazumijeva se da on treba imati svoj osobni automobil kako bi mogao ići na teren, uglavnom prostori u kojima se savjetodavci nalaze nisu u vlasništvu savjetodavne službe niti RH već i m to daruju na neki način općine, gradovi, znači imaju gratis i prostor uglavnom i režije, i imaju jako lošu opremu s kojom bi trebali vršiti ili neka ispitivanja ili pomoći poljoprivrednicima da unapređuju svoju proizvodnju. S druge strane, informacija od tih ljudi je da ravnatelj ima plaću 20 tisuća kuna, da li je to tako ili nije, ja sad ne bi htio ulaziti u to, ali navodno je, pitam vas ja tko onda kaže da saborski zastupnici imaju veliku plaću? No neću ulaziti u taj dio, ravnatelji su promjenjiva roba, oni danas jesu, sutra nisu, ali oni koji ostaju na terenu i koji savjetuju te poljoprivrednike čiju proizvodnju bi trebali pomoći unaprijediti, oni su na najnižoj plaći, a to je 5 tisuća kuna, što smatram da za jednog diplomiranog inženjera agronomije što uglavnom jesu, neki su i magistri je stvarno nešto što ih posramljuje i obezvređuje u ovom našem društvu. Ono što je isto u savjetodavnoj službi evidentno, to u sistematizaciji postoji 405 radnih mjesta, a popunjeno ih 277. Na terenu se vidi veliki nedostatak savjetnika i savjetodavaca, ljudi koji bi trebali obilaziti gospodarstva, a uglavnom im se nameće administrativni rad koji moraju odrađivati u svojim uredima i u glavnom nemaju dovoljno sredstava da obiđu ta poljoprivredna gospodarstva s kojima bi trebali svakodnevno kontaktirati i da bi mogli ono o čemu ej gospodin Hrg govorio, podvući crtu na kraju godine, da se vidi da li je gospodarstvo napredovalo ili nije napredovalo. Ja vam ovom govorim iz pozicije OPG-a čiji sam nositelj, i s obzirom da sam ja agronom, meni onda valjda ne navraćaju jer misle da me ne ni trebali ništa savjetovati iako bih ja volio da me savjetuju jer smatram da ono što ne znam, mogu saznati i od njih jer nitko od nas nije najpametniji. Veliki problem u tome je zbog ovako niske plaće i degradacije tih ljudi, mnogi stručnjaci poljoprivredni, agronomi koji su imali izvrsna znanja su napustili ovu službu i otišli tražiti kruh u neke druge grane ili u neke privatne firme jer stvarno za ovako malo novaca im se ne isplati jer i oni imaju familije, oni imaju račune i oni moraju kupiti taj nesretni auto s kojim se moraju voziti po terenu, a o tome nitko baš ne vodi računa. Zašto se gase uredi po selima? Znači, u mnogim mjestima se ugasi, mjesto na koje je dolazio savjetodavac barem jedanputa ili dvaputa tjedno jer mu se ne mogu podmiriti troškovi njegovog putovanja sa njegovim autom što je tih nesretnih 2 kune kilometru, i on je jednostavno udaljavan o samih poljoprivrednih proizvođača, znači i tu je nekakva centralizacija i odmicanje od tog sela koje i tako propada i kao što je netko i rekao ovdje, starija domaćinstva koja baš i nemaju vremena odlaziti u neka veća mjesta da bi se raspitali sa savjete. Kaže se o ovom zakonu da provedbu ovog zakona nije potrebna osigurati dodatna sredstva, da će se koristiti uspostavljena infrastruktura savjetodavne službe. Ja sam također mišljenja i naš klub, da se treba povećati budžet savjetodavnoj službi, da se treba omogućiti tim ljudima koji su prvi da potaknu razvoj poljoprivrede i u kontaktu sa poljoprivrednikom da oni imaju i veći osobni dohodak ali i da imaju bolja sredstva s kojima će oni moći doći na to selo, s kojima će moći lakše obilaziti tog seljaka i gdje će moći izvršiti određivanje njegove kiselosti tla, najosnovnije stvari pa nadalje. Sjetimo se nekad operativnih programa u govedarstvu, kada su ti savjetnici bili na neki način prinuđivani da nude operativni program, da potiču izgradnju staja, farma svinjogojskih koje su nažalost, nakon sveg ovog vremena propale. Ti poljoprivrednici koji su bili nagovarani od strane savjetodavne službe su danas jako ojađeni na tu službu i na te ljude osobno što su ih nagovarali na nešto zbog čega su završili u dugovima, propali, gdje se cijele familije razišle zbog toga. A vidimo u kakvom stanju nam je danas proizvodnja mlijeka i govedarstva, a o svinjogojstvu da ne govorim. Smatram da ovom izmjenom zakona, u biti izmjenom imena, umjesto pomoćnika ćemo dobiti zamjenika ravnatelja koji će imat još jednu dobru plaću i da će se ekipa u centru savjetodavne službe pojačati i ekipirati a na terenu će ostati ista situacija koja je bila i do sada, znači sam poljoprivredni proizvođač neće imati ništa bolju uslugu, neće imati ništa više koristi i njegovo imanje od ovoga što mi danas pričamo, neće napredovati i neće moć sve ovo što se utrošilo u savjetodavnu službu dati nekakav bitan efekt za hrvatsku poljoprivredu koja je stvarno u jadnom stanju. Evo ja apeliram na prilagače zakona, oni će zakon donijeti ovako ili onako, jer u petak imaju dovoljan broj ruku, bez obzira što mi ovdje izrekli i dali rekli nekih 100 pametnih ideja, pitanje je da li će ih prihvatiti, Klub HSS-a će ukoliko predlagač ne smatra da treba staviti i ribarstvo u naziv savjetodavne službe uputiti i amandman kad za to dođe vrijeme, jer apeliram još jednom na sve vas potaknite tu savjetodavnu službu da ona stvarno radi, da stvarno bude u funkciji i da ti ljudi koji su na selu, da oni osjete da netko o njima vodi računa, pogotovo o tim savjetodavcima, da netko od njih vodi računa iz centrale iz ministarstva, da oni su ti koji potiču razvoj hrvatske poljoprivrede. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodin Lenartu. Na njegovo izlaganje imamo 5 replika. Prva replika je od saborskog zastupnika Žagar Tomislava. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Lenart vi ste otvorili niz problema niz pitanja, koji se ajmo reći ovako uvjetno tiču naravno ovog zakonskog prijedloga. Međutim, ako promatramo samo ovaj zakonski prijedlog, on na odnosu na izmjene 2013. nije bitno drugačiji, osim što uvodi naziv šumarsko i u onom smislu u kojem je to i predlagač rekao, usklađivanja sa europskim normama. Znači sa zakonodavstvom EU i u tom dijelu, mislim da ovaj zakonski 0priedlog sam po sebi nije sporan. Osim u ovom dijelu, a vi ste ga sad spomenuli, ja sam spomenuo državnom tajniku, u smislu zamjenika ravnatelja. Ne znam čemu je to bilo potrebno, meni se čak čini da ove ovlasti koje savjetodavna služba sad ima, su čak preciznije definirane, nego u onom zakonom iz 2013. koji je bio općenitiji izmjenama zakona. A sada da se vratimo na one probleme koje neće riješiti ovaj zakon. Sigurno ovdje ravnatelji savjetodavne službe, dvije stvari. Prvo, savjetodavna služba između ostalog pomaže poljoprivrednicima da povuku sredstva iz EU fondova. Mi se uvijek ponašamo kao da smo, naše institucije kao da nemaju uopće nikakve veze, moderne veze, niti mobitela čak, postoje razvojne agencije, postoje fondovi EU. Savjetodavna služba ako se potrudi, mogu se pronaći kuće, napuštene kuće danas, u mnogim mjestima koje se mogu obnoviti sredstvima europskih fondova i čak tamo da budu ljudi na terenu, koji će onda biti servis tim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. To se može učiniti ako hoće. I još jedna stvar, u bivšem, u dosadašnjem, trenutno važećem zakonom o poljoprivrednoj, savjetodavnoj službi, stoji da mogu vršiti i osnovna laboratorijske nalaze. A u prijedlogu zakona koji ćemo danas imati o poljoprivrednom zemljištu, ministar će propisati ovlaštena laboratoriju. Pa zašto ne bi se dodalo u zakon da ovlašteni laboratorij imaju pri savjetodavnoj službi. Eto prihoda sa savjetodavnoj službu i na kraju krajeva moglo je biti jeftinije za obiteljska poljoprivredna gospodarstva, sama ispitivanje vrijednosti.
Hvala lijepo zastupniku. Odgovor na repliku. Izvolite.
Poštovani kolega, vi ste dobro rekli da nije bitno drugačiji od onoga zakona koji i prije i o tome sam ja i mislio tu govoriti. Mislim da sam i skrenuo pozornost na to, da ovaj zakon treba biti temeljno drugačiji i izmijenjen, baš u nekom sasvim drugom smjeru nego što je ovo. I rekao sam koja je meni sličnost ovog zakona i ovoj promjeni imena, vidjeti ćemo kroz vrijeme, to će potvrditi da li sam ja u pravu ili nisam. Ali, ovdje sad uvedeno ime šumarstvo. I kad gledate u nadležnostima koje ima u tom zakonu poljoprivredno savjetodavna služba za poljoprivredu, svega 4 stavke. A za šumarstvo 8 stavki. Znači govorimo o privatnim šumama. Znači nama su ovdje bitnije po ovome privatne šume, nego savjetovanje poljoprivrednih proizvođača, jer očito se, da se malo našalim, predviđa da će poljoprivredni proizvođači nestali, a njihovo zemljište će zarasti u privatne šume, pa će onda ljudi morati više se baviti s tim privatnim šumama. Evo malo se moram i šaliti. Ja se slažem da savjetodavci imaju ovdje mogućnost pomagati EU fondovima, no da li su oni kompetentni, da li oni mogu pisati te aplikacije? Naravno da ne mogu, tu se svi ljudi obraćaju, da i nekim kućama koje se tim bave, razvojnim agencijama po županijama i gradovima, koji u biti pišu te njihove programe. Oprema koji oni imaju u svojim uredima, da li ona može zadovoljava, da li uopće imaju da može nekakva ispitivanja, ona prva ispitivanja terenska se obaviti, da li je to baš tako. Ja znam da nije, jer ja znam mnoge savjetodavce, to su moji kolege i prijatelji s kojima se ja i držim osobno i poslovno. Oni su jako razočarani, koliko su oni zapušteni, degradirani i prepušteni sami sebi u ovom slučaju.
Hvala lijep. Sljedeća replika je od zastupnika Davora Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lenart, istaknuli ste u svojem izlaganju da savjetodavci nisu dovoljno prisutni na terenu i ja bih rekao i treba ih pohvaliti da uz ovakve male plaće i u ovako malo sredstava za rad na terenu, oni ipak odrađuju lavovski dio posla, jer tokom zime održavaju niz radionica, gdje prenose znanje i nove tehnologije našim poljoprivrednim proizvođačima. Međutim, bilo je nekoliko naređenih mjera ili obveznih edukacija za obiteljska poljoprivredna gospodarstva koji su morali proći, koji su oni morali i platiti. Ja se osobno s tim ne slažem, da naši poljoprivredni proizvođači moraju platiti, 300, 400 kuna edukaciju za uporabu pesticida ili neku drugu namjenu. Svaka čast načelnicima općina, koji su to prepoznali a pogotovo načelnici gdje HSS vodi općine. Vidjeli su da naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva nemaju dostatna sredstava za to, pa su im sufinancirali te mjere i mislim da se tu mora naći načina da se za te naređene edukacije gdje se usklađujemo sa normama EU, moraju sredstva EU za to koristi i iz nacionalnih izvora, da obiteljska poljoprivredna gospodarstva to ne bi trebali plaćati. A da bude apsurd veći, ja kao diplomirani inženjer poljoprivrede smjer zaštite bilje, morao sam pohađati edukaciju za uporabu pesticida na svom gospodarstvu a često su predavači, oni koji su radili te edukacije bili educirani od nas sami koji su neki i magistri znanosti u ovom području, a morali su ići na tu edukaciju, pa evo mislim da tu treba još puno reda napraviti i ići uvijek u susret našim OPG-ima. Što vi mislite o tome?
Hvala lijepo. Odgovor na repliku zastupnik Lenart. Izvolite.
Hvala na replici. Kolega Vlaović, vi ste dobro rekli da je osjećaj je da ti ljudi nisu dovoljno na terenu. To ne znači da oni nemaju želju doć na teren, no međutim nemaju mogućnosti iz raznoraznih razloga. Što se tiče obaveza, tu su šta ja znam faden, pa izračun ekonomske veličine, pa kojekakvi upiti, pa ljudi dolaze čuju da se dijele nekakva sredstva europskih fondova pa je veliki pritisak na te ljude koji moraju slušati takva pitanja. Nažalost ne mogu si puno pomoći, ali ne mogu niti odbiti tog seljaka jer uglavnom su i to ljudi koji su odrasli na selu ili su došli sa sela i rade u službi. To je još jedno pitanje napredovanja tih savjetnika, neki napreduju nakon kratkog vremena što su došli u službu, neki dugo moraju biti u službi i ne mogu nikako napredovati. Znači sve ovo vrijeme, bez obzira tko bio na vlasti u RH tko je bio ravnatelj, ja ne govorim ovdje ni o gospodinu Tušeku niti o nekom drugome od prije već o ravnatelju koji često puta zbog nekih stvari ne može provesti ono što želi jer je politika takva kakva je, a poljoprivreda je na zadnjem mjestu pa onda i tako savjetodavna služba. Bitno je da se proračun ispoštuje, da se sredstva utroše da na kraju bude pozitiva, a onaj dio na terenu je jednostavno zanemaren i nebitan u vlasti u RH. To nam dokazuje u kakvom je stanju hrvatsko selo u kakvom stanju su naši proizvođači i koliko naših ljudi mladih odlazi van, a donošenjem ovakvih zakona koji su malo da ne kažem preprani pa ponovno prefarbani ili dorađeni ne mijenja se ništa bitnoga, ne mijenja se ništa bitno ni u proizvodnji niti u poljoprivredi i situacija opet ide tako nizbrdo kako i do sada. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća replika Križanić Josip. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Lenart, vi ste rekli da bi bilo dobro staviti u nazivlje i ribarstvo, osobno nemam nikakvih zamjerki niti nešto protiv toga. Međutim mi je čudno da ste toliko zamjerki imali na sam zakon s obzirom, a pogotovo kada govorimo o tome da je puno važniji sadržaj nego forma naziva. Prema tome, u vrijeme kada je bivši ministar Jakovina ovu službu devastirao do kraja, do temelja, niti jednom riječju nitko nije govorio o tome da ta služba gotovo ne postoji. A čudim se vama kao poljoprivrednom proizvođaču da govorite o s toliko kritike. Mi naime imamo toliko niski stupanj obrazovanja poljoprivrednika da bi mi svi se tu trebali zalagati za čim većim brojem ljudi i to je sada napravljeno u ovom jednom dijelu šumarstva. Da li će to sutra biti u poljoprivredi bude li potrebe zašto ne, međutim naša poljoprivredna proizvodnja kada govorimo o hektarima pa onda proizvodnja po jedinici površine je pala ispod toga nego je bila prije 30 godina. Zašto se to dogodilo? Zato jer naši poljoprivrednici sa ovakvim stupnjem obrazovanja ne postižu rezultate kakve bi trebali. Prema tome, a tko bi drugi nego savjetodavna služba koji su u čizmama, koji su izuzetno nisko plaćeni dakle to je još jedna stvar koju trebamo podržati da se riješi status plaćanja, tko bi onda trebao savjetovati naše ljude na trenu. Tim ljudima treba dati motivaciju, naravno da su važni onda i rezultati toga savjetovanja, a mi ćemo to poslije iskontrolirati za godinu ili dvije da li će to biti rezultat od njih ili neće. Hvala.
Hvala gospodinu Križaniću. Odgovor na repliku zastupnik Lenart. Izvolite.
Pa evo kolega Križanić, ja mislim ako su vas ribari slušali da su onda vjerojatno i bili ogorčeni na ovo što ste vi rekli da zašto sada i ribarstvo u tom nazivu. Pa i oni se žele tu nać u tom nazivu i da imaju savjetodavnu službu koja će pokrivati i njih, a ne da to piše samo dolje u tekstu. Spomenuli ste bivšeg ministra Jakovinu, pa ja mislim da sam na rad bivšeg ministra Jakovine izrekao nebrojeno kritika i smatram da je on bio jedan od najlošijih ministara u RH od kada RH postoji i da je napravio jako veliku štetu. Isto tako su napravili i neki drugi ministri da ih sada ne spominjem ovdje, bez obzira na kojoj su stranačkoj strani bili. Da je to tako, je današnje stanje u poljoprivredi. Kažete da je pala proizvodnja na selu zbog neobrazovanja, a vjerujte mi ti ljudi su neobrazovani već dugo godina. Nije pala zbog neobrazovanja nego zbog neimaštine jer vi danas kada posijete neku poljoprivrednu kulturu morate kupiti sjeme, morate obaviti zaštitu usjeva od korova i štetnika da ne propadnu i onda jedino na čemu možete štedjeti je umjetno gnojivo i zbog toga nam padaju prinosi u RH, a ne zbog neobrazovanja jer naši seljaci koji se nisu obrazovali između sebe kontaktiraju i uglavnom kopiraju tehnologije ako nisu ništa drugo, no neimaština je nešto što uzrokuje pad proizvodnje. Hvala.
Gospodin Križanić se javio za povredu poslovnika.
Samo vam hoću reći dragi kolega da nisam niti jednom riječju rekao da sam protiv toga da se u naziv stavi …
/Upadica Dončić: Samo recite koji je članak povrijeđen, 238. vjerojatno, to je široko tumačenje./ …
… da se ne stavi u naziv ribarstvo. Prvom riječju sam rekao da sam za to.
Povreda Poslovnika izvolite.
Evo ako mogu ja se našaliti po članku 505. kojega niti nema u Poslovniku, ja sam shvatio da ste to tako rekli, ako sam krivo shvatio moja isprika.
Dobro, predlažem da poslije otiđete na kavu zajedno, sve u redu. Nesporazum u komunikaciji, nije vam bio mikrofon na početku uključen. To je bio jedini problem, ali o.k. Hvala lijepo. … gospodin Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Lenart, apsolutno ste vi upravu u onom dijelu što ste rekli oko plaća i to su svi govorili, znači model da se stimulira ljude da na temelju rezultata dobiju i nek imaju 20, 30 tisuća kuna plaću ja bi bio sretan da savjetodavac ima takvu plaću ako mu je start na 5 tisuća kuna pa da dođe do 20 tisuća, znači da je dobro radio svoj posao, ali nisam se zato javio. Postavili ste jedno pitanje ovdje u svojoj raspravi vezano na savjetodavnu službu i promoviranje lauf štale pa se pitate što je bilo poslije. Poslije je došla 2012. godina pa se sjetite onih prosvjeda mljekara i ministra tadašnjeg koji je rekao da cijena mlijeka nije stvar ministarstva i ministra, da on o tome nema šta razgovarati. E vidite, to je taj problem da nema jedne politike, strategije poljoprivrede koja bi bila kontinuiran bez obzira tko bio ministara a ne da se mijenja svake godine kako dođe koji ministar ili koja politika pa onda jedna politika zagovara OPG, druga politika zagovara velika gospodarstva i tu smo imali taj sudar, zato su savjetodavci bili u vrlo nezgodnoj situaciji jer su najprije ljude motivirali da idu u to, nakon toga su se morali s njima sresti kad su ovi došli u probleme. No meni još jedna stvar nije jasna. Obzirom da je jučer na Odboru za poljoprivredu kolega Vlaović rekao da u ime HSS-a podržava zakon i da glasa za njega, da li ćete vi sad onda taj zakon podržati ili ne?
Hvala zastupniku Hrgu. Odgovor na repliku, kolega Lenart. Izvolite.
Kolega Hrg, evo ja ću prvo krenuti otpočetka kako ste vi krenuli, znači spomenuli ste lauf štale, a ja nisam spomenuo lauf štale, ja sam spomenuo operativni program u govedarstvu, to je bilo i laf štala, bilo je i štala na vezu i bilo je svinjogojskih farmi i tu su savjetodavci odradili izvrstan posao. Oni koji su se angažirali oko toga, uspjeli su nagovoriti veliki broj poljoprivrednih obiteljskih gospodarstava da krenu u taj operativni program, da uzmu velike kredite, da izgrade štale koje su bile precijenjene, na neki način su bili i opljačkani tu i danas su propali zbog razno raznih razloga, jedan je i ovaj koji ste i vi rekli, da određeni ministar kaže, cijena mlijeka je ovakva, uglavnom ne govore ministri nego govore lobiji iz mljekarske industrije, da ne spominjem onu nesretnu firmu Croatia stočar koja se ne bavi stočarima, nego sa velikima a lobira za njih. Kažete jedna politika favorizira OPG, druga favorizira velike, mi moramo shvatiti u hrvatskoj poljoprivredi da za sve ima mjesta. I za velike i za OPG-e, veća, srednja, manja, da jednu bez drugih ne mogu i da su oni svi cjelina i da svi imaju prostor za život. Problem su veliki tipa Agrokora koji nas je doveo tu gdje nas je doveo, i koji je uništavao hrvatsku poljoprivredu jer diktirao cijenu i otkupa i repromaterijala i usluga i ne znam čega sve ne, i svi drugi su to morali pratiti, a mi poljoprivredni proizvođači smo morali trpjeti i snalaziti se da preživimo taj njih, da ne kažem, harač ili ne znam kako da ih nazovem i dokle smo došli, došli smo do kolapsa Agrokora, i do nečega što će morati cijela hrvatska javnost, tj. mali porezni obveznici sanirati jednoga dana uz velike napore, bit će ogorčeni ali nažalost to im ništa neće vrijediti. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja replika zastupnik Madjer Mladen. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Lenart, znamo svi koja je uloga savjetodavne službe, edukacija poljoprivrednika ali mislim da kako stoji naša poljoprivreda da je pitanje koga će oni moći uopće educirati na selu. Da budu educirali nažalost ovi mladi koji jesu, oni su već dosta dobro educirani, a ove od 70 godina mislim da im neće bit potrebna edukacija. Kolega Hrg mi je baš oduzeo oko educiranja oko izgradnje lauf štala koje su istovremeno educirali dobro poljoprivrednike da su krenuli u to po cijeni mlijeka od 4 kune i na kraju kad ta cijena mlijeka više nije 4 kune, kad je ispod daleko od 4 kune, oni su propali, pa možda bi njima bila potrebna edukacija, a istovremeno ti isti koji su educirali poljoprivrednike na gradnju lauf štala, sad su u sasvim drugom, veli je pa niste imali okrupnjena domaćinstva, vjerovatno i kolega Hrg misli na istog tko je educirao na onom području i sad ga više nema. I zato mislim da bi tim savjetodavcima možda trebala biti potrebna nekad edukacija.
Hvala lijepo zastupniku u odgovoru na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo ja bi se vratio malo na cijenu mlijeka koju ste spomenuli, cijena mlijeka znači nije samo cijena mlijeka koju dobijete, problem je ogroman trošak proizvodnje da bi se zadovoljili standardi koji se traže u Hrvatskoj za mlijeka i koju vjerojatno stroži nego u većem djelu Europe i vjerujte mi da znam firmu koja radi negdje 2 tisuće hektara, ima svoje ratarstvo, ima farmu muznih krava ili je imala jer je u postupku likvidacije. Znači oni koji proizvode hranu na tako veliko imanju sami za sebe, znači okrupnjeni, sa najmodernijim strojevima, sa najmodernijim tehnologijama, sa agronomima, ne mogu imati rentabilnu proizvodnju mlijeka. Pa pitam vas ja kako će OPG tu evo ne može da uleti ni gospodin Tušek sa svim svojim savjetodavcima, ne može pomoći jer nije problem u njemu. Ja sam se osvrnuo jedno vrijeme i na plaće, ne govorim ja da je ničija plaća velika, samo oni koji kreiraju politiku, a to nije ravnatelj savjetodavne službe, to je Ministarstvo poljoprivrede i Vlada RH moraju stvarno shvatiti da je ova služba nužno potrebna ali u je dnom sasvim drugačijem obliku, svjetlu. Jednom prilikom sam bio u Štajerskoj, njihova Poljoprivredna komora ima 350 stručnjaka iz poljoprivrede. Samo u Štajerskoj. A mi imam 277 sveukupno zaposlenih u savjetodavnoj službi, a imamo daleku veću i jaču poljoprivredu, imamo Slavoniju, imamo vinogradarstvo, voćarstvo, znači sve grane proizvodnje, mi imamo ovako mali broj stručnjaka. Da li tu savjetodavnu službu vratiti u komoru, da li ju ostaviti u ovakvom djelu to je sad stvar rasprave, ali mora se naći model da ti ljudi budu adekvatno nagrađeni, stimulirani da rade na terenu i da se educiraju ne samo ono što je obavezna edukacija kroz savjetodavnu službu koju ravnatelj organizira, već da se i samostalno organiziraju sami. Hvala.
Hvala lijepo. Sada intervencija u ime predlagatelja, državni tajnik gospodin Majdak.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo javljam se za riječ još jednom. Pozdrav svim zastupnicama i zastupnicima u Hrvatskom saboru. Evo, pa htio bi prije svega naglasiti da novi prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarsko savjetodavnoj službi, je upravo na temelju onoga što je i u Ministarstvu poljoprivrede, ali u samoj savjetodavnoj službi znači napokon analizirano da je potrebna veća vidljivost poljoprivrednih savjetnika, savjetodavaca na terenu i da oni ispune svoju osnovnu zadaću, a to je da podignu veću stručnost poljoprivrednika sa naglaskom, kao što je već ovdje naglašeno na obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Uskoro će Ministarstvo poljoprivrede dostaviti Vladi na prijedlog zakona o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, kao prvi put taj zakon se donosi na razini EU i Hrvatska će biti predvodnica u posvećenu znači obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, a upravo su savjetodavci i Hrvatska poljoprivredno-šumarsko savjetodavna služba ta koja će imati taj zadatak posvetiti se znači modernizaciji obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, povećanju stručnosti na terenu i većoj vidljivosti na terenu. Ne bi se složio ni sa činjenicom da se zatvaraju uredi savjetodavne službe, to se govorilo i drago mi je da se napokon govori o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarsko savjetodavnoj službi. Jer u proteklih 4, 5 godina, nije se govorilo o njoj i onda kada se donosi novi zakon koji usklađuje se sa EU zakonodavstvom i koji otvara mogućnosti za poljoprivrednike, da se razviju, moderniziraju u svoje gospodarstvo, onda je ovo prilika da se sada progovori, a nije se svih ovih godina govorilo o tome. Kada se nažalost devastirala savjetodavna služba, savjetodavci su marginizirali, a upravo se ovim zakonom, odnosno i statuom koji je izmijenjen nastavno na prijedlog novog zakona, omogućava veća djelotvornost, vidljivost savjetodavne službe na terenu, u funkciji kažem povećanja dohotka prije svega obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava a onda i svih ostalih poljoprivrednika. Što se tiče same poveznice sa ribarstvom, naravno, osim zajedničke poljoprivredne politike i zajednička ribarstvena politika je ta kojom se bavi Hrvatska poljoprivredno-šumarsko savjetodavna služba. U dijelu šumarstva to su privatni šumo posrednici, nisam vidio ni jedan prijedlog osim samo onog, suštinski prijedlog osim onog samog formalnog da se mijenja naziv. Znači treba pojasniti da u dijelu savjetovanja u skladu sa zajedničkom redarstvenom politiku da se prije svega naglasak stavlja ne samo na ribare, nego one koje proizvode, znači da li u dijelu slatkovodnog ribarstva, da li u dijelu morskog ribarstva. Nažalost, taj broj nije veliki, ali njima se posvećuje savjetodavna služba. A ribari su i uzgajatelji ribe. Prema našim informacijama i saznanjima i za vašu informaciju udruženi već dugi niz godina kroz svoja cehovska udruženja u Hrvatskoj obrtničkoj komori i Hrvatskoj gospodarskoj komori koji zastupaju interese ovih udruženja odnosno, ribara na terenu. Hrvatska poljoprivredno-šumarsko savjetodavna služba otvara mogućnost većeg posvećenja prema ribarima, ali kažem u ovom posebnom dijela formalnog izmjena naziva, nismo čuli ni jednu suštinsku aktivnost koja bi bila posvećena ribarima. Ali, mi novim prijedlogom Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarsko savjetodavnoj službi svakako omogućavamo. Evo to je bilo samo da pojasnimo određene zakonske prijedloge koji nisu kozmetičke naravi. Jer i sami ste, konstatirali većina ovdje zastupnika u raspravi, sve nedostatke i manjkavosti u prošlom vremenu. Naglasak na administrativno aktivnosti savjetodavne službe koje su u prošlom razdoblju odstupanja i priprema za pristupanja Hrvatske EU bile u skladu sa aktualnim zakonom o savjetodavnoj službi donesene. I znači u tom vremenu je i služba bila kao takva zanemarena i nije bio naglasak na poljoprivrednom savjetovanju niti savjetovanju prema ribarima, prema ribarima ali ni prema privatnim šumo posrednicima, onoliko kvalitetan koliko je to trebalo biti i koliko se to očekivalo znači u okviru poljoprivrednog savjetovanja. Evo i samo još jedna činjenica, da ko što ste naveli da je novim izmjenama statuta omogućeno znači da savjetodavna služba bude.
Hvala vam lijepo. Na izlaganje državnog tajnika, gospodina Majdaka imamo 3 replike. Prva je od zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Ja zahvaljujem potpredsjedniče. Evo meni je drago da je dio moje rasprave došlo do državnog tajnika i možda se nešto od toga i uvrsti. Moja rasprava nije bila usmjerena na tome da se borim protiv nekih političkih opcija, nego stvarno smatram da se ta služba mora promijeniti. Svi su zaslužni, sve političke opcije da je ona u takvom stanju. I nadam se da će se sada shvatiti konačno da treba mijenjati nešto i da će ta rasprava koju ovdje provodim u Saboru i dovesti do toga. Po ovom zakonu ja trenutno ne vidim nekakve bitne promjene. Ali, nadam se da zakon će doći u daljnju raspravu, pa ćemo vidjeti što se tu još bude izmijenilo, ali ja vas molim, evo da to gledate van politički, jer poljoprivreda je od interesa za sve nas. U katastrofalnom je stanju i svaka kockica u toj proizvodnji, a to je i savjetodavna služba je vrlo bitna za opstanak, ne samo za razvoj nego za opstanak. Mi već polako govorimo o opstanku hrvatske poljoprivrede, samim time što ona devastirana na različite načine i od različitih lobija. S druge strane, da nam mladost, a pogotovo iz Slavonije odlazi u inozemstvo, Njemačku i po bijelome svijetu, jer jednostavno shvaćaju da ovdje za njih kruha nema. A vidimo da ljudi gotove voćnjake režu, dugotrajne nasade, demonstrativno, zajedno sa urodom jer ga nemaju kome prodati, a ja vam to svjedočim iz svojeg iskustva iz svoje proizvodnje da proizvedem, što se tiče povrtlarskih kultura, a da onda ne znam gdje ću s njima pa evo recimo propadne mi dvije tone dinja jer to je roba koja brzo prolazi. Taj dio tržišta također bi se trebala baviti malo savjetodavna služba. Znači tragična je situacija u hrvatskoj poljoprivredi i molim vas sve da zajedno pokušamo nešto promijeniti na korist tih ljudi koji su na selu, neću reći na ruralnom prostoru jel je to po meni pomodarska riječ, ja to još uvijek zovem selo, a većina od nas smo došli sa sela jer imamo korijene sa sela. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku gospodin Majdak. Izvolite.
Hvala. Uvaženi zastupniče Lenart. Ne samo poljoprivreda evo kao što sam rekao i poljoprivreda i šumarstvo i ribarstvo i ruralni i održivi razvoj bit će zadaća savjetodavaca sukladno novom Zakonu o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarsko savjetodavnoj službi.
Hvala. Sljedeća replika kolega Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Da, rekao sam na odboru podržat će klub HSS-a donošenje ovog zakona, ali ga želimo učiniti još boljim i želimo da još više dobije na značaju savjetodavna služba i naravno zastupamo i interese ribara u Hrvatskoj pogotovo onih iz slatkovodnog ribarstva koje je u Hrvatskoj u teškoj poziciji i po mišljenju mnogih zapostavljeno, a evo dat ću vam i argumente zašto i zašto smo i tražili da se uvrsti i ribarstvo u naziv savjetodavne službe da se ojača struka i unutar savjetodavne službe za ribarstvo jer kao što ste i sami rekli na odboru svega je šest savjetnika zaduženo za područje ribarstva. To je puno premalo u odnosu na kapacitete i mogućnosti koje Hrvatska ima u razvoju ribarstva slatkovodnog pogotovo ribarstva. A žalosno je da je 2016. ukinut poticaj za slatkovodno ribarstvo po kilogramu proizvedene ribe negdje u 6. mjesecu 2016., a također da postoje dugovi prema slatkovodnom ribarstvu iz 2014. po neisplaćenim poticajima. Obećano je da će biti isplaćeno do kraja ove godine te razlike i dugovi, pa pitanje moje da li će biti isplaćeno i kad? I činjenica je da eko renta kojom se štiti eko sustav gdje ribari ne smiju tretirati ribojedne ptice, trebala im je biti isplaćena naknada za isto, nije isplaćena, dok je recimo u Njemačkoj i drugim zemljama isplaćena. Zašto se u Hrvatskoj ne isplaćuje jer su naši ribari na taj način zapostavljeni i mislim da bi upravo savjetodavna služba s njima trebala raditi na tome da unaprijede svoju proizvodnju, ali i Vlada i ministarstvo da im isplati ono što im duguje. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja replika je od zastupnika Ivana Šukera. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče. Meni je drago da ste vi pojasnili da je ovaj zakonski prijedlog samo jedan od preduvjeta jer o tome kako će raditi i kako će se ponašati ta savjetodavna služba ovisi koji će biti rezultati. Isto tako dobro je da ste rekli u kojem smjeru bi ta savjetodavna služba trebala se kretati i raditi. Jer danas poljoprivrede bez usvajanja novih znanja, bez usvajanja novih tehnologija naprosto ne možemo biti konkurentni. A govoriti o turizmu kao najprosperitetnijoj gospodarskoj grani koja donosi toliki promet, ako se ne tamo ne pojede hrvatski paradajz, ako se ne pojede hrvatska šnicla onda turizam neće biti izvozna grana. U onom trenutku kada postignemo da se tamo pojede hrvatski paradajz, da se pojede hrvatska šnicla onda će taj turizam itekako biti izvozni proizvod. I zbog toga te savjetodavne službe ljudima na terenu moraju pomoći. Nemojmo zaboraviti kolegice i kolege da smo proteklih godina iz državnog proračuna preko 30 milijardi kuna keša uložili u raznorazne poticaje, pogledajmo gdje nam je danas poljoprivreda. Druga stvar, govoriti o voćarstvu i povrtlarstvu, a ne napraviti hladnjače gdje će hrvatski poljoprivrednici staviti tu jabuku kada je prodaje kada je ona na tržištu po 6, 7 kuna onda oni mogu biti konkurentni, ali ako on nju prodaje sad na tržištu kada je ona kunu i pol, dvije onda on nikako ne može biti konkurentan. I druga stvar, tragedija je koliko onih industrijskih jabuka koje nisu konzumne propada, a istovremeno koliko mi pogona imamo za preradu voća i povrća koje nažalost ne funkcioniraju. A to su sve stvari o kojima treba razgovarati, a kako se nešto zove to je manje bitno. Ajmo uspostaviti sustav koji funkcionira, koji će bit od pomoći našim ljudima, našim poljoprivrednicima, a onda ćemo lako taj sustav nadograđivati.
Zahvaljujem gospodinu Šukeru. I dalje nastavljamo sa raspravama po klubovima. Sljedeći Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a i uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog Zakona, riječ je o jednom zakonu koji ima svega 21 članak i onda kada dobijete takav prijedlog za očekivat je da on onako prođe relativno jednostavno, no međutim on je otvorio niz tema i dilema o kojima i ja želim ovdje progovoriti. Bilo koji zakonski prijedlog trebate gledati s nekoliko aspekata. Jedan aspekt je kako taj zakon izgleda, drugi aspekt je što na terenu imamo i koje će poboljšice biti donešene tim zakonom i treći aspekt je da vidimo zašto se taj zakon uopće i koji je smisao je njegovog donošenja. Naravno da prvi aspekt imate jedan pristojno strukturiran zakon, ono što u njemu ima, ima koje su djelatnosti pa od djelatnostima govorimo o poljoprivredi, o šumarstvu i ribarstvu. I tu naravno postavlja se pitanje zašto onda i u nazivlju ako već i savjetodavna služba za poljoprivredu i šumarstvo zašto nije i ribarstvo jer mi se čini da kada stavite u naziv službe neku djelatnost da onda dajete važnost toj djelatnosti. Pa ako želimo da ribarstvo ima važnost onda trebamo staviti u nazivlje. Onda tu gledamo što imamo na terenu. Možemo imati najodličniji mogući zakon, mi svi možemo biti afirmativno za taj zakon, no međutim situacija na terenu ljudi provode te zakone. Taj zakon što imate bolje ljude, što imate bolji kadar taj zakon će biti i bolje provediv i apsolutno će biti prihvatljiviji. Tu u zakonu i kaže da ono što se odnosi da će pomagati u gospodarskom razvoju, u klimatskim promjenama, u poslovanju i mi smo danas o tome raspravljali o klimatskim promjenama i sve to pet. I onda malo uđete u povijest. Mi smo imali poljoprivrednu službu, savjetodavnu, imali smo i šumarsku pa smo se onda 2012. odlučili da imamo savjetodavnu službu pa smo 2013, mijenjali jedan zakon i onda sad ponovno imamo novi zakon 2017. gdje imamo novu poljoprivrednu šumarsku savjetodavnu službu. I onda, neće se moje kolegice koje imaju plavu kosu kao i ja i nekako naljutiti, i onda jedna plavuša sad zaista i službeno, pita se čemu tako. Jer što će biti između ostalog tehnički rezultati ove promjene, tehnički rezultati ove promjene će biti, morat ćemo imati nove, dakle nove ploče ili novo nazivlje, pa će biti nove ploče tamo sve gdje jesu, pa ćemo onda imati nove memorandume ali to je naša specifičnost, znate, nema ovoj državi napretka, mi svaki put krećemo ispočetka i zaboravljamo što je bilo i prije i život počinje s nama i završava i tu ćemo se referirati do kad budemo u Saboru, oni prije su to, ali mi ćemo tako, ili ovaj slijedeći će tako. I onda imamo što će se još mijenjati, e, pisat će se nova rješenja. I tu dolazimo do malog problema, dakle imat ćemo novog ravnatelja, što ja apsolutno ću zastupati da ministar treba birati svoje suradnike, odgovara za resor i treba birati svoje suradnike a kad već spominjem ministra, vrlo interesantno. Odnos izvršne vlasti prema nama u Saboru. Dakle, na aktualnom satu je premijer i svi ministri i premijer onda kaže ja mogu sve što hoću, bojim se da i ministri mogu jer nema onog jednog pristojnog običaja da ministri dolaze u Sabor i brane zakon. To čini ministar Zdravko Marić. Inače ministra Zdravka Marića svi, najradije jer naravno on je financija ministar, pa ga najradije napadamo, ali sjetite se ministar Zdravko Marić po cijele dane sjedi tu, ode malo van, telefonira, ali je on tu sa svojim zakonima. Drugi ministri nisu pa je pretpostavka da ima toliko državnih tajnika da bi ih mogli mijenjati, mene baš zanima. Iz ovog zakona i Zakona o poljoprivrednom zemljištu, to je jedan od ključnih zakona ministra poljoprivrede i zanima da li će ovdje biti državni tajnici ili će biti ministar jer to vam govori u prilog tome koliko ministar cijeni saborske zastupnike, koji je odnos izvršne vlasti prema zakonodavnoj vlasti. Ministri, ja se slažem, postoje neke izmjene i dopune ili su na putu ili su spriječeni pa nisu tu, ali kad su biti i važni zakoni, nek se u tom djelu i zaista ministar Zdravko Marić će tu sjediti od ujutro do navečer i neće pustiti zakone iz njegovog resora da on nije tu prema tome, i svi drugi. Ali vraćam se do onog s čim sam misao počela i s tim ću i završiti, pišu se nova rješenja, bit će novi ravnatelj, bit će novi zamjenik ravnatelja, bit će novi načelnici. Da li je to smisao ovog zakona? Mi smo mogli napravit izmjenu i dopunu postojećeg zakona, ugraditi u njemu ono sve što je bitno, dakle u smislu postupanja, mi bi tu raspravljali što je to na terenu i teren mora biti bolji, no međutim ovdje će pisati nova rješenja, Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a neće držati lojtre. Zaista nećemo držati lojtre u tom smislu, imamo prilike vidjeti koliko imamo državnih tajnika, koliko imamo pomoćnika, koliko će biti novih ravnatelja, zamjenika ravnatelja, nova će se pisati za sve djelatnike i sigurna sam i da će tu biti nekakvih izmjena, nisam sigurna da je to potrebno. Ono što je potrebno da ljudi na terenu bolje rade, da bolje educiraju a to da li će se služba zvati ovako i onako, neće oni bolje raditi, bolje će raditi zaista kao prvo, ako ih financijski stimulirate, kao drugo ako ih bolje ekipirate stručnjacima i kao treće ako bude na terenu. Najgore vam je kad radite i kad živite u jednoj kuli, mislite da život je negdje drugdje. Život je na terenu, to je ono što moraju biti na terenu, rješavati problem trena, pogledajte kakvo nam je stanje u poljoprivredi. Ja imam zaista nekakav, vodim računa o tom prostoru, to mi je nekako poziv, nekad kad imate vremena, otvorite na stranicama Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, vam je jedna ikonica zove se ISPU, informacijski sustav prostornog uređenja. I tamo imate karte Hrvatske iz '68., nama je to trebalo … [[Govornik se ne razumije.]] usporediti i '68. sa danas. Ono što pokazuju te karte kako je Hrvatska bila poljoprivredna '68., a kako je danas, nisu to samo kuće, kuće su puno manje, puno više je tu poljoprivredu i poljoprivredne površine krenuli nekakvi šumarci, dakle možete točno vidjet što se '68. do danas u Hrvatskoj desilo odnosno događalo. Forma zakona korektna, bilo bi dobro da je i ribarstvo kad je već tu, pa da pokažemo što želimo, kakav će zakon biti u primjeni to već znamo i imamo prilike vidjeti, ali ono što smo sigurni, rezultat ovog zakona će biti novi ravnatelj, bit će novi zamjenik ravnatelj i bit će naravno, nova rješenja za nove načelnike, a imaju priliku vidjeti što se događa, mi tome lojtru držati nećemo. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Na izlaganje gospođe Anke Mrak-Taritaš imamo 3 replike, prva replika je od zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Mrak-Taritaš, dakle prije svega s vama se slažem evo i pohvala, ja ću pohvaliti ministra, on dolazi ovdje ne umanjujući naravno, stručnu spremu i znanje i važnost državnog tajnika ali bilo bi dobro da je ministar ovdje i za ovaj zakon i za idući zakon, Zakon o poljoprivrednom zemljištu jer uvjerili smo se da nije bio ni na odboru kad se taj zakon predstavljao, dakle važno je da ministri dođu i brane svoje zakone. Prije svega i zbog evo ključnog pitanja, ja sam ga postavio danas državnog tajniku, zbog čega sada zamjenik ravnatelja, to je zapravo ono što se i vi sad pitali, čemu to, ovakva percepcija javnosti prema javnoj upravi a s druge strane imamo i evo i kolega je maloprije govorio, imamo ljude koji su na terenu a nema ih zapravo dovoljno. Oni koji su na terenu, koji direktno rade s ljudima, njih je malo, a mi uvodimo zamjenika ravnatelja. A ono što je najbitnije u vašoj raspravi, što moram istaći, činilo mi se jako važno kad ste rekli kako je zapravo stanje na terenu. I neće savjetodavna služba riješiti te probleme. To je nemoguće, jer što se događa. Evo npr. nekadašnjih pikova, uzmite jedan pik koji ima od 1000 hektara zemlje, to su mali pikovi, poljoprivredni … [[Govornik se ne razumije.]] danas, čovjek koji uživa tu zemlju, koja je u vlasništvu države i naziva sebe obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvom. Bilo bi puno bolje da smo prije ovih zakona donijeli zakon o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, da konačno definiramo što je to obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo i kako je moguće da od 1000 hektara da bude obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, a nekad je na istoj toj površini bilo zaposleno najmanje 10 tehnologa. To su bili visoko obrazovani ljudi koji su se brinuli oko uspješnosti toga gospodarstva. A danas, ti ljudi ja mislim da dođe netko iz savjetodavne službe da ih ne bi ni pustili unutra. Ne zato što, ne ulaziš u to, možda oni super rade, ali tu struka, na ovaj način neće struka doći na da kažem ovako na prava vrata unaprjeđenje hrvatske poljoprivrede.
Lijepo. Odgovor na repliku, kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Zaista kad dođe ovakav jedan prijedlog zakona, onda se otvori niz tema i dilema. Ja sam u Zagrebu dugi niz godina, no međutim zaista sam porijeklom iz grada Bjelovara i ja moram priznati, jako dobro pamtim svoje gimnazijske dane i dobro pamtim, recimo da je u okolici Bjelovara bila uljana repica i da smo mi ko gimnazijalci zapravo išli pomagali, radili. I sjećam se tih tehnologa. Stvari se mijenjaju. Dakle, tu uvijek imate prilike i svakako treba koristiti svaku priliku da spominjemo i klimatske promjene, stvari se mijenjaju, mijenjaju se i kod nas. No, međutim, nekako treba biti ukorak s tim promjenama. I zaista koristiti svaku priliku da kažemo, da nama nedostaje kadra. Nama nedostaje kvalitetnog kadra u državnoj upravi, nedostaje nam kvalitetnog kadra u savjetodavnoj službi bez obzira kako se ona zvala iz jednostavnog razloga, što ljudi, naravno idu van ili im je negdje bolje ili ovdje nešto nauče, pa onda mijenjaju posao. Stoga, treba zaista koristiti svaku priliku i reći da vapimo za kvalitetnim kadrom. Jer što će biti kvalitetniji kadar, kvalitetniji će biti i onaj trag koji oni ostavljaju u prostoru. Kad je riječ o poljoprivredi i šumarstvu, ostavljaju trag vezanu uz poljoprivredu i vezanu uz šume. U Hrvatskoj je 47% pod šumama. Dio toga je i privatnih šuma. Ja sam recimo, ja imamo djedovinu i vlasnica sam šume na području Bjelovarsko-bilogorske županije i znam kojih problema mi imamo, nakon što se naš 7 unučadi podijelilo. Pa onda imamo sanitarne siječe i sve ostalo. I jako nam dobro dođe takva jedna korisnik jedne savjetodavne službe jer morate nekog nešto pitati. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika gospodin Babić Ante. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjednik Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Mrak Taritaš, vi ste zapravo također problematizirali naziv ovih savjetodavne službe, ali uz to problematiziranje naziva govorili ste ne samo o promjeni ploča, memoranduma, već govorite i o donošenju novih rješenja. Sve što je dobro i što može na bilo koji način pomoći i službi i poljoprivrednicima, najmanje bi bilo i problematizirati i sam taj naziv. I po meni jedan minoran trošak ukoliko to dobro. No, govorili st još nešto, vezano za ministre i branjenje zakona. Ja se sjećam da ste vi u vašem mandatu dušno branili svoje zakone, zapravo bitno vam je bilo da čujete mišljenje saborskih zastupnika. A zapravo da budete u jednoj izravnoj interakciji sa njima, kako biste poboljšavali svoje zakone, što niste uvijek činili. Ja to i razumijem, ali svjesni ste toga da mi na našim raspravama zapravo ovdje u Hrvatskom saboru, govorimo zapravo uvijek o ovim sadašnjima, zaboravljamo bivše iz konteksta u kojem ste rekli, da zagovarate ono da ministar bira svoje suradnike. Ja se slažem s tim i mislim da je to uvijek dobro i da bismo trebali zapravo tog ministra cijeniti po njegovom radu, po njegovom programu, programu stranke koja ga je dovela tu, a ne o tome je li neki suradnik i njegov poželjan nama, odnosno, vama u tome trenutku. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani kolega. Sve zakone koji su bili iz mog resora u mom mandatu, ja sam sjedila tamo i branila. Branila iz nekoliko razloga. Jedan razlog je bio taj što mi je stalo bilo do tih zakona. Drugi razlog je bio taj što sam pokazala na taj način poštivanja kolega iz Ministarstva koji su to sve radili. A treći razlog je bio taj, što vam je bilo stalo čuti što će reći kolege zastupnici, bez obzira s koje strane su sjedili i poštivala sam ovu instituciju, ovaj Sabor i mislila sam da je minimum što ja mogu učiniti to. I to mislim da je, ne mislim da ministar treba biti, ima naravno, može biti na putu. Ne mislim da na svaku izmjenu i dopunu zakona, jer su neke usklađenje i treba biti. No međutim, kada je prvo čitanje važnog zakona, zato, sad sam vrlo nježna a važan zakon je iz resora Ministarstva poljoprivrede, sigurno Zakon o poljoprivrednom zemljištu, da je minimum da ministar mora biti tu. Ja razumijem da je spriječen, da mora otići, ali na uvodnom izlaganju ili da se očituje iza klubova, treba biti. Dakle, to je jedna stvar. I druga stvar, apsolutno sam mišljenja ministar odgovara za svoj resor i bira svoje suradnike. Međutim, posljedica ovih ploča, posljedica ovih memoranduma, će biti posljedica i novih rješenja i to rješenja i za sve druge službenike. I sigurno će biti nekih načelnika koji više neće biti načelnici, nekih koji će biti. I to vam zapravo, kad ste u državnoj upravi, onda vam državna uprava ima one uzrečice, ne mogu ja tako malo raditi, koliko ti mene možeš malo platiti, pa kaže, sad će doći ovi, pa ću sad ja zadnju godinu, onako u leru, pa da vidimo tko će doći. To su poruke koje mi šaljemo i nisu dobre.
Hvala lijepo. I zadnja replika, zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Mrak Taritaš, osvrnuli ste se u vašem izlaganju i na potrebe koja će proizaći iz donošenja ovoga zakona, a to je nova sistematizacija i naravno novo zapošljavanje. Zašto kažem naravno? Zato što očito u ovoj Vladi ne cvjeta baš puno toga, ne vidi se baš rezultati rada, ali kada govorimo o bujanju administracije, o zapošljavanju rođaka, donatora, prijatelja i kumova onda tu poprilično se stvari kreću s mrtve točke. Pa tako imamo slučaj da baš u tom Ministarstvu poljoprivrede donirate HDZ-ovoj kampanji 25 tisuća kuna i onda postanete načelnik jednoga sektora. Pa onda imate situaciju da u Hrvatskoj poljoprivrednoj agenciji isto tako mijenjate uredbom Vlade u srpnju potpuno koncept osiguravate prostor za zapošljavanje samo u uredu ravnatelja nešto malo manje od deset novih službenika itd., itd. Ovo su samo neki od primjera u Ministarstvu poljoprivrede i u agencijama odnosno institucijama koje proizlaze iz njega. Ima takvih vjerojatno primjera još, a žalosno je to da sve ove agencije koje su pod Ministarstvom poljoprivrede ne bave se onim s čime bi se između ostalog trebali baviti pa tako Hrvatska uvodi proizvode lošije kvalitete, po puno višim cijenama u odnosu na ostale države članice EU, prehrambene proizvode. Ali to ne rade agencije nego to istraživanje mora obaviti recimo kolegica Biljana Borzan i doći do tih saznanja jer eto ovdje imamo pusto bujanje administracije i zaposlene da rade ne znam što. Nažalost ne štite interese hrvatskih građana, ali itekako štite HDZ-ove interese i brinu o zapošljavanju svojih članova i donatora.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, ja nemam ovih saznanja koja imate vi. Ja sam zaista kao jedna evo deklarirana plavuša se pitala zašto mijenjamo sada naziv jer znamo da kada je promjena naziva mijenjamo ploče, pa više stare ne vrijede, pa mijenjamo memorandum i onda kada sam došla sam znala zašto mijenjamo. Kada ne znamo kako da se riješimo nekih ljudi, a oni su zaposleni ili nam oni ne odgovaraju iz ovog ili onog razloga onda promijenimo naziv institucije. ja sam dugo radila u državnoj upravi i kada ste gledali više nemamo radne knjižice, ja sam recimo bila jedan period u jednom tijelu državne uprave i imala sam pet štambilja jer se mijenjalo nazivlje i to sam prošla. Promijenite naziv morate dobiti novo rješenje i s novim rješenjima vas neko nagradi ili vas ne nagradi, nekom se sviđate ili se ne sviđate. Ono što pametne i suvisle države rade na kojima se trebamo ugledati je određeni stav koji imate. Dakle imate stručnjake koji su stručnjaci za tu oblast i oni znaju da bez obzira da li dođu lijevi, desni, bijeli, crveni, zeleni, narandžasti oni će raditi taj svoj posao, moći će napredovati po nekim hodogramima koji jesu i ne rade ovo što sam već kada sam kolegi odgovorila rade. Zaista, znamo da rade po recimo pola godine do šest mjeseci su na stan by i ne znamo tko će doći, a onda kada se vidi kako je onda se prilagođujemo tim drugim uvjetima. I mi možemo ovdje raspravljati o zakonima, možemo zaista govoriti i o državnim tajnicima i pomoćnicima i ravnateljima, ono što mi trebamo kroz zakone, kroz sve ostalo zaštiti je zaštiti stav, zaštititi ljude. ljudi da rade bez obzira koji jesu, a na ovan način njih ne štitimo nego ih stavljamo na vjetrometinu. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći je u ime kluba SPD-a zastupnik Damir Tomić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Gledajte, ne možete davati Todoriću novac iz ruralnog razvoja i davati mu sumnjive kredite, biti protiv povjerenstva za istraživanje o Agrokoru, dvije godine biti na vlasti bez ikakve strategije razvoja poljoprivrede, a stalno prozivati bivšu. Iz svega ovoga uopće ne vidim ikakvu brigu za poljoprivrednike, ali bi vas podsjetio vezano uz ovu savjetodavnu službu o kojoj pričamo. Ova savjetodavna služba izvučena je iz Poljoprivredne komore 2012. u ožujku i tada smo ukinuli članarinu obaveznu za tu komoru. Vi to želite vratiti i pretpostavljam da je to početak vaše čuvene strategije Projekt Slavonija. Na taj način ćete izgubiti i ono malo poljoprivrednika koje do sada niste izgubili. Podsjetit ću još jednom, ožujak 2012. hrvatska Vlada je donijela odluku o savjetodavnoj službi. Istovremeno paralelno je smanjen jedan parafiskalni namet koji se odnosio na opće koristi funkcije šuma i to za gotovo 50%. U obrazloženju zakona tada je stajalo da je broj zaposlenika u 2011. 246 u 2012. 240. proračun je iznosio 38,7 milijuna kuna, a u 2012. 39 milijuna kuna. Zašto to sve govorim? Sada u obrazloženju zakona nema ni riječi o broju zaposlenih i proračunu. Neki će reći da je to u jednom drugom dokumentu, ali ovo je preozbiljan zakon da to u tome ne bi stajalo. Nema ni riječi o prihodima od već spomenutog parafiskalnog nameta, ni riječi. Nijednom riječju se ne spominje da u Programu ruralnog razvoja 2014.-2020. savjetodavna služba može koristiti dio sredstava eu fondova za ruralni razvoj i to kroz dvije mjere što je isto pripremila vlada SDP-a. Prema financijskom planu iz Programa ruralnog razvoja za te dvije mjere planirana su sredstva su ukupna sredstva u iznosu oko 30 milijuna eura za razdoblje koje sam već spomenuo, dakle to je nekih 4,2 milijuna eura godišnje ni riječi o tome. Pitao bih vas, koliko je sredstava savjetodavna služba povukla i koliko su poljoprivrednika savjetovali odnosno osposobljavali, kojem broju OPG-ova su uopće pomogli? Već su mnogi kolege spomenule ovaj dio vezan uz ribarstvo, doista je nejasno ali mislim da je kolegica Mrak-Taritaš vrlo jasno objasnila, na kraju krajeva zašto se mijenja naziv, ali kada ste već promijenili naziv kada to želite napraviti onda stavite i to ribarstvo. Postavio bih još jedno pitanje, trenutno je u javnoj raspravi Zakon o šumarstvu, postoji li mogućnost da ovaj vaš zakon sada bude u kontradikciji s tim zakonom, da li smo možda trebali ipak pričekati Zakon o šumarstvu jer ljudi s terena govore da upravo savjetodavna služba u ovom dijelu za šumarstvo ne odrađuje svoj dio posla nego da je to i dalje predmet rada ljudi iz Hrvatskih šuma. Dakle idemo vidjet što ćemo s tim. I na kraju krajeva, nema se tu šta puno reći, podržat ćemo mi ovaj zakon, ovo nisu zlonamjerne primjedbe, ovo su samo sugestije s nekim podsjećanjima jer vi ste podsjećali na period od 4 godine, nevjerojatno je kako Tihomir Jakovina ispada kriv za sve, a vi ste već 2 godine na vlasti. Hvala lijepo.
Na izlaganje kolege Tomića nije bilo replika, tako da sada u ime kluba HNS-a saborska zastupnica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Evo odmah tu, svi su osvrnuli na sam taj naziv koji nema u svom djelu i ribarstvo ali je dodato i šumarstvo. Po nama to je jedna od nebitnih stvari, odnosno nije toliko bitna da o tome vodimo raspravu jer je bitan djelokrug, a u članku 4. imamo u točki prvoj stručne savjete, instrukcije te promicanja znanja iz područja poljoprivrede, ribarstva i šumarstva. Dakle, to je ono što treba raditi Hrvatska poljoprivredno savjetodavna služba koje to dosad bila, da li će sad imati šumarstvo još, da li će biti dodato ribarstvo, bitno je zapravo ono što ona radi. Da je to veoma važna služba znaju svi naši poljoprivrednici jer Hrvatska savjetodavna služba, odnosno savjetodavna služba, prisutna je na selu, u ruralnom području već stvarno dugo. Prepoznata je i od strane EU-a. Dakle, ono što oni trenutno rade, našim poljoprivrednicima je jako, jako bitno. Napomenuto je tu koja je struktura obrazovanja, da imamo svega 5% formalno obrazovanih poljoprivrednih proizvođača, međutim mi stvarno imamo educirane poljoprivredne proizvođače i ne smijemo zanemariti ostale poljoprivredne proizvođače koji stvarno postižu dobre rezultate bez obzira što oni nemaju formalno obrazovanje, oni imaju dugogodišnje praktično iskustvo koje je postignuto i njihovi rezultati uz pomoć upravo te savjetodavne službe. Zato možda ne bi bilo loše gdje ovdje u točki 3. piše da savjetodavna služba vrši organiziranje i izvođenje obrazovanja i osposobljavanja iz područja poljoprivrede, ribarstva i šumarstva. U pravilu su to neformalne edukacije za koje se ne dobiva nikakva potvrda, nikakav papir, da se vidi način da to budu organizirana predavanja odnosno da se steknu uvjeti da to bude i formalno o da se dobiju potvrda o završenom stupnju te stručne osposobljenosti. To je veoma važno i kod prijave na određene natječaje i kod mnogih drugih stvari jer ti ljudi stvarno imaju iskustvo praktično, i oni će veoma lako još steći ovaj dio i dobiti taj papir. Znam da to ne može sama savjetodavna služba, znam da treba se koordinirati i usuglasiti sa drugim ministarstvima, ali mislim da oni posjeduju stručan kadar i da se najprisutniji u svim dijelovima upravo tih ruralnih područja. Od tih circa 120 ureda koliko posluje na području RH, tih 270 ljudi koji daju savjetodavne informacije odnosno savjetuju naše poljoprivrednike i sad, zapravo oni vjeruju tim ljudima. Naši poljoprivrednici vjeruju tim ljudima, naravno da kao i svugdje ima uspješnih i manje uspješnih savjetodavnih službi. Ali ne smijemo sve ostaviti na tome da završava na entuzijazmu pojedinaca, koliko je tko spreman dati informacije, koliko je tko spreman raditi na terenu, tu je danas bilo dosta govora, i o cijeni rada tih ljudi. Samo ako je netko zadovoljna osoba ali cjelini, ne samo poslom koji obavljaju, jer svi ti ljudi koji rade u savjetodavnoj službi su zadovoljni svojim poslom, ali moraju biti cjelovito zadovoljni da bi oni mogli pružiti maksimum upravo tim našim OPG-ovima. Bilo je tu dosta riječi i o tome koliko oni pomažu tim ljudima na terenu u obavljaju administrativnih poslova, točno je da se oni dosta vremena, evo čuli smo informaciju da se negdje circa 30% bave ispunjavanjem raznih formulara ili sličnoga. Ali ako se opet vratimo na ono, u ruralnom području koji su to nositelji OPG-a, još su nažalost to uvijek starije osobe. Imamo i mlađe, ali i njima treba pomoć. I kad pogledamo njima je to prvi kontakt, oni dođu u ured od onoga daj molim te ispuni mi ovaj poljoprivredni upisnik ,pogledaj mi ARKOD, pogledaj mi ovo, daj mi napiši ono, ovo izvješće o zalihama i to, i njima to strahovito puno znači i za to je bitno da ti ljudi se dalje educiraju iako su stvarno, misli da su stručni ali više da se stimuliraju i da i dalje pomažu našim poljoprivrednicima. Klub HNS-a će podržati ovaj zakon u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Na izlaganje kolegice Makar imamo jednu repliku, zastupnik Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolegice Makar, pozorno sam vas slušao i lijepo je čuti kako imaju savjetodavne službe koje savjetuju naše poljoprivrednike, njih je otprilike koliko sam čuo 270. To je dobro, misli daje to uredu, međutim našim poljoprivrednici, vi poznate da je Slavonija i šira Hrvatska, ljudi su i ranije znali proizvoditi ali sada nekakve stvari kojim se služe kojekakvim kemijskim sredstvima treba ih svakako obrazovati. Međutim, problem je jedan drugi. Ljudi to sve naprave, proizvedu, ali ne znaju kako prodati i gdje prodati. Ja bi više volio da je hrvatsko društvo se okrenulo tome da nađe još 270 ljudi koji će pomoći našim poljoprivrednicima i obrtnicima, kako prodati našu robu na naš Jadran. Onaj čovjek koji ima 50 ili 100 svinja i nebitno, proizvede ne znam koliko kukuruza pšenice ili bilo čega drugog ili povrća, njemu je problem prodaja. Kako mi možemo zaštiti prodaju naših proizvoda, a i tome treba dati savjet selu i pokušati organizirati se da se po nekim sigurnim cijenama sljedeće godine može otkupiti nekakav proizvod. Tako da to ne bude lutanja i da tu budemo jednom jasni za poljoprivredu šta će na godinu biti cijena nekog proizvoda. Mi smo toliko dugo na tržištu da možemo procijeniti i vidjeti i dati savjete poljoprivredniku šta da proizvodi i da može sigurno prodati. Mi svakako proizvodimo, ali naša prodaja uvijek je upitna i cijene su uvijek upitne, jer određene strukture ljudi, kako dobro rodi onda spuste cijene, ako je suša onda se mogu podići, pa valjda bi trebalo platiti onda kad ima puno, da je taj poljoprivrednik bude bogat i plati sve troškove i obrade koji je radio. Hvala.
Hvala zastupniku Mišiću. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Mišić, pa evo i vi i ja znamo da ovo vrijeme u kojem živimo je vrijeme tržišne ekonomije. Međutim, da se seljak ne smije prepustiti sam sebi je točno. Postoje tu određeni napori da se organizira proizvodnja i prodaja. Prije svega tu vidim izlaz u poljoprivrednim zadrugama. Evo iz lokalne sredine iz koje ja dolazim moram pohvaliti i gradonačelnika i sve službe u gradu koje su se potrudile i organizirale pomoć kod osnivanja poljoprivredne zadruge koja sad posluje drugu godinu i mogu vam reći iz razgovora sa našim poljoprivrednim proizvođačima da izražavaju zadovoljstvo. Jer imaju organiziranu proizvodnju i imaju siguran otkup, da će svaki put biti moguće odrediti sve cijene, sigurno neće, jer kao što sam napomenula. Ekonomija je takva, tržišna za koju smo se opredijelili, nemamo plansku proizvodnju kao što je bilo. Rekli smo da to više ne želimo, ali savjetodavna služba je prvenstveno tu da savjetuje u dijelu proizvodnje, a naravno da upućuje na način kako lakše plasirati svoje proizvode. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Prelazimo sada na pojedinačne rasprave. Kolega Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Što se ovim zakonom dobiva? Dobiva se novi naziv, a to znači nove table na zgradama i dobiva se novo vodstvo. Znači novi ravnatelj, novi zamjenik ravnatelja, to je ono što će poljoprivrednici dobiti. Savjetodavna služba je postajala i do sada, pod drugim imenom, Bože moj, ali je postojala. Trebalo bi vidjeti kakvi su rezultati te savjetodavne službe, od kada je ona osnovana do sada. Toga nema, te analize nema, gdje je evaluacija? Kakva je korist od njihova postojanja bila do sada? Kome su oni pomogli? Poljoprivredni kraj Slavonija, nekada, u socijalizmu, bila je žitnica, seljaci su bili bogati, bili su relativno zadovoljni. Danas se Slavonija prazni. Odlaze mladi ljudi. Zašto to rade? Ne vide svoju perspektivu u tom poljoprivrednom kraju. Pa kakvi su to bili savjetnici koji ih nisu znali bolje savjetovati da ostanu na svojim posjedima, nego da odlaze u Irsku. Pa zašto ne razgovaramo o tim savjetnicima i o toj savjetodavnoj službi? Meni se čini da bi bilo bolje da ih nije bilo. Možda bi manje ljudi otišlo iz Slavonije, ako su takve savjete već dijelili. Recimo onda otvoreno, recimo otvoreno, ako je ta institucija bila loša, ako su savjetnici radili dobro, razmislimo o tome, da li su uopće potrebni i kome su potrebni. I što su radili i što nisu radili da bi dokazali da su potrebni. Ja mislim da mi u Hrvatskoj imamo inflaciju institucija i to institucija koje su same sebi svrha. One ne postaje ni zbog koga drugog, nego zbog sebe samih. Evo, premjer Plenković, skupio je 151 dužnosnika, to je 25 više nego što ih je imao Milanović i čak dvostruko više, nego što ih je imala primjerka Jadranka Kosor. Zašto? Jesu li mu potrebni toliki dužnosnici? I čime oni opravdavaju svoje postojanje? Čime se opravdava novo takvo zapošljavanje uhljebljivanje novih dužnosnika. Povećavanje državnog aparata, čini mi se ali posve nepotrebno. Osim u uhljebljivanju kadrova vladajućih stranaka. I ovdje imamo čujem 270 zaposlenih. Znači ovo će vjerojatno biti prilika da sa novih 250 članova HDZ-a ili HNS-a, uhljebe na ova savjetnička mjesta. Da se napravi još jedna čistka onih koji su tamo bili otprije i da 250 novih dobiju ta njihova radna mjesta. Dakle, mi umjesto da radimo na redukciji institucija, mi ih nepotrebno uvećavamo. Ja mislim da bi jedna ozbiljna analiza trebala postaviti pitanje jesmo li mi, a kada kažem mi to mislim na svoju vladajuću grupaciju jer je u vrijeme naše vlade savjetodavna služba izdvojena iz Poljoprivredne komore, jeli to bila pametna odluka. Pa ajmo to analizirati jer koja je svrha Poljoprivredne komore? Pa to da pomaže poljoprivrednicima, ne samo oko organizacije proizvodnje nego što je kolega govorio oko organizacije plasmana proizvoda, povezati zelenu i plavu Hrvatsku, pa to je jedna od osnovnih zadaća Poljoprivredne komore, pa šta će postojati jedni i drugi. Pa ajmo radije razmišljati u tom pravcu da ukinemo nešto što se očito pokazalo do sada da nije radilo dobro, da uopće nije radilo dobro. Smanjimo broj zaposlenih u tom državnom sektoru, smanjimo troškove, vratimo ih nazad i nek tamo rade svoj posao ili neka ga bar pokušaju raditi. Svaki iseljeni Slavonac iz Slavonije njihova sramota, sramota svakog od tih 270 zaposlenih i tu bi trebali doći pred Hrvatski sabor svakih od tih 270 da nam objasne što su radili, da objasne ime i prezime svakog onog tko je otišao iz Slavonije. Ukratko, ja mislim da seljacima je ovaj zakon ali posve nepotreban, niti im je ta savjetodavna služba šta pomagala, niti će im ova izmijenjena pomagati više. O ribarima da ne govorim, njih ste potpuno zaboravili, oni kao da ne postoje. Toliko ste savjesno pisali novi prijedlog zakona da ste na ribare ali potpuno zaboravili, za vas ribari u Hrvatskoj ne postoje. Ali to što ste vi na ribare zaboravili pokazuje koja je osnovna intencija ovog zakona, ne pomoći nekome, nego uhljebiti još HDZ-ovskih i HNS-ovskih kadrova to je jedina svrha.
