Kolegice zastupnice, želim vam dobar dan. Nastavljamo sa 8. sjednicom i u raspravi imamo - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trošarinama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 412 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja uvodno će obrazložiti zakon zamjenik ministra financija gospodin Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dame i gospodo zastupnici. Predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o trošarinama predviđa se dodatno urediti sustav trošarinskog oporezivanja duhanskih prerađevina, cigareta, koji će omogućiti da se na jednak način oporezuju cigarete kod povećanja visina trošarina te kod povećavanja maloprodajne cijene cigareta. Naime, Vlada Republike Hrvatske ovom izmjenom zakona želi uvesti novi sustav oporezivanja zaliha cigareta na tržištu čime se model oporezivanja cigareta mijenja, odnosno sistemski dorađuje, primarno zbog razloga da će trošarine na cigarete postupno morati povećavati i s obzirom da je tijekom pristupnih pregovora odobreno prijelazno razdoblje do 31. prosinca 2017. godine za dostizanje minimalne trošarine na cigarete. Ovim izmjenama zakona se želi onemogućiti stvaranje špekulativnih zaliha radi izbjegavanja plaćanja trošarine, odnosno oporezovati te zalihe i onemogućiti nastup štetnih fiskalnih učinaka za prihode državnog proračuna Republike Hrvatske i tako ujedno osigurati jednak tretman za sve trošarinske obveznike. Trošarinskim obveznicima duhanskih prerađevina, cigareta te ostalim osobama koje radi prodaje drže cigarete, propisuje se obveza obračunavanja i plaćanja trošarine i na cigarete koje su već puštene u potrošnju, a nalaze se na zalihama u prometu na teritoriju Republike Hrvatske i to u slučaju kada se poveća visina trošarina na cigarete kao i kada se poveća maloprodajna cijena cigareta pri čemu se također propisuju rokovi za popisivanje zaliha, sastavljanje zapisnika te plaćanje razlike trošarine u takvim slučajevima. Sumnja u povratnu primjenu zakona otklonjena je amandmanom Vlade Republike Hrvatske na članak 24. Konačnog prijedloga zakona kojim se omogućuje prodaja cigareta po višim maloprodajnim cijenama od naznačenih na duhanskim markicama u prijelaznom razdoblju najkasnije do 1. studenog 2013. godine čime je omogućen efekt prelijevanja porezne obveze na ostale sudionike u lancu prodaje cigareta. Naime, prema novom pravnom uređenju na duhanskim markicama se ne naznačuje maloprodajna cijena čime se novim prijedlogom izjednačava status cigareta na zalihama i cigaretama novopuštenim u promet. Uvođenje markica bez maloprodajne cijene samo po sebi neće utjecati na sustav kontrole prometa duhanskih prerađevina niti su markice s maloprodajnom cijenom same po sebi imale utjecaj na sprečavanje nezakonitosti. U bitnome, obje vrste markica potpuno jednako ispunjavaju svoju svrhu dokaza o plaćenoj trošarini i nadzora nad prometom duhanskih prerađevina. U odnosu na tzv. redovite trošarinske obveznike iz članka 21. stavka 1. Zakona o trošarinama dodatno je specificirano da se njihova obveza popisa zalihe i plaćanja trošarine odnosi na cigarete koje se nalaze na njihovim zalihama i izvan prostora trošarinskog skladišta. Zatim vodeći računa o načelu efikasnosti i okolnosti da oni kontroliraju svoj osnovni lanac dobave i distribucije i na zalihama u skladištima ili drugim prostorima ovlašteni distributera za veleprodaju cigareta s kojim imaju zaključene ugovore o distribuciji te u skladištima ili drugim prostorima osoba s kojima su vlasnički ili upravljački izravno povezani. Trošarinski obveznik u Europskoj uniji i Republici Hrvatskoj snosi primarnu odgovornost za zakonitost postupanja sa specifičnom kategorijom proizvoda kao što su cigarete. Cigarete i duhanski proizvodi su predmet ograničenja u pravnom prometu i pravno raspolaganje strogo uređeno te podliježe posebnom režimu i specifičnim obvezama od strane svih sudionika u lancu pravnog raspolaganja. Stoga trošarinskim obveznicima stoji obveza osiguravanja zakonitosti postupanja u lancu distribucije duhanskih prerađevina prema EU propisima i standardima, obvezno osiguravaju slijednost duhanskih prerađevina u svim fazama njihovog prometa, uključujući i maloprodaju te stoga nema razloga da takva obveza trošarinske obveznike ne tereti u porezno-pravnom smislu. U odnosu na područje oporezivanja energenata potrebno je šire urediti područje nadzora praćenja energenata, posebice proizvoda koji bi mogli se koristiti za pogon ili grijanje. Slijedom navedenog uvodi se sustav izvještavanja Europske komisije ukoliko se učestalo takvi proizvodi pojave na tržištu te ostale izmjene su predložene Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o trošarinama bitno je potrebno dodatno nomotehnički urediti pojedine odredbe zakona radi preciznijeg izričaja normi. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Počinjem sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolega. Pa evo pred ovom prepunom saborskom dvoranom se ove godine već treći puta raspravljamo o izmjenama Zakona o posebnom porezu, no od samih izmjena možda je bitnije spomenuti i naglasiti koliko je taj zakon bitan za državni proračun jer kad pogledate da prihodi od trošarine čine 17,4, 17,5% ukupnih poreznih prihoda ili nešto oko 11% ukupnih prihoda državnog proračuna onda će vam bit u potpunosti koliko je bitna kvalitetna i dobra primjena ovog zakona. A ono što je izazvalo najviše prijepora u javnosti je ova odredba kakva je u zakonu, međutim to je kasnije Vlada pokušala izmijenit svojim amandmanom, a to je kako oporezivati, zapravo kako naplaćivati trošarine duhanskih prerađevina, također treba spomenuti da to je izuzetno … prihod državnog proračuna. U 2012. negdje oko 3 milijarde i 700 milijuna kuna je ubrano s osnova trošarina, a u 2011. 3 milijarde i 400. Pa zašto spominjemo 2011.? Pa možda se ova hajka, sve ovo što je napravljeno u proteklih mjesec dana oko izmjena ovog zakona itekako tangira ono što se dogodilo u 2012. krajem godine kad je netko neumjereno štampao markicu za cigarete i hvalio se kako su u državnom proračunu prihodi povećani za nekoliko stotina milijuna govoreći da je to zbog toga što se pojačala kontrola, što se pojačala naplata. Međutim, u prvih 5 mjeseci se vidjelo da je to nešto što naprosto ne stoji, nije istina, nego su to markice, dakle koje su kupljene prošle godine i koje su stvorile silne zalihe ali su isto tako neštampanje novih markica stvorilo i nestašicu određenih duhanskih prerađevina u 5 mjesecu. Što je predlagatelj želio s ovim zakonom, dakle govorimo o izvornom tekstu zakona bez amandmana Vlade, a kasnije ću se osvrnut na njega. Dakle, pokušao je uvesti ono što je u suprotnosti sa osnovnim načelima Zakona o trošarinama. Jer ako je Zakonom o trošarinama definirano tko je obveznik plaćanja trošarine i kad nastaje obveza plaćanja trošarine onda pokušaj s ovim zakonom da se napravi nešto drugačije je jedan totalni promašaj. Jer ako rušite osnovno načelo zakona koji donosi 17% poreznih prihoda, jer ako urušite osnovno načelo vi morate biti jasno svjesni činjenice da otvarate prostor i onima s druge strane koji žele napraviti nešto što je nelegalno, što nije dobro. A te tzv. visoko tarifne robe, cigarete, nafta itd. gdje porezno opterećenje čini negdje i preko 50, 60% cijene su itekako interesantna roba za šverc i za praktički sivo tržište. Dakle, Vlada je pokušala nešto napraviti, onda je shvatila da je napravila pogrešku. Onda je išla to izmijeniti i u svom standardnom stilu donosi zakon sa ograničenim rokom trajanja. Ja više ne znam koji je ovo zakonski prijedlog koji vrijedi do tog datuma. Nakon tog datuma ćemo igrat jednu sasvim drugačiju utakmicu što smatram da nije dobro, nije pametno i opet otvara prostor za sivo tržište, a ne za pojačanu kontrolu i ne za pojačanu naplatu prihoda od državnog proračuna. Na kraju krajeva to će nam i vrijeme pokazati. Dakle, ono što je ključno u ovom zakonu i osnovno pitanje koje se postavlja s obzirom na ovakav prijedlog Vlade je pitanje tko je obveznik plaćanja poreza na trošarinu. Jer vi sad kad bi pitali obične građane, kad bi pitali ljude koji se bave poslom, a naročito oni koji trguju sa tim proizvodima vjerujte mi da oni kad čitaju ovaj zakon njima više ništa nije jasno. Oni naprosto ne znaju što trebaju napraviti i tko treba platiti tu razliku tih trošarina i tko preuzima čiju obvezu. Ako je jedan sustav bio takav kakav je bio može se netko s njim slagat ili ne slagat, imaju pozitivna i dobra i loša iskustva i drugih, pa to smo mi trebali i primijeniti u Hrvatskoj, a ne stalno izmišljat toplu vodu, radit paniku i otvarat prostor za neke makinacije u mjesecima kad sigurno prodaja duhanskih proizvoda u Hrvatskoj zbog turističke sezone poraste za 30 ili 40%. A da se opasno igrati sa ovim zakonom najbolje vam pokazuje ako usporedite samo Bosnu, ne trebate o Srbiji govoriti, a sličnu cigaretu, recimo cigarete koje su hajde doma najčešće se proizvode i cigarete koje se, najčešće vidite na stolovima kod pušača. Dakle, sad ne znam da li smijem reklamirat i govorit o cigaretama, ali recimo domaće cigarete su u Hrvatskoj 18 kuna. Iste takve cigarete su u Bosni i Hercegovini 12 kuna. Ona poznata cigareta koju reklamiraju oni kauboji je 24 kune u Bosni i Hercegovini, a 13 kuna u Republici Hrvatskoj. Dakle, vi na šteki cigareta, pardon 24 kune u Hrvatskoj, 13 kuna u Bosni i Hercegovini. Ispričavam se. Hvala na primjedbi. Dakle, ako je razlika 10 kuna onda je logična stvar da je to nešto što je vrlo interesantno za šverc i prostor. Mislim da je to prostor gdje ovaj zakon treba urediti kako spriječit da te sigarete koje su u daleko nižoj cijeni dolaze čim manje u Hrvatsku, a ne se baviti sa nekakvim sporadičnim problemom u Hrvatskoj koji će uvijek u određenom postotku postojati. Vi ih naprosto ne možete eliminirati. Dakle, zakonodavac je očigledno htio u stilu onoga što slušam ovih dana sve je bio kriminal, sve je bio lopovluk, ali sad je divno i krasno, mi radimo red. Međutim, ovo sa, zakonsko rješenje u kojem se predlaže da nakon stupanja ovog zakona na snagu nove markice ne sadrže maloprodajnu cijenu tek otvara prostor za makinacije i za razno razne trgovine na crno. Jer ako vi na kutiji cigareta nemate maloprodajnu cijenu, dignete trošarine u datom momentu tko će od običnih građana znati po serijskom broju da li je ta kutija cigareta napravljena prije povećanja cijena ili je napravljena poslije povećanja cijena ili je uvezena prije povećanja trošarina ili je uvezena poslije povećanja trošarina. Dakle, otvara se naprosto prostor da netko tu kutiju negdje zbunkerira, sakrije, prikaže da ju je prodao i kasnije naprosto proda po višoj cijeni i opet ćemo tvrditi da je netko drugi kriv. Dakle, jedan zakon koji naprosto zbog svega onoga što smo znali što nas čeka prilikom ulaska u EU nije smio i nije trebao doživjet ovo što je doživio u proteklih 5 mjeseci. Jer o tome da mi trošarine moramo usuglasiti sa, zapravo uskladiti sa trošarinama EU do 2017. godine zna se u onom trenutku kad je zatvoreno ovo poglavlje. Prema tome, ovo poglavlje je zatvoreno ja mislim negdje po prilici prije tri, tri i pol godine i od tada mi znamo da do 2017. godine moramo uskladit te trošarine, znaju proizvođači, znaju uvoznici. Prema tome svi sve znaju koja dinamika i tempo će biti i to se manje-više zna. Prema tome ne treba govoriti o tome da netko nekom nešto govori neko nešto radi nego su to stvari koje se trebaju i moraju napraviti, a da ne govorim koji su tu sukobi i ratovi između nekakvih velikih međunarodnih duhanskih korporacija i domaćih proizvođača duhana zbog svega što se događalo u Hrvatskoj proteklih 15-ak godina, dakle to je silan sukob i rat za veliki kolač jer ako u državni proračun dođe 3 milijarde 700 onda možete misliti koliko novaca dobiju proizvođači i uvoznici cigareta. Stoga mi smatramo da s ovakvom odredbom i ovakvim odredbama u zakonu nije trebalo ići. S obzirom da znamo da do 2017.moramo uskladiti visinu svojih trošarina sa trošarinama u EU predlažemo da jedanput godišnje da li je to 5., 6.mjesec se zna da će u tom mjesecu se povisivati trošarine zapravo vršiti usklađivanje trošarina sa trošarinama u EU i onda smo praktički riješili sve probleme jer nitko ne može natovariti toliko skladište cigareta da mu može pokriti to do sljedećeg povećanja da neće morati korigirati cijenu, tim više što pušači dobro znaju da cigareta kada malo leži duže na skladištu ona ima isto svoj rok trajanja osuši se i nije više tako fina i sočna. To mi bivši pušači naročito dobro znamo. Prema tome to je razlog zašto neko neće tovariti cigarete na skladište zbog toga da bi eventualno nešto ušićario i ušparao prilikom povećanja trošarine. Dakle kolegice i kolege, mislim da je Vlada trebala s ovim zakonom ići na početku godine, odrediti sve ono što je trebalo uskladiti sa zakonodavstvom EU. Mislim da sa ovakvim promjenama zakona sa ovakvim zaokretima za 360stupnjeva šaljemo jednu negativnu poruku o poreznoj neosiguranosti i nestabilnosti u RH. I opet se vraćamo na ono što je problem stranim investitorima kad dolaze u RH, upravo ovakvi zakoni jer ne trebate vi njima reći ja ću vama ukinuti administrativne prepreke, ja ću vama napraviti ovo, ja ću vama napraviti ono i onda donesete ovakav zakon. a s tim nemojte zaboraviti da jedna velika međunarodna korporacija je napravila tvornicu u jednom hrvatskom gradu i na kraju nije mogla napraviti ništa, zatvorili su i otišli. Dakle kada tome dodate ovo onda vam je jasna poruka stranim investitorima, ne dolazite u Hrvatsku jer mi kreiramo svoja pravila kako nama u kojem trenutku paše pa na kraju krajeva možemo se osvrnuti s obzirom da govorimo da se o ovom zakonu govori i o energentima, za koliko je prodano 25% plus 1 dionica praktički upravljačka prava INA-e 2003.godine, a koliko se dobilo za 7% dionica Braniteljskog fonda onda ćete vidjeti da se za 7% se dobilo nekoliko puta više nego za 25 plus 1 dionica. A to je isto u paketu ovog zakona jer ako vi prije prodaje velikih državnih poduzeća šaljete ovakve poruke onda vam je jasna priča i o tome da cijena tih poduzeća neće biti niti prilično adekvatna onoj koju zaslužuju. Dakle uz ovo sve skupa što se događa i sa nekim zakonima koji tjeraju vodeće europske političare da ne dolaze u Hrvatsku pokazuje nažalost jednu veliku nezbiljnost. Ovo se na očigled čini sitnica međutim ovo je jedna užasno loša poruka svima koji žele doći investirati u RH jer ako vama netko drugi puta u godinu i pol dana uvodi retroaktivni porez, retroaktivno plaćanje onda svi budite sigurni da će svako debelo razmisliti kada dolazi u Hrvatsku na kakav teren dolazi i kakvi ga porezni zakoni čekaju i da li ti porezni zakoni znače uopće nešto sutra ili će se za 15 ili mjesec dana netko sjetiti pa napraviti nešto drugo. Jer gledajte kod izmjene ovoga zakona Vlada je ovaj zakon donijela početkom lipnja, dakle 20.lipnja je upućeno iz Vlade u Sabor, a interesantno da 26.lipnja Ministarstvo financija samo 6 dana poslije, a 24.lipnja dakle još dva dana prije ministar financija šalje amandman na taj zakon koji mijenja sukus kompletnog zakona. Dakle kako se može dogoditi ako mijenjate zakon, jedino što se konkretno mijenja ovo je sve čisto usklađivanje i čista tehnika, kako se može dogoditi da danas date takav prijedlog zakona i onda nakon 4 ili 5 dana zbog jedne sveopće hajke idete taj zakon mijenjati? Dakle, kolegice i kolege, klub HDZ-a zbog svega neće podržati ovaj prijedlog zakona. a vama kolege iz Ministarstva financija u nama ćete uvijek imati punu potporu za uvođenje reda i bolju naplatu poreznih prihoda, samo smatramo da ovakav način nažalost ne vodi k tome nego vodi u nešto drugo, a to je jedna velika siva zona i jedan veliki dio proračunskih novaca će završiti negdje drugdje, samo nemojte okrivljivati nekog drugoga jer ipak svi ste godinu i pol dana na vlasti. Hvala lijepa.
Hvala. Repliku ima kolegica Martina Dalić.
Poštovani kolega Šuker i sami ste se dijelom dotakli onoga na što sam ustvari htjela ukazati i posebno podcrtati u vašoj raspravi, a to je pitanje ustvari broja izmjena ovoga Zakona o trošarinama i načina na koji se te izmjene čine. Potpuno novi Zakon o trošarinama donesen je pred nekoliko mjeseci, predlagatelj je tada tvrdio da je iznimno pažljivo i pozorno razmotrio predmetnu problematiku i predlaže novi zakon kojim će sve biti vrlo lijepo uređeno. Niti dva mjeseca, pred nama su izmjene Zakona i to ustvari tiču se onoga dijela i onoga problema koji je predlagatelju već bio poznat i prilikom donošenja novog Zakona o trošarinama. A to je da mu se ustvari ne sviđa dinamika priljeva prihoda u državni proračun. Iako je sam mjesecima prije kraja prošle godine najavljivao da će doći do povećanja i izmjene trošarina na cigarete. Još se ni tinta na potpisu predsjednika Sabora na ovaj Zakonski prijedlog nije osušila a Vlada je već donijela i poslala nam u Sabor i amandman na nešto što u tom trenutku još nije bilo stavljeno niti u saborsku proceduru. Mislim da ovakvo postupanje zakonodavce i predlagatelja, ovakvo postupanje Ministarstva financija iznimno zabrinjava. Jer pokazuje da Ministarstvo financija nepažljivo i nepozorno predlaže zakonske prijedloge da se pri tome rukovodi različitim kriterijima između ostalog i onima koje je ministar financija opisao na sjednici Vlade riječima koje mi se čini da ustvari u ovom trenutku nije primjereno niti ponavljati.