Hvala lijepo zastupniku Staziću. Na njegovo izlaganje imamo tri replike. Prva replika je od zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. I tako bi kolega Staziću vi nas vratili u vrijeme ministra Tihomira Jakovine poznatoga i vrsnoga privrednika iz svojega kraja koji sada uživa na lovorikama svojega mukotrpnoga rada kao ministra u vašem ministarstvu koji toliko dobro nama toga priredio u poljoprivredi da mi i danas vidimo njegove rezultate uživamo i mi u njima sada. Dakle vi bi da se ništa ne mijenja po uzoru na ono ajmo ukinuti i Komisiju za istraživanje žrtava rata i poraća, nek se ništa ne zna pa nek ništa novog ne bude. Taj isti vaš Jakovina je imao suradnika u svojemu rada, šef Hrvatskih šuma pokušao osnovati tvrtku konkurenta Hrvatskim šumama. Pa je taj isti Jakovina došao u moje selo u moju Jarminu i zadnjih 30 hektara koje je državno zemljište koje mi imamo na raspolaganju on je svoju šapu stavio na to sa svojim suradnikom iz poduzeća Osatina gdje je i tih 30 hektara htio uzeti sebi i svom prijatelju, zadnjih 30 hektara koje smo mi mogli nekome dati od naših mladih koji odlaze van i to je sada taj postupak u tijeku. Taj isti Jakovina je poništio natječaj koji je bio raspisan u općini i on je onda donio jednostranu odluku, o tome bi se i DORH trebao izjasniti, to je još uvijek u postupku. To je bio način rada vašega ministra i vaših stručnih službi koje su kratkom vremenu opaljetkovale ne znam šta. A ja znam jedan slučaj iz Markušice gdje je jedan dužnosnik dobio isto tako 30 hektara povrata da je dohranio jednu baku.
Hvala lijepo gospodine Culej isteklo je vrijeme. Hvala. Odgovor na repliku kolega Stazić.
Ja … Jakovinu uopće nisam spomenuo niti sam govorio da bi išta vrati u vrijeme kada je ministar bio Tihomir Jakovina, ja sam govorio o vremenu socijalizma, tada Tihomir Jakovina nije bio ministar. U onom vremenu kada su seljaci u Slavoniji živjeli i kada se nisu iseljavali iz Slavonije, a imali su putovnice mogli su otići i u Irsku i u Njemačku. Nisu odlazili jer im je u Slavoniji bilo bolje. Bilo im je bolje nego sada kada je evo ovaj novi ministar već neko vrijeme na vlasti. Ali kada već spominjete Tihomira Jakovinu onda samo da kažem da je taj čovjek plaćao porez koji vi i vaša obitelj niste platili državi koju toliko volite.
Sljedeća replika kolega Ivan Šipić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Stazić, po ovom što smo čuli od vas vi plačete za starim vremenima. Da, rekli ste da niste spominjali Jakovinu ali zato ste se osvrnuli našeg premijera, na politiku, na uhljebljivstvo itd. što je itekako na granici solidnog vrijeđanja. Ali reći ću sljedeće, umjesto da stavljamo naglasak na današnju temu i svojom raspravom izravno doprinesemo ovom prijedlogu zakona, mi se opet, opet i opet po tko zna koji put vraćamo u bespotrebne i beskorisne rasprave. Jeste li bili tako zabrinuti kada je spomenuti ministar zapošljavao nestručne i nekompetentne „stručnjake“? devastacija poljoprivrede, a o tome su svi mediji pisali, je započela u onom trenutku kada se počelo pogodovati i rasipati eu sredstva, dakle i na taj način je savjetodavna služba izravno postojala nebitna na terenu. Da li vam je poznato da je degradirano 90 viših savjetnika i da im je smanjena plaća 25%, je li to bio motivacijski pristup ili pristup da se savjetodavna služba još više ojača ili da se ona dokine? Usklađivanjem s eu odredbama i jasnije definiranje djelokruga aktivnosti ispunjavanja ciljeva službe kako bi poljoprivrednici dobili stručnu pomoć i postali konkurentni, čini mi se da je to bit ovog prijedloga zakona. I ovaj zakon prije svega treba promatrati kao vraćanje dostojanstva i uloge službe savjetovanja na terenu, a ne govoriti o otkazima i o dijeljenju otkaza i uhljebništvu. Prije svega govorimo da li poljoprivredniku to pomaže ili odnemaže, na ovakav način kolega, mi ne doprinosimo razvoju i boljitku nego uvredama, podjelama i koječemu. Evo molio bi za razumijevanje.
Hvala, hvala vam lijepo. Odgovor na repliku, gospodin Stazić. Izvolite.
Kažete da ja plačem za starim vremenima, ne plačem ja, plaču slavonski seljaci. Oni plaču jer je njima bilo bolje u vremenu o kojem govorim, njima je bilo bolje nego sada. Njih pitajte, ja ne plačem. Ja sam ovdje kao i vi, saborski zastupnik i imam svoju plaću, a oni nemaju od čega živjeti. Oni se moraju iseljavati. Toliko o tome tko plače o starim vremenima. A očito da imaju razloga plakati pod ovom Vladom i vjerojatno će imati još više razloga i da plaču i da se iseljavaju dok god ima i takvih saborskih zastupnika koji ne plaćaju porez, a ovdje se javljaju za replike. A od tog poreza npr. i ti seljaci nešto trebaju dobiti. Podaci o 151 zaposlenom dužnosniku nije vrijeđanje, to je činjenica. Premijer Plenković ih ima 151. To nije vrijeđanje, to je činjenica. I zadnje o ministru Jakovini. To je ministar za vrijeme kojeg uredovanja seljaci nisu izvozili traktore na ulice kao godinama ranije. Nisu blokirali ceste traktorima kao godinama ranije. Za sve 4 godine koliko je bio ministar to se nije dogodilo. Ribari nisu prosvjedovali, to je bio takav ministar. On je pasao očito seljacima, nije pasao vama jer nije iz vaše opcije, bože moj, vaš problem.
Hvala lijepo. I zadnja replika zastupnica Roščić Dragica. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi kolega Stazić, vi ste na početku svoje rasprave iznijeli da bi bilo potrebno kada se donose ovakvi zakoni da ima pred nama jedna cjelovita analiza rada savjetodavnih službi i slažem se, nije loše da je uvijek imamo, da imamo ta izvješća što savjetodavne službe rade. Ali ste u svojoj raspravi nekako i vi donijeli jedan zaključak odnosno analizu i rekli ste da savjetodavne službe ničemu ne služe i da one neizravno, izravno utječu da mladi ljudi odlaze u Irsku i da trebamo taj državni aparat smanjiti jer nikome one ne koriste. Ja od 2012. radim sa poljoprivrednicima na području od 100 i pol kilometara kvadratnih, tu djeluju 3 savjetodavne službe, po mojoj procjeni ako ja smijem iznijeti tako jednu ajmo reć, lokalnu ili regionalnu analizu, mogu vam reć da bez tih savjetodavnih službi vjerojatno osamdesetak OPG-a ili poljoprivrednih gospodarstva bi se ugasilo jer doista te savjetodavne službe njima svakodnevno pomažu i zaustavljaju ih da gase svoje OPG-ove, uče ih kako da prenose i znanja poljoprivredna na svoju djecu i da ona dalje razvijaju poljoprivredna gospodarstva, tako da evo, čisto bi voljela iznijeti svoje mišljenje s obzirom da ste vi po mom mišljenju, u svojoj analizi kratko zaključili da te službe ničemu ne služe. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku. Izvolite, kolega Stazić.
Vi ste u pravu, ja sam govorio paušalno. Govorio sam paušalno jer nemamo podataka uz ovaj zakon, nemamo nikakve evaluacije. Znači podaci su takvi kao što ih vi iznosite iz svoga vlastitog osobnog iskustva. I u redu, kažete 10 bi se ugasilo da nije bilo te službe, 10 bi ih se ugasilo. A ja pitam, zašto ih se, ili desetak, a zašto ih se ugasilo 200 drugih kojih se ugasilo za vrijeme njihova postojanja? Od 200 oni su spasili 10. Pa jel to onda razlog opravdan za njihovo postojanje? Ali ovih 200 koliko sam rekao, sam rekao paušalno, znam da ih je mnogo. Znam da ih je mnogo i znam činjenicu koju svi znamo da se ljudi iseljavaju, odlaze. Pa ne odlaze zato što im je dobro. Odlaze zato, idu u potragu za boljim životom. 700 godina su sanjali svoju državu i sad kad su je dobili, moraju iz nje izaći jer ne mogu u njoj živjeti. O tome ja govorim. A mi mijenjamo imena savjetodavnih službi i to shvaćamo kao svoj zastupnički posao, na taj način štitimo interese tih seljaka, da mijenjamo ime jedne službe za koju je pitanje kome je pomogla.
Završili smo sa pojedinačnim raspravama. Za završnu riječ u ime predlagatelja, državni tajnik gospodin Majdak. Samo ću vas malo prekinuti, dakle poštovane gospođe i gospodo zastupnici, čast nam je na galeriji Hrvatskog sabora pozdraviti skupinu izaslanstvo kuvajtsko-hrvatske međuparlamentarne skupine prijateljstava koja djeluje u sastavu nacionalne skupštine države Kuvajt a ona je u radnoj posjeti RH, pa pozdravimo ih. Hvala lijepo. Isprika, evo izvolite.
Sve u redu, zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici. Evo prije svega zahvaljujem na današnjoj raspravi vezano za Nacrt prijedloga Zakona o Hrvatsko poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi. Evo i ravnatelj i moja malenkost zabilježili smo velik dio znači vaših komentara i nastojat ćemo sve ono što je konstruktivno ugraditi ukoliko to doprinosi poboljšanju samog prijedloga zakona. Ponoviti ću osnovne, znači, namjere predlagatelja Vlade RH, odnosno, resornog ministarstva u donošenju ovog zakona, a to je oblikovanje sustava savjetovanja koje će pružiti pomoć korisnicima u ocijeni rezultata njihovih poljoprivrednih gospodarstava, te utvrđivanje neophodne aktivnosti za njihovo unapređenje. Prije svega s ciljem modernizacije, konkretnosti, inovacije, tržišne orijentacije i poticanje poduzetništva. Sve je to na tragu onoga što ste i danas govorili, o čemu ste raspravljali i osim ovog dijela, svakako treba podsjetiti da se sukladno novom prijedlogu Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi ona usklađuje sa uredbama Europskog parlamenta i Vijeća sa 3 osnovne uredbe i nizom ostalih uredbi u dijelu poljoprivrednog savjetovanja, ali i u dijelu odredbi koji moraju zadovoljiti poljoprivrednici i svi korisnici potpore na razini zajedničke poljoprivredne politike i zajedničke ribarstvena politike. Cijenim također isto i vaše prijedlogu u smjeru da treba definitivno i prepoznati položaj ribara u okviru Hrvatsko poljoprivredno-šumarskoj savjetodavne službe. Naravno da je on prepoznati i definiran u nizu uredbi koje zakon definira i razmotriti ćemo prijedloge vezano za sam prijedlog naziva, budućeg naziva službe. Također, evo povijesno smo već zaključili da je današnji oblik savjetodavna služba definirala na način da se, spojile su se 2 službe, znači prije svega od početka Hrvatski zavod za poljoprivrednu savjetodavnu službu koji je nastao '97. prethodila je povijest u okviru Ministarstvu poljoprivrede i 2006. znači definirana je privatna šumarska savjetodavna služba za privatne šumoposjednike, javna služba za privatne šumoposjednike koji su se u okviru nove institucije kao takvi počeli aktivno servisirati poljoprivrednike. A isto tako valja naglasiti, evo da od ovog broja znači sistematiziranih radnih mjesta 400 i nešto sistematiziranih radnih mjesta, da je 277 zaposleno i da ne znam čemu zabrinutost. Naravno da svi ti djelatnici imaju ugovore na neodređeno vrijeme i svi će oni i dalje biti zaposlenici Poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe i da se neće desiti ono što se desilo u prošlosti, znači degradacija određenog broja stvarno stručnjaka u poljoprivredi i oni koji pomažu obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, ali i ostalim subjektima u poljoprivrednoj proizvodnji. Rekao sam obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, već sam spomenuo u okviru 5 minutne intervencije, da Ministarstvo poljoprivrede priprema po prvi puta zakon o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima i njima će se definirati ona poljoprivredna gospodarstva na razini obiteljski koje će imati znači, koje su temelj buduće održive poljoprivredne proizvodnji u RH i Ministarstva poljoprivrede i Vlada RH će se strateško odrediti prema tim tržišno potencijalno potentnim poljoprivrednim gospodarstvima. Što se tiče samog obrazovanja, evo zahvaljujem i u tom dijelu na vašem doprinosu u okviru rasprave. Moram vas izvijestiti da je u postupku, do registracije, sama služba, kako bi ona ispunjavala uvjete formalnog obrazovanja odraslih i to za područje poljoprivrede i vezanih tema u smislu edukacija, tako da i taj dio će se u dogledno vrijeme do kraja godine riješiti, kako bi služba i tu bila kvalitetan servis poljoprivrednicima. Što se tiče znači samoga administrativnog dijela i opsega službe, nažalost, već sam i prethodno naglasio, da je u 2012., 2013. i tim godinama kada smo pristupali EU, da je službi bio nametnuto dosta administrativnih poslova i sukladno, ovaj zakon je temelj, ali i statut Hrvatsko poljoprivredno-šumarske savjetodavne službi u budućnosti, je temelj za posvećivanje onog osnovnog zadataka službe, a to je stručno savjetovanje, to su EU projekti i to je što bolja konkurentnost poljoprivrednih gospodarstava. Pa evo, dozvolite mi da nekoliko i podataka iznesem u ovih proteklih 9 mjeseci, što je služba realizirala na razini mjere 1 i mjere 2 u okviru programa ruralnog razvoja, znači, služba odnosno, savjetodavci u neposrednom savjetovanju i stručnoj pomoći prema poljoprivrednicima, osiguravaju iz EU fonda 25% za svoje plaće i materijalne troškove. Znači iz tog dijela je osigurana pomoć za funkcioniranje službe kroz EU sredstava. Do sada je realizirano 50000 kontakata, odnosno, savjeta u 2017. godini. 25000 je brojkom izrečenih pomoći, znači neposredne pomoći kod podnošenja zahtjeva za potporu. Tu su savjetodavci također sudjelovali. 8000 održanih tečajeva i osposobljavanje iz mjere, već spomenute mjere 1 programa ruralnog razvoja u 2017. godini. 6000 pojedinačnih programa osposobljavanja po principu 1 na 1 znači savjetodavac poljoprivrednik 1000 predavanja edukacija iz sheme školskog voća, gdje promoviramo znači domaće poljoprivredne proizvode u sektoru voćarstva. Služba provodi 10 EU projekata koji su prijavljeni za edukaciju savjetnika. Znači iz tog dijela se educiraju i savjetodavci i evo u onom dijelu netko je spomenuo da se služba ne bavi EU projektima. Oko 400 projekata savjetodavci su sudjelovali u njihovom osmišljavanju, u definiranju prijavu za mjere iz programa ruralnog razvoja, što nije baš tako mali zadatak, odnosno, što nije mjerljivo u sredstvima koji će biti u konačnici realizirani, što nisu mali napori i što nisu male aktivnosti Hrvatskoj poljoprivredno-šumarske savjetodavne službe. Evo to su znači bili i oni pokazatelji A na koji način se valoriziralo znači vrši evaluacija samih savjetodavaca, uspostavljen je sustav za vrednovanje njihovog rada i omogućeno je izmjenama statuta dodatna motivacija kroz dodatak na plaću u budućnosti temeljem ovako provedene evaluacije odnosno vrednovanja rada u konačnici kroz povećanje dohotka poljoprivrednika koji treba biti osnovna smjernica kada se vrednuje rad poljoprivrednika. Evo netko je također spomenuo i edukaciju po pitanju odnosno tečaj po pitanju pesticida, znači u ovom dijelu je bilo potrebno izmijeniti Akcijski plan održive uporabe pesticida i izbjeći nestručno osposobljavanje od strane nekih institucija. Tu će služba u budućnosti biti temelj za ovu edukaciju i naravno da će njihove usluge biti iz državnog proračuna nadoknađene odnosno kroz mjeru 1 pokriven ovaj trošak, znači opet eu sredstva preraspodjelom aktivnosti i omogućavanjem da i služba u tom dijelu sudjeluje na taj način i da ne troši sredstva iz proračuna već eu sredstva. Evo zahvaljujem još jednom na sveobuhvatnoj raspravi, na kvalitetnim prijedlozima saborskih zastupnica odnosno zastupnika i sve vaše konstruktivne prijedloge između dva čitanja ćemo razmotriti i ukoliko ima potrebe slobodno se obratite Ministarstvu poljoprivrede za daljnja pojašnjenja. Hvala na pozornosti.
Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj-šumarskoj savjetodavnoj službi, prvo čitanje, P.Z.E. broj 168. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj-šumarskoj savjetodavnoj službi i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 107 za, 7 suzdržanih i 5 glasova protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, to je: - Prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, prvo čitanje, P.Z. broj 178. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Državni tajniče, gospodine Majdak.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici u Hrvatskom saboru. Evo pred nama je Prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je zaključkom Vlade na sjednici 5. kolovoza u Kninu upućen u prvo čitanje u ime predlagatelja Vlade RH odnosno Ministarstva poljoprivrede kao resornog ministarstva koje je radilo na izradi ovog zakona u proteklih deset mjeseci. Prije svega bih htio istaknuti sa širokom skupinom u dijelu povjerenstva za izradu zakona, ali i u okviru provedenog E-savjetovanja dobili smo veliki broj konkretnih komentara, prijedloga od kojih smo značajan dio ugradili u ovaj konačni prijedlog zakona u okviru prvog čitanja. Evo dozvolite mi da u kratkim crtama iznesem osnovne odredbe novog koncepta u raspolaganju poljoprivrednim zemljištem na razini RH i mi u Ministarstvu poljoprivrede ocjenjujemo, a i na razini Vlade kako je ovo jedan od najvažnijih reformskih zakona koji Ministarstvo poljoprivrede i Vlada RH provodi na razini resora poljoprivrede. Dakle on se predlaže prije svega zbog definitivno uočene i dokazane neučinkovitosti važećeg zakona, uslijed promjena koje su se dogodile u proteklom razdoblju, ograničenih prije svega kapaciteta za Agencije za poljoprivredno zemljište koja nije bilo u mogućnosti da riješi kvalitetno upravljanje prije svega državnim poljoprivrednim zemljištem, a isto tako sve je ovo dovelo do manje korištenja poljoprivrednog zemljišta u proteklom razdoblju te stavljanja u konačnu funkciju vrlo malog obujma dodatnih poljoprivrednih površina kao i neposredno s time vezano smanjenje površina odnosno plodnosti tla. Donošenje predloženog zakona znači što su osnovne odredbe novog koncepta zakona, poslovi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države prenose se na jedinica lokalne samouprave odnosno općine i gradove čime će se ubrzati postupak raspolaganja te omogućiti bolja kontrola nad raspolaganjem. Također predviđa se i smanjenje administrativnih zapreka što će dodatno olakšati raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem. Ovdje bi htio prije svega istaknuti da smo od drugih ministarstava, prije svega Ministarstva graditeljstva, Ministarstva uprave, Ministarstva okoliša usvojili određene komentare koji idu u ovom smjeru nastavno na ono što smo mi već predlagali u inicijalnoj inačici novog Prijedloga Zakona o poljoprivrednom zemljištu kako bi u konačnici smanjili administrativne zapreke prilikom raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Također omogućit će se stavljanje u funkciju zapuštenog privatnog i državnog poljoprivrednog zemljišta, ali isto tako i izdvajanje iz šumsko-gospodarske osnove svih onih poljoprivrednih površina koji nominalno se vode u okviru šumsko-gospodarske osnove kao poljoprivrede ili su to livade, pašnjaci, a isto tako ima slučajeva i sa oranicama koje na razini RH po županijama imamo podatke. Ima preko 398 tisuća hektara i naravno da je iluzorno očekivati svo to raspoloživo poljoprivredno zemljište unutar šumsko-gospodarske osnove staviti u funkciju, ali naš cilj je bar da jednu četvrtinu ovih površina. Naravno u suradnji sa Hrvatskim šumama odnosno Upravom šumarstva i zajedničkim izlaskom na teren definiramo kao poljoprivredno i stavimo na raspolaganje jedinica lokalne samouprave koje će onda u takvo zemljište ugraditi program raspolaganja i staviti u okviru dva modela, a to model zakupa poljoprivrednog zemljišta odnosno model prodaje poljoprivrednog zemljišta na raspolaganje poljoprivrednicima odnosno poljoprivrednim proizvođačima. U tom dijelu je dozvoljen način odnosno model smo pronašli da je dozvoljeno i parcelacija postojećih parcela koje su u šumsko-gospodarskoj osnovi. Ukoliko se ustanovi da je dio pogodan može se izvršiti parcelacija kako bi se što više poljoprivrednog zemljišta stavilo u funkciju. Kod utvrđivanja kriterija za dodjelu poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, prije svega prednost se daje vlasnicima stoke ili posjednicima stoke, koji nemaju dovoljan broj poljoprivrednih površina u funkciji proizvodnje hrane, odnosno ispunjavanje kriterija Nitratne direktive kako bi sukladno uvjetnom broju znači grla stoke. Što se tiče tog djela znači, to je obujam od otprilike 3-4 tisuće hektara na razni raspoloživog poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države kojima omogućujemo stočarima koji nemaju dovoljan broj poljoprivrednih površina da dođu u posjed tog poljoprivrednog zemljišta kako bi prehranjivali svoju stoku i rekao sam već kako bi zadovoljili kriterije po pitanju Nitratne direktive vezano za okoliš. Također jedan od modela koji se uvodi je prodaja poljoprivrednog zemljišta, znači u ukupnom obujmu na području jedinice lokalne samouprave do 25% državnog poljoprivrednog zemljišta po jasnim definiranim kriterijima kao i kod zakupa a u tom dijelu prednost imaju obiteljska poljoprivredna gospodarstva, domicilni poljoprivrednici, mladi poljoprivrednici vezano za onaj obujam poljoprivrednog zemljišta koje će općina ili grad u okviru svog programa definirati za prodaju. Također u konačnici primjenom ovog zakona očekuje i zaustavljanje trenda usitnjavanja proizvodno tehnoloških cjelina i poticanje okrupnjavanja te održavanje i zaštita poljoprivrednog zemljišta u svrhu očuvanja i povećanja plodnosti tla kao ograničeni i teško obnovljivog resursa. Također, evo na kraju ovog mog uvodnog izlaganja treba istaknuti kako za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu a sredstva od raspolaganja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH smo definirali kao i do sada i prihod su 25% državnog proračuna, 10% proračuna jedinica područne (regionalne) samouprave, a 65% proračuna jedinica lokalne samouprave odnosno Grada Zagreba na čijem se području poljoprivrednog zemljište nalazi. Sredstva su namjenska, koriste se na temelju programa korištenja sredstava, jedinica lokalne samouprave odnosno Grada Zagreba i županije te se dostavljaju izvješća o korištenju sredstava do 31.03. svake godine za prethodnu godinu. I evo još jednom na kraju, ponavljam činjenicu rada na izradi ovog zakona u proteklih 10 mjeseci, u okviru povjerenstva znači sudjelovali su osim resornog ministarstva i druga tijela državne uprave, naravno i predstavnici udruga poljoprivrednika i samih poljoprivrednika, mladih poljoprivrednika, ali isto tako i drugih institucija u resoru poljoprivrede i usko vezano za resor poljoprivrede. Nakon provedenog e-savjetovanja dobili smo preko 180 stranica komentara i ponavljam dobar dio kvalitetnih komentara smo ugradili u ovaj prijedlog zakona. Evo za sada hvala na pozornosti.
Hvala lijepo. Na izlaganje državnog tajnika imamo 7 replika. Prva replika je od zastupnika Željka Lenarta, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Državni tajniče, meni je također žao što danas ovakav jedan od najvažnijih zakona za poljoprivredu i poljoprivrednu proizvodnju ovdje nije došao predstaviti ministar poljoprivrede koji se toliko hvali mjerama u poljoprivredi, brojem povećanja OPG-a i da ne govorim o svim onim atraktivnim televizijskim prilozima koje smo gledali. Mislim da je bilo mjesto da se ovdje pojavi ministar i raspravlja, tj. obrazlaže zakon i da nam tumači ono što se ovim zakonom mijenja. Pitanje je zašto se ovako dugo čekalo sa ovim zakonom, s obzirom da je sada ovo već druga HDZ-ova Vlada, izgubili smo jako puno vremena po pitanju poljoprivrednog zemljišta, opstanka poljoprivrede koji je upitan, zemljište je najvažniji resurs vezano u poljoprivredi i vezano uz obiteljska poljoprivredna gospodarstva koji im je vrlo bitan jer s onim s čime mogu raspolagati sigurno mogu organizirati svoju proizvodnju. Mnogi čekaju i zaustavili su svoj razvoj kako mehanizacije tako i drugih objekata, pa možda i aplikacija na europske fondove zbog toga što nisu riješili najosnovnije pitanje svih pitanja u poljoprivredi a to je zemljište. Drugo pitanje je kada se mogu očekivati prvi natječaji po ovom zakonu, s obzirom da smo izgubili vremena, koliko će sada trajati nakon donošenja zakona i provođenja ovog zakon, kada ćemo očekivati prve natječaje i prve potpisane ugovore za dodijeljeno zemljište poljoprivredno? Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika zastupnik Prelec Alen, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, evo slušao sam posebno ono što ste obrazlagali vezano uz ovaj zakon, ja odmah moram reći da svaki zakon koji će ići k tome da bude stanje u poljoprivredi bolje nego je sada a teško da može biti gore je značajan napredak. Ono što mi je upalo u uši kada ste govorili a ja ću govoriti i u ime kluba kasnije, pa ću govoriti, malo proširiti temu, ali ono što me ponukalo da se javim, rekli ste da, jasno, daju se veće ovlasti jedinicama lokalne samouprave. Kao čelnik lokalne samouprave mislim da je to dobra stvar jer činjenica da Ministarstvo poljoprivrede ne može to samostalno napraviti niti agencije. Mislim da ovih 500 i nešto jedinica lokalne samouprave već će sigurno bolje to raditi, međutim pitanje je kojim sredstvima. Mi svi znamo da ustvari većina zemljišta je u jedinicama, manjim jedinicama lokalne samouprave koje su podkapacitirane kaj se tiče kadrova, nema dovoljno sredstava, moje bi bilo pitanje na koji način ćemo dobiti i sredstva da bi riješili ove brojne probleme u poljoprivredi i kaj se tiče poljoprivrednih zemljišta. Znači ne izbjegavamo odgovornost, dapače, mislimo da je rješenje da jedinice vode brigu na svom području, ali uz koja sredstva. I ono drugo što mi je palo u uši kada ste govorili o dozvoljenoj parcelaciji, ja smatram da apsolutno bi tek tu trebalo zabraniti parcelaciju, bilo kakvu parcelaciju na poljoprivrednom ili bilo kojem drugom zemljištu. Kad govorimo o malim parcelama onda znamo da ustvari na malim parcelama se ne omogućava jedno ozbiljno bavljenje poljoprivredom a evo iz iskustva Slovenaca, znamo da oni su u potpunosti zabranili bilokakvu parcelaciju. Otac ima 4 sina, nije dozvoljeno parcelu dijeliti na 4 djela nego samo jedan sin može naslijediti parcelu, evo to je zakon koji treba primijeniti i kod nas.
To se zove protestantski običaj, jel, dobro. Slijedeća replika je zastupnik Tomislav Klarić. Izvolite.
Evo uvaženi državni tajniče, mislim da je dobro da je moja replika uslijedila iza kolegine. Replika je, ja mogu nastaviti samo jednu riječ, konačno. Već više od desetak godina upravo govorimo ovo što se propisuje ovim zakonom, pa i ovdje za govornicom a kolega će se toga sjećat, sam 2013. u vrijeme one Milanovićeve Vlade razgovarao. Mislim da nitko ne može bolje upravljati zemljištem od onog tko je na terenu, koji zna sve probleme, koji praktički poznaje i sve svoje stanovništvo i ono o čemu se radi. upravo ovaj dio koji je spomenuo kolega u svojoj replici, a koji se odnosi na parcelaciju, upravo je to jedan od ključnih dijelova. Naime, postoji ona uredba Vlade još prema kojoj se poljoprivredno zemljište, Državno odvjetništvo automatizmom knjižilo u vlasništvo RH sa općina i gradova, ukoliko su u trenutku do '91. prema važećim tada prostornim planovima iz vremena Jugoslavije, bili van građevinskog područja. U Hrvatskoj se sve promijenilo, od same izgradnje autocesta pa do samog načina funkcioniranja jedinica lokalne samouprave i izrade prostornih planova. Dakle ogromne površine koje su po statusu poljoprivrednog zemljišta su ušle u nekakve poslovne zone, su ušle u nekakva građevinska područja, infrastrukturne dijelove. Same po sebi do ovog modela sad koji Vlada predlaže ovim zakonom, nije bilo moguće parcelirati a dugotrajna procedura za dobit taj dio zemljišta naročito unutar proizvodnih poslovnih industrijskih zona u vlasništvo gradova i općina a samim tim se onda moralo plaćati, budući da je dio tog zemljišta bio i u šumsko-gospodarskim osnovama, jedinice lokalne samouprave da bi dobile to zemljište, bez obzira što je na njoj bio krš ili makija, morale su plaćati skidanje šumsko-gospodarskih statusa šumsko-gospodarske osnove prema bonitetu koje je ona propisivala. Tako da je ovo jedan prvi korak, dobar korak i u svakom slučaju ja vjerujem da bi vi iz opozicije, vi kolega pogotovo koji ste načelnik općine, trebali podržati ovakav pristup i ovakav način … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala, hvala lijepo. Slijedeća replika, zastupnik Mladen Madjer. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo da, kao što kaže kolega, konačno da je došao zakon iako ovih 2 godine kad nije raspisan niti jedan natječaj, događale su se razne malverzacije oko izdavanja potvrda oko mirnog posjeda, to smo svi svjesni, ali ovim zakonom ima niz pravilnika koje određuje ministar. Praktički isto ne znamo, vjerojatno će ministar nakon donošenja pravilnika, budemo znali točno na što se odnosi, mislim da nije to u redu da ima niz pravilnika koji se događa u zakonu te isto da nećemo natječaj još raspisati narednih godinu dana sigurno dok jedinice lokalne samouprave opet moraju napraviti dopunu raspolaganja poljoprivrednog zemljišta pa zatim suglasnosti narednih godinu dana još neće biti raspisan natječaj i vraćanje opet onih koji nisu poštovali zakup kad ide raskid ugovora, to je prije izvlaštenje radila agencija. Sad je vraćeno na Državno odvjetništvo, a ja iz, direktno iz slučaja kao načelnik općine, znamo kako je Državno odvjetništvo nažalost, „brzo“, pa se čekalo da je čovjek da koji nije plaćao još bio dobio 2 godine, jer mu kad poslije nemreš mu uzeti zemlju jer ide nakon skidanja usjeva, mislim da to nije u redu. I sredstva, netko je spomenuo sredstva, mislim da bi sredstva jedinicama lokalne samouprave moralo biti sigurno više od 65%, da ide 80% jer će jedinice lokalne samouprave najviše podnesti tereta u izradi programa, u raspisivanju natječaja jer samo jedan natječaj u raspisivanju Narodnim novinama, znamo koliko košta a ovih 20% da se raspodjeli županiji i državi. S time da i županija, al' to ću izlaganju ispred kluba HSS-a, mislim da ono nije u redu da županija daje još mišljenje iako ima rok 30 dana, mislim da to nije u redu. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeća replika zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Državni tajniče, nečinjenje, tj. politika nečinjenja, sprečavanja mogućnosti prodaje zemljišta strancima jer moratorij 2020. godine, postoji mogućnost da stranci kupe zemlju i činjenica da nam se dogodi ono što nam se dogodilo u Mađarskoj gdje je jedan cijeli dio Mađarske postao biti u rukama poljoprivrednog zemljišta, u rukama stranih vlasnika pa je tada Orban u biti postrožio mjere, EU je bila tada kritike dala, pa je Orban raspisao referendum sa 87% ljudi su podržali referendum da se ne prodaje strancima poljoprivredno zemljište. Ovim zakonom, ne znam već po koji put se mijenja, 27. put o poljoprivrednom zemljištu. Treba misliti na to i nečinjenje nas može dovesti ne postrožimo li mjere u goru situaciju nego što je Mađarska, da izgubimo dio suvereniteta i tek tada ćemo se sjetiti da moramo raspisivati referendume, trebamo zaštititi naša prirodna bogatstva. A poljoprivreda je jedno od ključnih bogatstava. 2020. je znači krajnji rok, zašto ne bi mi ovim zakonom pooštrili mjere kao što su Slovenija, Rumunjska, Danska da zaštitimo poljoprivredno zemljište da može biti isključivo u rukama vlasnika domaćih, fizičkih i pravnih osoba a nikako stranaca jer je činjenica da će sigurno svoju šapu baciti strani investitori na nešto što je najljepše, a to je poljoprivredno zemljište. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Slijedeća replika zastupnik Žagar Tomislav. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče. Dakle ja se slažem sa onim kolegama koji kažu da je dobro rješenje da se raspolaganje poljoprivrednim zemljištem vrati na jedinice lokalne samouprave jer oni najbolje znaju kako će izraditi taj program, istina je da u jedinicama lokalne samouprave, u manjim općinama, nemate baš puno kadrova. Povjerenstvo će se sakupiti, naravno, složiti će se od ekonomske, poljoprivredne i ove struke koju tu zakon predviđa. Ali ono što mene smeta, mislim da je kolega prije mene tu u replici rekao, ipak, stoji u zakonskom prijedlogu, ide mišljenje županije, ne znamo koga, županijske skupštine, vjerojatno župana, a nakon toga ide na suglasnost agenciji. I onda imate u čl.49. mislim u stavku 2, ako jedinica lokalne samouprave ne donese raspolaganje, problem raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, onda će donesti županija, a sva sredstva lijepo idu u županiju. To mi se ne čini poštenim, jer ne piše iz kojeg razloga ako ne donesu. Što ako ne dobije suglasnost, ako dobije negativno mišljenje župana, recimo iz političkog razloga. I druga stvar 10% županiji. OK, ajde 10%, 65% ipak ide jedinici lokalne samouprave. Ali vam sada neka kaže tko od kolega, možda je ovdje bilo i bivši župani, ne znam, što županija zapravo radi oko poljoprivrednog zemljišta? OK, ako 10%, vi ste ovdje rekli, da mora vratiti, da su namjenska sredstva. Ali evo na području moje županije, to znate sad je završen onaj sustav navodnjavanja. I sad, župan kaže mi ćemo 2 godine osloboditi poljoprivrednike od plaćanja naknade. Super, župan se s tim hvali, ali ta sredstva neće on, dobiti će ih iz sredstva jedinica lokalne samouprave. A sustav je samo na području nekih jedinica lokalne samouprave. I općenito, bilo u izmjeri, bilo čemu. Znači, ta sredstva idu u županiju, onda župan određuje gdje će ih on usmjeriti. Može opet političkim kriterijima reći, tamo neću, ovdje hoću. Mislim da evo s tim rješenjima baš nisam najsretniji u ovom zakonskom prijedlogu. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja replika, zastupnik Babić Ante. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine Majdak, kada ste u svom uvodnom izlaganju govorili o nekim stvarima, zapravo je to ono što smo mi upozoravali dok smo bili u oporbi i govorili o decentralizaciji, ali primarnoj, jednoj funkcionalnoj decentralizaciji, pa tek onda ono što se u našem javnom prostoru govori o toj fiskalnoj decentralizaciji. Ovo je jedan primjer te funkcionalne decentralizacije. Zapravo vaš prethodnik do 2015. god. točnije 2013. godini, ministar Jakovini je također, razgovaralo se o poljoprivrednim zemljištu i tada smo upozoravali zapravo da nije dobro da se to radi sa razine Zagreba, a da se eliminiraju jedinice lokalne uprave i samouprave. I zapravo ljudi iz Zagreba ne mogu znati, reci u mom Imotskom ili Sinju ili u Omišu, gdje se zapravo to zemljište nalazi, pa se znalo događati, da su ljudi dobivali zemljište na autocesti, da su dobivali na obali, da su na vrh brijega dobivali, zapravo ondje gdje i točnije bilo poljoprivredno zemljište. Bilo je smiješno, ali je bilo tako. Nije bio tada kriv ministar, već ono što su oni imali upisane kao čestice. Zato je dobro da se jedinice lokalne samouprave, uključe u takav dio. Danas smo čuli da će im to možda biti jedan teret, ali i zato se može pronaći sredstava, kako bi na najučinkovitiji način pronašli rješenje, za raspolaganje poljoprivrednog zemljišta. No, pitam vas i to je zapravo isto bitno i po načeli supsidijarnosti ove europske povelje o lokalnoj samoupravi i to treba reći i to svugdje istječete jer to je jako bitno i to je zapravo put i drugima u RH na koji način bi se trebalo raditi i ojačavati jedinice lokalne samouprave. No jedno pitanje, ukoliko jedinica lokalne samouprave ne donese program raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, tada to ide na županiju, ali koje tijelo to onda u županiji donosi. Evo samo to. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. S tim smo završili sa replikama. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Zastupnica Marija Jelkovac, predsjednica Odbora zakonodavstva. Josip Križanić, predsjednik Odbora za poljoprivredu, potpredsjednik ispričavam se. Izvolite.
Samo kratko, gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravljana 22 sjednicu, održana 19.9.2017. o prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu, koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom 4.8.2017. Odbor za poljoprivredu sukladno čl.99. poslovnika Hrvatskog sabora, proveo je raspravu u navedenom zakonu kao matično tijelo. S obzirom da je bila rasprava sveobuhvatna i duga, s obzirom da se priprema i rasprava i u ovom Parlamentu cijelo popodne, ja vam neću čitati 7 ili 8 stranica samo zaključak. Nakon provedene rasprave, odbor je jednoglasno sa 7 glasova za odlučio preložiti Hrvatskom saboru zaključke, prihvaća se prijedlog zakona o poljoprivrednom zemljištu. Primjedbi i prijedlozi iznijeti u raspravi, upućuju se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga Zakona o poljoprivrednu zemljištu. Hvala.
Hvala lijepo. Sada dajem pauzu do 15,00 sati. U 15,00 sati nastavljamo sa izlaganjem klubova, prvi je Klub Mosta i zastupnik Tomislav Žagar. Hvala lijepo. STANKA U 13,20 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. Prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista poštovani kolega Tomislava Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Nastojat ću u kratkim crtama obrazložiti stajalište Most-a vezano za ovaj zakonski prijedlog, budući da je prvo čitanje kako bi još bilo prilike da se poboljša do drugog čitanja i eventualno ove nekakve naše primjedbe da se uvaže pa da se unesu u konačni prijedlog zakona. Dakle hrvatska Vlada je na svojoj 52. sjednici prihvatila Prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu i uputila ga ovdje u saborsku proceduru i danas ga imamo u prvom čitanju. U odnosu na zakon iz 2013. godine namjera Ministarstva poljoprivrede kako je na kraju krajeva i objašnjeno u prijedlogu ovog zakona je smanjenje administrativnih prepreka, kako bi se olakšalo raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem, omogućio ostanak ljudi pogotovo mlađe populacije u ruralnim područjima, okrupnjavanje zemljišta, stavljanje u funkciju zapuštenog poljoprivrednog zemljišta i državnog poljoprivrednog zemljišta koje nije u funkciji poljoprivredne proizvodnje. Dakle ciljevi su dosta ambiciozni, niz godina zapravo i od kada sam ja ovdje u Saboru o toj temi se govori, uvijek su ciljevi koje želimo postići otprilike ti, međutim u praksi postoji niz problema pa vidjet ćemo kako će i ovaj zakon zaživjeti. Unatoč dijelu rješenja koja će Most nezavisnih lista podržati, želimo jasno izraziti naše stajalište u odnosu na određene zakonske odredbe koje se trebaju promijeniti kako bi se ovim zakonom cjelovito riješili brojni problemi vezani za gospodarenje poljoprivrednim zemljištem u RH. S obzirom da se Zakon o poljoprivrednom zemljištu mijenja 27. put, smatramo da se pristupiti s posebnom pažnjom njegovim izmjenama kako bi se osigurali stabilni uvjeti gospodarenja poljoprivrednim zemljištem na duži rok, te time osigurali kontinuitet investicije u poljoprivrednoj proizvodnji. Česte izmjene stvarju nesigurnost kod poljoprivrednih proizvođača te time ograničavaju njihov razvoj. Naša ključna primjedba na navedeni prijedlog zakona odnosi se na nastavak politike zanemarivanja poduzimanja mjera, sprečavanja prodaje poljoprivrednog zemljišta stranim državljanima i pravnim subjektima jer je moguće da će po isteku moratorija 2020. godine državljani i tvrtke iz EU moći kupovati poljoprivrednog zemljište u RH. Most nezavisnih lista se protivi prodaji svih prirodnih dobara pa i poljoprivrednog zemljišta strancima jer po našem mišljenju to predstavlja prodaju dijela suvereniteta. Budući da su u odnosu na zapadnoeuropske zemlje kod nas niske cijene poljoprivrednog zemljišta smatramo da je neophodno zakonom odvratiti strance da kupuju naše zemljište. Nažalost, sadašnjim prijedlogom Vlade to se neće postići, što će teško naštetiti poljoprivrednoj proizvodnji i nacionalnim interesima Hrvatske. Nadalje, brojne zemlje su unatoč istovjetnim ugovorima o pristupanju EU donijele i usvojile zakonske odredbe kojima su pooštrile uvjete za stjecanje poljoprivrednog zemljišta jer te time zaštitile od domaćih i stranih špekulanata te praktično destimulirali interes stranca da postanu vlasnici poljoprivrednog zemljišta. Zbog slobodne prodaje obradive zemlje poslije ulaska u EU Mađari su u zapadnom dijelu zemlje praktički ostali bez suvereniteta pa je država morala ponovno otkupljivati zemlju, o tome je govorio i kolega Bulj danas u replici. Onda je premijer Viktor Orban predložio zakon o zabrani prodaje, EU ga je za to oštro kritizirala, on je organizirao referendum i dobio podršku čak od 87% Mađara, te je mađarskom izmjenom ustava trajno onemogućila strane državljane da postanu vlasnici njihovog poljoprivrednog zemljišta. Neke zemlje poput recimo Slovenije, Rumunjske, Danske i Baltičkih zemalja zakonom su pooštrile uvjete za stjecanje poljoprivrednog zemljišta. Slovenija je propisala barijeru pa npr. kupac mora biti rezident odnosno stanovnik Slovenije najmanje pet godina, da prednost imaju osobe koje su vlasnici susjednih parcela i mladi poljoprivrednici, da prednost imaju poljoprivredna gospodarstva i drugi. U Estoniji stranci bez ograničenja mogu kupiti samo do deset hektara zemlje. U Danskoj ne možete postati vlasnik zemlje ako nemate određeno obrazovanje i dokaz da na poljoprivrednom gospodarstvu živite 25 godina bez prekida, uz to maksimalna površina zemljišta u vlasništvu je 300 hektara. O navedenom problemu raspravljao je i Odbor za poljoprivredu i ruralni razvoj Europskog parlamenta koji je predstavio Studiju o razmjerima nezakonitog prisvajanja obradivih površina u EU gdje je ukazano da je problem koncentracije poljoprivrednog zemljišta u rukama malog broja vlasnika te kupovine zemljišta od strane investicijskih fondova i banaka, posebice izraženom u istočnom dijelu Europe. Sporna je mogućnost promjene namjene poljoprivrednog zemljišta u ne poljoprivredne svrhe koje bi se provodilo u skladu s dokumentima prostornog plana što otvara mogućnost manipulacije vrijednim poljoprivrednim zemljištem. Time se na mala vrata otvara mogućnost izgradnje golf igrališta. Mi znamo da imamo kategorizaciju P1 i P2 iznimno vrijedno i vrijedno obradivo zemljište, može se prostornim planovima ili na drugi način laboratorijskim ispitivanjem utvrditi da zemljište više ne pripada u tu kategoriju … njegove kategorije može ga se prenamijeniti, a kasnije onda pretvoriti u građevinsko ili u ovom slučaju kao što je navedeno za golf igrališta. Ne možemo prihvatiti da je obaveza plaćanja zakupnine do kraja lipnja tekuće godine uz ugrađenu odredbu da se ugovor o zakupu raskida ako zakupnik ne plati zakupninu do kraja rujna jer će to otežati poslovanje poljoprivrednim gospodarstvima koji prve prihode imaju tek od uroda pšenice. Zakonom je predviđena mogućnost dodjele poljoprivrednog zemljišta na korištenje bez javnog natječaja trgovačkim društvima kojima je osnivač RH ili jedinica lokalne i regionalne samouprave, a predviđeno je da se ti korisnici oslobode djelomično ili u cijelosti od plaćanja zakupnine. Time se otvara mogućnost daljnje političke manipulacije poljoprivrednim zemljištem koje s druge strane željno očekuju da dobiju poljoprivrednici. Posebno ovdje moramo navesti da mnogi mladi poljoprivrednici danas teško dolaze do zemlje i tu vidimo jedan od zamki i što bi zapravo jedinica lokalne samouprave ili trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne samouprave ili države trebala raditi u tom području ako želimo doista da poljoprivrednici postanu konkurentni. To bi sigurno bila nelojalna konkurencija. Također su nejasni kriteriji … cijena otkupa i zakupa državnog poljoprivrednog zemljišta te pravne posljedice predviđenog raskida ugovora ako kupci, zakupnici odnosno koncesionari odbiju sklopiti aneks ugovora o revalorizaciji ugovorenih naknada. MOST Nezavisnih lista je jasno opredijeljen da koncesije i zakupi kojima se pogodovalo moćnicima u Hrvatskoj prođu kroz reviziju ali ne želimo da na kraju stradaju samo mali poljoprivredni proizvođači kao što je to do sada bio slučaj. I na kraju iako je u zakonskom prijedlogu navedeno da u državnom proračunu nisu potrebna dodatna sredstva za provođenje ovog zakona moram opet naglasiti da će jedinice lokalne samouprave imati sigurno dodatnih sredstava jer je u skladu sa odredbama prijelaznih i završnih odredaba, jedinice lokalne samouprave tj. općine i gradovi dužni u roku od 90 dana, 3 mjeseca donesti program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, to je jedan opsežan posao. Ono što sam danas već ukazao u replici a nije prihvatljivo da takav program ide na mišljenje u županiju i nakon toga na suglasnost u agenciju jer onda ona intencija koju je ministar najavljivao koji je rekao da će ovaj zakon zapravo vratiti, vratiti ovlast na općine i gradove onda gubi smisao jer doista županija i agencija mogu, evo recimo iz političkih razloga odbiti taj program. Ako odbiju program, onda stoji i odredba zakona koja je također upitna da će program donesti županija i nakon toga i sredstva od zakupa poljoprivrednog zemljišta idu u ruke županije, dakle svih 75%. 10% kao inače, zakonskim rješenjem pripadaju onih 65% koje je predviđeno za općinu. Smatramo da to rješenje, to zakonsko rješenje nije dobro. Postoji Državno odvjetništvo, postoje druga tijela koja mogu provjeriti zakonitost programa, raspolaganja poljoprivrednim zemljištem koje donese općinsko vijeće, predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave i nema potrebe da se to onda šalje na suglasnost agenciji. I vezano uz dodjelu zemljišta, zapuštenog zemljišta na 5 godina u privatnom vlasništvu, osobno smatram da je to dobro rješenje kada bi ono u praksi bilo provedivo jer postoje ustavne odredbe o nepovredivosti vlasništva. I s druge strane ono što poljoprivrednici naglašavaju i što im smeta, a stigao je vidim i ministar, ono što im smeta je da je 5 godina zapravo mali period. Ako vi uđete u zapušteno zemljište, dok vi njega privedete svrsi, već će praktički proći dobar dio toga perioda od 5 godina i onda je to jednostavno mali period. No sve ove primjedbe će MOST Nezavisnih lista, 'ajmo reći ovako uvjetno će preći preko njih, ako nam se usvoji ključna primjedba a to je da već u ovom zakonskom prijedlogu učinimo potreban korak da se nakon isteka moratorija 2020. godine spriječi prodaja na način koji je moguće riješiti, spriječi prodaja zemlje strancima. Ako vidimo u tom smjeru dobru volju, MOST Nazavisnih lista će podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Žagar, evo ovdje je i ministar, sigurno će mjerodavno moći odgovoriti na ovo ključno pitanje a to je ovaj moratorij do 2020. godine i mogućnost, a 27 put se mijenja ovaj Zakon o poljoprivrednom zemljištu, znači mogućnost prodaje zemlje gdje bi mogli izgubiti suverenitet kao što je slučaj u Mađarskoj gdje kritike EU u Mađarskoj kada je pooštrio Orban te mjere u Mađarskoj proveo referendum koji su Mađari sa 87% glasali da poljoprivredno zemljište ne može biti u vlasništvu fizičkih ni pravnih osoba, stranaca. I tako je očuvao u biti daljnju, gubitak suvereniteta Mađarske, međutim novim zakonom to nije omogućeno. Koji su razlozi, ja znam da smo mi uvijek pod utjecajem europskih direktiva kao što je jučer kolega Šuker kazao, da se je to potpisalo a je se potpisalo, doduše to se naroda nije pitalo niti se razjasnilo da to postoji u direktivama. Znači to je i najbitnije da sačuvamo suverenitet jer je činjenica da je u Hrvatskoj poljoprivredno zemljište ekološki očuvano i da je spremno za ekološku proizvodnju. Ako je mogla Slovenija, Rumunjska, u ovom slučaju Mađarska, Danska, brojne Baltičke države, zašto ne bi Hrvatska pooštrila mjere kupovine našeg zemljišta strancima. Budemo li poslušnici, koji je najveći grijeh hrvatskoga i dodvorništvo hrvatskih političkih elita svih Vlada onda ćemo izgubiti i taj dio suvereniteta a to je poljoprivredno zemljište. I ja se nadam da će ministar ovdje javno kazati odgovor na vaše pitanje da će zemlja pooštriti mjere, da će se u drugom čitanju iznaći rješenje da hrvatsko poljoprivredno zemljište može biti isključivo u rukama hrvatskih fizičkih i pravnih osoba a nikako u rukama stranih vlasnika, investitora jer su nam uzeli i energetiku i brojne druge resurse hrvatske. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bulju na replici. Odgovor kolega Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, pozdravljam i ministra koji je u međuvremenu stigao. Dakle vrlo kratka replika. Istina je, mi ne možemo, mi ono što smo potpisali i prilikom pristupnih pregovora i svega ne možemo sada reći „puj-pik ne važi“, međutim ovako važnoj temi moramo pristupiti ozbiljno i vjerujem da će i ministar ako se odluči da se ovo ugradi u zakon da će imati punu podršku svih političkih opcija u RH. Neće EU šutjeti sigurno oko toga, oni će vršiti pritiske ali imati će punu podršku. I kolega Bulj i vi i ja smo vjerojatno uvjereni ako bi se referendum proveo da bi možda bilo i više nego 87% građana RH za tu odredbu. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio poštovani kolega Ivan Lovrinović, izvolite.
Poštovani kolega Žagar, pratio sam vaše izlaganje, naveli ste puno argumenata i detaljno ste proučili prijedlog zakona i zaista naveli dobre, kvalitetne argumente koji ajmo tako reći tjeraju na razmišljanje. Mene zanima što vi mislite i dali ste uvjetnu ajmo tako reći ne podršku nego ako se obeća da neće doći do prodaje poljoprivrednog zemljišta nakon 2020. onda ćete dati podršku, odnosno ako se to izbaci ili jasno naznači da neće se prodavati. Pa što je po vašem mišljenju ključni cilj ovakvog zakona, naveli ste puno toga, a zašto se on sad donosi, što se želi ovim?
Zahvaljujem kolegi Lovrinoviću. Odgovor kolega Žagar. Izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Lovrinović, meni je potpuno jasno da ni ministar ovdje, nitko ne može obećati ali sigurno da se mogu napraviti koraci u to smjeru. I u već ovom zakonskom prijedlogu možemo ugraditi odredbe koje će ići u tom smjeru da se spriječi prodaja zemljišta strancima. Smisao ovog ovoga, ministar je u više navrata to navodio, ja se nadam da će tako i biti. Međutim, bojim se uvijek kad u praksi treba primijeniti ove odredbe da se one neće primjenjivati. Osnovni smisao, vi ste ekonomist, osnovni smisao bi bio i onog dana što smo pričali savjetodavnoj službi i sad pričamo o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, dakle konkurentna poljoprivreda temeljena na održivom razvoju i ruralnom razvoju. Tu prije svega mislimo da treba čuvati povijesnu, kulturnu baštinu u prirodnu baštinu našeg sela i s druge strane da imamo takvu poljoprivredu koja će omogućiti razvoj, biti konkurentna. I sad to je vrlo, ako ste pogledali u obrazloženju zakona, ti ciljevi su postajali vrlo ambiciozni. Ja u ovom prijedlogu zakona se bojim zbog nekoliko stvari da do toga neće doći. Prije svega me brine ovaj dio priče oko potvrde u županiji, da županija daje pozitivno mišljenje i agencija da daje suglasnost. Jer jedino jedinice lokalne samouprave, u tom pozdravljam ministrovu namjeru da se vrati jedinicama lokalne samouprave ali neka onda općinsko vijeće bude odgovorno zašto mladi poljoprivrednik na njihovom području nije dobio zemlju. Dok onaj drugi koji ima 400 hektara u zakupu, uopće ne obrađuje tu zemlju, u zakonu je stavljeno sad, ne može se davati u pod zakup, a tko će dokazati? Znamo kako radi naša Državno odvjetništvo. Znači neka općinski čelnik bude odgovoran, zapravo općinsko vijeće što mladi poljoprivrednik nije dobio zemlju a onaj drugi koji ima zemlju, uzima poticaj, to ne radi. A u ovom djelu podrška ministru što se tiče vraćanja na jedinice lokalne samouprave.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeći za repliku se javio poštovani kolega Ivan Šipić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, cijenjeni ministre. Pa evo dobar dio je ovdje rečeno i u ovom izlaganju i dio odgovora ovdje se iskristalizirao upravo po pitanju ovog raspolaganja zemljištem tj. ono što je definirano pristupnim ugovorom RH da se do 2020. godine dakle neće moći, vrijedi tj. zabrana prodaje zemljišta strancima, s time da će ja vjerujem i ovo što ste i vi poticali, Vlada na vrijeme reagirati i uputiti dodatne upite, dopise i mišljenja i stavove da tako kažem, da se taj rok produlji. Ovdje je važno reći da je 2020. uključivo i plus one 3 godine do tog preispitivanja i zahtjeva do kojih se može. Ovdje sigurno treba se svakako ovom prijedlogu i osvrnuti na to, ovo što ste sad upravo vi u zadnjem repliciranju rekli, da je prednost ovaj put da jedinice lokalne samouprave mogu raspolagati, zašto npr., mnogi reći ću i u našem kraju recimo evo Trilj, nema toliko zemljišta kao Sinj, poljoprivredno, ali recimo imamo ovog zemljišta gdje probleme imaju stočari, pa ovaj put sigurno i ovaj zakon i to sam imao priliku dobiti informaciju i od predlagatelja danas i od državnog tajnika, da će recimo stočari ovaj put imati prioritet ne upirući ovako i onako nego da se sačuvaju OPG-ovi što je ključni jedan od velikih problema na terenu i na taj način direktno potičemo i razvoj i ostanak ljudi na našim krajevima. Evo zato i u tom smislu nemam posebnog prigovora a valjda reći da je i MOST 2016. sudjelovao u izradi ovog zakona pa je tako i ove replike koje idu su praktički korekcija. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Šipiću. Odgovor kolega Žagar. Izvolite.
Uvaženi gospodine Šimić, hvala na replici. Htio bi samo naglasiti, s obzirom da i ministar i ja dolazimo sa iste županije, mislim da je i gospodin Majdak ako se ne varam, nije, dakle, radio na našoj županiji. Virovitičko-podravska županija jedna je među prvim županijama kod kojih su gotovo ili sve općine i gradovi donijeli na vrijeme program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. To je jako bitno. I ja vjerujem da će to biti tako i u buduće, da će mnogi gradovi i općine u RH donesti na vrijeme. Ono što me smeta u ovom zakonu a ja se nadam da se i vi sa mnom slažete, da nije dobro da se onda to na mišljenje, pa onda u agenciju jer može se dogoditi i tamo piše na članku 49. stavku 2. ako se ne usvoji, ne piše zbog čega snije donesen program. Recimo može agencija odbit i onda će županija donest taj program i općina će ostat bez sredstava. To nije dobro ako se to dogodi. Ja pretpostavljam da se to u praksi teško može dogoditi, ali ako se može dogoditi, nije dobro u zakonskom rješenju. Dakle taj dio treba izbaciti da ova namjera koju isključivo treba pozdravit, da općine i gradove donese programe i da oni odgovaraju za raspolaganjem zemljištem i njihovom … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeći za repliku se javio poštovani kolega Miroslav Šimić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega Žagar. Evo htio bi samo kratko prokomentirati ovaj stav koji ste izrekli na kraju krajeva i u ime kluba, da treba naći načina da zaštitimo vlasništvo nad hrvatskom zemljom. Dakle, posebno ako gledamo primjer onoga što se dogodilo u nama susjednoj Mađarskoj. Zbog čega? Ne samo zbog puko vlasništva koje nam inače treba u nekakvim normalnim situacijama, nego posebno zbog toga što smo sada u jednoj dosta po hrvatsko gospodarstvo, opasnoj situaciji u svjetlu afere Agrokor, koncesije i vlasništva koje pojedine tvrtke u sklopu te korporacije imaju, posebno tu mislim na istočnu Slavoniju. Mislim da je i zbog toga važno naglasiti da hrvatska država mora i kroz ovaj zakon, nastojanjem i Ministarstva poljoprivrede a i svih nas saborskih zastupnika naći načina da na kraju ta zemlja ostane u vlasništvu hrvatskih fizičkih i pravnih osoba te hrvatske države. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Šimiću. Odgovor kolega Žagar. Izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Šimić, dobro ste to podsjetili na taj problem jer u pričama u medijima se moglo vidjeti da za PIK Belje su zainteresirani baš Mađari. Vidite, Mađari su lijepo zaštitili svoje poljoprivredno zemljište i ako dođu u posjed zemljištu RH, onda će to biti problem. Dakle, još jedanput da naglasimo, ministarstvo će i u prijedlogu ovog zakona, nadamo se pokazati volju da krenemo u tom smjeru. Ako krenemo u tom smjeru, Klub Mosta će podržati ovaj zakonski prijedlog i možemo onda dalje raditi na dobrobiti hrvatske poljoprivrede i hrvatskih poljoprivrednika. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Sljedeću za repliku se javio poštovani kolega Alen Prelec. Izvolite.
minHvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Žagar je govorio o čl.14. koji kaže poljoprivredno zemljište u privatnom vlasništvu koje se ne održava pogodnim za poljoprivrednu proizvodnju, može se dati u zakup nekome drugome koji to traži. I onda je govorio o tome da bi to trebalo biti jedan duži rok od 5 godina, odnosno, 10 godina. Ja se apsolutno slažem s njim, da je rok od 5 godina premali. Treba dati jedan veći rok, jedan duži rok, jer kad vi stavite to zemljište u funkciju, 5 godina je apsolutno premalo. A onda je malo i zastala i rekao je vlasništvo je nepovredivo. Tu se s njim ne slažem. Odnosno, djelomično se slažem. Jasno da je nepovredivo, ali vlasništvo i obvezuje, obvezuje vlasnika da drži to poljoprivredno zemljište uredno čisto. I tu bi trebalo ministre napraviti onaj iskorak, staviti na 10 godina i još ima jedna stvar kojom se ne slažem, kaže ovako u nastavku, uz naknadu. E sad mi govorimo o tome da onaj koji ne održava svoje poljoprivredno zemljište, još će dobiti i naknadu od onoga koji će to dovesti svrsi. Evo tu se ne slažem i mislim a ta naknada ne bi trebala biti, nego jednostavno, ono poljoprivredno zemljište bi se trebalo dati onom tko želi bez naknade. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Prelecu. Odgovor kolega Žagar. Izvolite.
Uvaženi kolega Prelec, slažem se s vama, ali znate gdje se razilazimo? Ne živimo u istom kraju, ne znam kakva je situacija kod vas, ali gledajte u Slavoniji imate puno kuća, puno napuštenih kuća u kojima nisu riješeni imovinsko pravni odnosi i zapravo ne znamo tko je vlasnik te kuće. Nije provedena ostavinska rasprava. Vi dođete u situaciju da ljudi prijave da će stara kuća se rušiti, da će pasti na susjede. Vi ne smijete ući s bagerom u privatno vlasništvo i to sanirati. To je doista situacija, dolazi … [[Govornik se ne razumije.]] kaže načelnice, pa niste vi pri sebi, pa ne možete vi tuđu imovinu rušiti. Znate, i kod ovoga … [[Govornik se ne razumije.]] zemljišta, lako je tamo gdje je vlasnik, pa se vlasnika tereti, a šta je sa onim svim površinama gdje to nije riješeno. Tu će biti problema i onda naravno ovaj dio od 5 godina, onda je zapravo mali, ako se netko uopće upusti u tu avanturu da to ide krčiti, jer obično se može netko i pojaviti. Znate, ne vrijedi ništa, ali kad osjeti da bi neki novac mogao biti, onda vrijedi puno, u tom smislu sam htio to upozoriti. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Žagaru. I posljednja replika, poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani kolega Žagar, postaviti ću jedno pitanje, ne znam hoćete li mi moći vi odgovoriti ili kasnije možda ovaj ministar, mi smo imali po ovom starom zakonu natječaj i ono što je bio problem i što se dogodilo kao problem, znači provodila je to agencija i nije bilo ograničenja, znači koliko cjelina može dobiti pojedina osoba ili prijavitelj i nama se dogodilo u gradu Metkoviću, da su pojedini ljudi dobili puno tih cjelina. A s obzirom na bogatstvo Neretvanske zemlje, sasvim je dovoljno možda jednom čovjeku odnosno, prijavitelju da dobije 2 hektara. I tu su izbili silni problemi, čak se i nas u gradu Metkoviću iako je tada bio SDP na vlasti, niti je Most bio uopće na nacionalnom nivou, optuživalo zato što su dobili neki ljudi prevelike cjeline. Imam nekakvu informaciju, da je to još ministar Romić ograničeno, ne znam koliko je to točno i znate li vi to, ali evo, volio bi da mi ministar to odgovori, jer sigurno će biti takvih situacija, gdje će optuživati lokalna razina. Znači kad se optuživalo nas koji nismo uopće provodili natječaj niti imali ikakve veze s tim, zato što su određeni ljudi dobili previše, onda mogu zamisliti što će se događati pojedinim lokalnim čelnicima. Zanima me hoće li se i ima li se to u planu uvažiti, znači, karakteristike pojedinih područja, bogatstvo zemlje na određenom području, kako bi se ograničilo to da što više naših ljudi može dobiti zemljište, od kojeg može prehranjivati svoju obitelj i od čega može živjeti. A ne da nam se događa s čim ni mi nismo bili zadovoljni, da pojedini ljudi dobiju previše. Ne zato što su oni krvi, nego što su bili takvi kriteriji i ljudi su se javljali, na što više cjelina, ono ako ne prođemo ovdje, proći ću ovdje, onda su prošli na cijelom jednom nizu cjelina. I onda se dogodilo da netko dobije previše, a neki ljudi ostanu ono bez ičega. Tako da ne znam, je li se to rješava kroz ovaj zakon, je li možda već riješeno. Evo imam informacije, da je nešto ministar Romić radio po tom pitanju, ali evo nisam tolik upoznat, možda vi više znate ili netko iz ministarstva, ako ne budete imali odgovor.
Zahvaljujem kolegi Grmoji. Vrijeme ćemo oduzeti kolegi Bulj kao kompenzaciju. Izvolite gospodin Žagar, odgovor.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Grmoja, vjerujem da će ministar kvalitetnije odgovoriti. Ono što je meni sad u ovom trenutku poznato, da u zakonskom ovom prijedlogu postoji ta odredba da jedinica lokalne samouprave mogu ograničiti količinu zemljišta koja se daju u zakup. Bilo bi jako dobro, da smo prije ovog zakona raspravljali o Zakonu o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. On je već u javnoj raspravi, čini mi se. Trebati će doći ovdje da vidimo što je zapravo obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. Je li netko tko ima u zakupu 700 hektara milijune kuna poticaja, je li to obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo ili je to već nekakav poslovni subjekt? Kad to definiramo onda mogu jedinice lokalne samouprave odlučiti se za to i u tome podržavam ministra. Kažem neka općine preuzmu odgovornost. Neka one preuzmu odgovornost i za sam natječaj, a onda i za ograničavanje pojedinog poljoprivrednika koliko zemlje može imati. Jer kažem, opet će onda, isključivo, općinski načelnik, općinsko vijeće, oni će biti odgovorni, zašto mladi poljoprivrednik koji treba samo 2 hektara kako vi kažete, ne možete dobiti, a ona ima 700 hektara, još to ne obrađuje, uzima poticaje, vozi se Mercedesima i smije se ovome u lice i kaže to je sve moje. A nije to njegova zemlja, to je država zemlja, samo on ima u zakupu. Da ne bi bilo takvih slučajeva, znači bitno je donesti ovakve zakonske prijedloge i uz one odredbu, da još jedanput naglasim o zaštiti, da stranci ne pokupuju, nema uopće problema da ne podržim ovaj zakonski prijedlog. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi ministre, državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Ovaj zakon je sigurno jedan od najvažnijih zakona iz područja poljoprivrede kojeg ćemo donijeti u ovom Saboru i kojega će klub HDZ-a podržati. Od osnutka RH poljoprivredno zemljište iz društvenog je prešlo u državno vlasništvo te se njime raspolagalo na razne načine sukladno Zakonu o poljoprivrednom zemljištu. Isprva zakon nije imao odredbe o raspolaganju, kasnije su se oblici raspolaganja kao što su koncesije, zakup, služnost, prodaja, darovanje ili zamjena uglavnom bazirale na planu raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u RH. Sam način raspolaganja provodile su jedinice lokalne samouprave kasnije ministarstvo i kasnije Agencije za poljoprivredno zemljište. 2015. ukidaju se programi raspolaganja i propisuju drugi načini raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Kako se kroz 2016. i 2017. temeljem postojećeg zakona raspisalo vrlo malo javnih poziva za dodjelu poljoprivrednog zemljišta te je prisutno veliko nezadovoljstvo ovog zakona na terenu kao i neučinkovitost agencije zbog ograničenosti kapaciteta prišlo se izradi ovog zakona. Ovaj prijedlog s obzirom da se radi o vrlo osjetljivom području, trebao bi imati čim širi konsenzus svih zainteresiranih strana pogotovo poljoprivrednika i stočara kako bi ih u tržišnu utakmicu stavili u što ravnopravniji položaj. Stoga pozdravljamo prijedlog da se poslovi raspolaganja zemljištem jedinicama lokalne samouprave time će se ubrzati postupak raspolaganja kao i bolja kontrola provođenja navedenih programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, ali i potpuna kontrola naplate zakupa. Nedopustivo je da mi danas ne znamo za koliko se zemljišta ne plaća najam u RH, a s druge strane za to isto zemljište ubiru se milijunski poticaji, zemljište se bez kontrole devastira i osiromašuje protivno gospodarskom programu. Povlačim ponovno strogu kontrolu gospodarskog programa. Naime, u postojećem zakonu stoji odredba da evidenciju o uplati vodi agencija, a do preuzimanja od strane agencije evidenciju vode jedinice lokalne samouprave. Želim vrlo jasno reći da u pet godina koliko je na snazi aktualni zakon agencija tu evidenciju o uplati nikad nije preuzela. Ovaj zakon daje mogućnost agenciji da privatno zapušteno poljoprivredno zemljište može dati u zakup na rok od pet godina ako su vlasnici nedostupni ili nepoznatog boravišta, a zemljište se ne održava pogodnim za poljoprivrednu proizvodnju. Izdvajanje iz šumsko-gospodarske osnove zapuštenog poljoprivrednog zemljišta koje se može privesti poljoprivrednoj proizvodnji i mogućnost davanja takvog zemljišta sukladno programu raspolaganja o zakupu ili prodaju. Predlažemo da se dio takvog poljoprivrednog zemljišta koje je zaraslo raslinjem i čije bi krčenje koštalo više nego vrijedi također stavi u funkciju ako ima zainteresiranih za zakup u svrhu slobodnog držanja svinje ili goveda u svrhu držanja goveda, krava, tele bez obveze da u dvije godine iskrče ili privedu ratarskoj svrsi. Naravno da bi cijena zakupa za ovakvo zemljište treba biti manja. Poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu država raspolaže se na temelju plana raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države koje donosi jedinica lokalne samouprave. Program raspolaganja sadrži ukupnu površinu poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, podatke o dosadašnjem raspolaganju, površine određene za povrat i zamjenu, površine određene za prodaju, površine određene za zakup, površine određene za zakup za ribnjake. Raspolaganjem poljoprivrednim zemljište u vlasništvu RH putem javnog natječaja provode jedinice lokalne samouprave. Zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države putem javnog natječaja provode jedinice lokalne samouprave na rok od 25 godina s mogućnošću produljenja za isto razdoblje. Treba omogućiti zbog efikasnosti i brzine postupka dodjele zemljišta u vlasništvo RH da se kao što je omogućeno kod izrade programa raspolaganja ukoliko male općine zbog manjka administrativnih ili drugih kapaciteta to ne mogu same da se uključi županija, tako bi i kod samog provođenja natječaja zbog istih razloga trebalo omogućiti ovakvim malim općinama suport županijskih upravnih tijela, dakle ne predstavničkih nego upravnih zbog skraćivanja procedure. Da ne bi bilo zabune u vezi ovoga što je kolega Žagar prihod od naplate bi se dijelio normalno po ključu 65 općina, 25 država, 10 županija samo bi županija imala pravo naplatiti manipulativne troškove. Ukoliko županija daje mišljenje predlažemo da se rok skrati sa 30 na 15 dana. Također zbog podkapacitiranost Državnog odvjetništva njihovo je mišljenje do sada znatno usporavalo postupak javnih natječaja, ali s obzirom da se sada radi o županijskim državnim odvjetništvima znači 21 uz rok od 30 dana trebao bi stajati izričaj ukoliko ne da mišljenje smatra se da nema primjedbi, da se ovakvi procesi ne razvlače godinama kao što je to bilo prije. Kod utvrđivanja kriterija za dodjelu poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države prednost se daje vlasnicima ili posjednicima stoke koji ne ispunjavanju uvjet prosječnog odnosa broja grla stoke i poljoprivrednih površina, a dosadašnjim posjednicima, mladim domicilnim kojima je poljoprivreda osnovna djelatnost. Zemlja je izuzetno važan resurs kojega imamo, kojega moramo čuvati i s kojim gradimo poljoprivrednu proizvodnju. Sa stočarstvom je drugačije, njega smo imali i uništili smo ga zbog raznoraznih politika pa i zemljišnih. Ili ćemo ga očuvati ili ćemo ga do kraja uništiti, onda nam ne treba niti poljoprivreda jer bi stočarstvo ipak trebalo promatrati kao dodanu vrijednost poljoprivredne proizvodnje. Ona je multiplikator puta pet, od njega živi i poljoprivrednik i klaoničar i mesna industrija i mljekarska industrija i prijevoz i trgovina, dakle stočarstvo daje dodanu vrijednost. Stoga bi stočari trebali imati apsolutni prioritet ne samo u svojoj općini već i na području županije ili u krugu od 30-50km od sjedišta ili proizvodnog objekta. Zašto? Nije logično da stočar ima prioritet u maloj općini od 30 kvadratnih km koja je 3X10km a u toj općini možda imamo dalje 3 kvalitetna stočara sa premalo zemlje a u susjednoj niti jednog. Pa zašto na 2km u susjednoj općini ili županiji susjednoj s kojom graniči općina iz ove županije susjed ne bi mogao dobiti zemlju? Zar se on zbog toga što u njegovoj općini nema zemlja mora prestati baviti stočarstvom ili preseliti u Irsku? Napominjem iz podataka Agencije za poljoprivredno zemljište da čak 17 općina pri čemu je najviše u Hrvatskom zagorju u RH nema državnu zemlju uopće. Čak 66 općina u RH ima ispod 10 hektara, 2, 3 hektara zemlje. Ne samo da je manjak zemlje uništio stočare nego će se ubrzo pojaviti problem zbrinjavanja gnojnice sukladno Nitratnoj direktivi jer stočari uglavnom nisu dobili mogućnost za subvencioniraju struju. A da subvencioniranu struju proizvode iz bioplinskih postrojenja a nemaju ni dovoljno zemlje. Te su subvencionirane kvote dobili neki drugi. Mislim na vjetroelektrane. Kod ovog kriterija treba jasno razlučiti prioritete vlasnika i posjednika stoke pogotovo kod kooperacije svinje ili peradi da se oni ne dupliraju. Ovim zakonom otvara se mogućnost i prodaje poljoprivrednog zemljišta što je dobro. Čestice do 10 hektara a najviše do 51 kupcu s time da JLS može 25% zemljišta u vlasništvu RH u svom programu namjeniti za prodaju. Bilo bi dobro u određenim momentima omogućiti i nešto veće parcele od 10 hektara, unutar tih dozvoljenih 50, sada dok još nisu u mogućnosti kupovati stranci u vrijeme moratorija. Predlažemo i darovanje ili služnost zemlje cca. 10 hektara mladim obiteljima uz uvjet da ju obrađuju, na njoj oni mogu osnivati OPG, pokretati poljoprivrednu proizvodnju i nakon 10 godina ta zemlja bi bila njihovo vlasništvo, to je naša zemlja i to su naša djeca, oni bi bili čuvari prostora. Što će nam pustopoljine na Baniji ili u Slavoniji ako nemamo ljude? Kažu problem je DORH, ne znam zašto bi imao DORH nešto protiv toga ako ćemo time zadržati mlade ljude na ruralnim područjima ili još bolje u zemlji? Gospodine ministre molim da o tome povedete računa i ovu mogućnost eventualno stavite u drugo čitanje kao mogućnost, po sličnom principu kao što je to bilo za branitelje '90.-tih. Sredstva od raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH prihod su od 25% državnog proračuna 10% proračuna jedinice regionalne samouprave, 65% proračuna jedinica lokalne samouprave. Sredstva su namjenska, namijenjena su isključivo za programe u poljoprivredi, za podmirenje troškova postupka koji se vodi u svrhu sređivanja imovinsko pravnih odnosa i zemljišnih knjiga za podmirenje dijela stvarnih troškova u svezi sa provedbom zakona, program uređenja zemljišta u postupku komasacije ili hidromelioracije, koriste se na temelju programa korištenja sredstava jedinica lokalne samouprave. Sredstva od promjene namjene poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH prihod su 70% državnog proračuna i 30% proračuna jedinice lokalne samouprave, koriste se na temelju programa korištenja sredstava. S obzirom da je ovo vrlo osjetljiva materija a državno zemljište izuzetno važan resurs za kojeg je zainteresirana s razlogom najšira javnost ovim zakonom napravljen je snažan iskorak na bolje ali će sigurno između 2 čitanja on doživjeti još puno poboljšanja. On definitivno ne bi smio biti predmet preglasanja lijeve i desne strane sabornice pogotovo ne stočara i ratara nego bi upravo svi trebali što konstruktivnije doprinijeti izradi što boljeg konačnog zakona koji sigurno neće biti idealan ali bi morao biti najšire moguće prihvatljiv svim zainteresiranim stranama. I još jedanput napominjem klub HDZ-a će ga podržati. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio cijenjeni kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, ministre. Kolega Križaniću, iz ovoga što ste iznijeli razvidno je da ovo Ministarstvo na čelu sa našim ministrom Tolušićem detektiralo mnogo problema koje neki prijašnji ministri nisu detektirali, koji su se jako dobro snašli u svojim ulogama i jako su uspješni. A oni koje su predstavljali i koje su zastupali, oni su propali. Ima tu jako puno novotarija a posebno me se dojmila ova o poklanjanju 10 hektara mladim parovima, mladim OPG-ima i onima koji će na tih 10 mogućih hektara registrirati svoje OPG-e i uključiti se u jedan održivi ruralni razvoj jer takva područja se nalaze u ruralnim područjima. Posebno me veseli što će prednost pri dobivanju takvih zemljišta posebice i zapuštenih imati prvenstvo stočari koji do sada, do sada, naglašavam mali stočari nisu bili u prilici takmičiti se sa velikim stočarima, sa velikih društvima koja su po prijašnjim natječajima fiktivno prebacivali uvjetna grla sa farme na farmu i na taj način dobivali nepravedne bodove gdje su bili ispred malih stočara koji nisu mogli se natjecati sa njima i o njihovim da ne kažem … [[Govornik se ne razumije.]] , u njihovom području dobivali su ogromne table poljoprivrednog zemljišta. Tu me raduje i ovo što ste rekli, isto tako o financiranju mladih i malih poljoprivrednika što ni prije nije bio slučaj, posebice jer nisu zadovoljavali Nitratne direktive a a dočim su se vjetroelektrane u velikom djelu financirale i podupirale iz tko zna njima znanih razloga. Vidim da je posebni osvrt tu na male poljoprivrednike koji su temelj opstojnosti područja iz kojih dolaze a to su naša ruralna područja. Kad gledamo u svom kraju od Tovarnika do Vinkovcima u mnogim mjestima ostali su samo lokalne gazde da ne kažem moćnici, u neka vremena su ih zvali kulaci, to su sada uspješni poljoprivrednici, ali sa okrupnjivanjem tih zemljišta i stvaranjem njih, uništeni su svi dugi mali koji su morali tražiti sebi prostora van Hrvatske i na zapad.
Zahvaljujem kolega Culej. Bolji ste i od kolega iz MOST-a što se tiče vremena. Odgovor uvaženi kolega Križanić. Izvolite.
Gospodine Culej, na raspravi koje je bila provedena prekjučer vezano uz ovaj zakon, bilo je rečeno da možda nije dobro što je dozvoljeno ovako široki konsenzus a prije nego se donese zakon, po tome ispada da je predlagača trebao biti rigidniji. Naravno da je dobro da se u prvom čitanju čuju mišljenja svih, da je zakon kad ga jedanput donese, bude čim bolji, čim kvalitetniji, tako sam i ja ovaj svoj prijedlog dao vezano uz darovanje odnosno služnost zemlje mladim ljudima koje bi kasnije nakon 10 godina to mogli dobiti u pravo vlasništva. Što se tiče stočara, stočarska proizvodnja nam svake godine pada, oni ili će opstati ili će propasti. Moramo tu vrlo jasno reći da stočar radi sa zemljom i stokom 365 dana, 24 sata. Kod rata je to nešto drugačije i zbog toga pozdravljam činjenicu da se Vlada RH, resorno ministarstvo i naš ministar odredio da stočari imaju prioritet. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. Slijedeći za repliku javio cijenjeni kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Križaniću, sve sam razumio što ste iznijeli, međutim htio bi reći da je Hrvatska jedino bila moćna u poljoprivredi i bila je ravna europskim poljoprivrednim, po prilici ravno i mogla se nositi al pari sa njima. Međutim, šta smo napravili? Napravili smo od poljoprivrede, usitnili smo to što smo dali nepravilno zemlju određenim ljudima, ja bi to rekao, to su poljoprivrednici koji su nastali poslije rata a nisu se bavili poljoprivredom. I naravno, desilo se to što se desilo, uništili su ostale male koju su sada zatvorili farme i otišli. Međutim, pitanje je sad jedno drugo, imamo Agrokor koji raspolaže sa nekih 32 840 hektara zemlje, od 32 tisuće, 19 111 hektara samo u Baranji, Belje. PIK Vinkovci i PIK Vukovar, PIK Vukovar 6 529 i Vinkovci 4 469, to je znači kompletna poljoprivreda, velika je pod upitnik ako bi se desilo, ne daj bože da Agrokor ode u stečaj. Pitam se, neki dan u Osijeku sam bio, pa mi ljudi pričaju da je Belje imalo dobit, to će ministar vjerojatno znati od 110 milijuna kuna. Pazite, jedna firma koju ja poznajem i sve ove druge PIK-ove koji su bili elitni PIK-ovi, koji su mogli nahraniti čitavu Slavoniju, odjednom su došli pod upitnik, da li uopće može hraniti, da li će neki kredit, a krediti su svakako uzeti od ruskih banaka i ostalih, da li je strategija uništavanja kompletne Slavonije? Ja se ministru Tolušiću zahvaljujem, on je krenuo nekakvim dobrim putem, ne znam da li će završiti, ali nadam se da hoće, da će imat dobro, bar se mora truditi, kod drugih nisam to ni primijetio, moram priznat, iskreno govorim. Ja se iskreno bojim za stečaj ove tri firme.
Zahvaljujem kolegi Mišiću. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
Hvala na tom pitanju. Kad smo donosili Lex Agrokor, upravo jedan od razloga zbog čega sam ja digao ruku za Lex Agrokor je bio i ovo. Da se ne dogodi tiha okupacija Slavonije ili hoćete istočnog dijela Hrvatske preko noći jer se to moglo dogoditi. Teško je sad ovog momenta reći u kojem smjeru će ići razrješavanje situacije oko Agrokora, ali sam siguran da ova Vlada, predsjednik Vlade, resorno ministarstvo sigurno neće dozvoliti da se ta tiha okupacija dogodi, da se preuzme 30 ili 40 tisuća hektara najbolje zemlje na koju zaboravite posijati, a raste pšenica i da to preuzme netko, onda nam zbilja obrana i mirna reintegracija Slavonije nije trebala. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. Slijedeći za repliku javio poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Križanić, gospodine ministre, državni tajnici, ja vas sve skupa pozdravljam i slažem sa vašom konstatacijom da je ovo jedan od temeljnih zakona, jedan od najvažnijih zakona kad je riječ o poljoprivredi i razvoju poljoprivrede u RH jer nema proizvodnje bez zemljišta. Ali sam se javio za repliku da ukažem još jednom na dva problema koji ste vi istaknuli u svom izlaganju i koji nisu riješeni. Nemoguće i jednostavno opasno da danas u ovim uvjetima mi nemamo kao što ste vi rekli, ustroj i evidenciju tko je to platio zakup i koncesiju, a tko nije. Kako je to moguće danas da ministarstvo i agenciju uz svu tehniku i alate koji imaju da nemaju tu evidenciju i naravno, pozdravljam jer to je i HSS-ova bila ideja da se raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljište prepusti jedinicama lokalne samouprave jer one najbolje znaju na svom terenu tko se bavi poljoprivredom, tko je ozbiljan proizvođač a tko nije i ovaj je dobar put da se vrati odlučivanje o prodaji i zakupu jedinicama lokalne samouprave. Međutim, kako će oni sad preuzeti nazad te poslove ukoliko nemaju kvalitetnu evidenciju, tko je platio zakup, tko nije. A isto tako ste spomenuli problem, gospodarski program, jer su se na natječaju pojedine tvrtke i gospodarstva javljali sa kvalitetnim gospodarskim programima. Dobili su bodove na temelju toga što su napisali da će se baviti stočarstvom i imali su nešto stoke u svojoj proizvodnji, a onda zbog krize u stočarstvu su tu stoku prodali i napustili tu proizvodnju, a ostali su zemljoposjednici i postavlja se jasno pitanje, da li se onda naša mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva konkurenta, jer su oni uredno plaćali, usudim se reći većina malih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva koji su prioritetno se bavili poljoprivrednim proizvođačima, plaćali svoje obveze. Dok, veliki nisu, a evo im sad spomenuti problem Agrokora, da li su oni platili zakup, da li su platili poreze državi i da li je onda mali proizvođač konkurentan u odnosu na njih, a to želimo. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću na replici. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
Kolega Vlaović, hvala kaj ste o tome govorili. O tome govorimo skoro na svakom odboru u zadnje 2 godine. Naplata, naplata i naplata. Nije problem samo u tom što su ti ljudi, što nisu platili zakup, nego je problem u tome što su oni ubirali poticaje, što su devastirali zemlju, da ne kažem raubali. Pitala me kolegica šta to znači, vi znate Slavonci šta znači raubati, bez uma i razuma. Tko je trebao, trebala je preuzeti agencija od jedinica lokalne samouprave. Slijedom onog zakona, nikada nije preuzeto, nikad nije preuzeta ta evidencija, to će se morati sad napokon riješiti, da znamo tko plaća tko ne plaća. Onaj tko ne plaća, to mu treba naplatiti zaostatke, na bilo koji način, a što se tiče gospodarskog programa, tu je situacija jednostavna. Tko se ne drži gospodarskog programa, raskinuti ugovor.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Križaniću. Sljedeći za repliku se javio poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Križanić, otvorili ste jednu jako važnu temu, ali prije toga, jutros kad smo imali raspravu o savjetodavnoj službi, ako čitate njihovo izvješće, onda oni u pravilu kažu, da se susreću na terenu sa stranim odbijanjem. I naznake udruživanja, kad im se spomene zadruga, kooperacija, nešto slično, ljudi se nakostruše odmah. Valjda to zbog prošlih vremena je ostalo takav odnos je ostao prema tome. Zašto to govorim? Jer u razgovoru sa poljoprivrednicima koji su jako dugo u tom poslu, 30-tak, 40 godina. Oni kažu kad govorite o ovome, o stočarstvu. Ne mora značiti da dobar stočar mora biti dobar ratar. To nikako ne mora značiti. Znači nije samo isključivo rješenje, da svi stočari, evo mljekari da imaju dovoljnu količinu zemlje, da bi oni mogli hraniti svoje krave. Ono što je njima bitno, da ta hrana bude takvog troška, takvog ulaznog troška, da oni mogu biti konkurenti. I možda ministarstvo i u tom smjeru treba razmišljati. Ne samo u smislu da dobiju zemlju, nego da i potiču one ratare, koji će se s njima udružiti, koji će njima dostavljati hranu. Ako to ne znam, evo vidim da državni tajnik reagira, možda tu već postoji. Tu bi jedan od sistema rješavanja problema, u onim slučajevima gdje stočari ne mogu dobiti zemlju. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem kolega Žagar. Ma nije tu samo problem cijena. Tu je problem prvo nitratna direktivna o kojoj sam vam sad govorio. Druga stvar, silaža i neka hrana koju vi ne možete voziti iz Slavonije u Hrvatsko zagorje ili iz Zagorja u Dalmaciju. Silaž ne može voziti nitko. Netko tko ima 200 prava a nema zemlje, a nema silažu a nema niti sjena, na koji način će on to kupovati. To mislim da je to neizvedivo. Ulazni troškovi su glavni problem. Da, ulazni troškovi u proizvodnji. Zbog tih ulaznih troškova, najvećim dijelom su to … [[Govornik se ne razumije.]] stočari. Da su stočari imali zemlju, dio, bar 50% troškova u ovim oscilacijama, neki put je to dobro, neki put je manje dobro za njih, ovisno o cijeni kretanja njihovih glavnih proizvoda žitarica. Prema tome, o sijenu, o silažu ne možemo razgovarati o dovoženju. Vi možete na kotačima dovesti žito, pšenicu, kukuruz ili neke druge žitarice, ali ovo dvoje sigurno ne. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio poštovani kolega Mladen Madjer. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani ministre, kolega Križanić, govorili smo o skraćivanju procedure i svi se zalažemo da bude što manje procedure, a sada opet ubacujemo na kontrolu da ide, vi ste rekli da bi smanjili sa 30 na 15 dana, da daje svoje mišljenje županija, ali zbog čega je potrebno uopće da sudjeluju u tome županija? Ukoliko jedinice lokalne samouprave donose program, ide na usvajanje program, zatim donose i odabir, ide agenciji, mi opet ubacujemo županiju, koja nepotrebna u tom smislu i uvijek izigravamo, da idemo na još neke, moramo još neke dokumente. Mislim da je to u ovom momentu nepotrebno, a još, mislim da i politički se može dogoditi određeni problem. Znamo da pojedine općine jedna struktura, u županiji druga struktura i mogli bi se zaplesti bezveze. Mislim da nije potrebno da uopće županije sudjeluje u tom. Osim onih lokalnih samouprave koje ne donesu programe. To je regularno time. I kontrola programa je, jasno da smo stočarstvo, na žalost je na ovoj grani kojoj je. Ali, moramo paziti poštivam ovo da se javljaju stočari i u druge općine, to je u redu. Ali tko će kontrolirati gospodarski program? Sve je dobro napisano ovdje, ali iz iskustva, znam da nije u praksi baš takva kontrola i nadam se pojedini stočari prošvercaju, rade zemlju, a bojim se da ne bi uništili ratare koji, za sad imaju ratari imaju strojeve, kupili na kredit. Uništili smo stočarstvo da ne bi uništili ratarstvo. Moramo biti oprezni šta se tiče toga, svaka čast ja podržavam da treba stočarima zemlja, ali mora biti jaka kontrola.
Zahvaljujem kolegi Madjeru. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
Kolega Madjer, ja nemam problema s tim da li to baš mora biti županija, … [[Govornik se ne razumije.]] O tome smo raspravljali na odboru ili su prijedlozi da ne treba pa su bili prijedlozi da ima nekoliko stotina vjerojatno malih općina koje nemaju niti komunalnog redara, a kamoli službu koja može provesti najprije izradu plana, a kasnije provedbu natječaja. Pa smo rekli neka to ide na županiju da se ubrza proces u tom slučaju sigurno ne treba županija, kada županija u ime njih to napravi. O ovome vjerojatno će se predstavnik predlagatelja izjasniti zašto je on predvidio, ja pretpostavljam zbog toga jer se vjerojatno misli napraviti još jedan stupanj kontrole nad jedinicama lokalne samouprave odnosno izvršnih tijelima, čelnicima da se tu ne događaju nekakve kombinacije koje znamo svi da su vrlo lako moguće. Kontrole programa, danas smo govorili o savjetodavnoj službi, imamo inspekcijske službe, imamo sve moguće danas ARCOD-e kombinacije pa to je puno lakše danas iskontrolirati da li netko sije, obrađuje zemljište na način kao što je naveo u programu ili ne. ako se to moglo kontrolirati prije 20 godina, a sada ne može, ja onda ne znam kada će se moći.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. I posljednja replika po ovoj raspravi poštovani kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Križanić je govorio o problemu jedinica lokalne samouprave i imovini. Ja ću malo skrenuti pozornost na ošasnu imovinu. U zadnje vrijeme izuzetno puno imamo problema vezano uz ošasnu imovinu. Naime, ljudi se odriču, nasljednici se odriču imovine jer znaju da su dugovi puno veći od onoga što nasljeđuju. Po zakonu ta ošasna imovina postaje vlasništvo jedinica lokalne samouprave dobivamo kuće, automobile, dobivamo i zemljište. E sada vas ja pitam, što ćemo sa brojnim zemljištem, a u zadnje vrijeme je toga sve više i više. Evo kolega mi je baš govorio u Zagorju da jednostavno svaki mjesec ima neku ošasnu imovinu koju dobije, što će jedinica lokalne samouprave sa tom brojnom ošasnom imovinom, sa zemljištem koje dobiva, koje uglavnom nema nikakvu cijenu, nema dobru cijenu da bi se moglo prodati ili možemo reći da ustvari uopće nema potražnje za tom zemljom. To je jedan veliki problem, ne znam kako riješiti, a sada smo između dva čitanja ovog zakona. Iskreno rečeno nemam baš nekakav dobar prijedlog, ali mislim da bi trebali svi zajedno razmisliti kako možda pomoći jedinicama lokalne samouprave kako mi sa tom ošasnom imovinom ne bi se zatrpavali jer ako dobijemo zemljište od pola hektara svaki mjesec to će biti u godinu dana ne znam koliko zemljišta. Tko će to uzdržavati, a prodati se gotovo i ne može, da ne govorimo o troškovima javnog bilježnika o troškovima procjene jel nijedno zemljište, nijednu imovinu ne možete što ste naslijedili prodati bez procjene, to su izuzetno veliki troškovi, tu su problemi. I ja vjerujem da svi načelnici i gradonačelnici koji dobivaju takvu ošasnu imovinu jesu u problemima. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Prelecu. Odgovor kolega Križanić.
Hvala. Gospodine Prelec, ja nisam baš o tome govorio, ali sigurno da o tome treba povesti računa jel i sam sam bio dugogodišnji načelnik i znam da je to ogromni problem. kada je pola hektara u pitanju još je dobro, ali dobijete vi u Zagorju su vrlo male parcele pa dobijete desetak parcelica po 300 kvadrata ili 500 ili 1000. To je sigurno onda problem zbog svih tih procjena svaku tu parcelu treba dati procijeniti onda su problemi, onda idete na javne natječaje, onda to niko neće kupiti pa to ponavljate svake godine jedanput da ste vi svoj dio obaveza ispunili. Sigurno da je to problem, evo tu je ministar, državni tajnik to je sigurno više pitanje za njih nego za mene. Ne mogu vam odgovoriti, ali znam da je to veliki problem susrećem se s time i sam. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve replike po ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Štovani gospodine ministre, ostali predlagatelji, kolegice i kolege. Klub HNS će podržati u prvom čitanju ovaj zakon, ali imamo nekoliko primjedbi koje bi volio svakako da se razmotre. Prije svega općenito apsolutno pohvaljujemo i sami cilj izrade donošenja ovoga prijedloga. Prije svega samo ću navesti neke od razloga koje ono … i koje bi trebalo donijeti, a to je da bi se olakšalo raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem, omogućilo ostanak ljudi pogotovo mlađe populacije u ruralnim područjima okrupnjivanjem zemljišta. Također ono što je novitet ovim zakonom što bi sigurno volio podcrtati je mogućnost agencije da otkupi privatno poljoprivredno zemljište koje ponudi vlasniku po tržišnoj cijeni, koju ponudi vlasnik, ali i da da u zakup ako su vlasnici nedostupni ili nepoznatog boravišta, a zemljište se ne održava pogodnim za poljoprivrednu proizvodnju. To je sigurno na tragu onih svih rasprava, govorima u kojima govorimo o hektarima koja stoje zapušteni i ne znamo što s njima. Također i mogućnost zamjene poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države za poljoprivredno zemljište u privatnom vlasništvu pod određenim uvjetima isto jedan novitet koji sigurno treba poboljšati i unaprijediti i također uvjeti i postupak za osnivanje prava građenja na samom poljoprivrednom zemljištu i prava služnosti, sve sa onim glavnim i osnovnim ciljem da iskoristimo ono što imamo mislim najbogatije na svijetu što se tiče same zemlje. Ono što bi volio priupitati, a odnosi se vezano na zakup i na članak 31. kada kaže da je stavak 14. da je županija dužna dati mišljenje, isto tako i agencija je dužna dati suglasnost što provedbeno, tu sada nije navedeno, a ja vjerujem da će to svakako biti, koji su daljnji, možda da u obrazloženju samo nas obavijestite, što kada je to mišljenje ili suglasnost negativna, koji su daljnji neki pravni postupci, što se događa. Da li je to posebno povjerenstvo u županiji koja odlučuje o pristiglim odlukama općinskih ili gradskih povjerenstava odnosno vijeća koja odlučuju o zakupu i naravno isto je i u agenciji, kava je tu procedura? Da se ne bi dogodilo, a znamo da imamo tako kroz povijest različite strukture vlasti na različitim jedinicama i razinama pa da ne bi tu bilo možda nekih opstrukcija koje su povezani sa pritiscima kolega sa nižih razina. Ono također što se tiče zakupa što bi skrenuo pozornost, a to smo i u raspravi čuli vezano za pravo prvenstva na javnom natječaju za zakup članak 36 u kojemu smo dali prvenstvo vlasnicima stoke, odnosno stočarima u odnosu na dosadašnje zakupce, odnosno ratare. Smatramo da svakako treba, ja dolazim i Osječko-baranjske županije koja je po svemu jedan od najvećih proizvođača pa tako i po broju grla stoke. I sigurno znam i svjestan sam problema koje smo imali i od mljekarstva i nadalje i što znači za cijenu mesa uzgojiti jednu svinju i ono postići konkretnu cijenu koja je daleko manja od one što nalazimo u našim trgovinama i uvozu ali to je druga priča. Ali sigurno da njima treba pomoći. Ali bojim se ne možda na uštrb onih ratara, posjednika koji imaju nasade, koji su uložili i koji sigurno možda je to ovdje i spomenuto negdje, u raspravi, možda znaju i kvalitetnije proizvoditi taj isti repromaterijal ako hoćete za daljnju proizvodnju svinja. Dakle tu smatramo a to smo vidjeli i primjedbe HGK da bi to trebalo uvrstiti da postojeći posjednici ne mogu biti isključeni iz, odnosno dati manju prednost nego proizvođači stoke. Također, vidimo da, odnosno vidim da je u drugom, znači isti članak 36. u drugom stavku da su neke od redoslijeda prava prvenstva, kada su sve ostale stavke ispunjene pa se tu navodi ekonomska vrijednost poljoprivrednog gospodarstva od 8-100 tisuća eura. I kao druga, po meni bi trebala možda biti čak i prva, pravne ili fizičke osobe koje se bave poljoprivrednom proizvodnjom sljedećim redoslijedom: povrtlarstvo, voćarstvo, vinogradarstvo i maslinarstvo. Upravo to povrtlarstvo koje ovdje navedeno prvim smatram da bi možda trebalo uvrstiti u onu prvu kategoriju prioriteta jer mi moramo okrenuti se proizvodnji ratarskoj proizvodnji, onoj koja donosi visoku ili višu dodanu vrijednost. Mi ne možemo više, ne može ni jedno obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo preživjeti proizvodeći samo pšenicu. Pšenica je mjesec, dva mjeseca u vrh glave rada godišnje i naravno da za dva mjeseca rada ne možete živjeti 12 mjeseci, to je jasno. Nije nam tu nitko kriv, to je tako. Dakle mora se diversificirati. Mi nemamo toliko ogromne velike površine pa da bi nam se isplatilo i da smo konkurentni, to i sami znamo i zato i cilj ovog je zakona još okupljivanje ali moramo se okrenuti tim pojedinačnim povrtnim kulturama, odnosno povrtlarstvu jer sigurno tamo kroz edukaciju, kroz sve razne mjere može se napraviti dodana, viša dodana vrijednost. Kada govorimo također o zakupu ajmo reći ribnjaka, odnosno zakup dosadašnji ribnjaka, tu isto imamo jednu, ajmo reći prijedlog jedan da je stavljeno u kriterij da nije svejedno, znači bitno je da je osoba uredno ispunjavala svoj ugovor, međutim nije navedeno da je ta osoba investirala, kao prvi onaj kriterij pod A) i da zapravo ima, da se bavi baš ribarstvom i akvakulturom. … [[Govornik se ne razumije.]] smatram da to treba biti jedan od prvih kriterija. Također ono što možda zaključno i je neka još od ozbiljnijih stvari je članak 64. koji govori o pravu prvenstva za prodaju. Naime govorimo o dosadašnjem posjedniku, ako je u … [[Govornik se ne razumije.]] posjedu temeljem ugovora koji su istekli imaju pravo prvenstva. Ja se pitam što je sa onima kojima nisu ugovori istekli, koji imaju aktivan ugovor, koji su 2002., 2003., 2004. su išli ugovori na 10 godina pa su onda produžavani na 5 godina, on temeljem ovog slova nema pravo, znači može načelnik odlučiti prodati njegovu zemlju po isteku. Što je s time? Pogotovo recimo ako je riječ da mu je to, da ima 41 godinu i da ima samo tih 10 hektara, onda netko drugi kaže sa tim uvjetom da je mlađi od 41 i ima pravo prvenstva naspram njega. To prije svega govorim jer je bitno i kod financiranja i mjere 4 i općenito kada govorimo o dodanim vrijednostima i kolateralu, ako se govori o zemljištu na kojem su podignuti nasadi, a to je jako bitno naravno zbog vrijednosti i dobivanja kredita, to pogotovo u tom kontekstu dolazi do izražaja. Zato tu smatramo da bi svakako trebalo vidjeti ili izmijeniti ili dodati da li postojeći isto koji imaju ugovore nisu u nekoj nepovoljnijoj poziciji ako se odluči prodavati samo zemljište. Evo zaključno ja bih volio da se razmatraju ovih nekoliko naših napomena i svakako još jednom ponavljam da će klub HNS-a podržati ovo u prvom čitanju i svakako da između dva čitanja ako bude bilo još ćemo dati konstruktivnih prijedloga. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Stjepanu Čuraju na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre, državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pa evo možemo to konstatirati, ja mislim da ćete se svi složiti da stanje u poljoprivredi nije dobro, odnosno izuzetno je loše. Razlog jedan od toga je i loše raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. I svaki novi zakon koji će biti ovdje upućen i koji će se donijeti mislim da bi trebao riješiti da se ide korak naprijed. Ja se nadam da i ovaj zakon će biti korak naprijed. Ono što ja sa svoje strane mogu reći a imam iskustvo kao čelnik jedinice lokalne samouprave a i živim u jednom ruralnom području, da vidim dosta problema u poljoprivredi a jasno to je vezano uz raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. Prvo ono što evo kod nas je evidentno, zapuštenost poljoprivrednih zemljišta. Kada se vozimo vani u inozemstvo a ne moramo daleko, možemo samo do Slovenije ili Mađarske, onda vidimo da gotovo zapuštenih poljoprivrednih površina i nema. A ovdje kod nas, u nekim jedinicama lokalne samouprave, siguran sam da je to i 50% poljoprivrednih površina. Zašto? Ja pokušavam razgovarati sa ljudima zašto ne obrađuju svoju zemlju a onda ima različitih razloga zašto oni to ne rade. Prvo, kažu ne isplati se. Ja vjerujem da ima, jasno puno u tome, da se ne isplati pogotovo male poljoprivredne površine. Drugo, kažu mi ljudi nemamo vremena za to. Naslijedili su neku zemlju, rade i nemaju vremena. Jasno da i to može biti razlog zbog čega imamo zapuštene poljoprivredne površine. Postoji razlog da imamo i satara domaćinstva. Ljudi koji jednostavno ne mogu iz nekog razloga to raditi baš zbog godina ili invaliditeta. I sve to ja bi rekao, postoji više-manje razlozi, međutim i dalje imamo 50% nekorišteno zemljište. Evo ja sam u svojoj jedinici lokalne samouprave napravio jedan registar neobrađenog poljoprivrednog zemljišta i svi oni koji ne mogu iz ova tri razloga koje sam naveo, možda i još nekih razloga, moraju se javiti u taj registar poljoprivrednih zemljišta. I ako se jave, onda mi to zemljište dajemo nekom drugom tko želi obrađivati, damo u zakup, jasno, bez naknade. Ja moram reći da tu dosta veliki uspjeh smo postigli, ima jako puno još uvijek ljudi koji žele obrađivati zemlju, bave se stočarstvom ili ne znam, isključivo poljoprivredom, i tu ima dosta uspjeha ali moram reći da oni koji ne da ju u registar zemljište, njih kažnjavamo. Mislim da je to najveća stimulacija da se ljudi pokrenu, kazne. I zato se slažem s ovim novim odredbama koje ste vi stavili ovdje u zakonu, kazna je nužna kod naših ljudi. Ali i stimulacija. Kazniti i stimulirati da jednostavno nema nesređenih poljoprivrednih zemljišta. Jasno da su i drugi problemi u poljoprivredi odnosno u raspolaganju poljoprivrednom zemljištu, to su male parcele. Ja sam malo i dotaknuo ovdje primjer Slovenaca, kad sam razgovarao sa kolegama županima, oni su u nivou načelnika i gradonačelnika, kako su oni riješili da nemaju tamo gotovo nitko nema, neupotrjebljene poljoprivredne površine, jasno, oni kažu kaznom ali i puno veće su poljoprivredne pa se vjerojatno i isplati. Nema cijepanja poljoprivrednih površina. Kažu kod nas imamo jasno, oca koja ima 4 sina, u Hrvatskoj ej to bio primjer pa sad budemo raspodijelili tih 1 hektar na 4 dijela, svaki će dobiti jednu četvrtinu, ne, kod njih toga nema. To je u zakonu donešeno, da nema cijepanja poljoprivrednog zemljišta. Može dobiti, mislim da je kod njih u zakonu najstariji sin dobiva zemljište u potpunosti. Mislim da je to jedna dobar primjer i mi moramo se jednostavno učiti na takvim dobrim primjerima i to ima smisla. Onaj drugi problem koji ja vidim u poljoprivredi je strategija. Mi strategiju od kad imamo hrvatske države, nemamo. Ili je nemamo ili ju nismo ni implementirali. Za to nije kriv ministar Tolušić, koji je evo ga, dobro priliku svega godinu dana da vodi ovaj resor, krivi su svi ministri do sada. Sve Vlade do sada. Ali jasno da je krivica i nama zastupnicima koji nismo dovoljno dobro možda provodili zakone ili predlagali zakone kako poljoprivredna površina ne bi bila neobrađena, kako ova država bi mogla živjeti od poljoprivrede. Pardon, ne bi mogla živjeti ali bi mogla biti jako dobar smjer. Ja ću reći da vezano uz strategiju da hrvatska poljoprivreda od osamostaljenja kontinuirano nazaduje. Od izvoznika hrane, postali smo zemlja koja uvozi hranu u vrijednosti preko 2 i pol milijarde eura godišnje. Istovremeno, ostvarujemo vanjsko-trgovinski deficit od milijardu. U pokušaju da se prikaže situacija, ukaže na uzroke takvog stanja u posljednje vrijeme, o poljoprivredi se u svim medijima i na mnogobrojnim konferencijama naveliko piše. Krivca za loše stanje neki ide u državnoj politici prema poljoprivredi, drugi u nesređenom tržištu a ima i onih koji medijima spočitavaju da doprinose takvom stanju. Činjenica je da mediji doprinose takvom stanju. Da postoji precizan uređaj koji mjeri stupanj nečije krivnje na popisu sigurno ne bi tržište i mediji, ali bi se pojavio jedan novi čimbenik a to je i sami proizvođač. U našem narodu postoji prastara izreka, kaže „Pomogni si sam pa će ti i Bog pomoći“, i sad je pitanje koliko su si doista i sami proizvođači, poljoprivrednici pomogli. Postavljaju se pitanja koliko smo se udruživali, koliko su se udruživali? Koliko su se umrežavali? Koliko je bilo spremnosti zajedno sa strukom i znanošću dignuti glas protiv takvog stanja? Koliko smo bili otvoreni za učenje i dijeljenje vlastitog znanja? Jesmo li svi bili spremni preuzeti odgovornost za vlastitu sudbinu? Koliko su bili prilagođeni promjenama na tržištu? Ova lista pitanja nije zatvorena. Uloga države za loše stanje u poljoprivredi je neupitno. Poljoprivredne politike koje su sprovodile proteklih 25 godina dovele su do zabrinjavajućeg stanja u hrvatskom selu. Ne samo konstantan pad poljoprivredne proizvodnje nego i depopulacija i starenje ruralnog prostora te pogrešna zemljišna politika kao preduvjet svake poljoprivredne proizvodnje direktna su posljedica neučinkovitih i neprimjerenih rješenja. Politike u kojima je često sudjelovala i znanstvena zajednica su se krojile bez direktnog sudjelovanja glavnih čimbenika a to su poljoprivredni proizvođači. Što se zapravo dogodilo? Poljoprivredni model koji je bio na snazi od osamostaljenja je nestao a nije stvoren niti ponuđen novi, bilo od strane bilo od strane samih proizvođača. U potpunosti je izostala strategija razvoja. Nažalost, kod nas prevladava mišljenje da država mora rješavati sve probleme s kojim se suočavaju poljoprivredni proizvođači. Takav pristup doveo je do nezainteresiranosti, nespremnosti i pasivnosti proizvođača za promjenom, inovacijama u bilo kojem segmentu vlastitog djelovanja od proizvodnog do tržišnog. Ono što država mora osigurati je poticajno, pravno i gospodarsko okruženje temeljen na jasnoj viziji i strategiji. Treba nam strategija, to je neupitno. Ja mislim da, ali jasno da u tu strategiju treba uključiti prije svega struku, poljoprivrednike, a tek onda zadnje nas, politiku, koju ćemo donijeti adekvatne zakone. Ja se nadam, da u pisanju ovog zakona, je maksimalno bilo uključena struka i poljoprivrednici, ono najvažnije poljoprivrednici. Hrvatska poljoprivreda zaostaje u konkurentnosti i razvoju u odnosu na planirano i željeno, tijekom cijelog razdoblja neovisnosti. Potreba stabilizacije, ratarske, voćarske i vinogradarske proizvodnje, očituje se u stalnom padu ukupne proizvodnje. Od početka stoljeća do danas i to za gotovo polovicu. Pred statističkim podacima, a ja kad sam pročitao ove statističke podatke, neću vas previše gnjaviti, nego ću samo reći one koje su stvarno zbunjujući i gotovo nevjerojatni, kaže ovako. Prema statističkim podacima, više od 140000 proizvođača u RH, proizvodi isključivo žitarice, a 60% njih proizvodnju organizira na površinama manjim od 2 hektara. Svega 1,6 proizvođača posjeduje preko 20 hektara poljoprivrednih površina, 1,6% proizvođača, dok, sa proizvodnjom uljarica bavi se više od 12000 proizvođača sa nešto većim posljedicama posjedima od proizvođača žitarica. Ima tu još dosta zabrinjavajućih podataka, neću sve čitati, ali u svakom slučaju, mislim da je ovo odraz jednog lošeg stanja u poljoprivredi. Što želim u stvari i što bi trebali napraviti sa ovim novim zakonom o poljoprivrednoj površini. Mislim da bi trebalo aktivirati sve poljoprivredne površine. Apsolutno sve poljoprivredne površine. I ovo bi trebalo biti jedan prvi iskorak u tome da Hrvatska proizvodi dovoljno hrane za sve svoje potrebe. Ne mislim da nećemo više uvoziti hranu, ali da više proizvodimo, nego što trošimo, to sigurno Hrvatska može. Neki podaci su, da Hrvatska može proizvoditi hrane za 25 milijuna ljudi, a mi ne proizvodimo za 4 milijuna. I ona druga prilika koju ja vidim u poljoprivredi, jasno, preko poljoprivrede, imati dovoljno hrane i za turizam. Kad idemo na more, onda vidimo da u hotelima, restoranima, veliki postotak hrane nije hrvatskog porijekla. Slavonci imaju viška, ne mogu plasirati hranu kod nas na domaćem tržištu, a mi više od 50% hrane plasiramo preko turizma strane proizvodnje. Možemo govoriti da je to atak na izvoz. Kako postići sveo ovo što sam rekao, znači, aktivirati sve poljoprivredne površine, imati dovoljno hrane za svoje potrebe i za turizam. Ja mislim da treba, prije svega krenuti sa kažnjavanjem neobrađenih poljoprivrednih površina. Ali ne samo s kažnjavanjem, nego i pomoći svakom poljoprivredniku. E sad, tu je pitanje kako pomoći. Pročitati ću nešto što me dojmilo, a izgovorio je gospodin Matija Brlošić kaže, ako u Hrvatskoj nije dozvoljena upotreba nekih herbicida, a to koristi netko u Srbiji, s čime se dodatno pojeftinjuje proizvodnja, tada nije u redu da ta roba završi u policama naših trgovina. Na tržištu moramo biti pod istim uvjetima, a neki proizvođači, onda neka odluče što će kupiti. Ovo govorim u smjeru onoga što je ministar Tolušić pokrenuo, pokrenuo, da svi oni koji misle uvoziti hranu u Hrvatskoj, trebaju proći određene inspekcijske nalaze. I kaj se dogodilo? Inspektor je to pokrenuo i to je vrlo vrlo brzo stopirano. Zašto? Zbog pritisaka. Pritisaka zemalja bivše Jugoslavije, uvozničkih lobija. Dal nam je to trebalo? Ja smatram, a nema smisla da govorim u superlativu ovo ministru Toloušiću da je to potez bio jako dobar. Ali očito se nekome u Vladi ili premjeru Plenkoviću, to nije dopalo. Zato dajem podršku ministru Tolušiću za takve akcije. Kad Hrvati i hrvatski proizvođači žele plasirati robu u Mađarsku ili Sloveniju, EU, onda nađemo 100 razloga zašto to ne smijemo. A Hrvatska postaje el dorado, za sve oni koji izvoze robe sumnjive, ugl. sumnjive kvalitete. Ovo nije apel da nećemo više imati mađarske jabuke ili bosanske jagode ili mandarine, ne. Ali da trebamo uvesti strogu kontrolu, svega onoga što uvozimo, apsolutno treba, da. Ali pomoći našim proizvođačima da mogu plasirati robu van. U Mađarskoj to baš nije tako lako. Razgovaram s nekim proizvođačima koji su evo pokušali na to tržište plasirati robu, nije to lako. Mađari su jako dobro to regulirali svoje tržište i zaštitili svoje tržište. Mi to ne radimo. I kad ministar to pokuša, onda ga brzo poklopimo. Evo, to su neki od problema, a vidim da mi vrijeme ističe i nisam sve stigao reći, pa ću probati u replici, u svakom slučaju mislim da trebamo podržati svako nastojanje da poljoprivreda bude grana od koje će ljudi moći živjeti. Da poljoprivreda bude onakva kakva, kakvi svi priželjkujemo i da nam sela ne budu prazna. To je politika protiv iseljavanja. SDP će biti za ovaj zakon, ali između ovog prvog i drugog čitanja, nadam se da ćete uvažiti neke naše sugestije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Prelecu na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio, poštovani kolega Mladen Madjer. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Prelec, vi kao čelnik jedinice lokalne samouprave, sigurno znate koje su sve veće i veće obaveze jedinica lokalne samouprave, a s obzirom da pozdravljam ovo da je prošlo, što se tiče, raspolaganje poljoprivrednim zemljištem na jedinice lokalne samouprave, jasno da to pozdravljamo. To su do sada radile agencije i pokazalo se da nije bilo uspješno, ali određene agencije su i dobivale određena sredstva za to. Pa mislim da bi bilo dobro da određena sredstva se prebace sada jedinicama lokalne samouprave koje su dobivale agencije, a nisu obavile posao kako spada. A također vrlo zanimljivo članak 25. stavak 6. prijedlog je da sredstvo ostvareno od naknade za promjene namjena su prihod državnog proračuna 70% i 30% jedinicama lokalne samouprave. Pa vas ja pitam, da li vi smatrate da je to uredu ili da je to obratno, da je 70% jedinicama lokalne samouprave, a 30% državi?
Zahvaljujem kolegi Madjeru. Odgovor kolega Prelec. Izvolite.
Hvala. Da, slažem se da bi taj omjer trebao biti u svakom slučaju u korist jedinica lokalne samouprave. Ali slažem se s time kada kažete agencije su dobivale sredstva. Mi i dalje imamo agencije, ne znam da li će se one ukinuti ili će dobiti neki drugi značaj. Ovo stvarno nije ništa zajedljivo nego neki drugi značaj, sve se prebacuje ja jedinice lokalne samouprave. Tko će preuzeti tu obvezu i da li će neke jedinice imati mogućnosti o svemu tome brinuti, čisto sumnjam. Znamo da imamo jedinice lokalne samouprave koje imaju ne znam, dvoje, troje, četvero zaposlenih, koje imaju skromne proračune, da li je to moguće? Bojim se da nije i tu će vjerojatno onda morati intervenirati ili ministarstvo ili agencija da pomognu tim malim jedinicama lokalne samouprave. To je nešto što nas sve zajedno čeka i mislim da bi se trebalo aktivno uključiti i udrugu gradova i udruga općina da daju svoj prijedlog na koji način to osmisliti. Jer ovaj zakon u suštini ide u dobrom smjeru, mislim da jedinice lokalne samouprave trebaju preuzeti odgovornost raspolaganjem poljoprivrednim zemljištima jer je to na njihovom području. Ne može država u 500 i više jedinica lokalne samouprave voditi brigu, to je tisuću, tisuću problema, a znamo kako je i sa Ministarstvom državne imovine da to jednostavno nije moguće. Ovo je dobar smjer, ali dajte maksimalno konzultirajte udrugu gradova, udrugu općina koji će dati sigurno u pozitivnom smjeru svoja nekakva rješenja. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Prelecu na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio poštovani kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Kažete kolega Prelac, kažu seljaci ne isplati se. Pa kako gdje, ja se pitam kako to da se u Istri isplati proizvoditi, kako to da se u Međimurju isplati baviti poljoprivredom, a u Slavoniji ne. Ovi u Istri se moraju mučiti na onoj škrtoj zemlji, a u Slavoniji zabodete metlu, a ona će dogodine prolistat. Moramo analizirati zašto se to događa, neki razlog postoji. zašto? Ja ga ne vidim. Možda smo mi krivi ovdje u Saboru jer smo donosili krive mjere i vlade, ne ova ministra Tolušića nego sve vlade do sada. U svima njima do sada je koalicijski partner bio HSS koji je imao koncepciju malog seoskog gazdinstva koje je u pravili staro seosko domaćinstvo, koje nije sposobno obrađivati zemlju. Pa imamo sistem poticaja po hektaru, bez obzira da se obrađuje ili ne, umjesto po onome što je proizvedeno na tom hektaru. Posve krive koncepcije. Uvozni lobij, ima li ova Vlada ako nijedna dosadašnja nije imala snage suprotstaviti se uvoznom lobiju, koji uvozi jeftiniju i lošiju hranu iz inozemstva umjesto da potičemo vlastitu poljoprivredu. Ali taj uvozni lobij on je opasan, on je snažan, nije lako se s njim uhvatiti u koštac. Ali nama treba nova koncepcija, ne samo ovakvi zakoni koji će kozmetički nešto popraviti. A generalno smjer je loš i ako nastavimo lošim smjerom, mi možemo tu i tamo nešto popraviti, ali nećemo polučiti nikakav rezultat. To je osnovno pitanje.
Zahvaljujem kolegi Staziću. Odgovor kolega Prelec. Izvolite.
Da, među ostalim sam rekao da se nekim ne isplati. Jasno postoje raznorazni razlozi zašto se nešto ne isplati, neko se nije prilagodio tržištu, neko ima premalo zemljišta pa ne proizvodi dovoljno, neko bi se trebao vjerojatno i udružiti da bi to mogao plasirati, sve su to neki razlozi koji objektivni. Vi ste malo napomenuli poticaje, jasno da bi se isplatilo onima koji dobivaju poticaj, ali upravo tu vidim jako, jako puno problema. Ja mislim da naša država kaj se tiče poticaja radi apsolutno krivu stvar. Vidio sam puno, puno situacija gdje dobivaju poticaje ljudi koji apsolutno nemaju veze sa poljoprivredom. Imaju zemljište, prijave sve to skupa, dobe poticaj, nikad tamo nisu niti nešto imali bilo kakvu kulturu, niti su imali koze, niti su imali krave, ništa. Tu trebamo napraviti jednu jako veliku kontrolu, na tom dijelu odlaze nam milijuni, ja ću reći stotine milijuna. Pa imamo primjere da neki od bivših ministara su se gotovo, odnosno ne gotovo obogatili sa poticajima. To je nešto što moramo jednostavno voditi brigu. Dalje, ja mogu postaviti pitanje da li neko postavi pitanje, ako proizvođač dobije poticaj, da li je ta roba završila na tržištu, da li je na tu robu ikad plaćen PDV, da li to neko kontrolira. Ako država daje poticaje od stotine tisuća kuna ili milijuna nekom proizvođaču, a on to proda na crnom tržištu, kakva korist država ima od toga ako taj poticaj je išao u smjeru da se čovjek obogati, a nije ni ono najmanje platio PDV državi. To je nešto što me isto zabrinjava, ali jako puno poljoprivrednika upravo tu zamjeraju Vladi i zakonima koji to nisu definirali.
Zahvaljujem kolegi Prelecu na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Prelec. Javio sam se za repliku kada ste spomenuli riječ strategija, nakon što je čovjek stariji sve manje u to vjeruje, kada govorimo o strategijama i reformama. A ono čemu vjerujemo su zakonska rješenja i tu treba stajati. Možda je to na tragu onoga što me je kolega Lovrinović prije pitao, šta je zapravo smisao ovog zakona i šta želimo. I možda da je to u uvodnim odredbama pisalo što se želi proizaći iz ovog zakona možda bi mi sada lakše razgovarali. Evo stavit ću za primjer članak 36. stavak 6. gospodarski program sadrži, pa između ostalog podatke o novom zapošljavanju. Ovdje je ključno pitanje zašto ne stoji zapravo podatke o zapošljavanju, tj. koliko zaposlenih će biti u tom poljoprivrednom gospodarstvu. Mi imamo negdje milijun i 100 tisuća upisano u ARKOD zemlje u RH, 150 tisuća poljoprivrednih gospodarstava, negdje je procijenjeno da 50 tisuća zaposlenih je u poljoprivrednom sektoru, to je negdje 3,5% ukupnog stanovništva. U prosjeku u EU je 4,7%. I to je ključno pitanje i to bi trebali riješiti i zakonskim prijedlogom a kasnije onda da uđe u strategiju. Koliko ljudi treba živjeti od poljoprivrede u RH? Koliko može živjeti od poljoprivrede? Koliko treba biti poljoprivrednih gospodarstava i koliko ljudi zaposlenih u tom sektoru? To bi bilo ključno pitanje da mi onda na kraju krajeva prestanemo jedni druge farbati, da se tako izrazim. Jer gledajte Slavonija pusti, u Slavoniji sve manje ljudi ima. Ne samo u Slavoniji, ali evo ja sam iz Slavonije pa tamo. Možda je to cilj, možda baš tako treba biti. Ako mi ne donesemo drugačije mjere tome će tako i biti. Znači imamo toliku površinu zemlje, koliko ljudi od te zemlje može živjeti, u tom smislu bi trebao ići zakonski prijedlog i onda i gospodarski program i mislim da bi u ovome zakonu on trebao zauzeti malo vidljivije i bolje mjesto. Evo, hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Odgovor kolega Prelec izvolite.
To je ono što sam govorio da mi moramo imati strategiju. Vi ste govorili da u nekim državama ima 4,7% zaposlenih u poljoprivredi. Ja smatram da evo da ima Hrvatska 4,7% zaposlenih u poljoprivredi vjerojatno ne bi imali toliko iseljenih mladih ljudi iz Slavonije, iz Baranje, iz svih područja. Znači strategija je osnovna stvar, da vidimo u kojem smjeru idemo. Mislim da bi ta strategija trebala govoriti o tome da se treba bazirati na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, jasno, ne obiteljska poljoprivredna gospodarstava koja imaju pola hektara zemljišta nego one koje imaju 10, 20 ili više hektara zemljišta ali i ona najvažnija, a govorio sam ovdje da mi imamo jedan veliki broj i veliki postotak onih poljoprivrednika koji siju pšenicu. Pa mislim da jedino pšenice imamo viška u Hrvatskoj. A voće, gotovo sve voće i povrće uvozimo. Znači tu treba država odigrati jednu ključnu ulogu, napraviti strategiju ali i sustav poticaja treba napraviti na taj način da nećemo poticati pšenicu, nećemo poticati kukuruz kojeg imamo dovoljno, ajmo poticati one kulture koje uvozimo. Tu je bitna strategija i onda ćemo imati zaposlenost onakvu kakvu bi htjeli. Jasno da taj postotak neće biti 10, 20% jer onda idemo u jednu sasvim drugu krajnost. Ali u svakom slučaju strategija je osnov svega koja će definirati koliko ljudi i u kojem smjeru idemo.
Zahvaljujem kolegi Prelecu na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine Prelec vi i da niste rekli čime se bavite da se iščitati da ste čelnik jedinice lokalne samouprave i da živite sa svojim ljudima na terenu i da to zapravo osjećate i to se osjetilo u vašoj raspravi. Kada ste spominjali Sloveniju da se zemlja nasljeđuje sa najstarijim sinom, to baš i nije točno već sa onim koji ostaje na zemlji, dakle nema cijepanja već se daje onome koji ostaje na zemlji, to je nešto slično i Austrijanci rade. No, treba zapravo reći da i moramo se složiti da je ova strana HDZ-ova održala svoje obećanje iz svog predizbornog programa i da nakon 10 mjeseci rada uz niz analiza, uz struku, uz poljoprivrednike zapravo uputila ovaj prijedlog zakona u Hrvatski sabor, ovdje danas ispred nas, ispred saborskih zastupnika. I ono što vi kažete mi nismo poljoprivrednici da o ovome odlučujemo ali činjenica je nakon temeljitih analiza struke i svih onih koji su sudjelovali u javnoj raspravi mi ćemo zapravo amenovati ovaj zakon kada budemo u drugom čitanju govorili još o njemu, nadopunjavali ga, odnosno kada budemo glasovali o njemu. Vi ste stvarno seriozno prišli ovome zakonu i to vas jako interesira i iz vaše podsvijesti se zapravo da iščitati da vi jako cijenite hrvatskog poljoprivrednika stočara i rekli ste da on ne trpi lošu politiku i da vam je zapravo žao hrvatskog stočara, poljoprivrednika, seljaka. No, da ste recimo pogledali fonogram kada smo razgovarali 2013. godine ovdje onda smo zapravo govorili o tome da je trebalo poslušati ljude, struku, poljoprivrednike i onda nam se ne bi dogodilo to da čekamo 3 ili 4 godine. Zato vam, za mene je ovo revolucionaran iskorak jer smo dopustili da sa razine države zapravo jedinice lokalne samouprave odlučuju o raspodjeli poljoprivrednog zemljišta i s time se i vi, nadam se trebate složiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Babiću na replici. Odgovor kolega Prelec, izvolite, u svemu se slažete, vidim vas dvojica.
Pa vidim da vrlo često se događa da se lijeva i desna strana slaže i to je jako dobro, znači da idemo u dobrom smjeru, ali morate više uvažavati oporbu kada predlažemo neke stvari, kada govorimo o onome što znamo. Ja sam tu govorio i u cijepanju a vi ste to rekli, primjer Slovenaca. Ali imamo i još jednu stvar koju trebamo pokrenuti a to je komasacija. Mi moramo pokrenuti komasaciju na našem području, na koji to način napraviti, jasno da tu treba uključiti struku, poljoprivrednike, pitati njih a onda mi na onom krajnjem, na onom kraju moramo donijeti zakone koji će to omogućavati. Ja smatram da poljoprivreda ne može biti ozbiljna sa malim poljoprivrednim gospodarstvima i sa malim zemljištem, znači komasacija je bitna a tu u ovom zakonu nismo se baš dotakli, gotovo ništa, što se tiče komasacije. Nadam se da će u drugom čitanju biti više od toga i da ćemo imati jedan dobar smjer u tom smislu.
Zahvaljujem kolegi Prelecu na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, članovi ministarstva i državni tajniče. Pa evo kolega Prelec ja sam danas oduševljen vašom raspravom s obzirom da ste pohvalili sve mjere koje je u zakonu ministarstvo stavilo i da ste još išli u nadogradnju onoga što je potrebito za razliku od 2013. kada su klub SDP-a hvalio nešto što smo mi odbili energično i što je klub HDZ-a bio protivan tomu. Izvadio sam sve fonograme iz prvog i drugog čitanja, proanalizirao ih i došao do zaključka da ste tada stvarno hvalili ono što je doprinijelo tome da je danas skoro milijun hektara pustog zemljišta. Da je zakon napisan u gigantu, i poslan u ministarstvo i to smo presreli i to sam tada govorio. Gigant je propao, zemljište je još uvijek u upravljanju. I ja nisam protiv toga da veliki mogu bolje, kvalitetnije ali zašto mali propadaju zbog tih velikih? Zbog ne konkurentnosti? Zbog svega ono što se dogodilo a najgori nazivom mogli smo reći bahatosti. Nerazumijevanja. Jakovina je tvrdio i striktno stajao i govorio kako tim zakonom se stavlja u funkciju svo zemljište a da tada je samo 30% obrađeno, a 70% neobrađenoga. To sve proizlazi iz ovih rasprava koje su 2013. godine. uzalud vrijeme, novci, naša žuč i sve se to prolilo u ovom Domu, ostala je zemlja pusta i milijuna hektara je danas neobrađenoga. Evo to je doprinijelo, ona striktna podrška, partijskog rukovodstva, tako mora biti i gotovo je. Ja sam govorio i završnu riječ u ime kluba, … [[Govornik se ne razumije.]] o tom zakonu i rekao sam da ga ne podržavamo, da nije dobar i da ne vodi dobromu.
Zahvaljujem kolegi Đakiću na replici. Odgovor kolega Prelec. Izvolite.
Pa kolega Đakić malo ste vi mene malo krivo shvatili, nisam ja baš toliko hvalio ministra Tolušića i ovu politiku, ali znam da niste ni vi toliko mene hvalili, sad ćemo malo ipak definirati to. Ja mislim da je HDZ ovaj resor poljoprivrede vodio 3/4 hrvatske države. I sve ovo vi što kažete to je točno da je loše stanje u poljoprivredi, da ga treba popraviti ali vi ono referirate se kao evo zadnjih 4 godine ste vi to vodili, vi ste upropastili hrvatsku poljoprivredu. Ne, upropastili hrvatsku poljoprivredu su ja bi rekao, svi pomalo ministri koji su dosada vodili ovih 25 godina hrvatsku državu, svi pomalo, sve Vlade pomalo, a i mi svi zastupnici koji smo ovdje smo tome kumovali. Ja mislim da evo ovaj zakon, moje mišljenje, ide u dobrom smjeru, treba ga popraviti, trebate uvažavati naše mišljenje ali baš ove hvalospjeve kao što ste vi rekli, nisu to točno, nisam ja baš toliko hvalio i puno toga treba popraviti. A bio bi i sretan da u onom 7. sazivu a bili ste ovdje u 7. sazivu kao i ja, i ovdje većina mojih kolega, da ste vi uvažavali naše prijedloge, odnosno mi smo uvažavali vaše prijedloge, kao što vi danas ne uvažavate naše prijedloge. To je ono što smo mi danas konstruktivna oporba, jesmo, trudimo se, želimo dobrobit u ovom slučaju poljoprivrede i hrvatske države a to baš nisam s one strane primijetio u nekim drugim sazivima kad smo mi vodili i Parlament i državu. Evo tako da ne bi bilo baš sve idilično, moram malo ovako evo, dolijevati ulje na vatru.
Zahvaljujem kolegi Prelecu na ovom presijeku povijesti nekih događanja. Prelazimo na slijedeću repliku, uvaženi kolega Željko Lenart. Izvolite.
Evo zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo drago mi je kolega Prelec da ste se malo ispravili sad na kraju vaših rasprava. U vašoj raspravi evo neke stvari se čini da ste malo pobrkali šalice, ministar nije niti ukinuo niti uveo inspekciju na granicama, znači prema zemljama EU-a nego je povisio cijenu pa se dogodila bura koja se dogodila. Nažalost, ni to nismo napravili sa nekakvim predviđanjima kolika će šteta biti za to eto, ali hvala bogu, završilo je bez nekih velikih šteta za RH a moglo je biti daleko dalje. Ovo ste dobro rekli da su svi ministri i sve Vlade koje su brljali po hrvatskoj poljoprivrednoj politici i donosili zakone, odgovorni za stanje u hrvatskoj poljoprivredi danas, kako nekada bivši naš ministar, tako i vaš, a kao što ste rekli, HDZ je tu najduže prste u igri pa mislim da su oni i najodgovorniji za tu cijelu poljoprivrednu politiku. No, nažalost, tko snosi odgovornost manje je danas bitno jer situacija u poljoprivredi takva kakva je, vrlo loša i teško da će se brzo popraviti. Što se tiče poticaja, to su u biti potpore, ne poticaji, danas je nezamisliva poljoprivredna proizvodnja bez potpora, cijene na burzama proizvoda su takve da bez potpore koje daje države jednostavno bi bilo neisplativo proizvoditi i proizvodnja pogotovo žitarica, ne bi bila zamisliva, tako i mlijeka i mesa. Isplativost proizvodnje obiteljskih gospodarstava ili nekih drugih, ajmo to prepustiti njima, nek oni sami odluče da li im se isplati ili ne, postoje neki od 200 hektara koji kažu da im se ne isplati, postoje neki sa 5 ili 10 hektara koji kažu da im se isplati. Ali cijelo vrijeme mi pokušavamo u državi na neki način reći nekim vama se isplati, vama se ne. pustimo proizvođačima da oni to sami odluče. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Lenartu. Odgovor kolega Prelec. Izvolite.
Kad sam govorio o uvozu iz zemalja bivše Jugoslavije i naših susjeda koji su se digli na zadnje noge, govorio sam o tome sa naslova toga da jednostavno ne smijemo dozvoliti Eldorado u Hrvatskoj. Ja ću pročitati nešto što je preporuka Europske komisije. Veli, od Europske komisije samo smo tada zatražili informacije o mjerama koje države članice mogu oduzeti kako bi spriječile uvoz poljoprivrednih proizvoda tretirani agrokemijskim sredstvima koje nemaju odobrenje za upotrebu u EU. Što znači treba učiniti? Samo treba pojednostaviti i uzeti pravilnik EU-a o uvozu poljoprivrednih proizvoda u hrvatsku državu. To je ono što sam rekao i pohvalio sam ministra Tolušića u tom dijelu da je pokušao nešto napraviti za hrvatsku poljoprivredu, ograničavajući nekontrolirani uvoz i smatram da to i dalje možemo, ali na način ne da zaratimo sa susjedima nego da jednostavno samo te pravilnike EU-a koristimo. Danas vidim da baš nemamo previše uspjeha sa susjedima iako nam hrvatsku državu vode diplomati i predsjednik Sabora je diplomata i predsjednike Vlade i Predsjednica države je iz diplomacije a mi smo se gotovo sa svima zaratili. Nadam se da to neće biti i dalje tako nego da ćemo živjeti onako kako i treba, sa susjedima u jednom boljem i ljepšem okruženju.
Zahvaljujem kolegi Prlecu na odgovoru. I posljednja replika po ovoj raspri, poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, u svojoj raspravi rekli ste da biste voljeli da zaista što više, odnosno, sva poljoprivredna zemljišta budu u funkciji, odnosno, da ih stavimo u funkciju u budućnosti. Pa upravo mislim, da i mjere koje su predviđene ovim zakon, odnosno, točno čl.14. pogotovo ide u tom smjeru, osim ovih drugih mjera o kojima smo već dosta govorili, tijekom ove sad rasprava i replika vezano na davanje zemljišta od strane jedinica lokalne područne samouprave, odnosno države na korištenje. Mislim da ovaj čl.14. isto tako važan, da kod privatnog zemljišta koje nije u funkciji, također postoji mogućnost, da se ono da u zakup do 5 godina i da se na taj način jednostavno i takvo zemljište gdje su vlasnici nedostupni, a zemljište ustvari ne služi svojoj svrsi, da se s njime raspolaže. Mislim da takvog zemljišta na terenu imamo puno i da je dobro da se takvo zemljište stavi u funkciju. A da se ustvari ona sredstva od zakupnine koja se ubiru i u tim slučajevima stavljaju na poseban račun, da se od tih sredstava, dio odvoji za stavljanje zemljišta u funkciju, što mislim da je također dobro rješenje. Ovim zakonom svjesni smo, nećemo riješiti sve probleme u poljoprivredi, ali također smo čuli najave, donijeti će se i drugi zakoni, ovaj zakon rješava, ajmo reći tako davanje mogućnosti, da oni koji nemaju dovoljno zemljišta, da ga i okrupnjavanjem i na sve ove druge načine dobiju i da mogu imati zemljište koje će obrađivati ili u poljoprivrednu svrhu ili u svrhu uzgajanja stoke. A svi ostali alati će biti riješeni kroz druge zakonske propise. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Jelkovac. Odgovor kolega Prelec. Izvolite.
Malo ste me podsjetio na nešto što sa zaboravio reći a to je problem jedinica lokalne samouprava, kako kažnjavati neobrađeno poljoprivredno zemljište, koje nema vlasnika. Sad kažu, sve ima vlasnika. Jasno da se događa situacija kad se ne naprave ostavinske rasprave. Evo ja sam imao takav jedan primjer, gdje sam se borio sa nasljednicima koji nisu htjeli napraviti ostavinsku raspravu 5 godina. 5 godina nisu dirnuli svoju česticu, ona je jasno zarasla, nakon pokretanja od strane jedinica lokalne samouprave ostavinske rasprave, onda smo zatražili od njih da to naprave, opet nisu napravili. Činjenica da smo mi to napravili u njihovo ime, da smo pokušali naplatiti radove koji su jasno koštali i to ne uspijevamo. Znači i tu trebamo vidjeti zakonsku mogućnost kako prisiliti nasljednike da preuzmu obvezu održavanje poljoprivredne zemljište, a onda kad to ne naprave, da im uz kaznu ili naplatu onoga što je stvarno cijena održavanja svega toga, uspijemo napraviti. Tu su nekakve zakonske mogućnosti, koje evo, i ovaj zakon raspolaganju poljoprivrednom zemljištu treba omogućavati da jednostavno uvedemo reda na našem području.