Hvala. Vrijeme je iteklo. Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolegice Dalić, dakle dobro ste primijetili da vrlo često se događa nažalost da u Sabor dođe prijedlog zakona, praktički zastupnici ga nisu ni vidjeli a Vlada već šalje svoje amandmane ili dobivaju … [[Govornik se ne razumije.]] iz Brisela da takav zakon ne smije ići. E sada se postavlja jedno pitanje što bi se dogodilo da Hrvatska nije završila pregovore i da je sa ovakvim zakonskim prijedlozima trebalo uskladiti zakonodavstvo Republike Hrvatske i zatvoriti poglavlje. Da li bi oni koji su to nadgledali, gledali, jedan ovakav potez prikazali i osjetili kao nešto da se u Hrvatskoj mijenja, da je Hrvatska spremna na promjene. Ili bi pak postavili jedno drugo pitanje … [[Govornik se ne razumije.]] a vjerojatno izvijestili one za koga rade a to je da Hrvatska nažalost ne zna što hoće. Jer ako, bez obzira mi možemo danas govoriti o tome tko je šta ispregovarao i lako je pričati da se nešto nije napravilo ovako ili onako ako nisi sudjelovao u tim procesima. Ali dakle ispregovaramo je to i to, zna se što moramo napraviti i sukladno tome treba mijenjati zakonodavstvo. I ono što je ključno da bi se zakon efikasno provodio zakon se mora donijeti nekoliko mjeseci prije njegove provedbe iz razloga da oni koji ga provode i oni koji ga kontroliraju budu spremni, pripravni na provođenje toga zakona. I to je jedini način da možemo smatrati da je zakon efikasan i da je dobar. Jer ako nedamo dovoljno vremena za pripremu i onima koji će ga provoditi i onima koji će ga kontrolirati nažalost javljati će se puno šumova, puno pokvarenih telefona a onda nažalost i vjerojatno puno poreznih prekršaja. Ista priča je bila i sa onim famoznim i PDV-om na plovila i isto sa ograničenim vijekom trajanja. I sada možete misliti sve na Jadranu se sve, vijore sve hrvatske zastave na stranim brodicama što baš ne bih rekao, ali to samo pokazuje na jednu nedosljednost nažalost i kada se ne zna što se treba napraviti.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Srđan Gjurković.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče sa suradnicima kolegice i kolege. Dakle nije dvojbeno da je ovo jedna od Izmjena dopuna Zakona o trošarinama šta je već rečeno ali isto tako nije dvojbeno da je u ovome trenutku u Hrvatskome saboru od strane Vlade kao predlagatelja potrebito raditi određene izmjene, raditi određene dopune, raditi određena usklađenja kako bi ulazak u Europsku uniju bar sa zakonodavnog okvira bio onakav kakav što bolje uređuje posebno po ovom pitanju trošarina gdje je već rečeno da same trošarine na duhanske proizvode u 2011. godini iznosile su 3 milijarde 473 milijuna a u 2012. 3 milijarde se ostvarilo i 915 milijuna 173 tisuće kuna. Znači radi se o jednoj iznimno bitnoj stavci ne samo proračuna nego jednom Zakonu koji iznimno bitno regulira jedno tržište na kojem imamo i domaće proizvođače i uvoznike koji su naravno u stalnoj tržišnoj utakmici. Ovaj zakonodavni okvir svima njima ali naravno i potrošačima daje novi okvir. I sasvim je jasno da zbog potrebe donošenja ovoga Zakona pred ulazak u Europsku uniju je bilo potrebno napraviti i određene blic izmjene koje uzrokuju sigurno određeni, neću reći poremećaj ali neusklađenost i određene probleme na tržištu kako bi se vrlo kratko prilagodili onim uvjetima koje ove Izmjene i dopune Zakona donose. Jako se spominjalo u nekim raspravama po odborima da je ovo slično slovenskom modelu. Naravno treba reći da slovenski model se u praksi provodio nekih 3+6 mjeseci. Tako da je bilo dovoljno vremena da se mogu svi oni koji djeluju na tržištu uskladiti i da nema potresa kako bi mi rekli kada se zakon donosi na način da se sve to mora regulirati u roku od 8 dana. Ostavljeno je jedno otvoreno pitanje po ovome Zakonu ipak. Otvoreno je pitanje retroaktivnosti djelovanja. To je pitanje trenutka kada plaćanje trošarine izlaskom duhanskih proizvoda na tržište, zaključuje se jedan proces koji je vezan sa Zakonom o trošarinama, plaćene su trošarine, roba je izašla na tržište i taj dio priče je završen. U ovom trenutku mi s ovim Zakonom ipak otvaramo prostor mogućeg spora oko toga da li je to retroaktivno kada se svi oni proizvodi za koje je već plaćena trošarina izašli su iz trošarinskih skladišta, nalaze u veleprodajama i maloprodajama i to je jedno otvoreno pitanje na koje je teško u ovome trenutku dati odgovor ali ga jasno treba ukazat. Isto tako postoji i Direktiva 118/2008 Europske komisije koja jasno određuje da trošarina se obračunava i plaća prema stopi koja vrijedi u vrijeme puštanja proizvoda u potrošnju, a proizvod je pušten u potrošnju u trenutku izlaska iz trošarinskog skladišta. I nema razloga da se to jasno ne kaže i nema razloga i da Vlada, Ministarstvo financija jasno znaju da je to jedno otvoreno pitanje koje sigurno neće završit samo donošenjem ovoga zakona, ali vjerujem u dobroj namjeri i Ministarstva financija u reguliranju s ovim zakonom općenito, ne samo tržišta vezano za trošarine na duhanske proizvode nego i zbog one potrebe da se i područja oporezivanja energenata dodatno specificiraju što se specificiraju u ovome zakonu i dodatne odredbe koje se odnose na područje nadzora praćenja energenata, kao i dodatna intervencija u normativni sadržaj zakona radi usklađenja tehničkih pojmova ispravljanja nomotehničkih izražajnih nedostataka koje ove izmjene i dopune nose, ovaj zakon je potrebit da se donese i po hitnom postupku. Ali je, još jednom ponavljam, potrebno naglasit da postoji i otvoreno pitanje ove retroaktivnosti kao što ima i otvoreno pitanje koje se definira u zakonu da osim onih koji su u veleprodaji i maloprodaji postaju u ovom prijelaznom periodu obveznici plaćanja te razlike trošarine da mogu i trošarinski obveznici koji su uvijek, a to su ili uvoznici proizvođač, obvezni mogu isto tako umjesto veleprodaje, znači oni koji su vlasnici veleprodajnih skladišta, odnosno trgovci i maloprodaja mogu umjesto njih platiti. Tu nije definirano šta to znači mogu, čija je prva obaveza i s druge strane, ako uvoznici i proizvođač plati umjesto maloprodaje razliku trošarine po ovom zakonu u biti kako će se njemu to tretirat vezano za porez na dobit. Dakle to su neka otvorena pitanja za koja vjerujem i Ministarstvo financija i Vlada još imaju vremena do donošenja da definiraju i isprave sa svojim amandmanima ili naputcima kako to sprovesti. Ja se samo u ime kluba HNS-a nadam da ova retroaktivnost za koju Ministarstvo financija smatra, odnosno Vlada i opravdava sa svojim argumentom da to nije nešto što se zove retroaktivno je ispravno jer ne bi bilo dobro da donesemo još jedan zakon koji sutra se može pokazat kao zakon koji nije ispravno donesen, odnosno donio je retroaktivnost. To je naravno loša poruka kako je rečeno investitorima, ali i očito loša poruka nažalost situacije kad donosimo brzo zakone. Od 1.7. neće trebat više donosit zakone po hitnom postupku u ovom omjeru u kojem smo do sada radili, morali smo ih donosit, iznimno ih je bilo puno i zaista treba i Vladi i Ministarstvu financija čestitati zaista u iznimnom radu i svim stručnim službama, pa naravno vjerujem i kolegama svima i kolegicama vama u Saboru što smo uspjeli ih iščitat i nadopunit, ne samo raspravljat, pokušat ih korigirat na kvalitetan način kako ne bi imali dodatnih izmjena i dopuna nakon ulaska u Europsku uniju. Međutim, sigurno da ovaj sad daljnji proces i drukčiji način donošenja zakona koji će često naravno kao i dosad jedan dio je išao na Europsku komisiju, ali oni će se usklađivat sa direktivama, usklađivat će se sa onim odlukama gdje će zaista biti dovoljno vremena da se kvalitetno iščitaju, ali i prilagode ono što je najvažnije hrvatskom životu društvenom i gospodarskom jer nijedna direktiva, ona kakva je usmjerena je prema poboljšanju i životnog standarda i zaštite potrošača i unapređenju gospodarstva. Nikad nije takva koja definira u svakoj nacionalnoj zemlji onaj detaljan način provedbe što je naša buduća zadaća nakon ulaska u Europsku uniju, a ta se zadaća najbolje radi kad se ide na dva čitanja i kad se dobro kroz javnu raspravu iščita kako bi ta direktiva zaista u primjeni bila najadekvatnija građanima Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na replike. Kolegica Martina Dalić, izvolite.
Hvala lijepo. Vidim kolega Gjurković, muči vas retroaktivnost i kažete da je teško dati baš odgovor na to pitanje jel to je ili nije. Mislim da je odgovor na to pitanje sasvim jednostavno dati i radi se sigurno o velikom problemu kojega ne bi bilo da predlagač ovim zakonom ustvari ne mijenja bit sustava trošarina. Sustav trošarina i oporezivanje trošarinama upravo je njegova bit da se trošarina primjenjuje dakle prije trenutka i porez naplaćuje prije trenutka puštanja u potrošnju i stoga je poreznih obveznika malo koji se onda mogu vrlo lako nadzirati i kada se trošarina plati smatra se da je porez plaćen. Ovim zakonom taj se sustav napušta, taj se princip napušta koji se primjenjuje u svim europskim zemljama. Trošarina je jedan od najstarijih poreznih oblika. Napušta se zato da bi se prikupilo moguće mjesec-dva prije 10 do 15 milijuna kuna koji bi se nastavljanjem ovoga sustava prikupili tako i tako možda mjesec ili dva kasnije. Stoga naš predlagač zakona u suštini ponovo otkriva toplu vodu. Nakon što je sustav trošarina u Hrvatskoj u primjeni već nekih 18 godina, nakon što je usklađen sa europskim direktivama u nas se izmišlja nešto novo, a carinska služba tvrdi da ne može nadzirati postojeća četiri do pet poreznih obveznika koji su je kao nadmudrili i u prošloj godini platili više poreza nego što su objektivno morali, a u ovoj godini sada naravno stoga je plaćen manji porez carinska služba nas sada nastoji uvjeriti da će moći kontrolirati nemjerljiv broj poreznih obveznika jer sada naravno i oni u maloprodaji posebno sa ovim amandmanom efektivno postaju porezni obveznici. Naravno da time prijeti jedan kaos u sustavu, da prijeti jedan nered [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] prijeti nejasan način tržišnog natjecanja u kojem se pravila mijenjaju svaki dan. Sve se to moglo izbjeći ne diranjem postojećeg zakona.
Odgovor na repliku, Srđan Gjurković.
Poštovana kolegice ne očekujem baš kaos i nered na tržištu. Određeni problemi naravno kad se mora u roku od 8 dana napraviti inventura i u trošarinskim skladištima i u veleprodajama i maloprodajama sigurno je jedan obiman posao i nije jednostavan jer to oko toga ne treba bježati u izričaju i to je sasvim jasno. Ali kaosa neće biti zato što je to poprilično i uređeno tržište na kojem se dobro zna gdje se šta nalazi i dobro se kontrolira što ugovorima uvoznika, odnosno osnovnih trošarinskim obveznika sa veleprodajama, odnosno sa maloprodajama. Ono šta ste vi naglasili ja sam to jasno rekao da je to otvoreno pitanje po pitanju ovoga Zakona o trošarinama i razlike koja se po ovome zakonu sada i jednokratno u biti i događa. Ostalo sve skupa ostaje isto, znači način na koji se plaćaju trošarine, trošarinskih obveznika ostat će onako kako su i prije bile osim ovoga prijelaznoga perioda koji sada treba po zakonu, ovom prijedlogu zakona napraviti. Da li je ili nije retroaktivno ja sam rekao i još jedanput ponavljam vrlo lako moguće. Međutim, sigurno da ni vi ni ja u ovome trenutku ne možemo tvrditi jer nismo nadležni da možemo tvrditi određene zakone posebno u ovome segmentu i načinu na koji je ovaj zakon napisan. Ono šta je ključno, ključna je stvar o kojoj u biti nismo raspravljali, a to je ilegalno tržište duhanskih proizvoda. I ono šta koristeći ovu repliku, a to je da kaos na tržištu mogu napraviti u biti nelegalni prodavači duhanskih proizvoda je nešto što je prvom redu zadaća carinske uprave i mi i u klubu HNS-a, ja osobno vjerujem da će posebno sada nakon ulaska u EU neovisno o ovome zakonu još intenzivnije [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] i raditi i otkrivati i u biti ono što je osnovno sprječavati da se ilegalno unosi i na tržištu prodaje.
Hvala lijepa kolega. Replika Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa vjerujem da se svi možemo složiti i kolega Gjurković je to istakao u svom govoru, dakle da je osnovni cilj zapravo porezne politike i nama kao donositeljima zakona, dakako i predlagateljima da prikupimo te poreze i da nema porezne evazije i da sa te strane, a osobito kod trošarinske visoko tarifne robe, dakle di je udio veći, dakle da sa te strane imamo određeni red na tržištu. I da preduvjet funkcioniranja jedne države i njenog poreznog sustava, ali i funkcioniranja u cjelini i njene stabilnosti je zapravo funkcioniranje poreznog sustava, da porez plaćaju svi, a da bi se onda mogla planirati dakako i proračunska, ali i svaka druga politika. Ne možemo ni poreći da se očigledno neki poremećaj ovdje dogodio. Rekao je to i gospodin Šuker uvodno i vi ste ponovili, dakle povukle su se neke markice u prošloj godini, neki proizvodi i sada nisu na tržištu itd. I Ministarstvo financija se jednostavno odlučilo za potez koji može u ovom času učiniti, a to je da, dakle tog poreza što je moguće više ubere u skladu sa zakonima koji postoje od onih koji su dakle taj sustav eventualno probali nadmudriti kako je to rečeno. I dobrim dijelom na prigovore vaše oko retroaktivnosti sam se i sam složio dok nisam vidio amandman Vlade koji je dakle došao. I jučer smo na Odboru za financije to i potvrdili. Dakle, amandman Vlade koji je praktički omogućio, dakle ovu korekciju cijene onih dosadašnjih trošarinskih roba i gdje je zapravo izjednačio poziciju, dakle i sa aspekta dakle trgovca i prodavatelja ali i sa aspekta potrošača. Jedan mali, jedan mali nepovoljan efekt toga je da zaštita potrošača u ova tri, četiri mjeseca neće možda baš najbolje funkcionirati, jer sam potrošač će dakle cijenu na kojoj piše nešto niža cijena plaćati po većoj. Ali to je kažem manji nedostatak ovoga prijedlog. Najvažnije je to da u buduće i nakon ovoga prelaska od 3 mjeseca će sustav funkcionirati na način na koji treba funkcionirati. Hvala vam gospođo potpredsjednice.
Odgovor na repliku Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, slažem se s vama i ono kad govorite kao što je govorila kolegica Dalić vezano za nadmudrivanje, pa moram reći da se ova Vlada definitivno, Ministarstvo financija i Vlada općenito uhvatila u koštac sa onima koji pokušavaju nadmudriti posebno kod poreza, ali i kod drugih segmenata vezano za provođenje zakona. Svaka reakcija je pozitivna od strane Vlade ili ovdje Ministarstva financija kad se uoče propusti koji se koriste, propusti koji eventualno postoje u zakonu, rupe kako mi to često znamo reći i pokušaji da se naravno te u navodnike rupe, odnosno propusti u zakonu zatvore kako nadmudrivanja ne bi bilo. Svi zakoni, svima nam je želja jasno da budu što jasniji sa manje mogućnosti dvosmislenih tumačenja, sa što manje nejasnoća, a ovakve reakcije koje su vezane za što kvalitetniji nadzor. Dakle, ovdje se ne radi samo o duhanskim proizvodima nego i trošarinama na energente. Što kvalitetniji nadzor, što manje prostora za kako ste rekli poreznu evaziju je nešto što treba u svakom slučaju pozdraviti. I izmjene koje se događaju baš zbog toga da bi bilo koje nadmudrivanje sa zakonom se izbjeglo da bi on bio jasniji i da se ne bi dopustilo da se može zaobilaziti zakon, to u svakom slučaju uvijek treba pozdraviti i u svakom slučaju ćemo uvijek i pozdraviti.
Replika Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Gjurković ono što je ključno što ne valja u ovom zakonu je što mi ne znamo više tko je obveznik i kada nastaje porezna obveza, to je ključni problem, jer ako prihvatimo ovo što se nudi amandmanom Vlade mi odstupamo od onoga što je osnovno. A da bi zakon bio efikasan, zakon mora biti jednostavan i jasan osobito porezni zakoni. Čim je porezni zakon kompliciran, nejasan on otvara prostor za raznorazne porezne prevare. To je naprosto činjenica i naprosto istina. I Vlada je mislila da će nešto ušićariti sa ovim da su Bog zna kakve zalihe sada u trenutku kada se povećavaju trošarine i ako ona na te zalihe naplati trošarine da će ona nešto zaraditi. Neće zaraditi ništa ali će si nažalost urušiti sustav koji je funkcionirao kako tako ali je funkcionirao. Kolega Grabar se jučer pohvalio koliko je na granici zaplijenjeno cigareta i koliko zaplijenjeno duhana rezanoga. Pa možete vidjeti u svim proteklim godinama koliko je tu Carinska uprava efikasna. Ali isto tako zbog problema granice s BiH zbog velike razlike u cijenama to je roba koja je interesantna švercerima. Pa vi pogledajte Italija još do dan danas nije riješila problem šverca cigareta jer to su tzv. visokotarifne robe gdje je zarada brza, laka, jednostavna isto tako … prema tome tko se odluči za to on se zna zašto se odlučio. Ali smisao donošenja zakona da se to spriječi, da se ta porezna evazija spriječi. Ali onaj tko provodi taj zakon jasno mora znati što kako i kada se odnosi na njega. U ovom zakonu se to nažalost ne vidi. A s druge strane ako pogledate tamo u nekim drugim člancima koliko se povećavaju trošarine pa nije to baš toliko veliki iznos da zbog toga moramo raditi pravni kaos i slati poruku. Gledajte ovo što mi raspravljamo u Sabor nama [[Upadica: Hvala lijepa.]] samo još dvije rečenice molim vas [[Upadica: Jedna.]] ali stranim investitorima nije. Ni drugi puta u godinu dana retroaktivno naplaćujemo određene poreze i to je naš problem ljudi moji.
Odgovor na repliku Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjednice. Kolega Šuker ne mogu baš reći da se ne zna. Ja jesam u svojoj raspravi isto naglasio da u zakonu se kaže da u ime i za račun trošarinskog obveznika iz stavka 12.ovog članka obveze iz stavka 9.i 10.ovog članka može ispuniti trošarinski obveznik iz stavka 11.ovog članka odnosno trošarinski obveznik koji je inače obveznik koji će i dalje biti obveznik to su znači uvoznici ili proizvođač, to otvara pitanje kad on može i međutim osnovno je da ako netko može to znači da ako ne plati onaj koji je u ovom trenutku po ovom zakonu ako se donese, a to su veleprodaje trgovci odnosno maloprodaje. Ono što je sigurno uvijek bilo i uvijek će biti to je borba sa švercom kao što ste i naglasili i to je nešto što sigurno Carinska uprava treba odrađivati i što ćemo mi kontrolirati i poticati i tražiti da nas stalno izvješćuju jer to je jedan način da se što kvalitetnije i zaštiti proračun i da se to tržište regulira. Da će biti tog nekakvog nereda, kaosa vis a vis razlike cijene na markici i cijene u prodaji naravno da nije nigdje vidjeti cijenu koja vam piše na artiklu bilo kojem, a da ga plaćate recimo skuplje a možda ga možete platiti i niže jel ovo dopušta da bude i niža cijena. Međutim ono što je bitno a sada to možemo opet pohvaliti Ministarstvo financija, a to je uvođenje fiskalnih blagajni. Prema tome u tom trenutku s računom koji izađe iz fiskalne blagajne jasno će vam biti cijena svima koji kupe duhanske proizvode i kontrola i način i toga da li je to po manjoj ili većoj cijeni nabavljeno to se vrlo lako regulira posebno zato što su fiskalne blagajne.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Izvolite kolegice Martina Dalić.
Hvala lijepo. Poštovani kolege jedna od osobina ovoga prijedloga jest da se u njemu navodi kako će se nakon usvajanja ovoga zakona na markicama kojima se označavaju cigarete izbrisati cijena. Željela sam sa svima vama podijeliti ustvari jedan detalj upravo iz pitanja pregovora. Jedna od stvari kojoj se je Europska komisija vjerojatno i u konzultacijama sa drugim korporacijama protivila jest upravo zadržavanje markica na kojima piše cijena cigareta. Markice na kojima je navedena cijena cigareta nedvojbeno i jasno potvrđuje onome tko cigarete kupuje da je na njih plaćen porez, a onima koji prikupljaju porez daje vrlo jasan znak, potvrdu i signal bez potrebe velike administrativne kontrole da je ta porezna obveza izvršena. Takav sustav i takav način kontrole proračunskih prihoda kao što sam rekla nije se baš nužno svidio našim budućim europskim prijateljima i kolegama i željeli su da to promijenimo. Uložili smo puno truda da ne, upravo zato kako bismo očuvali i sustav nadzora i sustav kontrole i olakšali tu borbu protiv šverca. Međutim, Vlada ovdje sada napušta taj princip, dopušta da se cijena cigarete izbriše sa markice i otvara ustvari time mogućnost da se na tržištu u različitim trenutcima nalaze različite serije cigareta na koji će biti plaćen ovakav ili onakav porez. Sve će to istina porezna uprava, carinska uprava moći iskontrolirati u okviru svojih administrativnih kapaciteta. Međutim, kao što je i Šuker rekao smisao je Poreznog zakona da bude jasan, precizan i jednostavan za kontrolu. Ono što mene ovdje posebno zabrinjava, nije kraj prošle godine bio prvi trenutak i nije bio prvi puta da su se mijenjale i povećavale visine trošarina. Međutim, raskorak između naplaćenih prihoda i diskontinuitet u trenutku naplaćenih prihoda ovakav kakav se dogodio prošle godine prije se nikada nije događao. Ostaje stoga pitanje kako je moguće da je carinska uprava i Ministarstvo financija dopustilo da ih se pod navodnicima tako nadmudri kada to nije bilo prvi puta, kada postoji iskustvo i način kako se to radi. To ponovo ukazuje na zabrinjavajući proces i na zabrinjavajući trend da carinska uprava pokazuje djelotvorno i kroz taj primjer i kroz primjer načina na koji se mijenjaju ovi zakoni da moguće gubi profesionalni i administrativni kapacitet. I to evo četiri dana prije nego što će ustavi carinska služba Republike Hrvatske postati carinska služba Europske unije. Ono što na kraju želim reći jest da sve ove izmjene kojima se mijenja priroda trošarina, kojima se mijenja porezni obveznik, kojima se uvode nejasnoće u trenutak nastanka porezne obveze uopće ne služi boljoj naplati poreznih prihoda. Zato jer predlagatelj jest nezadovoljan dinamikom kako su mu prihodi pritjecali u proračun. Prošle godine je bio iznimno zadovoljan što je krajem godine uspio skupiti veliku i visok prihod od trošarina a onda je u prvom kvartalu ove godine se našao iznenađen zašto prihodi ne pritiću odgovarajućom dinamikom. Međutim, na razini prosjeka 6 mjeseci stvar je prilično u normali. Ovaj Prijedlog služi kako bi se ustvari uveo nered u sustav, kako bi Hrvatska ponovo uvela neku svoju inovaciju, kako bi ponovo napustila sustav, način rada koji je uobičajen ne samo u nas nego i u drugim državama. Stoga kao što sam govorila i na odboru, ja ponovo predlažem Ministarstvu financija da u potpunosti promijeni strategiju u ovome slučaju. S obzirom da očigledno nije u mogućnosti upravljati procesom kada se povećava visina trošarine. S obzirom da je očigledno Ministarstvo financija dopustilo da ga na određeni način proizvođači i distributeri nadmudre ili se možda tako s njima dogovorilo jer je Ministarstvu financija odgovaralo da se velika količina prihoda prikupi krajem prošle godine. Predlažem da u potpunosti promijenite strategiju. Zna se i poznato je da se visina trošarine na cigarete u razdoblju od iduće godine do 2018. mora povećati kako bi trošarina na 1000 cigareta dosegla 90 eura. Otprilike razinu trošarina koju danas ima Velika Britanija. S obzirom da je to poznato, s obzirom da će taj proces se odvijati ne samo u Hrvatskoj nego u svim zemljama Europske unije, onda predlažem Ministarstvu financija da jasno, transparentno i javno objavi datume kada će se povećavati trošarina i da taj datum bude negdje otprilike u svibnju. Ako taj datum ne bude krajem godine, nego bude tijekom godine i to otprilike u svibnju prije početka turističke sezone Ministarstvo financija može zadržati postojeći sustav koji vrlo dobro funkcionira a neće patiti od diskontinuiteta u naplati i u prilivu prihoda u državni proračun zbog isteka kalendarske godine. Ovakav pristup čini mi se bio bi vam puno učinkovitiji, puno jednostavniji, ne bi zahtijevao ovakve izmjene propisa koje otvaraju mnogobrojne nedoumice od kojih očigledno dio tih nedoumica vide i na njima su zabrinuti i članovi vladajuće koalicije. Stoga mislim da bi Ministarstvu financija najbolje bilo da u maniri amandmana koji su nam već poslani na klupe dostavi i amandmane kojima se brišu predloženi članci a koji uvode nered u sustav i da jednostavno svim jasno objavite i kažete kada će biti izmjene trošarina. Da te izmjene trošarina budu sredinom godine a carinska uprava će imati puno jasniji sustav nadzora, puno manji broj poreznih obveznika što je u biti i suština oporezivanja trošarinama. Jer ako danas kada carinska uprava ima svoju ispostavu u tvornici proizvođača, kada dnevno i vizualno i na svaki drugi način nadgleda proizvodnju i dopusti da je se nadmudri onda me ništa ne može uvjeriti da će bilo koja administrativna mjere, da će bilo koji administrativni nadzor bez obzira koliko na tome bude angažirano ljudi biti uspješniji u odnosu na postojeći sustav. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Kolega Ivan Šuker replika.
Hvala lijepa. Dakle, kolegice Dalić na ovo sve što ste rekli s čime se u potpunosti slažem, možete si zamisliti situaciju nakon stupanja ovog zakona na snagu dođu državni inspektori u nekakvu trgovinu i sada tamo nekog trgovca zato što nije promijenio cijenu na mlijeku ili nečem drugom za 50 lipa kazni i mandatno i odere ga lijepo. Fiskalni efekt te njegove nepromjene cijene je nikakve ali mu istovremeno tolerira zbog amandmana Vlade Republike Hrvatske da cigarete prodaje skuplje nego što je naznačeno na markici jer markica nije ništa drugo nego istaknuta cijena. Dakle gledajući kako se roba mora pojavljivat na tržištu dakle to je istaknuta, javno istaknuta cijena koliko košta kutija cigareta. Dakle to je to što će se dogoditi. A druga stvar, uvjeravat nas da se s ovim zakonom želi povećat naplata i efikasnost je naprosto priča za one koji nikad nisu radili taj posao. Pa ne radi carina ovaj posao od jučer, carina ovaj posao radi 20 godina što se tiče trošarina i bilo je raznoraznih promjena zakona, na kraju krajeva je ovaj zakon koji je usklađen sa zakonodavstvom Europske unije, sa dinamikom dokad se mora uskladiti visina trošarina carina radi nekoliko godina. Prema tome, imaju jasne pokazatelje što je efikasno, što je neefikasno, što će nas dovesti u situaciju da imamo poreznu evaziju jer ponavljam, nemojmo zaboraviti da u bliskom susjedstvu imamo zemlje koje imaju daleko jeftinije cigarete, a budite sigurni da pokazatelje o tome kolik povećanje cijene utječe na sivo tržište daleko više imaju uvoznici i analitički raščlanjeno uvoznici … cigareta nego što to ima carina.
Hvala. Srđan Gjurković, replika.
Poštovana kolegice, vi svojim replikama i raspravama ističete naravno jednu riječ koja se zove nered, da će ovaj zakon dovesti do nereda na tržištu. Pa naravno da neće uvesti nereda na tržištu, evo i u replici kolege Šukera jasno se reklo da i carinska uprava već dugi niz godina bavi se i kontrolom i nadzorom i da je to relativno efikasno i vjerojatno jedan od najefikasnijih sustava po pitanju kontrole trošarina, posebno kod duhanskih proizvoda. Jedina naravno otvorena situacija o kojoj sam ja govorio u ime kluba, a to je bilo vezano za moguću retroaktivnost nije spor unutar koalicije nego je to ovaj otvoreni razgovor i dijalog koji mi imamo i to je ono najkvalitetnije u biti u ovoj koaliciji što ne držimo niti fige niti ispod stola nego jasno i otvoreno razgovaramo, pokušavajući naći najbolje i rješenja i načine reagirajući što prije, nadmudrujući se sa onima koji pokušavaju nas nadmudriti na način da donosimo što bolje zakone i što kvalitetnije za dobrobit građana Republike Hrvatske. Naravno, u raspravi o Zakonu o trošarinama većina rasprava je bila o trošarinama na duhanske proizvode, a čini mi se da u biti bi bilo najbolje da mi ne raspravljamo o trošarinama na duhanske proizvode jer zdravlja radi da nađemo mi druge trošarine koje bi mogle punit državni proračun, a da s druge strane zdravstveni sustav sigurno pušenje i cigarete dovode u veće troškove nego što uprihodimo u proračun, pa zato koristim ovu repliku naravno da pozovem da se smanji u biti korištenje duhanskih proizvoda jer to je i za proračun bolje kad govorimo o zdravstvenom segmentu, a sigurno da je i korektnije prema svim našim građanima i zdravlju i u budućnosti. Hvala.
Odgovor na repliku, Martina Dalić.
Kolega Gjurković, nije bitno i mi ovdje ne raspravljamo o zdravstvenim efektima duhanskih proizvoda, mi ovdje raspravljamo o ekonomskim načelima. Duhanski proizvod ovdje konkretan je samo primjer na kojem se po ne znam koji puta pokazuje način na koji naša Vlada vidi gospodarski sustav, način na koji naša Vlada vidi instrumente i put kojim taj gospodarski sustav treba usmjeravati. To je uvijek jedan i isti, to je uvijek sila, to je uvijek administrativni nadzor, to je uvijek iznenađenje. A ako bismo raspravljali o trošarinama na energetske proizvode mislim da je bolje da to ne činimo jer onda bih ja morala podsjetiti vas, a i cjelokupnu hrvatsku javnost da je u trenutku uvođenja trošarine na energetske proizvode, a to znači kad smo usvajali ovaj osnovni zakon, Vlada željela za gospodarstvo propisati dvostruko veću trošarinu na električnu energiju nego što to propisuje direktiva. I bio je to ipak doduše jedan od svijetlih primjera Vlade kada je prihvatila u suštini amandman HDZ-a i makar dopustila i omogućila hrvatskom gospodarstvu da plaća istu onu trošarinu koju plaćaju u Sloveniji, Mađarskoj, Njemačkoj i u svim drugim članicama Europske unije jer je naša Vlada smatrala da je naše gospodarstvo toliko jako da može plaćati dvostruko veću trošarinu. Pa je onda mislim puno bolje da ne skrećemo pozornost na energetske proizvode i … energetske proizvode nego da se držimo rasprave o principima i načelima efikasnog, pravednog i administrativno jednostavnog oporezivanja. Hvala lijepo.
Replika, Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa možda je gospođa Dalić prečesto koristila i mene je zasmetalo kao i kolegu Gjurkovića izrazi nered i kaos itd. Naravno da se to gospođo Dalić neće dogodit, vi ste toga svjesni, ali efektno je u ovoj sabornici to reći pa i ponoviti. Naime, sam sustav o kojem govorimo je prilično dobro reguliran, on prilično dobro funkcionira… … [[Upadica se ne razumije.]] On je naprosto, ne sustav… … [[Upadica se ne razumije.]] Sustav o kojem govorimo dakle distribucije samih od proizvođača prema ovome, od najvećeg proizvođača, znamo kako on to dobro kontrolira sam svoj biznis, to je naprosto takav biznis da i naš najveći proizvođač, ali i uvoznici u svakom času manje-više znaju gdje im se stvari događaju. Prema tome, neće doći do nikakvog kaosa. Država je uređenija zahvaljujući fiskalnoj blagajni itd. I to će sa te strane funkcionirati. Ono što se želilo izbjeći to je ovaj poremećaj o kojem ste i vi i svi prethodnici govorili. Dakle, dogodio se taj poremećaj. Ova Vlada ga je željela izbjeći. Je li to baš najsretnije rješenje u dva, tri koraka o tome možemo diskutirati, diskutirali smo i na odboru. Vjerojatno je tih poremećaja bilo i prije ali ih nismo željeli izbjeći. Možda nisu bili tako teški. Jesu oni 10, 15 milijuna? Neka procjena je to 30-tak milijuna. Znači nije baš tako beznačajan ovaj pokušaj Vlade da obuhvati i tih 30-tak milijuna kuna da ne završi u nekom ekstra profitu ukoliko već donosimo trošarine kako donosimo. Za državu je važan taj kontinuitet prihoda i to se sa vama slažem. I evo možda je dobro da ministarstvo razmisli na tragu ovoga što i vi govorite, dakle taj kontinuitet prihoda sa razine trošarine ostane i narednih godina i da zapravo to ovaj model koliko ga ja razumijem praktički omogućuje. Jer će se izbjeći ova priča uz kratkoročan ovaj efekt oko cijene koji će negativno utjecat na potrošača, ali dugoročno to omogućuje. I završna rečenica, pozivali ste na tuđe modele. Dakle, ovo oporezivanje zaliha funkcionira i u EU, funkcionira i u nama najbližoj zemlji EU, a to je Slovenija i tamo nikakvih problema nema. Prema tome, kaosa biti neće. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Martina Dalić.
To što nešto funkcionira u Sloveniji ne znači da je dobro za Hrvatsku, a funkcionira ovakav sustav jedino u Sloveniji. Koje su razlike u odnosu na slovenski sustav sad trenutno nije važno. Međutim i vi ste sami kolega Rađenović rekli da je sustav dobro uređen i da funkcionira. Ako je tome tako ja uopće ne vidim razloga da se mijenja, a posebno da se mijenja na ovakav neobičan i loš način. Postoji jednostavnije rješenje ovoga problema. A što se tiče toga da li poremećaja prije bilo, vi ste kolega Rađenović ja mislim sada zastupnik u drugom mandatu. U prvom? Nema veze. Ali mogli ste pratiti i prethodnih godina izvršavanja državnoga proračuna i znate da ovakovih poremećaja u ovoj mjeri kako je Ministarstvo financija ostalo sa dosta niskim prihodima od trošarina na duhanske proizvode tijekom cijela prva 4 mjeseca nije bilo. Prema tome, pitanje je ostalo neodgovoreno. Kako se je moglo dogoditi Carinskoj upravi i Ministarstvu financija da uopće takav poremećaj nastane kada ovo nije bio prvi slučaj povećanja trošarina i kada se takvi poremećaji prije nisu dešavali. Jedini odgovor koji se meni nameće jest da je u stvari to Ministarstvo financija odgovaralo prošle godine, a sada bi još htjelo povrh toga što mu je odgovaralo prošle godine i nekakvih 10 do 15 milijuna kuna naplatiti mjesec ili dva dana ranije nego što bi ga naplatilo da je sustav trošarina ostao nepromijenjen.
Nastavljamo s raspravom. Na redu je kolega Goran Marić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa cijelo društvo se temelji na ekonomskoj aktivnosti jedne države, a ekonomska aktivnosti ovisi o svim društvenim okružjima. Ali jedno od najvažnijih okružja je pravno okružje i pravna sigurnost. Međutim, nema pravne sigurnosti tamo gdje su česte izmjene zakona i to je onda ne samo poticaj, trebao biti poticaj a zapravo onda to postaje prepreka. Pa svjedoci smo čestih izmjena, izmjena i dopuna, dopuna. Prije samo 3 mjeseca imali smo izmjene Zakona o trošarinama, imali smo izmjene Zakona o ugostiteljstvu pa se i taj zakon mijenja. Imali smo izmjene Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, pa evo već sljedeća točka je izmjena toga zakona. U tomu se poduzetnici i oni koji se bave ekonomskom aktivnošću teško mogu snalaziti bez obzira tko i koja i čija Vlada donosila takve zakone i takve izmjene. Čemu hitni postupci ako ih se ne može opravdati? Pozorno sam pročitao opravdanje ovog zakona po hitnom postupku u roku od šest dana mora se donijeti zakon radi sprječavanja otklanjanja većih poremećaja u gospodarskim sektorima obuhvaćenim trošarinskim oporezivanjem. Ako je poremećaj nastao već, onda se taj poremećaj više ne može otkloniti. Ako slijede neki još poremećaji, pa onda bar vrijedi obrazložiti koji su to poremećaji, u kojim iznosima, s kolikim posljedicama i vrijedi li to nova pravna zavrzlama više od tih poremećaja. Mislim da će više zakomplicirati nego koristiti. Ma u samom uvodu i riječi predlagatelja vidjela se neugoda predlagatelja jer predlagatelj u 10 minuta izlaganja ni jedanput nije čak ni pogledao u oči ni jednog zastupnika nego je samo čitao i gledao u stol i ni jedne sekunde nije podigao pogled. I meni bi bilo neugodno ovakav. Malo ta neugoda se možete to prekontrolirati na snimci. Točno se vidi. Kolega Gjurković je govorio, nisam mu htio replicirati jer sam odlučio pojedinačno govoriti ali na sličan način isto tako upozorio je ali osjećala se malo neugoda i u njegovom glasu. Kolega Gjurković je ispravno naznačio da postoje tzv. rupe u zakonu i da i ovdje postoji rupa u zakonu, da postoji bojazan od retroaktivne primjene. Ma ne smije se ništa retroaktivno primjenjivati a kamoli dopustiti različito tumačenje retroaktivne primjene. Gdje je vrijeme porezne obveze? Kada nastupa? To ne smije bito dvojbe, ona mora biti jasna. Ali kolega Gjurković rupe u zakonu, bez obzira opet kažem u kojem zakonu nisu nusproizvod, one su uvijek nastale kao posljedica namjere. Vrlo rijetko da se to predvidi. Naravno ako se zakon donosi u dva, tri dana po hitnom postupku onda su te rupe moguće i nenamjerno. Ali zato se zakoni trebaju pažljivo donositi, uočiti poteškoće u kojima se nalazi određeno područje i reagirati zakonski da to bude poticajno, a ne samo da se to gleda iz jednog uskok kuta punjenja državnog proračuna. Pa mi smo jedinstven primjer u svijetu postigli da smo povećanjem poreznih stopa smanjili porezne prihode, zato što se smanjila ekonomska aktivnost. Porezna politika i porezni sustav umjesto da nam je komparativna prednost da tim sustavom mijenjamo strukturu gospodarstva mi smo napravili poreznim sustavom i ovim izmjenama čestim i dopunama zakona postavili prepreku ulagačima prepreku ekonomskoj aktivnosti. Vezano je za temu pa moram kazati Zakon o fiskalnoj odgovornosti koji je predvidio uvođenje fiskalnih blagajna bilo koji životni problem nije moguće riješiti, niti je moguće bilo s kim razgovarati niti je moguće dobiti uputu. Kako će kada je smanjena porezna stopa sa 25 na 10% u ugostiteljskoj djelatnosti, kako će onaj tko jednodnevne izlete organizira turističke djelatnosti naplatiti trošak doručka, prijevoza, organizacije puta jer na jednoj ima 25% PDV-a, na drugi dio ima 10% pa onda ima onoga agenta koji prodaje po plažama ne zna jel smije uzeti gotovinu ili ne smije, kakav će račun izdati, jednostavno smo blokirali cijeli taj segment turističke djelatnosti. Izgradilo se na stotine apartmana na moru međutim zbog krize ne mogu se ti apartmani prodati, sada ti apartmani koji su na tvrtkama ne mogu se iznajmiti po uvjetima po kojima se iznajmljuju apartmani nego se mora i na to plaćati PDV od 25%. Ne reagira se da se riješi problem nego se ovako uvijek reagira da se zakomplicira problem. Zašto zakonsko rješenje ne bi bilo poticaj? Zato što kada se donosi neko zakonsko rješenje nikad se ne postavlja pitanje zbog čega ga donosi. Više puta pitamo zbog koga se donosi, nego zbog čega. Ono mora reagirati na gospodarske poteškoće. To se po planiranom, predviđenom i nenajavljivanom ne ostvaruju prihodi državnog proračuna ne smije biti izlika za ishitrene i panične reakcije. Ne smije porezna politika postati histerična politika, ali ovo je dokaz da svaki mjesec, dva dana to pretvaramo poreznu politiku tu. Najpostojanija politika mora biti porezna politika. Samo tako možemo izgrađivati sustav, uvjete u kojima možemo računati na poduzetništvo, na ulaganja, na investicije i gospodarsku aktivnost. Najveća prepreka, omča oko vrata gospodarskoj aktivnosti je česta zakonska izmjena. Zato nije dobro svaki dan mijenjati, a evo mjesečno mijenjanje bez obrazloženja, zato što je smanjen prihod državnog proračuna. pa smanjen je prihod zato što nema gospodarske aktivnosti. Povećajmo gospodarsku aktivnost povećat će se i porezni prihodi. Pa zar nismo sustavima trošarinskim sustavima već do sada negativno reagirali pa čak smo i ugrozili domaću brodogradnju, a usudio bih se reći i uništili malu domaću brodogradnju upravo trošarinskim pristupom. Treba selektivno pristupati, uočiti gdje su problemi, što treba našem društvu, koje vrste djelatnosti trebaju tako pristupati poreznim politikama, tako pristupati i trošarinskim. Ne smije se promatrati sve iz kuta pojedinaca. Još nitko danas nije odgovorio na pitanje, a tko je to spriječio i tko je odgovoran i zašto što jedna tvornica u dalmatinskom gradu sa bogatom tradicijom proizvodnje duhanskih proizvoda nije uspjela zaživjeti u 20 godina. To još nitko nije uspio govoriti, to je ključ problema. Naravno da su monopoli najveće zlo u Hrvatskoj iako neki misle da su državni monopoli najveće zlo. Ja mislim da su državni monopoli puno, puno manje zlo od privatnih monopola. Hvala lijepa.
Prelazimo na replike. Srđan Gjurković izvolite.
Hvala potpredsjednice. Poštovani kolega, mislim ja stvarno ne vidim u svojoj raspravi neugodnost mogu prije reći da je vama bilo neugodno možda meni replicirati. Vi ste u svojoj raspravi dosta se vezali šire za poreznu politiku i ekonomsku politiku, nešto manje za ovaj prijedlog izmjene i dopune zakona, pa često spominjete utjecaj poreza porezne politike i ekonomske politike na investicije, na razvoj gospodarstva itd. potrebu selektivnosti. Pa ono što ova Vlada radi u biti je da je analizirala potrebe i da selektivno, pa znate zašto se uveo 10% PDV-a u ugostiteljstvu, u turizmu, baš zato da se stimulira, da se pomogne da budemo konkurentniji. I ovaj Zakon o kojem ćemo raspravljati nakon ovih Izmjena i dopuna Zakona znači Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Isto tako sa svojim izmjenama je nešto šta se prilagođava potrebama današnjeg stanja u Hrvatskoj. I to je ono šta je ključno za razliku od prošlih Vlada, ova Vlada pokušava na sve načine naravno izmjenama zakonskih okvira prilagoditi se uvjetima u kojim živimo, uvjetima u kojima ćemo ulaskom u Europsku uniju živjeti i raditi da osiguramo što veću konkurentnost gospodarstva jer je to prioritet i za zapošljavanje i za razvoj i za kvalitetnije mirovine i za socijalniju državu. A ono što je najvažnije za zadovoljstvo građana Republike Hrvatske.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Gjurković ja sam samo uočio da ste vi vrlo pažljivo i suptilno govorili kada ste naznačavali problem koji može nastupiti po pitanju retroaktivnosti. I tu ste toliko bojažljivo o tome govorili da sam uočio taj naglasak vaš bojažljivi. Naravno da je taj problem postoji i da ste ga dobro uočili. I da on zapravo nastupa ovakvom primjenom zakona. Ovaj Prijedlog Zakona će prouzročiti taj problem koji i vi naglašavate. Ovim Prijedlogom Zakona vi kažete svim izmjenama trudi se, Vlada se doista trudi, piše stalno prijedloge, piše nove Zakona, to se ne može osporiti. Pitanje je uvijek učinaka takvih mjera. Nažalost, ja bih volio da su drukčiji. Učinci dosadašnjih mjera u pogledu ekonomske politike su loši. Imamo gospodarski pad, imamo više nezaposlenih, a najavljuje se i planira se, planirani je gospodarski rast bio i 2012. u proračunu zato je panika u proračunu jer se nije ostvario gospodarski rast. Imamo gospodarski pad od 2% umjesto gospodarskog rasta. Imamo sada ovaj Prijedlog Zakona kojim dobivamo da mičemo cijene sa proizvoda. Ne vidim razlog donošenja Zakona po hitnom postupku da bi se maknula cijena sa proizvoda. Ne vidim nikako, možda me vi uvjerite hoće li biti efekat pozitivan za društvo u cjelini. Neće. Više štete nego koristi. Naravno da nekada ima i nus pojava ali ako je korist veća od štete onda vrijedi forsirati to. Međutim, dosadašnja iskustva sa svim naporima Vlade nažalost urodili su sa 50 tisuća više nezaposlenih i gospodarskim padom. I 2013. i prvi kvartal najavljuje da idemo istim trendom što nije dobro.
Ante Babić replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Mariću vi ste u svom izlaganju govorili da je porezna politika ove Vlade jedna histerična politika, da treba najpostojanija politika, morala bi biti porezna politika. Da su trošarine, trošarinskim pristupom smo uništili malu brodogradnju ali ste rekli da je predlagatelju bilo nelagodno kod izlaganja a zapravo ste govorili o pravnoj sigurnosti odnosno nesigurnosti za poduzetnike čime se neće privući investitori. Istina je, porezna presija, povećanje PDV-a, prijetnje proizvođačima i retroaktivno oporezivanje dohotka na dividendu koje je srećom ukinuto Ustavnim sudom sve je to stvorilo jednu antiinvesticijsku klimu u Republici Hrvatskoj ali i pravnu nesigurnost čije posljedice danas itekako osjećamo. Usporediti ću to s obitelji, kada vrijeđate, kada kažnjavate djecu ili kada im prijetite onda će vam efekti onoga što želite postići sigurno izostati. Isto je tako i u gospodarstvu. Ako vršite poreznu presiju držite proizvođaču neizvjesnosti, prijetite im kao proizvođačima duhana, pa tko će vam onda u takvim okolnostima ulagati u Hrvatsku. U takvim okolnostima logičnije je i sigurnije novac držati po strani i ne srljati u neizvjesne investicije. Hvala.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Poduzetništvo inače podrazumijeva rizik ali rizik ulaganja i rizik od povrata uloženog ali nikako ne podrazumijeva rizik od pravne nesigurnosti, to ne podrazumijeva. I mora se ta nesigurnost isključiti. I tu je uloga države otkloniti tu pravnu nesigurnost. Ali kakva je poruka u Hrvatskoj mnogim i ulagačama, investitorima i bilo, svima onima koji se bave gospodarskom aktivnosti. Gradite ilegalno, oni koji ne grade ilegalno oni će platiti sve, a oni koji grade ilegalno oni će to legalizirati besplatno. Je li to konkurentnost, je li to nelojalna konkurencija ili konkurencija. Kakva je poruka drugima za 5 tisuća kuna neplaćenog poreza će u zatvor a netko za 100 milijuna kuna poreza neplaćenog biti će na pijedestal dignut i uzvišen kao veliki poduzetnik. Ali njemu ćemo onda i oprostiti jer on ima zaposlenih. Kao da nije ovaj imao zaposlene koji nije platio 5 tisuća kuna. Ne može se u takvoj nesigurnosti kada netko ne zna hoće li njemu netko porez oprostiti, odnosno zna da neće a da će njemu, njegovom konkurentu opraštati i to u stotinama milijuna, da će doprinose moći netko plaćati a netko ne plaćati, da će netko imati radnike na crno a netko ne može imati, da će netko imati zakupljeni prostor i ne mora plaćati a netko mora plaćati. U takvim uvjetima je nemoguće očekivati konkurentno gospodarstvo. A samo iz konkurentnog gospodarstva može proizići kvalitetno gospodarstvo i samo se takvim gospodarstvom utječe i na strukturu, poželjnu strukturu nacionalnog gospodarstva. Mi ne smijemo i zato zbog nedostatka te cjelokupne ekonomske aktivnosti pretvoriti cijeli porezni sustav u taj histerični porezni sustav i paničnu ekonomsku politiku koja reagira na svaku pojedinačnu promjenu. Hvala.