Zahvaljujem kolegi Prelecu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDS, HSLS, HDSSB, poštovani kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici i predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Evo, nekad su se zbog zemlje vodili ratovi, a danas se vode, a mi ovdje u sabornici imamo jednu vrlo mirnu raspravu, kako kaže kolega Prelec i kolega Đakić, čak ujednačenu, čini mi se, da su slična razmišljanja, nisu naravno, različita su malo i jako se ovaj zakon razlikuje od onog zakona od 2013. godine. I činjenica jest da je taj zakon iz 2013. godine u principu bio najgori zakon od svih zakona koji su donošeni u raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem i nanio je velike štete i velike zastoju u raspolaganju poljoprivrednim zemljištem. Iako i one prethodni zakoni koji su donošeni, nisu često puta urodili onim rezultatima kojima su trebali i danas imamo situacije da je ogromne količine te državnog poljoprivrednog zemljišta završilo u razno raznim rukama na razno razne načine i da često puta ta zemlja nije ni u onoj namjeni u kojoj bi trebala biti. Iskorištava se na mnoge druge načine, posebno preko poticaja i ne služi funkciji, svrsi. E sada, krenuvši malo po ovom zakonu mi ćemo kao Klub Hrvatske demokršćanske stranke, HSLS-a i HDSSB-a podržati naravno ovaj zakon u prvom čitanju. Imamo nekoliko prijedloga koji bi mogli da predlagač razmotri i eventualno do drugog čitanja i uvrsti. Kad govorimo o održavanju poljoprivrednog zemljišta u funkciji i svrsi, već imamo tu jedan veliki problem. Znači, evo malo prije je isto kolega Prelec o tome slično govorio, imamo problem da smo nedorečeni i da u realizaciji u stvari ne možemo ništa napraviti, zemlja ostaje zapuštena, jer se na kraju ne zna kako uopće riješiti pitanja zapuštenog poljoprivrednog zemljišta. Govorim i o državnom, govorim naravno i o privatnom poljoprivrednom zemljištu, sve je ono isto, ono se ne može odnijeti nikuda i ono je tu. I naš je stav da bi svakako trebalo zakonom, definirati i regulirati da jedinica lokalne samouprave na čijem području se nalazi poljoprivredno zemljište, ukoliko ga vlasnik ne održava i nema ga u funkciji, može uči u posjed, čistiti to zemljište, privesti ga namjeni i taj teret staviti na teret vlasnika, ukoliko on to ne plati, zabilježiti se na tu zemlju. Bez zakonske čvrste regulative, teško ćemo to moći napraviti i opet ćemo se zaplesti u mrežu razno raznih propisa i zemlja će ostajati i dalje neobrađena i pusta. I ja stvarno molim da se vodi o tome računa, da vidimo, da li to možemo ovim zakonom riješiti ili moramo nekim drugim zakonima rješavati, vjerojatno i ovim i još nekim drugim, ali tu postoji veliki problem dakle lokalna samouprava kada inspekcija napravi neki posao staje ne može ući u tuđi posjed i imamo velikih problema. Ostale države u okruženju su to riješile, znači to se sigurno može riješiti i to treba tako rješavati. Mislim da nitko drugi osim lokalne samouprave ne može taj posao rješava, a on i nije trošak u krajnjem slučaju on kasnije se i naplati. Oko raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države, o čemu govori članak 29. bilo je na Odboru za poljoprivredu govora da nije jasno definirano tko je predlagač prema predstavničkom tijelu. Bio je svojevremeno upravni odjel, ali to je onda bila jedna vrlo, vrlo čudna situacija gdje je u principu upravni odjel bio kao formalni predlagač, formirala su se neka povjerenstva, odbori na kraju je ipak gradonačelnik, načelnik općine taj tko to predlaže i bila je jedna rupa da tako kažem u tom dijelu. I ja mislim da tu ne treba uopće nikuda od ničega bježati, da je predlagač za program raspolaganje poljoprivrednim zemljištem znači i davanje u zakup ili prodaju, apsolutno isključivo čelnik lokalne samouprave da se to definira, ako treba definirati neko povjerenstvo, stručno tijelo koje će to provoditi, ali on mora biti konačni predlagač kako bi predstavničko tijelo to moglo donijeti. Oko uloge županije, dakle 30 dana za suglasnost koju daje županija. Tko u županiji? Da li županijska skupština, da li župan, da li upravni odjel? Po meni nitko. Mislim da je to jedna birokratska prepreka koja će samo zaustaviti raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem i županija definitivno u tom dijelu nema realno gledajući nikakvu posebno značajnu ulogu. Tu je Agencija za zemljište koja u krajnjem slučaju daje suglasnost kod prodaje davanja u zakup svakako treba uvesti opet državno odvjetništvo i mi smo riješili taj problem. predstavnička tijela će utvrditi prijedloge, stručni timovi, županija tu ne treba. Ali županija treba tamo gdje jedinica lokalne samouprave ne provede postupak, ne napravi program i ne krene u raspolaganje. Ajmo uvesti tu županiju operativno u taj posao pa neka županija odradi taj posao za tu jedinicu lokalne samouprave kako ta zemlja ne bi stajala zapuštena ako jedinica lokalne samouprave ne pokreće taj posao. Mislim da je to bolje rješenje da bi to moglo biti puno funkcionalnije da bi dalo više rezultata i više efekta. Ova odredba da se sa 50 godina ide na 25 godina s mogućnošću produženja, apsolutno pozdravljamo. Mislimo da je onaj broj 50 godina bio stvarno prevelik i da je stvarno 25 godina realno vrijeme za koje se daje koncesija. Ali morali bi definirati i da se može neposredno prodavati odnosno kupovati manje površine zemljišta radi okrupnjavanja zemljišta jel ne znam u ovom kontinentalnom dijelu možda do dva hektara u nekom susjedstvu, a u onom priobalnom da to bude možda pola hektara, do pola hektara ili 0,3 da se jednostavno može kupiti da ne bi bilo problema da se tu ne provode opet neki natječaji ne znam što, pa to sve skupa stoji pa se nitko ne javlja i onda nastaju problemi. Također ima jedna stvar iz prakse koju želim ovdje navesti, rekao sam to jučer i na Odboru za poljoprivredu, jedan mali problem pojma susjednog zemljišta. Znači imate situaciju da vam se često puta na tim zemljištima pojavi u katastru ucrta neki poljski put koji možda i ne postoji u naravi, ali on je ucrtan i praktički je zemlja s jedne i s druge strane tog poljskog puta i čovjek koji ima zemlju s druge strane ne može se tretirati kao susjed i ne može uć po tom modelu u neki prioritet da tu zemlju kupi, pogotovo ako ni s jedne strane ni s lijeve ni desne nema zainteresiranog susjeda koji bi to želio kupiti. Jedna mala naizgled beznačajna ovako prepreka koja u naravi nekome tko dođe u takvu situaciju može jako smetati pa evo ja molim službe da se vidi da li se takvo nešto može prevenirati, da li se nešto takovo može riješiti. Kolega Križanić je već u ime kluba HDZ-a govorio o tome i ja moram reći da se slažem s njim apsolutno. Jučer je na odboru dosta bilo oko toga govora kako staviti u prednost, tko ima prednost kod zakupa ili kupnje zemljišta. Definitivno se ne smijemo ograđivati u granice lokalnih samouprava prvenstveno, a onda po tom i u granice regionalnih županija. Zašto? Zato što se može zemlja nalaziti malte ne nekome nadomak njegovog polja, njegove štale, a oni u drugoj županiji i jednostavno ne može tu zemlju kupit pa će je netko ne znam iz kojeg područja, koje udaljenosti moći dobiti u najam ili kupiti. U tom dijelu je definitivno potrebno uzeti kriterij kilometraže, ljudi koji su te struke, koji su u tome više kažu da je 50km neka optimalna kilometraža jer se za sat vremena traktorom dođe do te udaljenosti i da se tu zadovoljava ona Nitratna direktiva da dobijemo i taj dio riješen. Naravno, općina ili grad kao jedinica lokalne samouprave mora imati apsolutno onu domicilnost i prvu prednost jer inače općinska i gradska vijeća htjela ni raspisivati natječaje pa bi tu imali dodatnih problema. Ali ukoliko se nitko s područja te jedinice ne pojavi, da onda se može ići u krug do 50km. Procjena vrijednosti zemljišta, apsolutno nismo za to da to rade sudski procjenitelji nego da to radi Porezna uprava. Što smo mi jedna država? Da li su općine i gradovi ista država u kojoj je i Vlada i Sabor? Pa jesmo. Ja mislim da jednostavno to nema smisla i da porezna uprava može vrlo lako, vrlo brzo izdati van odluku procjene kolika je procjena određenog zemljišta u kojem dijelu Hrvatske. Imaju oni model kako to rade i mislim da to treba raditi i da to treba raditi besplatno za korist lokalne samouprave i države u krajnjem slučaju. Ne treba nikako posebno to naplaćivati. E sada, agencija za zemljište, njezina uloga po našem mišljenju isključivo mora biti prvenstveno kontrola i to ne samo kontrola onoga što će se raditi nego kontrola od onog vremena otkako je donijet prvi Zakon o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem. Da se stvarno jedanput vidi na terenu tko obrađuje zemljište, tko se drži gospodarskog programa, da li je u njemu, da li nije, jasno je da se zemljišta koja su prodana, upisana u gruntovnice, bez obzira držali se vlasnici programa ili ne po kojem su i dobili neće moći vratiti. Ali vjerojatno se može i neki spor pokrenuti a takvih slučajeva nažalost ima i dosta ima upozorenja od ljudi i nezadovoljstva ljudi zbog toga što se ne vodi ta zemlja u onoj namjeni za koju je često puta bila dobivena. I mislim da tu agencija treba odraditi pravi posao. Ja sam rekao i danas kod donošenja, rasprave Zakona o savjetodavnoj službi da treba pojačati, ako treba pojačati ljude pojačajmo ljude ali napravimo posao. Nitko nam neće zamjeriti ako pojačamo kadrovski kapacitet i napravimo posao, zamjeriti će nam ako ga ne pojačamo i ne napravimo ništa ili ako ga pojačamo i ne napravimo ništa. Ali ako napravimo posao onda sigurno možemo tu postići i dobre rezultate za Hrvatsku općenito pa i naravno za politiku koja to provodi. I na kraju, onaj zakon, ona 2012. godina kada je negdje u veljači, mjesecu, tadašnji ministar Jakovina koji je danas često spominjan i biti će i još, naravno u ovom dijelu Zakon o poljoprivredi obustavio raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem, zaustavio procese koji su već bili pri kraju, gdje je trebalo potpisivati ugovore, pa se onda čekalo do 2013. novi zakon, bolje da ga nismo ni dočekali, bolje da ga nismo ni dočekali jer je taj zakon napravio još veće cirkuse, a znamo dobro što se dogodilo kada smo napravili usporedbe raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem u vremenu prije 2012. od 4 godine i 2012. znači do 2015., onda su vam to na onom grafikonu vam je to izgledalo ovako, ovaj stupac je recimo bio ovakav, onaj prije, a ovaj je bio ovakav, nije se ni vidjelo. To je rezultat. E sada, treba to ispraviti, treba krenuti u tom pravcu, treba gospodine ministre vama omogućiti da ono što ste dobro započeli, vratili ste optimizam u ovaj posao, ovakvim zakonima da to možete i provoditi. Mi ćemo ovo podržati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Hrgu na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prva se za repliku javila kolegica, koja će nadam biti sada sretna i zadovoljna jer tu imamo najjači sastav Ministarstva poljoprivrede, njihova nazočnost govori koliko poštuju nas kao zakonodavnu vlast. Izvolite, kolegice Anka Mrak-Taritaš.
Potpredsjedniče Sabora, hvala lijepa na komentaru. Ja sam uvijek zadovoljna kada dođe ministar, pogotovo kada je ministar poljoprivrede a zakon je o poljoprivrednom zemljištu, meni se čini da je to pokazatelj da je ministru važno do ovog zakona i da mu je važno do toga što misle saborski zastupnici i svaki put ću naravno ukazati kada ga nema a kada je tu pohvaliti. Ali vratimo se na temu moje replike koja je upućena kolegi Hrgu. Kolega Hrg je u svom uvodnom dijelu, odnosno početnom dijelu izlaganja ukazao na jedan problem kojeg mi imamo sve više i više a to je neodržavanje poljoprivrednog zemljišta pogotovo ne održavanje onih poljoprivrednih čestica koje se nalaze i u građevinskom području koje treba kositi, gdje privatnik ima obvezu. Kada ste vlasnik i kada nešto imate, to obvezuje na nešto. Modeli koje imamo, još nismo došli do nekakvih pametnih modela, i u ovom zakonu jednako tako se dosta govori o obvezi koju imaju pojedinci. Ja moram priznati da jedini model kojeg smo do koliko toliko uspjeli uspostaviti je sljedeći, kada imate nekretninu koja je ruševna i koja je opasna za život da ju možete porušiti da si jedinica lokalne samouprave taj teret može upisati na to zemljište. Ali tu vam je sljedeća opasnost kod tih upisa, ti upisi naravno i bile su neke mogućnosti pa je Ustavni sud o tome imao neki svoj stav ali je onda i pitanje šta će jedinica lokalne samouprave sa tim svim nekretninama koje ima, što će s njima napraviti. Ali sigurno je veliki problem neodržavanje, neodržavanje je naravno puno veći tamo gdje je poljoprivredno. Ali ono što vi vidite, vidite pogotovo u građevinskom području, kada imate parcelu ili dvije u kojem raste korov, drač, da ne kažem ambrozija i sve ostalo. I zaista, podržavam i onu vašu diskusiju koja je išla u tom smjeru, trebamo vidjeti, trebamo iznaći model jer jedinica, dakle netko će na nečiji teret to napraviti i pitanje je koji model upotrijebiti. Tim više što u nekim slučajevima se ni ne zna tko je vlasnik. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Mrak Taritaš. Odgovor kolega Hrg izvolite.
Hvala lijepa. Hvala kolegice na ovoj vašoj replici. Apsolutno da, ali ne samo građevinskom. Evo mi smo nedavno imali tematsku sjednicu Odbora za poljoprivredu po problemu fitoplazme u vinogradima. Glavni problem na koji ukazuju i proizvođači su neodržavani vinogradi u susjedstvu i mi u te vinograde ne možemo ući. Dakle ako nema tvrde zakonske regulative koja će odrediti da se može u to ući, a ne možemo ni natjerati lokalnu samoupravu da to napravi jer ne može unutra. Ista priča je u građevinskom dijelu. Nevjerojatno je da se događa da stvarno ruševna neka kuća, objekat, ti ne možeš to ništa napraviti jer ako uđeš u posjed onda te vlasnik, najedanput se pojavljuje i onda te tuži, i onda te tuži a do tada ga nije bilo. Znači tu treba biti tvrd, rigorozan, čvrst. I rekao sam posebno u ovom dijelu poljoprivrednog zemljišta, apsolutno zakonom odlučiti i narediti dakle onome tko mora to raditi. Što će lokalna samouprava s time? A neka napravi program, neka okrupnjava poljoprivredna zemljišta, neka ih tada daju u zakup, neka ih prodaje, dat će na upravljanje u krajnjem slučaju po istom modelu kao što i drugo državno poljoprivredno zemljište. Sigurno da će se pronaći neki programi, mislim da je to čak možda jedna nova faza u radu lokalnih samouprava jer je recimo dosta napravljeno u infrastrukturi i sad u manjim općinama imate situaciju da treba izmisliti čak neke stvari koje treba napraviti, evo možda je to jedan od oblika funkcionalnosti i opstojnosti lokalne samouprave zašto treba kao takva postojati, zašto treba biti što bliže ljudima ali u svakom slučaju, da, veliki problem i on se mora početi rješavati ovim zakonom.
Zahvaljujem kolegi Hrgu na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Iznosite originalnu ideju da bi neobrađeno poljoprivredno zemljište u privatnom vlasništvu trebalo riješiti tako da unutra uđe jedinica lokalne samouprave da ga ona obradi za račun i na teret vlasnika ako to ne može podmiriti, da ona jedinice lokalne samouprave uđe u posjed. S čim bi ona to obrađivala? S kojim alatima, s kojim strojevima, s kojim ljudima? O tome ne kažete ništa. Ali to mene ne čudi, to je samo još jedna od nebuloza kojih je bezbroj, kojih je HSS dok ste ga vi vodili, učinio u poljoprivredi. I jer ste najkrivlji za ovakvo stanje. Kažete problem je ući u neobrađene vinograde u susjedstvu. Pa ima rješenje za to. Našao ga je ministar Čobanković. Njegova obitelj je imala prije rata 3 i pol hektara zemlje, on tvrdi na intervju iz 2011. 8 i pol, pa da su kupili još onda 9, to je 17 i po, a do kraja mandata su imali već 33 i pol hektara, u dva mandata je toliko stekao. Prema tome, to je recept, to je recept. Jest da zato morate napraviti štetu državi od 30 milijuna kuna kao on ali zato bože dragi, ogulite 4 i pol tone krumpira, da ga je država natjerala da na ovih 33 hektara zasadi krumpir pa da guli vlastiti krumpir, a ne Caritas-ov, gulio bi ga 5 života. Kažete da je ministar Jakovina zaustavio procese. Hvala bogu da je zaustavio takve procese jer tko zna što bi bilo da su se oni nastavili.
Zahvaljujem kolegi Staziću na replici. Odgovor kolega Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Zahvaljujem se kolega Stazić na vašoj replici jer mi ona omogućuje da nešto ovdje kažem onako kako baš želim reći. Dok sam ja vodio HSS, onda je HSS imao tjedno barem jednu presicu diljem Hrvatske di je upozoravao na gluposti i štetu koje je radila Vlada SDP-a sa Jakovinom na čelu hrvatskoj poljoprivredi. Tad sam to radio, danas je HSS u vašem zagrljaju, sretno vam bilo. Ali što se tiče ulaska u čišćenje, održavanje, malčerom, kolega Stazić, malčerom. Tako se to održava da zemljište stoji, da nije zaraslo, da neće na njemu rasti šikara dok ga netko ne obradi, poore i nešto na njemu posadi ili posije. Komunalna društva, kolega Stazić, su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, imaju vam oni te strojeve, bez ikakvih problema vam oni to mogu napraviti, samo im to treba omogućiti. Žao mi je da imate tako veliko nepoznavanje snage lokalne samouprave i operativnosti koju ona može imati, a li evo ja se nadam da sam vam malo sad prosvijetlio taj dio, da ćete drugi puta više o tome malo znati.
Zahvaljujem kolegi Hrg na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hrg je dobro detektirao problem naplate kaznu ustvari kod jedinica lokalne samouprave. Mi imamo primjer da imamo jako puno neobrađenog zemljišta i onda ispisujemo kazne, imamo primjer da ljudi to ne plaćaju. Pa onda jedinica lokalne samouprave sama to napravi. Ja se slažem i sa kolegom Stazićem kad kaže pa nema kapaciteta jedinica lokalne samouprave, ali dobro, neki imaju. I onda se to sve lijepo privede svrsi, očisti se, e sad je moje pitanje, kako to naplatiti? Tu moramo napraviti jednu zakonsku regulativu i osnovu da jedinice lokalne samouprave mogu naplatiti ili kaznu ili troškove čišćenja. A pogotovo u slučaju kad nemamo vlasnika, a vlasnika nemamo ako nemamo ostavinu. Ako se ne sprovede ostavina, ili imamo ne znam, desetak, dvadesetak vlasnika za koje se ne zna tko je pravi vlasnik. Znači moramo napraviti zakonsku osnovu kako napraviti ovrhu na poljoprivrednom zemljištu ili zabilježbu kako bi se jedinicama lokalnih samouprava mogla naplatiti ili kazne ili za troškove čišćenja. Evo tu tražim vašu pomoć kako da jednostavno svima tim načelnicima i gradonačelnicima pomognemo kako bi oni omogućili da jednostavno te kazne nisu samo ono, napišeš kaznu, pa sad više ne možeš naplatiti. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Prelecu. Odgovor kolega Hrg. Izvolite.
Ma nisu kolega Prelec, kazne cilj. Od kazne nema ništa. Cilj je da ta zemlja bude privedena svrsi. Jer zemlja jest privatno vlasništvo ali ona je isto toliko i zajedničko vlasništvo. Ona nije traktor, ona nije auto, ona nije stan, ona je tu, stoji tu i nitko je ne može nikuda odnijeti niti ju može povećati niti je može smanjiti. Znači ona mora imati poseban status. I u tome je stvar. Mislim da smo mi sve godine krivo postupali, nismo omogućili lokalnoj samoupravi, nismo je ni natjerali, moramo i to priznati, da to mora raditi. Išlo se ono, poljoprivredni inspektor, pa onda komunalni redar, pa komunalni redar prijavi poljoprivrednom inspektoru, pa on dođe, pa ne dođe, pa piše prekršaj pa to dođe sucu za prekršaje, pa ne dođe, pa onda nitko više ne zna gdje to završilo. Treba pojednostaviti, treba jednostavno natjerati i one koji to trebaju napraviti i vlasnika da to održava. Nitko nikome neće ništa uzeti. Ali jednostavno ako nema takve mjere neće se ništa dogoditi boljega. To je jedna vrsta lagane prirodne dugoročne komasacije. U krajnjem slučaju tak čovjek može prodati tu zemlju. Neka ju proda. Neka ju proda onome tko želi raditi. Pa neka se ukrupnjuju posjedi. I ono što je nekad bilo uvedeno u onom jednom zakonu da se znači kod prodaje privatnog poljoprivrednog zemljišta ide prema lokalnoj samoupravnoj agenciji, što je već tada bilo, nije bio loš model. Možda ga je trebalo malo doraditi, nije ga trebalo samo glatko odrezati, prerezati i odbaciti, kao što je zakona i Hrvatska poljoprivredna komora 2013. itd. Svašta se tu događalo lošega, sad se nešto pokušava popraviti, ja se nadam da će doći do toga, jer imamo upornog ministra koji će uspjeti to.
Zahvaljujem kolegi Hrgu na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Mladen Madjer. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Hrg, dobro, rekli ste da ste održali puno preslica, ali bez uspjeha kad ste bili predsjednik HSS-a, sad ste u vlasti, ja se nadam da će vaši sada uvažiti ove replike ministar, a baš me zanima da li će uvažiti, ja sam vam htio to postaviti pitanje, tko će izvršiti vrijednost, procjenu vrijednosti zemljišta? Slažem se kolega Stazić, da ministar Jakovina, da je napravio velike propuste, ali evo konkretno kod mene, ako je jedna zemljište, jedan hektar stajao 1350 kuna za 3 mjeseca pravilnik ministara, taj hektar dođe 650 kuna. I stvarno to je bilo zlo, iako slažem se da nisu sudski vještaci mjerodavni da vrše procjenu, ako ja bi vas pitao , da li čl. 5. oštećenje poljoprivrednog zemljišta, se smatra ujedno i prenamjena, izgradnja energetskih objekata. To je izgradnja vjetrenjača, znači, vjetroelektrana. Da li vi smatrate, jer ispod, vidimo kad idemo van, da ispod tih vjetroelektrana raste kukuruz ili neka kultura, da li to isto se smatra pod oštećenjem zemljišta? Jer tako glasi u čl.5 stavak 2.
Zahvaljujem kolegi Madjeru na replici. Odgovor kolega Hrg. Izvolite.
Odgovor na to pitanje će vam vjerojatno dati predstavnici ministarstva, oni će tu moći biti konkretniji. Evo vi sjedite pored kolege Vlaovića, pa on je na puno preslica sudjelovao i puno puta pozivan od te probleme. Može vam to reći, kao i još neki kolege koji tu sjede. Pa i vi ste bili često puta, ali ste doživjeli prosvjetljenje čini mi se, pa neka vam svijetli. Ja u svakom slučaju razmišljam na isti način kao što sam razmišljao i onda. Nisam promijenio svoje mišljenje. I danas kažem i to sam govorio često, da su zakoni o državnom poljoprivrednom zemljištu i o poljoprivrednom zemljištu, nažalost napravili dosta štete. Ja nisam nikad imao potrebe i prilike biti interesno, da velim tako zaokupljen tim programom i tim problemom, jer nisam se time nikad bavio, nisam ništa na tome radio. Pa onda, neke stvari koje su se možda na drugi način i događale i koje su neki drugi ljudi i vidjeli, pa možda i vi, nemam pojma, možda drugačije to doplivavate. Ja ne, ja to doživljavam sa strane, pokušavam realno gledati, sudjelujem o raspravama o zakonima o poljoprivrednom zemljištu već skoro 20 godina, nekad na stranačkim tijelima, zadnjih 5 godina, ovdje u Saboru i moram reći da sam pred svojih 10-tak godina rekao da je gospodarenje za tadašnji zakon, da je gospodarenje poljoprivrednim zemljištem u Hrvatskoj slično nečemu onome kad su ljudima podijeljeni stanovi od 3 do 5 tisuća njemačkih maraka u Hrvatskoj koje smo mi svi skupa plaćali. Samo što je to bilo malo slabijeg intenziteta zemljište je nešto drugo, zemljište je dakle, nepovratno, kuća se sruši, napravi se nova, a zemljište ostaje.
Zahvaljujem kolegi Hrgu na odgovoru. Imamo još jednu repliku, poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Hrg danas mi je nekako upečatljiva ostala rasprave kolegice Mrak Taritaš kad je rekla onom srednjem aspektu zakona kako će on zapravo imati, kakav će imati utjecaj na stanje na terenu. Šta će se zapravo događati i kakvo imamo stanje na terenu. Vi ste nas ovdje dobro upozorili, da osim rijeka i putovi i ceste se pomiču u prostoru. Bilo je slučajeva, a nije to bilo namjerno, 2000.g godine kad su se donosili prvi planovi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem … [[Govornik se ne razumije.]] i povjerenstva za uvođenje u posjed nisu baš bila ekipirano od stručnih ljudi u većini slučajeva. Pa su se ta, pa su se ljudi uvodili u posjed, da kažemo iz kancelarije. Pa se dogodilo onda da čovjek se pita kako će doći do svoje njive, jer može jedino helikopterom, nešto što ste vi spominjali ovdje je problem. I nije bilo problem dok nije se pojavio ARKOD, pa su onda ljudi tražili anekse ugovora, pa se ispostavilo da više plaćaju zakupninu, nego što dobivaju poticaja, jer do tada su uživali zemlju, koju zapravo i nisu obrađivali to se kasnije u ARKOD-u i vidjelo. I ovaj zakon predviđa 2 povjerenstva. Znači, povjerenstvo za provedbu natječaja i povjerenstvo za uvođenje u posjed, bilo za sječu, zakupa ili kupovini. Možda to izgleda čini mi se biti jedno povjerenstvo. Ali ono što je problem što to povjerenstvo zbog sukoba interesa ne mogu biti oni ljudi koji u zemlji znaju puno toga. Znači koji stvarno se bave poljoprivredom i koji tu zemlju poznaju da kažemo tako u dušu. I to će iziskivati sigurno troškove jedinicama lokalne samouprave. Ono što bi još htio naglasiti, da je predviđeno u čl.7 zakonom nešto što će i dovesti do troškova poljoprivrednim gospodarstvima. Dakle, poljoprivredna gospodarstva moraju voditi evidenciju o primjenu gnojiva, mineralnih, organskih poboljšivača, tla i pesticida. Ono što smatram da nije dobro ili ja nisam našao u zakonu, što ćemo s tom evidencijom. Bilo bi dobro da se ta evidencija negdje prikuplja, bilo u jedinica lokalne samouprave ili u agenciji. Da ti podaci bezveze ne ostanu tamo kod poljoprivrednika, jer oni nam sigurno nešto mogu ukazivati. Zato bi možda negdje u odredbama trebalo ubaciti to, jer … [[Govornik se ne razumije.]] odredbama čak predviđena kazna od 10000 do 30000 kuna ako se to ne vodi.
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Odgovor kolega Hrg. Izvolite.
Pa što se tiče evidencije ja mislim da se ona mora voditi, da nema nikakva potrebe da je negdje daje, neka ju svatko čuva, a ako mu dođe kontrola, pokazati će to i biti će sve ok, ako nema evidencije, znači da nije postupao u skladu sa direktivama koje postoje. A što se tiče ovoga prvog dijela što ste rekli, pa sjetite se kada je lokalna samouprava izbačena iz raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, što se je dogodilo? Tada je ministar Jakovina počeo te svoje famozne dodjele, pa su ljudi dobivali naplatne kućice na autoputovima. Dobije čovjek parcelu i dobije naplatnu kućicu, samo mu nitko nije omogućio da može naplaćivati cestarinu, to se je događao zato jer je lokalna samouprava maknuta. Ovim se zakonom ona vraća i mora biti u tome jer ona zna najbolje što je na njezinom području. Strahovi od toga da će biti manipulacije jer su tamo vijećnici koji raspolažu, ma oni su toliko jedan drugom kontrolirani da se teško mogu dogovoriti. U krajnjem slučaju državno odvjetništvo treba biti to konačno zadnje koje to potpisuje. Ako je netko proveo postupak u skladu sa svim zakonskim propisima, ako je poštivao sve procedure pa zar neki vijećnik u nekom vijeću koji dobiva 150 kuna možda neku naknadu za dolazak na sjednicu treba biti oštećen iz tog razloga što je tamo vijećnik? Pa on se može izuzeti iz odlučivanja, ali ako ima sve uvjete, ako se bavi tim poslom pa zašto ne bi on to dobio, ja ne vidim razloga. Pa mi u Hrvatskoj smo složili situaciju da više nitko ništa ne smije raditi. Zato nam i jest takva politička situacija, neće više nitko ni u politiku, pa ne dao ti Bog da si negdje, odmah si kriminalac, odmah si lopov, odmah si sve kriv, odmah ništa ne valja. Pa pogledajmo malo oko sebe, to se nama svima svaki dan događa. Evo sada si sami slažemo takvu sliku. Stanimo s tim.
Zahvaljujem kolegi Hrgu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika IDS-PGS-LRI-a poštovani kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, zastupnici, uvaženi ministre, državni tajniče sa suradnicima. Pred nama je Prijedlog novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je u postupku javne rasprave izazvao očekivano i opravdano veliki interes i kao što su prethodnici rekli, sigurno to je jedan od najvažnijih zakona koje ćemo u ovom Saboru donijeti. To se sigurno temelji na članku 2. koji piše da „poljoprivredno zemljište je dobro od interesa za RH i ima njezinu osobitu zaštitu“. I podržavam sve one koji su rekli da treba štititi upravo to vlasništvo, interese Republike, nacionalne interese kako bi taj izvor određenih prihoda jednostavno zaštitili. Međutim do sada možemo svi utvrditi da to baš nije bilo i tako. Zemljište stoji neobrađeno, zapušteno, sela se napuštaju, mladi odlaze iz zemlje, a postojeći zakon onemogućujući raspolaganje istim. Nadamo se da će donošenjem ovog zakona poljoprivredno zemljište biti napokon dano poljoprivrednicima koji ga žele obrađivati. U prijedlog novog zakona uvršteno je niz primjedbi koja je dala javnosti struka u postupku javnog savjetovanja. Prijedlog zakona koji je bio na E-savjetovanju u odnosu na ovaj prijedlog zakona znatno je izmijenjen, u nekim člancima na bolje, a nažalost u nekima po nama nagore. Upozoravali smo da sadašnji zakon u kojem je raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države centralizirano, na način da Agencija za poljoprivredno zemljište provodi postupak raspolaganja tim zemljištem neće donijeti očekivane rezultate i pokazalo se to da smo bili u pravu. Nije bilo za očekivati da će centralizacija raspolaganja ubrzati bilo koju proceduru i zato mi u IDS-u stalno govorimo i upozoravamo da je potrebno decentralizirati što više funkcija kako bi se postupci ubrzali. I zato sam ja danas posebno vesel i sretan kao IDS-ovac da je ovo čuje se i s lijeve i s desne iz sredine da se stvari decentraliziraju. I zato nam je drago što je predlagač zakona poslušao glas javnosti i struke te je u prijedlogu novog zakona predloženo da se raspolaganje poljoprivrednim zemljištem provodi putem programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države, spuštanjem nadležnosti na provođenje na razinu jedinica lokalne samouprave. I to ponavljam, da sigurno nitko ne može bolje od samih općina i gradova znati stanje poljoprivrednog zemljišta i interese poljoprivrednika na njihovom području. Pokazalo se to da agencija sigurno to nije. Na to smo i u više navrata sa ovog mjesta upozoravali. U Istri su jedinice lokalne samouprave donijele programe i po njima raspolagale poljoprivrednim zemljištem, natječaji su se provodili i zemljište se počelo stavljati u funkciju. Pretežito je to bilo za potrebe podizanja trajnih nasada maslinika i vinograda ali i za ostale poljoprivredne kulture kao i za potrebe stočarstva. Stavljanje van snage tih programa i centralizirane postupka raspolaganja putem agencije u Zagrebu bila je najveća pogreška aktualnog zakona. Ovaj prijedlog zakona predviđa izradu novih programa, što smatramo da nije potrebno jer će se ponovno trošiti proračunska sredstva i gubiti vrijeme. Umjesto izrade novih programa mi predlažemo da se postojeći programi ažuriraju, usklade sa pravilnikom te na predstavničkim tijelima jedinica lokalne samouprave donesu izmjene i dopune programa kako bi jedinice lokalne samouprave bile operativne za provođenje zakona u što kraćem roku. U prijedlogu zakona definirani su rokovi koji ukazuju na želju predlagača da se svi sudionici u provedbi zakona maksimalno ubrzaju. Tako se predlaže da programe sa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države kao temeljnog akta raspolaganja poljoprivrednim zemljište donesu jedinice lokalne samouprave u roku od tri mjeseca od dana stupanja na snagu zakona. Ukoliko to ne učine jedinice lokalne samouprave za njih će to učiniti županija. Na programe suglasnost je dužna dati Agencija za poljoprivredno zemljište, a županija mišljenje u roku od 30 dana. Sve ovo ukazuje da se neće više nikoga čekati i da provedba ovog zakona mora biti prioritet svim tijelima i to svakako pozdravljamo jer na taj način ono što smo čuli smanjujemo te administrativne prepreke. Samo za usporedbu zamislite do sada kako je bilo da dosadašnja praksa je bila za sazivanje povjerenstva na nivou agencije u Zagrebu gdje su se provodili svi postupci bilo je potrebno više od godinu dana. No još ima nekih stvari na koje mi želimo ukazati a prije svega je članak 36 koji kaže na prvo prvenstva zakupa poljoprivrednog zemljišta prijedlog je takav da postojeći zakupac koji je ispunio gospodarski program, obrađuje zemljište, uredno plaća zakup sada po ovom prijedlogu zakona nakon isteka ugovora to zemljište može izgubiti. Mislimo da je takav prijedlog nedopustiv. U ovom zakonu se predlaže da prvi u pravu prvenstva ispred dosadašnjeg zakupaca i posjednika bude poljoprivredni gospodarstvenik koji se bavi stočarstvom. To jednostavno nije provedivo. Da li netko može zamisliti kako bi to izgledalo da nakon što je dosadašnji posjednik imao zemljište na kojem su podignuti trajni nasadi, koji je kupio potrebnu mehanizaciju, uredno ispunjava svoje ugovorne obveze, možda je dignuo kredite za razvoj svog poljoprivrednog gospodarstva sada to zemljište izgubi i da ono pripadne nekom drugom. Potrebno je i znači druge mjere kako bi se pomoglo našim stočarima. Stoga mi predlažemo da se u članku 36 prva dva kriterija zamijene, tj. redoslijed zamijeni tako da bi prvi u redu uvijek bili u prednosti i oni koji su uredni, dosadašnji zakupci. Kada određujemo određene prioritete, trebali bi imati posebno u vidu specifičnosti pojedinog sektora. Tako je sigurno potrebno stimulirati proizvodnju mlijeka jer je ta grana u velikoj krizi zbog niza poznatih razloga kao što je npr. niska otkupna cijena mlijeka. Daljnji značajni razlog su zasigurno i nedovoljne površine poljoprivrednog zemljišta kojim raspolažu proizvođači koji proizvode veće količine mlijeka, pa je potrebno zakonom osigurati da se takvim proizvođačima omogući zakup dovoljnih površina poljoprivrednog zemljišta potrebno za proizvodnju stočne hrane? Nadalje, ukazujemo na specifičnost ekološke proizvodnje bez korištenja umjetnih gnojiva, herbicida i pesticida. Takva proizvodnja ima za posljedicu daleko manju proizvodnju od proizvodnje klasičnim načinim pa je za ostvarenje istih rezultata takvim proizvođačima potrebna daleko veća površina zemljišta. Predlažemo zbog toga da u odredbi članka 36 nakon dosadašnjih urednih zakupaca pravo prvenstva na zakup u javnom natječaju treba dati proizvođačima mlijeka i stočarima koji se bave ekološkom proizvodnjom i na taj način posloženim tim redom prvenstva izradili bi zakon koji po nama bi bio pravedniji a i poticali bi održivi razvoj. Kolega Prelec je spomenuo neke nepravilnosti koje se dešavaju i sigurno mi isto tako ćemo podržati Vladu ministra da se dodatno uvede reda oko izvršavanja svih obaveza plaćanja poreza, najma, koncesije. Ali tu bih htio skrenuti i pažnju da kroz odredbe ovog zakona moguće je doprinijeti uklanjanju sive ekonomije i povećanju učinkovitosti poljoprivredne proizvodnje. Zato predlažemo da se unese odredba prema kojoj bi zakupci poljoprivrednog zemljišta površine veće od 20 hektara bili dužni prijavljivati godišnji prihod po hektaru površine poljoprivrednog zemljišta koje koriste. Pri tome poljoprivredni proizvođač koji ima prijavljeni prihod manji od 20 tisuća kuna godišnje ne bi imao pravo sklapanja novih ugovora o zakupu poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu RH. A proizvođač koji ima prihod manji od 10 tisuća kuna po hektaru raskidali bi se postojeći ugovori o zakupu što bi trebalo unijeti u odredbu članka 43. stavak 4. zakona kao razlog raskida postojećeg ugovora. Jer ako ne može ostvariti taj prihod onda mu ne treba ni ta zemlja pa treba mu je oduzeti. Je li se slažemo ministre? To je, sljedeće smo rekli da želimo skidati ili ukidati administrativne barijere. Gdje vidimo još jednu malu prepreku u ovom zakonu? U prijedlogu zakona članak 38. stavak 4. nadležno županijsko odvjetništvo dužno je dati svoje mišljenje u roku od 30 dana zaprimanja nacrta ugovora i potrebne dokumentacije. Znamo da do sada nije bilo tako. Na suglasnost Državnog odvjetništva čekalo se predugo. I sada se postavlja pitanje, što ako državno odvjetništvo u roku od 30 dana ne izda mišljenje? Da li se smatra da je, ovako, kada vi kažete da je to obvezujuće, onda znamo da Državno odvjetništvo će prvo reći, nemamo dovoljno ljudi, trebati ćemo još dodatno zaposliti. Naš prijedlog je i mišljenja smo da bi bilo još bolje propisati da se Državno odvjetništvo uključi samo u slučaju kada dođe do nepravilnosti jer ima već dovoljno zakonom propisanih kontrolnih mehanizama, da li je to prostorni plan, da li je mišljenje županije i agencija. Na ovakav način državno odvjetništvo radi duplu stvar kao što radi agencija, pretvara se u još jednu agenciju. Državno odvjetništvo bi trebalo onaj koji će penalizirati i sankcionirati one koji su nešto pogriješili u kompletnom postupku. Tu ponavljamo poslove agencije. I sada dolazim na ono, vjerujem da ću stići, nadalje ono što je nama u Istri neprihvatljivo. U članku 60. stavak 3. definiraju se priobalno područje, jedinice lokalne samouprave koje imaju izlaz na more, otoci i poluotoci. To znači da se kontinentalni dio Istre ne smatra kontinentalnim područjem. Poljoprivrednici iz kontinentalne Istre tako imaju pravo putem javnog natječaja kupiti 10 puta manju površinu poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države od njihovih kolega u nekoj drugoj županiji koja je kontinentalna. Moram postaviti pitanje zašto se Istra opet ignorira i stavlja u podređeni položaj? Ovaj stavak očito je napisan sa tom namjerom, jer na svim ostalim otocima i na poluotoku Pelješcu sve općine imaju izlaz na more, samo u Istri pola jedinica lokalne samouprave uopće nema doticaja sa morem i on je sada u podređenom položaju u određenom na onu općinu koja je u kontinentalnom dijelu Hrvatske. Zato mi predlažemo da samo izbacite iz ovog članka otoci i poluotoci i neka ostanu jedinice lokalne samouprave koji su na obali. Sljedeće, zakonom se predlaže da se poljoprivredno zemljište u vlasništvu države može prodati na temelju javnog natječaja po tržišnoj cijeni. To smo mi opet Istrijani stavljeni u nepovoljni položaj. Tržišna cijena zemljišta, poljoprivrednog zemljišta u Istri je 10 više nego u nekim drugim dijelovima Hrvatske čime se ulazni troškovi za poljoprivrednike Istre puno veći i što utječe na konkurentnost finalnog proizvoda, da, dragi kolega. Činjenica je da evo vi u Slavoniji dobijete 10 tj. maksimalno 50 hektara za sadnju graševine i proizvodnju graševine, a u Istri može dobiti 1 hektar tj. maksimalno 5 hektara. I to može dobiti po cijeni od 5 eura ili 3, po 3 eura recimo da je u Istri, a u Slavoniji je po 3 kune. I sada kad usporedimo kako ćemo biti konkurentni, razlika između malvazije i graševine. Mislim da mi živimo u jednoj državi i ono kao što kažu, jedna zemlja, jedna cijena ali ako se vratimo malo u prošlost, nekad je Ministarstvo poljoprivrede predlagalo pravilnikom i definiralo cijene koja je bila ekonomski prihvatljiva i poljoprivrednicima i tako da im je osiguran bio ravnopravni položaj. Još imam malo vremena, želim iskoristiti ovaj trenutak kada govorimo o tematici poljoprivrednog zemljišta da ukažem na problem sa kojim se jedinice lokalne samouprave susreću, netko je to spomenuo, a odnosi se na neujednačenu sudsku prasku visokih sudova u vezi sa vlasničko-pravnim statusom neizgrađenog građevinskog zemljišta koje je do 1991. bilo u režimu društvenog vlasništva. I koje se prema stajalištu Visokog trgovačkog suda smatra vlasništvom države i poljoprivrednim zemljištem. A prema stajalištu Vrhovnog suda zauzetog u brojnim donesenim odlukama, smatraju vlasništvo jedinica lokalne samouprave. U ovom trenutku donošenja novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, smatram da se to treba nedvosmisleno regulirati upravo u cilju smanjivanja pravne nesigurnosti i otklanjanja štetnih posljedica za sve gradove i općine u RH. Na samom kraju želim istaknuti da mi u Klubu zastupnika IDS-a, PGS-a i Liste za Rijeku, da smo zadovoljno što se pristupilo u izradi ovog novog zakona, prvenstveno zbog toga što je u sadašnjem zakonu raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države bilo pretjerano centralizirano. Smatramo da je najveći doprinos ovog prijedloga zakona upravo prenošenje ovlasti na jedinice lokalne samouprave kako bi ubrzali i pojednostavili procese. Pohvalio bi još jednu stvar a to je uvođenje mogućnosti zamjene parcela sa ciljem okrupnjavanja i da onih plus minus 10% je prava mjera. Zato klub IDS-a, PGS-a i Liste za Rijeku smatra da ova prijedlog zakona ima dobre temelje i stoga smo ga spremni podržati u drugom čitanju ali ako i samo ako se uvaže ove naše iznesene primjedbe. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Tuliju na ovoj raspravi. Imamo dvije replike. Prva replika, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Demetlika, iz vaše rasprave, već pri kraju rasprave smo imali nekako osjećaj svih problema u Istri a nama kad gledamo ovako globalno Hrvatsko, čini nam se da u Istri ima nešto manje problema nego negdje drugdje ali apsolutno trete ukazivati na to. Moja replika se odnosila na vašu priču koja je vezana uz decentralizaciju. Decentralizacija je jedna zgodna riječ, mi ju dosta često upotrebljavamo, dosta često bez obzira gdje sjedimo u ovoj sabornici, lijevo, desno ili u centru, svi se zalažemo za decentralizaciju. Pritom apsolutno moramo znati da Hrvatska ima 556 općina i gradova i kao što prsti na našim nisu svi isti, nisu ni oni isti. Neki su spremni za nekakve situacije, neki nisu spremni. Vi ste ukazivali na program i rekli ste nemaju potrebe svi donositi program nego bi postojeće programe koje ima, valjalo dopuniti i sve ostalo. I u tom djelu je zapravo i moja replika, kao što sve općine i gradovi nisu na odgovarajući način spremni zato se i uveo element županije za one koji nisu to potrebno napraviti, svakako bi trebalo voditi računa da nismo teret. Uvijek ste teret onom koji radi. I uvijek onaj koji radi i koji nešto prije napravi onda taj mora mijenjati, onaj koji nije napravio čeka. Zbog toga, vezano uz decentralizaciju, želju decentralizacije, jedan od tog elemenata sigurna sam i svakako bi bilo i uvođenje odredbe da oni koji su programi ili da se vežu uz neko vremensko razdoblje ili koji nisu stariji da ih se može dopuniti, da nema potrebe raditi nove programe.
Zahvaljujem kolegici Mrak-Taritaš. Odgovor gospodin Tulio Demetlika. Izvolite.
Evo zahvaljujem cijenjenoj kolegici Anki Mrak-Taritaš. Rekli ste, da, da imamo manje problema, sad ću se ja malo našaliti jer stalno se u sabornici prozivaju lijevi i desni, možda je sreća šta u Istri već 25 godina upravlja IDS i da smo iskoristili pravi trenutak kad je bio zakon takav da je bilo decentralizirano i da smo brzo i efikasno donijeli programe i uspjeli sa poticajima koje smo davali kao gradovi, općine i županija koje smo sufinancirali pokretanje ovih aktivnosti sadnje pogotovo maslina, vinovih loza ali i drugih kultura, sa 66% dok je sa nepovratnim sredstvima poljoprivrednik sa 33. Isto tako to naše jedinstvo u Istarskoj županiji, formiranjem i osnivanjem Agencije AZRRI kao i poljoprivrednog fonda gdje sve jedinice lokalne samouprave odvajanjem određenih sredstava, stvara se jedan dodatni fond upravo za davanje povoljnijih kredita poljoprivrednicima kako bi oni bili povoljniji od onih koji mogu dobiti iz banaka jer banke znamo da poljoprivredu tretiraju kao rizično ulaganje. I zato i danas me bilo začudilo da su pojedini zastupnici rekli da treba smanjiti ona sredstva od prodaje županijama, mislim da ne treba, nego možda čak treba i povećati upravo zbog ovih jedinica koje ste rekli, koje nemaju tu sposobnost da same izrade te programe a upravo ta sredstva u županijama su namijenjena da se ciljano tj. namjenski usmjere upravo prema razvoju poljoprivrede. Tako opet ću ponoviti, mi smo sretni da se stvari decentraliziraju, da se opet prenose ovlasti na nas i vjerujemo da ćemo biti još uspješniji nego što je do sada bila agencija, tj. država. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Tuliju na odgovoru. Imamo još jednu repliku, poštivani kolega Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo nije mi bilo samo jasno onaj dio koji ste rekli, da ukoliko nema 10000 kuna prihoda po hektaru, da bi trebalo raskinuti ugovor, oduzeti zemljište ili. Spominjali ste 20000 kuna. Ne znam tko ima danas 10000 kuna od ovih Slavonaca po hektaru prihoda, pa ne bih htio da tu možda neki ljudi shvate, kao što je jedan ministar rekao u povijesti neka sade i siju kulture koje se isplate, pa su to neki doslovce shvatili, pa su posadili neke zabranjene i završili u zatvoru. Mislim da je prihod, ne znam što ste to mislili, na dohodak ili na sveukupni bruto prihod u tom dijelu. A što se tiče županija, smatram da ćemo malo zakomplicirati cijelu tu priču sa županijama, jer su one isto podkapacitirane sa kadrovima, imaju drugog svog posla koji moraju odrađivati i teško da će moći i da će se čak miješati u to, vjerojatno će iskoristiti onih 30 dana da prešute, pa da se shvati kao da se slaže, osim ukoliko župan neće imati nekih interesa u određenom dijelu, pa će se onda on pokušati miješati, kao što je to bio slučaj prije i znate kako to kod nas sve ide. Mislim da treba taj postupak skratiti što više i vremenski i da oni programi koji su napravljeni, a smatram da su uglavnom dobro napravljeni programi o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem, da bi ih trebalo ostaviti u funkciji, da se ne gubi na njih vrijeme i novac, jer ovim zakonom se daje ovlasti opet lokalnoj samoupravi, no međutim ne znam s kojim sredstvima, jer činjenica je da nitko nema novaca, pogotovo lokalna samouprava, niti za najosnovnije stvari, a kamoli sad još da izrađuje nove programe i da se bavi. Pokušajte ih rasteretiti što više možete.
Zahvaljujem kolegi Lenartu. Odgovor kolega Tulijo.
Evo zahvaljujem. Mislim da je to jednostavno jedna mjera s kojom želimo smanjiti ovu sivu ekonomiju, tj. rad na crno, prodaja na crno. Vi danas imate razno razne proizvođače koji su recimo OPG, obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, vi imate tvrtke koje imaju sve registrirano. I taj OPG stvara nelojalnu konkurenciju jednom trgovačkom društvu koji je sigurno malo veći, malo jači. Jer ovaj može prodavati na samom pragu, bez računa, bez prijave i jednostavno ne plaća nikakav porez. Nadalje, kad prijavljuje prihode, ja kažem, prihod po hektaru da mora biti preko 20 a ako je manje od 10000 kuna godišnje, onda taj jednostavno nije sposoban da sa tom zemljom, sa tim hektarom može upravljati. Jer ako ne ostvaruje prihod takav, onda bolje da zatvori butik, bi mi rekli. Ali to je sve u cilju, jer svi oni ostvaruju veće prihode, ali je pitanje, koliko to prijavljuju. I zato podržavam sve one mjere koje će biti poticajne, jer ti poljoprivrednici, a danas smo svjedoci toga, da smo gledali i vidjeli u svim ovim godinama, da naši poljoprivrednici su dobili poticaje i onda da su izorali 2 reda, ali onda je bio Mercedes parkiran ispred štale ili tog poljoprivrednog domaćinstva, poticaj od države su došli, a povratno jednostavno država od toga nije imala ništa. Zbog toga predlažemo da se uvodi, ne mora biti 20 ni 10, neka ministarstvo razradi neke kriterije, ali činjenica je da se mora kontrolirati i … [[Govornik se ne razumije.]] kad država da to zemljište u najam ili koncesiju ili ga proda, da oni se moraju ostvarivati određeni prihodi, jer to je cilj, ostvarivanje prihoda. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Tuliju na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve replike po raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministar, 2 državna tajnika sa suradnicima, cijenjeni kolegice i kolege. Pred nama je jedan, teško je reći, važan, važniji, da uopće nekoga ne uvrijedimo, ali izuzetno važan prijedlog zakona o poljoprivrednom zemljištu. Mi smo svjedoci i to, kad idete u Zagreba ili kad izađete iz Zagreba, činjenice, da se poljoprivrednim zemljištem zaista ne upravlja na odgovarajući način. Ja sam to već spomenula, pa koristim i ovu priliku da još jedanput spomenem činjenicu, odite na web strancu Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, postoji jedan program koji se zove ISPUN, na tom programu možete usporediti kako Hrvatska izgleda. Zadnje slike i zadnje snimke su negdje iz 2011. odnosno, 2014. i kako je ona izgledala '68. I kad vidite što je to bilo '68. onda vidite jednu zemlju koja je bila obrađena, vidite jednu zemlju kojem je vladao, gdje su bili prosjaci u šumama, a kad vidite danas, vidite zemlju koja nije obrađena. Ja ovaj zakon gledam u kontekstu želje, da budemo bolji i želje da ono sve što smo utvrdili da nam nije dobro, da poboljšamo. Ovaj zakon i nekako bi se referirala i nekako sam ga ja čitala u 5 skupina. Prva skupina je održavanje i zaštita poljoprivrednog zemljišta, gdje ukazujemo na to da se poljoprivredno zemljište treba koristiti, da poljoprivredno zemljište trebamo staviti u funkciju, gdje upozoravamo i privatnike da svoje poljoprivredno zemljište trebaju zaista, da treba biti u funkciji i tu se postavlja pitanje, naravno da su to uvijek dobre želje i naravno da zakon često ima neke dobre želje, ali je pitanje onda kako i što. I u tom dijelu ja upozoravam na odredbu, čl.4. koja govori o tome da katastarske čestice stavak 5 unutar granica građevinskog područja, koje su veće od 500 kvadrata morate obrađivati i mi imamo na snazi paralelno s ovim i Zakon o lokalnim porezima. Pa Zakon o lokalnim porezima, jednako tako koji je na snazi iako su najave da više neće biti, vi ćete na takvo poljoprivredno zemljište s jedne strane, definirano da ga obrađujete sve dok se ne privede namjeni sukladno prostornim planom, a u zakonima o lokalnom porezu imate da na to zemljište će se plaćati porez na neizgrađeno građevinsko zemljište isto sukladno tom prostornom planu odnosno tome što je moguće tim prostornim planom. Ja se duboko nadam da će Zakon o lokalnim porezima u tom dijelu koji govori o porezima na nekretnine da ćemo ga staviti van snage i dobro je ostane ova odredba gdje je da se uređuje, a jednog dana i komunalna naknada se treba plaćati sukladno onom što je u tom času na zemljištu, a ne sukladno onom što će biti moguće. Onda imamo dosta druga grupa govori o korištenju poljoprivrednog zemljišta. Postoji jedan odličan program koji je u funkciji koji je ARCOD, ja moram priznati da sam ga ja u životu kao prostorni planer koristila jel je odličan i tu imamo onu podjelu na P1 i P2 koja je apsolutno uredu, nemam tu ništa protiv. No međutim tu postoji jedan problem, a taj problem je da taj P1 i P2 koji je u ovom zakonu i P1 i P2 koji imamo u prostornim planovima županije i prostornim planovima općina često su različiti P1 i P2 i tu dolazimo do ozbiljnih dilema što je što vrijedi. Da li vrijedi ovo iz ARCOD-a, da li vrijedi iz prostornog plana i da li nam vrijedi ono što nam je jednostavnije? I tu dolazim do one teme da zakon ima dobre namjere, a onda je pitanje što je to u provedbi. Stoga u zakonu u tom smislu mijenjati nekakve odredbe no međutim o tome treba voditi računa kroz provedbu. Svi prostorni planovi će se u budućnosti raditi preko ISPO-a preko tog sustava i stoga treba zaista voditi računa da je P1 i P2 ono koje je u ARCOD-u koje je u agenciji isto P1 i P2 koji je u prostornim planovima općina i u prostornim planovima županija. Kada smo imali raspravu na odboru onda je državni tajnik koji je tu bio mene pogledao i rekao vi ćete biti zadovoljni jer nema više suglasnosti na prostorne planove nego mišljenja. Zaista ta tema suglasnosti je dosta neprilike unijela i vama, unijela i prostornim planerima. Ja znam da postoji jedan dobar običaj ili zločesti običaj da tako kažem da baš ono što oporba govori ili kada daje neke amandmane principijelno se ne prihvaća, ali dajte pogledajte odredbu članka 18. i odredbu članka 19. U odredbi članka 18. govorite o mišljenju i govorite da se daje mišljenje na Strategija i program prostornog uređenja države. Program prostornog uređenja države više ne postoji, dakle donošenjem Zakona o prostornom uređenju koji je stupio na snagu i mi smo ga mijenjali više nemamo program prostornog uređenja, imamo samo strategiju. Ja pretpostavljam da resorno ministarstvo kada je donosilo odnosno kada je davalo suglasnost je možda previdjelo i bilo bi dobro da se odredba članka 18. … [[Upadica se ne razumije.]] dobro. Neću ulaziti tko je ali bi bilo dobro da odredba članka 18. i 19. bude jedna odredba. Imamo Strategiju prostornog razvoja koji je u dnevnom redu sabornice nekakva točka 70. i radi se prostorni državni plan dakle strategija, državni prostorni plan samo zbog čistoće i usklađenost prostora. E sada dolazimo do teme koju smo i tu otvarali, dolazimo do teme decentralizacije i do teme gdje zapravo općine i gradovi zaista imaju pravo upravljati svojim zemljištem. Znate velika vam je razlika ili nekako razmišljate malo različito kada ste na jednoj funkciji pa štitite interese države ili kada nekako probate štititi interese općine i gradova. I tu je cijelo ovo poglavlje koje govori o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta i govori kako se radi prenamjena, tko radi prenamjenu u kojem slučajevima i dolazimo do odredbe članka 25. stavak 6. koji kaže „sredstva ostvarena od naknade za promjenu namjene prihod su državnog proračuna od 70% i 30% jedinica lokalne samouprave odnosno grada Zagreba na čijem se području poljoprivredno zemljište nalazi“. To poljoprivredno zemljište se nalazi na području jedinica lokalne samouprave, cijele te postupke prenamjene rade uredi. Jednako tako prenamjena se dešava kod njih i mislim da smo došli u opciju odnosno došli smo u varijantu da to ja bih voljela da je obrnuto. Voljela bih da 30% ide državi, a 70% jedinicama lokalne samouprave. Iz kog razloga? Decentralizacija je kao što sam već rekla u replici koju sam dala kolegi Tuliu Demetliki je zgodna riječ no međutim mi volimo decentralizirati poslove, volimo decentralizirati obveze, a vrlo teško ili skoro nikako decentraliziramo sredstva. Pa bi bilo izuzetno dobro da probamo i decentralizirati sredstva, a to je nešto što je odnosno površine su na područjima jedinica područne samouprave odnosno općina i gradova i bilo bi dobro da im decentraliziramo i ta sredstva i da imaju mogućnost s tim upravljati. Kada malo gledate koliko su izvorni proračuni pojedinih naših jedinica lokalne samouprave ostanete uopće malo zatečeni kako je to moguće. Odredba članka 26. govori oslobađanja naknade. I sada tu imamo kada je riječ o infrastrukturi to je uvijek uredu i ja mislim da je izuzetno dobro što smo stavili i ove stambene građevine do 400 kvadrata ako se grade unutar građevinskog područja i mislim da je to nešto što je dobro u jednom času smo o tome raspravljali i razgovarali. Postoji jedna tema koja se je dosta često pojavljivala medijski, a to je tema prodaje zemljišta i to je tema kada zemljište koje je neobrađeno, koje je privatnog vlasnika a koje nije u funkciji se može dati u zakup. I pri tom se ovdje apsolutno govori ne mogu biti sadnje trajnih nasada i ne mogu biti izgradnja objekata. Ja mislim da je dobro. I mi u klubu jednako tako mislimo da je dobra varijanta da što više zemljišta se daje u mogućnost da se obrađuje iz jednostavnog razloga ako je zemljište ono što imate, zemljište vam je trajna vrijednost. Mi imamo zaista ovu godinu koja je ekstremno dobro zbog ne zato što smo mi bili jako dobri i jako pametni i jako sposobni nego zato što vas dragi Bog negdje podraga a drugdje vam uzme. Pa je bila dobra u smislu vremenskih prilika, imali smo odličnu turističku sezonu. No međutim rezultat te odlične turističke sezone na kraju, nažalost neće biti, neće rezultirati onom što bi bilo logično a to je povećanjem i razvojem poljoprivrede nego će rezultirati razvojem uvoza. Ja dugo pamtim i sjećam se kada sam tamo bila osnovna i srednja škola, onda smo učili na jedan drugi način nego što to djeca uče sada i onda smo govorili o onim vlakovima koji su bili bez voznog reda ili ljudi koji su iz područja krša, iz područja primorja išli u Slavoniju zbog zemlje. Danas ljudi iz Slavonije idu u onom, postoji vic o tome zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] i iseljavaju se. Zemlja više nije vrijednost na kojoj vi možete nešto činiti. To je onaj, ja tako ovaj zakon doživljavam, želja da budemo bolji, želja da tu nešto promijenimo, jer tu jednostavno nešto moramo primijeniti. Imamo resurse koji su vrijedni, te resurse koji su vrijedni trebamo staviti u funkciju. U kontekstu toga, ja sam jedna od onih koja se ne boji da se poljoprivredno zemljište kada to bude moguće da se prodaje, jer ne vidim razloga zašto se trebamo bojati da netko dođe, da netko bude, da netko ulaže, neće odnijeti. Znate, kada netko ulaže u zemljište koje je na području Hrvatske, kada netko, ja to uvijek naravno vežem uz svoju struku. Znate kada netko napravi objekt tu, on ga ne odnese, on ostane tu i ostane vrijednost koja je tu. I mislim da je došlo vrijeme da počnemo tako i razmišljati i tako i razgovarati. Tu imaju još jedne odredbe koje su dosta interesantne a to su vezana uz prava građenja. To su one odredbe od članka 76. što radi agencija i način na koji daje prava građenja. Pa tu, ja bih bila još malo i liberalnija nego što ste vi ali apsolutno je već i ovo jedan iskorak koji je napravljen zapravo da poboljšamo situaciju koju imamo. Zaključno, zaista kada ste na redu 7. ili 8. kao klub onda je već sve rečeno i bez želje da ponavljam sve ono što su moji prethodnici rekli je sljedeće. Riječ je o izuzetno važnom zakonu, riječ je o zakonu koji ja doživljavam na način da želimo poboljšati staje. Riječ je o zakonu kojeg ja doživljavam da želimo ukazati na alarmantno stanje vezano uz velike količine neobrađenog, neuređenog poljoprivrednog zemljišta koje propada, koji postaju šikare. To je pogotovo tema u priobalju. Ja sam se znala zapitati kada malo gledate koji su požari, zašto požari idu po većini naših otoka, a požari su vam vrlo, vrlo rijetki na Korčuli. Kolega Bačić je sa Korčule. Zašto? Zato što je to jedan od otoka gdje su oni odlučili ne prodavati svoje zemljište za izgradnju apartmana, oni su svoje zemljište koje su imali privodili namjeni, privodili poljoprivredi. Otok koji je najobrađeniji od tih otoka. I onda nije čudno da je to otok na kojem imate najmanje požara iz jednostavnog razloga što i požare koje danas imamo su rezultat neobrađenosti, pogotovo kada je riječ o zaobalju. Jer naravno bor nije nešto što je autohtono nego je nastao zbog neobrađenosti. Ali jednako tako kada imate priliku i vidjeti ove poplave, to je isto rezultat svega toga. Mi podržavamo napore koji su učinjeni u ovom zakonu, naravno da nam je želja i intencija da budete bolji. Apsolutno i ovdje u raspravi je bilo niz stvari s kojima se možemo suglasiti a u odnosu na temu prostorno planske dokumentacije zaista napravite jedan mali, to nije ništa senzacionalno, dva članka napraviti u jedan i zaista da bude onako kako treba i kada dođemo u drugo čitanje da možda i dobijete nekakav bolji termin, prijepodnevni termini su puno zgodniji nego ovi poslijepodnevni ne samo zato što smo umorni mi koji smo tu nego i zbog toga što nekako ima i više kolega i onda su puno ambiciozniji, jer to vam je onaj prime time u kojem imate kamere pa onda su sigurni da će možda dobiti i svoju minutu u jednom od dnevnika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Anki Mrak Taritaš na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Tomislav Klarić. Izvolite.
Uvažena kolegice, vi ste u jednom trenutku rekli da drugačije razmišljate kada ste na jednoj funkciji a drugačije kada ste na drugoj funkciji. Kada ste bili ministrica graditeljstva kada smo raspravljali o ovim problemima zemljišta i koje se nalazilo unutar građevinskih područja i koje se nalazilo van građevinskih područja i načina na koji se država knjižila na to zemljište i kada smo vam ovdje predavali amandmane niste htjeli prihvatiti taj naš vid razmišljanja o čemu je govorio evo upravo malo prije i gospodin Tulio Demetlika. Dakle, ovo je po prvi puta koliko sam ja u politici, a jesam podosta godina i na čelnim funkcijama da netko upravo promišlja na ovakav način kako je to sada odradilo ovo ministarstvo na čelu sa ministrom Tolušićem da su ipak jedinice lokalne samouprave te koje najbolje poznaju situaciju na svom terenu, da najbolje znaju raspolagati sa zemljištem i da ono što je bitno vode računa da to zemljište što prije stave u funkciju. A ovo govorim iz razloga jer ste vi vodili resor koji je davao svima nama suglasnost i na prostorne planove i tada i sada, a evo tu koristim priliku i ministra upoznati sa onom uredbom Vlade gdje se država praktički po meni, kršeći onaj sporazum o sukcesiji bivše Jugoslavije knjižila na nešto što nije bilo njeno vlasništvo. U zemljišnim knjigama, u katastru, u gruntovnici pisalo je vlasništvo jedinica lokalne samouprave i pravni slijednik su bili gradovi i općine. Državno odvjetništvo je bez suglasnosti, bez uopće pitanja jedinica lokalne samouprave ne poštivajući prostorne planove koje smo svi morali donijeti do 2006. godine redovito knjižilo RH u vlasništvu i sada smo onda u ovome problemu u kojem jesmo. A da nam i država da to zemljište nakon silnih peripetija moramo plaćati skidanje i šumsko-gospodarskih osnova i ne znam kakve procedure odrađivati za zemljište koje smo odavno mogli stavit u funkciju. Mislim, ovo sam se ja samo izrazio što ste rekli da drugačije razmišljate na jednoj poziciji a drugačije na drugoj, ja vjerujem da sad razmišljate isto kao i ja.
Zahvaljujem kolegi Klariću na replici. Odgovor kolegica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Klarić, ja sam to rekla u trenutku kad sam krenula govoriti o naknadi. Ali apsolutno koristim priliku da se referiram i na problem knjiženja i problem Državnog odvjetništva. Sa govornice mislim da je kolega Demetlika spomenuo Državno odvjetništvo, spomenuo ga ali relativno nježno. Ja mogu tu reći da smo mi prvi put u Zakonu o gradnji rekli kad se ne zna rješenje da li je državno ili općinsko zapravo da to nije razlog da se s tim zemljištem ne može raspolagati nego se ovo treba riješiti u jednom drugom procesu. Ali ovo sam govorila vezano uz naknade koje su uz legalizaciju. Dakle, ja sam tada branila Zakon o legalizaciji, taj Zakon o legalizaciji je zaista bio, ja se usudim danas reći prva prava decentralizacija, mi smo dali posao, dali smo i sredstva. I tad sam branila da 50% budu sredstva države iz jednostavnog razloga što se iz toga trebalo nešto napraviti, 20% ide jedinicama lokalne samouprave na koju su izdavale dozvole, a 30 na prostoru gdje se to dešava pa sam se tu zapravo referirala i ovih 70-30, ja bih zaista voljela da je obrnuto jer se to, imate jedan drugačiji, znate kad ste s jedne strane, jednu stvar vidite i kad ste s druge strane vidite sve, onda jednom vidite jednu i drugu stranu. Čini mi se kad je riječ zaista o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta da bi bilo neusporedivo bolje da su veća sredstva jedinicama lokalne samouprave iz jednostavnog razloga što zaista, kad malo gledate izvorne proračune jedinica lokalne samouprave, ja kad vidim izvorne proračune pojedinih općina koje su na 800 tisuća kuna ili 1 milijun, ja se pitam kako oni uopće uspijevaju živjet i uspijevaju preživjet, a mi ih imamo i takvih. I kad pitate koliki vam je izvor, onda mislite da im je netko nešto krivo rekao. Ova prenamjena poljoprivrednog zemljišta se meni čini da je dobar model i da bi tu trebalo dati više općinama.
Zahvaljujem na odgovoru poštovane kolegice Mrak-Taritaš. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HSS-a kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo u ime kluba HSS-a, podijelit ćemo vrijeme kolega Lenart i ja, obzirom da gospodin Madjer je morao na jedan sastanak. Ako dozvolite, klub HSS-a je raspravio o ovom prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu i pozdravlja da je konačno ugledao svjetlo dana i došao ovdje na raspravu u Hrvatski sabor iako prenosimo s terena jedno nezadovoljstvo što već evo, skoro 2 godine čekaju naši OPG-i ovaj zakon jer je on najavljen još i od bivšeg ministra i od ovog ministra i evo, dobro je da je on danas u raspravi. Želja je nas iz HSS-a da čim prije bude u konačnici donesen, da bude na uslugu svih OPG-ova, svih proizvođača u RH, i da ubrzamo procedure kako bi čim prije bili raspisani natječaj jer činjenica je da u zadnjih godinu, dvije nije bilo natječaja, da nešto malo je provodila Agencija za poljoprivredno zemljište i to su provođeni natječaji po onom modelu za stočare gdje je dosta naših OPG-ova bilo nezadovoljno ili su dolazili u posjed i korištenje poljoprivrednih zemljišta gospodarstva temeljem onih potvrda o mirnom posjednu do kojih se na, ponekad i čudan način, dolazilo i uvijek postoji rezerva da li je to baš bio stvarno mirni posjedi, zašto je jedan OPG ili jedna tvrtka mogla dobiti zemljište u posjed, a drugi ne. Želimo da se to u budućnosti ne događa, želimo čist račun, da budemo svi jednaki pred zakonom, da bude transparentno provođenje zakona zato sam i replicirao kolegi Križaniću da je nama u HSS-u neprihvatljivo da ne postoji kvalitetna evidencija koja to gospodarstva plaćaju zakup a koja ne, i pozdravljamo naravno inicijativu jer je to uvijek bio program HSS-a da programe raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem i natječaje provode jedinice lokalne samouprave, njihova općinska vijeća i načelnici jer oni najbolje znaju na terenu tko je ozbiljan proizvođač, tko se bavi poljoprivrednom proizvodnjom a tko je mešetar. Mi upravo želimo izbjeći mešetare i zato tražimo u prijenosu dokumentacije koju će sada agencija ponovno vratiti jedinicama lokalne samouprave da se napravi čist račun tko to nije plaćao zakup, tko nije plaćao porez, da takvi nemaju mogućnost sudjelovati u budućim natječajima. Isto tako, ono na što sam upozorio i što mnogi s terena komentiraju da se do državnog poljoprivrednog zemljišta došlo na način da su napisali kvalitetan gospodarski program i da onda, često je takav dojam na terenu, da nitko nije kontrolirao dal' se taj gospodarski program provodi, da li to gospodarstvo stvarno ima i dalje 50 ili 100 krava ili 100 svinja ili je i on čisti ratar kao što je bio i onaj njegov susjed koji nije mogao do državnog poljoprivrednog zemljišta. A da je doista to tako, evo dobio sam potvrdu i na Odboru za poljoprivredu od državnog tajnika, da je preko 800 korisnika državnog poljoprivrednog zemljišta kroz ove zadnje natječaje za stočare, imali mogućnost podnijeti zahtjev za sklapanje ugovora a samo 234 je podnijelo zahtjev ili svega 3 i pol tisuće hektara. Što je sa onih preostalih skoro 700, 800? Kako će oni biti tretirani u budućim natječajima i da li će vratiti one potpore a dobivali su potpore za isto zemljište jer su ga upisali u ARKOD? Da li smo na taj način omogućili jednaki pristup svim gospodarstvima da su jednako konkurentni i da im je dostupno državno poljoprivredno zemljište? Nismo. I zato tražimo da se i to raščisti. Također je veliki prigovor s terena vezano uz ekološku poljoprivredu, pogotovo za višegodišnje nasade, jer se na ratarskim površinama posadili hektari i hektara orasa i drugih višegodišnjih nasada, koji niti se obrađuju niti država ima od toga koristi, a ni zajednica i sigurno da postoji nezadovoljstvo i ratara i stočara što je to na taj način, obradivo, poljoprivredno zemljište pretvoreno u višegodišnje nasade koji se ne obrađuje i raste korov u njima i širi si divljač i šire se štetnici druge s tih površina na obrađene poljoprivredne površine. Ono gdje mi također želimo ukazati, da treba još zakon doraditi. A to je upravo ovaj dio što su i kolege spominjali, da kroz decentralizaciju obveza, spuštam obveze na općine, gradove i županije, treba riješiti i financijsku decentralizaciju, ojačati kapacitete, općina, gradova i županija. Pa i ovom financijskom dijelu. I mislim da do drugog čitanja treba i o tome razmisliti, o udjelu sredstava koje pripadaju općinama, gradovima i županijama iz ovog dijela, i od prodaje i od zakupa i od koncesije i od prenamjene poljoprivrednog zemljišta. Jer zašto bi u prenamjeni 70% išlo državi, a 30% jedinicama lokalne samouprave, Mislim da se tu može naći jedan kompromis da više dobe jedinice lokalne i regionalne samouprave. Također, je nejasno i evo to traže naši poljoprivredni proizvođači, da se ministar odgovori, jer prije samog upućivanja prijedloga zakona na Vladu i moje kontakte sa udrugama i proizvođačima i to pozdravljamo, da ih se konzultiralo to je najavljeno da će prednost imati, ono što i mi zagovaramo, domicilno stanovništvo, jer je to prije svega njihova djedovima koja im je kad oduzeta. Sad samo žele vratiti svoje zemljište kroz legalan ugovor o zakupu ili kupnji i to oni koji se prioritetno bave poljoprivrednom proizvodnjom, žive od poljoprivrede, nemaju drugih izvora prihoda. Naravno da treba omogućiti i stočarima da dođu do zemlje, a evo ministar je to promijenio i sad više bodova dobivaju stočari. Pa bi naš bio prijedlog onda ako već treba stočare, a treba pomoći, jer smo izgubili 65% proizvođača mlijeka u RH, moramo pomoći da se ta proizvodnja digne, onda do one kvote, koliko im nedostaje do nitratne direktivne. Znači ne da on uzme 50 ili 100 hektara, nego samo onoliko koliko mu nedostaje da zadovolji nitratnu direktivnu, da zbog toga dobije više bodova. Mislim da bi to bilo primjereno i da bi bili zadovoljni i ratari i stočari, a znamo da postoji interes i jednih i drugih za državnim poljoprivrednim zemljištem. Kad je riječ o mladima mi iz HSS zagovaramo da ministarstvo i Vlada osmisli model, kako potaknuti mlade, a čuli smo da ih ima preko 10% nositelja obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava u Hrvatskoj, da ostanu se baviti poljoprivrednoj proizvodnjom. A pogotovo oni koji iz urbanih sredina žele se vratiti na selo i živjeti od poljoprivrede da vide modele. Jer i Marija Terezija je znala naći modele da privuče žitelje u područje Slavonije, Baranje i Srijema. Pa ajmo neka i ova Vlada nađe modela da uskladi to sa Državnim odvjetništvom i drugim nadležnim ministarstvima, da im da zemljište na korištenje bez naknade ako se želi baviti poljoprivrednom, na tim područjima. Da vratimo život u ta područja. I ono što isto tako treba reći da imamo dosta žena koje su nositeljice obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Njih ovaj zakon nije dotakao. Prijedlog je HSS da i ona obiteljska gospodarstva koja vode žene dobiju više bodova kako bi bile konkurentnije na natječajima za državno poljoprivredno zemljište. Mislim da to su i jučer naglasili predstavnici Europske komisije, odnosno, Odbora za poljoprivredu, da gdje su nam žena u poljoprivredu, dajemo li im dovoljno mjesta. Mi iz HSS se zalažem za ovaj model, da se do 2 čitanja razmisli od modelu nagrađivanja onih gospodarstva koji vode žene i na taj način bi sigurno doprinijeli razvoju poljoprivredu na našim područjima. I moram spomenuti ribarstvo, slatkovodno ribarstvo, gdje je zahtjev od vlasnika, odnosno zakupaca ribnjaka da ne plaćaju duple naknade i zakup i naknadu za korištenje voda, da se to sve plati zakup, jer ga oni i onako plaćaju. A isto tako, obzirom da imamo klimatske promjene i velike štete u poljoprivredi moja Brodsko-posavska županija proglasila je elementarnu nepogodu od suše. Jedan od modela kao možemo pomoći im, da im se u ovoj godini država odrekne zakupa. Jer sigurno neće moći svi se javiti na onu mjeru 5 2, a iz ovih 20 milijuna kuna, koliko država ima naknadu štete od elementarnih nepogoda, neće dobiti ništa. Pogotovo što im nije isplaćena ni ona eko renta, za štete od ribojednih ptica. I mislim da to naši i slatkovodni ribari zaslužuju. Ali, naravno, da se razmisli i o ratarima, koji su pretrpili velike štete od suše, da im se na određen način pomogne. Evo za sad toliko, a ostalo će kolega.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću. Kolega Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ja ću brzo pokušati objasniti ovaj dio oko mogućnosti agencija, da mogu dati privatno zemljište koje je neobrađeno u zakup ili staviti ga u funkciju. Podsjetiti ću vas da je prije određeni broj godina, HSS išao s takvim prijedlogom zakona. Nažalost, skupina u Hrvatskoj je to stavila na Ustavni sud i nažalost to nije prošlo na Ustavnom sudu jer sumnjam da će proći i sada. Jer koliko znamo da je Ustav iznad zakona, pa privatno vlasništvo je neotuđivo i mislim da cijela ova priča na ovaj način neće proći, da će biti na neki način i srušena. Htio bi se osvrnuti na zajedničke pašnjake. Oni imaju ime zajednički, a mi ovdje sada dajemo mogućnost, da ih iznajmi fizička osoba. I znate kako će to završiti, ako jedna osoba, dobije zajednički pašnjak, on će reći ostalim stočarima, žao mi je pašnjak je moj, ne možete svoju stoku voditi na pašnjak, koji se zove zajednički pašnjak. O tome je HSS već puno puta radio i pričao o pašnjačkim zajednicama. Bilo je nekih pokušaja, no međutim nikada nije zaživjelo. Smatramo da zajednički pašnjaci bi trebali ostati zajednički za sve one koji uzgajaju stoku u određenoj jedinici lokalne samouprave i da se imaju pravo na pasanja te svoje stoke i da treba naći model da to tako bude, znači da ga može uzeti ili zadruga u kojoj imaju svi pravo se uključiti, a ne fizička osoba koja neće dozvoliti ostalima. Što se tiče okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta. Imamo slučajeve koje imam i na svom primjeru, da sam kupio pet hektara zemljišta gdje je bilo osam vlasnika 12 parcela i sada da bih ja od toga napravio stvorio sam jednu tehnološku cjelinu od pet hektara da bih ja napravio to kao jednu česticu to me košta više nego što sam to zemljište vjerojatno i platio. Ako želimo okrupniti zemljište, ako želimo promijeniti tu statistiku koja je u Hrvatskoj da smo jako usitnjeni, da imamo male parcele, a mislim da je na terenu malo drugačija u stvarnosti situacija, mislim da moramo naći model i u tom zakonu tih granica katastarskih čestica u stvaranja u jednu česticu. Stočari prednost da, no međutim s obzirom da je stočarstvo jedno od potrošača poljoprivrednih proizvoda znači sirovina kukuruza, soje, pšenice, ječma i ostalog što se koriti u ishrani stoke, no međutim treba voditi računa da su neki ljudi izgradili svoja imanja, uložili jako puno novaca, svoje familije okrenuli u proizvodnju, kupili strojeve da se ne desi sada da neki stočari dobije toliko pravu da drugi budu propali. Znači građenje nečije opstojnosti na nečijoj propasti nikada nije dobro pa mislim da ni ovdje i da tu treba pokušati naći neki model da se o tome vodi računa u ovome zakonu. Čestica od 10 hektara maksimalno se može kupiti po prijedlogu zakona, 50 hektara sveukupno. Možda postoje i čestice u RH koje su veće od 10 hektara i smatram ako je taj maksimum 50 hektara onda neka i ta čestica bude maksimalno 50 hektara. Mislim da to tu ništa ne mijenja, a riješit će neke probleme koji bi mogli nastati. Bilo je ovdje i prijedloga da se mogu iz drugih jedinica lokalne samouprave uzeti zemljište na području neke druge jedinice, mislim da to nikako nije dobro jer s obzirom da ovdje su jedinice lokalne samouprave dobile ovlasti da upravljaju zemljištem i da je to onda stvar nešto što će dovoditi do smutnje. A 50km udaljenost parcele, oni koji rade sa velikim traktorom, bez obzira što danas traktori idu 50km/h ali kada stavite na njega dvije, tri, četiri tone težak priključak po našim cestama nikako ne ide 50km. Transport 50km je jako daleko i to je definitivno neisplativo, 20km nekakav maksimum gdje se ići obrađivati poljoprivredno zemljište. Evo hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Lenartu i kolegi Vlaoviću na ovim raspravama. Imamo tri replike prva replika poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja sam htio replicirati gospodinu Vlaoviću jer mi nije jasno zašto ste vi meni replicirali u vezi neplaćanja najma. Naime, ja sam vrlo jasno rekao da pozdravljam da se poslove raspolaganja zemljištem vrate jedinicama lokalne samouprave, da će oni pratiti program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem i potpunu kontrolu naplate najma. Dalje, rekao sam da je nedopustivo da mi danas ne znamo za koliko se zemljišta plaća najam, a da se ubiru milijunski poticaji. I sada meni nije jasno s čim se vi tu ne slažete odnosno vi ste rekli da ćete meni replicirati. Kada ste vi govorili o tome da se slažete da treba stočarima zemlje i da im treba dati do toga koliko treba do NItratne direktive, upravo to je intencija ovog zakona da se stočarima da prioritet imaju samo oni stočari kojima fali zemlje. To je odgovor i kolegi Madjaru model postojećih stočara. Dakle mi bi postojeće stočare morali očuvati da oni ne propadnu, to je intencija da se stočarima da. Da li bude to 20, 30 ili 50km to je vrlo irelevantno i manje bitno. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću. Odgovor kolega Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Križanić, rekli ste u svojoj raspravi da bi poljoprivredni proizvođači bili konkurentni da moraju imati državno poljoprivredno zemljište i tu se slažemo, međutim nisu jednako konkurentni ako je on plaćao zakup za svoje poljoprivredno zemljište i najam i koncesiju, a neki drugi nije, onda nisu konkurentni i nisu u istom statusu. I zato sam inzistirao još jedanput na tome da se taj sustav uredi jer nemoguće je da Agencija za poljoprivredno zemljište, ministarstvo i druga državna tijela ne mogu riješiti taj problem da usklade evidencije i da se zna tko je plaćao, a tko nije. Isto tako spomenuo sam i problem stočara kojima je nadjeljena zemlja po zadnjem natječaju, kako ja to kažem po kriterijima tko ima više crvenih traktora, i veliki njih preko 600 nije podnio zahtjev da sklope ugovor sa agencijom za isto zemljište. Da li su oni i dalje stočari, da li su onda oni ostali stočari koji su uredno radili i zadržali stoku jednako konkurentni s njima? Pa naravno da nisu i tu se mora napraviti reda jer konačno u ovoj državi pravni sustav mora profunkcionirati i naši poljoprivredni proizvođači koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom, trpe zbog takvih koji nisu plaćali onda oni idu s damping cijenama svojih proizvoda i ne mogu biti konkurentni. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vlaović, rekli ste da evo čekamo već dvije godine i konačno da nam je zakon tu, ali isto tako … stavljam sumnju i kada će se taj zakon početi provoditi. Naime, osvrnut ću se na članak 103. stavak 1. u kojem se navodi da će Vlada donijeti dvije uredbe i uskladiti postojeće, kao i u stavku 2. istog članka da će ministar donijeti više od 10 pravilnika, čak njih 16 u roku od 6 mjeseci. To što se spominju rokovi znamo evo to najmanje još šest mjeseci od donošenja zakona, dosadašnje iskustvo je pokazalo da se pravilnici ili čak ni ne donose ili se kasno donose što sigurno dovodi do neprovedivosti zakona. I druga stvar kada se spominju županije u samom zakonu, da li u pravilniku kasnije treba definirati tko izdaje mišljenje, da li je to predstavničko tijelo, da li je to izvršno tijelo ili da li je nadležni odjel jel ako budem čekali zasjedanje predstavničkog tijela onda je to svakih tri mjeseca, a mislim da bi trebalo skratiti upravo taj rok za donošenje tog mišljenja. Tako da još su nam rokovi, još će proći godinu dana dok budemo to mogli provesti. Hvala.
Zahvaljujem na replici kolegi Demetliki. Odgovor kolega Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Demetlika, izrazio sam sumnju u brzinu a svi naši poljoprivredni proizvođači žele čim prije vidjeti prvi natječaj da se mogu javiti na natječaj. Danas je 21. rujan, sv. Matija, morati ćemo se moliti i sv. Matiji i drugim svecima da do iduće godine, do sv. Matije budu raspisani prvi natječaji. Dobro ste primijetili da treba donijeti još niz pravilnika i uredbi i ja sam upravo to i na odboru za poljoprivredu pitao koliko je pravilnika u pripremi, više od 10-ak pravilnika i drugih podzakonskih akata je u pripremi i da li će oni biti gotovi dok se bude donijeli programi raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem na općinama a ni oni ne mogu donositi programe raspolaganja ukoliko pravilnici nisu kao provedbeni propisi doneseni i pomogli našim načelnicima i gradonačelnicima da mogu napraviti programe. Netko je već spomenuo, mi imamo programe raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem koje su naše općine, gradovi i županije napravili, svega 74 općine i grada nisu napravili program pa je evo i prilika da pozovem ministarstvo da ih pritisne ili da donesu program ili ako netko u njihovo ime to donese a oni ne, da onda na njihov trošak ide to. Zato sam govorio o spuštanju i decentralizaciji financijskih sredstava jer će biti dodatnih troškova i za općine i za županije dok agencija se rasterećuje dijela poslova. Tako da u tom smislu sigurno se slažem s vama da je duga procedura i mislim da se mogu iskoristiti postojeći programi raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem općina i gradova, da ne treba 90 dana, da možemo ovaj rok skratiti i na 60 dana kako bi ubrzali proceduru. Evo, hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Vlaović, nema razloga da se ne složim sa svime što ste rekli ali želim vas vrlo jasno pitati sada podržavate li one zahtjeve koje smo mi iznijeli u raspravi? Govorim o klubu MOST-a. Dakle prvo, reći ću samo neke, prvo da je rok koji se navodi u zakonu, ako zakupnik ne plati zakupninu do kraja rujna tekuće godine, da automatski se prekida zakup, da taj rok nije dobar posebno u pitanju stočarstva, posebno u pitanju mljekara, jer oni čak i prema odredbama Ovršnog zakona nisu zaštićeni, oni nemaju drugi dohodak nego onaj novac što dobiju od otkupa mlijeka. Račun im je blokiran, taj im novac hape, doći će još jedinica lokalne samouprave, uzeti će im zadnje. I šta im onda ostane? Druga stvar, prodaja zemljišta strancima, prema programu raspolaganja može se do četvrtina zemljišta u jedinicama lokalne samouprave predvidjeti za prodaju. Može to kupiti i fizička osoba iz RH. Ali tko garantira da ona neće poslije prodati to strancu. Podržavate li znači da se već sada u zakonskom prijedlogu zaštiti to pitanje da se to ne dozvoli? I na kraju pitanje raskida ugovora vezano za otvaranje stečajnog postupka. To je red, ovdje se spominje u zakonu samo stečajni postupak, mi imamo predstečajne nagodbe i imamo poseban zakon lex Agrokor tzv. Zašto se i to ne ubaci u zakon da se zaštiti, da do tog zemljišta, izuzetno vrijednog zemljišta opet ne dođu stranci na taj način što će kupiti određena poduzeća. Evo u te tri točke ako se slažete i podržavate. Hvala.
Zahvaljujem kolegu Žagaru na replici. I odgovor kolega Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Žagar, pa naravno da članovi HSS-a i ja osobno podržavamo svaki prijedlog koji ide na korist i u korist obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i jedino s njima smo u zagrljaju iako nas često oni i ne glasaju za nas. Ali mi i dalje branimo upravo OPG-ove i šansu da oni dođu do poljoprivrednog zemljišta i štitimo nacionalne interese jer upravo u suradnji sa obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima HSS je išao sa zahtjevom da se u pregovorima oko ulaska u EU osigura 7 godina moratorija na prodaju zemlje strancima plus 3 godine nakon toga ukoliko imamo opravdane razloge. A evo sad zgodna je i prilika, nema ministra ali je državni tajnik tu da li je ministarstvo počelo raditi na tome da li će i kada uputiti zahtjev za još tri dodatne godine jer vidimo da većina naših obiteljskih gospodarstva još nije osiguralo dostatno poljoprivrednih zemljišta za svoju proizvodnju. Naravno da se slažemo i oko ovih drugih vaših prijedloga i nastojati ćemo evo zajednički kroz amandmane ukoliko predlagatelj ne bude to prihvatio. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću na odgovoru na repliku. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku poštovani kolega Ivan Lovrinović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva poljoprivrede, poštovane kolegice i kolege i prije svega poštovani građani koji nas pratite. Ovo najavljuje se kao vrlo važan zakon. Postavlja se pitanje kada netko da prijedlog zakona u proceduru Hrvatski sabor koji je cilj ili koji su ciljevi takvog zakona. Pitao sam se čitavo vrijeme koji je ključni cilj ovog zakona. Predlagatelj je rekao da se time želi povećati efikasnost poljoprivredne proizvodnje, da se poveća površina, obradive površine, da se kazne oni koji ne obrađuju, da se oni koji žele obrađivati da mogu to raditi na i privatnom posjedu za što smo čuli da je to jednostavno povreda posjeda, da je to nemoguće. Ja sam se trudio kao ekonomist naći ovdje, ocijeniti koliko će ovaj zakon ustvari imati pozitivnih aspekata, posljedica, jer kao što znate ja ne govorim bez argumenata, ne bih bio jednostavno moj, moje osnovno zanimanje, zvanje traži da govorim argumentima. Pa evo ja ću se poslužiti tim argumentima. Dakle ideja je dobra ali mislim i mi iz stranke Promijenimo Hrvatsku, dakle patriotske stranke koja je socijalno osjetljiva i ona je okrenuta budućnosti mi želimo o tome govoriti argumentirano. Ja osobno mogu govoriti o poljoprivredi jer ja sam dijete sa sela, rođen sam na selu i tamo dugo živio i slavonski sam zet, također. Prema tome poznajem jako dobro situaciju. Čitam sve više i Stjepana Radića što je govorio obilazeći sva sela u Hrvatskoj jer samo tako možete razumjeti kako seljak živi i koji su njegovi problemi. A ja vas gospodo, uvjeravam i svi koji me slušate, pa nije problem u poljoprivrednom zemljištu u Hrvatskoj, nego tko će ga uopće obrađivati. Čitava poljoprivredna politika okrenuta je protiv seljaka. A posebno malog vlasnika. Pa evo maloprije raspravljam ovdje sa kolegom Demetlikom o crnom tržištu u poljoprivredi, pa seljak se mora i OPG-ovi seljaci služiti dijelom sivom ekonomijom jer je sistem službeni protiv njega. On nije prijateljski, on nije stimulativan. On ga tjera na sivu ekonomiju. Pa kako će se ostvariti pozitivni rezultati od svega ovoga? Pa evo nekoliko dakle, kako ostaviti neobrađeno zemljište u funkciju? To je vrlo važno pitanje. Ako kao prvo ne možete obrađivati tuđe zemljište, bez obzira što ne obrađuje, ako idete kažnjavati čovjeka koji ne obrađuje zemljište, pa on je otišao u Irsku, Njemačku, iselio se, pa što ustvari vi radite ovom zakonu? Vi tjerate i ono malo što je ostalo a protiv kojih je inače poljoprivredna politika, vi dodatno kažnjavate i da se dalje raseljavaju. Razmislite gospodo o tome, ja vam savjetujem da ne kažnjavate. Ljudi će obrađivati sa radošću bilo koju površinu ako oni vide ekonomsku računicu, ako vide smisao toga. Vraća se nadležnost dodjele zemlje tako reć, kako ljudi kažu to, lokalnim zajednicama, gradonačelnicima, da ne kažem šerifima umjesto da središnja agencija to radi u Zagrebu ili Osijeku možda u Osijeku, dakle, opet se stvara pogodna klima za širenje klijentelizma. Ali postavljam jedno pitanje, dakle koje traži odgovor. U 27 godina hrvatske nezavisnosti, ovaj zakon se mijenja 27. put, dakle svake godine po jednom. Pa što to govori, to je sjajna ilustracija da nema konzistentne politike, poljoprivredne politike a u tom kontekstu i politike prema poljoprivrednom zemljištu. Jer ako netko svake godine u prosjeku mijenja zakon o zemljištu, onda je to raspašoj država, razumijete. Pa politika poticaja i svega ostalog, pa dovoljno je bilo pogledati recimo Austriju koja ima poticaj prema nadmorskoj visini. Nemam vremena o tome pričati, mogao bi o tome dosta pričati jer sam čitao, ali bit će prilika da se o tome govori. Gospodo, prije rata plaćao se porez na zemlju a tada se u Hrvatskoj obrađivalo 2 milijuna 200 tisuća hektara zemljišta. Danas u nezavisnoj Hrvatskoj ne plaća se porez a obrađuje se oko 850 tisuća hektara zemlje. E sad, zašto? Znači, kad se plaćao porez, isplatilo se, i obrađivalo se, a danas kad se ne plaća porez, ne obrađuje se i iseljava se. Pa to je, to je savršen znak da mi nemamo kvalitetnu, konzistentnu, agrarnu politiku, politiku prema selu. To su argumenti, to je ono što bode oči. E sada, u zakonu se spominje dakle ono što treba povezati jest mogućnost kupovine zemlje. Kada se sjetimo da moratorij na prodaju zemljišta u skladu sa zakonodavstvom i obećanju EU-u istječe 2020. godine, onda ne mogu to a ne povezati sa slučajem Agrokor. Misli li netko da je to slučajno? Netko će reći pa Lovrinoviću, ti si isto upao u zamku teorija zavjere. Prevelika je ovdje podudarnost, gospodo. Vidite kako se to vremenski poklapa. Agrokor obrađuje oko 31 hektara u Slavoniji i Baranji, to je ogroman dio u odnosu na tako mali dio. Ja mislim da je ovdje sve jasno. Ovih dana pokušavam sa ove govornice pitati, dobiti odgovore na ta pitanja, ali se Vlada oglušuje, a ja mislim da će doći dan kada će morat odgovarat na ta pitanja. Pa prema tome, što je ovdje moguće kada je riječ o zakonu o poljoprivrednom zemljištu kakav se predlaže? Moguće je da oni vlasnici u pripremi, ja ih zovem vlasnici u pripremi, nakon raspetljavanja slučaj Agrokor, oni se spremaju preuzeti koncesije na tu zemlju, oko 31 tisuću hektara, a potom … [[Govornik se ne razumije.]] pruža mogućnost da to mogu i kupiti, a ja vam naglašavam, riječ je o najplodnijem zemljištu Hrvatskoj, 31 tisuća hektara. Mi se tome moramo žestoko suprotstaviti, stranka Promijenimo Hrvatska će se sigurno suprotstaviti, pa onda nek ljudi na selu vide i procijene tko se bori za njihove interese. Stjepan Radić je rekao da je najgora stvar, najveći grijeh za jednog političara ako svoj narod dovede pred svršeni čin i da je to najveći grijeh. I ja se potpuno slažem s tim.Ma ne bi to čak bilo ni sporno da smo mi drugačiji narod i da je drugačija klima, ali pogledajte Danci, Mađari, Slovenci, Rumunji i drugi, dobro su se zaštitili od takvih pojava, odnosno moguće prodaje poljoprivrednog zemljišta strancima stvorivši razne barijere, prepreke na način da mora najprije biti rezident zemlje 5 godina ili da je na posjedu 25 godina i Danci to propisuju, itd., itd. E sad ja vas pitam oni koji su prodali naše banke, teleoperatere, osiguravajuća društva, INA-u, pa oni će prodati zemljište i vodu. Mislite da neće? Pa naš narod za takve kaže, oprostite na ovom izrazu, pa oni bi prodali ćaću svoga ako mogu zaradit, njima su nacionalni interesi zadnja rupa na svirali. E pa protiv toga, znači mi smo protiv toga, jer ovaj zakon ima tu taj kanal, moguće zlouporabe i prema tome to treba riješiti. Ali ako netko bude sad pitao i rekao, pa dobro Agrokor ima koncesiju, ne može to nitko preuzeti, po važećem zakonu, moguće je preuzimanjem ovih pikova doći do koncesije, piše tamo u iznimnim uvjetima, može, ali dakle može. A sve što je u Hrvatskoj do sad bio znak da može, nažalost to je i postojalo na našu štetu. Dakle, u ovakvoj korumpiranoj zemlji, gdje pravosuđe ne funkcionira, gdje je sada zemljište jeftine, jer su se ljudi iselili, bore se za život, a vlasti ne vode brigu o nacionalnom interesu. Tu postoje mnoge mogućnosti zlouporabe. Pa evo da se još malo vratim na zakon. Pogledajte u prijedlogu, ne znam tko je pisao, gospodo, ja mislim da je to čl.62. zašto izražavate cijene u eurima? Iz koje ste vi države došli? Vi kršite suverenitet ove zemlje, koliko ja znam, još uvijek vrijedi kuna. Možda vam se omaklo jer svi već godinama nešto uspoređuju, ali molim vas, ako ste vi već, vi možete, ja znam da će ovaj zakon proći, jer imate više ruku, ali vi sami kršite, vi niste patrijot. Što mi predlažemo? Što predlaže stranka Promijenimo Hrvatsku? Dakle nisam došao samo kritizirati, pa vidite koliko sam argumenata naveo. Mi predlažemo da se mladim obiteljima, koji su spremni ostati u Hrvatskoj, besplatno ponudi zemlja u najam ili u koncesiju, 10, 20 godina, da ih se besplatno ponudi. A ne uz nikakvu plaćanje … [[Govornik se ne razumije.]] zaštiti znači okrenuti demografske trendove, ali prije svega poljoprivredna politika mora biti takva, da kad seljak nešto proizvede, da može prodati, to je najvažnije pitanje, a ovo su sekundarna pitanja. U tom kontekstu stranka Promijenimo Hrvatsku, ima sasvim drugačiju koncepciju, koju ćemo vezano uz poljoprivrednu, mi ćemo ubrzo predstaviti javnosti od strane stručnjaka. Politika i još sljedeće što želim reći. Politika velikih posjeda u hrvatskoj poljoprivredi je propala politika gospodo. Vi ste mislili da je dovoljno imati 2, 3 firme, velika veleposjednika u Slavoniji i Baranji i da će to po načelu ekonomičnosti, obujma, ekonomike obujma riješiti problem. A vidite kako jedna velika firma zaglavi. I šta ćete sad? A za to vrijeme ljudi se iseljavaju. Nema te poljoprivrede u Hrvatskoj, nema tog posjeda koji može biti konkurentan europskoj poljoprivredi, a da ne govorim dalje, nema. Nema tržišne poljoprivrede, ne postoji. Što prije to shvatimo, ja sam shvatio, mi shvatili, u mojoj stranci su shvatili, ali shvatite molim vas i vi. Mi moramo razvijati ekonomiku malog posjeda u Hrvatskoj, dobro subvencionirano, javno ili prikriveno, kao i u svim našim zemljama koje nam konkuriraju, to se tako radi. Opet navodim primjer Austrije, drugih zemalja, Slovenije, Mađarske. Dakle, moramo imati jasnu viziju, što raditi, kada je riječ o poljoprivredi. Za gospodina ministra Tolušića, ja sam vidio, osjetim u njemu jedan naboj patrijorski da želi čovjek nešto napraviti. Međutim, vidjeli ste nešto potegne i ja kad sam govorio kad sam … [[Govornik se ne razumije.]] da se 500 milijuna kuna uvozi iz Brazila mesa koje kakve kvalitete, on je pokrenuo istragu, ali pojeo vuk magare. Jeste vidjeli da je netko nastradao, da je netko kažnjen, da je netko u zatvoru? Niste. Sad kad je trebalo ponovno kontrolirati uvoz, svakojake problematične robe poljoprivredne, čovjek je krenuo, opet nešto da napravi, i njegov šef Vlade, jednostavno ga je odmah maknuo u stranu i od toga ništa. Neću se baviti ovim pitanjima odnosa u Vladi i zaključno samo da kažem ponovno. Ovaj zakon, nažalost, o njemu puno raspravljamo, 27 put se on mijenja, on neće ništa značiti preobrazbi na selu da se okrene u pozitivnom smjeru. On jednostavno i on će dovesti do danjih demografskih narušavanja, demografske strukture u Hrvatskoj, neće povećati efikasnost i ja naprosto ne razumijem zašto se on uopće mijenja, osim ovoga što sam rekao, što je problematično, a to je liberalizacija prodaje poljoprivrednog zemljišta, obradivog zemljišta strancima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lovrinoviću. Ja bi vas samo molio da terminologiju koju čelnik lokalnih jedinica i regionalnih samouprava nazivamo šerifima. Mislim da nije dostojna, nije primjerena u ovom Viskom domu. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio, poštovani kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Lovirnoviću, eto ja razumijem vaš skepticizam prema svemu, prema svima onima koji su nam vodili državu, ministarstva u nekim smjerovima i zato jesmo tu gdje jesmo, ja to razumijem. Ja dijelim u većini stvari sa vama to mišljenje. Osvrnuti ću se na one šerife koje ste rekli, lokalne, pošto sam ja u jednom trenutku isto izigravao šerifa u jednoj takvoj lokalnoj zajednici, pa smo dijelili 500 hektara zemlje u općini Jarmina i tu je bilo nekih 30 prijavljenih na taj natječaj. Svi su bili zadovoljni i prezadovoljni do te mjere, da su mi dali većinom i svi glasove i zato sam tu. Tko može bolje razumjeti problema svoje zajednice, nego lokalna samouprave? A to su vam reći kroz ovaj dokumenat koji imam jel svojevremeno se dijelilo 30 zadnjih hektara u našoj općini i onda su upetljali u to prste ministar Jakovina i jedna tvrtka koja je igrom slučaja otkupila njegov dug nastavo u njegovoj firmi. I dakle oni koji su bili u komisiji za taj natječaj su poništili natječaj zbog toga što je donesen zakon koji je direktno pogodovao toj tvrtki, a koja je otkupila njegov dug i to na taj način da su oni u natječaj uveli cenzus bodovanja po komadu stoke. Pa je ta firma fiktivno prebacivala stoku s jedne farme na drugu i na taj način neosnovano dobila više bodova što je komisija sastavljena za tu odluku poništila jel je skužila u čemu je problem. … [[Upadica se ne razumije.]] Kratko ću. 15. lipnja 2015. godine Upravno vijeće APZ-a donosili odluku o poništenju odluke te isti dan donosi odluku o dodjeli zakupa unatoč prijedlogu povjerenstva. U jednome danu tri odluke je uspio gospodin Jakovina za svoju firmu riješiti.
Zahvaljujem kolegi Culeju na replici. Odgovor kolega Lovrinović. Izvolite.
Ma samo kratko, nisu svi načelnici i gradonačelnici šerifi. Kad kaže šerif onda se to podrazumijeva da su to oni koji jednostavno rade na drugi način, ako ste tako shvatili onda možda nisam bio jasan.
Zahvaljujem kolegi Lovrinoviću. Sljedeća se za repliku javila poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega, vi ste s ove govornice izrazili svoju skepsu vezanu uz odredbu koja kaže da ako je riječ o zemljištu za kojeg ne znamo tko je vlasnik da se može dati u zakup i na poseban račun ta sredstva od zakupa s tim što ne može biti za trajne nasade i za izgradnju objekata ne može se napraviti na tom zemljištu. Mi imamo nesređeno stanje u prostoru, nesređeno stanje vezano uz katastar, nesređeno stanje vezano uz gruntovnicu. Činjenica je da je ta odredba zaista ju treba malo vidjeti sa pravne strane i sve ostalo. No međutim ja se ne nekako ne bih mogla složiti s vama, vi ste tu izrazili skepsu i odmah ste unaprijed osudili takvu jednu odredbu odnosno takav jedan set odredbi na propast. Mi zaista imamo nesređeno stanje u prostoru. Ne samo da imate različito stanje u katastru i gruntovnicu vezano uz građevinska područja nego i uz poljoprivredna zemljišta. Jednako tako imate i vlasnički situaciju da uopće se nisu evidentirali vlasnici. Meni se čini da je neusporedivo bolje da ako je riječ o zemljištu za kojeg se vidi interes da je bolje da se daje u zakup, da sredstva idu na poseban račun, da se s tim ne tereti to zemljište, da se proba ići s tim jer ako nikad nijednim propisom nećemo probati napraviti korak naprijed uvijek ćemo se vrtiti u krug. Mi smo to napravili u jednom propisu kada sam ja bila ministrica odnosno tada je ovaj Sabor donesao jedan zakon u kojem je rečeno da ako vi imate ruševinu da jedinica lokalne samouprave ako ne može utvrditi tko je vlasnik ili vlasnik ju ne želi, opasna je po život, zdravlje i sve ostalo, možete srušiti, može jedinica lokalne samouprave srušiti, dakle ući u privatno vlasništvo i čak se naplatiti od vlasnika, još uvijek je na snazi. Koliko ja imam saznanja bila su nekakav upit prema ustavnom sudu, ali ustavni sud je to ostavio na snazi. Ajdemo dati mogućnost da i ovdje u ovom zakonu bude tako.
Zahvaljujem kolegici Mrak-Taritaš na replici. Odgovor kolega Lovrinović. Izvolite.
Poštovana kolegice TAritaš. Još jednom ponavljam, svi koji su sudjelovali u proteklih 27 godina u poljoprivrednoj polici, a 27. put se mijenja Zakon o poljoprivrednom zemljištu, pa moramo ih proglasiti neuspješnima i neprijateljima sela. Prema tome, bolje vam je da se ne vezujete uz takve. Ja vam to savjetujem. S druge strane, vi ste možda u pravu kad je riječ o zemljištu koje je na području ratom opustošenih krajeva, možda je tamo nešto moguće spojiti. Ali gledajte, sada ste mi dali povoda da nešto kažem oko toga. Ali time se u to nisu ključni problemi, ne nego šta se sada radi? Sada su se recimo pojavile neke stranke kao što je od gospodina Hasanbegovića i kolegice Esih kao što je gospođa Željka Markić oni sada u prvi plan stavljaju problem nacionalnih manjina, Srpske nacionalne manjine koliko tko da li on treba … presudno na formiranje Vlade, održavati stabilnost, a znate s kojim ciljem? Upravo da nas odvedu od ovih pitanja kao što je Agrokor, kao što je zdravstveni sustav, kao što je problem INA-e. I ja pitam te ljude zašto oni to rade? U čijem interesu? Ako se busaju u prsa kao domoljubi pa ova Hrvatska ima sada veći problema, pa pitanje nacionalnih manjina i ja sam za to da se raspravi, ali nije sad ključni trenutak za to.
Zahvaljujem kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Uvaženi kolega Lovrinović. Ja sam isto ekonomist po struci i doduše na fakultetu nisam predavala, samo radila kao demonstrator poslije fakulteta sam pisala poslovne planove poljoprivrednicima i vjerujte mi baš u našem području oni ne mogu izdržati dosadašnji sustav dodjele državnog zemljišta u zakup. Kolega koji je stariji godinu dana od mene sada je zasadio 10 hektara voćnjaka i trebalo mu je dvije godine ali on je bio sretan jer je uspio u dvije godine dobiti državno zemljište u zakup. Ako nemaju drugi izvor prihoda iz turizma ili nečega drugoga to nije moguće. Drugi kolega vi ste mu predavali i jako vas hvali, on je završio Ekonomski fakultet u Zagrebu, pored farme traži pašnjak, sada sa 31, 32 godine već ima sjede od toga, tako da vratimo se na ovaj sami meritum ovog zakona. Ja se slažem da sve ono što vi predviđate da se može desiti ovim zakonom da je loše, ali vjerujte mi da kada uđete u praksu, kada uđete u poslovni plan, kada gledate koliko vam treba da dobijete jedno poljoprivredno zemljište sve ovo što je bilo do sada propisano nije dobro.
Zahvaljujem kolegici Roščić na replici. Odgovor kolega Lovrinović. Izvolite.
Pa poštovana kolegice možda se nismo dobro razumjeli, ja ponavljam da sam predložio da se mladim obiteljima i ljudima o kojima vi govorite, čak i ovi kojima govorite, koji hoće raditi a to je strateški interes da zadržimo ljude posebno na selu jer Hrvatska je poluprazna, u tome je problem. Njima ne samo, njima ne treba prodavati, njima treba besplatno dati u najam. … [[Upadica se ne čuje.]] Onaj tko oteže sa postupcima, pa ja vam čitavo vrijeme govorim, o čemu govorim? 27 puta je mijenjan zakon, procedure su spore. Zašto? Jer to je u interesu nekom drugom, razumijete? Ja naprosto ne mogu doći sebi da se neki predmet rješava po godinu dana, pa dvije, pa po čovjek izgubi živce, volju i ode. Neprijatelji su ovih naših hrvatskih sela i ove zemlje ljudi koji tako postupaju. Zašto? Jer oni stvaraju uska grla, tko god stvara usko grlo on je okrenut korupciji. Zašto? Jer mu se mora nešto dati. U tome je problem. Dakle, ja ponavljam, politika manjeg posjeda je Hrvatskoj presudna, 5, 10 hektara, 3, te ljude moramo zaštiti. Koliko je do sada, koliko su progutali veliki sustavi u poljoprivredi? Milijarde poticaja. Zamislite da se to stimuliralo prema malim farmama, malim posjednicima da ih se zaštitilo na sve moguće načine, ne bi ljudi iz Slavonije bježali. Dakle stranka Promijenimo Hrvatsku mi ne želimo žalopojke širiti ovom zemljom, mi znamo što treba učiniti. Ovdje treba i sabljom i mačem sjeći i dovesti ovu zemlju u redi. Kada kažem koga, ove birokratske procedure, korupciju i sve ono što šteti dakle selu i zbog čega ljudi iseljavaju.
Zahvaljujem kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Lovrinović, da li sam ja vas dobro shvatio, vi ste protiv decentralizacije te da se prenesu ovlasti na lokalnu samoupravu. Vi ste znači da i dalje to bude centralizirano putem agencije. Iz razloga da na lokalnom nivou postoje šerifi koji su povezani sa korupcijom, klijentizmom i slično. Međutim, ja ću vam reći, u svakom tom malom selu i općini upravo načelnik ili gradonačelnik pozna najbolje situaciji i pozna te ljude. I normalno da su to ljudi s kojima svaki dan razgovara, pije kavu, ide na neku feštu. I sada kada on dobije, taj susjed njegov parcelu da obrađuje zemlju ona mi znamo često to povezati da je to klijentizam i da tu su nekakva skrivena posla. Mislim da ona rečenica koju ste rekli da od nas sustav ne funkcionira i da upravo oni šerifi koje vi nazivate koji su se ogriješili o zakon i napravili ovakav potez da nemamo sustav za sankciju. Takvog načelnika treba smijeniti. I takvog načelnika treba staviti u zatvor. Ali ne skidati ovlasti da upravo oni raspolažu sa tim zemljištem. Sljedeće ono što tu piše u članku 36, lijepo piše tko i šta i kako. I mislim da upravo oni, domicilno stanovništvo koje je tamo rođeno i tamo živi da je to razlog da se potakne da tamo i ostane i da i dalje radi. I još rekli ste da možda interes imaju i neki drugi. E u tim drugima je najvjerojatnije i ta snaga da mogu spriječiti donošenje zakona da se ubrza cijeli proces. Jer taj uvozni lobi koji uvozi upravo hranu i isporučuje svim onim našim hotelijerima na moru i koči razvoj naše poljoprivrede i proizvođača svih prehrambenih artikala koji se mogu prodati, mislim da upravo ono što ste rekli i tu vas podržavam da sustav naš ne funkcionira. A mislim da ovaj zakon će doprinijeti da se upravo brže, ono što je gospođa Dragica spomenula, pitanje je vremena kako bi naši poljoprivrednici što kvalitetnije i što brže došli u posjed zemljištu i započeli s proizvodnjom. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Demetliki na replici. I odgovor kolega Lovrinović, izvolite.
Uvaženi kolega Demetlika, već ste rekli da situacija u Istri nije ista kao u Slavoniji i Baranji, u Slavoniji. Ali ovaj način kako ste opisivali da načelnik najbolje poznaje čovjeka, te ljude koji obrađuju pa onda da njima otprilike. Pazite, zamislite da ja dođem tražiti kredit od banke i bankar kaže pa ja tebe nisam komunicirao s tobom, ne znam te dovoljno, znaš ne mogu ja, ne možeš baš tako dobiti kredit. Pa u tome i jest problem, ja ne govorim za vas, ja govorim za one druge barabe koji upravo to koriste da bi svom rođi ili nekom drugom dakle pogodovali i tu je naš problem. Šta znači u Hrvatskoj, pa 27 puta se mijenjao Zakon o poljoprivrednom zemljištu, pa zar nije u tim silnim eksperimentima, bilo je decentralizacije pa se opet vraćalo. Mi nismo društvo trenutno spremni za takvu vrstu decentralizacije. Vjerujte ja bih volio da odlučujete svi, ali evo živi bili pa vidjeli, vidjeti ćemo i onako će se ovaj zakon donijeti jer je složeno da stvar ide, pa nema veze šta košta da košta, pa će onda doći neka sljedeća ekipa, 28.-ma izmjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu, za to vrijeme poljoprivredna politika katastrofa, ljudi se iseljavaju. Ali zašto? Pa važno je donijeti Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji će jednom broju ljudi pogodovati a ovo drugo što poljoprivreda je na koljenima i što propada, pa to nije onako važno, neka se ljudi snađu, neka se prilagode tržištu znate, neka se prilagode tržištu. I to to su te floskule koje ovdje jedan broj zastupnika koji su već tko zna koliko godina provlači, dakle širi iluzije, obmanjuje javnost i zato već treba ljudima otvoriti oči i zaista da vide tko se bori za njihove interese.
Zahvaljujem kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Lovrinović, vi ste u više navrata danas s pravom postavili pitanje koja je svrha ovoga zakona, zapravo koji je cilj što se zakonom želi postići. Sada bih parafrazirao prvog hrvatskog predsjednik pa bih rekao ovako, veliki interesi a malo zemljišta. Problem je u tome što svaki dosadašnji ministar nije bio dobar onda kad je zastupao interese velikih umjesto interese hrvatskog sela hrvatskog poljoprivrednika. To se pokazalo u više navrata, o tome je bilo danas isto riječi. 2000. godine, mislim da je to HSS tada zastupala tu ideju, 2000. godine se donosi prvi program raspolaganja poljoprivrednog zemljišta i tad je isto ministarstvo stavilo na neki način šapu i reklo je određeni dio, ja se sad više sad ne sjećam, 10% zemljišta mora obavezno biti pripremljeno za koncesiju. 2007., 2008. i 2009. se sklapaju ugovori za koncesiju po smiješnim cijenama. Ja se nadam da će odredba ovog zakona koja ogovori o revalorizaciji dotaknuti te ugovore, to je nedopustivo da se tako malo cijene plaćaju. I u tom smislu vidim neke odredbe ovog zakona di idu u poboljšanje. To je 27. promjena, vi ste u pravu, sad je pitanje koliko smo u tih 27 promjena uspjeli napraviti, ali nadam se da će ova promjena uspjeti barem u ovom djelu da se riješi ovo pitanje oko ovih koncesija i kolega Demetlika je u pravu, gledajte, pa većina toga zemljišta je raspoređena. Općine i gradovi su donijeli te programe, samo sad treba još kako je rekao gospodin Demetlika, trebaju samo izmjene i dopune. Ja se nikako ne slažem s ovim mišljenjem županija, to je posve nepotrebno, agencija ili Državno odvjetništvo ajde, da bi se onda na taj način ti programi koji su donijeli, već je zemlja raspodijeljena, da onda poljoprivrednici počnu uživati, da mogu na kraju krajeva, raditi. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Odgovor kolega Lovrinović, izvolite.
Ja ću uvaženi kolega Žagar, samo ponoviti, da nije ključni problem hrvatskog sela i poljoprivrede vlasništvo odnosno površina koju obrađuje, pa problem je na onome što se obrađuje kako to prodati, kako doći do novca, a ljudi su prezaduženi, njima se puno toga obećavalo proteklih godina, ljudi su izgrađivali farme, zaduživali se uz visoke kamate. Onda su došle multinacionalne kompanije koje su preuzele mljekare i odmah srušile cijene i sve su njihove računice pale u vodu, sada ih nitko ne štiti. Što tom čovjeku znači sad priča da mu nudite dodatnih 10 hektara pašnjaka? Pa on će vas, ono pogledati mrko, dakle ovdje je stvar potpuno jasna. 27. put mijenjati zakon o zemljištu znači jedno beskoncepcijsko stanje u poljoprivredi, to je parcijalni pristup, ajmo riješiti malo ovo. Ja ne kažem da je ovdje sve loše u ovom zakonu, ima određenih promjena ali ključni smisao zakona je, on će promašit, on neće učiniti našu poljoprivredu efikasnijom, neće vratit ljude na selo, kažnjavanjem će ih još više istjerivati a posebno je poguban kad pogledamo koliko se poticaja dalo selu, onda to vidite. Vi ste danas ako se ne varam, u svom izlaganju rekli da i vama je neprihvatljiva odredba moratorija do 2020. godine pa da stranci mogu kupovati zemlju. Ja se potpuno slažem i naša stranka je također, mislim da ste to prepoznali u mom govoru, da tražimo od Ministarstva poljoprivrede da da kvalitetnu podlogu, da može ovaj Sabor donijeti odluku da i nakon toga uvedemo zaštitne klauzule, mjere, razne brane, da i mi zaštitimo svoju najplodniju zemlju a ne da do nje dođe sutra netko drugi i ono za što smo se borili, u ratu, za zemlju da izgubimo sad u miru za sitne pare.
Zahvaljujem kolegi Lovrinoviću na odgovoru. Ovime smo iscrpili sve replike. Određujem stanku, nastavljamo s radom u 19 i 15 minuta. STANKA U 19,05 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 19,15 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa tijekom plenarne sjednice. U ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovani kolega Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolegice i kolege zastupnici, koji ste ostali u dvorani, htio bi nešto reći o ovom važnom prijedlogu zakonu, koji uređuju prevažnu materiju. Zakon ima dobra rješenja, ali ja sad neću govoriti o njima, nego bi htio u raspravi upozoriti na 3 stvari kako bi se pokušalo to popraviti do 2 čitanja i do pisanja konačnog prijedloga zakona. Loše raspolaganje poljoprivredno zemljište je prepreka, napretka i razvoju poljoprivredne proizvodnje. Važeći zakon, dakle koji je sad na snazi je velike ovlasti i obaveze prebacio na Agenciju za poljoprivredno zemljište. To je imalo pozitivne učinke u smislu evidencije državnog zemljišta, informatizacije, postavljanje nekih jednoobraznih procedura i obrazaca. Međutim, glavni cilj nije postignut. Mali poljoprivrednik i dalje teško dolazi do poljoprivrednog zemljišta. Natječaji se sporo objavljuju. Zapuštena poljoprivredna zemljišta i dalje ostaju zapuštena. O kontroli neću ni govoriti. Dakle, primjena zakona u praksi je pokazalo da postoje brojne zapreke koji usporavaju proces raspolaganju poljoprivrednim zemljište u vlasništvu države. Ako bi analizirali do sadašnje odluke Agencije za poljoprivredno zemljište, koje se odnose na zakup i prodaju državnog poljoprivrednog zemljišta, onda bi vidjeli da su obiteljska poljoprivredna gospodarstva dobila značajno manje zemljišta na raspolaganje, od raznih firmi. Prema nekim analizama, OPG su dobili u zakup ili prodaju 1/6 državno zemljišta od agencije, dok 5/6 je išao razno raznim firmama, odnosno, razno raznim oblicima trgovačkih društava. A cilj Zakona o poljoprivrednom zemljištu bi trebalo biti da se obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo vrati i ojača njegova prirodna uloga u proizvodnji hrane i očuvanje ruralnog prostora. U EU, situacija nije puno bolja, dapače moglo bi se reći kad bi čitali mišljenje Europsko-gospodarsko iz socijalnog odbora od 21. siječnja 2015. koje je naslovljeno jagma za poljoprivrednim zemljištem, upozorenje za Europu i prijetnja obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, da je situacija zapravo lošija nego kod nas. U 2013. godini u EU u 27 država članica samo 3,1% gospodarskih subjekata je nadziralo više od 50% poljoprivrednog zemljišta. A nasuprot tome smo imali preko 76% gospodarskih subjekata, ugl. malih OPG-ova koji su raspolagali samo sa 11,2,% poljoprivrednog zemljišta. Taj trend je u suprotnosti sa željenim europskim modelom održive i multifunkcionalne poljoprivrede, u kojoj važnu ulogu upravo imaju mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Dakle, EU je konstatirala, da je prodaja poljoprivrednih površine ulagačima i trgovačkim društvima koji se ne bave poljoprivredom u cijeloj Uniji akutni problem. Posebno su pogođene nove države članice, koje su nakon isteka moratorija, kojim se ograničavala prodaja zemljišta strancima, bila pogođena zbog relativno niskih cijena poljoprivrednih zemljišta. Naš zadatak bi bio da štitimo domaće male poljoprivredne proizvođače, male OPG-ove, te im omogućimo da dođu do poljoprivrednog zemljišta. Stoga bi trebalo razmotriti i razmisliti, da li produžiti … [[Govornik se ne razumije.]] ili pronaći neke druge mjere kojim bi zaštitili naše male OPG-ove. I što to donosi? Koji su plusevi, koji su minusi? Drugo što sam smatrao bitnim za reći, je davanje u zakup zemljišta koje je u privatnom vlasništvu. Poljoprivredno zemljište, kaže zakon u privatnom vlasništvu, odnosno, prijedlog zakona, koje se ne održava pogodnim za poljoprivrednu proizvodnju, a vlasnici su nedostupni ili nepoznatog boravišta, agencija može dati u zakup fizičkoj ili pravnoj osobi na rok od 5 godina uz naknadu tržišne vrijednosti. Naravno da postoji opravdani interes države da se neobrađeno poljoprivredno zemljište stavi u funkciju. Međutim, tu bi upozorio na više problema. Prvo je da se ipak tu ugrožava privatno vlasništvo. Znamo da je Ustavni sud 2011. ukinuo neke članke Zakona o poljoprivrednom zemljištu koje je tada bilo na snazi i koje je imalo tada slično rješenje. Stoga je ovu odredbu dobro razmotriti i razraditi. Jer tko će i u kojem postupku i na koji način utvrditi da je zemljište napušteno, a da je vlasnik nepoznat i nedostupan. A što kad je zemljište napušteno a vlasnik poznat i nedostupan? Uplaćeni novac od zakupnine bi išao na poseban račun, a novac bi tamo vlasnika čekao 5 godina. Taj rok ako bi ovakvo rješenje ostalo u zakonu, smatram da bi ga trebalo produžiti, da je on prekratak. Nadalje, zakon kaže, da bi troškovi krčenja i privođenja namjena poljoprivrednog zemljišta, koje je dano u zakup, ako je privatno vlasništvo, teretio zakupninu. Smatram da to nije dobro rješenje. Da, troškovi nikako ne bi morali, odnosno, mogli teretiti vlasnika i njegovo zemljište, kad je ono dano u zakup bez njegove suglasnosti i bez njegova znanja. Treća stvar na koju bih upozorio je odredba koja kaže da poljoprivredno zemljište u vlasništvu države, za koje nije uređeno zemljišno knjižno stanje, a dano je u zakup, zakupnik je dužan i ovlašten izvršiti usklađenje zemljišnog knjižnog stanja o vlastitom trošku u roku od 2 godine od dana uvođenja u posjed. Realno mislim da će teško to uspjeti napraviti u 2 godine. Ali ova mjera je dobra. Treba je podržati, ali bi trebalo razmisliti, možda da mu se produži rok. Treba uzeti u obzir stanje u pravosuđu, odnosno, sudske postupke. Treba reći da je država puno uložila da riješi zemljišno knjižno stanje na državnom zemljištu. Do 31.12.2016. država se upisala na preko milijun i 100 tisuća čestica u zemljišnim knjigama su upisane kao vlasništvo RH, ali daleko smo mi od rješenja, upravo zbog nesklada između zemljišnih knjiga i katastra, između zemljišnih knjiga i stvarnosti. Država se knjižila prema stanju u zemljišnim knjigama što je bilo upisano kao općenarodna imovina, država je upisala sebe kao vlasnika, ali u stvarnosti u katastru su bile upisane fizičke osobe, bili su upisani oranice, bile su upisane njihove kuće, vinogradi, maslinici. Brojni pravni poslovi koji su se sklapali dakle ugovori, nasljeđivanje sve je to provođeno u katastru, ali nije provođeno u zemljišnim knjigama. Ja znam jednu konkretnu situaciju u Benkovcu odnosno pokraj Benkovca gdje su građani šezdesetih godina mijenjali svoje privatno zemljište sa državom odnosno sadašnjim zadrugama koje su poslije prešle u vlasništvo države. Država je zemljište upisala u svoje vlasništvo temeljem takvih ugovora krajem osamdesetih kroz sudski postupak. Građani su prije par godina krenuli u proceduru, oni su bili upisani u katastar ali ne u zemljišne knjige, a država ih je odbila, sud ih je odbio, a DORH se nije htio nagoditi. Danas imamo situaciju da država polaže pravo vlasništva i na zemljište koje je dala, a i na zemljište koje je primila. Država tu mora pomoći građanima da se upišu kao vlasnici, a ne da DORH odbija nagodbu kao što je napravio u jednom slučaju. Ono što nedostaje u ovom zakonu su rješenja za takve stvari. Ali to nije predmet samo ovog zakona nego i brojnih drugih zakona. To je jedan veliki problem na koji sam kao zastupnik ukazivao, na koje sam ukazivao i ranije dok nisam bio zastupnik, da moramo pomoći građanima da riješe svoje zemljišno-knjižno stanje, da upišu svoje kuće, vinograde i maslinike kao svoje vlasništvo. Moramo naći model da ih motiviramo i da im pomognemo kroz komplicirani sudski postupak da se upišu kao vlasnici, ali da im pomognemo kroz skupi proces parcelacije zemljišta jer to je ono što u biti izaziva najveći trošak. Izlazak mjernika na teren je jako skup. Građani će se odlučiti za taj proces možda za jednu parcelu, možda za vinograd ili maslinik koji im je najvrjedniji, možda da upišu kuću, ali one parcele koje su manje ili koje nisu toliko vrijedne na to se neće odlučiti. Kada bi država to napravila, napravila bi veliku stvar. Na kraju bi htio reći da su mala i srednja poljoprivredna gospodarstva i raspršena vlasnička struktura po meni najbolji preduvjet za odgovorno postupanje sa zemljištem i za njegovu održivu obradu, ali isto tako i za poticanje građana osjećaja identifikacije i osjećaja pripadnosti budući da takvi oblici posjeda zemljišta pridonose ostanku stanovništva u ruralnim područjima i stvaraju mogućnost njihovog zapošljavanja. Stoga apeliram da poboljšamo ovaj zakon za drugo čitanje i da radimo u tom smjeru. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Miloševiću na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo. Žao mi je što vas je ovdje tako malo prisutno, nažalost samo osmero ljudi to je kroničan problem u ovoj sabornici kada se govori o važnim stvarima jednostavno zastupnika nema. Međutim vratit ću se na summa summarum na bit cijele priče. Hoće li zakon odnosno promjene Zakona o državnom zemljištu odnosno dodjeli njegovoj, riješiti probleme našeg sela? Pa po svemu sudeći vlade su zadnjih 27 godina predlagale različite mjere za oporavak sela, sukcesivno i HDZ i SDP. Stoga je logično za pitati se koji su rezultati svih tih mjera? Što se dogodilo sa poljoprivrednom proizvodnjom? Ona je kolabirala tome smo svi svjedoci. Što se dogodilo sa mljekarskom industrijom? Kolabirala. Zapravo sve poljoprivredne kulture su zabilježile svoj pad. I moramo se pitati jeli takav ajmo reć rezultat posljedica greške na razini pojedinca, znači seljaka ili je naša poljoprivredna politika promašena. Naravno svaki put kada bi seljak propao, kada ne bi mogao naplatiti svoje žito kada ne bi mogao vratiti svoj kredit itd., ha uvijek je sustav sugerirao da je krivnja na pojedincu. Nikad oni ne bi rekli, a ne sustav je kriv ti nisi kriv. Ne, ne, uvijek je kriv pojedini seljak i tako je krivnja prebacivana na sve te seljake poput onoga nesretnog Ivana Hđasije kraj Bjelovara koji se zbog nemogućnosti vraćanja kredita za farmu raznio bombom i u biti problem nije bio rijeđen. Znači poljoprivredna proizvodnja i dalje je nastavila propadat, a država odnosno sustav je i dalje prebacivao krivnju na seljaka. Ja ovdje mogu glumiti lutka i ponavljati fraze koje vi ponavljate, znači mogu reći da će ova izmjena zakona riješiti probleme sa selom, da će potaknuti proizvodnje itd., međutim svjestan sam toga da nažalost neće i pokušat ću vam ukazati na osnovni uzrok svih problema u poljoprivredi, a to je sljedeće, sve dok je tečaj kune odnosno ajmo tako reći, dok je država imala slabu valutu, recimo u doba Jugoslavije bio je jugoslavenski dinar, tada su uvozni proizvodi bili relativno skupi odnosno bili su skuplji od domaćih. To znači ako ste vi seljak iz Vrbovca i vi ste uzgojili pet svinja uvozne svinje bi bile kada bi se išlo prodavati skuplje od vaših vlastitih. I posljedično kada bi PIK Vrbovec trebao svinjetinu odnosno te svinje PIK Vrbovec ne bi uvozio svinje iz inozemstva već bi jednostavno od domaćih proizvođača otkupio svinje. I koliko god su domaći proizvođači mogli proizvesti svinja toliko je PIK Vrbovec bio spreman od njih uvesti, odnosno otkupiti. Međutim 1994. mijenja se uloga središnje banke HNB-a. U tom trenutku se kuna vezuje za njemačku marku, kasnije za euro, po kvazi fiksnom tečaju koji je trenutno o 7,3 do 7,6 kuna za jedan euro. I taj tečaj sezonski oscilira ali u suštini HNB ima ulogu mjenjačnice. I što se događa? Budući da taj tečaj nije realan, mi smo učinili da je uvozna hrana jeftinija od domaće. Što to znači? To znači da je jeftinije uvesti svinju nego ju otkupiti od domaćeg proizvođača. I zbog toga domaći proizvođači propadaju, nemaju kome plasirati svoje proizvode a uvoz cvjeta. Jedino što je u uvjetima nerealnog tečaja spašavalo našu poljoprivredu je bilo, pogađate što, ne vjerujem da će mi itko dobaciti, pa ako neće moram onda reći ja osobno, znači jedino što je spašavalo seljake od nerealnog tečaja su bile carine. Jer recimo nerealni tečaj učini vaše proizvode 20% skupljim ali onda uvoznim carinama se uvozni proizvod 20% poskupi i onda vi opet dođete na nekakvu 'ajmo reći pod navodnicima nulu. Međutim što se dogodilo 2011. ulaskom u EU, carinska barijera koja je do tada, 'ajmo reći djelomično korigirala problem nerealnog tečaja je maknuta. Carina više nema a uvozni proizvodi su jeftiniji. I što se posljedično dogodio? Došlo je do potpunog sloma domaće poljoprivrede. Ono što se govorilo na televiziji našim seljacima je sljedeće. Govorilo im se do sada ste imali tržište od 4 milijuna ljudi ali kada uđete u EU imati ćete tržište od pola milijarde ljudi, moći ćete svuda izvoziti, itd.. Međutim, istina je takva da ne da oni nisu dobili novih 495 milijuna kupaca već su ostali i bez ovih 4 milijuna koje smo imali i njima se sad, znači domaćim kupcima se sada servira uvozna hrana. Što dalje reći? Pokušao sam u suštinu objasniti cijeli problem, ukazao sam vam na njega i ponavljam koji milijunti put da bez monetarne reforme, bez korekcije tečaja će se nastaviti slom domaće poljoprivredne ali i svake druge ekonomske aktivnosti osim trgovine uvoznom robom. Ali u konačnici kada domaći potrošači ostanu bez novaca, kada ostanu bez posla, hoće li oni moći trošiti? Neće i doći će onda do pada potrošnje i onda će i trgovci propasti. I oni propadaju jedan za drugim posljednji u tom nesretnom nizu omraženi Ivica Todorić i Agrokor. Što vam to govorim? Pa stvar je u tome da se cijelo vrijeme sugeriralo da je naša politika takva da ona uništava male a da tobože pogoduje velikima poput Todorića. Ona možda i je njima pogodovala, međutim na kraju smo vidjeli da čak niti Todorić nije uspio sa svim tim pogodovanjima. Znači čak i taj veliki kojem se pomagalo, za kojeg su se pisali zakoni, kojem se izlazilo u susret i on je na kraju propao. I postavlja se pitanje ako mi nastavimo sa ovakvom politikom, koja je budućnost naše zemlje i našeg naroda. Ako je prošlost ključ za sadašnjost možemo lagano reći da će se nastavkom postojeće politike njeni rezultati nastaviti manifestirati. A njeni rezultati su koji? Što ide paralelno sa slovom poljoprivrede kao takvo? Masovno iseljavanje ljudi iz područja gdje ljudi žive od poljoprivrede. I Slavonija se prazni, ljudi nestaju. Mi ćemo se naći u situaciji na kraju da neće imati tko obrađivati tu zemlju, to će se nama dame i gospodo dogoditi na kraju. I postavlja se pitanje hoće li ovaj zakon te probleme riješiti? Da? Ne? Što mislite dame i gospodo? Nažalost je ovdje muk, ja bih volio da je kao u Engleskom parlamentu da vi vičete hoće ili neće, međutim vi uvjeravate, 'ajmo reći i ljude da hoće. Ali mi svi znamo da neće i da će se negativni procesi što se tiče poljoprivredne proizvodnje, što se tiče iseljavanja nastaviti i nakon donošenja ovog zakona. A zašto? Zato jer se ovaj zakon ne bavi uzrokom sloma nego se bavi pitanjem okrupljivanja parcela itd. Međutim što je problem? Vi danas imate situaciju da mljekari koji imaju svoje krave, čak ako imaju i svoju zemlju koji možda ni nisu u kreditu kažu čak ni u takvim uvjetima meni se proizvodnja više ne isplati. Znači da vam netko da bespovratni kredit i kaže evo ti novac da izgradiš farmu, evo ti zemlja, on će jednostavno reći hvala ti na toj ponudi ali pri cijeni mlijeka od 1,20kn ja jednostavno ne mogu, ne isplati mi se to. I cijelo vrijeme su mljekari vapili i pozivali državu da nešto napravi. Što je država napravila? Ništa. I odjedanput one iste mljekare koji su prolijevali mlijeko, koji su ukazivali na to da je situacija neizdrživa, mi na kraju njih vidimo u kojoj ulozi, u ulozi propalih mljekaru koji kažu krave sad idu u klaonicu. Znači, tim nesretnim kravama je ova država presudila, znači krave idu u klaonicu zbog propale politike Vlade. I sada većina ljudi da tu recimo su kolege iz SDP-a, nažalost nijedan ovdje trenutno ne sjedi, ali da su kojim slučajem oni ovdje, oni bi rekli kriv je HDZ. S druge strane, da je situacija obratna, da su SDP-ovci tu a da vas nema, oni bi rekli, kriv je HDZ. Međutim, nisu nažalost ni HDZ ni SDP jer su oni samo provodili politiku koja je bila nametnuta izvana. A ta politika bila je nametnuta od EU-a, EU je rekla mora se stabilizirati tečaj, HNB mora biti mjenjačnica. EU je rekla carine se moraju ukinuti. I treća stvar, EU kaže ne možete imati vi dvojnu stopu PDV-a. Ne možete vi Hrvati imati manji PDV za domaće proizvode, to EU nama kaže. Što će reći da je politika EU-a pogubna za hrvatsko selo i seljaka. Međutim, kad su bile reklame za ulazak u EU, svi se sjećate, prikazivali su tamo ljude kako toče rakiju i kolju svinje, i to je kao ono kažu moći ćete i dalje klati svinje, radit kolinje i pit rakiju i kao bit će vam dobro. a jel' im dobro? Što znači da su hrvatski seljaci kao i ostatak hrvatskog naroda, bili izloženi žestokoj propagandi koja je za cilj imala to da oni na dan referenduma za ulazak u EU-a, donesu odluku protivno svojim interesima. I što kao rješenje nama nudi premijer Plenković? Gospodine Grmoja, jeste čuli koje je zadnje rješenje ponudio? Rekao je da 2020. treba ukinuti kunu i uvesti euro. Znači umjesto da HNB prestane biti mjenjačnica, da se uspostavi realan tečaj, Plenković želi cementirati ovo stanje kako je i HNB zapravo passe ad acta, sahranit ju i zapravo bi ona preuzela neku ulogu u biti nadzorne agencije jer više uopće ne bi ni emitirala novac ni ništa, to bi bila uloga Europske središnje banke a mi kao i što trenutno radimo, do novog novca mogli doći samo uzimanjem stranih kredita. I naravno, kad sam bio pitao jednu djevojku, pitao sam je ako je sav novi novac koji uzimamo kredit, jel' se slažeš s tim, pitam, veli ona da, sav novi novac koji uzimamo je kredit, a pitam ju, a kako je nastao sav novac koji već imamo ovdje? Ona veli pa znači da je i on nastao kao kredit. Što znači da je sav novac koji mi … [[Govornik se ne razumije.]] kredit, kredit koji nećemo moći vratiti zato jer novac za otplatu kamate dobili nismo nikad, zato jer novac od tih kredita ide na kupnju uvozne robe jer je tečajna politika takva da ju čini jeftinijom od domaće i mogu ovdje samo vikat, plakat, i smijat se od žalosti. Evo, znači crni humor. Znači hrvatsko selo i seljaka čeka propast i da nije žalosno bilo bi smiješno da hrvatsko selo odnosno hrvatski seljak i dalje daje glas na izborima kome, pa ne onima koji govore o njegovim problemima. Ne onima koji žele riješiti njihove probleme, koji žele zaustaviti ovu propalu monetarnu i carinsku i poreznu politiku. Ne onima koji žele osloboditi od dužničkog ropstva nego za one koji su im dali bombu u ruke u ratu a u miru im dali štrik oko vrata. I sada se ti seljaci ubijaju zbog te politike koju vi provodite. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Pernaru na ovoj raspravi. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Po 27. put RH imamo izmjenu Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Činjenica da ni ovaj zakon ne rješava ni osnovne probleme koji su u biti doveli do mogućnosti da se rasprodaje poljoprivredno zemljište ali očito interes politikama nije bio da se hrvatski poljoprivrednik razvija kako u Slavoniji tako u Dalmaciji, Lici. Činjenica da imamo 2/3 na cijelom teritoriju, da imamo prazno, bez ljudi, bez stanovnika, i činjenica da sad ovim zakonom i dalje ostaje mogućnost da 2020. moratorij, da mogu stranci kupovati poljoprivredno zemljište ostaje otvoren i to je ključni problem cijele priče. Najprije smo uništili poljoprivrednika, uništili seljaka, uništili poljoprivredu jer smo davali poticaje i iz sredstva europskih fondova također i poticaje smo davali, znači i tko zna kome, i na kojim OPG-ovima jer je činjenica da samo u mljekarsku proizvodnju, to se bezbroj puta ponovilo, moramo se ponavljati milijun puta, u 4 godine od 2011. do 2015. je uloženo 5 milijardi kuna, da smo prije tog poticaja, tih subvencija imali 64 tisuće proizvođača mlijeka a sad imamo 4 tisuće i 600 proizvođača mlijeka. Kad smo ulazili u EU onda smo potpisali tu mogućnost da nam stranci kupe, znači poljoprivredno zemljište koje uz vodu, zrak i ostale, ali ove vodu, poljoprivredno zemljište i zrak, energetiku šta su nam preuzeli u biti naši već stranci većinu toga preuzeli, ostalo nam je to poljoprivredno zemljište, ostala su prazna polja, polja koja nisu ciljano navodnjavana, jer ogroman je novac ulagan u OPG-ove koje su otvarali veliki koncerni kao što je Agrokor i slični mu, i taj novac poticaja umjesto da je seljaku odlazio je znači malim OPG-ovima, odlazio je tima kojima su se tovarili džepovi, koji su plaćali kampanje, koji uredno su izvršavali svoje obaveze, a kasnije ti koji su izabrani, uredno su izvršavali obaveze prema poslodavcima svojim. To je činjenica i vrlo lako se može vidjeti tko radi u tim ogromnim koncernima. I sad je to selo prazno. Svi poticaji, subvencije su otišle u nepovrat i sad trebamo spasiti što se da spasiti, a to je zemlja. Naveo sam danas primjer Mađarske. U Mađarskoj je također kad su ušli u EU stranci počeli kupovati zemlju. Pošto je Orban vidio da gube dio suvereniteta, on je pooštrio mjere da mogu stranci kupovati poljoprivredno zemljište, EU, je počela davati kritike, sankcije, prijetiti, ali čovjek kao predsjednik jedne države, otvara jedan potez, sada je napravio i raspisao je referendum, gdje Mađari su kazali, 80% su, 87% je Mađara bilo protiv toga da stranci mogu kupovati poljoprivredno zemljište. A ovim zakonom, gospodo volio bi da malo slušate vi iz ministarstva, jer ne govorim ovo zraku, ili ste vi stvarno toliko moćni da ne slušate nas saborske zastupnike. Znam da vama Parlament nije bitan, znam da su vama bitnije puno investicije koje su loše za hrvatsko društvo, kao što je uništavanje hrvatskih potencijala i resursa kao npr. rijeke Cetine ili jezera Peruča, tako bi vas iz ministarstva zamolio da slušate dok saborski zastupnici govore, a ne sa podsmjehom i tamo šaptanje, ne slušate uopće apsolutno mišljenje, jer ipak je narod izabrao ove ljude, vama bilo srcu ili bilo drago ipak bi trebali slušati ove ljude. Ulaskom u EU, kad ste bacali zvjezdice, kad ste zvali ljude, da se, stočare, da se kupuje, da se ulaže u poljoprivredu, izgradili su ljudi farme, sa dne mogu vratiti kredite. Zašto? Jer ste natjeravali, natjerani su ljudi da iđu u promašenu, pogodovala se uvoznim lobijima, pogodovalo se onima kojima se dodjeljivalo poljoprivredno zemljište, koji su davali podnajam. Kažu da sad neće biti podnajma. Ja ne vidim garanciju da neće biti podnajma. Činjenica da je se davno trebalo riješiti to pitanje, ali očito interesne skupine su pod direktivnom onim koji su ovladali tim zemljištem, koji će nam uteći, znači mi nećemo imati dio suvereniteta. I nažalost, a ja pozivam vas iz ministarstva, da već u 2 čitanju promijenite taj članak, di taj, di ti, od 2020. godine, da di moratorij znači prestane, gdje mogu stranca kupiti, da to više ne bude. Da to jednostavno stranci ne mogu postati vlasnici naših izvora, naših polja, naše energetike, ne možemo sve dati u ruke strancima, jer nemamo više države. Nema smisla ovaj Parlament, gdje bi trebao biti ministar i gdje bi trebalo malo pomnije slušati, jer je činjenica da je i sam gospodin Ivan Šuker jučer kazao, mi smo to potpisali kad smo ušli u EU, mi to moramo poštivati. Pa čemu onda narod izlazi na izbore. Zašto mi uopće pozivamo narod na izbore, da glasuju za nas, kad su netko u ime nas, tada jednoglasno u Saboru potpisao, tada i podržavao Sabor u pregovoru o pretpristupnih fondovima. Ne samo šta smo to radili, ne samo što smo morali pozatvarati sve generale. Ne samo što nismo smijali proglasiti gospodarski pojas, nego sad smo potpisali da moramo prodati, da možemo strancima prodati zemlju, poljoprivredno zemljište. Ne samo što moramo subvencionirati vjetar, ne samo što im moramo dati najveći bazen pitke vode termoelektranu Peruću, ne šta im moramo dati … [[Govornik se ne razumije.]] hidrocentralu Vrdovo koji je privatni projekt, a nekoliko kilometara niže imamo HEP-ov projekt na Kortima, gdje je županija ogromni već novac uložila i država to su stavili u ladice. Znači, voda, poljoprivreda, uništili ste sve 2/3 Hrvatske je uništeno, to je činjenica, ulaskom u EU, pa čak i zlato su prodali. Evo, sad kad se javljam, ovamo ovaj dotični gospodin, čak i zlato, 15 tona zlata. Da narod zna su prodali. Sad će prodati i zemljište, energetiku, subvencije ste ogromne dali na plin, za termoelektranu, koja će biti od 500 megawata, koji će ogroman novac građani, to je čista … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatske, isključivao iz ovoga Parlamenta izglasana, jer ulaskom u EU, pretpristupanju, to se narodu hrvatskom nije tako govorilo. Govorilo se da će biti novac ogroman, da će im se sijati ovdje poticaji, subvencije, da ćemo morati uvoziti radnu snagu iz Kine, šta imamo? Prazna sela. Prazne su štale, farme, to je činjenica. Nemamo sustave navodnjavanja u ključnim poljima. Ja sad ovdje gledam Krška polja, vrgorački, imotski, Sinjsko polje. Pa opet ću ponoviti, kroz Sinjsko polje prolazi rijeka Cetina nema navodnjavanja. Kolega Šipić to vi vrlo dobro znate. Sinjsko polje koje je moglo proizvoditi za turizam komplet povrtlarsku kulturu, gdje bi mogli izvoziti sve proizvode poljoprivredne. Nema se navodnjavanja. U sred ljeta kažu, suša u Sinjskom polju. Sad kad bi došao netko iz Amerike, Izraela, pa kad bi vidio da je suša u Sinjskom polju, a pitka rijeka Cetina teče, nema sustava navodnjavanja u 2017. godini, pa rekli bi pa ljudi moji pa di smo mi ovdje došli. Oni pol pustinje navodnjavaju. A mi Sinjsko polje, plodno, ili vrgorački kraj ili imotski kraj, pa možete li vjerovati da je to u ovome trenutku i sad ćemo to prodati u bessinje. Mi moramo ovim zakonom to zaštiti. Tajniče što nema ministra, to je činjenica. I ne mora naš seljak biti konkurentan i naš seljak odlazi vanka, ostavlja prazne te farme pod hipotekama i sad će im naravno to oduzeti banke i to će im se sve prodati. Zaključno, moratorij 2020. ovim zakonom ste ostavili u 2 čitanju, nadam da ćete se sad i očitovati ovdje. Jer saborski zastupnici vas to pitaju, da ćete skinuti taj protunarodni članak. Protiv interesa hrvatskoga, gdje će se omogućiti da se jeftino kupi naša čista sačuvana ekološki poljoprivredno zemljište i da se omogući strancima da nam uzme i taj resurs, i tako da nemamo više apsolutno nikakvoga suvereniteta, vode, energetiku, jadransko more, gospodarski pojas nije proglašen, apsolutno banke, telekomunikacije sve smo im dali i još poljoprivredno zemljište ovim zakonom i ovim člankom, ne promijenite li onda stvarno više nema smisla da Hrvatska bira nas ovdje u Sabor nego jednostavno neka ovo bude … a očito vam je to bio interes jer najgore što se dogodilo Hrvatskoj to je dodvorništvo, poslušnost i nikako se nije radilo u interesu naroda i onoga što ste obećavali. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bulju na ovoj raspravi. Imamo jednu povredu Poslovnika. Poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Članak 238. znači vrijeđanje zastupnika od strane kolege Šukera, kolega Bulj ga je spomenuo, a on je doviknuo zastupnicima Most-a baš ste debili. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne gospodine Šuker znate vi dobro što ste vi rekli. Iako smo mi ovdje šutili ako se ne slaže s kolegom Buljem mogao mu je replicirati. Vi ste dopustili da nas vrijeđa isto kao što nas je vrijeđala ovdje što je nezapamćeno potpredsjednica Vlade Martina Dalić. Očito da je smo dobro pogodili metu i da ste jako uznemireni zbog našeg oporbenog djelovanja. Ja bih vas molio da nas zaštite od ovakvih napada i ovakvih riječi kolege Šukera.