Hvala. I replika, Ivo Jelušić.
Poštovani kolega Marić, evo i sad završno ste govorili o paničnoj, histeričnoj poreznoj politici itd., da je državi samo cilj da napuni proračun itd. Ne. Ova Vlada vodi jednu zaista konzekventnu u tom dijelu politiku gdje je točno kroz svoju politiku odredila koliki porezi jesu, koliki trebaju biti i kolike trošarine trebaju biti, ali onda i čini sve da to i naplati. Ako je za vas histerija ono što je u zakonima zapisano tražit da se plaća e onda se tu razlikujemo. Dapače, spominjali ste oko toga da se kod nas povećavaju stope, a da se smanjuje prihod. Ma ima i obrnutoga, dapače ono je više prisutno. Konkretno, prošle godine je još smanjen stopa doprinosa za zdravstvo za 2 postotna poena, ali ukupni prihodi po toj osnovi koji su ubrani u proračun nisu se smanjili, odnosno nisu se smanjili za toliko koliko su 2 postotna poena bila manja i zašto, jer je poboljšana naplata. Prema tome, pokazali smo da se i smanjenjem porezne stope, odnosno stope doprinosa mogu osigurati isti, slični ili veći prihodi a ne nužno manji, ako se poboljša naplata, a to smo radili i to sustavno radimo. Je li to trebalo napraviti, pa mislim da je to trebalo napraviti jer kod nas je u plaćanju poreza bilo dosta nereda i poreza i doprinosa i to smo konačno odlučili promijeniti. Pa i ovdje kada je riječ o ovim trošarinama, nemam puno vremena govoriti, završno ću o tome nešto više reći, cilj je tko plaća u konačnici trošarine, iz čijeg to džepa na kraju ide, iz krajnjeg, krajnji kupac, dakle onaj koji kupuje u maloprodaji te cigarete i red je da on tu trošarinu i plati onako kako treba biti u tom času kad kupuje na snazi. Od 1.7. Europska unija je rekla i mi smo pristali na to da je trošarina minimalna 9,5 kuna, od 1.1. sljedeće godine 11,5 kuna i kupac kupuje cigarete, u njegovoj kutiji cigareta to se mora naći i državi platiti.
Hvala. Odgovor na repliku, Goran Marić.
Kolega Jelušić, kad već spominjete da ste vi smanjili 2% poreznu stopu na doprinose na zdravstvo pa vidjeli ste efekat toga. Smanjeni prihodi po osnovi doprinosa za zdravstvo i sanacija svih bolnica i protivno i zakonu o proračunu 3,3 milijarde HZZO je platio gubitke i sanaciju toga što ste napravili zbog smanjenja, a to samo znači da je isto tako istina da se radilo o ishitrenoj i paničnoj reakciji. Da je sustavno napravljen onda bi se otklonila i negativna posljedica, ali nažalost ne smije biti porezni sustav nesustav, on ne može stvarati samo poteškoće, a jeste li vi sad naplaćivali ili niste u godinu i pol dana ja znam da niste i neka Ministarstvo financija objavi podatak koliko u godinu i pol dana od obračunatih poreznih obveza porezni obveznici nisu platili do danas, a ne da knjiži se stara plaćanja pod nove obveze. Neka se kaže koliko i ja znam koliki je to podatak, ali ima i raste taj dug. Pa sjetimo se samo priče o nelojalnoj konkurenciji taxija u Zagrebu, o Dalekovodu, o mnogim tvrtkama gdje je Ministarstvo financija sad u predstečajnoj nagodbi u mnogim tim tvrtkama nastao dug i u posljednjih godinu i pol dana. Istina, manje nego u prethodnim razdobljima ali nemojmo govoriti da nema povećanja poreznog duga i da se sve naplaćuje. To nije točno. Hvala lijepo.
Hvala. Nastavljamo raspravu. Kolega Zoran Vinković, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Moram priznat da sam danas bio u doista jednoj velikoj dilemi, obzirom da je jučer bila rasprava o poslovniku, ja sam jednostavno htio staviti onaj flaster na usta budući da će novi Poslovnik ako se bude usvojio opozicijskim zastupnicima to i napraviti. I možda ću ovu raspravu malo drukčije započeti jer ovaj zakon je dio jedne opće ekonomske politike, porezne politike koju provodi ova Vlada, a rezultati te politike su potpuna katastrofa. Dakle imamo pad industrijske proizvodnje, imamo pad gospodarske aktivnosti, pad bruto nacionalnog dohotka, imamo sve veće i veće zaduživanje Republike Hrvatske tako da ono u ovom trenutku, doduše nismo još kao Grčka ali blizu smo da postanemo evo kao ta prijateljska zemlja. Negdje to danas u ovom trenutku oko 80% bruto nacionalnog dohotka, dakle toliko je zadužena država. I ne znam sada da li će na ove riječi tamo susjedna zgrada ponovno prijetiti saborskim zastupnicima jer očigledno ovo što pričamo je istina, a istina se očigledno ne sviđa onima koji provode jednu takvu lošu gospodarsku politiku, a što se tiče onog King Konga treba ga očigledno uspavati. Međutim imamo mi i veći problem od King Konga i lisice, to je onaj ogroman broj nezaposlenih koje je ova Vlada podigla sa gotovo 60 tisuća stanovnika ove Hrvatske. Tu je svakako i onih gotovo milijun umirovljenika, bez obzira na povrat imovine, ali koji sa visinom svojih primanja u svakom slučaju ne mogu preživjeti taj mjesec. I ovdje se ne radi o zdravstvenoj politici, ja ću samo podsjetiti da smo prije možda 2 ili 3 mjeseca imali izmjene i dopune ovoga zakona, sad ga opet imamo, neću reklamirat duhanske proizvode, ali cijena tih duhanskih proizvoda je u prosjeku porasla za dvije do tri kune. Znam da se usklađuje sa cijenama EU, to treba otvoreno reći i građanima. Što ste pušili, pušili ste, jer običan građanin, dakle onaj koji još prima prosječnu plaću očigledno više neće imati za tu kutiju cigareta niti će moći kao Dudek pušit onaj Ibar ili Moravu bez filtera jer mislim da se kod nas to više ne može i kupiti. Ali ovaj zakon je doista prije svega skandalozan. Evo zamjeniče ministra, ne znam da li koristite duhanske proizvode ali doći ćete na kiosk, u trgovinu, vi kao zamjenik ministra koji provodite praktično tu poreznu politiku na onoj markici će pisati jedna cijena, a ne znam kako će vam onaj trgovac objasniti da obzirom da je Hrvatski sabor donio zakon koji će bit objavljen u Narodnim novinama po hitnom postupku kako bi se napunila prazna državna blagajna jer ona je očigledno prazna, jer ne bi pribjegavali ovim mjerama koje se zovu hvatanje utopljenika za slamku bez obzira radilo se o 10, 15, 20 ili 30 milijuna kuna. Ali jednostavno ćete morati pravno objasniti kako jedan proizvod, jedna markica na kojem je i grb Republike Hrvatske na njemu stoji jedna cijena a u trgovini ćete toj ili na onom kiosku dobiti po drugoj. To je vjerojatno novo poglavlje u teoriji ekonomije koju vjerojatno ne znam da li pišete vi sami ili to piše ministar financija, ali očigledno to je jedna potpuna nepoznanica za ekonomske stručnjake kao što je to bila nepoznanica i ono obrazloženje oko Ustava i referenduma. Pa bi evo ja iskoristio ovu priliku i prije svega vam savjetovao da se posavjetujete, dakle cjelokupno ministarstvo doista sa ekonomskim stručnjacima. Tu nije samo pitanje duhanskih proizvoda tu je pitanje energenata. I sad ovako iako sam inženjer strojarstva i radio, dakle i u HEP-u meni doista neke stvari tu nisu jasne. A mislim da nisu jasne ni samoj Vladi Republike Hrvatske. Slažem se da i svi smo mi za konkurenciju i na tom tržištu i protiv monopola Hrvatske elektroprivrede, ali mi nije jasno da netko tko preuzima električnu energiju sukladno svim postojećim pozitivnim propisima pa čak i o ovom Zakonu o trošarine može biti jeftiniji i ako preuzima električnu energiju od HEP-a može biti jeftiniji od samog HEP-a. Dakle, to je jedno pitanje na koje doista bi možda bilo i ono pitanje u onom kvizu Milijunaš. To doista nitko razuman ne može objasniti. Dakle, ne prodaju oni električnu energiju koja je uvežena iz drugih zemalja, nego prodaju hrvatsku električnu energiju jeftinije od same Hrvatske elektroprivrede. Pa se onda postavlja pitanje što smo sanirali? Što je Vlada omogućila dodatno zaduživanje Hrvatske elektroprivrede? Itd. itd. Vratit ću se na prije svega ovaj zakon. Dakle, ne radi se ovdje o nikakvom poremećaju. Poremećaj bi se desio u mjesec dana, desio bi se možda u 2 mjeseca ali ovaj poremećaj traje godinu i pol dana od prošlih izbora. Rezultat tog poremećaja, rezultat ekonomske politike ove Vlade su sve siromašniji i siromašniji građani Republike Hrvatske ne samo građani koji su glasali za Kukuriku koaliciju, nego i svi građani Republike Hrvatske. Rezultat je povećanje nezaposlenosti, rezultat je pad industrijske proizvodnje, pad bruto nacionalnog dohotka, pad svega što se može mjeriti u jednoj ekonomskoj politici osim povećanja zaduživanja i zaduženja Republike Hrvatske ne građana, nego Republike Hrvatske. I na kraju da završim. Pitanje retroaktivnosti ovoga Zakona predstavnik Vlade ističe i sama Vlada ističe da u predloženim odredbama ovog zakona nema uporišta za utvrđivanje retroaktivnosti. Pa ja vas sad ozbiljno pitam da li vi sami vjerujete u to? Da li proizvod na kojem je markica na kojem piše određena cijena bez obzira da li se radi o zalihama, da li se radi o neprodanom proizvodu, da li sami vjerujete u to da ovaj zakon može podići cijenu tog proizvoda bez obzira na cijenu na kojem piše. Smatram da ovaj zakon ako već je sustav kao što su to neki govorili bio da tako kažem dobar, a prije svega zakon koji je bio na snazi ne sustav. Jer u svakom sustavu ima isto kao i u zakonu niz rupa, tada taj zakon nije trebalo mijenjati. I kažimo onda istinu i činjenicu da donosimo ovaj zakon kako bi dodatno prikupili protuzakonito 10, 15 ili 25 milijuna kuna.
E sad ćemo prijeći na replike. Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Vinkoviću, ja ću vrlo kratko se replicirati na jednu vašu konstataciju gdje ste rekli da Hrvatska nije kao Grčka i samo da pojasnimo, govorili ste o dugu, vanjskom dugu i dugu središnje države. Kako ne bi bilo zabune središnja država je dužna 185 milijardi kuna, vanjski dug iznosi negdje oko 400 milijarda kuna. Znači, struktura duga nije toliko loša koliko se nama u prvi mah čini, ali sasvim sigurno da nije bajna i da ne vidi se onaj tračak svjetla na kraju tunela kada ćemo se prestati zaduživati i kada ćemo moći servisirat recimo barem kamate. Lani su kamate iznosile 8,5 milijarda kuna, a lani se država zadužila za 22 milijarde kuna. Ako tako nastavimo vrlo brzo ćemo neću spominjati ovo, ajde spomenut ću, doživjeti grčki sindrom.
Odgovor na repliku, Zoran Vinković.
Pa u nekim elementima kolega smo kao Grčka. Dakle, imamo pad svih mogućih aktivnosti, usmjerili smo se isključivo na turizam slično kao i Grčka i očigledno sa turizmom ne možemo izaći iz ove teške gospodarske krize. Očigledno da ni ova Vlada ne može shvatiti da je npr. jedno od najgorih rješenja koja je dobila, a to je evo mogla naučiti i od predsjednice Vlade Savezne Republike Njemačke koja da bi pokrenula gospodarstvo je smanjila PDV, mi smo povećali PDV. I onda očigledno netko u Vladi ne zna za onaj zakon spojenih posuda koji evo vrijedi u ekonomiji. Pa ako imate manju cijenu onda ćete vjerojatno taj proizvod će se više i kupovati, a ako se on više kupuje onda će se taj proizvod više i proizvoditi. Nažalost, mi u Hrvatskoj očigledno nemamo, bar ovi koji su na vlasti nemaju smisla za jednu takvu ekonomsku, gospodarsku politiku koja bi potaknula gospodarstvo. Da ne spominjem decentralizaciju koja je najavljivana u onom famoznom Planu 21 a ostala zadnja rupa na svirali. I to je jedno od obećanja koje se neće očigledno nikad ispuniti. I činjenica je da u ovom trenutku nismo kao Grčka, mi smo negdje na 80% zaduženosti BDP-a, Grčka je od 120 do 140. Dakle, imamo još vremena, ali vidim da polako krećemo onim Orijent expresom i vrlo brzo ćemo to stići, a nismo James Bond.
Ivo Jelušić, replika.
Kolega Vinković, prvo oko Grčke i usporedbe sa Grčkom hvala Bogu nismo kao Grčka, ali nismo i dobrim dijelom zbog toga što evo već godinu i pol dana je došla jedna odgovorna Vlada i odgovorna vlast koja pokušava vladati tako da trošimo onoliko koliko imamo i da se ne zadužujemo preko mjere kao što je to bilo prethodnih godina dok je bila druga Vlada. Da smo i mi stvarali deficit od 15 milijardi i da stvaramo ove i prošle godine od 15 milijardi kuna kao što je to prethodna Vlada HDZ-ova i koalicijskih partnera stvarala imali bi svake godine još veći dug od 5 milijardi kuna jer toliko je veći deficit bio. Ne, mi smo rekli nećemo to raditi, smanjit ćemo deficit, smanjit ćemo se zaduživati i ne idemo u pravcu Grčke. Da je ostala ona Vlada vjerojatno bi išli u pravcu Grčke, nažalost. Druga stvar, oko cijene cigareta i cijene na markicama cigareta koji ste rekli da je to jedan novum koji se ovdje uvodi itd., da će biti jedna cijena na markici, druga na računu odnosno kad kupac kupuje cigarete. Ne, od sada pa nadalje na markicama neće biti cijene nikakve. Prema tome na markicama nema cijene cigareta. I nije trebalo i pitam se zašto bi uopće trebala biti cijena na markici? Zašto? Zašto jedino na cigaretama mora, a nema na drugim robama? Zato što je u toj cijeni cigareta bio ogroman udio trošarine koji je državni prihod. Točno, ali bilo je i na alkohol pa isto nije bilo cijene. Može se dakle, markica je znak da je roba u trošarinskom sustavu, da državi se plaća trošarina, a kolika će maloprodajna ukupna i to je bitno za državu, taj dio trošarine koliko ona iznosi za tu litru, kilu ili komad, ali ne i kolika će maloprodajna cijena biti. I zato to i ne treba biti. A ovo što je ostalo na zalihama dok se ne rasproda, da točno, prodavat će se po cijenama kakve su na tržištu bez obzira što piše na markici.
Odgovor na repliku, Zoran Vinković.
Pa kolega Jelušić meni je jasno da neće više biti cijene na markicama. Svakodnevno ćemo imati povećanje trošarina dok ne dostignemo onih 7, 8 eura i to treba jasno građanima reći. Dakle, vjerojatno ću i ja prestati koristiti ovaj duhanski proizvod i prijeći eventualno na one da tako kažem ono što možete koristiti za osobnu upotrebu jel'. Neću, mislim nemojte se bojati jer onda nećete moći izdržati sa mnom ovdje. A s druge strane možemo raspravljati o odgovornosti Vlade o odgovornoj Vladi, o pokušajima da se ova zemlja izvuče iz krize, međutim to ostaje samo na pokušajima i svaki pokušaj dosada u ovih godinu i pol dana je propao. I to je rezultat te odgovornosti i ti pokušaji. Ja ne znam što, pitajte evo svakog građanina ove zemlje pa ćete vidjeti da je to tako. Uđite u trgovinu, cijene su porasle. Odite na benzinsku pumpu, cijene su porasle. Odite platiti račun za struju, plin vidjet ćete da plaćate jedno 20 do 30% skuplje. Dakle, sve je otišlo gore, plaće su ostale na istoj razini, nemamo nikakvu gospodarsku aktivnost, uništili smo poljoprivredu, uzdamo se sada u turizam, molimo Boga da svaki dan sija sunce da ne bude pijavica, nevremena, ali ne može nas samo turizam izvući. Nas može izvući proizvodnja, a da bi došli do proizvodnje moramo smanjiti PDV, moramo uvesti olakšice i to nije samo onih 2% za zdravstvo. Ono je bila jednostavno katastrofa koja nije pomogla ni gospodarstvu ni zdravstvu.
Hvala. Đuro Popijač replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Vinković spomenuli ste u svom izlaganju ovaj zadnji skandalozni događaj oko izbora hrvatske Vlade za isporučitelja el.energije u tijelima državne uprave. I s pravom konstatirate da je hrvatska Vlada naravno isključivi krivac za taj skandalozan događaj koji se očito nekako izgubio u svim ovim vrlo aktualnim dnevno političkim temama. Dakle moramo konstatirati da i kao kupac i kao vlasnik hrvatska Vlada snosi najveću i isključivo odgovornost i posljedice su dramatične i dalekosežne. Dakle kao vlasnik hrvatska Vlada je prošle godine natjerala HEP da poveća cijenu struje preko 20%, time naravno povećala troškove gospodarstva, time smo dobili jedan lanac poskupljenja hrvatskih proizvoda i drugih naravno, time dodatno opteretili budžete hrvatskih građana, a razlozi su bili investicije i pravdali su to poskupljenje da će se u HEP-u morati strašno puno investirati. Nakon dvije godine vidimo da od investicija nema ništa, dakle niti u proizvodnju niti u distribuciju niti u prijenos u ništa. Ima jedino bjesomučno partijsko kadroviranje. Kolika je razina gluposti u svemu tome, prošlo je to ne zapaženo, hrvatski jedan referent Vladin za javnu nabavu izjavljuje u javni eter da će ta struja koja je odabrana od tog dobavljača biti isporučivana od izvora obnovljive energije. Dakle, vi kao inženjer jednostavno teško možete razumjeti, a to može teško razumjeti bilo koji laik u tom. Dakle on izjavljuje da će se trošiti struja iz obnovljivih izvora energije za 100 milijuna kuna godišnje. Dakle kolika je razina neznanja, nesposobnosti i neodgovornosti hrvatske Vlade zapravo može se već vidjeti na tom primjeru.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Pa da, mislim meni jednostavno ne kao laiku nego kao prije svega zbog toga što mi je to i struka, ali s druge strane obzirom da imam i dugogodišnje iskustvo upravljanju gradom, trgovačkim društvima ne mogu vjerovati da jedan vlasnik prvo utječe na svoje javno poduzeće da poskupi. Nije 20% otišla je ona i 30%, samo i onaj obračun el.energije prema domaćinstvima, prema gospodarstvu stvarno treba dati nekom nobelovu nagradu u ovom našem modelu tko uopće da tako kažem objasni narodnim jezikom što znači onaj obračun i kolika je ustvari cijena kilovat sata. Ali s druge strane bit je da je hrvatska Vlada prvo omogućila i zaduživanje HEP-a da se kao što ste rekli nije desila niti jedna investicija osim vjerojatno u promjeni namještaja obzirom da su se mijenjali i generalni direktori odnosno članovi uprave, da su se vjerojatno nabavila nova vozila itd. Nemam ništa protiv ako su ona zastarjela i da nisu uzimana na lizing itd. ali nitko mi ne može objasniti da je cijena el.energije koju HEP nudi preko druge tvrtke skuplja za 10 do 30% od oni koji dolaze u Hrvatsku, praktično uzimaju i kažu da još ima prostora za smanjenje cijene. Tko je tu lud? Tko je tu blesav?
Nadica Jelaš replika.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče Vinković vi ste u svojoj raspravi, a kasnije ste to ponovili u replici odnosno odgovoru na repliku kolegi Vukšiću rekli ste da javni dug države Hrvatske u bruto domaćem proizvodu iznosi 80%. Dakle vi ste kao i svi mi drugi zastupnici dobili mandat od hrvatskih građana da zastupate u ovom Visokom domu njihove interese, a ne da ih plašite, ne da preuveličavate probleme. Dakle vi naprosto obmanjujete, vi uživate u tome da prikazujete gospodarsku situaciju u Hrvatskoj težom nego što ona uistinu jest, a jest teška. Dakle unatoč toj vašoj sklonosti k jednom populističkom folkloru i preuveličavanju problema ipak morate imati odgovornosti za izrečenu riječ, dakle udjel javno duga države Hrvatske u domaćem bruto proizvodu je 53% a ne 80% kako biste vi htjeli da bismo što više sličili na Grčku.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Evo nisam znao da ja plašim građane. Ali budite uvjereni kolegice da ih ja sasvim sigurno ne plašim. Dakle pretpostavka i nije 53% nego je u ovom trenutku 62,5% s naznakom da će do kraja godine biti 80% bruto nacionalnog dohotka. I ne plašim ja, plaši ova Vlada. Na kraju krajeve sve nas zajedno plaši predsjednik Vlade, on tjera lisicu istjera King Konga i Godzilu zajedno, budite uvjereni u to. Pa već kada je išao prije godinu dana u službeni posjet u SR Njemačku tada je mogao vidjeti i mogao je naučiti od Angele Merkel koja neće doći u Zagreb da je Njemačka smanjila PDV a nije ga povećala. Pozivam vas da još jednom pomno proučite onaj famozni Plan 21. Nema nijednog poglavlja u tom planu, to je obećanje građanima ove zemlje, na osnovu tog plana ste dobili izbore. Ništa iz tog plana se ne ispunjava. I završit ću s jednom rečenicom ne želeći plašiti niti jednog građanina, građanku RH, ljudi vi živite dobro samo ne znate to. Još to ne možete osjetiti ali dobro živite bolje nego prije dve, bolje nego prije 10 godina. To su neki pričali od 2000. do 2003. a neki od 2003. do 2012. itd., itd.. To je istina. Građani sve siromašniji a Vlada uživa u samohvali velikih ekonomskih poteza. Pa zbog čega je onda povećan broj nezaposlenih zato što Vinković plaši ljude po Hrvatskoj ili što Vlada loše radi posao. Ili što vi dižete svaki petak ruku. Malo razmislite o tome.