Uvažavajući vašu povredu Poslovnika zaista nisam čuo takvu riječ da je tako nešto ružno izgovorio, da sam čuo sigurno bi ga upozorio bez obzira tko je i tko je imenom i prezimenom, tako da mislim da povreda Poslovnika ovaj put ne stoji i ako niste zadovoljni možete podnijeti zahtjev za mišljenje nadležnom odboru. Zahvaljujem. Povreda Poslovnika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Opet je povrijeđen članak 238. od kolege Šukera opet … znači povrede Poslovnika iznošenja povrede Poslovnika kolega Šuker je opet galamio, a ima institut ovdje, ima Poslovnik, on je bio i predsjednik kluba, a vi ste u vojsci očito tj. bili ste u specijalnoj policiji, očito on je nama namijenio da moramo nositi šljemove. Ali mi se ne bojimo za sve napade koji su do sada nezabilježeni, potpredsjednice Vlade Dalić, vidimo Šukera da su naoštreni, ne znam šta triba. Tribalo je nositi mačeve, možda štitove ili ćete se vi držati Poslovnika i vi ga kršite i jednostavno vi ste u ovom slučaju i predsjedajte i meni i gospodinu Šukeru i držite se Poslovnika onako kako je propisano. Ako se triba drukčije obračunavat možemo i tako. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Bulju na ovim izrečenim razlozima za povredu Poslovnika. Kaže ona biblijska „Gospodine kada bi se grijeha spominjao tko bi opstao“. Kada bi se striktno držali Poslovnika pitanje gospodine Bulj koliko bi vi govorili. Tako da ako niste zadovoljni sa mojim odgovorom i tumačenjem možete podnijeti zahtjev za mišljenje s obzirom na sva kršenja Poslovnika. Ako ćemo ga se striktno držati onda bi ovdje mnogi bili opomenuti, mnogi bi bili udaljeni, ali mislim da ne trebamo ići u tom smjeru. Zahvaljujem se. Također možete podnijeti zahtjev za mišljenje. Prelazimo na repliku uvaženi kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj, vi ste u vašem izlaganju praktički rekli da Most će podržati ovaj zakon uz ove primjedbe koje smo iznijeli. I meni je kao što ste rekli sami žao što tu nema ministra, ali očito je da ministar malo drži do toga što ćemo mi ovdje reći i o čemu ćemo razgovarati. I volio bih, a toga nažalost nema u Ministarstvu poljoprivrede osim što ima dobro plaćenog PR-a i djelovanja ministra koji ne donosi nikakve konkretne rezultate. Sve dobro što je došlo iz Ministarstva poljoprivrede pripremljeno je već prije poput Zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi koji je ovdje prošao prvo čitanje, zahvaljujući garnituri Most-a koja je bila u tom ministarstvu. Nažalost imali smo iz Ministarstva poljoprivrede samo poteze zbog kojih smo se morati crvenjeti, sukobe između premijera koji je kasnije naložio da se povlači onaj pravilnik. Nemamo ovakvu politiku o kojoj vi govorite koja bi bila suverenistička, koja bi išla u zaštitu hrvatskog seljaka i hrvatskog poljoprivrednika, ali mi ćemo i dalje na tome ustrajati bez obzira na ove uvrede i napade kojima smo izloženi i natjerat ćemo HDZ koji zna držati ruku na srcu koji se zna kleti u domoljublje, ali koji je svim svojim postupcima pokazao da do ove države, do ovih ljudi koji ovdje žive ne drži ništa. Znači bit ćemo prava suverenistička opcija koja će štititi interese hrvatskog čovjeka. Sve ono što je HDZ govorio, a nije činio radio je potpuno suprotno onome što je govorio. Tako da u tom smislu i ja izražavam podršku ovom prijedlogu zakona uz ovaj uvjet koji ste sami postavili za drugo čitanje. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Grmoji. Odgovor poštovani kolega Bulj. Izvolite.
Pa da u ozbiljnim parlamentima oko ozbiljnih zakona trebao bi biti minsitar i trebao bi davati sada svoje obrazloženje i na sve prijedloge zastupnika koje dajemo, a poglavito po ključnom pitanju, a to je mogućnost prestanka moratorija 2020. o prodaji zemljišta strancima šta je u biti ključni resurs uz određene resurse koje smo već izgubili. I ja sam zaista očekivao da će ministar dati odgovor na ovo pitanje i očekujem, ima vremena do drugog čitanja, mi ćemo svakako ako i ne prihvati klub Most-a će dati amandman u ovome smjeru. I tribamo čuvati ono što imamo, a to je taj suvereni dio, a to je između ostalog i poljoprivredno zemljište. Međutim kada kaže Ivo Sanader da je normalno uhititi, locirati, transferirati ili Šeks onda je to normalno i to je domoljubno, a kada bi neko od nas rekao i tada je mene privodilo zbog toga, a kada bi neko rekao, toliko o suverenizmu, a kada bi netko to sada rekao od nas da bi bili veleizdajnici, komunisti. Znači jedan vid dodvorništva i poltronstva koji nije zapamćen i nije dobrodošao u Hrvatskoj državi, izrugivati se sa saborskim zastupnicima jer ako nije ministar ovdje nazočan kod ključnoga Zakona o poljoprivrednom zemljištu onda govori da mu je puno bitnija PR služba i promocija nego sam ovaj zakon koji zaista treba prihvatiti ali isključivo u interesu naroda da se, znači da ne mogu stranci kupiti ovu zemlju i da nema toga roka otkada mogu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bulju na odgovoru na repliku. Prelazimo na sljedeću raspravu, završnu riječ u ime Kluba zastupnika MOST-a poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo ja sam došao na kraju ove rasprave ali vjerujte mi da i kroz tematsku sjednicu saborskog odbora i kroz sjednicu koju smo imali stvarno smo prošli kroz ovaj zakon. Ono što je jasno iz svega ovoga, ovih 7 sati koliko je trajala rasprava u Saboru je prekratko. I ja ću i ovaj put prigovoriti i predsjedniku Sabora i uopće predsjedništvu što je uopće ova točka došla kasno popodne da bi se raspravljala. Jer sigurno nije cilj da mi imamo građane koji trebaju možda nekog tko će u kasne večernje sate upaliti nego žele na vijestima vidjeti što smo govorili i koji su bili ključni zaključci oko zakona koji je definitivno najvažniji zakon možda kojeg će ova Vlada donositi u sektoru poljoprivrede uopće u ovome mandatu. Naravno da je ovo, meni je izrazito drago da su kolege i prihvatile upravo i stajalište koje sam iznosio da raspolaganje poljoprivrednim zemljištem na način da nećemo kao država poduzeti niti jednu aktivnost niti onu najmanju da ograničimo ili otežamo ili smanjimo mogućnost strancima da uopće očekuju da će doći kod nas u posjed. Ja znam da imamo do 2020. određeno vrijeme, određeni moratorij ali pogledajmo druge države, sve su one ušle u EU, pogotovo istočni blok, ušle u EU, imale rok u kome su imale zabrane, bilo prodaje. Nakon toga dobili su 3 godine produljenja. I što onda? I onda nakon toga idu čak u referendum. Ako jedna Mađarska, jedan Orban, na kraju će nam on izgleda biti i pokazna, zapravo slika kako trebamo se ponašati, provede, organizira referendum 87% građana potvrdi to, ugradi se u Ustav, dajmo, makar napravimo jedan mali korak, sada imamo priliku da pokažemo da želimo trajno štiti. Pa nije to samo od stranaca, mi želimo i od naših mešetara da štitimo zemlju koja će nam biti ključni resurs. I upravo i ovaj zakon koji sada dolazi on će opet otvoriti sukobe. Ne znam ako ste pratili malo, ja sam sada više se bavio sa onim što je bilo na terenu, stočari i ratari, čini se da se vraćamo kao na divlji zapad kada je bilo tko će kome što oteti. Nismo opet ovdje uspjeli unutar ovog zakona pomiriti jedne. Ja razumijem evo i stvarno 4000 hektara u Hrvatskoj nije puno. Međutim, ono što sam upozorio tko će biti taj čelnik lokalne samouprave ako bude kriterij, ne znam da je to 50km, raspravljati će se, ima još dugo koji će se usuditi prvi otvoriti javni poziv gdje će svi oni kojima nedostaje zemlje upravo reći meni nedostaje i priključiti se. Ovo je zapravo možda sada izgleda kao kritika ali zapravo je jedno stvarno, pravo razmišljanje da u izmjenama zakona koje će se u sljedećem vremenu donositi se to proba uvažiti i da ne dođemo iz jednoga nezadovoljnog stanja, pozivanja na ministra Jakovinu, da ne dođemo u situaciju da bude rat oko odluka koje je donio ministar Tolušić. To nam definitivno ne treba jer tu onda nećemo moći, svi ćemo mi biti krivi. Znači krivi su svi oni koji su sudjelovali u donošenju ovoga zakona. I upravo zato stavimo ljudima upravo u budućem vremenu da vide da taj resurs će ostati, da neće ga netko stranoga domicila preuzeti nego da će moći računati, možda će kroz neke sljedeće izmjene poboljšati se nešto pa onda otvaramo prostor. Ono što bih svakako upozorio, evo i danas sam …
Ispričavam se gospodine Paneniću, isprika što vas prekidam. Uvažene kolegice i kolege sa strane, ako imate bitnih tema za razgovor molim vas napustite sabornicu pa odradite te razgovore, onda se vratite. Nemojte ometati govornika dok govori. Zahvaljujem. Izvolite gospodine Paneniću.
Hvala lijepo. Danas je upravo evo i na županijskoj skupštini otvorilo se pitanje 30. lipanj kao rok plaćanja zakupa, neodrživo. Jednostavno je to neodrživo jer trebamo razumjeti sadašnjost u kome njihovi prihodi poljoprivrednih proizvođača i svih onih koji su korisnici državnog zemljišta to im je prekratko. 30.09. da razgovaramo samo bismo potvrdilo staro stanje na koje su koliko toliko navikli ali njega su uz razumijevanje lokalne samouprave, državnog odvjetništva, agencije za zemljište pomicalo se, uglavnom svi su trudili se da se to naplati, da ne postane problematično. I upravo zato smatram da ima prostora, treba saslušati sve ovo što je u raspravi, kroz tematske sjednice, kroz sjednicu odbor, kroz ovu raspravu uvrstiti. Ali vjerujem da još jedan ciklus će trebati proći, s ljudima razgovarati upravo da bi se pomirile različitosti koje sada bujaju i gdje ćemo možda iz jedne dobre namjere doći u problem. Upravo što su moji kolege rekli, znači mi dajemo potporu samome zakonu na način da ga želimo da se u ovom obliku sličnom provede uz neke napomene koje smo rekli kao uvjet da bismo podržali zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Paneniću na ovoj završnoj riječi. Imamo dvije replike. Prva replika poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Paneniću, dobro ste primijetili da o ovako bitnom pitanju kao što je poljoprivredno zemljište kada se donosi zakon po 27. put, čini mi se u RH i kada bi se trebalo naći trajno rješenje da se zaštiti taj naš resurs koji treba biti isključivo u interesu sela i seljaka i cijele RH da tu nema ministra koji bi trebao dati neke odgovore kao ministar, kao glavni autoritet bar u završnoj riječi jer vidio sam da je maloprije na ekranu pisalo da će tajnik biti u završnoj riječi gdje ne vidim, ali očekujem da će dati odgovore na ove upite, da će prihvatiti ovo šta smo govorili cijeli dan a poglavito ovo najbitnije da se ne dozvoli da stranci, da se pooštre mjere kao i šta su naše susjedne države i šta su Slovenija čak, Danska i druge baltičke države donijele da i mi ne smijemo dozvoliti da nam se zadnja linija obrane suvereniteta uništi a to je poljoprivredno zemljište jer ostalo sve dosada smo puštali kroz prste uz raznorazne interesne lobije, ti harači pljačke koji plaćaju naši građani, počev od energetike i subvencioniranja a poljoprivredno zemljište je ključ zaštite i zadnja linija obrane i očekujem da se će se ministar ili bar tajnik sad očitovati javno, možda i zbog toga u popodnevnim satima je sjednica, da ljudi ne mogu gledati jer naravno nije TV prijenos ovaj izravan a o ovakvim temama bi se trebalo razgovarati u izravnom TV prijenosu da naši zainteresirani građani, ljudi koji su vlasnici poljoprivrednog zemljišta, koji se misle baviti poljoprivredom da čuju stavove i da se ide u tom sjeru u kojem bi oni htjeli da se ide a to je da poljoprivredno zemljište ostane u rukama naših ljudi, i fizičkih i pravnih osoba. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Bulju. Odgovor, kolega Panenić. Izvolite.
Kolega Bulj, zapravo pravo je pitanje da li uopće ljudi koji su na terenu, koji političari koji tamo drmaju lokalno trebaju ministra. Ja ću ispričati samo događaj danas gdje je evo ministar Kuščević poslao u izmjene Zakona o lokalnoj i regionalnoj samoupravi gdje rekao liječnici ne mogu dobiti naknadu paušalno nego isključivo po sjednici. Na moj prijedlog koji je poslan u proceduru 13. srpnja, znate što su napravili HDZ-ova većina? Jednostavno su rekli oni ne žele to prihvatiti. Ja kažem, pravite cirkus, sad ćete odbiti prijedlog da bude plaćanje po sjednici ali ćete onda za 3 mjeseca radi toga što ćete poštivati zakon, napraviti. Ja kažem ajmo biti junaci, ajmo prije nego što bude usvojen zakon svojim primjerom pokazati kako se treba napraviti, ne, to je bilo samo mi ne želimo provoditi uopće ideju koja će biti. Ovo je dobra ideja koja ide iz ministarstva, koja želi unaprijediti stanje. Puno smo slušali o problemima sa Jakovinom, sa njegovim zakonom, sa nefunkcionalnošću tada Agencije za poljoprivredno zemljište. Zapravo što je? Oni samo žele dajte to nama prebacite, mi ćemo sve riješiti. I upravo ja i upozoravam i ministarstvo, nemojte dozvoliti da se na terenu događa da netko otvara kuverte da bi time se omogućilo određene manipulacije. U ovo vrijeme elektroničkoga poslovanja, ja vjerujem ministarstvu, vjerujem u Agenciju za poljoprivredno zemljište da se može organizirati, da elektronički se dostavlja, da bude transparentno i da ne može netko lokalno samo dočekati priliku dajte nama prebacite pa ćemo mi to na brzinu zdrljati, mrljati, onda će opet za koju godinu netko prozivati jednu dobru ideju će rušiti i prozvat će i ovu Vladu i sve Vlade koje su bile prije toga da smo uništili agrar. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Paneniću na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Paneniću, evo iako je kasno, replicirao sam vam jer bi želio da vi kao predsjednik Odbora za poljoprivredu prokomentirate još jednom činjenicu. Mislim da je o tome bilo riječ i na odboru. Dakle, pozdravljamo da se vraćaju programi raspolaganja jedinice lokalne samouprave, onda županija dalje mišljenje prema prijedlog zakona, agencija daje suglasnost. Ali onda se u zakonu predlaže da trgovačka društva u vlasništvu istih tih jedinica lokalne samouprave, bilo županija, bilo državno vlasništvo, mogu bez natječaj, pazite bez natječaja dobiti, zemljište. Je li to korektno, je li to pravedno? Nije li to svojevrsni sukob interesa? Da jedinica lokalne samouprave provodi natječaj, zapravo donosi program raspolaganja, provodi natječaje a ujedno u vlasništvo trgovačko društvo, u njenom vlasništvu može dobiti bez toga natječaj. Isto sa županijom koja onda može u tom slučaju uskladiti mišljenje. Ili agencija suglasnost. I općenito, mislim da trgovačka društva u vlasništvu, osim po posebnim zakonima, posebne usluge, trgovačka društva nemaju šta raditi u jedinicama lokalne samouprave. To je moje osobno mišljenje, a pogotovo u ovom djelu kad govorimo o poljoprivrednom zemljištu, druga stvar instituti i obrazovne institucije.
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Odgovor kolega Panenić. Izvolite.
Kolega Žagar, do sada smo imali institucije, ustanove, znanstvene, obrazovne koje su imali tu mogućnost ali evo ja ću samo reći da pojavljuju se i primjeri stvarne manipulacije gdje čak i takvi npr. bilo je u kaznionicama imaju zemljište, obrađuju, tamo nastane cijeli broj manipulacija koje treba spriječiti. Ovo otvaranje prostora trgovačkim društvima zapravo stvara jednu nelojalnu konkurenciju. Radi toga što lokalna samouprava, bilo koja, pa jel' ćemo se mi dosjetiti pa idemo tamo s nekim načelnikom, nek' otvori trgovačko društvo koje se baviti dobrotvornim, karitativnom proizvodnjom i pokupit zemlju da bi stvorio neki svoj fundus kojim bi se manipuliralo. Mislim da je stvarno tu nedorečenost toga članka, da mora biti jasno zapravo tko otvara, u koju svrhu i na koji način će dobivati. Na ovaj način praktično svatko može, dogovori se sa županom nekim, kaže ajmo mi pa ćemo zatražiti i dobiti određenu količinu zemlje. Mislim da treba upozoriti na to i da stvarno moramo probrati ono što je od interesa, gdje ta zemlja će doprinijeti obrazovanju ili određenoj drugoj takvoj pravoj namjeri, ali ovo je manipulacija koja ako je vi uočavate, vidim je i ja, a vjerojatno će i oni koji žele zemlju reći a zašto još jedan i to onaj koji treba o nama odlučivati, da uzme sebi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Paneniću na odgovoru. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Glasovat ćemo ovoj točki kad ste steknu uvjeti. Zahvaljujem državnom tajniku gospodinu Majdaku i suradnicama Snježani Kraml, Silviji Runje i Lani Bogdana na objašnjenjima i dodatnim tumačenjima.
Prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu, prvo čitanje, P.Z.E. broj 178. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „Prihvaća se Prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 101 glas za, 18 suzdržanih i 4 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog Zakona o akvakulturi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 177 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Predstavnik predlagatelja želi li dati dodatno obrazloženje? Uvažena državna tajnica Marija Vučković. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni saborski zastupnice i saborski zastupnici. Ustavni temelj za donošenje ovog zakona su čl.52 i čl.2 stavak 4 podstavak 1 Ustava RH. U pogledu ocjene stanja, valja napomenuti da do sada nije postojao jedinstven zakon o akvakulturu u RH, već su odredbe Zakona o morskom ribarstvu uređivale djelatnost akvakulture u moru, a Zakona o slatkovodnom ribarstvu, djelatnost akvakulture o kopnu. Izmjenama zajedničke ribarstvene politike u 2013. godine, kada djelatnost akvakulture dobiva strateški veći značaj, a u Hrvatskoj je ona jedna od najbrže rastućih grana, raste po prosječnoj stopi od 10% stvorili su se preduvjeti i potreba za integriranje zakonskih odredbi koji uređuju akvakulturu u moru i kopnu, stoga je prvi razlog za donošenje ovakvog zakona objedinjavanje nacionalnih odredbi koji se odnose na djelatnost akvakulture u kopnu i na moru. Isto tako, provedba reformirane zajedničke politike i između ostalog i slučaj da je Europska komisija u 2016. godini pokretanje EU pilota broj 9094 ocijenila da RH nije na odgovarajući način primijenila uredbu 708 iz 2007. godine koja govori o korištenju stranih i lokalno neprisutnih vrsta o akvakulturi. U pogledu promjena koja je donijela zajednička ribarstvena politika u 2013. godini, valja istaknuti da su stvoreni preduvjeti za donošenje višegodišnjih nacionalnih strateških planova, pa tako vrijedi i Hrvatski višegodišnji nacionalni strateški plan za razvoj akvakulture u razdoblju od 2014.-2020. godine, koji definira na koji način i daje smjernice, valja osnažiti i povećati konkurentnost hrvatske akvakulture, odgovarajuće pozicionirati u prostoru kako u obalnom tako i kopneno, koordinirati prostorno planiranje, te omogućiti njezin održivi razvoj. S obzirom na prepoznati značaj akvakulture na europskoj razini, strateški ciljevi ovog zakona jesu, unaprijediti konkurentnost hrvatske akvakulture, te njezinu održivost u društveno gospodarskom smislu, te povećati ukupnu proizvodnju, potkivajući načela, ekološke, ekonomske i socijalne održivosti. Prijedlogom zakona uređuje se prije svega, nacionalni razvojni ciljevi u pogledu akvakulture, odgovarajuća primjena zajedničke ribarstvene politike, načini i uvjeti obavljanja akvakulture, nadležna tijela za provedbu strukturnih državnih potpora, za kontrole u sustavu, kao i druga odgovarajuća pitanja u akvakulturi. Što se tiče načina obavljanja djelatnosti, zakon posebno specificira uvijete za obavljanja akvakulture, način izdavanja dozvola za obavljanje djelatnosti akvakulture, način ukidanja dozvola za obavljanje djelatnosti akvakulture, način davanja odobrenje za akvakulture, način ukidanja odobrenja, uvjeta za utvrđivanja područja i prostorno planiranje pogodno za obavljanje djelatnosti akvakulture, prethodnu suglasnost, javno prikupljanje ponuda za davanje koncesija, kao i način dodjeljivanja zemljišta u zakup za slatkovodnu akvakulturu. Uvjete i način dobivanje dozvola za korištenje stranih i lokalno neprisutnih vrsta, uvijete za ukidanje takvih dozvola, popis zatvorenih objekata u akvakulturi, te registar dozvola za unošenje, prijenos i korištenje lokalno neprisutnih i stranih vrsta, uvijete za korištenje zavičajnih i strogo zaštićenih vrsta, postupanja u slučaju bijega ribe iz uzgojnih instalacija, uvijete za stručno osposobljavanje, način prikupljanje statističkih podataka u akvakulturi, način prikupljanja ostalih gospodarsko društvenih podataka za uređenje zajedničkih tržišta, te potpore u akvakulturi. Umjesto dosadašnjih povlastica za uzgoj ribe i drugih morskih organizama, te povlastica za akvakulturu, uvode se dozvole za akvakulturu s mogućnosti objedinjavanja više dozvola u jedno, što predstavlja administrativno rasterećenje sektora. Prijedlogom zakona, dodatno se uvodi nova kategorija odobrenja, koja vrijedi za obiteljska poljoprivredna gospodarstva te se na taj način usklađuje sa posebnim propisima koji uređuju dopunsku djelatnost obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Prijedlogom zakona također se uspostavljaju uvjeti za potpunu provedbu uredbi iz 708 iz 2007. godine, o korištenju stranih i lokalno neprisutnih vrsta, a u dijelu inspekcijskog nadzora, također je napravljen napredak, na način da su sankcije prilagođene težini prekršaja. Na kraju želim istaknuti, da zakon predstavlja administrativno rasterećenje, da predviđa pojednostavljenje procedura, dobar temelj za donošenje novih višegodišnjih nacionalnih i strateških razvojnih planova i bolju provedbu operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo u kojem je djelatnost akvakulture uređena sa 22% alokacije, a do sada je iz postojećih programa u ovu djelatnost utrošeno oko 150 milijuna kuna. Zakon ne zahtjeva dodatna sredstva iz državnog proračuna. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem tajnici, gospođi Mariji Vučković na ovom obrazloženju. Želi li … [[Govornik se ne razumije.]] izvjestitelji odbora uzeti riječ? Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državna tajnice, kolegice i kolege. O ovom zakonu puno nemamo dodati s obzirom da je državna tajnica lijepo izreferirala ex katedra, međutim, 2, 3 rečenice. Dakle, akvakultura znači uzgoj ili kultivaciju vodnih organizama korištenjem tehnika osmišljenih da povećaju proizvodnju navedenih organizama, preko prirodnih kapaciteta okoliša, gdje organizmi ostaju u vlasništvu fizičke ili pravne osobe tijekom faze uzgoja i proizvodnje do i uključujući fazu izlova. Obzirom da nije postojao jedinstven propis kojim bi bila uređena gospodarska djelatnost akvakulture, već zasebna poglavlja u okviru Zakona o morskom ribarstvu i Zakona o slatkovodnom ribarstvu, zato se ovim zakonom uređuje izdvajanje akvakulture i Zakon o slatkovodnom ribarstvu i Zakon o morskom ribarstvu sukladno zajedničkoj ribarskoj politici odnosno stvaranje jedinstvenog pravnog okvira za akvakulturu na moru i kopnu. Donošenjem jedinstvenog Zakona o akvakulturi naglašen je i njegov gospodarski aspekt jer je RH 6. uzgajivač morske akvakulture u svijetu. Zakon postavlja okvire za donošenje višegodišnjeg strateškog plana razvoja akvakulture i operativnog programa za ribarstvo koje uključuje i akvakulturu kao i godišnjih planova prikupljanja podataka što su značajni mehanizmi koje RH mora usvojiti i provoditi u okviru zajedničke ribarske politike. Ovim prijedlogom zakona također se u potpunosti uspostavljaju okviri za provedbu Uredba Vijeća Europe koja uređuje korištenje stranih i lokalno neprisutnih vrsta u akvakulturi. Nadalje se detaljno uređuje obavljanje djelatnosti akvakulture na način koji propisuje i sada sve one uvjete koje ja navela državna tajnica malo prije da ne ponavljam, nemamo tu puno novoga za reći. Važno je reći da inspekcijski nadzor nad provedbom ovog zakona provode ribarski inspektori dok u prijevozu i trgovini proizvoda akvakulture, nadzor obavlja Ministarstvo financija. Inspektori imaju prava i dužnosti kontrolirati proizvodne pogone, prijevozna sredstva, plovila, objekte, pregledavati isprave osoba, kontrolirati dokumentaciju o legalitetu, poslovne knjige i uvid u službene evidencije. Inspektor je dužan u svom postupanju surađivati s drugim tijelima u slučaju povrede zakona te obavljati nadzor bez najave. Zakonom su predviđene prekršajne odredbe. Prijedlogom zakona uvodi se nova kategorija odobrenja za obavljanje akvakulture na OPG-ima i umjesto dosadašnjih povlastica za uzgoj ribe i drugih morskih organizama i povlastica za akvakulturu uvode se dozvole za akvakulturu te se uvodi mogućnost objedinjavanja više dozvola u jednu. Klub HDZ-a će ovaj zakon podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Josipu Križaniću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Evo poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, poštovani kolega. Evo s obzirom da dolazim iz Šibenika, a Šibenik je grad koji se smjestio na ušću Krke, prostor koji je iznimno poznat po akvakulturi, radi se o uzgoju mi ih zovemo … književno se kaže dagnje. Ovdje moram reći evo jedan problem istaknuti, a to je da se mora voditi računa bez obzira što je to jedan značajan prihod lokalnog pučanstva da se ipak vodi računa da baš svaka uvala ne mora biti mjesto za akvakulturu. Iako moram reći da je to jedan jako važan izvor prihoda lokalnog stanovništva. Nadalje, imamo jedan jako veliki problem, a to je problem prerade odnosno uglavnom ti školjkaši koji se u šibenskom kraju uzgajaju oni se onako kao sirovina distribuiraju dalje ili za potrebe turizma lokalnoga ili za izvoz, ali ne postoji nekakva prerada, zaleđivanje tih školjkaša i tu bi trebalo možda malo država intervenirati da malo stimulira, subvencionira tako nešto jer bi se zasigurno stvarao dodatan prihod. I na posljetku, bez obzira što je akvakultura u današnje vrijeme nužna i uzgoj tuna i raznih vrsta školjkaša, moramo voditi računa i o ekologiji. Nažalost koliko god su ti na papiru uvjeti iznimno strogi mora se povesti malo inspekcija, više voditi računa o tome da li se ti ekološki standardi koji su iznimno dobro propisani da li se i poštuju. Eto toliko hvala.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
Pokušat ću odgovoriti kolegi Zekanoviću makar nisam baš ekspert u tom području. Međutim u ovom zakonu je dosta riješeno to da svaka uvala ne mora biti dozvoljena za uzgoj školjaka jer tu piše da se detaljno uređuje obavljanje djelatnosti akvakulture na način, pa onda piše uvjete za obavljanje akvakulture dakle to je dosta decidirano riješeno, a što se tiče inspekcijskog nadzora također. Možda će državna tajnica moći više reći o tome. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo na samom početku moram reći da mi je iznimno drago da dolazim iz županije koja je jedan od najboljih primjera najbolje prakse za razvoj akvakulture na određenom području, to je Zadarska županija. Zadarska županija se na neki način postupkom svog integralnog upravljanja obalnim područjem je odredila četiri vrsta područja za obavljanje djelatnosti uzgoja sukladno Pravilniku o kriterijima pogodnosti dijelova pomorskog dobra za uzgoj riba i drugih morskih organizama i naprosto skratila maksimalno sam administrativni postupak i na taj način prati županijsku razvojnu strategiju u kojoj je akvakultura prepoznata kao važan pokretač gospodarskog razvoja županije. Tu nažalost ima i nekih drugih primjera koji su slični ovome, međutim ima i onih županija koje ne koriste sve svoje potencijale. Jedan od razloga je možda i nepostojanje zasebnog zakona koji bi na neki način otvorio prostor za smanjivanje administrativnih prepreka za smanjenje dužine trajanja samog administrativnog postupka dodjeljivanja koncesije, ali je regulirao na puno drugih načina upravo ovaj segment. Kao što je gospođa državna tajnica kazala u svom uvodnom obraćanju, mi smo na neki način kroz okvir, odnosno kroz ovaj zakon stvorili okvir za primjenu Uredbe EZ-a iz 2013., 2013. godine. I zapravo na taj način mislim da, nadam se da ćemo učinkovitije, između ostalog i koristiti sredstva EU. Ono što me zabrinulo, mislim neću reći zabrinulo ali je vaša konstatacija, mislim mi znamo da za ovo područje akvakulture zapravo se koriste dvije vrste potpora, jedne su potpore iz državnog proračuna koje nemaju nikakve veze sa onim dijelom sufinanciranja za fondove EU i druge su ključni, znači to je onaj ESI fond i onaj drugi fond za pomorstvo i ribarstvo. Tu ja nama na neki način alokacija do 2020. godine 350 milijuna eura. I ono što, dakle za perspektivu do 2020. I zapravo ova dinamika, sada smo negdje na 150 milijuna kuna, trebali bismo poprilično uložiti napore da uzmemo sve ono što nam stoji na raspolaganju a što je prijeko potrebno našim županijama. Agrikultura je zapravo jedan dobar primjer hrvatskog izvoznog proizvoda, EU nažalost i dalje ne uspijeva zadovoljiti potražnju na način da da ponudu. Znači 60% potreba i dalje se uvozi. Međutim, znači tu se otvara jedno tržište, ne samo za područje cijele EU, naravno i za RH, s time da je tu konkurencija na neki način i manja jer vidimo da zapravo i EU vapi za poticanjem uzgoja akvakulture. Što se tiče samoga zakona, da što se tiče, dobro, što se tiče samoga zakona on je korektno složen, vi ste već rekli što ćemo njime dobiti. Ono što je bitno što možda niste apostrofirali a značajno je da se na neki način poveće ovo područje znanosti, istraživanja i industrije, to je iznimno važno i za kvalitetu proizvoda ali i za ubrzanje samoga postupka. I tu možemo učiniti zaista dodatne napore što kroz cjeloživotno obrazovanje, što kroz formalne uvjete obrazovanja. E sada, u članku 28 definiran je način na koji će se dodjeljivati dozvole. Kao što ste i rekli umjesto dosadašnjih povlastica uvode se dozvole. Međutim u stavku 2, znači definirano je da će ministar nadležan odobriti dodjelu potpora u akvakulturi jedinicama lokalne i regionalne samouprave. I u stavku 3. akti koji proizlaze iz pravilnika iz stavka 6. ovoga članka nisu upravni akti. Ja se nadam da niste na ovaj način željeli izbjeći upravne postupke da biste mogli po svom nekakvom nahođenju dodjeljivati potpore, neću sada biti bezobrazna i reći sebi i svojima, ali dodjeljivati potpore pojedincima ili grupacijama bez da zapravo oni drugi koji smatraju da su na neki način oštećeni imaju pravo bilo kakve žalbe. Nadam se da to nije intencija ovoga zakona, ova dva stavka ova dva zakona jer ako jeste onda je to nešto što je loša namjera u samome startu. I što još, da, velika su sredstva predviđena i u državnom proračunu rapidno su se povećala u odnosu na prošlu godinu, državnih potpora. Znači za 2017., znači nisu to mali novci, utrostručio se iznos koji će se dodjeljivati iz državnog proračuna, koji nećemo uzimati iz EU nego će plaćati hrvatski građani. Zato kažem da je iznimno bitno da ovaj postupak dodjele koncesija, odnosno dozvola bude iznimno transparentan. Znači ako izuzmemo sva sredstva koja možemo povući temeljem operativnog proračuna 2014.-2020. znači 63 milijuna kuna u državnom proračunu je rezervirano što 55 milijuna čini mi se za ribolov, akvakulturu i preradu ribe i 8 milijuna kuna potpora zbog smanjenog prihoda uslijed nastalih gubitaka. E sada, tu uslijed nastalih gubitaka, tu u većini slučajeva govorimo o akvakulturi kopnenoj, znači o ribnjacima. I sada, mene samo zanima budući je to povećanje sredstava na neki način produkt, odnosno nusprodukt studije o utvrđivanju štete izgubljene dobiti na šaranskim ribnjacima, zanimam me zašto ta studija ako je donesena a jest jer je ona podloga za ovo povećanje sredstava zašto ta studija nije dostupna javnosti? Studija o utvrđivanju štete izgubljene dobiti na šaranskim ribnjacima iz koje na neki način proizlazi ovo utrostručenje sredstava u državnom proračunu na 2017. godinu u odnosu na godinu prije, godinu prije itd., itd. Nemam ništa protiv potpora, nemam ništa protiv obeštećivanja na neki način ali kažem, zalažem se za potpunu transparentnost postupaka zbog toga jer iznosi nisu mali i moramo paziti kamo ulažemo sredstva da bi nam se mogla višestruko vratiti. SDP će podržati ovaj prijedlog zakona, uspjeli ste kroz njega na neki način otvoriti zakonske preduvjete za rješavanjem ključna dva elementa iz strateških smjernica Europske komisije. Znači to je ovo pitanje procesa izdavanja dozvola za djelatnost akvakulture te pitanje prostornog planiranja odnosno dostupnost voda i prostora. Nadam se da će prostorno planiranje u ovom dijelu se isto tako ujednačiti kriteriji posebno za razvoj, kada govorimo o razvoju akvakulture u kopnenim područjima jer tu je praksa poprilično neujednačena. Evo, zahvaljujem se.
Zahvaljujem se poštovanoj kolegici Sabini Glasovac na ovoj raspravi. Završna riječ u ime predlagatelja državna tajnica Marija Vučković. Izvolite.
Hvala lijepa. Zahvaljujem svim zastupnicima i zastupnicama na konstruktivnim prijedlozima i raspravi, kratko ću se dakle osvrnuti vezano za uzgoj dagnji, odnosno školjkaša u području grada Šibenika i Šibensko-kninske županije. Mislimo da je ovim zakonom učinjeno napredak u pogledu koordinacije oko prostornog planiranja, no tu nije glavno tijelo u sustavu Ministarstvo poljoprivrede koje će nastojati sve više i sve bolje i češće surađivati u ovom pogledu sa ostalim nadležnim tijelima državne uprave. Što se tiče korištenja sredstava Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo, valja istaknuti da se ugovaranje od prošle godine gotovo utrostručilo, danas imamo ugovorenih oko 460 milijuna kuna, potrošnja nam nije na takvoj razini, 150 milijuna kuna, no mi očekujemo da ćemo sa obradom i sa trošenjem iz dva velika natječaja do kraja godine značajno sniziti ovu razliku između potrošnje i ugovaranja. U svakom slučaju, tu je uz zatvaranje prethodno nezatvorenog fonda i necertificirane troškove koji su danas certificirani, predstavlja značajan napredak u ugovaranju i potražnji. U dijelu koji se odnosi na definiciju neupravnih akata u … [[Govornik se ne razumije.]] tu nema ništa novo. To je isto za sve fondove, za sve načine korištenja, ne mogu to sad posebno komentirati osim reći da tu nismo ništa napravili novo, da je proces transparentan, postoje definirana akreditirana tijela u sustavu koja to moraju raditi ozbiljno, postoje kontrole i nadzori i to će se na takav način transparentno i jasno provoditi. Što se tiče državnih potpora, posebno u ovom dijelu koji se odnosi na potpore za eko sustav ribnjaka, a koje ste naglasili, nažalost još uvijek nismo utrošili planirana sredstva za ovu potporu, zato što je 2016. godine završeno prijelazno razdoblje. Sve vrste državnih potpora, znači one odvojene od strukturne politike EU-a trebale su se na vrijeme ratificirati, mi smo izradili studiju koju ste spomenuli, koja je podloga za notifikaciju, u tom dijelu smo reagirali promptno. Poslali smo zahtjev za notifikacijom i nastojimo je ubrzati kako bi naši ribnjaci dobili potporu koja im doista treba jer su procijenjene štete velike, veće nego što je bilo i prvotno izrečeno i kako bi te potpore i planirana sredstva kako bi se utrošila doista u ovu namjenu. Evo toliko o tome. Hvala svima.
Zahvaljujem državnoj tajnici gospođi Mariji Vučković. Imamo jednu repliku. Poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana državna tajnice, zapravo sam reagirala na temu prostornog planiranja. Dakle, jedino zašto je bio pilot projekt i zašto idemo u poseban zakon je tema prostornog planiranja. Kad je riječ o akvakulturi, onda ono što se dešavalo na kopnu je bio problem u prostornim planovima i nisu se mogle dobiti dozvole ako to nije bilo a na moru kao što je kolega rekao, imamo često različitih namjena pa onda jedna namjena isključuje drugu, ali nekako cijenimo da donošenje ovog zakona i aktivnim sudjelovanjem kroz izrade državnog prostornog plana, kasnije i drugih prostornih planova će se vjerojatno taj problem riješiti jer ako nešto nije u prostornom planu, ne mogu se izdavati dozvole i nastaje naravno problem.
Zahvaljujem kolegici Anki Mrak-Taritaš. Nema odgovora, hvala. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad ste steknu uvjeti. Zahvaljujem se državnoj tajnici gospođi Mariji Vučković na ovim obrazloženjima.
Prijedlog Zakona o akvakulturi, prvo čitanje, P.Z.E. broj 177. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1. Prihvaća s Prijedlog Zakona o akvakulturi i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 122 glasa za donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o zaštiti životinja, drugo čitanje, P.Z.E. br. 147 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Amandmani su podnijeli zastupnik Veljko Kajtazi, zastupnik Marin Škibola, zastupnik Stjepan Kovač, zastupnik Predrag Matić te Klubovi zastupnika Živog zida, HNS-a i GLAS-a i HSU-a. Predstavnik predlagatelja gospodin državni tajnik Željko Kraljičak će nam dati dodatno obrazloženje. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Poštovane dame i gospodo, Konačni prijedlog Zakona o zaštiti životinja, drugo čitanje, puno toga smo učinili u posljednjih godinu dana od rasprave, saslušali sve prijedloge i na kraju imamo i konačnu verziju. Konačni prijedlog Zakona o zaštiti životinja, propisuju se odredbe od nacionalnog interesa u području dobrobiti životinja, te odredbe kojim se u potpunosti preuzimanju direktive EU-a, Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2010. godine o zaštiti životinja koje se koriste u znanstvene svrhe, u pravni poredak RH a sukladno sa zahtjevom Europske komisije u e-pilotu, predmet 86/26. Preuzimanjem odredbi direktive EU-a odnose se na izmjene vezane za svrhu provođenja pokusa humanog usmrćivanja životinje u pokusima. Rok u kojem nadležno tijelo obavještava korisnika elektroničkim putem o nedostacima koju potrebni otkloniti te uvjete za izmjenu i obnavljanja odobrenja samoga projekta. Jako je važno da preuzmemo ove direktive u vlastito zakonodavstvo i zbog područja dobrobiti životinja posebno u dijelu poljoprivrede gdje se našim proizvođačima, farmerima omogućuje ravnopravne sudjelovanje na zajedničkom tržištu EU-a i stvara se osnova za povlačenje sredstava iz fondova EU-a uz potpore za ulaganje u poljoprivredna gospodarstva po pitanju dobrobiti životinja, a u skladu sa programom ruralnog razvoja 2014.-2020. godina. Konačni prijedlogom Zakona o zaštiti životinja propisuju se odgovornosti i obaveze fizičkih i pravnih osoba radi zaštite životinja tijekom korištenja što uključuje zaštitu njihovog života, zdravlja, dobrobiti, načina postupanja sa životinjama, uvjete koji su potrebni za zaštitu životinja pri držanju, uzgoju i izvođenja zahvata na životinjama, usmrćivanju, prijevoza, korištenje životinja u znanstvene svrhe, držanje životinja u zoološkim vrtovima, cirkusima, te drugim predstavama prilikom prodaje kućnih ljubimaca, te postupanje sa napuštenim izgubljenim životinjama, inspekcijski nadzor i prekršajne odredbe. U odnosu na važeće zakonodavstvo, propisuje se daljnja zabrana neodgovarajućeg postupanja prema životinjama. Bacanje petardi na životinje, držanje stalno vezanih pasa, držanje divljih životinja u ugostiteljskim objektima i slično. Zaštita, kućnih ljubimaca tijekom njihovog uzgoja, držanja, prometa i prodaje, kontrola razmnožavanja kućnih ljubimaca, na području na kojima su utvrđeni veliki broj napušteni pasa. Evidentiranje vlasnika kućnih ljubimaca, namijenjenoj prodaji sa manje od 3 rashodne ženke te iste vrste životinja, odnosno, osigurava se mogućnost da jedinice lokalne samouprave osnivaju koordinacijske radne skupine za praćenje ovoga problema i unapređenje same … [[Govornik se ne razumije.]] životinja u njihovim jedinicama lokalne samouprave. Također je izuzetno bitno to što životinje više nećemo usmrćivati poslije 60 dana boravka u skloništima, nego ćemo životinje u skloništima ostaju do udomljenja, odnosno, sva naša skloništa će biti no kill skloništa. Uz veterinarsku i poljoprivredne inspekcijske ovlasti za provođenje inspekcijskog nadzorna, date su ovlasti komunalnim redarima. Ovim zakonom se uzgajivačima kućnih ljubimaca, bilo da posjeduje jedu ili više ženki od koji prodaju mladunčad, omogućava sudjelovanje u prometu i trgovanju životinjama. A istovremeno se propisuju uvjeti i omogućavanjem provođenje nadzorna povećane … [[Govornik se ne razumije.]] životinja i to do uzgoja tijekom prometa i pri prodaji. U svrhu smanjenja populacije napuštenih pasa jedinica lokalne samouprave, dužne su do 30.6.2018. godine osigurati nadzor provedbe obveznog mikročipiranja, određenom zakonom o veterinarstvu, kod posjednika pasa, čiji psi nisu pisani u upisnik kućnih ljubimaca. U upisnik kućnih ljubimaca, omogućuje se upisivanje podataka za potrebe osnivanja i rada jedinstvenog informacijskog centra, za napuštene i izgubljene životinje, kojim će se omogućiti javnost uvid u sve napuštene životinje u RH u svrhu njihovog udomljavanja. Također se u upisnik kućnih ljubimaca za potrebe … [[Govornik se ne razumije.]] vlasnika kućnih ljubimaca, sa manje od 3 rasplodne ženke u svrhu prodaje životinja, osniva evidencija istih. Osiguravanje skrbi za napuštene životinje u skloništima je skupa mjera, koja je danas civilizacijski nivo. Međutim, kako bi se zaista osiguralo dobrobit životinja, a ujedinio smanjili troškovi zbrinjavanja napuštenih životinja, potrebno je provoditi kako preventivne mjere označavanje pasa mikročipovima, kontrola razglašavanja i ne napuštanje životinja, te edukacija vlasnika životinja, tako i poduprijeti navedene mjere kroz programe financiranja, odnosno, sufinanciranja navedenih mjera, čime se tijekom određenog razdoblja, zasigurno će se smanjiti izdavanje sredstava jedinica lokalne samouprave za zbrinjavanje životinja. Provedba ovog zakona, osigurava se kroz inspekcijski nadzor, koji provodi veterinarski, odnosno, poljoprivredni inspektori, Ministarstvo poljoprivrede, te komunalni redari u skladu sa općim aktima predstavničkog tijela jedinica lokalne samouprave. Jednostavno rečeno, poruka ovoga zakona je da priloženim zakonom ćemo povećati razinu dobrobiti životinja tijekom njihovog posjedovanja i korištenja. Utvrđuju se zabrane korištenja životinja u pojedinim područjima i propisuju odredbe koje doprinose danjem unapređenju dobrobiti životinja. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem se državnom tajniku, gospodinu Željku Kraljičku, na ovome obrazloženju. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Imamo jednu repliku. Poštovana kolegica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo uvaženi gospodine državni tajniče, želim reći kako je dokaz da ovaj zakon dobro pripremljen i reakcije određenih udruga za zaštitu životinja, pa su se evo tako i meni obratili iz udruge prijatelj životinja, koji su posebno istaknuli da su izuzetno zadovoljni ovim zakonom. Međutim, imaju određene prijedloge i misle da bi se možda u još nekim dijelovima, neke odredbe možda mogle i malo poboljšati. Ja sam vam posijedila te njihove prijedloge, pa vas evo molim da ih razmotrite, pa ukoliko je moguće, ugraditi ih, odnosno, neke odredbe dodatno poboljšati da razmotrite je li moguće da Vlada ide i nekim amandmanom po njihovom prijedlogu. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ljubici Lukačić. Nema odgovora, hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta, poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani državni tajniče. Evo imamo pred nama zakon koji definitivno ima potporu u jednoj široj javnosti koju zapravo smatraju da smo napravili civilizacijski iskorak i da prestanak ubijanja životinja u skloništima je ispravljanje jedne neprave koja se nanosila. Ono što je isto novo, uvode se i sankcije, ako se ne provodi zakon. Znači da neodgovorni, ne samo, oni koji su u obvezi da to osnuju takva skloništa, gradovi, županije, općine, nego isto tako i građani, će biti sankcionirani. Ono što treba reći da evo i tijekom rasprave na saborskom odboru, suglasnost oko gotovo svih točaka je bila praktično potpuna. Osim naravno jednog članka i na tom članku … [[Govornik se ne razumije.]] smo puno razgovarali. Mislim da smo iscrpili i državnog tajnika i nas sve skupa, jer nismo dobro mogli se usuglasiti oko modela financiranja skloništa ako imamo područne županije određeno da se na njemu mora osnovati jedno takvo sklonište, evo imali smo i na samom odboru jednu intervenciju gdje se smatra da je takva odredba suprotna slobodama poduzetništva pošto osnivači mogu biti i fizičke pravne osobe da ovakva odredba ograničavanja zapravo prepreka razvoju poduzetništva. Ja ne bi ulazio dublje u to nego bi samo oko financiranja napomenuo da je do sada, naravno da to nije bilo obvezujuće u tom smislu i da lokalne samouprave su izbjegavale, snalazile se, bilo je tu svakakvih rasprava gdje se navodilo i primjere rješavanja po nekom kratkom postupku. Ali je stvarno ostalo da lokalne samouprave u okviru svojih mogućnosti ovim će dobiti novi namet. Znači dobit će namet da moraju plaćati da i svi njihovi građani porezni obveznici moraju plaćati za nešto što pojedinci čine. Naravno, mi smo tamo da ih svi koji smo na lokalnim samoupravama prisutni ne samo da imamo neke zadaće koje su … nego isto tako pronaći jedan model koji bi bio pravedan, pravičan da svaki čelnik lokalne samouprave može pojasniti da sudjelujemo u tome, participiramo, razumijemo, želimo educirati i smatramo da ovaj dobar zakon ne treba kompromitirati raspravom samo o tome kakvo će biti plaćanje. S obzirom da je određeno već da područje jedne županije je kriterij koji se mora imati za sklonište, a trenutačno ti županije nemaju Ličko-senjska, Brodsko-posavska, Dubrovačko-neretvanska onda je uredu da i na tom području se solidarno organizira i financiranje. I zato smatramo iz rasprave koja je bila da bi svakako dobar prijedlog bio da se u to financiranje uključe ne samo jedinice lokalne samouprave na području županije nego i sama županija i da kriterij bude njihov prihod pa da se onda razmjerno o snazi i odrede iznosi koje će neko financirati jel ako govorimo o iznosima većima od 500 tisuća kuna onda možemo vidjeti da će to opteretiti značajno bilo koji proračun i da im treba daha, treba im prostora. Na ovaj način svako bi malo nastradao, malo bi općine, malo bi županija, ali smatramo da bi onda u tome slučaju i to sinergijski dalo bolji efekt. Jel kada pogledamo nadležnosti koje ima županija onda bi i oni vodili računa da se organiziraju zajedničke edukativne aktivnosti kojima bi se spriječilo da se životinje ostavljaju po ulici, da budu napuštene, a samo uzmete u obzir kako bi bilo da jedna lokalna samouprava treba se baviti pitanjem edukacije svojih građana, da li imaju kapacitet, ljudski kapacitet, da li imaju znanja, na koji način ćemo provoditi te mjere. Naći ćemo se u situaciji da imamo isključivo plaćanje i nemoć da se nešto riješi, a svi ostali će jednostavno dignuti ruke i reći mi ne želimo se previše uključivati u to, vi plaćate pa se snađite. I onda će ovisiti o umješnosti čelnih ljudi lokalnih samouprava, ovisit će o situaciji njihovog punjenja proračuna, o nekim drugim obavezama i bojim se da bi moglo doći do one krajnje, da neko kaže ja ne mogu plaćati kaznite me. Jel bi to bilo prvi put? Što ćemo sa onom lokalnom samoupravom koja npr. ima blokiran račun? Jel ćemo im poslati dodatnu blokadu i reći evo mi vas čekamo, a ovi ostali vi plaćate malo više radi toga što sklonište mora raditi. Prema tome, smatramo da vi ovakav prijedlog kao sada, ovo je na neki način jedno odmicanje od striktne ove odredbe i ovlastilo bi sve nas da lakše možemo to prenijeti tamo gdje će se na kraju plaćati, a lokalnoj samoupravi nije to jedina obaveza. Ono što je dodatna obveza je ovlast komunalnih redara. Moja općina nema komunalnog redara. Znam niz susjednih koje nemaju komunalnog redara, pa se onda pitam o.k. naravno da će građani prijaviti ima napuštena životinja ili opasna životinja, treba je ukloniti i zovu svoju općinu i grad, tko će to poduzeti? Onda će obično načelnik biti vjerojatno najveći komunalni redar pa će onda on ići jel ga ja ne mogu platiti iz proračuna nekoga drugoga onda ću se sam uhvatiti tog posla pa ću vozilo koje ima ili kakvo god da je ne znam, ubaciti to ili zadržati. Kako mislite identificirati određenu životinju i reći, halo mi te zovemo da je odvezeš, ali evo ona se u međuvremenu izgubila. Da li će ta skloništa imati volje, želje tražiti? Jel dok sa jednog područja županije možemo govoriti o razlikama koje su u desecima kilometara, netko dođe negdje da bi tu životinju preuzeo, može se jedino dogoditi da je neće uopće tamo naći ili da nećemo znati kako to riješiti. Znači plaćat ćete jednu uslugu koja se praktično neće izvršavati. I opet smo time alimentirali neodgovorne vlasnike. Sigurno nećete nigdje naći ili vrlo rijetko ljude koji će reći ne treba se brinuti o životinjama ili oni koji će reći da ostavljanje životinja, domaćih životinja možda tijekom praznika ili ono što je još gore, dok sada većina ljudi odseljava se u inozemstvo postaje problem. I nećemo riješiti nastanak problema nego ćemo samo opteretiti zajednicu. Ja bih u ime Kluba zastupnika Most-a rekao da ovaj prijedlog zakona ćemo podržati ali odgovor o tome kakvo će biti financiranje je na vladajućoj većini. Znači nemojte stvoriti novi namet koji će biti tako isključiv nego probajmo evo naći suživot jer uvijek su do sada dobro funkcionirali odnosi kada je i županija i gradovi i općine tražili zajedničko rješenje i bili su potpora u svim oblicima financijskih obaveza. Jer imamo i brojne primjere pogotovo evo kod prijevoza učenika kada je država, županija, općine, gradovi se uključili da to besprijekorno financira. I ne vidim niti jedan razlog da ovdje također ne bismo imali prijedlog takvoga modela i s time bismo otklonili i onu najveću prepreku koja će se pojaviti i među samim saborskim zastupnicima kada budu trebali izglasati to a znaju, onaj koji je čelnik lokalne samouprave da je samog sebe i svoje građane dodatno opteretio. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Paneniću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolega Paneniću slažem se u većini vašeg izlaganja, ovo je doista jedan civilizacijski iskorak sa ovim zakonom. Mislim s pravom se kaže da onaj tko ne voli životinje, ne voli ni ljude. I sam posjedujem udomljenu mačku, macu, dakle osjetljiv sam na to područje. Međutim dotakli ste jednu ključnu stvar ali tko će to financirati. I zapravo što je ključno u Hrvatskoj kod svih zakona pa i kod ovog zakona da mi zapravo imamo opustošena područja i da sada ta područja u kojima više nema ljudi, koji nemaju za druge djelatnosti moraju financirati azile, kastriranje, sterilizaciju. I doći ćemo u jednu paradoksalnu situaciju, ako se ne prihvati ovaj amandman da ćemo imati mjesta lokalne samouprave gdje će postojati azili sa životinjama ali će ostati bez ljudi. Tako da zapravo nalazimo se u jednom zatvorenom krugu, dakle Hrvatska, lokalne jedinice nemaju novaca, ovo je civilizacijski iskorak ali ne možemo je isfinancirati. Evo samo sam to htio.
Zahvaljujem na replici kolegi Sladoljevu. Odgovor kolega Panenić, izvolite.
Evo kolega kako ste rekli da imate Macu, ja imam između 9 i 11, zavisi od sezone kako se pojavi, naravno da briga o njima i hranjenje svakako je obaveza i kada negdje idemo uvijek treba naći nekog tko će se brinuti o njima. I onda se postavlja i tih 9, 11, a ono postavi pitanje a što ako ih netko tako neodgovaran ostavi odjedanput. Znači nije to samo jedna životinja, odjedanput ih može biti i više. Znači ako mi govorimo o skloništu koje u kojem je 50, a što ako tako ostane ih kod mene 9, 10, 11, kod nekoga drugoga, pa imamo samo uoči jednoga praznika blagdana događa se čudo da je odjedanput tamo sve puno a onda se to povećava. I onda ispada da će neki čelnik lokalne samouprave reći ako je sankcija između 15 i 30 tisuća kuna pa ajmo mi skupiti novce pa platiti tu kaznu pa na kraju možda je to jeftinije nego ovako se patiti. I opet dođemo do onoga pitanja tko sam ja kao čelnik lokalne samouprave da ću ja sam donijeti, zapravo pod takvim pritiskom sve prenijeti a da ne mogu se potruditi ni u Saboru, ni kroz raspravu ni svojim glasanjem da kažem ono, dajmo prihvatimo i takav jedan prijedlog i da se proširi ta baza financiranja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Paneniću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, poštovani zastupnici. Pred nama je drugo čitanje novog Zakona o zaštiti životinja koji je kao što smo već čuli izuzetno dobro primljen od zainteresirane javnosti, zaštitarskih udruga i skloništa za životinje. Sigurno je da je tu trebalo pomiriti drugu stranu, tu su jedinice lokalne samouprave koje plaćaju državu koja naređuje i naravno one treće strane udruge. Ovaj prijedlog Zakona o zaštiti životinja vodi računa o potrebi zaštiti dobrobiti životinja tijekom njihovog korištenja bilo kao farmskih, pokusnih životinja, životinja u zoološkim vrtovima ili kućnih ljubimaca pri različitim aktivnostima uzgoja, držanja, rada, prodaje, zabave do druženja sa životinjama kao kućnim ljubimcima. Ovim novim zakonom dodatno proširujemo paletu nedozvoljenih radnji prema životinjama kao što su držanje u zatočeništvu dupina, spolni odnosi čovjeka i životinje, čupanje perja živih životinja, pucanje u životinje, bacanje petardi, korištenje kopitara za izvlačenje trupaca osim u iznimnim uvjetima, izlaganje pasa sa kupiranim ušima i držanje u zatočeništvu medvjeda. I sve je to sada nama normalno međutim sve se to do sada radilo. A naravno da će daljnjim napretkom tehnologije i prestati potreba za korištenjem konja uz za tzv. samarašenje u nepristupačnim šumskim područjima što je također postavljena osnova u zakonu za budućnost. U ovom zakonu spominje se još i izvlačenje trupaca i iznošenje drva. Međutim, smatram da treba vrlo jasno razlučiti ostale radove sa konjima, dakle razliku u radovima u šumi, to se zove tzv. kirijašenje. U ove radove spada ne samo izvlačenje trupaca nego izvoženje drva iz šume konjskim zapregama koje se radnje ne mogu podvesti pod isti pojam ali niti nemaju istu težinu vezanu uz dobrobit. Smatram da ovakve radnje sa radnim konjima u specifičnim situacijama, dakle nepristupačni tereni i u kontroliranim uvjetima se mogu dozvoliti i treba dozvoliti jer će inače tih radnih životinja nestati, ljudi ih neće držati samo zbog toga da bi ih držali. Prijedlogom zakona se određuje obveza nadležnim tijelima državne uprave, tijelima jedinica lokalne, područne, regionalne samouprave, razvijanje svijesti javnosti osobito mladih uključujući posjednike odnosno vlasnike životinja u zaštiti životinja. Jačanjem svijesti potrošača koji pokazuju sve veću zainteresiranost za proizvode životinja koje se drže na farmama sa visokim standardima dobrobiti koje prelaze minimalne propisane, ovaj zakon predstavlja i dobru podlogu za daljnji razvoj poboljšanja uvjeta dobrobiti životinja za uzgoj korištenjem sredstava fondova ruralnog razvoja odnosno programa mjera koje imaju za cilj poboljšanje dobrobiti životinja. Ovo je izuzetno važan segment uzgoj farmerskih životinja ne samo zbog dobrobiti već i zbog korištenja izdašnih sredstava koje potiču viši stupanj dobrobiti iz fondova EU-a, fondova ruralnog razvoja EU-a, bez korištenja kojih naši stočari će teško moći konkurirati stočarima iz EU-a. Već sam o tome govorio, ali valja još jedanput vrlo jasno reći da primjerice u Finskoj iz ovih izvora za propisane više standarde uzgoja krmača npr. veća kvadratura poda, puni pod, slobodno držanje životinja, prirodna svjetlost, ventilacija, propisana pitka voda, veterinarska skrb itd., stočari iz zajedničkih sredstava EU-a dobiva 300 eura po krmači godišnje što znači da finskom seljaku EU svake godine remontira svaku krmaču. Finci su dosada za područje 2014.-2020. za proračunsko razdoblje povukli oko 100 milijuna eura. Mi iz ovih izvora do dana današnjeg nismo povukli ništa. I kako bi onda mi bili konkurentni? Dakle, moramo pod hitno stvoriti preduvjete za povlačenje sredstava fondova ruralnog razvoja EU-a, donijeti nacionalni program o nadstandardima. Državni tajniče, pod hitno. O drugim načinim tzv. skrivene subvencionirane domaće proizvodnje pojedine zemlje članice da i ne govorim. Ovim zakonom nadalje, potiče se odgovorno posjedovanje životinja u svim područjima korištenja životinja a osobito kućnih ljubimaca. Kao najosjetljivija skupina za koju je javnost najviše zainteresirana, o kojoj su manje-više svi moji prethodnici do sada govorili su psi i mačke. Mjere odgovornog posjedovanja psa odnosno mačke su označavanje i cijepljenje protiv bjesnoće i druga potrebna cijepljenja, označavanje cijepljenja za očuvanje zdravlja životinja i kontrola razmnožavanja, kastracija i sterilizacija kao ujedno i jedna djelotvorna mjera za smanjenje broja napuštenih pasa i mačaka te nenapuštanje vlastitog kućnog ljubimca. Ja uvijek volim reći da pasa lutalica nema nego su psi svi imali svoje vlasnike samo su ih oni napustili. Daljnje mjere koje su određene ovim zakonom vode kontroli uzgoja domaćih ljubimaca i kontroli njihove prodaje s ciljem osiguranja dobrobiti životinje kako tijekom uzgoja tako i preprodajom životinja. Stoga se ovom registracijom uzgoja kućnih ljubimaca s tri i više rasplodnih ženki iste vrste propisuje evidentiranje vlasnika s manje od tri rasplodne ženke iste vrste životinja ako prodaju mladunčad svih životinja. Radi velike zabrinutosti javnosti zbog napuštanja životinja ovim se prijedlogom zakona radi učinkovitijeg rješavanja navedene problematike propisuju obveze vlasnicima životinja u smislu odgovornog posjedovanja, označavanje, cijepljenje, skrb, nenapuštanje i kontrola razmnožavanja jedinice lokalne samouprave odnosno regionalne, područne samouprave osnivanje skloništa i osnivanje koordinacijskih radnih skupina a propisuje se i obveza povećanja svijesti javnosti osobito mladih. Za potrebe zbrinjavanja napuštenih životinja na području svake jedinice područne, regionalne samouprave propisano je da mora osnovati sklonište od najmanje 50 mjesta. Točno na svim našim dosadašnjim odborima, vodila se rasprava oko tih 50 mjesta, hoće li to biti dovoljno i to je pitanje svih pitanja, vrlo teško mogu povjerovati u činjenicu da će 50 biti dosta iako imamo uvjeravanja da će utjecajem na svijest naših ljudi biti sve manje potrebe za mjestima u skloništima. Novosti naravno i veliki civilizacijski iskorak kao što je to već rečeno, što se životinje u sklonište ostaju do udomljavanja, odnosno više nema eutanazije, nakon 60 dana, upravo zbog te činjenice i osjećam ovu bojazan koju sam maloprije govorio. Ovakvom odredbom nemogućnosti eutanazije, Hrvatske staje uz rame najhumanijih zemalja EU-a, ali vam mogu vrlo jasno reći da je malo zemalja EU-a, malo velikih gradova EU-a koji ovu odredbu imaju i koji su ih mogle izdržati. Provođenje zakona i usmjeravanje truda i sredstava na kontrolu mikročipiranja, programe kastracije, sterilizacije, sustavnog oglašavanja životinja te edukacija stanovništva posebice mladih, moglo bi uroditi financijskom uštedom s ciljem sprečavanja uzroka problema umjesto rješavanja posljedica. U svrhu sprečavanja prekomjernog razmnožavanja kućnih ljubimaca a time i njihovog napuštanja, vlasnici životinja su dužni osigurati kontrolu njihovog razmnožavanja. U slučaju da na nekim područjima se utvrdi veliki broj napuštenih pasa, način i financiranje kontrole razmnožavanja napuštenih pasa na tom području može narediti ministar. Imam informaciju da je kolega Kajtazi dao amandman da će to moći narediti i čelnik, načelnik jedinice lokalne samouprave, to je dobra namjera ali nisam baš siguran u efikasnost toga. I to sve dosada što sam govorio je super. Tu smo najbolji na svijetu. Međutim, sada dolazimo do onog zadnjeg članka, koji je bio kamen s poticanjem na svim odborima. Za provedbu zakona potrebno je u proračunima jedinica lokalnih samouprava osigurati sredstava za pružanje pomoći ozlijeđenim životinjama i rad skloništa za životinja, hrana, cijepljenje, liječenje, na godišnjoj razini u visini od 549000 kuna. Tu sigurno će biti vrlo važan ključ. Nije isto da li grad Vodice koji ima 20000 stanovnika ili ne znam koji, Tisno ili koja tamo općina ima 1000, da li će svaka od njih imati isti broj, istinu cifru za sufinanciranje. To bude u netko u podzakonskim aktu vjerojatno odredio. S druge strane, postavlja se pitanja, šta je s skloništima koje nemaju županije. I znamo da Brodsko-posavska, Dubrovačka i Ličko-senjska nema sklonište i za to je potrebno izdvojiti 11 milijuna 529 tisuća kuna. Pardon 13 milijuna 878 tisuća kuna. Tu su se isto lomila koplja, na što to napraviti. Znamo da je tu jedinica lokalne samouprave su trebale organizirati same među sobom priču. Nitko to na svijetu ne bi pomirio i dogovorio među 20 ili 30 ili 50 jedinica lokalne samouprave da se one dogovore da naprave u Ličko- senjskoj ili Dubrovačkoj i još manje Brodskoj županiji sklonište. Pa smo onda išli za nekakvom rješavanjem problema da se tu onda uključi županija, pa da ona bude osnivač zajednice sa jedinicama lokalne samouprave, da to zajedno isfinanciraju. To je nekakav prijedlog, amandman koji bi trebao riješiti taj problem. I dalje se bojim ove odredbe ovih tu članaka koji su do sada isto tako bili ugrađeni u zakonu. Tu nema ništa novoga vezano uz financiranje. I do sada su sve jedinice lokalne samouprave trebale to rješavati na način kao što je propisano zakonom. Međutim, to se rješavalo nije. I na kraju želim reći da upisnik kućnih ljubimaca u ukupnom iznosu od 100000 kuna će se osigurati iz državnog proračuna. Zahvaljujem. Klub HDZ-a će ovaj vrlo kvalitetan zakon u najboljoj namjeri izrađen koristan i human podržati. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na ovoj raspravi. Imamo 2 replike. Prva replika poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi kolega, evo ga s obzirom da ste vi veterinar, pa vam neće biti teško odgovoriti na pitanje. Imamo u ovom zakonu divlje životinje i imamo domaće životinje. Pa kaže da je način zbrinjavanja divljih životinja vraćanje u prirodni okoliš, znači zbrinjavanje domaćih životinja koje su bez vlasnika naći nekakvo sklonište, odnosno, pronalazak vlasnika. A što je s ovim životinjama, to sam već i u prvom čitanju pitao, koje ne možemo nazvati ni divljim, ni pitomim, što je s onim mačkama koje s hrane, npr. po kontejnerima, domaće su životinje, s zapravo nemaju vlasnika, odnosno, ne možemo ih nazvati divljim životinjama? Eto, to je moje pitanje. Hvala.
Zahvaljujem na replici. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
O tome smo raspravljali u prvom čitanju, jedno pola sata. Naravno da su mačke, nisu divlje životinje, naravno da su mačke domače životinje i naravno da one podliježu pod ovaj zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Križaniću. Sljedeća replika, poštovana kolegica Branka Juričev Martinčev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Križanić, ja bi dala svoj doprinos ovoj vašoj raspravi i vezano koliko će to opteretiti jedinica lokalne samouprave. Naime za naše građane i za one koji ne znaju, evo npr. koji je to red veličina. Grad Osijek je svojoj veterinarskoj stanici plaćao gotovo 6000 kuna po psu. U cijenu se navode hvatanje, zbrinjavanje, cijepljenje i čipiranje, sterilizacija, oglašavanje i udomljavanje. To je upravo ono što obvezuje jedinice lokalne samouprave po ovom zakonu. Iz tih razloga grad Osijek je te godine kad je imao ovakav ugovor, a izdvojio svega 500000 kuna, donio odluku, da svega 10 pasa mjesečno lovi. Što znači da ako to u prvih par dna odradite, da onda narednih 20 dana možete gledati pse lutalice po svom gradu. Grad Vodice je za ove namjene izdvajao 200000 kuna, a nije sufinancirao sklonište. Kad sad tome pridodamo još i sufinanciranje skloništa, moramo znati iz kojih to prihod ide. To ide iz komunalne naknade. Što znači da će iz tih razloga možda neki čelnici, odnosno, gradska, općinska vijeća, krenuti na povećanje komunalne naknade. Nije loše znati, zakon je dobar, ali sve prebaciti na jedinica lokalne samouprave, znači prebaciti na naše građane. Što se tiče komunalnih redara, isto tako dobivaju nove obveze, oni se financiraju iz poreza na dohodak. Na to ne mogu utjecati gradovi i općine, jednostavno onoliko koliko imamo zaposlenih, toliko su i naši prihodi. Evo, toliko.
Zahvaljujem kolegici Branki Juričev Martinčev. Odgovor kolega Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem kolegice, vi ste bili čelnica lokalne samouprave i sam sam bio to i znam točno o čemu govorite. I zato sam i vrlo, sa jednim vrlo velikim strahom i bojaznima išao u ovaj dio rasprave, jer do sada ste toliko plaćali i rekli ste Osijek je lovio 10 komada, plaćali su 6000 kuna po psu. Do sada su se psi trebali držati do 60 dana. I sad dolazimo u jednu situaciju, gdje ćemo pse držati do prirodne smrti i to je situacija, koja će, dakle ja se bojim, ja sam to govorio do sad i to vrlo jasno govorim i hoću reći pred hrvatskom javnosti, da se bojim da li će to biti dovoljno 50 mjesta ili će to doći do 200 ili 300 komada po jednom skloništu. U tom slučaju će se ova sredstva kretati puta 4, puta 5 ili puta 8. To će se naravno plaćati iz lokalne samouprave. Tražili smo u prvom čitanju, da se tu uključi bar u rješavanju problema, skloništa i država. Nije problem donositi zakone i spustiti na nižu razinu. O tome smo govorili i onda. Molili smo da se uključi lokalna samouprava, nije za to bilo sluha. Kad govorite o komunalnim redarima, da to je novi namet, lokalnoj samoupravi, novi decentralizacija poslova, ali ne i decentralizacija sredstava i to bude sigurno problem jer bude uz ove poslove koje redovito provode komunalni redari morali raditi poslove čitanja mikročipom pasa, vraćanje vlasnicima za koje budu utvrdili vlasnika, a za koje ne budu vjerojatno prebacivanje prema skloništu. To je sigurno jedan novi dodatni posao i svi smo toga svjesni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Danas je pred nama Konačni prijedlog Zakona o zaštiti životinja i drago mi je vidjeti da je taj zakon dobar, da je tijekom drugog čitanja on unaprijeđen u odnosu na prvu verziju i da postoje amandmani kojima će možda on na koncu biti još malo usavršen. Kao neku najavu ove današnje rasprave, prije par dana gledao sam, prisustvovao sam u čekaonici vođenju jednog psa na usmrćivanje, on je bio neizlječivo bolestan i on kao je znao kud ga vode pa je cvilio, jaukao i pri tom su svi ljudi u čekaonici bili potreseni, neki su i plakali. I meni je zato tim više na neki način drago znati da u Hrvatskoj nakon donošenja ovog zakona više neće biti ubijanja zdravih pasa, ne bolesnih, što se do sada radilo većinom u tzv. skloništima za životinje jer ih je bilo do sada samo šest, znači to prestaje i s te strane samo da je to u zakonu novost, mi iz Živog zida bismo to podržali, znači to je dovoljno. To je jedan korak naprijed u razvoju humanosti društva, u osjetljivosti prema slabijima i od sutra odnosno od onog trenutka kada ovaj zakon stupi na snagu Hrvatska će definitivno biti civiliziranija zemlja, bolja zemlja za život nego što je bila do danas. Dobro je i to što se u konačnom prijedlogu zakona uvodi obveza mikročipiranja životinja, što se uvodi obveza objave broja mikročipa prilikom prodaje, što se vodi Upisnik kućnih ljubimaca, uvodi se radi, što se uvodi pravilo da svaka županija mora imati sklonište, o čemu smo maloprije slušali, daje se ministru mogućnost da propiše kastraciju u nekim područjima, evo možda je to odgovor na ove probleme koje će imati lokalna uprava oko financiranja. Isto tako komunalni redari dobivaju veće ovlasti kako bi kažnjavali neodgovorne vlasnike, znači to je također jedan amortizacijski čimbenik u vezi financiranja. Čuli smo od zastupnice Lukačić da je nju kontaktirala Udruga „Prijatelji životinja“ i nas i oni su i nama, a vjerujem i nekim drugim klubovima poslali prijedlog amandmana, jedan dio njih ćemo mi poslati u ime našega kluba. Drago mi je da radimo sa više strana. U tom smislu htio bih reći da ćemo predložiti amandman da se pse i mačke ne može ubijati u lovištima, znači često vlasnik psa pusti psa na nekom nenaseljenom području da trči i on utrči u lovište i dogodi se ubojstvo. Također usmrćivanje tzv. pokusnih životinja da, ali samo u slučaju ako se prethodno pokušalo udomljavanje, znači prije usmrćivanja treba pokušati udomljavanje. Također amandman da se zabranjuje organiziranje natjecanja konja u povlačenju trupaca koje se održava u Gorskom kotaru, Ličko-senjskoj županiji, Karlovačkoj županiji, Primorsko-goranskoj jer takva natjecanja nemaju nikakvu drugu svrhu osim zabave, nema nikakvu edukativnu svrhu, a životinje se prisiljavaju na patnju, na bol, na ozljede jer oni moraju vući trupce u punoj brzini po dvije tone teške ponekad i izaziva to kod njih ponekad čak i smrt. Također ćemo dati amandman da se zabrani korištenje zamki za životinje s ljepilom jer te zamke za životinje s ljepilom uzrokuju sporu i dugotrajnu smrt životinja koja traje agonija možda i nekoliko dana, a pri tom se na te zamke hvataju one životinje kojima te zamke nisu namijenjene, recimo ptice ili neke divlje životinje, a postoje zamke koje životinje ne usmrćuju nego dopuštaju mogućnost da se ta životinja nakon hvatanja u zamku oslobodi i to je ustvari praksa u mnogim europskim državama članicama. Dakle amandman da se zabrani upotreba zamki s ljepilom. Međutim ja kao i kod prvog čitanja želim ovdje reći da ne bih volio da se ovaj zakon gleda samo kroz prizmu zaštite pasa i mačaka, nego bi htio da se gleda u kontekstu jednom širem, a to je prije svega u kontekstu mesne prehrane. Evo danas imamo govor premijera u UN-u o stakleničkim plinovima, a upravo mesna prehrana uzrokuje 53% stakleničkih plinova, dakle četiri puta više nego svi automobili na planeti zemlji. Mi smo skloni tugovati za jednim psom ili mačkom, ali u svijetu u ovom trenutku se uzgaja 70 milijardi životinja za prehranu, 70 milijardi će biti ubijeno da bismo mi jeli. Ne znam da li vam je poznato prema istraživanjima Međunarodnog instituta za vode u Stockholmu za jedan hamburger, proizvodnju jednog hamburgera potroši se 2,5 tisuće litara vode, za kilu goveđeg mesa 20 puta više vode nego za upotrebu žitarica. Cijela Amazona je iskrčena zbog uzgoja goveda. Kada bi žitarice i drugo bilje bilo koje se daje životinjama za prehranu, bilo upotrjebljeno za prehranu ljudi moglo bi se nahraniti 35 milijardi ljudi ili 6 puta više nego što ih je na planeti Zemlja, pet puta više nego što ih je na planeti Zemlja. Tu dolazimo do problema farmi, tu dolazimo do problema dakle uzgoja tih životinja koje se u upravo nevjerojatno u nehumanim uvjetima uzgajaju. Imamo cijeli jedan marketing mesa gdje nam cijelo vrijeme pokazuju slike sretnih životinja, bez obzira da li je to na tetrapaku nekog mlijeka, da li je to na čokoladi milka ili nekoj drugoj, životinje su sretne, na livadi, u cvijeću pod suncem a u stvarnosti su životinje u potpuno drugim uvjetima. Žive u nehigijenskim uvjetima u potpunom mraku, na betonu, bez sunca, bez svjetla, izložene nebrojenim infekcijama, bez sunca i kretanja. A bez kretanja zato ne samo slučajno nego i namjerno jer životinja koja ima mišiće nije fina za jesti, pa onda joj kretanje nije niti potrebno. Da ne spominjem sada ponovno kako se životinje hrane antibioticima, da ti antibiotici stvaraju super bakterije koje dakle razvijaju otpornost na te iste antibiotike i da onda imamo koje kakve bolesti koje se prenose kravlje ludilo, ovčje ludilo, svinjska gripa, ptičja gripa itd.. Posebno su tome skloni, takvoj proizvodnji mesa trgovački lanci, lanci brze prehrane. Evo za Kentucky fried chicken je dokazano na sudu da su davali steroide pilićima kojima su za 40 dana narasli na 2,5kg i bili pod takvim opterećenjem da su im se lomile vlastite noge od takve prehrane. Naravno trebamo spomenuti i glifosate i GMO, to se sve daje životinjama, to sve mi na koncu konca jedemo. Ja bih želio između ostaloga podsjetiti na šokantni nalaz ruske veterinarske i fitosanitarne službe u Hrvatskoj koji u konačnici navodi da su uvjeti u kojima se proizvodi meso i mlijeko u Hrvatskoj skandalozni i pri tome navode cijeli niz primjera zbog kojih je to tako. Podsjećam da je Udruga potrošač prošle godine upozoravala da se na hrvatskim policama odnosno u EU prodaje meso staro 40 godina. Da je meso često u dućanima duplo jeftinije od povrća, od recimo limuna, tikvica, paprika, su jeftinije svinjske lopatice, batci ili ne znam vratina. Sve je to posljedica toga što se prema životinjama krajnje nehumano postupa a što to na koncu konca mnogi ljudi o tome nemaju svijest, oni imaju svijest samo kada vide svojim očima a kada je to negdje daleko a znamo da su se sada izmjestile sve te farme, klaonice izvan gradova onda nas se ne tiče i ne osjećamo ništa. Možda da se ta prehrana malo uravnoteži, možda da se malo ljudi senzibiliziraju, na koncu konca doista i naši zubi i naš probavni trakt pokazuje da nam nije potrebno toliko mesa, možda bi bilo manje mesa, možda bi bilo manje mučenja, možda bi bilo manje stakleničkih plinova a možda bi bilo za gospodina Križanića manje troškova. Znam da on neće prihvatiti moje stavove kao ni uostalom ni njegovi kolege ali ne obraćam se nužno njima. I za kraj, htio bih reći još jednu stvar s obzirom da je evo već drugi dio godine a to je još jedna praksa kakva postoji u mnogim gradovima i državama EU a ta je da se prilikom proslava, osobito nove godine ne koriste eksplozivna sredstva, to je zabranjeno. Zašto? Prije svega zbog zaštite životinja jer tijekom bacanja petardi i ostalih eksplozivnih naprava, tijekom nove godine umre tisuće životinja umre od srčanog udara, ozlijeđene su od te vatre, nakon toga imaju PTSP i jednostavno pate ali to je isto svijest naših građana. On će naricati nad jednim psom ali će nakon toga istresti petarde u vrijednosti 2, 3 tisuće kuna i opet će neka životinja zbog toga patiti ali bitno je da on to nije vidio. Kod nas se sve svodi na to da li sam vidio ili nisam. Ono što sam vidio vrijedi, ono što nisam vidio ne postoji. Pa evo ponavljam još jednom Živi zid će podržati ovaj zakon ali vjerujemo i nadamo se da će u budućnosti doći do još poboljšane zaštite životinja i da ćemo doista iz te strane napredovati kao društvo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Bunjac, evo lijepo sam slušao vaše izlaganje, pa bih ipak malo komentirao nek postavke, mislim da ste se, u pravilu se slažem sa vašim pristupom, životinje zbilja zaslužuju bolji tretman i ovaj zakon dosta toga popravlja. Međutim, mislim da ste malo preuveličali prehranu životinjskim mesom u smislu utjecaja na okoliš, ipak je čovjek taj koji stvara najviše poteškoća i veliki disbalans najviše opterećen prekomjernom upotrebom fosilnih goriva. Što se životinja tiče, isto tako ovo što ste govorili sve ove primjere, oni postoje, dakle od upotrebe ne znam, hormona za rast, korištenja sredstava antibiotika, lijekova dakle, sve to je jedna loša praksa kojom smo izloženi pogotovo ako kupujemo u supermarketima, međutim mislim da u Hrvatskoj upravo potencijal koji imamo to je tradicijska, dakle održiva prehrana, dakle na našim selima životinje rastu sasvim drugačije i mislim da žive lijepo a naravno dio su prehrambenog lanca kako to već stoji i purica i pajcek i sve skupa tako da mislim da ne trebamo pretjerivati, naravno, ovo o čemu ste govorili mislim da se u najvećoj mjeri odnosi na masovnu proizvodnju hrane, dakle pilića i svega skupa, željom da se poveća profit, da se smanji troškove, dakle to doista na koncu završava u jednom apsurdu kojeg ste mislim dobro opisali, ali može biti drugačije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Dobroviću na replici. Odgovor kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa zastupniče Dobrović što ste saslušali moju raspravu i dali svoj osvrt. Podaci koje sam iznio naravno, nisam ja istraživač klimatskih promjena, ali kao što sam naveo prošlih tjedana i općenito u ljetu, kad je bilo prvo čitanje, dosta smo komunicirali sa udrugama za zaštitu životinja, za zaštitu prirode, oni su nam dostavili vrlo opsežne materijale, vrlo ozbiljne studije, knjige iz kojih sam vam prenio dio ovih podataka. Sigurno ako se Amazona, šuma Amazona krči zbog uzgoja goveda da je utjecaj na klimatske promjene velik, imali smo u Hrvatskoj evo zadnjih dana na koncu konca svaki dan gledamo neprimjereno vrijeme, neuobičajeno vrijeme, sigurno za to postoji uzrok. Uzroci se skrivaju a ljudima je dakle, jasno da nešto iza svega toga stoji. Ono što vi u svakom slučaju želite, što ste možda željeli spomenuti, ja se s tim slažem, da ne treba biti fanatik. Znači ne treba sada otići u neku drugu krajnost pa optuživati sve za svakoga, kako se zove, preći u neku vrstu sektaštva jer što god čovjek napravio, uvijek će životinje ubijati, to je jednostavno tako. Mi bismo se praktički trebali zaustaviti, ne hodati, ne disati da životinje ne bi ubijali jer dok hodamo, dok vozimo auto, nikad ne znam na što stanemo, istrči nam neka životinja jednostavno na neki način to je neminovno samim našim djelovanjem. Ali da bismo mogli u ovom djelu u kojem smo se složili dakle, u toj masovnoj proizvodnji hrane, na tim farmama, na tim tzv. lancima poraditi da životinje budu u humanim uvjetima i da ljudi na koncu konca imaju bolje zdravlje temeljem hrane koja se pritom dobije, mislim da tu svakako ima još jako puno prostora. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a poštovani kolega Branko Hrg. Nije nazočan. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Mi smo današnji dan krenuli sa klimatskim promjenama i kako se već, možda prođemo i onaj drugi dan, očito su klimatske promjene moto cijelog dana, no međutim idemo se vratiti na temu, tema je Zakon o zaštiti životinja. Taj zakon kad je bio u prvom čitanju onda je bila jedna vrlo zanimljiva rasprava u kojoj je nas puno sudjelovalo i u toj raspravi smo zaista zaključili neke stvari, dobro ih je ponovit. Riječ je o zakonu koji smo svi ocijenili kao dobrim, svi smo ga ocijenili da je u tom smislu on poboljšanje, ali to što ocijenili mi kao saborski zastupnici, naravno da smo pritom koristili i iskustva terena a malo smo slušali što govore i udruge koje se bave zaštitom životinja i dobro je kad imate u saborskoj proceduri jedan zakon i dobro je kad je on sa različitih aspekata dobro ocijenjen. Tu su se naravno otvorile neke teme i kad smo raspravljali u prvom čitanju, a te teme valja podvući i sad. Dakle ovaj zakon je zaista dobra, afirmativan, govori u prilog tome što i kako u odnosu na zaštitu, držanje, uzgoj, usmrćivanje, držanje životinja, određeni zahvati. I u tom smislu zaista Hrvatska se pokazuje kao jedna država koja ima osjetljivost. Ono što i mi vidimo u situacijama u kojima se krećemo da su malo drugačije nego što su bili prije, i kad se dešava dosta napuštenih životinja prvenstveno bez obzira što moramo voditi računa, o svima govorimo, o psima i mačkama, a to su vam doba godišnjih odmora. Pa onda su doba godišnjih odmora kontinent kad se spušta na more, onda je to povećani u gradovima, a na moru je povratak na kopno jer netko udomi neku macu ili nekog psa i onda ga ne vodi sa sobom nego ostavlja recimo ja gledam kolegicu Juričev Martinčev, pa ga onda ona ostavlja na brizi. Ovaj zakon jednako tako ima nešto što zakoni obično nemaju i to vrlo olako kad trebamo učinak propisa na financijsku stranu, onda kažu ovaj zakon neće imati nikakvog učinka. Ovaj zakon ima. Mi možemo diskutirati o tome, da li je to malo i nekako u diskusiji, pokazuje se da je malo, ali ima. I u ovom zakonu jasno rečeno da se iz državnog proračuna, treba osigurati sredstva za 3 nova skloništa u 3 županije, Brodsko posavsko, Dubrovačko-neretvansko i Ličko-senjskoj, otprilike 4 milijuna i 600 tisuća kuna po županiji. I onda kaže da na razini 50 životinja je to u iznosu, od nekakvih 11 milijuna kuna, 21 sklonište. I mi možemo razgovarati da li je to puno ili malo. I jednako tako na jednom drugom zakonu smo razgovarali o tome što je to decentralizacija. Ovdje su poslovi spušteni na jedinica lokalne samouprave, njih imamo 556 i pri tom se treba zaista voditi računa, da ima one koji se već nizom stvari bave dobro, ima onih koji ne. I ovo im mi dajemo nekakve nove obveze. Sigurna sam nakon rasprave koja je bila danas, ali i rasprave koja će biti, gdje je nama svima puna usta decentralizacije, da smo spremi, kad je riječ o financiranju jedinica lokalne samouprave, voljela bi da bude jedna široka rasprava i da vidimo što da se tu promjeni jer jednostavno, one neke stvari neće moći raditi. Ja ne mogu ni u ovoj raspravi, mimoići komunalne redare. Kolega Panenić kad je govorio, on je rekao, u mojoj općini nema komunalnih redara. Otprilike komunalnih redara imate 100-tinjak, u Gradu Zagrebu koji se zaista to može dopustiti i dobro ekipiran. Ali, imate općine i gradove koji ih nemaju ili imate jednog za područje 2 općine i gradove. I sad taj siroti, ja ga stvarno moram tako nazvati, komunalni redar, će najprije morati reagirati, ako netko kaže da na školi nema certifikat o energetskoj učinkovitosti, pa ide tu. Pa onda ako se nalazi negdje uz more, pa mu netko kaže da je došao netko prodavati torbice, a nema određenu klupu, pa onda od 10 do 11 to radi. Onda je iza toga, je netko postavio štekat tamo gdje nije trebao, pa on na to radi. E onda susjed kaže, moj susjed gradi ogradu, komunalni redari ide vidjeti šta ovaj s tom ogradom radi ili ne radi. Onda samomu dali određene poslove vezane uz promet, pa i tu ako je netko parkirao na zelenoj površini, to više nije u nadležnosti, nego je nadležnosti komunalnog redara i sada će taj komunalni redar, doći, tražiti, jer recimo, u stanu preko puta mene, ja zaključim, oni koji imaju svog psa, a takav je zaista slučaj, da taj pas po noći grebe po vratima, da je predugo sam, da se ne ponašaju na način. Sad će on doći tamo, pozvoniti na vrata, reći dajte vi meni osobnu, pa da vidimo čip, pa koji je vlasnik i svega ostalog. Pred jedno 4, 5 godina je u Gradu Zagrebu, čovjek ovako po putu nešto zaboravi, je bila ideja gradonačelnika da se radi DNK, odnosno DNA analiza, dakle, da se psi čipiraju, da onda ti čipirani psi da znamo kako je i onda kad naravno, to imate prilike vidjeti u pojedinim dijelovima grada, da nesavjesni vlasnici pasa, govorimo o psima, ostavljaju izmet tih i sad da vi iz tog DNK analizom utvrdite koji vlasnik psa ne vodi računa, pa da se onda on kažnjava. Dakle, to su one stvari u kojem idemo u ekstrem. S jedne strane, to će kolega Kajtazi, koji govori za mene, govoriti o tim krdima, za pravo pasa, koji se nalaze po određenim naseljima, u grad Zagreb, iako to nije uvedeno jer se nije moglo uvesti. Što zapravo želim reći? želim reći da i ovaj zakon ukazuje na nekoliko stvari. Prva stvar, imamo dobar propis, svi smo afirmativni prema njima, svi smo jako zadovoljni. Koliko će taj propis biti dobar, ovisi koliko će on biti dobro sprovediv na terenu. Teren su naše općine i gradovi. A biti će dobro sprovediv, onoliko koliko će oni imati sredstva i ljudi da to rade. Imate će općine i gradovi koji će imati sredstva, imati će ljudi da to rade i imati će oni koji to nemaju i to se mora jasno reći. Dakle, zaista, bez obzira što je već kasno i slabo jedni druge slušamo jer je bio dosta naporan dan, ono što zaista je pokazuje se da nam ne mogu i ne smiju biti puna usta decentralizacije, bez da s ove razine, sa državne razine, ne znamo kako će ti općine i gradovi funkcionirati. Tu je kolegica Juričev Martinčev rekla, mi smo to financirali iz komunalne naknade. I ako bude istina, komunalnu naknadu ću imati još jedno vrijeme, no međutim, u jednom trenutku će ta komunalna naknada po svemu sudeći preći u nešto drugo, postati će porez i onda će se iz njega financirati nešto drugačije. Što zapravo hoću reći? Hoću reći kad zakonom uvodimo obveze, kad zakonom dajemo dodatne poslove, općinama i gradovima, taj zakon zasigurno ima i svoj financijski karakter. Bilo bi dobro da znamo od kud će oni to financirati, bilo bi dobro da imamo modele financiranja, mi to još uvijek nemamo. Olako prebacujemo te poslove na općine i gradove i kao što vrlo olako prebacujemo poslove na komunalne redare, pa oni zaista u ovom trenutku, ja mislim da rade svašta, ne bave se pogrebima, ako se ja ne varam, ali drugim stvarima se bave. Tu je i kolega Bunjac govorio o amandmanima. Dakle, udruge za zaštitu životinja, naravno su, zato što su zadovoljni ovim zakonom, oni svi iskazuju zadovoljstvo, ali su rekli, bilo bi dobro da se još nešto poboljša. To vam je uvijek problem, kad nešto dobro napravite, onda svi mi kažemo, dobro je, ali dajte još malo bolje. Kad nešto loše napravite, onda svi kažemo loše je i onako kad vi nešto malo poboljšate svi smo zadovoljni. E ovo je slučaj, kad ste dobro napravili, mi smo svi zadovoljni, ali hoćemo još nešto bolje. Dobiti ćete vjerojatno set sličnih ili istih amandmana. Ja vas lijepo molim, iako je uobičajeno, da kad dobije se amandman da se onda amandmani odbijaju, malo porazmislite, jer ti amandmani mogu samo zaista biti afirmativni i poboljšati. Tu nismo govorili o jednoj stvari a to su nešto što je u zakonu navedeno a to su tradicijske borbe bikova. Ako Španjolska nema nikakav problem, prva misao koju imamo kada neko kaže Španjolska su vam Korida iza toga Flamengo i nije imala problem da tog se zaista kroz zakone, a i u stvarnosti odrekne. Ja mislim da i mi ne bi trebali imati u tom smislu problem, uz sve one amandmane o kojima je govorio gospodin Bunjac, pa će kolega Kajtazi pa tu još imamo dakle otprilike su oni svi isto ili slično strukturirani, ja vas lijepo molim da još razmislite o svemu tome. Dakle svatko može svoju životu, svog bitka doći oni se mogu zapravo možete se hvaliti, možete pokazivati ali nema stvarno potrebe da huškate životinju da se životinja bori sa životinjom. Ovaj Zakon o zaštiti životinja ima još jedan dobar dio, to je onaj edukativni dio. Mi u naravni vidimo da se i naša djeca i svi ostali prema životinjama odnose zaista puno bolje nego što je to bilo. Životinje su točno onakve kakve su njihovi vlasnici. Hrvatska ima neke prednosti i neke tradicijske vrijednosti koje trebamo i dalje imati. Ja sam pred desetak godina imala priliku i bila sam jedno vrijeme u Nizozemskoj, u Nizozemskoj imati posebne farme na kojima djeca dođu gledati životinje, bojim se da neka djeca kod nas nisu daleko o tome, ali imali su i tada i farme gdje ste vi mogli svoju macu ili psa kada ste išli ili neku drugu životinju bilo ih je različitih životinja ostaviti i onda kada ste se vratili doći po nju. Evo kraj, mi ćemo podržati zakon, podržali smo ga i u prvom čitanju, zaista je dobar, pokazuje iskorak, pokazuje neke vrijednosti do kojih je i Hrvatska došla. Dobro je što i te neke vrijednosti možete vidjeti u naravi u svakodnevnom životu, kad napravite ono što sam i rekla dobar propis onda dobijete amandmane da bi on bio još što bolji, pa evo ja molim državnog tajnika i kolege iz Ministarstva poljoprivrede da možda ipak učine jedan mali napor, vide te amandmane pa ako je nas više dalo iste amandmane možda se ipak vrijedni da se ugrade u prijedlog zakona, a oni će zapravo biti samo poboljšanje i pokazat će dobru volju da radimo sve bolje i bolje propise. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolegici Anki Mrak-Taritaš na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku poštovani kolega Tomislav Klarić. Izvolite.
Uvažena kolegice Mrak-TAritaš. Rekli ste 11 milijuna kuna puno ili malo i ono čega smo svi svjesni kada god nešto treba nametnu nekome kao obvezu onda to ide na jedinice lokalne samouprave, gradove i općine. Prije svega imati životinju odnosno psa, mačku ili već kakvog kućnog ljubimca iza sebe povlači odgovornost prema tom živom biću koje ima. Niti jedan taj pas nije postao lutalica nije postao lutalica da prije toga nije imao nekakvog vlasnika, da ga je neko negdje držao i da nije kada mu je valjda dosadio … na ne znam kojem katu pustio van u nekom gradu ili općini pa da postane briga općine. Sada se postavlja pitanje ovoga zakona u brojci i 50 i 590 tisuća kuna koje mora osigurati za rad tog skloništa u kojem će životinja ostati valjda vječno odnosno do udomljenja. Prema mom iskustvu to su vam besplatni udžbenici za oko 400 djece sa radnim bilježnicama i sa svim novac koji mora jedinica lokalne samouprave osigurati. I ponašanje vlasnika, ja sam sudjelovao u pripremi amandmana jer sam upravo ove godine svjedočio niz slučajeva gdje takvi vlasnici vode pse u prirodu da se malo istrče i onda smo nalazili živu lanad rastrganu, srndaće tu je fotografije kod sebe kako vam to izgleda i dan danas ti vlasnici i dalje to vode i puštaju u lovištu jer jako vole svog ljubimca, ali ih nije briga što taj ljubimac čini ostalim živim bićima u tom i takvom lovištu. Iz tog osnova mislim da propisati kazne za neodgovorne vlasnike, za one koji nisu čipirali ima takvih iako je zakon već odavno donesen, za one koji se ne brinu o svojim životinjama jer gradovi i općine mogu koliko mogu. Moj grad je plati zbog psa kojem se vlasnik sakrio milijun i 500 tisuća kuna sudske presude po pravomoćnoj presudi jer je pas istrčao dogodila se prometna nesreća, obitelj je tužila. Nikad se nije pojavio taj vlasnik psa, a po Zakonu o obveznim odnosima opet je bila odgovorna jedinica lokalne samouprave. Kada zbrojite sva ta sredstva, to su ogromni novci koje jedinica lokalne samouprave u ovom trenutku nema.
Zahvaljujem kolegi Klariću. Odgovor kolegica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Pa evo upravo tako, dakle svaki put kada se donose propisi bez obzira koliko je on pozitivan, afirmativan, bolji, a mi prebacujemo obveze na jedinice lokalne samouprave za što se ja u principu zalažem i zalažem se da se što više poslova tamo radi, ali nema novaca. I to treba jasno reći i mi s ove govornice to jasno govorimo da tu nema dovoljno sredstava. I odnos prema bilo kojem kućnom ljubimcu je odnos čovjeka prema njemu iz toga iščitavate vlasnika. Ja sam imala priliku nešto, naravno da imamo u familiji pse i ribice i ne znam što sve ne, pa vam bilo što, imate akvarij s ribicama i kada idete na godišnji odmor onda taj akvarij morate hladiti jer je prevruće ili ga morate grijati onda sam ja te ribice vukla simo tamo, jednostavno ne možete prema ribici se tako odnositi, a kamoli prema nečem drugom. I bio je jedan pas čija je pasmina inače tako nam se čini da je agresivna i ja sam rekla to je agresivan, a gospođa koja se iz te udruge bavi kaže nije on agresivan, agresivan je vlasnik, vlasnik ga je naučio agresivnosti. Dakle uvijek je iza svega čovjek. Kao što smo zaista i govorili ujutro, ja ću se vratiti na klimatske promjene, klimatske promjene su rezultat onoga što smo mi radili. No međutim, zaista treba voditi računa da jednostavno općine i gradovi neke poslove ne mogu raditi. Ne može komunalni redar raditi neke poslove u općini ako ga dijeli tri općine jednog komunalnog redara. On samo kada prođe i kada sve ono što ima i tog moramo biti svjesni. Dakle sredstva i kvalitetan kadar to je ovo što vam ovog trenutka nedostaje. Nama nedostaje jednako tako i kvalitetnog kadra da ga dobijete morate ga platiti. I na što se vraćamo evo na kraju dana? Na novce. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Anki Mrak-Taritaš na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Nacionalnih manjina poštovani kolega Veljko Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. I u ovom drugom čitanju pozdravljam Vladin prijedlog Zakon o zaštiti životinja koji donosi niz odredbi koji će unaprijediti postojeće stanje kada govorimo o zaštiti životinja. Poseban iskorak vidim u članku 52. stavak 5. u kojem se navodi, ako se na području pojedinih jedinica lokalne, odnosno područne samouprave utvrdi veliki broj napuštenih pasa, način i financiranje kontrole, razmnožavanje napuštenih pasa na tom području naredbom može propisati ministar. Svi znamo da su ove jedinice u kojima se nalazi veliki broj napuštenih pasa romska naselja. Ja osobno nisam upoznat sa drugim mjestima u RH u kojima postoji takav ogroman broj pasa kao u romskim naseljima. Prošli put sam vam rekao da jedan podatak, da smo u Kuršancu pored Čakovca, u jednom romskom naselju imamo evidentiranih 400 pasa i još toliko u obližnjem azilu. Od ministra poljoprivrede Tolušića očekujem da iskoristi ovlasti koje će dobiti sa ovim zakonom i da odmah krene u saniranje štete. Očekujem da sukladno članku 52. naredi da se krene u saniranje problema diljem Međimurske u 12 romskih naselja, u ostalim županijama na dobrobit i tih životinja i građana. Te životinje moramo sterilizirati, pronaći sredstva da to veterinarske inspekcije odrade i time ćemo bar privremeno stati na kraju problema, odnosno zaustaviti njegovo širenje koje traje godinama. Ja sam još prije 2 godine upozoravao da to moramo učiniti. Dvije vlade su se izmjenjivale i ništa nije napravljeno. Problem je u međuvremenu postao samo veći. Odmah ću sada reći, ako odradimo ovo što nam ovakav prijedlog zakona pruža i steriliziramo sve te pse požar smo ugasili samo privremeno. Zašto? Zato što je crno tržište prodaje životinja odnosno njihovog uzgoja apsolutno neregularno. Životinje je lako kupiti u oglasniku kao da kupite neki kućanski aparat. Neodgovorni pojedinci te životinje napuštaju i to po nekoj ustaljenoj praksi u romskim naseljima jer znaju da će tamo najlakše preživjeti. Mediji su naravno od Roma u prethodnom razdoblju napravili zlostavljače i ubojice tih životinja ali naravno to nije slučaj u stvarnosti. Naravno da je incidenta bilo ali nitko ne govori o uzroku problema a to je nedostatak kontrole životinja, odgovornosti pojedinaca i snage države da se na jedan ozbiljan način bavi problemom. Prebacivanje odgovornosti na jedinice lokalne samouprave, komunalne redare i veterinarske ambulante je u biti pranje od odgovornosti. Potrebno je na sustavan način dati ovlasti osobama koje bi po modelu nekih ozbiljnih država u kontinuitetu skrbili o dobrobiti svih životinja i kućnih ljubimaca i onih koji se uzgajaju u druge svrhe. Ovaj zakon je dobar jer je konkretizirao odredbe kojima se zabranjuje i dodatno reguliraju neodgovarajućim ponašanjem prema životinjama kao što su rezanje ušiju pasa, njihovo stalno vezivanje i držanje u zatvorenim prostorijama, korištenje životinja u cirkuskim izvedbama, njihovo zlostavljanje itd., ali to nije dovoljno. Slijedom spomenutog, Klub nacionalnih manjina će podržati donošenje ovakvog zakona i u drugom čitanju jer unapređuje postoje stanje ali na ovaj prijedlog zakona podnosim i dodatni amandman, 1. i to vezano za ovlast ministra o kojem sam govorio, smatram kako bi jedinice lokalne samouprave mogli činiti isto. U tom smislu treba dodati stavak u kojem bi se istaknulo kako jedinice lokalne samouprave mogu propisati trajnu sterilizaciju kao obavezan način kontrole razmnožavanjem. Te drugi, kada govorimo o uzgoju životinja namijenjenim prodaji za mene nije prihvatljivo da se to radi bez rješenja o registraciji uzgoja koje donese nadležno tijelo. U tom smislu 2. amandman koji podnosim a mislim da i neke druge kolege podnose slično predlažem na način da se u članku 54, stavak 1. brišu se riječi „sa tri i više rasplodnih ženki iste vrste životinja“ pa stavak 1. sada glasi: „Uzgoj kućnih ljubimaca namijenjenih prodaji ne mogu započeti obavljati djelatnost bez rješenja o registraciji uzgoja koje donese nadležno tijelo.“. Ponavljam, moramo osim gašenja požara i naknadnih rješenja za štetu koja je nastala biti dovoljno mudri pa i u budućnosti u najvećoj mjeri smanjiti mogućnost da se za par godina nađemo u sličnoj situaciji. Romi i romska zajednica su oni koji brinu o životinjama i to je poruka koju želim poslati sa ovog mjesta. Pozivam nadležna tijela da provedu ovaj zakon i da čak razmišljamo u smjeru osnivanja jedne državne agencije koja bi imala ovlasti provoditi zakon u korist životinja jer to osim u ovim izvanrednim situacijama ne može biti posao ministra ili ministarstva. Na samom kraju želim istaknuti kako sam upravo kao predstavnik manjina govorio o jednom općem problemu koji se tiče svih naših građana i to u suradnji sa Vladom i ministrom Tolušićem s kojim sam jučer razgovarao, državnim tajnikom Majdakom, udrugama za zaštitu životinja kojima se ovim putem zahvaljujem na sugestijama i pomoći. Zašto ističem da sam kao zastupnik manjina govorio o jednom općem pitanju? Ističem to jer neki misle da zastupnici manjina ne bi trebali glasati i diskutirati o ovakvim problemima, nego da bi nas trebao svesti na neke odbore i folklor kako bi nas tobože zaštitili od politike. Takvi zaboravljaju da u 700 godina nikad dosad Romi i ostale manjine nisu imali svoj glas u parlamentu i da je konačno došlo vrijeme da se uključimo i u ovom segmentu. Prigovaraju nam da imamo malo glasova iako sami imaju manje od nas. Marginalci su ekstremniji i ne žele priznati da baš zato što smo mali i ranjivi trebamo govoriti o svim našim problemima u ovom Viskom domu. Ti koji nas svode na statistiku i ne poštuju Ustav su upravo sljedbenici onih zbog kojih nas je tako malo. Ne treba zaboraviti da su gotovo svi Romi pobijeni 1942. godine. Sad kad smo dosegli brojku na popisu stanovništva koju smo imali prije 70 godina, opet smo im trn u oku.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Kajtaziju. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Govorimo o Zakonu o zaštiti životinja, međutim meni izgleda kao da govorimo o Zakonu o zaštiti mačaka i pasa. Znači ovdje se nekako svaka rasprava, svaka replika je bila isključivo o psima i mačkama a kao da druge životinje ne postoje, pa mogu reći da je malo sve skupa to licemjerno. Znači mi smo ovdje se fokusirali na dvije vrste životinja, da ne kažem beštija a ostale kao da ne postoje. Ali ovdje, evo to je bila samo jedna mala objekcija, a sada malo evo meritum odnosno sam zakon. Zakon je sam po sebi dobar, nitko nema ništa znači protiv zaštite mačaka i pasa ali govorimo o skloništima. Ovdje je predlagatelj ovim zakonom predvidio da svaka županija mora osnovati sklonište, što u načelu nije loše. Međutim, ovdje moram reći da sve županije nisu jednake. Tako da osnivanje skloništa koje je jako skupo, neki kažu i po 5 milijuna kuna, će biti jednako skupo i za Ličko-senjsku županiju, koja danas ima ja mislim, jedva 40 tisuća stanovnika, kao i za grad Zagreb koji ima 700 tisuća stanovnika ili Splitsko-dalmatinska županija koja ima 450 tisuća stanovnika. A da ne govorimo o financijama koje su bitno različite. Zatim ako ovim zakonom, evo ja sam uložio jedan amandman, se bude moglo sklapati ugovor isključivo sa skloništem koje se nalazi na području te regionalne samouprave, onda jedinice lokalne samouprave koje su na granici, one će biti u nepovoljnijem položaju, jednostavno morat će raditi sa možda eventualno nekim skloništem koje je udaljenije nego što je sklonište u susjednoj županiji. S time da ovdje moram reći još, konkurencija sam po sebi je dobra i konkurencija snižava cijene. Čuli smo maloprije primjer Osijeka gdje je zbrinjavanje jednog psa bilo čak 6 tisuća kuna. Ako bi omogućili da samo jedno sklonište postoji po županiji, siguran sam da bi u većini županija upravo zbog neprofitabilnosti uskoro imali cijene koje su slične ovome. I naposljetku, postavlja se pitanje što je s onim 51 psom odnosno 51 mačkom u skloništu? Opet će se na koncu ta životinja morati zbrinjavati negdje drugdje, stoga evo ga, sugeriram da se usvoji amandman, da se omogući zbrinjavanje životinja u skloništima i susjednih županija. U nekakvom razgovoru o ovoj temi netko je rekao ovo ne smije biti biznis i to nije intencija, slažem se da ne smije biti biznis, životinju treba brinuti na jedan drugi način, međutim ono što se ostavi isključivo lokalnim i regionalnim samoupravama, na koncu nije toliko učinkovito kad to rade privatni sektor, moje iskustvo … [[Govornik se ne razumije.]] da je znatno učinkovitije. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću na ovoj raspravi. Slijedeća rasprava pojedinačna, poštovani kolega Predrag Matić. Nema ga. Slijedeća, poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala vaša ekscelencijo. Tema je zaštita životinja i za razliku od ostatka kolektiva, ja ću vam uputiti poruku koja možda nije konvencionalna a nije konvencionalna zato jer životinje nemaju pravo glasa u Saboru. Znači one ne mogu govoriti, one ne mogu reći zapravo što se u klaonicama događa i ne mogu prenijeti surovu stvarnost kojoj svakodnevno svjedoče. Htio bi ovom prilikom zato pročitati pismo mojeg dragog prijatelja Roberta Međugorca koji se zalaže sa oslobođene životinja, ovo je njegova poruka. Kaže, dame i gospodo, svake godine ljudi tove i kolju 60 milijardi kopnenih životinja i trilijune onih koji žive u rijekama i morima. U Hrvatskoj se dosljedno prati taj mračni trend pa svake godine ljudi ubiju tisuće i tisuće krava, svinja, konja, kokoši, šarana, ovaca, purana, koza itd. iako znamo da se radi o svjesnim i osjećajnim individuama, da je svaka od njih u potpunosti jedinstvena i neponovljiva, da njihov život ima intrinzičnu i ono što je najžalosnije u svemu, da su te životinje u potpunosti nedužne. Znači one nisu ubijene jer su nešto skrivile nego su zapravo ubijene voljom, odlukom nekog drugog. Ljudi jednakom, ovo je prestrašno, jednakom žestinom ubijaju i roditelje i djecu porobljenih životinja. Nemaju milosti ni prema starima. Ni prema mladima, ni prema bolesnima ni prema zdravim životinjama. Znači ljudi ubijaju redom sve životinje. Svima je namijenjena ista sudbina, nož pod vrat, a motiv je samo profit i sebično zadovoljavanje okusnih pupoljaka. No javnost se polako budi, svijest o zlu kojeg radimo ostalim životinjama raste. I sve je više ljudi, jasno poručuje, da ti masovni kontinuirani zločini prema nedužnim životinjama moraju prestati. Da nas stoka kao ljudi, kao društvo u cjelini u potpunosti upropaštava. Zbog tih naših postupaka prema drugima životinjama, sve više umiremo od raznih bolesti i sve više razaramo naš zajednički okoliš, a drugog nemamo. Zato moramo osloboditi životinje na sve 3 razine. Moramo osloboditi porobljene životinje od lanaca i kaveza. Zamislite da vi živite cijeli život u kavezu dame i gospodo. A životinje, oni isto ko i ljudi imaju potrebu za kretanjem. Na pravnoj razini, moramo osloboditi životinje od ropskog statusa kojeg imaju u našim ljudskim zakonima, koji ih tretiraju kao stvari i resursi, vlasništvu, umjesto da ih tretiraju kao fizičke osobe, kao svjestan osjećajna i inteligentna stvorenja. Na ovisničkoj razini, da se mi ljudi, kao i naše gospodarstvo i ekonomija oslobodimo od ovisnosti, pri iskorištavanju ostalih životinjskih vrsta, ali i da mnoge porobljene životinje ne budu više ovisne o nama ljudima, te da budu sposobne za samostalan život, jer u suprotnom ništa od njihove emancipacije. Uz napomenu, da ništa od istinskog oslobođenja, ako životinjama ne vratimo barem dio teritorija koji smo im nasilno oduzeli u vidu nacionalnih parkova, gdje bi mogle nesmetano živjeti. Dame i gospodo, mi ljudi, smo zauzeli planetu, a životinje, odnosno, pretvorili smo ju u pakao za životinje i životinje prolaze horor svakodnevno. Nažalost, kao što sam rekao, životinje ne mogu govoriti, ne može jedna svinja doći ovdje za govornicu i reći kako izgleda klaonica, što se tamo događa, ni krava, ni telić, nitko od njih. I ja znam da ljudi, smatraju da te životinje, da njihovi životi ne vrijede ništa, odnosno, da je njihovo ubijanje sasvim normalna stvar, kao i jedenje mesa. Ali, evo apeliram na njih da se zaplitanju, kroz koje emocije, prolazi životinja neposredno prije klanja i jesu li svjesni toga, koja je cijena njihovog užitka. Naime, čovjek ne mora jesti meso, može reći i druge stvari, mnogi ljudi su rekli ne mi ćemo jesti baš meso, jer volimo meso, a ne shvaćaju zapravo, kakva je to patnja za ta živa stvorenja. Kada sam čitao ovu poruku, na trenutke mi je došlo da se nasmijem, a nasmijem zašto? Zato jer mi kao ljudi, kad kažemo ne znam, da je netko stara i nemoćna osoba, ili da je dijete ili da je trudnica, mi osjećamo sažaljenje. Ali, kad se radi o životinji, koja je stara, nemoćna, bolesna, dijete trudna itd. a mi onda tu ne radimo neku razliku. I to je ono što je u biti, izgubili su ljudi osjećaj empatije i razumijevanja zapravo za druge. I što je najgore, kakvi smo prema životinjama, beščedni, tako smo se počeli ponašati i prema ljudima. I zato se ljudi međusobno ubijaju, smatraju da je to u redu. I čovjek, kako se ono kaže, čovjeku postao vuk. I naša je zadaća da budemo bolji ljudi, da budemo bolji jedni prema drugima. A put ka tome je da prvo postanemo bolji prema životinjama. Sve dok ljudi neće imati osjećaja za životinje, sve dok će njih gledati kao hranu, a ne kao živa i svjesna bića, nažalost, će se na sličan, tužan i tragičan način odnositi i prema svojim bližnjima. Moramo gledati interes cijele zajednice i svih živih bića, a ne samo sebičan interes svoje društvene grupe, svoje stranke, svoje klase, svojeg naroda ili kako god već. Mislim da možemo napraviti jedan bolji svijet i da ta promjena počinje sa nama i da odluku mora donijeti svatko od nas zasebno. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Pernar. Za sam kraj ove rasprave, vi ste bili zadnji, htio bih u biti reći još jednu činjenicu, možda još nekoga natjerati da malo razmisli. To je da u društvu 21. stoljeća koji se naziva civilizirano, visoko razvijeno i humano, ljudi režu vratove životinjama, svakodnevno. Probijaju im lubanju pneumatskim pištoljima. To se čini masovno, svakodnevno u desetinama, tisuća slučajeva. Ova tema odavno je prisutna, mnogi ljudi su pokušavali, na neki način riješiti stvar, postoji pokret vegetarijanstva. Zanimljivo nema puno vegetarijanac u Hrvatskoj, ali većina građana ga odobrava. Bilo je kroz povijest velikih umova, koji su bili vegetarijanci, recimo Platon, Aristotel, Einstein, Pitagora, … [[Govornik se ne razumije.]] Nikola Telsa. Osim što su imali poseban pogled na prehranu, imali su vrhunske životne rezultate, znanstvene rezultate i što je najvažnije svi su jako dugo živjeli. Dočekali su vrlo vrlo duboku starost. Zanimljiva je rečenica koju je rekao upravo Leonardo Da Vinci, doći će dan kada će se na patnju životinja gledati jednako kao i na patnju ljudi. To je rekao prije 500 godina i još uvijek to vrijeme eto nije došlo, ali s obzirom da sve ono što je Leonardo Da Vinci predvidio da će se izumiti, pa se izumilo, vjerojatno će i ova njegova socijaloška poruka, jednog dana dati za pravo vama u vašoj raspravi i svi onim koji gledaju ovu raspravu, a koji su već uspjeli razviti visoku svijest o potrebi suradnje i suživota životinja i ljudi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu. Odgovor kolega Pernar. Izvolite.
Uvaženi kolega Bunjac, tome tako nije slučajno. Naime, HRT Hrvatsku televiziju kontroliraju ljudi kojima nije stalo do dobrobiti životinja koji na životinje gledaju kao na stvari iz tog razloga ljudi koji razmišljaju o životinjama na suosjećajan način, koji se odnose prema njima kao na živim bićima koja žele imati svoj život, a ne kao prema resursu kojeg se iskorištava i na kraju kolje, jednostavno nemaju medijski prostor, znači ne dozvoljava im se da govore na javnoj televiziji. I sukladno tome javnost oblikuje svoje mišljenje i stavove na osnovu toga što govore mediji i ako nijedan medij ne dovodi u pitanje moralnost ubijanja životinja zbog ishrane, nijedan medij ne prikazuje patnju tih životinja mi nećemo nikada vidjet kako izgleda klaonica, nikada nećemo vidjeti kako izgleda klanje, znači svinjokolja nikada neće biti prikazana na televiziji, samo će biti prikazan svinjski odrezak na televiziji. A postoji razlog za to, zato jer kada bi ljudi gledali svinjokolje na televiziji to bi im se zgadilo, smučilo bi im se i shvatili bi odakle taj šnicl koji oni jedu dolazi na njihov tanjur. Ali budući da ta istina o mesu nije njima dostupna oni zapravo ne shvaćaju koliko je bio težak taj put životinje kako se ono kaže od farme do tanjura i što je ta životinja prošla, nažalost. Ali eto zato je vrijeme pred nama da oni kojima je stalo do životinja da nas podrže na izborima i da jednostavno medijski prostor dobiju ljudi koji se zalažu protiv mesne ishrane odnosno za to da oni koji misle drukčije od većine dobiju pravo glasa u javnom prostoru. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru. Imamo završnu riječ državnog tajnika, gospodin Željko Kraljičak. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo ja sam samo želim zahvaliti svim klubovima i pojedinačno saborskim zastupnicima na podršci ovoga zakona što smo zaista kvalitetno raspravili sve odrednice ovoga zakona koji između financija i dobrobiti životinja stavlja u prvi plan odgovornost, odgovornost svih nas da u procesu provedbe ovoga zakona zaista damo maksimum za dobrobit naših životinja. Ja bih samo pošto je rasprava išla u velikom dijelu da su jedinice lokalne samouprave opterećene financijski u provedbi ovoga zakona, ja bih samo podsjetio i na članak 85. konačnog prijedloga zakona u kojem kaže da „komunalni redar u nadzoru utvrđuje povrede iz ovoga zakona i ima pravo i obavezu naplatiti novčanu kaznu odnosno da sredstva koja su naplaćena su prihod jedinice lokalne samouprave i koriste se za potrebe zbrinjavanja napuštenih i izgubljenih životinja“. Vidjeli ste i samim odredbama da su i kazne od 10 do 20 tisuća kuna, zaista ako svi budemo radili na provedbi ovoga zakona osigurat će se i dovoljno sredstava, ali preventiva koja će smanjiti da imamo napuštene pse na našim ulicama. Ali nisu samo napušteni psi ili mačke tema ovoga zakona nego i europske uredbe i direktive i sve ono što ovaj zakon donosi, a u velikoj mjeri mijenja i civilizirano društvo u RH. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku na ovoj završnoj riječi. Ovima zaključujem raspravu, glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Zahvaljujem državnom tajniku Željku Kraljičku, pomoćniku ministra gospodinu Damiru Agičiću i kolegici iz Ministarstva poljoprivrede na obrazloženjima i na tumačenju.
Prelazimo sada na Konačni prijedlog Zakona o zaštiti životinja, drugo čitanje, P.Z. br. 147. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnik Veljko Kajtazi, zastupnik Marin Škibola, zastupnik Stjepan Kovač, zastupnik Predrag Matić, Klub zastupnika Živog zida i SNAG-a, Klub zastupnika HNS-a Liberalni demokrati, Klub zastupnika GLAS i HSU, Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista, Klub zastupnika HDZ-a i zastupnik Hrvoje Zekanović. Tablica amandmana dostavljena vam je elektronskim putem. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je ovdje državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede Tugomir Majdak. Pa idemo redom. Prvi amandman je onaj Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Ovaj amandman Vlada ne prihvaća a kao obrazloženje navodim da se ovim zakonom propisuje postupanje sa životinjama tijekom njihova korištenja, međutim izuzimaju se određena područja korištenja životinja koje su uređene posebnim propisima kao što je slučaj sa propisima koji se odnose na gospodarenje lovištem i divljači. Kako psi i mačke nisu divljač ali mogu predstavljati za divljač u lovištu tako se ukazuje i potreba postupanja sa mačkama i psima u lovištu na način da ih je potrebno odstraniti iz lovišta te se u tom slučaju primjenjuju odredbe ovoga zakona pa se sa psima i mačkama nađenim u lovištu treba postupati kao s napuštenim životinjama a ako se utvrdi vlasnik psa ili mačke isti snosi troškove njihovog zbrinjavanja. Hvala.
Hvala vam. Želite li se očitovati? Izvolite kolegice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Tražim da se glasa o ovom amandmanu. Naime o čemu je riječ, zaista je česti slučaj da su napušteni psi i mačke u lovištima. Zakon o lovištima to definira. Ali ja bih vas podsjetila da i Zakon o zaštiti životinja kaže sljedeće da je zabranjeno životinju usmrćivati ih, nanositi im bol, patnju, ozljede te ih namjerno izlagati strahu i bolestima protivno odredbama ovog zakona. Jednako tako da je zabranjeno pucanje u životinje bez obzira na vrstu oružja ili sprave za pucanje osim za potrebe omamljivanja ili usmrćivanja životinja u skladu sa odredbama Uredbe. Stoga tražim da se glasa o ovom amandmanu. Bilo bi samo usklađenje sa ostalim odredbama Zakona o zaštiti životinja i zaista je čest slučaj da se u lovištima dešava usmrćivanje pasa i mačaka. Prema tome apsolutno je nedopustivo da ovakva odredba ostane u zakonu. Hvala.
Tražite glasovanje, pretpostavljam?
Da.
Da. Onda molim vas pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Prelazimo na amandman br. 2. Kluba zastupnika Živog zida i snage. Izvolite.
Ovaj amandman Vlada ne prihvaća a razlozi su isti kao u navedenom obrazloženju, u prethodnom obrazloženju.
Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo. A o kojem se amandmanu točno radi, molim vas ja imam drukčije?
Članak 3., stavak 3.
Molim?
Kolega Bunjac, očitujte se o amandmanu.
Ovaj isti koji je imala gospođa Taritaš? Onda nema potrebe za glasanjem, povlačim amandman, sada smo glasali.
Dobro, hvala vam lijepo. Prelazimo na amandman br. 3. Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite kolega.
Ovaj amandman Vlada prihvaća.
Prihvaća?
Da.
Hvala vam. Postaje sastavni dio zakona. 4. amandman Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Ovaj amandman Vlada ne prihvaća a kao obrazloženje navodimo da je zakonom zabranjeno obučavati životinje za borbu, organizirati borbe životinja osim tradicionalnih natjecanja bikova ili sudjelovati u njima, posjećivati ih i oglašavati te u vezi s borbama organizirati klađenje i sudjelovati u klađenju. Gospođa Majda Burić je u svojoj knjizi „Zaštita nacionalnog blaga u svjetlu europskog prava“ iz 2007. godine u dijelu Primjeri iz registra nematerijalne kulturne baštine i prijedlozi za prijavu navela kao poznati narodni običaj bodenje bikova koji se u Hrvatskoj stoljećima njeguje kao tradicionalna pučka vrednota a o čemu govori i Jevgenij Paščenko u svom dijelu „Etnogeneza i mitologija Hrvata“. Tradicionalno natjecanje bikova se spominje od 1890. godine a organizirano se održavaju već 22. godine i pri tome se ne bilježe teže ozljede bikova niti njihovo međusobno usmrćivanje jer životinje često niti ne ostvare fizički kontakt a nisu zabilježene ni teške posljedice po zdravlje i dobrobit životinja. Borbe životinja nisu regulirane pravnom stečevinom EU koje je Hrvatska u potpunosti preuzela u nacionalno zakonodavstvo tako da svaka država članica može donijeti nacionalne propise kojim isto uređuje. Kako EU pridaje veliki značaj kulturnom nasljeđu država članica koje zadržavaju svoju nadležnost na području kulture te s obzirom da je navedeni običaj sučeljavanja bikova zanimljiv i u turističkom i kulturnom smislu u pojedinim područjima RH kao što je to slučaj i u nekim drugim zemljama Europe predloženo je i njegovo zadržavanje u skladu sa ovim zakonom.
Kolegice Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Ja bih se malo vezala na državnog tajnika za zadnje riječi koje je rekao, zaista neke druge zemlje EU gdje je tradicija borba bikova i gdje kada ih spomenemo je borba bikova nešto što je sinonim za njih nema više borbe bikova, odnosno apsolutno je, kreće zabrana a mi se dalje ostavljamo to, apsolutno i rasprava, kada je bila rasprava o zakonu o tome smo raspravljali. Dakle da se bikovi izlažu, da se pokazuju kakvi oni jesu, tu nema nitko protiv, no međutim da imamo borbe, da se životinje huškaju jednu na drugu, da se razvijaju najniže strasti je apsolutno neprihvatljivo i tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Hvala. Pristupimo glasanju o amandmanu kojeg Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova, pa prelazimo na amandman broj 5. zastupnika Marina Škibole. Izvolite.
Vlada ovaj amandman ne prihvaća sa obrazloženjem istog kao i po prethodnom obrazloženju, znači pod 4.
Izvolite kolega Škibola.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Smatram da ako ne prihvatite ovaj amandman da se radi o čistoj diskriminaciji u pravnom aktu zato što vi ovdje navodite da je zabranjeno huškanje životinjama, a ostavljate u zakonu bikove. Po čemu se bikovi razlikuju od ostalih životinja? Smatram da se bude li se ovaj amandman odbio moj, da bi moglo doći do toga da netko preispituje na Ustavnom sudu ovu odredbu. Tražim glasanje. Hvala.
Hvala. Pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Prelazimo na amandman broj 6. Kluba zastupnika HDZ-a.
Vlada prihvaća amandman Kluba zastupnika HDZ-a.
On postaje sastavni dio zakona. Broj 7. Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Vlada ne prihvaća. Kao obrazloženje navodim da se s obzirom da se u natjecanju povlačenja trupaca koriste konji koji se koriste za rad i koji su uzgojeni u tu svrhu, te koji svojom tjelesnom građom prilagođeni za pomoć čovjeku pri obavljaju određenih teških poslova ista se mjerila moraju primijeniti i kod natjecanja o povlačenju trupaca, te konji koji ne smiju biti prisiljeni teškim sredstvima na napore koji prelaze njihove tjelesne mogućnosti. Životinje ne mogu koristiti u natjecanjima, se mogu koristiti u natjecanjima tek po izdavanju suglasnosti veterinarskog inspektora, te se natjecanje provodi pod nadzorom Veterinarske inspekcije.
Kolega Bunjac izvolite. Očitovanje.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Naše je mišljenje da nema nikakve potrebe za trkama konja koji vuku velike terete iz razloga jer ta natjecanja nemaju nikakvu drugu svrhu osim puke zabave. Znači, niti imaju neku radnu svrhu, niti imaju neku edukativnu svrhu, a u svakom slučaju konji su izloženi velikom stresu, moguće su ozljede i to vrlo teške. I smatramo da takva natjecanja uznemiruju i ne samo životinje, nego i mnoge građane i iz toga razloga tražimo da se ovaj amandman prihvati i tražimo glasanje.
Hvala. Glasujmo onda o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 8. Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman sa obrazloženjem isto kao kod prethodnog amandmana.
Kolegice Mrak-Taritaš, izvolite.
Dakle, riječ je otprilike o istom amandmanom kao što je obrazložio kolega prije mene. No međutim, zaista ovaj amandman je uložen iz razloga što je izazvalo zgražanje građana način na koji se dešavaju te aktivnosti i stoga molim da se glasa o ovom amandmanu.
Onda pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Niti ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 9. zastupnika Predraga Matića, izvolite.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman kao i u slučaju prethodna dva amandmana.
Kolega Matić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dakle, gospodine državni tajniče donosimo jedan dobar Zakon o zaštiti životinja koji nas svrstava u sam vrh europskih zakonodavstava. Poznato je da su životinje nama prijatelji. U mnogim situacijama mi njima vrlo malo ako smo uopće mi negdje prijatelji. Međutim, ovo što se stavlja pod tradicijsko vučenje trupaca. Mi smo u članku 5. predložili da se doda to da se zabranjuje da natjecanje konja u povlačenju trupaca i uistinu točke 7., 9., 11., 12., 24. govore o tome da se zaštite životinje u situacijama kada to izaziva bol, patnju i sve. I predlažem za kraj da bi, naravno tražit ću glasanje, ali predlažem organizatorima takvih natjecanja da stave, da župani, načelnici, gradonačelnici, ministri, saborski zastupnici a na kraju sad ste spomenuli bilo bi dobro da i veterinarski inspektor također sudjeluje u takvim natjecanjima. To bi sigurno bilo bolje i zanimljivije za publiku nego jadni konji. Hvala.
Ali bilo bi možda bolje da se borimo kao bikovi. Ništa, dajem onda na glasovanje i ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da ni ovaj amandman nije dobio potreban broj glasova. Prelazimo na amandman broj 10. Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Vlada prihvaća ovaj amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Jedanaest Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Vlada prihvaća ovaj amandman.
Prihvaća. Postaje sastavni dio zakona. Dvanaesti amandman Klub zastupnika HNS-a.
Vlada prihvaća ovaj amandman.
I ovaj postaje amandman sastavni dio zakona. Trinaest Klub zastupnika HDZ-a.
I ovaj amandman Vlada prihvaća.
I taj amandman postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 14. zastupnika Veljka Kajtazija.
Ovaj amandman Vlada prihvaća. Ovaj amandman se proširuje [[Upadica predsjednik: Ne prihvaća ili prihvaća?]] Prihvaća. Prihvaća.
Prihvaća. Onda postaje sastavni dio.