Hvala, hvala. Ja mislim da naši građani nisu baš tako plašljivi. … [[Upadica se ne čuje.]] Stjepan Milinković replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Vinković, evo nisam se uključivao u raspravu ali kada ste spomenuli Poslovnik onda sam, onda sam se osjetio da se javim jer jednostavno ću biti sada uskraćenih mogućnosti uskoro nećemo moći toliko izmjenjivati replike. Pa sam čak razmišljao zašto se nije uveo i onaj institut oproštajne replike. Pa evo, budući će biti manje mogućnosti ja na taj način koristim. Ali vi ste u vašoj raspravi spominjali brojna pitanja koja zahtijevaju odgovore koje mnogi naši građani očekuju, traže, poglavito poljoprivrednici o kojima ste rekli, oni kriče, viču ali odgovora nema ni sluha nema. A upadljivo je naravno u oči upada ova brzina izmjena Zakona donošenja, ja ne želim vjerovati da predlagatelj ide na onaj sistem brzine pa će neće vidjeti, neće primijetiti, sve je vidljivo i sve se vidi. Pa evo kada ste i rekli o zdravstvu samome želim reći da prošli tjedan smo raspravili o Izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju, P.Z.E. … [[Govornik se ne razumije.]] zdravstvena zaštita ali ajmo reći usput još, usput u toj formi se kaže idemo sada ortopedska pomagala. Ortopedska pomagala će jednostavno morati naši umirovljenici nadoplaćivati. Pa koji je to sada način da se te ljude koji su i tako doživjeli jedan strašan udar na standard da ih se na taj način još može opterećivati. A nije ni forma dobrovoljnog zdravstvenog osiguranja riješena za takve stvari. I jednostavno držim, ima brojna pitanja kao što ste rekli koja zahtijevaju odgovor. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Gledajte kolega, ma niti jedan Poslovnik bez obzira tko ga pisao i tko ga usvajao ne može ovaj zaustaviti riječ. Ne može. Riječ je važnija, posebno ona koja govori istinu, važnija od Poslovnika i odredbi Poslovnika. Ali taj Poslovnik ne mora se niti zvati Poslovnik, on jednostavno znači ukidanje opozicije u Hrvatskom saboru. Da ste takav vi Poslovnik predložili ovdje bi bila revolucija, revolucija, izlazilo bi se van, ne bi se vračalo itd., itd.. Ali ovo je sada normalno, to je normalno, to je demokratski, socijal-demokratski nemoj dopustiti opoziciji da govori. Ali vratimo se evo na učinke ove cjelokupne ekonomske politike. Evo i sami ste u lokalnoj samoupravi pa možete primijetiti šta je donijela ta decentralizacija lokalnoj samoupravi. Ona je igrarija, dječja, s porezom na dohodak, sa onim razmještajem je još dodatno osiromašila lokalnu samoupravu, uništila školstvo i sve ono što je vezano za one decentralizirane funkcije. Najbolje bi bilo da ne ministar školstva, iako bi i on trebao obilaziti škole malo i u Slavoniji itd., nego ministar financija ode kod nekog ravnatelja u osnovnu školu ili srednju pa će vidjeti da tamo nema tableta, nego tamo nema zbog toga što su nestala sredstva nema ni spužve ni krede a uskoro neće biti ni ploča. E to su učinci svega toga. A o poljoprivredi da ne govorimo. Ne da vrište, zapomažu i vrište.
Hvala lijepa. Da se podsjetimo, raspravljamo o Zakonu o trošarinama a naš Poslovnik kaže kako se raspravlja o Zakonu u prvom čitanju, u drugom čitanju u hitnom postupku. A ovdje smo imali da ne kaže šta sve ne i onda kažemo da smo jako, da smo, da gušimo riječ ovdje. A pričali ste o svemu i svačemu. Završno 5 minuta u ime Kluba SDP-a Ivo Jeluššić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, zamjeniče ministra sa suradnicima. Evo tema trošarina izaziva puno pažnje, uglavnom se raspravlja ovaj dio oko cigareta, ovo drugo vidi se, da manje-više da vidim da nije interesantno. I koliko vidim tu smo jednako raspravili i oni koji puše i oni koji ne puše, dakle, tema je očito jako interesantna. Šta je ovdje dakle bitno. Što se ustvari mijenja? Mijenja se samo to da neće na markicama biti više cijena istaknuta i mijenja se to da se drugačije obračunavaju zalihe postojeće. U principu se to jedino mijenja kada je riječ o trošarinama cigareta. Dakle, kako izgleda struktura cijena cigareta. Unutra u cijenu je ugrađen dakle proizvođačka cijena, dakle ono što proizvođač uzme, vele prodaja, mala prodaja i država. Dakle, proizvođač, trgovina i država. I to država sa osnova PDV-a i trošarine. PDV je toliki koliki je 25% i trošarina je tolika kolika je, kolika mora biti po pravilima Europske unije. A ona je takva da sada mora od 1. 7. biti 9,6 kuna po kutiji cigareta, govorim o standardnoj kutiji cigareta od 20 komada, da od 1. 1. sljedeće godine mora biti 11,5 kuna po kutiji cigareta a od 1. 1. 18.-te 13,5 kuna po kutiji cigarete. To je ono što Europska unija od nas traži, to je ono što država određuje i to je jedino što državu interesira. Kolika će cijena biti cigareta inače državu uopće ne interesira. Prema tome, državu interesira kolika je trošarina da dobije svoj dio trošarine i PDV-a. Prema tome, ono što je bitno nama koji smo ovdje u Saboru, bitno je to da tih 11,5 kuna, 9,6 kuna sad 1.7., 11,5 kuna od 1.1. sljedeće godine završi u državnoj blagajni od kutije cigareta. To je minimum koji traži Europska unija i to treba pratiti. Što je dosad bio slučaj? Dosad je bio slučaj da se trošarina obračunava u trošarinskom skladištu kod proizvođača ili uvoznika, e sada ostaje nepokriven onaj dio koji je van trošarinskog skladišta, koji se nalazi po zalihama u veleprodaji i maloprodaji. On nije obuhvaćen bio. Sada će biti i on obuhvaćen na način da jednostavno od 1.7. ove godine dakle bez obzira što na markici piše trošarina mora bit tolika i ona mora biti ugrađena u cijenu. Tu je naravno postavlja se problem retroaktivnosti, pa ne vidim problem oko retroaktivnosti, zašto? Tko u konačnici plaća tu trošarinu? Ne proizvođač, ne uvoznik, ne onaj kome se ona obračunava kad država radi obračun u trošarinskom skladištu nego u konačnici to plaća kupac, onaj koji kupuje cigarete. Prema tome a i kod njega nema retroaktivnosti jer od 1.7. ove godine minimalna trošarina propisana 9,6 kuna, od 1.1. sljedeće godine 11,5 kuna i kupcu se dakle u tom smislu neće promijeniti, nema nikakvog retroaktivnog djelovanja. On će platiti trošarinu od 1.7., odnosno sljedeće godine od 1.1. onakva kakva je na snazi ugrađena u tu cijenu cigareta. I zato nema potrebe da piše na markici cijena jer državu kažem u konačnici ne interesira koliko će veleprodaja zaraditi, koliko će zaraditi proizvođač, nego kolika je trošarina što ide u državni proračun i koliki je PDV. To je ono jedino što ide u državnu kasu. Mislim da oko toga ne bi trebalo dakle biti nikakvog nerazumijevanja i da nema nikakvog problema s retroaktivnosti nego ima problema naprosto sa uvođenjem reda. Dakle uvodi se red da sve one cigarete koje se sad zateknu 1.7. na zalihama da budu u sustavu takvom da plaćaju trošarinu ovu koja je na snazi od 1.7., a ne onu koja je bila prethodno isto tako od 1.1. sljedeće godine da sve one cigarete koje se nalaze na zalihama bez obzira da li bile u trošarinskom skladištu kod proizvođača ili uvoznika ili bile u veleprodaji i maloprodaji, da plaća se ona trošarina koja je tad na snazi od tog 1.1., odnosno od 1.7., a to je ono što je i propisano pravilima Europske unije koja smo mi prihvatili. Dakle ja tu zaista ne vidim nikakvog problema, osim što vidim jedan problem, a to je da će sada carinska uprava imati više posla, da će sada morati dakle kontrolirati i skladišta veleprodaje i maloprodaje, a ne samo trošarinska skladišta, ali eto hvala Bogu od 1.7. ukidaju se mnoge carinarnice prema Europskoj uniji, prema Mađarskoj, Sloveniji itd. i tako ćemo imati uvjetno da kažem viška carinika, njih treba prebacit da rade tzv. unutarnju kontrolu, na tržištu unutar država, ne na carini pa neka rade ovaj dio, neka kontroliraju. Država će ubrati svoje novce, a kupci će platiti ono što je naprosto propisano kolika je trošarina propisana pravilima Europske unije. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, Ivan Šuker. Odustao od replike. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Jelušić hvala vam lijepa što ste nam objasnili ovu strukturu cijena i kažete nema nikakvih problema. Pa i onda ste govorili da ove mjere nastupaju 1.7., ali mi objasnite onda kad je tako sve dobro, zašto se onda išlo sa povećanjem PDV-a na hranu i mlijeko kada nije trebalo prije 1.7., a to ima problema. Ima velikih problema za naše građane kojima je to dodatni udar na standard koji vrlo teško žive. Ima problema i sa carinicima, nije ni to bez problema. Veliki su problemi, ljudi mnogi ako im je u pitanju posao itd, možda izmjena radnog mjesta i putovanja, i to je jedan od problema koji zahtijeva odgovor. Dakle ima dosta problema i u tom dijelu treba biti vrlo oprezan. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Ivo Jelušić.
Kolega Milinković, pa ako je nužda ono što je ispregovarano, što je uvjet Europske unije, a to je da trošarina po kutiji cigareta bude od 1.7. 9,6 kuna, od 1.1. sljedeće godine da bude 11,5 kuna. Država to mora naplatiti. To je minimalna trošarina koja je propisana od strane Europske unije. Zašto to ne ubrati? Vi kažete da je to problem, da je to trošak ljudima koji će raditi. Pa mi ćemo imati sada na stotine ljudi koji ostaju bez svog posla i … nema više na graničnim prijelazima nema carine prema Mađarskoj, Sloveniji itd., a država će im i dalje davati plaću. U redu, ali onda nek im i da posla, neka evo kontroliraju ovo i druge poslove na teritoriju Hrvatske, dakle ako više nemaju posla na graničnom prijelazu imat će ga 10 km dalje kod veleprodaje ili maloprodaje u svom dućanu, u svom gradu u kojem živi. Zašto to da ne radi? Prema tome, ja mislim da se vi slažete sa mnom da svatko tko dobiva od države plaću treba tu plaću i zaraditi i osigurati sredstva u proračunu.
Raspravljamo o trošarinama na duhan, a ne mlijeko. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Jelušić vi ste rekli, objasnili nam lijepo sustav trošarina, povećanje točno po datumima ili nadnevcima kako bi se to reklo hrvatski pa ste rekli da na cigaretama neće pisati više cijena. No bio sam u Europi, a bili su i svi ostali na cigaretama u Europi piše točna cijena na markici pa mi nije jasno ako usklađujemo to sa europskim zakonima kako to da kod nas neće pisati cijena cigarete, a u Europi obvezno piše na markici cijena. Druga stvar, ukoliko mi povećavamo trošarinu i dosežemo sa cijenom cigareta dakle povećanjem trošarina nekih možda i 30 kuna po kutiji ili 300 kna po šteki da kažemo, jasno da će biti manja potrošnja ili će to izazvati nekakav drugi efekt ili učinak, a to je u neku ruku šverc cigareta preko granice sa BiH. Dobro je govorio kolega Šuker da su tamo cigarete evo neću, marku 3 i pol konvertibilne marke ili 13 i pol kuna. Kod nas je 21 kuna. Dakle, doći će do povećanja upravo ovog da kažem crnog tržišta preko granice sa Bosnom i Hercegovinom koja je dugačka 1000 kilometara. I što će se dogoditi? Kako reče jedan vaš čelnik čudno je da broj nezaposlenih producira manju potrošnju, tako će biti vrlo čudno kada povećanje trošarina bude slabije punilo državni proračun nego što se to očekivalo. Eto to će se dogoditi. Hvala lijepo.
Nadam se da niste tu pokazali cigaretu iz šverca?
Ne, ne. Ovo nisu švercane, ovo su uredno.
Odgovor na repliku Ivo Jelušić.
Kolega Grubišić, pa ja sam rekao, pa ponovit ću. Ako su u strukturi cijena trošarina poznate kolika je PDV državu ne interesira koliko će zaraditi proizvođač trgovac. Prema tome, u principu nije bitna konačna cijena nego je bitna cijena ona koja je za državu interesantna svagdje ne samo u Hrvatskoj. A države su općenito u Europskoj uniji, svagdje odlučili dakle da se posebno oporezuje cigarete i alkohol jer smatraju da imaju za to određene i zdravstvene razloge itd. i onaj tko to konzumira da dodatno to plaća kroz trošarinu. Međutim, ja sad kažem ako nema na cigareta, a neće bit više cijene na markici nije bilo ni na alkoholu na litri konjaka nije bila cijena a markica postoji. Markica je samo znak da je roba u sustavu trošarine, da je plaćena trošarina, da je država ubrala svoju trošarinu za tu bocu pića ili kutiju cigareta. Ona koja nema markicu zna se da je švercana i naravno da je u interesu države da nema šverca. Vi kažete bit će ga još više sad kad poskupe cigarete zbog povećanja trošarine kao što će poskupljivati sa godinama ulaskom u EU. Ali zato imamo upravo ono o čemu sam malo prije govorio ljude koji rade u Carinskoj upravi, koji sad ostaju bez posla. Pa stavimo ih u poziciju da to kontroliraju, pa ja subotom ne mogu proći tržnicom svojom da mi ih 10 ne zaustavi cigarete, cigarete, cigarete. Sve su bez markice. Ja nemam ovlasti to kontrolirati, a ti koji su sada višak u Carinskoj upravi imat će ovlasti, treba im dat te ovlasti i trebaju to upravo raditi. Dakle, ne smije biti šverca, odnosno šverc se treba suzbijati. Pa jedino ako država želi stimulirati, a ja mislim da ne treba stimulirati. Ja mislim da se i vi slažete da ne trebaju šverc?
Završno pet minuta u ime kluba HDZ-a Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče. Pa drago mi je da je u konačnici klub SDP-a raspravio. Sad je kristalno jasno u čemu je razlika ono kako mi u HDZ-u gledamo i kako SDP gleda na ovo. Prvo, tragično je da najjači klub vladajuće koalicije ne zna tehniku izračuna trošarina i možda bi bilo dobro da je zamjenik ministra to pojasnio, jer onda gospodin Jelušić to ne bi govorio u ime kluba ovo što je govorio jer bi naprosto znao da maloprodajna cijena itekako utječe na visinu trošarina. Samo malo! Jer jedan dio trošarina je fiksan, a drugi je varijabilan, osnovica vam je maloprodajna cijena. Prema tome, sukus cijele vaše rasprave pada u vodu i jasno pokazuje hrvatskoj javnosti hoćete li vi dignuti ruku za nešto što ne znate što je. I to je sukus cijele priče. Vi ste to danas ovdje u ime kluba rekli. Možete pogledati fonograme, pa ćete … [[Govornik se ne razumije.]] To je jedna stvar. Druga stvar, po ne znam koji put ste ne direktno, ali indirektno priznali da vas ne boli briga koliki će biti porez jer njega ne plaća ovaj, onaj. Njega u konačnici plaćaju hrvatski građani, pa u tome i je najveći problem. Vi ste to rekli ovdje. Međutim, ono što je ostalo visit u zraku nakon ove rasprave dvije su činjenice. Jedna da dinamika rasta trošarina naprosto poznata. Ona je u onom trenutku kada su se završili pregovori znamo koliko u kojem momentu ta trošarina treba biti. Međutim, ono što svi izbjegavaju govoriti kolegica Dalić i ja smo nešto rekli o tome netko se prošle godine zaigrao sa markicama da bi prikazao kako je učinio veliki red na tržištu duhanskih proizvoda, kako nema više sive ekonomije, pobrao 300, 400 milijuna. I gledajte, ali proračun je jedna vrlo čudna biljka. U nju dotiče onoliko koliko može. Prva četiri mjeseca od duhana nema love. A gdje je lova? Popala maca u 12 mjesecu prošle godine. I sad ste konačno došli na istinu od koje ne možete pobjeći. I vi sad mijenjate cijeli zakon, rušite sustav zbog toga što ste pogriješili u 12 ili 11 mjesecu prošle godine, rušite cijeli sustav. I niste svjesni što sad radite s ovom retroaktivnom naplatom trošarina, niste svjesni sa markicama bez cijene, da otvarate ono što je nekada bilo na područjima bivše države koja se na svu sreću raspala, a to vam je u eri velike inflacije imali ste tzv. materijalno i financijsko zaduženje. I vi kad ste dužili materijalno jedan proizvod, inflacija, cijena je rasla vi ste ga eliminirali kao da ste ga prodali, kasnije ste ga prodali i po većoj cijeni, to inkasirali. To će vam se događat sad sa cigaretama, da ne govorim da ćete dobit na desetine, na stotine, na tisuće novih obveznika. Jer vama svatko tko prodaje počevši od kioska Tiska, preko trgovine praktički postaje trošarinski obveznik u trenutku pomicanja trošarine a nas to čeka sljedećih 4 godine praktički barem jedanput godišnje. I zašto ne prihvatite ovaj prijedlog koji smo vam rekli, dajte trošarine dižite jedanput mjesečno i nitko ne može napravit tolike zalihe da bi prevario državu, nitko ne može napravit. I na kraju krajeva to će vam reći 99% ljudi u carini koji se bave tim poslom da tako treba napraviti. Ali kažem, to je tako kao što je. Međutim, osnovno načelo svih poreznih zakona da moraju biti jasni, jednostavni i takvi zakoni nude potpunu efikasnost i smanjuju poreznu eroziju. Svaka retroaktivnost kolegice i kolege, svakog onoga tko želi doći investirat u Hrvatsku tjera iz Hrvatske. Mi smo prošle godine donijeli Zakon o retroaktivnoj naplati poreza na kapitalnu dobit. Sad radimo to sa naplatom trošarina. To naprosto upućuje na jednu pravnu nesigurnost, a mislim da ovo što će u konačnici se ubrati možda sad sa ovim popisom će se u nekakvim budućim vremenima daleko više izgubit. Ponavljam, nemojte zaboraviti da u susjedstvu imamo zemlju gdje je jedan cigareta, kutija cigareta jeftinija 10 kuna. Dakle, na šteki je to 100 kuna. Ako je prenešete, odbijete troškove, prodate nešto jeftinije to vam je 50,60 kuna po šteki zarade. I to je opasnost. A budite uvjereni ono što sam rekao ponovit ću još jedanputa, svaki uvoznik, svaki proizvođač itekako zna povećanje jedne ili dvije kune u Hrvatskoj a da se to istovremeno ne donosi u okruženju koliko se povećava promet na sivom tržištu. Oni to naprosto znaju. I nemojmo se zavaravati, mislim da radimo nešto što nije dobro, imamo sustav koji dobro funkcionira. Dogodila se pogreška, Carinska uprava naprosto sa podjelom markica može to spriječiti u budućnosti bez problema i u konačnici kao što će se dogoditi sad primjenom Zakona o porezu na dodanu vrijednost da ćemo ubrati u prvom mjesecu 800, 900 milijuna kuna manje. Mi nećemo ostati bez njih, ali ćemo u kalendarskoj godini ostati bez njih zato što će naplata naprosto kasniti mjesec, dva dana. Prema tome, to bi se dogodilo i ovdje i zato kolegice i kolege klub HDZ-a naprosto ne može podržati ovako nešto. Hvala lijepo.
Ivo Jelušić, replika.
Neću se osvrtati kolega Šuker na to što vi obično volite kvalificirati to je u vašem stilu što tko zna, što tko ne zna. Ali ja ću reći da znam sljedeće i ponovit ću, državu ne interesira koliko će zaraditi proizvođač ili uvoznici cigareta ili veleprodaja ili maloprodaja. Ali je interesira kolika je trošarina i PDV i da to ubere. A kako će to država znati? Tako što markica označava da je trošarina prisutna na tom proizvodu, na tim cigaretama, a PDV na fiskalnom računu. Jedino država će tako kontrolirati te svoje prihode, kroz fiskalni račun da li je plaćen PDV, a kroz naljepnice, kroz markicu je li obračunata trošarina onolika kolika ona je. I ona će se naravno mijenjati. Govorite, i to je ono što državu interesira, ako proizvođač poveća svoju proizvođačku cijenu poveća se i maloprodajna cijena, ali to ne znači da država, ljudi misle da je država time nešto dobila. Ne, nije država tim ništa dobila jer je proizvođač dobio. Prema tome, proizvođač može doplatiti svoju cijenu. Naravno, to je stvar njegove poslovne politike hoće li sada jedna tvornica svoje cijene cigareta duplo povećati ili ne. Ako im može proći na tržištu zašto ne? Ali to nema razloga da ta upravo cijena onda postoji na markici jer kada bi bila na markici cijena trošarine, e onda bi to imalo smisla jer onda znači da je to prihod države. A ovo ostalo nije prihod države, prema tome država ne mora stavljati taj iznos ali da markica mora postojati, da, jer ona je znak da roba nije švercana. Što se tiče toga tko to u konačnici plaća itd., da nas ne brinu građani. Mislim da je to jedna ovako dobra demagogija. Svi se slažemo oko toga da se na određene proizvode kao što su alkohol i cigarete mora biti taj dodatni namet, ta trošarina. Europska unija je to točno utvrdila kolika je to minimalna cijena u Hrvatskoj, dakle 9,6 kuna od 1.07., 11,5 kuna od 1.07. To je minimum kojeg Hrvatska mora uvesti trošarine po kutiji cigareta htjeli mi to ili ne. Zašto je takva politika u Hrvatskoj i EU? Valjda se i oko toga slažemo i znamo da se naprosto dodatnim oporezivanjem, dodatnim nametom na alkohol i cigarete želi dakle destimulirati potrošnju tih proizvoda, a ta sredstva u proračunu upotrijebiti za nešto pametnije.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Jelušić meni je drago da ste vi još jedanput potvrdili da ne razumijete obračun trošarina i da imate fiksni i varijabilni dio, i što je osnovica za varijabilni dio. Prema tome, nemojte govoriti da je to nebitno da država će ubrati to. Itekako je bitno. Ako ovaj povisi maloprodajnu cijenu povećava se i onaj varijabilni dio. Prema tome, to su činjenice. Ali, vrlo malo ljudi u Hrvatskoj zna taj način obračuna i prema tome ne treba zamarati kolege s ovim. Ali bitan je sustav. A kolega Jelušiću gledajte kad vi govorite da je nebitno tko će platiti, itekako je bitno. Pogledajte sad što se dogodilo s električnom energijom. Kako se može dogoditi da Vlada nabavlja električnu energiju od nekog trećeg, a HEP nije mogao konkurirati. Istovremeno mu je Vlada naredila da digne cijene 20%. Ali, gledajte u konačnici su to opet platili hrvatski građani. Ali ja kažem, ponavljam još jedanput, meni je drago da je bila rasprava ova u ime kluba SDP-a, prvo zato što su i hrvatski poduzetnici i građani vidjeli zorno kako vi razmišljate o pravnoj sigurnosti u RH, svaka retroaktivnost dovodi do pravne nesigurnosti. Jer ako vi to napravite dva puta u manje od godinu dana onda vi jasno upućujete na pravnu poreznu nesigurnost u RH jer onaj tko plaća porez u RH naprosto ne zna da li će mu netko opet uvesti nekakve retroaktivne obveze. Dakle, u tome je problem. A imamo sustav koji dobro funkcionira, koji ima iskustva. I nije mi jasno stvarno kom je palo na pamet ova ideja zbog 10, 15 milijuna da sruši, ovo čak nije ubit bika zbog šnicla, ovo je ubit bika pa zbog zalogajčića ili zbog uha kak veli kolega … [[Govornik se ne razumije.]]
Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Šuker i meni je drago da su kolege sa lijeve strane se uključili u ovu raspravu i žao mi je što prošli tjedan kad se raspravljalo i o onim zakonima koji su iz moje ajmo reći uže, koji su moje uže područje, to je zdravstveno osiguranje, i bilo je dosta pitanja, a nije bilo niti riječi sa druge strane. To mi je žao. Ali jednu stvar koju sam primijetio, vi ste spomenuli da retroaktivnost nije dobra i mislim da ste tu jasno to elaborirali. Ali, mi nije jasna i neka ajmo reći žurba. Zašto se žurilo sa PDV-om, povećanjem PDV-a a nisam dobio odgovor od kolege Jelušića kojem sam to postavio, zašto se žurilo sa povećanjem PDV-a na kruh i mlijeko? Ja znam da će sad svi reći evo opet će ovaj o mlijeku. Pa to poznam područje naravno jer su naši mljekari, stočari na najnižim mogućim granama koje su se mogle dogoditi. Ali mogu ja i o carini, mogu i o carini jer ovaj zakon se izravno tiče carinika. Carinika koji imaju velike poteškoće, koji se izmještaju na udaljena mjesta i moraju putovati, a kod mene se konkretno osniva ajmo reći Carinski ured u Koprivnici i sada prijeti opasnost da će nekih možda 20-ak carinika doći iz Koprivnice. Kao da mi ne znamo raditi. Pa mi imamo kvalitetne, sposobne carinske službenice i službenike koji znaju raditi svoj posao i koji su se dokazali. I u tom dijelu želim spomenuti i to na ovom mjestu. Hvala lijepo.
Kolega Šuker nije govorio ni o carinicima, ni o PDV-u na mlijeko, a vi ste repliku digli na njegovo osnovno izlaganje. I uporno čitav dan danas u replikama, govorimo nešto što nije bilo u osnovnim izlaganjima. Kolega Šuker odgovor na repliku.
Da gospođo potpredsjednice. Kolega MIlinković ovako na jedan svoj osebujan način se ustvari dotakao ključnog problema, a to je ono što je klub SDP-a govorio a to je da u konačnici je to neutralno jer to neće platiti ni poduzeće. U konačnici će to platiti hrvatski građani. Dakle to je ključna poruka cijele ove priče, to je neutralno ali u konačnici će to platiti hrvatski građani kao što su platili u konačnici i struju, kao što su u konačnici platili i plin, pa kao što su na kraju u konačnici platili i povećanje PDV-a 25% jer ova igra sa carinom ponavljam dogodilo se to što se dogodilo prošle godine. nije zbog toga trebalo rušiti sustav jer mi sada definitivno s ovim rušimo osnovno načelo plaćanja trošarina. Dakle točno se zna po starom zakonu kada je nastajala trošarinska obveza i tko to plaća. Vi sada nakon što je roba izišla iz trošarinskog skladišta mjesec, dva, tri nije bitno koliko će biti netko će se odlučiti povisiti trošarine e sada taj treba popisati tu robu na nju obračunati trošarine itd. ali to onda više nije načelo osnovno kada nastupa trošarinska obveza. Vi ste imali do sada desetak ili petnaestak obveznika trošarina za duhanske proizvode, ne znam koliko ste imali obveznika za energente, a sada ćete ih imati na tisuće. I niste ni svjesni što se ponavlja. Ali kolega MIlinković nije bitno to plaćaju hrvatski građani, to je poruka SDP-a.
Uvijek građani plaćaju jer nema tko drugi platiti. Svaku državu financiraju njezini građani. 5 minuta u ime kluba HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče ministra sa kolegama, kolegice i kolege zastupnici. Da, točno je da kako reče gospodin Šuker da ponovim njegovu zadnju rečenicu sve plaćaju hrvatski građani. Plaćaju legalizaciju, plaćaju skuplju struju, plaćaju skuplji plin, sve su to produkti, proizvodi ove Vlade koja evo s obzirom na povećanu cijenu struje i HEP kupuje 460 vozila novih za svoje potrebe. Jasno je da se ovca može šišati nekoliko puta, više puta, a samo se jedanput može zaklati, a onda više nema ni šišanja. E sada, kada će se dogoditi ova radnja o kojoj sam govorio u infinitivu, dakle kada će se to dogoditi to možda i nije teško pretpostaviti. Duhanska industrija, trošarine, porez govori o tome da ova država u svom proračunu ima stavku u kojoj potpomaže duhansku industriju odnosno proizvodnju duhana sa 62 milijuna kuna. Dakle hrvatski građani iz svoji poreznih obveza plaćaju ili potpomažu, podupiru proizvodnju duhana sa 62 milijuna kuna. Istovremeno za razvoj svinjogojstva kako reče MIlinković on je mlijeku govorio, dakle potpore su 31 milijuna kuna. Dvostruko manje. E sada ovim trošarinama koje se uvode prema rasporedu i kalendaru gospodina Jelušića doći će do povećanja cijene cigareta. Jel tako to se svi slažemo. Usporedimo cijenu cigareta u Europi i njihove plaće sa cijenom cigareta u Hrvatskoj i naše plaće pa ćemo vidjeti da postoji veliki nerazmjer. Da su plaće u Europi prosječna plaća u Europi nekoliko puta veća, a cijena cigareta se približava cijenama u Europi. Kažete da je to zato da se smanji ili da se umanji efekt pušenja, smanje broj pušača ili se smanji broj cigareta koje se popuše itd. pa što onda potporama podupire država sa 62 milijuna kuna proizvodnju duhana? Što onda građani Hrvatske iz svojih džepova podupiru potpore daju za proizvodnju duhana, ako je intencija namjera države smanjiti broj pušača, smanjiti broj popušenih cigareta i kutija cigareta. I još nešto, ovo što govorite o carini i carinarnici ja sam pokazao da je cijena cigareta u susjednoj Republici 35% manja do 40% manja negoli u Hrvatskoj i mislite li vi da se može postaviti zid na tisuću 100km granice sa BiH na svakih 10m po jedan carinik da bi otvorio svaki gepek i zavirio pod svaki sic da bi vidio koliko će se prenijeti cigareta ili ne prenijeti cigareta. Nema te carine ni te policije koja može zatvoriti tako čvrsto hermetički granicu kako se ne bi prenijela šteka cigareta. Osim toga i dan danas a pravilo nije izmijenjeno piše da imate pravo kao jedna osoba prenijeti šteku cigareta. Pa onda moji susjedi, bio osobno, mogu preći 20 puta granicu dnevno i prenijeti po šteku cigareta i ima 20 šteka puta 80 kuna zaradio sam 1600 kuna, dnevno mogu zaraditi i mogu pušiti godinu dana bez problema. Zbog toga i klub HDSSB-a neće o ovakvom zakonu koji uz to ima i posljedice i po ukupan sustav naplate trošarina i obračun trošarina neće biti za. Hvala vam lijepo.
I Ivo Jelušić replika.
Kolega Grubišić naravno da vi namjerno ili nenamjerno izvrćete činjenice pa kažete ako je štetno pušenje zašto država stimulira proizvodnju duhana odnosno zašto daje određene subvencije. Pa proizvodnja duhana je gospodarska djelatnost i treba i država treba u granicama dakle dozvoljenog kao što to, a da ne zadire u utakmicu tržišnog natjecanja. Dakle, koliko je to god pravilima Europske unije dozvoljeno poticati svoju gospodarsku djelatnost koja proizvodi duhan, kao što to i drugi čine. Zašto, da bi bila jednako konkurentna kao što je to proizvodnja i drugih da naša proizvodnja ... [[Govornik se ne razumije.]] Jer je to proizvodnja, jer je to gospodarstvo kao i proizvodnja alkohola, isto gospodarstvo, tu ljudi rade, primaju plaće, stvaraju prihode. Ali s druge strane ako je konačni proizvod toga nešto što je štetno naravno da to država na drugi način treba rješavati. Prema tome daje država poticaj i za šljivu iako se od nje pravi rakija. Šta bi sada trebalo ne davati poticaj za šljive od kojih će se proizvoditi rakija. Treba, zašto što je to gospodarska djelatnost i mi moramo učiniti da naši proizvođači bilo koje robe i usluge budu konkurentni na europskom tržištu u koje 1. 7. ulazimo.
Odgovor na repliku Boro Grubišić. Molim vas kolegice i kolege sjednice u klupe.
Kolega Jelušić, potpore za svinjogojstvo su 31 milijun kuna godišnje, za duhansku, dakle, potpore za proizvodnju duhana su 62 milijuna kuna godišnje, dvostruko više. Je li nama zanimljivija i potrebnija proizvodnja duhana ili pak svinjogojstvo. A valjda i nije svinjogojstvo zanimljivo jer uvoznice koje se daju za uvoz mesa u Hrvatsku su dane samo nekome i informirati ću vas i osobno u kojim količinama se uvozi meso u Hrvatsku i tko od toga ima koristi i proviziju. A to o tome neki drugi puta. A što se tiče samog tumačenja da svi potiču proizvodnju duhana onda ne možete reći da je interes države da ne prodaje duhan. Točno je, ona podupire to, povećava trošarine, dakle, nastoji ugrabiti, nastoji ostvariti što veću dobit i dohodak upravo od proizvodnje i prodaje duhana. A ovome se prijetvorno, da ne kažem licemjerno pravimo, eto smanjiti ćemo pušenje, smanjiti ćemo broj pušaća ili broj cigareta koje se popuše. Dakle, ne drži vodu vaša teorija.
Završno. Zamjenik ministra financija Boris Lalovac. Izvolite zamjeniče.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici. Zahvaljujem na vašoj raspravi, danas smo vidjeli kroz različite klubove različita mišljenja i poglede na jedan sustav, trošarinski sustav kod određenoga proizvoda. I svakako je zapravo i zanimljivo vidjeti u kojem dijelu se ovaj dio može i poboljšati. Ono što je svakako ovdje bilo riječi o ovom dijelu kada se dižu određene trošarine da dolazi i do uvijek i do određenog dijela šverca. To je jedan problem koji je zapravo ajmo reći prisutan uvijek otkada je, otkada je ajmo reći i države. Problem ajmo reći susjedne države koja ima da jačamo granice. Moram samo reći da je carinska uprava koju se ovdje prozivalo da nije radila i da ne radi da je samo u prvih 5 mjeseci uspjela sa svojim aktivnosti zaplijeniti preko 7,5 tona sitnoga duhana i preko milijun i 800 tisuća komada cigareta. Tako da carinska uprava odgovorno radi svoj posao kao što je radila i prije, raditi će ga i u budućnosti tako da će suzbijanje, ajmo reći toga dijela sive ekonomije bez obzira kakav dio bio trošarinski, bio sustav uvijek će biti prisutno. I u tom dijelu ajmo reći je ključni efekt, ajmo reći i poboljšanja i te određene i naplate a i uvođenja reda na tržište. Evo još jednom zahvaljujem na vašim različitim mišljenjima a vidjeti ćemo kakva će biti primjena zakona u budućnosti. Hvala.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Poštovane kolegice time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu po ovom Prijedlogu, Konačnom prijedlogu Zakona. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti za to. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trošarinama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 412. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagatelja poštovanog zamjenika ministra Borisa Lalovca da se očituje o amandmanu Odbora za zakonodavstvo.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ne prihvaća se jer se iz članka jasno upućuje na koji se zakon odnosi.
Jasno, povlačim.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Hvala lijepa poštovani zamjeniče ministra. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 glasova za, 40 glasova protiv i 2 suzdržana glasa, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trošarinama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj, zajedno sa prihvaćenim amandmanom. A sada ćemo nastaviti sa radom. Na redu je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 413 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona primili ste u pretince. U skladu s člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave u skladu s člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona provela su radna tijela Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Je li tu predstavnik Vlade? Ispričavam se. Sad će doći, valjda ima ljudskih potreba kao i svaki čovjek. Poštovani zamjeniče ministra, poštovani Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pred vama se nalazi Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi koji je stupio na snagu 1. listopada 2012. godine, isti je izmijenjen 21. prosinca 2012. godine uredbom kojom su privremeno riješena sporna pitanja koja su se javila u provedbi zakona. Ovim prijedlogom zakona stavlja se uredba van snage te se dodatno provodi i potpuno usklađenje sa odredbama Direktive 2011/7 EU o borbi protiv zakašnjelih plaćanja u poslovnim transakcijama. Također su provedena potpuna usklađenja i dopunjenja odredbi zakona glede kojih je u praksi uočeno da postoji dvojba. Ukratko ću samo reći, ono što je zapravo uredbom kada smo izmijenili 2012. godine u prosincu, ukratko ću samo reći što je tom uredbom zapravo bilo izmijenjeno i koje zapravo najveće izmjene ovoga zakona zapravo se odnose na tu uredbu koja je u ovom visokom domu i potvrđena je da se propisuje mogućnost određivanja privremene mjere zastajanja sa postupcima ovrhe i osiguranja i prije otvaranja postupka predstečajne nagodbe kako bi se spriječila šteta koja može nastati protokom vremena od prijave do otvaranja postupka. Ovdje je ono bilo bitno da se skida blokada i prije nego što se otvori predstečajne nagodbe. Ovim zakonom je to omogućeno kako ne bi nastala nepopravljiva šteta za to poduzeće, dok se ne čeka samo taj postupak otvaranja predstečajne nagodbe. Zatim je provedeno usklađivanje s međunarodnim revizorskim standardima te radi pojednostavljenja postupka i smanjenja troškova dužnik mora podnijeti manji broj revidiranih izvještaja. Ovdje smo također sa revizorskom komorom uskladili koja revizorska izvješća se trebaju dostavljati tako da se i tu na taj način pojednostavilo. Zatim radi izbjegavanja zloupotrebe zaštite javnog poretka postupak predstečajne nagodbe ne može se pokrenuti niti voditi ako je u tijeku postupak za utvrđivanje zloupotrebe prava iz porezno dužničkog odnosa u upravnom postupku. Ovdje su vjerovnici koji se smatraju da bi zbog toga mogle trpiti štetu, mogli na vrijeme prekinuti podnijeti prijedlog za otvaranje predstečajnog postupka. Također se u ovom dijelu štiti vjerovnike. Parnični, ovršni i upravni postupci prekidaju se na prijedlog dužnika, a ne mogu se ni pokrenuti ako tražbina nije prijavljena u postupak predstečajne nagodbe osim postupaka osiguranja u kaznenom postupku i postupka utvrđivanja zloupotrebe prava u upravnom postupku. Tako su ovdje svi vjerovnici dovode se u jednak položaj. Također se rokovi plaćanja između poduzetnika ograničavaju na 60 dana, znači iznimno strane i dalje mogu imati ugovaranje do 360 dana, ali pod iznimnim okolnostima. I rokovi između poduzetnika i osoba javnog prava je 30 dana, iznimno 60 kada je to opravdano posebnim okolnostima. Također ono što je zapravo ajmo reći novina u ovom dijelu izmjena zakona, a nije bilo zapravo i u uredbi su promijenjene odredbe o zakonskoj zateznoj kamati radi usklađivanja sa Direktivom 2011/7 EU. zakonska kamatna stopa za kašnjenje sa plaćanjem u poslovni transakcijama između poduzetnika i između poduzetnika i osoba javnog prava u kojem je osoba javnog prava dužnik novčane obveze jednaka je referentnoj stopi uvećanoj za 8 postotnih poena. Referentna stopa jednaka je prosječnoj kamatnoj stopi na stanje kredita odobrenih na razdoblje dulje od godine dna nefinancijskim trgovačkim društvima umanjena za 1 postotni poen. Time je provedeno potpuno usklađivanje sa direktivom i dobiveno pozitivno mišljenje od Europske komisije. Ovdje je bilo bitno da smo sa ovim načinom ćemo zapravo tu zateznu kamatnu stopu koja je danas vezana za … stopu koja zapravo ničemu ne služi, više administrativnog dijela prilagoditi stvarnim tržišnim kriterijima gdje će HNB zapravo, znači koliko će se računati prosječni odobreni krediti koji se odobravaju trgovačkim društvima na temelju toga će se zapravo izračunavati i smatramo da ovim dijelom u prvom dijelu će se i zatezna kamatna stopa s nekih 15% smanjiti na 12 jer u ovim cjelokupnim procesima je vidljivo da su te zatezne stope jako u konačnici opterećivale privredu i opterećivale su u konačnici cjelokupni sustav naplate. Također je dodano za nadzor trgovačkih društava i pravnih osoba s javnim ovlastima kojima se uređuje financijski nadzor Ministarstva financija provodi financijski nadzor poslovanja subjekata, pravnih osoba s javnim ovlastima trgovačkih društava koje se nalaze na popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa i trgovačkih društava u većinskom vlasništvu ili suvlasništvu države. Ja bih kratko vam rekao i kakvi su bili primjena ovog zakona što smo rekli da je krenuo 1.10. sa stanjem 24.6., da vam pokažemo odmah prve efekte ovoga zakona. Znači zaprimljeno je preko 4474 prijedloga za pokretanje predstečajne nagodbe gdje je prijavljeno 43,4 milijarde kuna obveza i u tim poduzećima je radilo 37000 i 7 radnika koji su zaposleni, znači u tim poduzećima koji su se javili u predstečajnu nagodbu. Znači, 37000 radnika i preko 43,4 milijarde kuna prijavljeno za restrukturiranje otkad je ovaj, znači zakon na snazi. Prema strukturi da vidimo u kakvoj nam se nalazi struktura hajmo reći privrede, odnosno poduzeća koja jesu hajmo reći u poteškoćama koje pokušavaju kroz ovu predstečajnu nagodbu se restrukturirati ukazuje da se najviše su se javila zapravo sa prijavljenim obvezama građevinska poduzeća iz građevinske djelatnosti u kojima je zaposleno preko 7000 radnika, a i ukupno su oni prijavili obveze 10 i pol milijardi kuna. Zatim slijedi prerađivačka industrija koja je zapravo se u ovim predstečajnim nagodbama prijavila 9 milijardi kuna prijavljenih obveza, a imaju čak 15172 radnika kod tih 576 poduzetnika. Poduzeća iz područja trgovine su prijavila 5,5 milijardi kuna obveza, dok su hotelska poduzeća prijavila 5 milijardi kuna obveza i u njima radi 2 i pol tisuće radnika. Od prijavljenih 43,4 milijarde kuna u postupku predstečajne nagodbe, znači do danas, znači sa 24.6. prije dva, tri dana 8,2 milijarde kuna je restrukturirano, znači restrukturirano na taj način da je ili prihvaćen plan pa onda čeka još sada sklopljenu nagodbu ili je sklopljena nagodba, znači pred sudom. Znači, prvo se prihvaća plan. Kada se svi vjerovnici dogovore onda zapravo imamo i sudsku potvrdu. Znači, od ovih 43,4 koji su trenutno prijavljeni, znači 8,2 milijarde su riješene, restrukturirane odnosi se na 443 poduzetnika u kojem je zaposleno 8150 radnika. Znači, za 8150 radnika kroz ova poduzeća svaki naredni sljedeći mjesec se moraju isplaćivati, znači bruto plaće, uspostavljeni normalni novčani tokovi, restrukturirani su dugovi i oni zapravo mogu sada ponovo potencirati stvaranje gospodarske aktivnosti. Jer one dok su zapravo bile u problemima na žalost nisu mogle poticati gospodarske aktivnosti i u tome se najvećem dijelu i vidi nemogućnost ostvarivanja gospodarske aktivnosti onako kao što je zapravo Vlada i predvidjela. U procesu pregovora za restrukturiranje je zapravo 28,6 milijardi kuna odnosi se na još 1250 poduzetnika kod kojih radi 22296 radnika. Znači, oni su još u procesu gdje se treba plan usvojiti, gdje se zapravo dogovara sa vjerovnicima na koji način će to restrukturiranje izgledati. Odbačeni prijedlozi su kod 2634 poduzetnika sa prijavljenim iznosom od 7 milijardi kuna. Znači oni su, nisu zadovoljili kriterije. Uglavnom se radilo da uopće nisu dostavljali dokumentaciju u ugovorenome roku i oni će se zapravo morati restrukturirati kroz stečaj. Znači, ukoliko se kroz ovu predstečajnu nagodbu ne zadovolje svi kriteriji za poduzeća će zapravo, će svoja restrukturiranja u tom dijelu gdje zapravo, nema više u tom dijelu stečaja, sa preustrojem će se riješiti svoje obveze kroz stečajni postupak dok je kod 147 poduzetnika sa prijavljenim 1,6 milijardi kuna obveza postupak obustavljen zbog zloupotrebe prava. Znači, gdje se zapravo utvrdilo da postoji onaj dio izvlačenja određenog dijela imovine zapravo Porezna uprava odnosno ostali vjerovnici su zapravo prijavili moguću zloupotrebu prava i onda se ne ide u restrukturiranje toga poduzeća dok se ne utvrdi da tu je bilo, odnosno nije bilo zloupotrebe prava. Ono što je ovdje bitno reći je da je prije primjenom ovog zakona, da vam pokažem puni efekt primjene ovoga zakona i još jednom da vam svima zahvalim što ste ga ovdje i podržali u ovome Visokom domu. I tako ja se nadam da ćete podržati isto kao što ste i uredbu podržali, također i ovaj dio izmjena zakona. Nelikvidnost, odnosno neizvršene obveze su bile 30.9.2012. godine 44,6 milijardi kuna i 63000 zaposlenih radilo je blokiranim poduzećima. Iskreno, nije mi jasno kako su mogli raditi u tim kada su bili blokirani toliko dana, kako su mogli imati isplatu plaća. Najvjerojatnije su putem drugih mehanizama isplaćivane plaće što znači da je tu sigurno bilo određenih neregularnosti. Međutim, vidite na 31.5. neizvršene obveze za plaćanje su sada 36,7 milijardi kuna i zaposlenih u takvim blokiranim još uvijek poduzećima je oko 48000 radnika, što znači da od primjene zakona neizvršene osnove za plaćanje su smanjene za 7,9 milijardi kuna ili za 18%. Znači, od 10 mjeseca do danas dok je 15000 manje radnika radi u tim blokiranim poduzećima. Znači, glavna intencija ovoga zakona je bilo restrukturiranje mimo suda, znači kroz upravni postupak. Na sebe je veliku odgovornost preuzimalo Ministarstvo financija koji zajedno sa Financijskom agencijom gdje smo cjelokupni tim formirali da se kroz Financijsku agenciju zapravo ti upravni postupci i vode, da možemo kontrolirati taj cjelokupni postupak koji smo rekli da traje 120 dana. I prvi efekti ovih kompanija koji su restrukturirani se vide. Znate da je probleme koje je imala i naša velika građevinska kompanija Konstruktor da je ona uspješno završena kroz predstečajnu nagodbu, da je na taj način konsolidirana. Znate i za Varteks koji je također bio u predstečajnoj nagodbi, da je konsolidiran sa ovim zakonom. Isto tako o Dalekovodu kada govorimo na primjer o drvnoj industriji Spačva, kada govorimo o nekim transportnim poduzećima od auto transportnog poduzeća u Vukovaru, Karlovcu i nekim transportnim poduzećima, da je ovaj zakon dao određenu mogućnost, znači po prvi puta ne da država stalno restrukturira u tome dijelu gdje država treba otplaćivati najveći teret restrukturiranja snositi država, nego će u ovome dijelu uključilo aktivno i banke gdje su kroz određene otpise zateznih kamata ili kroz reprograme dugova u velikim slučajevima bilo da su i banke zapravo veliki dio i glavnice morali otpisivati na taj način da su na taj način da se zapravo to poduzeće kada se restrukturira ono ponovo za dva ili nekoliko mjeseci ne nestane u probleme. Jer ovaj način restrukturiranja treba tim poduzećima osigurati minimalno nekoliko godina, jer ne možete staviti jedan dugačak period, ali sigurno dvije, tri godine nekog stabilnog poslovanja prema izračunima njihovih novčanih tokova da mogu uredno izvršavati svoje obveze ne samo prema bankama kao što je na žalost bio slučaj kod ovih poduzeća jer oni su imali najjača hipotekarna prava, nego i prema državi u izvršavanju obveza, a također i izvršavanju obveza zapravo prema dobavljačima. Ono što je također ovdje bitno reći da veliki konsenzus iako je u početku postojala jedna ajmo reći nesigurnost gdje su govorili da postoji određena i pravna nesigurnost za ovaj zakon, da je bez obzira na to pokazao svoje prve efekte. I kada u razgovorima i sa kolegama iz Europske komisije i kolegama iz drugih ministarstava iz drugih zemalja vidimo da i oni imaju također slične probleme pogotovo u ovom dijelu građevinskog sektora gdje imate jako veliki dio zamrznute imovine, gdje su banke imale veliki dio hipoteka na toj imovini, gdje nisu htjeli revalorizirati tu imovinu ovim postupkom se zapravo oslobađa određeni dio ajmo reći obveza kako bi se u budućnosti to poduzeće moglo izvršavati svoje obveze. Bitna je ovdje suradnja bila i HNB-a vezano također i za rezervacije ovih plasmana. Tako da je široki kontekst, ajmo reći interesi su bili široki je krug interesa bio i od poslodavaca HUP-a, Hrvatske udruge banaka, HNB-a. Znači sa svima je trebalo dogovoriti ovaj model. I mislim da smo i ove neke promjene koje su se dogodile u ovome zakonu ajmo reći on živi, svakako su dobrodošle. Ovo što je dalje bitno i na čemu trebamo raditi osim ovoga zakona je niska kapitaliziranost poduzeća gdje smo ovdje rekli da ćemo tim pretvaranjem iz obveza u kapital poboljšati kapitalnu bazu. Nama ovdje još fali equity fondova. I to smo i u nedavnoj raspravi kada sam bio sa ministrima financija u Europi gdje su također izrazili bojazan da ta poduzeća koja su restrukturirana trebaju dodatnu injekciju i dodatni kapital da bi ono sada što je restrukturirano moglo živjeti dalje i raditi svakako ovaj dio equity fondova i kapitalnih fondova koji će dati podršku ovako restrukturiranim poduzećima. Pa je bio jedan zanimljiv prijedlog također i ministra financija Njemačke koji je rekao da bi se za takve equity fondove možda mogli koristiti i EU fondovi kako bi ta mala poduzeća mogla dobiti onu živost jer i banke su s obzirom na još uvijek ajmo reći neriješenu krizu koja nije onakva kakva je bila 2008., 2009. godine ali još uvijek su bankarske aktivnosti ajmo reći zatvorene za financiranje privrede našli novi putevi. Mi to pokušavamo i kroz HBOR i kroz FGS-ove kao modele dati dodatni kapital da ovaj proces, cjelokupni proces predstečajnih nagodbi u konačnici zaživi i dobije svoj puni efekt. Znači, još jednom vama zahvaljujem jer vi ste kroz ovu ovdje raspravu u ovome Domu, Visokom domu, dali jedinstvenu podršku ovome zakonu i smatram da bi ta podrška i dalje trebala biti jer se radi ne o lijevim ili desnim kompanijama nego hrvatskim kompanijama koje su zapravo vrlo bitne za zapošljavanje i da ćemo naći i dalje zajednički jezik na ovako jednom važnom zakonu kao što je ovaj. Koji je pokazao za početak, iskreno i mi smo bili mali skeptični kako će to izaći, da pokazuje jedne dobre početne dobre rezultate. Nema nikakve euforije, ako ga treba dorađivati tu smo da ga dorađujemo, da ga mijenjamo ali sve da pomognemo hrvatskim kompanijama da i dalje zapošljavaju. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra financija. Da li predstavnici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub SDP-a i poštovana zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani zamjeniče ministra s kolegicom, poštovane kolegice i kolege. Podsjetit ću vas na početku da je ovaj zakon usvojen uz veliku podršku svih zastupnika Hrvatskog sabora, dakle gotovo konsenzusom, jer je prepoznat kao zakon koji je bio zaista potreban u uvjetima one eskalirajuće nelikvidnosti jer je prepoznat kao efikasan alat koji insolventnim gospodarskim subjektima naprosto daje drugu šansu, drugu priliku, daje mogućnost da ponovno pokrenu održivu poslovnu aktivnost i sačuvaju postojeću razinu zaposlenosti. Podaci koje je uvodno iznio zamjenik ministra gospodin Lalovac da je dosada u postupak predstečajne nagodbe ušlo oko 4,5 tisuće dužnika s preko 43 milijarde kuna različitih nepodmirenih obveza što onih poreznih što onih drugih vrsta s preko 37 tisuća zaposlenih zapravo potvrđuju da je ovaj zakon dobar instrument insolvencijskog prava ali i da postoji jedna snažna politička volja da se problem nelikvidnosti zaista riješi jer je to jedan od preduvjeta gospodarskog razvoja i oporavka. Naime, rješavanje problema neplaćanja bilo je jedno od predizbornih obećanja aktualne koalicijske Vlade, s tim da je taj problem označen doslovno kao prioritetan. Da podsjetim s istim smo problemom bili suočeni i u onoj koalicijskoj Vladi od 2000. do 2003. i taj smo problem uspješno riješili. Učinit ćemo to i ovaj puta iako je situacija danas neusporedivo teža i neusporedivo složenija. U trenutku donošenja ovog zakona a kao što znamo to je bio 1.10. prošle godine blokirane račune, podsjetit ću, imale su 74 tisuće poslovnih subjekata, a nepodmireni dugovi iznosili su 45 milijardi kuna, broj zaposlenih u tvrtkama koje su imale nepodmirene obveze iznosio je 63 tisuće. Tri četvrtine nelikvidnih poslovnih subjekata bilo je blokirano duže od godinu dana. Svaki treći subjekt bio je blokiran duže od 5 godina. Dakle, ti gospodarski subjekti su praktički bili mrtvi. No njihovi vlasnici otvarali su nove tvrtke, prvu, drugu, treću itd. Čim su dakle nagomilali dugove na jednoj otvarali su sljedeću tvrtku. Takvu praksu potvrđivao je podatak da je tog trenutka u Hrvatskoj bilo registrirano 290 tisuća poslovnih subjekata ali je tek manje od polovine ili da budem sasvim precizna svega 46% bilo živo, bilo je aktivno, odnosno poslovalo je. Tu nažalost nije kraj neslavnoj statistici. Dakle, svaki drugi aktivni poslovni subjekt nije imao nijednog zaposlenog radnika. Više od polovine prema tome hrvatskog gospodarskog odnosno poslovnog korpusa činili su fantomski subjekti i to je zapravo jedan zastrašujući podatak. Prvi korak u čišćenju nelikvidnosti napravljen je u proljeće prošle godine dakle poduzetnicima je omogućeno reguliranje poreznih dugova prema državi kroz reprogram na maksimalno 36 mjeseci. Drugi korak je ovaj Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, a treći korak onaj završni je Stečajni zakon. Ova tri zakona su komplementarna i čine jednu jedinstvenu zakonsku platformu za rješavanja problema neplaćanja i to od onih najblažih oblika pa do onih najtežih koji završavaju stečajem sa likvidacijom. Čuli smo od zamjenika ministra da su efekti primjene ovog zakona tu dakle na dan 31.5.nepodmireni dugovi iznose 36 milijardi kuna, smanjeni su preko 18% u odnosu na stanje u trenutku kada se donosio zakon. U izvorni tekst Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi već se jednom interveniralo i to uredbom Vlade kojom su privremeno riješeni neki nedostaci uočeni tijekom primjene samoga zakona. a razlozi za izmjene i dopune zakona o kojima danas raspravljamo zapravo bi se mogli podijeliti u dvije grupe. S jedne strane imamo daljnje pojednostavljenje i smanjenje troškova postupka za dužnika, te onemogućavanje zloupotrebe Zakona u smislu izbjegavanja plaćanja poreza, a druga grupa razloga je obveza usklađenja zakona s odredbama Direktive 211/7 EU parlamenta i vijeća koja se odnosi na suzbijanje kašnjenja s plaćanjima u poslovnim transakcijama. Konkretno riječ je o definiranju zateznih kamata kao kaznenih kamata kojima se prisiljava dužnika da pravodobno i potpuno ispunjava sve svoje obveze i to ne samo u interesu vjerovnika već upravo radi stvaranja financijske discipline ali i jednog građanskog i poslovnog morala koji nam toliko nedostaje, što naravno sve skupa ima velikog utjecaja na stanje nacionalnog gospodarstva. Upravo je unošenje spomenute direktive 2011/17 u tekst ovoga zakona razlog što se zakon donosi po hitnom postupku i što će stupiti na snagu 1.dana nakon objave u NN što i nije tako čest slučaj. Time se naprosto želi osigurati da zakon bude na snazi prije onog trenutka onog dana kada Hrvatska ulazi u EU. I dozvolite mi u nastavku samo one najinteresantnije odnosno najvažnije izmjene i dopune u ovom zakonskom prijedlogu. Dakle ugovorni rokovi plaćanja u poslovnim transakcijama među poduzetnicima ograničavaju se na 60 dana. Samo iznimno je dozvoljena mogućnost ugovaranja dužih rokova plaćanja s tim da to može biti najviše 360 dana i uz uvjet da je dužnik vjerovniku uručio odgovarajuće instrumente osiguranja plaćanja koji imaju učinak ovršne isprave. U slučaju kada poslovni partneri ne ugovaraju rokove plaćanja dužnik je dužan i bez poziva vjerovnika ispuniti svoju financijsku obavezu i to u roku od 30 dana. U poslovnim transakcijama između poduzetnika i osoba javnog prava u kojima je propisani rok plaćanja kraći odnosno iznosi samo 30-ak dana ovim zakonskim prijedlogom omogućava se izuzetno produženje tog roka na 60 dana. Dalje, ovaj zakonski prijedlog utvrđuje financijski nadzor nad trgovačkim društvima u većinskom vlasništvu RH ili jedinica lokalne odnosno regionalne samouprave, trgovačkim društvima od posebnog državnog interesa i pravnih osoba s javnim ovlastima. Cilj tog nadzora je racionalizacija poslovanja i štednja na svim razinama te jačanje financijske discipline. Dalje u cilju pojednostavljenja postupka predstečajne nagodbe i smanjenja troškova za dužnika izvršeno je usklađivanje s međunarodnim revizijskim standardima na način da dužnik više nije obvezan podnositi revizorsko izvješće u procijenjenoj vrijednosti društva dakle kada podnosi zahtjev za predstečajnu nagodbu. Naime, jedan od najčešćih razloga negativnog rješenja predmeta predstečajne nagodbe ili njegovog potpunog odbačaja je nedostatak nekih ključnih dokumenta. U 75% slučajeva taj nedostajući dokument je upravo revizorsko mišljenje za čiju je izradu potrebno nešto više vremena i naravno nešto više financijskih sredstava pogotovo kada je riječ o velikim poduzetnicima, a naravno nije lako pribaviti ta dodatna financijska sredstva kada je pravna osoba u teškoj situaciji i kada je prisiljena na sklapanje predstečajne nagodbe. Do od ukupno zaprimljenih 459 zahtjeva dužnika čije obveza prelaze 10 milijuna kuna pozitivno je do sada riješeno samo 43 predmeta, a od 3632 zahtjeva dužnika čiji su dugovi niži od 10 milijuna kuna pozitivno je riješeno 368 predmeta. Dakle iz ovih podataka vidimo da je pozitivno riješen tek svaki 10.predmet iako se zna da je najčešći razlog odbačaja ili negativnog rješenja upravo nepotpuna dokumentacija, a u tome ono već naprijed spomenuto revizorsko izvješće onda je jasno da je zaista bilo nužno olabaviti kriterije odnosno pojednostaviti proceduru i to se ovim izmjenama i dopunama i želi realizirati. I na kraju jedna od stvari koje donosi predloženi zakon, a koju pozdravljaju i bankari i financijska struka reći ću općenito je redefiniranje zakonske zatezne kamate. Do sada je u Hrvatskoj zakonska zatezna kamata bila definirana Zakonom o obveznim odnosima i to na način da se eskontna stopa HNB-a uvećavala za 8 odnosno za 5%-nih poena. Međutim, u uvodnom dijelu sam spomenula Europsku direktivu 2011/07 a ona govori o referentnim kamatnim stopama. A eskontna stopa Hrvatske narodne banke nikada zapravo nije bila klasična, referentna kamatna stopa kakva je primjerice za eurozonu referentna kamatna stopa Europske središnje banke. Osnovni razlog što u hrvatskoj financijskoj praksi do sada nismo imali jednu tu opće prihvaćenu referentnu kamatnu stopu je visoka eurizacija i slabo razvijeno domaće novčarsko tržište. Stoga se eto u ovom zakonskom prijedlogu predlaže da stopa zateznih kamata na dužničko vjerovničke odnose između trgovačkih društava kao i između trgovačkih društava i osoba javnog prava bude upravo referentna stopa uvećana za 8%-tnih poena s time da treba reći što je to referentna stopa. Dakle, referentna stopa definira se kao prosječna kamatna stopa na kredite odobrene trgovačkim društvima, na razdoblje duže od godinu dana umanjena za 1%-tni poen. Klub SDP-a podržati će donošenje ovih Izmjena i dopuna zato što vidimo da su već, da je već ovaj Zakon polučio dobre rezultate a sa ovim Izmjenama i dopunama vjerujemo da će ti rezultati biti još bolji. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na redu je Klub Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege, pa evo pred nama se nalaze Izmjene i dopune Zakona o financijskom poslovanju koje ustvari koliko ja razumijem se već nalaze u primjeni. Zato jer najveći dio ovih odredaba ustvari uredila je Vlada svojom uredbom donesenom u prosincu. S obzirom na činjenicu da se ustvari najveći dio ovih odredaba nalazi u primjeni onda u tom svjetlu mislim da valja analizirati i rezultate same predstečajne nagodbe ali i o tome nekoliko riječi kasnije. Prvo što sam željela primijetiti vezano uz Izmjene i dopune koje se nalaze pred nama jest da ovaj zakonski prijedlog ima 64 članka. Orginalni Zakon ima 93. To znači da ustvari ovaj Zakon koji se zove Izmjene i dopune je u suštini sasvim novi Zakon. Gotovo da i nema članka u orginalnom zakonu na koji se ovdje ne predlažu neke izmjene i dopune. Konkretno u dijelu zakona koji se odnosi na rokove plaćanja i podmirenje obaveza izmijenjeni su svi članci. Dakle, predložena je u potpunosti nova pravna norma vezano uz rokove plaćanja. Ono što je doduše zanimljivo sa predloženim člancima jest da se oni ponovno obrazlažu argumentom usklađivanja sa Europskom direktivom što je bio i argument kada se, kada je taj dio Zakona usvajan u kontekstu Zakona o predstečajnoj nagodbi. Ne znam koliko puta se onda obavlja to usklađivanje, posebno s toga što norme koje danas ukidamo su zamijenile Zakon o rokovima plaćanja koji je bio u potpunosti i u cijelosti usklađen sa komisijom. Argument tada je bio da je Zakon ne provediv. Čudim se kako se sada ovim Izmjenama i dopunama ustvari vraćamo na rješenja koja su bila predložena i usvojena u okviru zakona. Jedina mana toga Zakona očigledno bila je što ju je donijela Vlada HDZ-a. Sada vidimo da se te odredbe ponovo vraćaju. I ne znam ako je sam zakon bio ukinut sa razlozima da je neprovediv, kako će sada ove odredbe biti provedive. Raspravljali smo i u kontekstu Zakona o trošarinama o toj tehnici izmjena, o dinamici i o brzini izmjena Zakona. Slažemo se i podržavamo da ono što u pravnom određenju nije dobro, što predstavlja problem, što predstavlja prepreku treba ukloniti. Ali obujam ovih izmjena ustvari pokazuje da preciznost orginalnog Zakona nije bila dovoljna. Preciznost koja očigledno nije bila potpuno usklađena sa potrebama pravne, gospodarske i ekonomske prakse. Zato predlagač očigledno ovdje i mijenja Zakon u ovome opsegu. Nadam se da će ovoga puta ovi prijedlozi biti uspješniji jer slažem se sa zamjenikom ministra da se ovim zakonom pokušava riješiti jedan važan problem. U tome smislu ovdje su u obrazloženju Zakona izneseni i neki numerički pokazatelji o broju subjekata koji sudjeluju i koriste ovaj instrument rješavanja bilo svoje nelikvidnosti bilo svoje nesolventnosti. Međutim, naglašavam ove odredbe ustvari, najveći dio njih nalazi se u primjeni od Nove godine. I mislim da ovi pokazatelji koji su ovdje predstavljeni nažalost ne daju razloge za optimizam na način kako je to izložio zamjenik ministra. Ne daju razloge za optimizam iz nekoliko razloga. Iako je ukupan iznos blokiranih subjekata i ukupan iznos blokada smanjen u odnosu na početak ove godine sa nekih 39,9 milijardi na 36,7 najveći dio toga smanjivanja odnosi se na smanjivanje obveza starijih, odnosno smanjivanje blokada starijih od 5 godina. Blokade starije od 5 godina smanjene su za 2 milijarde. Stoga je temeljno pitanje da li je smanjivanje blokada rezultat primjene ovog zakona kao što tumači zamjenik ministra ili je smanjivanje ovih dugotrajnih blokada ustvari rezultat brisanja poslovnih subjekata koji nisu živjeli i koji nisu podnosili svoja financijska izvješća sukladno zakonu, a koji proces brisanja je pokrenut prije ovog zakona i za vrijeme prethodne Vlade. S druge strane, blokade do 60 dana, dakle aktivne nelikvidnost čini mi se podaci pokazuju da stagnira, odnosno krajem mjeseca siječnja do 60 dana bilo je blokirano 778 milijuna, krajem svibnja 843 milijuna, u travnju 955. Iz ovih podataka ne bih zaključila da u gospodarstvu dolazi do smanjivanja nelikvidnosti i do smanjivanja poteškoća u plaćanjima. Stoga mislim da se eventualni stvarni učinci ovoga zakona tek trebaju vidjeti. Istina je da je ovaj zakon donesen uz podršku svih klubova ali ovi pokazatelji, podaci, broj subjekata koji sudjeluje u procesu stečajne nagodbe, broj nagodbi koji je riješen i sami podatci o kretanju nelikvidnosti i nesolventnosti nažalost za sada još ne potvrđuju i ne opravdavaju ocjenu da se ovdje radi o jednom uspješnom zakonskom rješenju. Moguće je da i opseg izmjena pokazuje da i sam predlagatelj ima takve dvojbe. Sa druge strane, u ovim pokazateljima o rezultatima provedbe zakona vidimo da postoji značajan broj zahtjeva za predstečajnu nagodbu koji je odbačen. Mislim da se tu radi o jednom većem problemu od jednostavnog obrazloženja da ti subjekti nisu podnijeli sveobuhvatnu dokumentaciju. Pravo je pitanje zašto nisu podnijeli sveobuhvatnu dokumentaciju, jer na određenim pojedinačnim dokazima imali smo prilike čuti informacije da se ovaj instrument predstečajne nagodbe zloupotrebljava, odnosno da se neke tvrtke prijavljuju u proces predstečajne nagodbe samo i jedino zato da bi mogle obustaviti plaćanja prema svojim dobavljačima i ostalim poslovnim partnerima, a to onda vjerojatno uključuje i samu državu. Stoga mislim da se ni na koji način ne bi smjelo prijeći olako preko činjenice i preko relativno velikog broja odbačenih zahtjeva i prijava u sustav predstečajne nagodbe jer mislim da se u tome broju kriju subjekti koji ovo zakonsko rješenje zloupotrebljavaju, a naravno ta zloupotreba onda izaziva nered na tržištu i izaziva nered u plaćanjima. Jer ponavljam, bez obzira kakve i koje naše razlike bile ali nelikvidnost, visina blokada do 60 dana koja reflektira stvarnu i trenutnu i živu sliku u gospodarstvu se nažalost ne smanjuje i držim da bi Ministarstvo financija sa svojim represivnim aparatom u kojeg očigledno ima veliko povjerenje da se sve može iskontrolirati, trebalo obratiti pažnju što je i tko su ti koji se prijavljuju u sustav predstečajne nagodbe, ne dostavljaju dokumentaciju, bivaju odbijeni ali u suštini dobili su nekoliko mjeseci moguće ne samo zbog neke svoje administrativne nespremnosti i nesposobnosti nego stoga što su namjerno željeli izbjeći plaćanja svojim dobavljačima, državi, a što je sasvim suprotno duhu i namjeri ovoga zakona. U trećoj glavi, u posljednjem dijelu zakona uvodi se tzv. financijski nadzor nad trgovačkim društvima s javnim ovlastima pa se obrazlaže taj novi oblik kontrole trgovačkih društava u državnom vlasništvu potrebom da država kao vlasnik bolje kontrolira rad tih društava. Moguće je takvo obrazloženje prihvatiti samo djelomično zato što trgovačka društva u državnom vlasništvu nisu trgovačka društva koja posluju izvan ukupnog pravnog sustava. Dakle različiti dijelovi i Ministarstva financija i drugih službi kontroliraju određene segmente poslovanja kako trgovačkih društava u javnom vlasništvu, tako i onih u privatnom vlasništvu. Na kraju konca, postoji i godišnja revizija. Međutim, čini mi se da je Ministarstvo financija ustvari osjetilo potrebu da zakonom regulira nadzor nad financijskim poslovanjem trgovačkih društava u državnom vlasništvu jer smo imali prilike vidjeti i čitati u tisku da je jedno trgovačko društvo u državnom vlasništvu odbilo službenicima Ministarstva financija uvid u poslovne knjige i uvid u svoje poslovanje sukladno i na način kako je to propisano zakonom. Niti jedna, niti jedna privatna tvrtka ne bi se nikada usudila odbiti službama Ministarstva financija rad i djelovanje u okvirima propisanim zakonom. Međutim, očigledno to se je dogodilo u tvrtci koja je u državnom vlasništvu što se nikako nije smjelo dogoditi i držimo da je u stvari rezultat otvorenih razgovora kako smo danas htjeli čuti i diskusije među članovima vladajuće koalicije. Radi se naravno o JANAF-u. Stoga ćemo glasujući o ovom zakonu glasati i o tome da li država ima pravo i u tvrtkama u državnom vlasništvu provoditi zakone koji reguliraju poslovanje sviju drugih. Slažem se da ima. Ali moramo podcrtati ovu nelogičnost jer ona pokazuje kako politički odnosi unutar vladajuće koalicije mogu dovesti i do ideje da neke tvrtke ili neki predsjednici uprava ili direktori nekih državnih tvrtki misle da mogu ne poštovati zakon i da mogu učiniti ono što se niti jedna privatna tvrtka ne bi usudila, a to je odbiti pristup u poduzeće predstavnicima Ministarstva financija. Imajući u vidu ciljeve ovoga zakona podržavajući namjeru predlagatelja da stvori mehanizam kroz koji će se omogućiti da eventualno dio subjekata koji je zapao u financijske poteškoće se održi u svome poslovanju Hrvatska demokratska zajednica je glasala i podržala originalno donošenje ovoga zakona. Međutim, s obzirom na opseg izmjena, s obzirom na nedovoljno obrazložene rezultate ovoga procesa, s obzirom na vrijeme koje je proteklo od usvajanja zakona i s obzirom na mislimo i pod činjenicu da su u zoni nelikvidnosti rezultati trebali biti jasniji i vidljiviji upravo od primjene ovoga zakona. U slučaju ovih izmjena i dopuna Hrvatska demokratska zajednica ostat će suzdržana. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na vaše izlaganje poštovani zastupnik Ivan Šuker ima repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dakle, kolegice Dalić vi ste u zadnjem dijelu svoje rasprave primijetili možda što je ključno u ovim izmjenama ovoga zakona jer sve ovo što je promijenjeno je praktički ugrađeno u uredbu o kojoj smo mi raspravljali već u ovom Visokom domu sa nekoliko tehničkih promjena. Ali vrlo interesantno s obzirom da se u zadnje vrijeme od predsjednika Vlade i ljudi iz vladajuće koalicije i nekih ministara širi priča o redu, neredu, netko radi nered, netko radi red. Vidite prvi put u povijesti Hrvatske države se u zakon ugrađuje da država može kontrolirat svoje poduzeća. I po čemu su to ta poduzeća različita od stotine tisuća drugih poreznih obveznika koje kontrolira Porezna uprava, Financijska policija osim toga što je očigledno vladajuća koalicija podijelila plijen što se tiče javnih poduzeća, upravljanja i onda ne daj Bože da netko iz neke stranke kritizira nekog drugog ili mu se šalje inspekcija ili se događaju neke druge stvari. Ne ide se u kontrolu kako je to napravljeno nego očigledno se ide dirigirano. I kroz ove promjene, dakle koje su sadržane u uredbi o kojoj smo mi već raspravljali u ovom Visokom domu u stvari želi se na mala vrata progurati nešto što je smiješno. U čemu je razlika u tvrtkama u državnom vlasništvu sa javnim ovlastima između bilo koje tvrtke privatne ili mješovite ili tvrtke sa stranim vlasništvom u Republici Hrvatskoj što se tiče kontrole da bi se posebno u ovom zakonu moralo naglasiti da se u tvrtke može otić u kontrolu. To naprosto ne pokazuje nefunkcioniranje sustava, pokazuje na to da u podijeljeni plijen se ne smije dirati iz druge političke stranke, jer ne daj Bože ako to dirneš onda će bit svašta. E pa onda to idemo riješiti sa zakonom i u principu kad pogledate to na žalost jedan zakon koji je dobio političku podršku u ovom Visokom domu i s razlogom ćemo bit suzdržani, jer naprosto takve stvari se ne možemo složiti.