Mogu samo još dopuniti? [[Upadica predsjednik: Ajde dopunite.]] Važno je naglasiti kako se ovaj amandman proširuje na način da se u tekstu Konačnog prijedloga zakona o zaštiti životinja u članku 74. stavak 1. riječi: „i 55“ briše, te u članku 89. stavak 1. točka 4. briše.
Hvala. Onda idemo na amandman broj 15, Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. U skladu s odredbama ovog zakona jedinice lokalne samouprave imaju obvezu na području jedinice područne, odnosno regionalne samouprave, u kojoj se nalaze osnovati sklonište za životinje što može učiniti jedna ili više jedinica lokalne samouprave.
Očitovanje u ime kluba, izvolite kolega Panenić.
Hvala lijepo. Ja bi napomenuo samo da ste definirali da se mora najmanje jedno sklonište osnovati na području jedne jedinice područne regionalne samouprave. Na ovaj način moglo bi doći do jednoga kaosa gdje zbog nesuradnje lokalne samouprava možda dođe do više i nepotrebnih skloništa koja će biti pogotovo tada ekonomsko veliko opterećenje. Logika nalaže ako već jednom mora biti na području regionalne samouprave, da onda regionalna samouprava preuzme obvezu ako već nije osnovano, da bude osnivač. Ne ulazeći u financiranje samoga poduhvata. I tražimo glasanje o ovom amandmanu.
Može, pristupimo onda glasovanju o ovome amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 16. Klub zastupnika HDZ-a.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Broj 17. Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Amandman se ne prihvaća, s obzirom da se radi o poslovima na području pojedine jedinice lokalne samouprave, iste imaju obvezu organizirati i financirati sakupljanje životinja na svojem području.
Očitovanje. Amandman 17.
Isto tako objašnjenje stoji, znači da ove poslove skupljanja, najučinkovitije bi bilo organizirati na području cijele regionalne samouprave uz uključivanje svih subjekata koji su zainteresirani, a to su lokalne samouprave. Mislim da to i je funkcija županija, da organiziraju, pogotovo oko poslova od zajedničkog interesa. Tražim glasanje o ovom amandman.
Glasujemo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 18. isto tako Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Vlada ne prihvaća amandman. Jedinice lokalne samouprave su dužne sudjelovati u financiranju i osnivanju rada skloništa na području jedinice područne, odnosno regionalne samouprave u kojoj se nalazi.
Kolega Panenić. Izvolite.
Evo ja stvarno vezano za ovu obavezu moram reći da dolazi nam sad Zakon o financiranju lokalnih samouprava. Prebaciti će se neka dodatna sredstva na lokalne samouprave, ali vidimo evo, kroz ovaj zakon, kroz druge zakone, nameću se i nove obaveze. Ovo je bilo samo prijedlog kojim se ide na ravnomjerno raspodjeljivanje, sukladno ekonomskoj snazi, svih koji trebaju biti uključeni. I kao što imamo inicijativu oko financiranju prijevoza učenika, isto tako i ovo bi moglo biti, znači, prema financijskoj snazi, da se odredi sudjelovanje i područne isto tako i lokalne samouprave, mislim da bi to bio najpravdeniji model. Tražim glasanje o ovome prijedlogu.
Glasujmo o ovome amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Prelazimo na amandman broj 19. zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Amandman se ne prihvaća. S obzirom da jedinice lokalne samouprave financiraju rad skloništa i troškova za skloništa koje su osnovale ili s kojima su sklopile ugovor na području županija na kojim se nalaze. Razumljivo je da je financiranje takvih skloništa vezan za područje jedinica lokalne samouprave i njihove potrebe. Sva ostala skloništa mogu organizirati svoju djelatnosti, pa i skupljanje životinja, bez ograničenja, tj. na način koji za njih najprihvatljiviji. S obzirom na navedeno, smatramo da se ne ograničava djelovanje skloništa, koje su … [[Govornik se ne razumije.]] fizičke odnosno pravne osobe. Te iste mogu sklapati ugovore o zbrinjavanje životinja, uvažajući pritom dobrobiti životinja.
Hvala. Kolega Zekanović. Izvolite.
Moram priznati da iz obrazloženja nisam razumio da li se iz jedne županije može sklapati ugovor sa skloništem u drugoj županiji? Prema zakonu mislim da ne može. Ovo je jedno jako veliko materijalno opterećenje za županije, pogotovo male županije koje će morati sada oko 5, 6 milijuna kuna investirati u skloništa. I javlja se problem onog 51. psa gdje će s njim. A do sada je u Hrvatskoj to radilo oko 6 tvrtke koje su privatne tvrtke, one više neće biti moći raditi profitabilno, jer će biti … [[Govornik se ne razumije.]] ograničene samo na prostor svoje županije. A županije će morati napraviti svoja skloništa koja neće biti profitabilna pogotovo u kontekstu da imamo županije koje su jako velike, kao Grad Zagreb koji ima 700000 stanovnika i Ličko-senjska koja ima jedva 40000 stanovnika. Pa smo ih stavili sve u isti koš. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Pristupimo glasovanje o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Prelazimo sada na amandman broj 20. Kluba zastupnika HNS-a.
Amandman se prihvaća.
Onda se nadam da će se idućih nekoliko prihvatiti jer su isti, to je 21. Klub zastupnika GLASA-a i HSU-a.
Da, prihvaća se.
Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, 22.
Također se prihvaća.
23 zastupnik Veljko Kajtazi.
Prihvaća se.
I 24 Stjepan Kovač.
I ovaj amandman Vlada prihvaća.
Prihvaća, da da. Onda idemo na amandman broj 25. Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Ovaj amandman Vlada ne prihvaća. Troškovi skrbi, sterilizacija i označavanje … [[Govornik se ne razumije.]] zaštite napuštenih ili izgubljenih životinja u skloništu, kojeg su osnovale jedna ili više jedinica lokalne samouprave ili u slučaju sklapanja ugovora o sakupljanju, odnosno zbrinjavanju životinja s pravnim ili fizičkim osobama, financira jedinica lokalne samouprave. Provođenje mjera i Zakona o zaštita životinja, a s ciljem razvijanja odgovornog posjedovanja pasa, smanjiti će se i broj napuštenih životinja. Komunalni redar koji u nadzoru utvrde nepravilnosti u provođenju zakona imaju pravo i obvezu naplatiti novčanu kaznu propisanu općim aktom predstavničkog tijela jedinica lokalne samouprave, a navedena sredstva prihod su jedinica lokalne samouprave i koriste se za potrebe zbrinjavanja napuštenih i izgubljenih životinja.
Očitovanje kolega Panenić. Izvolite.
Mislim na istu temu kao što sam i govorio, ali drago mi je da ste spomenuli komunalne redare i vjerojatno je pretpostavka da sve jedinice lokalne samouprave imaju komunalne redare. Ja vam kažem da je ta pretpostavka totalno pogreška, nemaju niti će te osobe moći izvršavati i dovest ćete opet u jednu pravnu problematiku sve lokalne samouprave ili će biti prisiljene kroz ovaj zakon imati komunalne redare i time nove troškove, a to će opteretiti one najmanje. I povlačim ovaj prijedlog jer nema smisla glasati o njemu.
Hvala. Idemo na amandman 26. Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Ovaj amandman Vlada ne prihvaća. Kako nije prihvaćen amandman na članak 5. stavak 2. u dijelu koji se odnosi na zabranu organiziranja natjecanja konja u povlačenju trupaca, stoga nije potrebno navoditi prekršajnu odredbu.
Očitovanje kolega Bunjac.
Hvala lijepa. Povlačimo amandman.
Zahvaljujem se. 27 Klub zastupnika HDZ-a.
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Broj 28 Klub zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Amandman Vlada ne prihvaća. Amandman 2 Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista podnesen na članak 63. stavak 3. nije prihvaćen stoga nije potrebno mijenjati prekršajnu odredbu.
Kolega Panenić.
Raspravljali smo nedavno isto tako i o Zakonu o vodi za ljudsku potrošnju i tamo navedene sankcije koje se ne provode. Nadam se isto tako da će ovo biti sankcije koje se neće provoditi jel na ovaj način kazniti one koji ne mogu bit će stvarno nepravedno prema ne samo lokalnoj samoupravi nego i njenim stanovnicima. Povlačim prijedlog jer nema smisla o njemu glasati.
Hvala. I posljednji 29. Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Ovaj amandman Vlada ne prihvaća. Amandman na članak 5. stavak 2. u dijelu koji se odnosi na zabranu organiziranja natjecanja konja u povlačenju trupaca nije prihvaćen, stoga nema potrebe navoditi odgodu primjene navedene odredbe.
Očitovanje u ima kluba zastupnika. Vidim da niste baš sigurni što bi trebalo pa ako hoćete možemo glasovati.
Povlačim amandman.
Zahvaljujem se. S time smo došli do kraja, zahvaljujem se državnom tajniku Tugomiru Majdaku. A mi prelazimo na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o zaštiti životinja. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 113 glasova za i 3 suzdržana glasa donesen Zakon o zaštiti životinja zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, to je: - Prijedlog Zakona o sprečavanju unošenja i širenja stranih te invazivnih stranih vrsta i upravljanju njima, prvo čitanje, P.Z.E. broj 173. Predlagatelj zakona je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode, Odbor za poljoprivredu. Predstavnik predlagatelja želi dati dodatno obrazloženje. Izvolite, državni tajnik gospodin Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice, uvaženi zastupnici, uvažene zastupnice. Ja ću uvažavajući vaše vrijeme provedeno danas u sabornici pokušati što ekspeditivnije predstaviti razloge zbog čega predlažemo Zakon o sprečavanju unošenja i širenja stranih te invazivnih stranih vrsta i upravljanju njima. Izradi Zakona o sprečavanju unošenja i širenja stranih te invazivnih stranih vrsta i upravljanju njima pristupilo se zbog obaveza iz Uredba EU br. 1143/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2014. godine o sprečavanju i upravljanju, unošenju i širenju invazivnih stranih vrsta koje je stupilo na snagu 2015. godine. Provedba ove uredbe nameće nove obveze nadležnim tijelima te uvodi obvezu službene kontrole na granicama EU kako bi se spriječilo namjerno unošenje invazivnih stranih vrsta koje izazivaju zabrinutost u EU. Uredba obvezuje RH na donošenje planskih dokumenata za upravljanje stranim vrstama i na uspostavu nacionalnog sustava praćenja ovih vrsta što je obuhvaćeno i razrađeno ovim novim prijedlogom zakona. Naime, invazivne strane vrste predstavljaju jednu od glavnih prijetnji bioraznolikosti, a mogu imati značajan štetni učinak i na zdravlje ljudi te gospodarstvo. Ukupni broj invazivnih stranih vrsta u Europi bilježi stalno povećanje u posljednjih 100 godina. U Europi postoji više od 12 tisuća stranih vrsta. Procjenjuje se da je oko 10 do 15% njih invazivno a predviđa se da će brojka rasti s povećanjem globalne trgovine, prijevoza, turizma i klimatskih promjena. Procijenjeni trošak štete i kontrole invazivnih vrsta je oko 12 milijardi eura godišnje na razini EU i to je podatak iz 2008. godine. Stvarni iznos je vjerojatno puno veći budući da je većina europskih država tek nedavno počela sa procjenom troškova koji uzrokuju invazivne vrste. Zbog toga su i 2013. godine Zakonom o zaštiti prirode propisana ograničenja uvođenja u prirodu, stavljanja na tržište i uzgoja stranih vrsta a zabranjeno njihovo puštanje u prirodu ali nakon stupanja na snagu Uredbe EU 11.43 od 2014. zbog opsega i specifičnosti problematike stranih invazivnih vrsta bilo je potrebno navedenu problematiku izdvojiti iz postojećeg Zakona o zaštiti prirode u zasebni zakon koji jeste ustvari ovaj prijedlog zakona. Ovim zakonom se dakle omogućuje sama primjena Uredbe EU i pripadajućih provedbenih uredbi Europske komisije u RH, dakle propisuje se između ostaloga izdavanje dopuštenja za stavljanje na tržište, uzgoj u kontroliranim uvjetima i uvođenje u prirodu stranih vrsta što je i do sada bilo uređeno Zakonom o zaštiti prirode pa po našoj procjeni za trgovce, uzgajivače i građane neće biti nekakvih bitnijih promjena sa ovim novim zakonskim rješenjem. Uređuje se procjena rizika invazivnosti stranih vrsta koje izrađuje sada Hrvatska agencija za okoliš i prirodu, to je promjena u odnosu na trenutne propise prema kojima studiju utjecaja strane vrste na prirodu izrađuje ovlaštena pravna osoba a na teret podnositelja zahtjeva. Propisuje se i donošenje tzv. crne liste i to je popis invazivnih stranih vrsta koji izazivaju zabrinutost u RH a koje će se propisivati pravilnikom te s time povezane zabrane ograničenja i kontrole naravno. Europska komisija uredbama već je donesen popis invazivnih stranih vrsta koji izazivaju zabrinutost u EU, na kojemu je trenutno 49 invazivnih stranih vrsta, te vrste uzrokuju štetu u tolikim razmjerima da je opravdano poduzimanje mjera na razini cijele Unije. Ovim zakonom predviđeno je donošenje crne liste invazivnih stranih vrsta od značaja za RH. Na ovom popisu biti će one invazivne strane vrste koje nisu toliko značajne za razinu EU ali je utvrđen njihov značajan negativan utjecaj i opasnost za bioraznolikost i zdravlje ljudi u RH. Zato se formiraju, zato se ustanovljuje ovim zakonom institut tzv. crnih lista. Uređuje se institut bijele liste, to je popis stranih vrsta za koje je utvrđeno da ne predstavljaju ekološki rizik u RH pa i ne podliježu obavezi prethodnog ishođenja, dopuštenja za stavljanje takvih vrsta na tržište. Zakonom je također uređeni detaljan sustav upravljanja invazivnim stranim vrstama u RH i to donošenjem akcijskih planova za kontrolu putova i usputnog unošenja i širenja invazivnih stranih vrsta, takav je recimo primjer bio slučaj unošenja tigrastog komarca za kojeg se pretpostavlja da je u Europu stigao u vodi nakupljenoj u rabljenim automobilskim gumama iz jugoistočne Azije. Isto tako donošenje provedbenog plana nadzora stranih vrsta. Uređeno je i donošenje planova upravljanja invazivnim stranim vrstama koje je već široko rasprostranjeno, koje su već široko rasprostranjene u RH. Uređeno je i donošenje planova upravljanja onim stranim vrstama koje nisu invazivne strane vrste u EU ili RH ali su prisutne i kod nas. U svrhu provedbe svega spomenutog zakonom se propisuju nadležna tijela, njihove zadaće uključujući i nadležne službe nadzora te njihovo postupanje prilikom službenih kontrola na granici i unutarnjem prometu. Zaključno zakonom se propisuju i adekvatne prekršajne odredbe a isto tako sredstva za provedbu ovog zakona i uredbe EU broj 11/43 od 2014. osigurati će se djelomično preraspodjelom postojećih sredstava u okviru državnog proračuna namijenjenog sektoru zaštite prirode a djelomično povlačenjem sredstava i strukturnih fondova EU kako je već predviđeno operativnim programom konkurentnosti kohezija. Naime 14. rujna 2017. Ministarstvo zaštite okoliša i energetike potpisalo je ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava za projekt razvijanje sustava upravljanje i kontrole invazivnih stranih vrsta ukupne vrijednosti od 11 milijuna kuna a u travnju ove godine Hrvatska agencija za okoliš i prirodu je ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava za projekte uspostave nacionalnog sustava za praćenje invazivnih stranih vrsta ukupne vrijednosti 15 milijuna kuna. Prijedlog zakona je prošao i postupak obvezne notifikacije od strane EU. I ono što bih sada rekao kao pojašnjenje, dakle primjer invazivnih stranih vrsta koji izazivaju zabrinutost u Uniji prisutnih na području RH, reći ću nekoliko samo primjera, to su Barska nutrija na području Dunavskog sliva i također u Istri, prisutna kopanjem rupa u obali uzrokuje urušavanje i eroziju a Barska nutrija izaziva štete na poljoprivrednim kulturama hraneći se šećernom repicom i kukuruzom. U Italiji u razdoblju od '95. do 2000. iz prirode je izlučeno nekih 220 tisuća jedinki Barskih nutrija. Ta aktivnost koštala je Italiju 2,5 milijuna eura dok su u isto vrijeme nastale štete na riječnim obalama, nasipima, poljoprivrednim kulturama iznosili negdje oko 11 milijuna eura. Slične štete uzrokuje i Bizamski štakor koji je rasprostranjen uz rijeku Savu, Kupu, Muru i Dravu. Zatim imamo Raznolisni krocanj je invazivna vodena bilja, nedavno zabilježena u Delti Neretve, ima negativan utjecaj na bioraznolikost a zbog visoke pokrovnosti vodenih površina ovom biljkom nastaju značajne gospodarske štete u ribarstvu, u sustavima za odvodnjavanje i navodnjavanje, otežava plovidbu i transport i rad hidroelektrana. Isto tako jedna od 100 najgorih invazivnih vrsta je Mungos koji na području EU je zabilježen samo u RH, točnije na Mljetu, Pelješcu i okolnim otocima te je od iznimne važnosti spriječiti njegovo širenje. Dakle, ovo su samo neki od problema koji uzrokuju invazivne vrste, a pogađaju cijelu EU i naročito RH stoga je bitno po našem mišljenju osigurati poseban zakonodavni okvir kontrole invazivnih stranih vrsta na razini svake pojedine države članice i svojstveno tome i RH nastoji ovu materiju urediti ovakvim jednim zakonskim prijedlogom.
Zahvaljujem državnom tajniku gospodinu Mili Horvatu na ovom dodatnom obrazloženju zakona. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Damir Felak. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, štovane kolegice i kolege. Evo kratki osvrt u ime kluba HDZ-a o Zakonu o sprečavanju unošenja i širenja stranih te invazivnih stranih vrsta i upravljanju njima. To je jedan od niza zakona kojim se zakonodavstvo RH usklađuje sa zakonodavstvom EU-a. Trenutno je problematika stranih vrsta s gledišta njihove invazivnosti djelomično uređena odredbama Zakona o zaštiti prirode izdvajanjem tematike stranih vrsta i Zakona o zaštiti prirode u zasebni Zakon o sprečavanju unošenja i širenja stranih vrsta te invazivnih stranih vrsta i upravljanju njima, cjelovitije se uređuje problematika stranih vrsta a posebno područje sprečavanje unošenja i širenja te upravljanja stranim vrstama uključujući i invazivne vrste. Ovim zakonom uređuje se pravni okvir vezan uz stavljanje na tržište uzgoj u kontroliranim uvjetima i uvođenje stranih vrsta u prirodu. Pitanje procjene rizika invazivnosti stranih vrsta utvrđuju se strane vrste koje izazivaju zabrinutost u RH te s time povezana ograničenja i kontrole. Također se definira detaljan sustav upravljanja invazivnim i stranim vrstama u RH. Utvrđuju se nadležna tijela i njihove zadaće uključujući i nadležna inspekcijska tijela, uspostavlja se pravni okvir za učinkovitu međuresornu suradnju te propisuje primjerene prekršajne odredbe. Donošenjem ovog zakona omogućit će se provedba odredbi iz Uredbe EU-a broj 1143/14 i nekoliko direktiva Vijeća EU-a i Europskog parlamenta. Novina u ovom zakonu je tereti izrade studije utjecaja strane vrste na prirodu prenosi sa podnositelja zahtjeva na stručno tijelo odnosno Hrvatsku agenciju za okoliš i prirodu čime se postiže i veća transparentnost te objektivnost rezultata procjene rizika invazivnosti strane vrste budući se ukidaju dosadašnje odredbe kojima studija utjecaja strane vrste na prirodu mogu izrađivati samo ovlaštenici te prema kojima se ista može koristiti samo u okviru pripadajućeg upravnog predmeta. To će donesti racionalizaciju te će se rezultati jednom izrađene procjene rizika invazivnosti strane vrste primjenjivati i na sve druge istovjetne upravne postupke. Pravilnikom će se propisati bijela vrsta stranih vrsta koje ne predstavljaju ekološki rizik u RH te za njih neće biti potrebno ishoditi dopuštenje za stavljanje na tržište i uzgoj u kontroliranim uvjetima i uvođenje u prirodu. Ukoliko rezultati procjene rizika invazivnosti strane vrste pokažu značajan negativan utjecaj, vrsta će se uključiti na popis invazivnih vrsta koje izazivaju zabrinutost u RH, tzv. crna lista. Za strane vrste koje se nađu na crnoj listi, zakon propisuje ograničenje njihovog namjernog unosa u područje RH, stavljanje na tržište, razmjenu, držanje, uzgajanje i uvođenje u prirodu osim u svrhu istraživanja i proizvodnje medicinskih proizvoda dok se će se komercijalne zalihe takvih vrsta morati riješiti u roku od 2 godine od njihovog uvrštenja na crnu listu. Postupanje sa stranim vrstama trenutno je uređeno Zakonom o zaštiti prirode, ovaj zakon ne može izvan snage stavljati odredbe Zakona o zaštiti prirode, potrebno je istovremeno donijeti zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode te oba zakona trebaju istovremeno stupiti na snagu. Zakonom o sprečavanju unošenja i širenja stranih vrsta te invazivnih stranih vrsta i upravljanja njima na cjelovitiji i kvalitetniji način pravno se određuje problematika obuhvaćena ovim zakonom te će Klub zastupnika HDZ-a poduprijeti ovaj zakon.
Zahvaljujem kolegi Damiru Felaku na ovoj raspravi. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvaženi pomoćniče ministra. Evo prvo moram iskazati jedno žaljenje što ovaj jedan jako važan zakon ovako kasno raspravljamo, bilo bi dobro da imamo malo više vremena jer potrebni su komentari, potrebno je malo bolje raspravljati a u ovaj kasni sat mislim da, eto ako se može ova moja sugestija uvažiti, bilo bi dobro za ubuduće. Ovdje smo čuli zapravo jednu formu koja nije loša. Znači usklađivanje sa direktivama EU-a ali evo ga, ne znam u ovaj kasni sat da li tko to gleda, mene zanima, konkretno možda završnu riječ državnom tajniku ili pomoćniku ministra. Imali smo problem kao … [[Govornik se ne razumije.]] to su invazivne vrste, danas nitko više ne govori o njima. Da li su oni pusti milijuni koji su potrošeni u sprečavanju širenja tih invazivnih vrsta, da li je to urodilo plodom ili su se te biljke, te znači alge same od sebe povukle? Nadalje, ja bi ovdje iskoristio priliku pa spomenuo problem nekih invazivnih vrsta kao što je i predlagatelj spomenuo, npr. problem pajasena, jedna biljka koja evo vidim širi se i po Zagrebu, Dalmaciji, u priobalju je iznimno, iznimno prisutna i smatram da bi trebala nekakva edukacija po školama, u javnim ustanovama koje brinu o zaštićenim prirodnim područjima da se uopće ljudi koji se bave zaštitom prirode znaju prepoznavati makar tu jednu biljku. Imamo problem ambrozije, problem amorfne. Nažalost, sav trud koji je do sada bio uložen u sprečavanju, širenja tih biljaka, nije urodio plodom. Također ovdje edukacija je bila nužna iako barske kornjače nemaju naše … [[Govornik se ne razumije.]] iz koja je ovdje autohtona, znači barska kornjača, nego ona tropska kornjača koju imamo sve više i više u vodotocima diljem naše domovine. Eto spomenuli ste i mungosa, mungos je također jedna životinja koja nije autohtona ovdje i mora se nać neki način da se ta životinja ukloni iz okoliša. Na kraju bi rekao da mi je žao što kad već imamo ovaj zakon, da nije kreirana i crna lista, Hrvatska crna lista, nego isključivo postoji ova europska koju mi prihvaćamo kao takvu. I evo ga želim ovim putem stimulirati, potaknuti predlagatelja, da se eto ta hrvatska crna lista što prije donese. Eto, hvala.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću na ovoj raspravi. Želi li možda predlagatelj dati završnu riječ? Izvolite.
Dakle, zahvaljujem se svima koji su govorili u ime kluba i kolegi Zekanoviću na pojedinačnoj raspravi. Dakle, ovo je prvo čitanja, do drugog čitanja ćemo vjerojatno, kao što smo vam i rekli, uvažiti vaše sugestije, pa molimo da se nađemo u tome intervalu između 2 čitanja u ministarstvu da kažete vaše iskustva, vaše viđenje ovih stvari kako bi poboljšali ovaj tekst. Vezano za crne liste, ja sam ovdje rekao, da će ovim zakonom je predviđeno donošenje tzv. crnih lista invazivnih stranih vrsta koji su od značaja za RH. Dakle, to su invazine vrste koje nisu toliko značajne na razini EU, ali su značajne za RH. I upravo će one biti sadržaj tih crnih lista. Dakle, mi smo otvorili prostor stvarajući institut, a onda ćemo to posebnim aktima urediti sadržaj i bijele liste i crne liste. Što se tiče samog zakona i vaše prethodne sugestije, dakle, ovaj zakon pruža mogućnost da dođemo do određenih europskih sredstava, kako bi isfinancirali upravo borbu protiv ovih invazivnih vrsta koje ste vi rekli. Jer očito je da iz domaćeg nacionalnog portfelja nismo ovog trenutka u stanju … [[Govornik se ne razumije.]] tolika sredstva, kako bi kvalitetno suzbili agresiju ovih invazivnih vrsta. Hvala.
Zahvaljujem državnom tajniku na ovoj završnoj riječi. Ovime zaključujem raspravu. Glasovati ćemo o ovoj točki dnevnog reda kad se za to steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o sprječavanju unošenja i širenja stranih te invazivnih stranih vrsta i upravljanje njima. Prvo čitanje P.Z.E. br. 173, predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o sprječavanju unošenja i širenja stranih te invazivnih stranih vrsta i upravljanju njima. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 123 glasa za donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću dnevnog reda: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode, prvo čitanje, P.Z.E., br.171 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172 Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Predstavnik predlagatelja želi dati dodatno obrazloženje. Izvolite. Držani tajnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se uvažene kolegice i kolege saborski zastupnici. Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode koji je u primjeni od 6. srpnja 2013. pristupilo se uglavnom iz 3 razloga. Mi smo ih upisali u 3 cjeline. Prvi i najznačajniji razlog za izmjenu ovog zakona, odnosi se na potrebu dodatnog usklađivanja s odredbama direktive o staništima i direktive o pticama. Obzirom da je RH, trenutno u postupku povrede prava, koje je zbog nepotpunog prijenosa pokrenula Europska komisija. Za obje direktive RH je u trajanju 2017. dobilo obrazloženo mišljenje, što znači, da smo u fazi koja prethodi pokretanju tužbe, pred Europskim sudom pravde u Luxembourgu. Stoga mislimo da je donošenje ovog zakona izuzetno bitno i da će u ovome trenutku, ukoliko se ono donese, utjecati na danje korake Europske komisije, u smislu da možemo očekivati, da realno neće doći do pokretanje tužbe. Među izmjenama i dopunama koje su povezane s dodatnim usklađivanjima s pravnom stečevinom EU, prije svega bi istaknuo nekoliko instituta koji smo uredili ovim novim izmjenama i dopunama. To je drugačije uređen postupak ocjene prihvatljivosti strategija, planova i programa za ekološku mrežu, koji je nacrtom prijedlogom zakona propisan tako, da su postupak prethodne ocjene i postupak glavne ocjene jasno razdvojeni, što do sada nije bio slučaj. U odnosu na ocjenu prihvatljivosti prostornih planova, za koju se izdaju zahtjevi zaštite prirode, Europska komisija je prigovorila, da svi prostorni planovi u RH, sukladno definiciji plana i programa, podliježu strateškoj procjeni ili ocjeni o potrebi strateške procjene, sukladno izmjenama Zakona o zaštititi prirode, te je stoga ovakav način ocjena prostornih planova zastario, i on bi se trebao brisati. To je ocjena Europske komisije. U pogledu ocijene prihvatljivosti planova, kao što su šumsko gospodarski planovi, lovno gospodarske osnove, ribolovne osnove, procedura je sada jednostavnija. Prema dosadašnjem višegodišnjem iskustvu, ovi planovi u pravilu nemaju značajan negativni utjecaj na ciljeve i očuvanje ekološke mreže, te rješenje o prihvatljivosti za ekološku mrežu se može izdati već u fazi prethodne ocjene i taj postupak traje sad po ovom novom zakonskom rješenju svega 30 dana. Za razliku kada je taj postupak po prethodnom zakonskom rješenju trajao duplo duže. S druge strane ovaj prijedlog zakona poboljšane su odredbe o upravljanju područja ekološke mjere, te nadležnost za upravljanje dana i pravnoj osobi koja gospodari šumama, sukladno Zakona o šumama. Time je omogućeno da šumsko gospodarske osnove, koje su ujedano i planovi upravljanju ekološkom mrežom uopće ne podliježu postupku ocijene prihvatljivosti. Drugačiji određeni proces upravljanja područjima ekološke mreže, natura 2000. s jasnim nadležnostima javnih ustanova, ministarstva, te hrvatskih šuma, tj. sektora šumarstva. Ovakvo zakonsko rješenje omogućit će i bolju apsorpciju sredstava predviđenih Operativnim programom konkurentnost i kohezija 2014.-2020. konkretno sredstva namijenjena izradi cjelovitog okvira upravljanje ekološkom mrežom Natura uključujući i izradu planova upravljanja, za što je osigurano negdje oko 300 milijuna kuna bespovratnih sredstava. Naime, ovakvim zakonskim rješenjem omogućuje se povlačenje eu sredstava i sektoru šumarstva za izradu šumsko-gospodarskih planova. Drugi razlog za izmjenu zakona leži u činjenici da su tijekom njegove provedbe uočeni određeni nedostaci koje je bilo potrebno ispraviti odnosno prepoznati su kao novi mehanizmi koji mogu unaprijediti sustav zaštite prirode, a među najznačajnijima izdvajamo potrebu propisivanja uvjeta za izdavanje ovlaštenja pravnim osobama za obavljanje poslova oporavilišta za divlje životinje kao i uvjeta za izdavanje ovlaštenja za obavljanje poslova genetskih banaka koji s obzirom na nomotehnička pravila ne mogu biti propisani pravilnikom kao do sada već moraju biti propisani isključivo zakonom, a ovlaštenja moraju imati karakter upravnog akta. Uklanjanje problema na terenu povezanog s dopuštenjima za sakupljanje odnosno uzimanje iz prirode divljih vrsta u svrhu prerade ili daljnje prodaje, a osobito u odnosu na sakupljanje smilja. Ovim prijedlogom zakona propisano je da svaka fizička ili pravna osoba koja sakuplja iz prirode divlje vrsta mora imati dopuštenje, a izuzetak su jedino fizičke osobe koje su zaposlenici neke pravne osobe i vezane su za nju ugovornim odnosom. Izmjena odredbi o koncesijskim odobrenjima koje su izmijenjeni na način koji omogućava javnim ustanovama dodjelu koncesijskog odobrenja za korištenje speleoloških objekata. Obzirom da je postupak dodjele koncesije za ove namjene prezahtjevan i nije unatoč postojanju interesa nikad bio proveden u praksi. U svrhu pravednije raspodjele sredstava među nacionalnim parkovima i parkovima prirode dodan je novi članak 204.b koji propisuje da su javne ustanove koje upravljaju nacionalnim parkovima i parkovima prirode obvezne uplatiti u državni proračun 3% prihoda ostvarenih od svake prodane ulaznice i vinjete kao i dio viška prihoda iz prethodne proračunske godine u iznosu od najviše 10% za koje namjena nije unaprijed utvrđena. Ova sredstva koja se uplate u državni proračunu koristit će se za financiranje prioritetnih aktivnosti javnih ustanova koje upravljaju nacionalnim parkovima, parkovima prirode, a koje je nužno provesti u svrhu zaštite i očuvanja područja kojima upravljaju ili u svrhu unapređenja poslovanja javnih ustanova kao i podmirivanje rashoda za zajedničke funkcije podrške nacionalnim parkovima i parkovima prirode u pravnim poslovima, javnoj nabavi, promociji, marketingu, pripremi i provedbi projekata te edukaciji i razvoju informacijskog sustava zaštite prirode. Prijedlog raspodjele sredstava i prijedlog raspodjele sredstava unutar pojedine aktivnosti priprema povjerenstvo koje osnova ministar dok će način i dinamika uplate sredstava u državni proračun, način utvrđivanja postotka djela ostvarenog viška prihoda tekuće godine za koje namjena nije unaprijed utvrđena, a koje su javne ustanove za upravljanje nacionalnim parkovima i parkovima prirode dužne uplatiti u državni proračun na godišnjoj razini, način utvrđivanja raspodjele sredstava za provedbu aktivnosti, sastav i način rada povjerenstva i način informiranja javnosti te druga pitanja u vezi s tim Vlada će urediti svojom uredbom. Treći također vrlo bitan razlog za izmjenu ovog zakona proizlazi iz činjenice da istovremeno je u proceduri i Prijedlog Zakona o sprečavanju unošenja i širenja stranih te invazivnih vrsta koje smo prethodnoj točki raspravljali koji će cjelovito riješiti problematiku stranih vrsta. U svezi s tim u važećem Zakonu o zaštiti prirode brišu se odredbe o uvođenju u prirodu, uzgoju i stavljanje na tržište stranih vrsta jer su one obuhvaćene spomenutim novim izmjenama zakona. Iznimno je važno osigurati istovremeno usvajanje i stupanje na snaga obadva ova zakona kako bi se izbjeglo s jedne strane možebitno preklapanje zakonskih odredbi odnosno s druge strane, nepostojanje zakonskog okvira kojim se uređuje spomenuta materija. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, a u nacrtu prijedloga zakona provedeno je savjetovanje sa zainteresiranom javnošću putem portala Savjetovanje u razdoblju od 28. travnja do 31. svibnja 2017. godine. Zaprimljene su 274 primjedbe na koje je odgovoreno. Relevantne primjedbe i prijedlozi javnosti na odgovarajući način su ugrađene u prijedlog ovog zakona te je 25% primjedbi prihvaćeno, a za primjedbe koje nisu prihvaćene dano je detaljno objašnjenje razloga zbog kojih oni nisu prihvaćeni. Hvala.
Zahvaljujem državnom tajniku Mili Horvatu na ovom obrazloženju. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Tomislav Klarić. Izvolite.
Uvaženi državni tajniče. Spomenuli ste nešto što ja čitavo vrijeme ističem kao jednu vrstu ne problema nego nekakvih nedorečenosti, a vezani su za obvezu izrade studije utjecaja na okoliš odnosno samo ubrzanu proceduru odnosno traženje mišljenja i ministarstva i županije. Pa ponekad da ministarstvo da mišljenje da nije potrebna županija, da je potrebna izrada kod recimo primjerice izrade prostorno-planske dokumentacije. I ovdje sam se digo iz razloga jer kada govorimo o očuvanju prirode o izradama studija utjecaja na okoliš, o brizi za okoliš moram spomenuti i ono što je trenutno na terenu, a za što nitko nikada nije niti napravio studiju utjecaja na okoliš itekako utječe na okoliš, zagađuje ga onečišćava ga, a i dalje obavlja djelatnosti i bez vodopravnih dozvola sa direktnim ispuštanjem tvari i u vodu i u okoliš, primjerice luka za različite terete u Bakru, za to sam se i dignuo i takvih primjera u Hrvatskoj imamo još. Dakle kada vodimo brigu o okolišu, kada vodimo brigu o zaštiti okoliša, kada propisujemo izradu studija utjecaja na okoliš pa i traženje mišljenja za takvo nešto treba voditi računa i o onome što je trenutno na terenu, napraviti posebnu obvezu sagledavanja situacije jer siguran sam, a i znam osobno da je čitav niz gradova i općina upozoravao na takve probleme. Imamo Općina Viškovo sanacija odlagališta Viševac, novo odlagalište evo tu je i do nedavno ministar Dobrović koji je itekako dobro upoznat sa svom tom problematikom. I konačno ovaj moj primjer luke za rasute terete u Bakru koja radi bez ikakve oborinske, fekalne kanalizacije koja direktno nasipava u more gdje je direktan atackt na okoliš i na ljudsko zdravlje i ništa se po tom pitanju nikada nije poduzelo. A ja sam iskoristio ovu situaciju da upozorim još jednom na taj problem.
Zahvaljujem kolegi Klariću na ovoj replici. Odgovor? Ne. Hvala. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče, vaše sugestije su vjerojatno predmet našeg raspravljanja ali tu se radi o procjeni utjecaja na okoliš, dakle svim elementima iz procjene utjecaja. Pa onda ja ne bi to miješao sada sa ovom problematikom.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku Mili Horvatu. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržava donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Kada već govorimo o Zakonu o zaštiti prirode, primjedba koju je gospodin Klarić dao, koja se odnosi na studiju utjecaja na okoliš definira se Zakonom o zaštiti okoliša ali je povezana i sa Zakonom o zaštiti prirode u trenutku kada se utvrđuje treba li ili ne treba za pojedini zahvat raditi studiju utjecaja na okoliš a ako je projekt u ekološkoj mreži onda treba svejedno raditi studiju o ocjeni prihvatljivosti zahvata na ekološku mrežu. No, ja bih se vratio na ono što je tema zakona, dakle najprije bih rekao da je iznimno velika izmjena i dopuna zakona, čini mi se da je 116 članaka a ja mislim da izvorni zakon ima negdje oko 250 članaka. Praksa je nekako, iako nije norma u donošenju pojedinih izmjena i dopuna zakona kada izmjena obuhvaća više od 35% članaka da se ide u novi zakon što ne znači da se to treba ići ovdje ali želim time reći da je doista velika izmjena koja je definirana kako je to sam državni tajnik rekao iz tri razloga a ja bih dodao i četvrti a o tome ću malo kasnije. Dakle, prva činjenica jest da smo bili dužni i ranije a i kada smo zakon donosili, već tada su bile na snazi obje direktive Europskog Vijeća i Parlamenta kojima se propisuje staništa divlje flore i faune s jedne strane i Direktive o očuvanju divljih ptica. Kako su jedna iz '92., druga iz 2009. godine, a naš je izvorni zakon donesen 2013. godine možda smo već tada trebali napraviti i izmijeniti kako ne bismo dobili pismo službene obavijesti iz komisije koje se odnosi na obvezu usklađivanja našega zakona sa ove dvije direktive. Dakle to je u svakom slučaju, to je ta prva izmjena. Druga, prvi razlog hoću reći. To je drugi razlog onaj zbog kojeg smo malo prije raspravili Zakon o sprječavanju unošenja i širenja stranih te invazivnih stranih vrsta i upravljanjem njima, tako da je to po meni bio drugi taj razlog. Treći razlog kako je to i sam gospodin državni tajnik rekao jest činjenica da je kroz provedbu zakona u proteklih 4 godine došlo, utvrdilo se da postoje određene nejasnoće u samom izričaju pojedinih zakonskih odredaba, članaka pa je onda na ovaj način došlo do tog pojašnjenja o čemu je vrlo konkretno govorio državni tajnik. A ja bih rekao da je 4. razlog i obveza, obveza Vlade da Saboru predloži a temeljem odluke o smanjenju broja agencija, zavoda, fondova i drugih pravnih osoba broj osnovanih, bilo zavoda, agencija, fondova, instituta itd., u RH. U tom smislu je zakon i napravio taj iskorak da je Zavod za zaštitu prirode i Agenciju za zaštitu okoliša spojio u jednu sada zajedničku Hrvatsku agenciju za zaštitu okoliša i prirode. Ne samo da je to dobro, da je dobro da je na jednom mjestu, mi smo svjedoci bili da je do prije 2010., 2011. godine je ova problematika vođena u dva odvojena ministarstva, jedna, zaštita prirode je bila u Ministarstvu kulture a zaštita okoliša je bila u Ministarstvu tada graditeljstva, prostornog uređenja i zaštite okoliša. I po meni je to, po meni je dobro da je spojeno to u jednu agenciju koja sada na jednom mjestu brine o i zaštiti okoliša i zaštiti prirode, radeći jednoobrazna kasnije izvješća o stanju prirode i stanju okoliša u Hrvatskoj. Tako da je, biti će to jednoobrazna izvješća kada se budu u tom smislu formirala. Kao što je i rekao i državni tajnik temeljna procedura koja govori o postupanju kada se na prostoru ekološke mreže događaju određeni zahvati ili donose programi, planovi i strategije predviđa proceduru kojom krećemo sa prethodnom ocjenom, prethodnom ocjenom prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu ukoliko jasno u ovisnosti o sadržaju prethodne ocjene radi se glavna ocjena na način da se kao preduvjet radi studija ocjene o prihvatljivosti zahvata na ekološku mrežu i ukoliko je jasno nepovoljno rješenje onda može podnositelj zahtjeva podnijeti zahtjev za utvrđivanje prevladavajućeg javnog interesa uz definiranje kompenzacijskih uvjeta i to je postupak koji je propisan i koji je prilično sličan projektu kada se radi nekakav zahvat ili strategija kad se govori o zaštiti okoliša. Prema tome, to je jedna, gotovo jedan prazni postupak, ono što bi možda do drugoga čitanja trebalo još bolje definirati, odnos kada taj postupak vodi upravni odjel jedinice područne regionalne samouprave ili županije kada to radi i ministarstvo, sadržaj dokumentacije kada se zahtjevi podnose tako da bi po meni bilo dobro da se taj postupak koji se radi jasnije definira u samom tijeku utvrđivanja ocjene prihvatljivosti projekta na ekološku mrežu. U tom smislu u samoj javnoj raspravi je bilo nekoliko pitanja na tu temu i u odgovorima koje je ministarstvo dalo kroz trajanje javne rasprave, dade se naslutiti da ministarstvo jasno luči kada to radi županija, kada to radi ministarstvo, međutim čini mi se da se treba bolje definirati uvjeti ne samo tko provodi, nego i za koje projekte. Tamo je bilo pitanja da li županije rade, kada se radi jednostavno županijski upravni odjeli, kad se govori o strategijama, studijama, i različitim programima, bez obzira što je u zakonu, u ovom definiran, da to rade onda kada se te strategije, ti programi odnose na lokalnu odnosno regionalnu razinu. Moram reći da pohvaljujem i činjenicu da je u ovim izmjenama zakona postupak utvrđivanja prihvatljivosti za ekološku mrežu spušten na razinu upravnih odjela županija onda kada su ti projekti u nadležnosti lokalne razine, to je dobro što se na takav način se vrši dana decentralizacija i što se spuštaju određene radnje iz ministarstva na upravna tijela županija iako je i o tome bilo u samo javnoj raspravi, čini mi se da je Zelen akcija postavila pitanje da li će područna, regionalna samouprava biti sposobna, kapacitirana, raditi ono što je dosada radilo ministarstvo, ja ne sumnjam da će se na razini županija to moći realizirati. Kada govorimo o ekološkoj mreži, onda moram reći da je prosječna površina temeljena na Naturi 2000. na razini EU-a. čini mi se, oko 25% područja, u nas je to 37% kad govorimo o kopnima, 16% kad govorimo moru što podrazumijeva i ekološki pojas, dakle zaštićeni ribolovni pojas i kad govorimo o teritorijalnom moru. Je li to puno ili nije, po meni je dobro da se veliki dio teritorija RH nalazi u okviru ekološke mreže Natura 2000 ali zbog toga i zbog te činjenice što to je veliki prostor koji je na određeni način zaštićen u okviru ekološke mreže da onda procedura kojom se omoguće provoditi zahvate na prostoru ekološke mreže, bude brža, bude jednostavnija, bude ono što je gospodin Klarić govorio, da ne bude zabuna kad se radi, kad se ne radi, da ne bude u sukobu sa činjenicom da moramo na prostoru gdje radimo i studiju ocjene prihvatljivosti, na prostoru gdje se radi studija utjecaja na okoliš, da tu ne bude dilema što radimo, kad radimo, dok se to sve skupa ne utvrdi prođe dugo vremena, a to onda na određeni način zaustavlja i usporava realizaciju pojedinih projekata tim više što znamo da prije toga su nužni strategiji upravljanja itd., itd. Kad već govorimo o zaštiti prirodi, onda bi bilo dobro da ministarstvo provodi ovaj zakon u smislu da se planovi upravljanja kako prostorom ekološke mreže koju u pravilu donose … [[Govornik se ne razumije.]] koje se organiziraju na razini jedinica područne odnosno regionalne samouprave, da se na određeni način čim oprije dođe u Sabor sa prostornim planovima područja posebnih obilježja koji još nedostaju. To nam je jasno da je, mislim da su tri još parka prirode u Hrvatskoj koja nisu izradili taj prostorni plan i čini mi se da je Nacionalni park Krka također u izradi je prostorni plan područja posebnih obilježja. Naime, o tome nemoguće napraviti plan upravljanja kao temelji dokument javne ustanove koja upravlja i nacionalnim parkom a i ostalim zaštićenim područjima ukoliko nismo donijeli taj temeljni dokument kojeg donosi Hrvatski sabor, tako da bi bilo dobro da ministarstvo, evo u tom smislu poduzme radnje kako bi se zajedno sa Ministarstvom prostornog uređenja i graditeljstva i ti planovi koji još nedostaju ovdje u Hrvatskom saboru, sveli sve zajedno. Pohvaljujem i podržavam ove izmjene i dopune zakona, one su dobrodošle, moramo ih usvoji čim prije, ovo što je maloprije državni tajnik rekao, zajedno sa onim zakonom kojega smo maloprije usvojili, u tom smislu mi u klubu HDZ-a podržavamo donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Branku Bačiću na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista poštovani Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici, državni tajniče i pomoćniče ministarstva, lijepo vas sve pozdravljam. Zakon o zaštiti prirode u RH sasvim sigurno ima veliku važnost i težinu, s obzirom da mi doista imamo šta zaštiti, dakle svi smo odgovorni za tu veliku dragocjenost. Čuli smo evo, u uvodu da se izmjena ovoga zakona koja je prilično obilna donosi prvo, zbog dva pilota, dakle usklađenje sa direktivama, dakle radi se o prirodnim staništima, divlje faune i flore te direktivom o očuvanju divljih ptica. Isto tako, s obzirom da Zakon o zaštiti prirode funkcionira evo već 4 godine, uočeni su nedostaci i rečeno je da je prijedlogom ovih izmjena se nastoji ukloniti te nedostatke, ja ću proći kroz njih budući da mislim da je to vrijedno čuti. Dakle, tiče se recimo procedure izrade i donošenja izvješća o stanju prirode koje je ovim prijedlogom unaprijeđena, zatim ovdje već diskutirana neusklađenost nadležnih tijela na državnoj i županijskoj razini koje provode postupak ocjene prihvatljivosti na ekološku mrežu u odnosu na nadležnosti za provedbu postupka procjene utjecaja zahvata na okoliš te strateške procjene dakle sukladno drugom zakonu tj. Zakon o zaštiti okoliša. Dakle, jasno je da to treba bolje uskladiti, zatim postoji do sada nejasna pravna osnova za donošenje planova upravljanja ekološkom mrežom, pitanja nadležnosti, vjerujemo da je to ovim prijedlogom bolje riješeno, zatim nepotpune odredbe koje se odnose na odobravanje sakupljanja, uzimanje iz prirode u svrhu prerade, prodaje itd. zaštićenih divljih vrsta, čuli smo nešto o tome. Neprecizne odredbe kojima se ovlašćuju pravne osobe za obavljanje poslova oporavilišta za žive životinje koje pripadaju strogo zaštićenoj vrsti, zatim pitanje poslova agentskih banaka, zatim nešto što je do sada bilo dosta slabo uređeno a to je pitanje speleoloških objekata, dakle špilja, jama kojima je Hrvatska iznimno bogata kao jedna krška zemlja. Dakle, tu se rješavaju pitanja davanja koncesije i koncesijskog odobrenja za posjećivanje što isto tako može upotpuniti našu turističku ponudu. Zatim imamo i nepotpune do sada odredbe o sadržaju prijedloga akata o proglašenju zaštićenog područja, dakle vis a vis geodetskih podloga, isto tako kad se zaštićeno područje nalazi na dvije ili više jedinica područne samouprave. Imamo i bolje definiran popis zabranjenih radnji u zaštićenim područjima i onda jedno unapređenje a to je rješavanje neusklađenosti odredbi zakona sa odredbama dakle ovoga Zakona o zaštiti prirode sa odredbama posebnim propisa iz područja prostornog uređenja i gradnje vezano uz izdavanje akata za gradnju, dakle sudjelovanje nadležnih tijela iz upravnog područja zaštite prirode u postupcima izdavanja dakle, ovih akata za gradnju i utvrđivanje nadležnosti. Imamo primjer Nacionalni parka Plitvice gdje se evo već godinama izdaju građevinske dozvole bez znanja javne ustanove što je posve neobično tako da očekujemo da je to pitanje sada bitno bolje riješeno. Isto tako imamo do sada nepostojanje pravne osnove za donošenje programa financiranja područja ekološke mreže o čemu je bilo riječi, dakle čime će se lakše ostvarivati sredstva za, dakle mora se definirati plan i mogu se iznaći sredstva. Zatim nepostojanje pravne osnove u zakonu za uspostavu mehanizama kojima će se omogućiti da se dio sredstava iz onih javnih ustanova koje bolje posluju dijelom viškova sredstava, pomogne onima koji lošije stoje i gdje je potrebno više ulagati iako tu znam da ima prijepornih mišljenja o tome da to može izazvati možda nepravedno trošenje novaca, ja smatram da takav mehanizam jest dobar gledano sa nacionalne razine jer moramo znati da nije cilj poslovanja javnih ustanova dakle, zaštićenih područja da stječu dobit nego da se osigurava u prvo redu zaštita prirode, zaštita tog fenomena koji je očito znamo na dva mjesta u Hrvatskoj jako poželjan za vidjeti, pa imamo problema sa prekomjernim posjećivanjem, dakle Plitvice i Krka. I na koncu, ovaj zakon odnosno izmjene donese bolje definirane prekršajne odredbe odnosno mogućnost rješavaju, do sada nemogućnost kažnjavanja fizičkih osoba što je također veliki problem jer nađete čovjeka u doista nedozvoljenoj aktivnosti a ne možete napraviti ništa tako da je, ja vjerujem da je sada zakonodavaca riješio taj problem da naprosto pojedinci neće se osjećati nedodirljivo u takvim radnjama. I evo, naravno da je ovakav tijek događanja izmjene zakona za podržati, ja ću se na kraju samo još osvrnuti na pitanje … [[Govornik se ne razumije.]] agencija, evo gospodin Bačić je prethodno o tome govorio, dakle Hrvatska agencija za okoliš i prirodu, ja sam razgovarao s mnogim stručnjacima u području i to ustvari nije baš najspretnije spajanje agencija jer jedno je izvještajna agencija, dakle bivša Agencija za zaštitu okoliša a druga je ona koja se tiče programa zaštite u zaštićenim područjima, to je prilično različito i ustvari mislim da je nastala jedna neprirodna asocijacija tih dviju udruga, to je malo na silu, ne udruga, organizacija. Evo ga, ne bih duljio, mislim da ovakav zakon bi zaslužio bolje vrijeme za diskusiju, lijepo pozdravljam. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Dobroviću. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Poštovani kolega Dobrović, evo ja bi molio jedan vaš komentar, i sami napominjete da širina teme o kojoj bi se moglo pričati je sigurno jako velika ali evo, čisto da dobijemo vaše jedno mišljenje na današnje razmatranje. Imali smo na županijskoj skupštini izvještaje o ulaganjima koje su bila u različite aktivnosti i ono što je mene zapravo onako i dao sam komentar, malo zaprepastilo da u Vukovarsko-srijemskoj županiji u 2016. godini samo je vršena sanacija na jednom divljem odlagalištu i to je nekih 45 tisuća kuna uloženo, pa sam izrazio svoju nevjericu da ili je kod nas u županiji tako sjajno stanje da nema nijedne divljeg odlagališta ili jednostavno nigdje se ne mogu osigurati sredstva da se vrši sanacija. Evo i sam u svojoj općini kada sam bio načelnik sam konzumirao ugovor sa Fondom za zaštitu okoliša jer smo sanirali dvije preostale deponije, ali isto tako sam svjestan na sve strane da divlje deponije nastaju i ovaj napredak koji želimo da usmjerimo da ljudi odlažu smeće u posude u određena reciklažna dvorišta sigurno s druge strane proizvodi i nastanak novih deponija što je jedna stara navika koja izgleda teško odlazi. Ne znam vaše stajalište kako pristupiti tome rješavanju da te deponije koje vidimo na kraju se rješavamo. Da li će ovakvi zakoni ili neki drugi davati alate da se može uklanjati jer jedinice lokalne samouprave sigurno ta sredstva sigurno ne mogu sama osiguravat. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Paneniću. Odgovor kolega Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Panenić, ne znam evo za te konkretne brojke što se tiče Vukovarsko-srijemske županije. Dobro, ovaj Zakon o zaštiti prirode on se tiče zaštićenih područja, dakle sanacija odlagališta spada tj. slično ali ne konkretno u zaštićenim područjima. Upravo ovi mehanizmi o kojima je i u ovom zakonu ima riječ koji omogućuje neku solidarnost, omogućuju da se možda višak sredstava ili raspoloživi potencijal raspodijeli po županijama koje lošije stoje, da i one jer sasvim sigurno svaka županija u RH ima vrijedne sadržaje koje se trebaju ponuditi posjetiteljima i konačno našim domaćim ljudima jer ako više vidimo, upoznamo bolje ćemo je voljeti svoju zemlju, a naravno onda će doći i turisti dakle naši gosti koji će nam u tome svemu pomoći. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Dobroviću na odgovoru. Sljedeća rasprava pojedinačna poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvaženi pomoćniče ministra. Kao što je već rečeno ovdje je nešto u ovom prijedlogu zakona korigirano, nešto nije, zakon je u svakom slučaju bolji nego što je bio. Pohvalio bi svoje sugovornike odnosno prethodnike i gospodina Bačića i gospodina Dobrovića, vidi se da barataju temom. Zakon je jako opsežan 224 stranice skupa sa ovim primjedbama odnosno objašnjenjima i to govori o važnosti ovog zakona. Neko je spomenuo agencije, spajanje da, ja sam za spajanje agencije, ali se slažem sa gospodinom Dobrovićem da ove dvije agencije nisu komplementarne da ih je teško spojiti. Ja koji sam radio u sustavu zaštite prirode moram komentirati, teško je kada se na terenu shvatiti što radi ministarstvo, što radi agencije. odnosno u to vrijeme je bio Zavod za zaštitu prirode. Evo moj jedan prijedlog, zašto ne bi jednostavno te agencije se pripojile ministarstvu? To su uglavnom stručne službe koje bi se mogle pripojiti na neki način ministarstvu, mogao bi postati nekakav ključ i to meni nikada nije bilo jasno. Znači ajmo tu jednu agenciju … još dvije jednostavno ugraditi u samo ministarstvo. Razlozi za ovo su jasni, te direktive kojima se trebala prilagoditi odnosno Zakon o invazivnim vrstama koje smo upravo malo prije raspravljali. Ja ću pokušati spomenuti par konkretnih stvari koje nisu još spomenute. Radi se o zaštićenim prirodnim područjima odnosno revizija granica zaštićenih prirodnih područja. Reći ću jedan konkretan primjer, Gvozdenovo-Kamenar u Šibeniku značajni krajobraz proglašen je 22. travnja 1974. godine, temeljni fenomen borova šuma, alepski bor. Danas na tom prostoru koji je nekoć bio borova šuma živi negdje tri tisuće ljudi, tamo su neboderi odnosno tog temeljnog fenomena nema. tako da imamo apsurdnu situaciju da neko štiti nešto što je danas beton, asfalt ili što li već. Kolege su spomenule stručne podloge, stručne podloge su osnova i ovim zakonom se treba na neki način prisiliti javne ustanove ili već onoga ko financira javnu ustanovu, tko god to bio da se te stručne podloge u kratkom vremenu donesu. Bez stručnih podloga za svih 400 i koliko zaštićenih prirodnih područja mi ne možemo govoriti o zaštiti prirode, mi ne znamo šta štitimo. Mi štitimo nešto, a ne znamo što štitimo, evo rekao sam primjer ovoga zaštićenog prirodnog područja od malo prije. Također imamo devet kategorija zaštićenih prirodnih područja, mislim da tu treba neka redukcija isto. Znači imamo i regionalni park i značajni krajobraz i spomeni parkovi arhitekture, ja mislim da bi se s ove niže kategorije mogle staviti u dvije kategorije eventualno, nije nužno da ih ima ovoliko, ali to je možda za jedan razgovor sa ljudima iz Ministarstva do drugog čitanja. Zatim pravilnici o unutrašnjem redu, ovaj zakon ne definira sve i čuvarske službe i inspekcije zaštite prirode, mora imati još neki dokument pod kojim će postupati. Pravilnici o unutrašnjem redu uglavnom ne postoje, rijetko gdje postoje, a to je jedan dokument koji također mora postojati i trebaju se također prisiliti na neki način javne ustanove koje upravljaju zaštićenim prirodnim područjima da ih proizvedu. Ovdje bi rekao jednu šokantnu stvar, niti jedan postupak koji su pokrenule ili čuvarske službe i inspekcije nije došlo do pravomoćnosti, niti jedan. Ja to garantiram da se to ne događa. Onda … imamo pitanje zašto uopće postoje čuvarske službe, zašto uopće postoje stotine već čuvara prirode, deseci inspektora zaštite prirode kada oni jednostavno nisu u mogućnosti da njihovi optužni prijedlozi npr. dođu do pravomoćnosti? To je jedno pitanje koje je dosta mene mori. Zatim proglašenje novih prirodnih područja ide jako, jako polako odnosno ja ne znam da li je u zadnjih deset godina bilo iti jedno novo proglašenje. Ja bi se tu malo okuražio, ja bi malo i stimulirao županije, stimulirao bih i lokalnu zajednicu neka po tom pitanju vide što je ono, što je to što bi se moglo predložiti za novo proglašenje. Jedan od najvećih problema je uvijek financiranje. Zakonodavac je donio zakon, osnovane su javne ustanove, međutim imamo siromašnih županija, imamo situaciju da katkada, to je bio slučaj sa ne znam kojom županijom Bjelovarsko-bilogorskom gdje je ne znam 15 godina bio samo ravnatelj, samo ravnatelj u javnoj ustanovi i nitko više jer jednostavno nema novaca, jedan džip, jedan ravnatelj i to je to. Ako je to smisao onda to ne valja. Ovdje spomenuti su i speleološki objekti. Pozdravljam odluku da se koncesiju na speleološkim objektima danas daju na lokalnoj razini, odnosno da županijske javne ustanove daju te koncesije, procedura će definitivno biti brža. Iako ne znam tko će te stručne podloge opet, odnosno procjenu nekakvu utjecaja ili te speleološke objekte raditi. Zatim, jako bitna stvar je preklapanje ovlasti. Ako imamo vodno dobro, ako imamo pomorsko dobro i ako imamo zaštićeno prirodno područje uvijek je zaštita prirode na zadnjem mjestu i to je nešto što, ne znam je li se može definirati ovim zakonom ali treba sjesti i sa znači ljudima iz tih resora i to da se definira jer zaštita prirode je uvijek znači na zadnjem mjestu. Dalje, moram ovdje spomenuti jedno besmisleno dopisivanje između javnih ustanova i županijskih upravnih odjela za zaštitu okoliša. Nekada se ministarstvo ovim zakonom odluči tko će, ne moraju obje institucije i oba pravna subjekta raditi istu stvar, neka radi samo jedan ako već postoje oba dva. Koncesije su eto jedan prihoda i za državu i za javne ustanove i za regionalnu, lokalnu samoupravu. Međutim i to je problem jer proces davanja koncesija ide jako polako. Ako bih htio doći do koncesijskog odobrenja ili do same koncesije trebaš početi u 1. mjesecu da bi došao, uhvatio 8. mjesec ako si malo zakasnio koncesiju tu sezonu dobiti nećeš. I na posljetku evo osvrnuo bih se na ono što je kolega Dobrović rekao a i predlagatelj je isto spomenuo, ovim prijedlogom zakona predviđa se 3% prihoda od ulaznica nacionalnih parkova prije svega da bi išao u državni proračun. Ja moram reći s obzirom da ja dolazim iz Šibensko-kninske županije koja ima 2 nacionalna parka, jedan od ta dva nacionalna parka je Nacionalni park Krka koji iznimno dobro, reći ću zarađuje, radi se o stotinama milijuna kuna od ulaznica. I sada dolazimo u situaciju da taj novac će se opet jednim dijelom, kasnije vjerojatno mnogo više vraćati u državni proračun. Taj, nacionalni park je nacionalni park ali taj Nacionalni park Krka je i šibenski nacionalni park. Ja ću napraviti jednu malu usporedbu to je kao da sutra proglasimo nacionalnim dobrom dubrovačke zidine pa da te stotine milijuna kuna što Dubrovčani tamo zarađuju sutra dijelimo svi zajedno. Ja ne bih imao ništa protiv toga. To je logično svima osim onima koji žive na tom prostoru. Ja živim na prostoru Šibensko-kninske županije i moram reći, to je prije svega šibenski-nacionalni park i taj novac mora ostati lokalnoj zajednici u najvećoj mjeri, odnosno da nema Krke nema ni Šibenika, da nema Šibenčana ne bi bilo ni Krke kakva je danas. Eto, toliko, hvala.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega Zekanović, ja bih se složio s vama upravo u tvrdnji da kategorizacija zaštićenih područja vjerojatno struci odgovara. Oni o njoj mogu raspravljati ali kada to na terenu imamo onda ljudi jednostavno to ne razumiju i tu dolazi do nerazumijevanja, zapravo i stupnja zaštite pa onda negdje ima manji stupanj i veći i nisu sigurni zapravo da li negdje trebaju i što je ograničenje, što mogu, što ne mogu. I često upravo imamo slučaj i kod mene na području općine moje postoji zaštićeno područje. Iskreno ni ja baš nisam siguran što točno se podrazumijeva pod tom zaštitom. Znam da je zaštićena evo ali trebalo bi malo dublje ući i razumijevanja jer vidimo oko toga poljoprivredne aktivnosti sve se događa. Struka jeste prisutna tamo i pomaže nam i sa nekim projektima ali generalno ljudima je to nejasno. Na kraju svi znamo za određene parkove koje posjećujemo, koji su i prepoznatljivi ali sva ona manje zaštićena područja zapravo ostaju u jednoj domeni gdje se često i narušava, možda i iz nerazumijevanje i stvarno bih podržao i ovu vašu inicijativu da se spusti i da to bude jednostavnije i ljudima pojašnjavati a struka uvijek može naći svoje da nemamo neke dodatne elemente pa i vrednovati u svojim analizama, ali u onome komuniciranju, u onome što je u zakonu propisano da imamo pojednostavljenu verziju. Evo hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Paneniću. Odgovor kolega Zekanović, izvolite.
Ima 9 kategorija zaštićenih prirodnih područja, 3 su u ingerenciji države, strogi rezervat direktno, zatim imamo park prirode i nacionalni park koji su samostalne javne ustanove, imamo … [[Govornik se ne razumije.]] i županijskih, o tome govorim. I to je problem. Članak zakona koji govori o tim lokalitetima, kaže ovako da su u tim lokalitetima zabranjene radnje kojima se narušava razlog proglašenja tih područja, tog područja zaštićenim, otprilike tako nekako. Drugim riječima, ako je fenomen Alepski bor a raid se o nekakvom poljoprivrednom zemljištu čovjek danas tamo ne bi smio ništa drugo nego saditi borove a netko njega treba obeštetiti, to je sada problem jedan jako veliki. Znači ajmo mi ako ste proglasili nešto zaštićenim mi moramo ljude na tom prostoru obeštetiti, znači on se više poljoprivredom baviti ne može. Ili promijenimo taj članak zakona, omogućimo da se on dalje bavi poljoprivredom iako s time se remeti taj temeljni fenomen npr. u tom slučaju Alepski bor ili neka druga šuma ili što li je već. Kompleksno je jako i ovdje treba znači, ja sam za reviziju kategorizacije i upravo znači razlozi znači što se zapravo smije, što se ne smije na nekom prirodnom području, odnosno nekoj kategoriji.
Zahvaljujem kolegi Zekanoviću na odgovoru. Imamo završnu riječ državnog tajnika Mile Horvata. Izvolite.
Zahvaljujem se svim zastupnicima koji su prokomentirali ove izmjene zakona, vidim da postoji veliki interes za ovu problematiku i vidim da se ste uglavnom i prihvatili ove naše izmjene kao dobro rješenje. Naravno ovo je prvo čitanje, vaše primjedbe smo i zapisali, u drugom čitanju ćemo nastojati tekst još doraditi, samo kratko ću reći nekoliko stvari da ne bude zabune, mi smo izračunali, izmjene jesu obilne po broju članaka ali je ono još uvijek ispod 46% prema tome, nismo prekoračili onu zakonsku obavezu da, iako se slažem sa gospodinom bačićem da smo možda trebali raditi jedan novi tekst. Dakle, ja ću samo reći nekoliko podataka, čisto da znamo vezano za prethodnu ocjenu, da tijekom 2016. upravna tijela županija provela su negdje oko 900 a ministarstvo 499 postupaka prethodne ocjene a u navedenom razdoblju od 8 i pol godina provedba glavne ocjene prihvatljivosti za ekološku mrežu zatraženo je za 377 zahvata. Uglavnom je uočeno da se radi o 7% zahvata za koje se provodi glavna ocjena, znači da većina zahvata od 93% završava u fazi prethodne ocjene. U provedbenim postupcima glavne ocjene u razdoblju od 8 i pol godina ministarstvo je odbilo samo 3 zahvata i to za izgradnju aerodroma Rab, hidroelektrana Ombla i eksploatacijsko polje Gradusa. I ono čini sve 0,8% ukupnih predmeta koji su zaprimljeni. Što se tiče gospodine Zekanoviću, agencije su inače po svojoj strukturi stručna i neovisna tijela i one ne mogu onda biti u sastavu ministarstva jer onda bi izgubila dakle, tu svoju logiku funkcioniranja. Neću se osvrtati puno o pravilniku o unutrašnjem redu, dakle pravilnici o zaštiti i očuvanju su obavezni i po ovom zakonu će se donijeti a ostale kategorije zaštićenih područja predstavničko tijelo i nadležno lokalna i područna samouprava može donijeti odluku o mjerama zaštiti i očuvanju tih područja i hoće li ova odluka biti donešena ili ne, ona ostaje u glavnoj nadležnosti i daje javnoj ustanovi i da je njenom osnivaču to je obično županija i grad. Tako da smo i tu stvar predvidjeli u ovim izmjenama zakona i ovo što je naravno, najinteresantnije kad je u pitanju novac, to je uvijek najaktualnija stvar, dakle, od 19 nacionalnih parkova i parkova prirode, svi se dijelom ili u cijelosti financiraju iz sredstava državnog proračuna, dakle iz sredstava poreznih obveznika. Jedino Plitvička jezera, Krka i Brijuni se u cijelosti financiraju sami. I to naravno između ostaloga jer imaju takav položaj, imaju takvu atraktivnost i mi to smatramo da je to proizvod neke položajne rente, za razliku od nekih parkova koji nemaju tako atraktivnu položajnu rentu i ne mogu živjeti od vlastitoga financiranja. Dakle, po nekakvom načelu solidarnosti, ako ti nacionalni parkovi, zbog te svoje položajne rente i prirodne atraktivnosti ostvare stotinu milijuna kuna prihoda godišnje i od tih sto milijuna kuna oni ne raspodjele te godine sve nego nešto ostave sa strane, onda mislimo da je normalno da 3% odnosno 10% takvog ostavljenog sa strane, izdvoje na poseban račun ministarstva i da onda prema uvjetima i programima iz ministarstva po odluci Vlade RH se financiraju programi i projekti u ostalim nacionalnim parkovima kako bi se podigla nekakva razina i onih drugih nacionalnih parkova. Nama se to čini da je to po nekakvom načelu ponavljam opet, solidarnosti prilično logična stvar, a inače u kažete da novac treba ostati lokalnoj zajednici, po odluci Vlade po onih 6 i pol posto, općine koje se nalaze unutar vašeg nacionalnog parka, dobivaju više sredstava nego što će biti ovaj iznos od 3% koje će se trebati izdvajati obavezno po svakoj cijeni ulaznice. Dakle imamo tamo popis, ja mislim da se radi čak o 100% većim sredstvima koje općine koje gravitiraju vašim nacionalnom parku dobivaju po onoj osnovi po 6 i pol posto od prihoda. Još jedanput vam se zahvaljujem na razumijevanju ovih naših izmjena.
Zahvaljujem državnom tajniku Mili Horvatu na ovoj završnoj riječi. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti. Ovime smo završili sa svim točkama dnevnog reda predviđene za danas. Sutra nastavljamo u 9 i 30 ujutro s Konačnim prijedlogom Zakona o potvrđivanju protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja. Želim vam laku noć i hvala lijepo. SJEDNICA PREKINUTA U 23,15 SATI.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode, prvo čitanje, P.Z.E. br. 171. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 122 glasa donijet Zaključak kako su predložila saborska radna tijela.