Hvala lijepa. U ime predlagateljice javio se ponovo zamjenik ministra financija poštovani Boris Lalovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ma vrlo kratko na izlaganje uvažene kolegice Dalić vezano za ovaj zakon. To je što je i potvrdio kolega Šuker je najveći dio promjena se zapravo ukida uredba koji je zapravo definirano, znači ove uredbe za koji ste zapravo i raspravljeno je bilo u ovome Visokom domu i za koju ste zapravo i podržali tu uredbu tako da sam malo iznenađen da ćete bit suzdržani ali prihvaćam. Jer ste kažem to podržali kroz tu uredbu koja hajmo reći nosi 90% promjena u ovome zakonu koji se ukida. Ali dobro. Dalje vezano za ovaj dio kako ima dosta promjena članaka. Da, one su provedbene naravi. Zašto? Zato što kada smo i htjeli pomoći privredi, kada smo donosili jedan novi zakon on je stvarno bio nov i tu vam moram biti iskren počeli smo sa listom bijelog papira gdje jednostavno smo išli vidjeti na koji način pomoći privredi kada je tamo bilo 71000 blokiranih poduzeća, jer su bili problemi da za svako to poduzeće ste ako bi, a zadovoljavali su uvjete za stečaj morali plaćali 10 ili 20000 kuna stečaja, toliko stečajnih sudaca i stečajnih upravitelja. Jednostavno na koji način se trebalo odmrznuti ovaj dio gdje moram biti iskren u početku nismo imali podršku jednog dijela gospodarstvenika. Međutim, danas kada je primjena ovoga zakona on dolazi, kažu da je ovo bio stvarno u tom dijelu možda jedna novina koje su se svi bojali. Moramo biti iskreni nismo ni mi znali na koji način djelovati, pa u vidu toga smo hajmo reći više se uključile i Revizorska komora i Udruga banaka i Hrvatska udruga poduzetnika koji su kada je zakon krenuo u primjenu vidjeli su određene tehničke stvari koje bi mogle poboljšati izmjenu zakona i tu je zapravo svaki zakon da se mijenja. Ako može pomoći jednome poduzeću, jednome radniku da ostane na svome radnom mjestu mislim da je u tome dijelu i tu provedbu treba i napraviti. Ovdje također kaže da li je to rezultat brisanja ili predstečajne nagodbe? Tako je, znači udio rekao sam vam da je 8,2 milijarde kuna restrukturirano kroz tu predstečajnu nagodbu usvajanjem toga plana ili sklapanjem nagodbe. I nabrojao sam vam ta velika poduzeća. Tako da vidite da je veći efekt smanjivanje ovog dijela nelikvidnosti upravo rezultat ovoga zakona jer 8,2 milijarde kuna je restrukturirano. Svakako unutra ima i jedan dio brisanih poduzeća jer kao što znate da smo izbrisali preko 30 tisuća poslovnih subjekata koji su prema Zakonu o sudskom registru tri godine za redom nisu dostavljali određena financijska izvješća. I tako ono što ste vi zapravo bili i počeli, ali smo mi kasnije nastavili sa ajmo reći Trgovačkim sudom na način na koji se to trebalo izbrisati. Bili su brojni razgovori i sa Ministarstvom pravosuđa na koji način ajmo reći za ona poduzeća koja su da ne kažem fikus, na koji način srediti taj sustav. Jer nije bitno samo da ga i obrišete u sudskom registru, morate zatvoriti poslovne račune s bankama tako da je to jedan dio komplicirani proces i samog tog brisanja gdje mi smatramo da u ovom određenom dijelu se napravila i usluga poduzetnicima jer za brisanje svakog pojedinog trgovačkog društva ste vi trebali podnijeti određeni zahtjev. I to svakako košta, i bilježnik itd. Znači, sve su to nekakvi administrativni troškovi koje smo sa ovim brisanjem tih određenih poduzeća učinili. Međutim, taj dio je manji, on iznosi oko negdje milijardu kuna. Veći dio odnosi se za ovaj dio predstečajne nagodbe. Ovdje što ste vi rekli da li je to zloupotreba prava ukoliko se netko ne javi u taj proces predstečajne nagodbe pa onda ga kasnije rekli ste da postoji mogućnost i bojazan u tome dijelu da on će namjerno izbjegavati plaćanje državi. Ne, ukoliko on bude mu odbijen taj dio predstečajne nagodbe on odlazi u stečaj. On nema više i on zapravo prodaje imovinu putem stečajnog zakona. Znači, on nema više nakon što se zapravo nije mu prošao taj proces predstečajne nagodbe, on nema više uvjeta da će dalje poslovati nego se zapravo kroz stečaj zapravo ajmo reći stečaj=likvidacija, taj dio njegove imovine se prodaje. Tako da on u tom dijelu ne može više izbjegavati plaćanje ili državi ili nekome drugome vjerovniku. Tako da je bitno reći da znači sve ove izmjene i ako dođu zapravo i sa vaše strane i ponovno kroz razgovor sa poduzetnicima, ako ga možemo poboljšati jer ovo je nešto bila novina, smatram da je ovo nekakva bila strukturna reforma da smo pokušali ponuditi restrukturiranje privrede mimo suda jer smo vidjeli da tamo postoje određeni problemi da je ovo bio dobar put. Ja sam rekao nema prevelike euforije, sam sam rekao u ovome dijelu, i trebamo gledati korak po korak ako nešto možemo popraviti da popravimo i svako radno mjesto koje je spašeno koje je rekla Vlada da će se boriti mislim da je dobro i da tu na tome zapravo u konačnici nema ni pobjednika ni poraženih, da smo zajedno donijeli ovaj zakon. I u tom kontekstu zapravo i ja želim da i dalje ova rasprava se odvija. Zahvaljujem.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite poštovani zastupniče Tušak.
Hvala lijepa predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatski laburisti u 9. mjesecu kad je donesen ovaj zakon su ga podržali i dapače u njemu su očekivanja bila onaj dio nagomilanih problema koji su bili u gospodarstvu da će se početi rješavati. I istina zakon je polučio određene rezultate, ne možda dovoljne što smo mi očekivali, ali ipak nekakvog određenog reda u gospodarstvu se provodi. U 12. mjesecu smo imali uredbom Vlade koja je negdje promijenila 40 članaka zakona koji je tada usvojen u 9. mjesecu i sada imamo još dodatnih 24 članka koja se mijenjaju u ovom zakonu što gledajući izvorno zakon koji je imao 93 članka to je negdje oko 70% promjene postojećeg zakona. I sada mi maltene imamo malo više od 6 mjeseci jedan zakon koji možemo reći da je potpuno novi zakon jer 70% se promijenio. Ono što posebno treba reći da izmjene zakona su po hitnom postupku, imaju oznaku P.Z.E. i on je praktično jedan paravan za usklađivanje sa zakonodavstvom EU. Ponuđene izmjene znatno zadiru u izmjene zakona koje nemaju veze sa zakonodavstvom EU. Pojedina rješenja u samom zakonu jesu i možda dobra, ali ima i nekih određenih koje su loše i postojala su i određena pitanja što jasno kao Laburisti ću i kasnije reći ne možemo podržati jer dio nije definiran kad su u pitanju zaštite prava radnika. I nakon 6 mjeseci kada imamo ovakvu izmjenu postavljamo si pitanje da li vrlo brzo nećemo imati i nekakve treće izmjene i onda kad dobijemo i te treće izmjene ovog zakona stvaramo jednu pravnu nesigurnost uz česte izmjene zakona. U samoj analizi zakona, a on je dosta važan za gospodarstvo i za građane, a i za radnike koji rade u tom gospodarstvu vidimo po podacima koji su dati u samom zakonu da je negdje zaprimljeno 4500 zahtjeva za postupak predstečajne nagodbe. Od toga je 60% riješeno, negdje blizu oko 2500, a 40% je u postupku još i što je zamjenik rekao malo veći podatak da je negdje obuhvaćeno 37,5 tisuća radnika. Oni koji imaju obaveze koje prelaze preko 10 milijuna kuna podneseno je 459 zahtjeva za predstečajni postupak i on čini negdje oko 34 milijarde kuna i ima negdje zaposleno preko 22 tisuće radnika. Kod njih je riješeno 39% zahtjeva, a 61% se nalazi još u postupku. od toga je pozitivno riješeno 24% ili 42 zahtjeva, a 74 je odbačeno ili je poslano na daljnju doradu. U postupcima ispod 10 milijuna kuna su nešto drugačiji podaci, zaprimljeno je puno veći broj sa 3632 zahtjeva sa obvezama od 3,38 milijardi i sa zaposlenima nešto preko 10 tisuća zaposlenih. Kod njih je riješeno 64% zahtjeva, a 1942 zahtjeva ili 84% je odbačeno ili negativno riješeno. Određeni nedostaci ili dvojna tumačenja bili su uređeni uredbom Vlade RH koju je potvrdio Sabor i kao Hrvatski laburisti smo i tada podržali taj dio uredbe računajući da je nužno trebalo uskladiti sam zakon. Sada imamo evo nakon 6 mjeseci ponovo hitni postupak izmjene zakona ali nemamo određene podatke u kojim slučajevima nije došlo do nagodbe zbog toga što su ostali vjerovnici prihvatili nagodbu, a to nije željelo Ministarstvo financija. Taj podatak nemamo jel bitnu ulogu u predstečajnoj nagodbi ima ipak Ministarstvo financija. Meni je poznat jedan slučaj u Bjelovaru, radi se o Tvrtci Elektrometal gdje radi 400 zaposlenih. Svi vjerovnici su prihvatili predstečajnu nagodbu, plan dok Ministarstvo financija nije ga prihvatilo i dovodi tu tvrtku u jednu nezavidnu situaciju. Iako navedena tvrtaka ima šanse za nastavak svojeg poslovanja u pitanje se dovodi 400 radnih mjesta i oni će se naći na Zavodu za zapošljavanje i bit će jasno teret državi jer će primati naknadu na Zavodu za zapošljavanje, neće privređivati, neće uplaćivati poreze i doprinose i neće stvarati novu vrijednost. Zato vjerujem da ćemo možda i danas dobiti odgovor što su razlozi da Ministarstvo financija nije htjelo prihvatiti predstečajni plan iako se radi negdje oko 200 milijuna kuna, a Ministarstvo financija negdje obaveze ima od toga blizu 25% ili 45 milijuna kuna. Jučer smo kolega i ja bili kod pirotehničara koji štrajkaju zato što ne mogu postići kolektivni ugovor sa svojim poslodavcem a na taj dio problema smo i upozoravali da otkazivanjem kolektivnih ugovora vrlo će se brzo ono pretočiti i na gospodarstvo ali prvenstveno ne govorim sada o kolektivnim ugovorima jer se radi isključivo o pravima radnika koji oni jasno i nadam se da će sa ovim štrajkom uspjeti natjerati onu drugu stranu da pregovara i da se sklopi kolektivni ugovor nego nešto drugo što su oni rekli. 35 tvrtki radi u razminiranju, imaju negdje oko 600 zaposlenih a veliki dio tih tvrtki je otišao u stečaj, a prije otvaranja stečaja osnovne su ili otvarane nove tvrtke, oprema je prenošena u te nove tvrtke, a nad njima je onima koje su stvorile dugove i gdje su postojale i obaveze radnika proveden je stečaj. To samo govorim o praksi koja nije dobra jel su nas negdje upoznali da je negdje oko 50 tvrtki pirotehničara što je registrirano radi, a da ih trenutno sada ima oko 35 koje su aktivne dok ostale tvrtke su na neki način izmanipulirale, stvorile su određeni dug ili su završile ili budu završile u stečaju. Ovdje kada govorimo o značajnom broju tvrtaka onda tvrtke sa preko 10 milijuna obaveza radi se o značajnom broju. Tu su Dina plus Dioki sa preko 2 milijarde kuna. Kazano je ovdje malo prije da od zamjenika ministra da Dalekovod je u postupku rješavanja sa milijardu i pol kuna, tu su hoteli Nova sa 1,47 milijardi kuna, Nexe-i grupa isto sa 1,28 milijardi kuna i da dalje ne nabrajam. Radi se o tvrtkama koje zapošljavaju negdje blizu 6 tisuća radnika. A ovdje je spomenuta i Tvrtka Spačva, samo ću navesti i ovdje jedan primjerak kada je u pitanju ta tvrtka, jel dio imovine te tvrtke nalazi se isto u Bjelovaru i iznajmljena je Tvrtki Drvna industrija Česma Spačva i uz ovaj dio predstečjane nagodbe, ta tvrtka koja je iznajmila Spačva drvnu industriju, ovo Česma radi negdje oko 200 radnika, sada ta tvrtka odlazi u stečaj. I kada je zamjenik ministra rekao da se bori za svako radno mjesto, ovo Ministarstvo u ovom slučaju je potpuno drugačiji slučaj jer izgleda da je taj dio imovine pripremano da se nekome proda a radnici će se ipak naći na burzi rada. I da kažem ono što je bitno, izmjene Zakona a odnose se u tome da dužnik više nije u obavezi priložiti revizorsko izvješće što na neki način poubrzava sam ovaj postupak. Spominjane su da su zatezne kamate će se u jednom dijelu smanjiti. I rokovi su vezano za plaćanje navedene. Nešto što Hrvatski laburisti ima i dvojbu i nepodržavaju a to je da u članku 45. na prijedlog dužnika prekidaju se ovršni parnični i upravni postupci po rješenju otvaranju predstečajnog postupka. Postavljam pitanje i zamjeniku ministra a i svima nama da li to znači da radnici koji nisu primali nekoliko mjeseci plaću podnesli su ovrhe da bi naplatile svoju plaću. U ovom slučaju ako se pokrene predstečajni postupak i ako dužnik zatraži, prekinuti će se taj dio naplate u ovršnom postupku kada su u pitanju radnici. I jasno da zbog tog rješenja Hrvatski laburisti će biti suzdržani kada je u pitanju ovaj Zakon. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje prijavljena je replika poštovanog zastupnika Branka Vukšića. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi kolega Tušak u svom ste izlaganju naveli nekoliko primjera, očiti je ovaj primjer 400 radnih mjesta … [[Govornik se ne razumije.]] u pitanju u Bjelovaru. Govorili ste o pirotehničarima koji s pravom prosvjeduju u Zagrebu. Država može i mora sačuvati čim veći broj radnih mjesta, onih trenutno koja postoje. Radna mjesta su zadnja linija obrane. A ne samo zbog toga što se branilo, branile egzistencije radnika, brani se zapravo i čitav poredak državni. Jer bez radnih mjesta nećemo izaći iz ove depresije. A ta depresija prijeti svjesni smo toga, znamo na primjerima iz okruženja općem urušavanju. I moralnom i ekonomskom i političkom. Kada se privreda uruši nezaposlenost iznosi pokazuju to primjeri nekih država koje su još u većim krizama i 50-ak%. Tada je to klizanje u ponor nemoguće zaustaviti. Tada govorimo, mi često znamo nepravedno govoriti evo dogoditi će nam se Grčka. I prije smo to govorili i sada govorimo, sjećam se prijašnjih desetljeća. Ni jedna privreda, niti jedno društvo, niti jedna država nije izašla iz krize otkazima radnika baš suprotno zapošljavanjima. Vlada je ta koja mora pronaći model kako zaštiti radna mjesta. To je ne samo opstanak ove Vlade nego to je opstanak i reda u državi.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite poštovani.
Hvala predsjedniče, kolega Vukšić vi ste potpuno u pravu, svako radno mjesto u ovoj državi je itekako bitno ali je bitno i da li je to radno mjesto plaćeno jer prema ovim svim pokazateljima i podacima koje imamo mi imamo sa jedne strane veliki broj siromašnih građana s druge strane raste čak dio bogatih građana. Polako nam nestaje onaj srednji sloj građana koji je vrlo bitan kada govorimo o stabilnosti države, kada govorimo o socijalnoj pravednosti i kada govorimo o broju ljudi koji bi trebali normalno živjeti i prehraniti svoje obitelji. Jasno da svaka bitka za svako radno mjesto itekako bitno u tome i zato sam i naveo određene primjere u određenim stečajevima i predstečajnom postupku kako i uz dio zakona koji mogu biti dobri ali oni se na neki način izigravaju i radnici uvijek izvuku deblji kraj u tim slučajevima. I ono što je bitno naglasiti i spomenuli ste, a ja sam rekao i o pirotehničarima što njima poslodavci sada govore. Njima sada poslodavci govore a šta, štrajkate, ulaskom u Europsku uniju dobiti ćemo jeftiniju radnu snagu koju ćemo dobiti vi nam više nećete trebati. Vjerojatno misle na Rumunje i na Bugare koji će jeftinije raditi taj posao. Hvala.
Hvala i vama. Na redu je Klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] O, ispričavam se poštovani zastupniče, tražio je predstavnik predlagateljice da se ponovo vrati, oprostite. Izvolite zamjeniče ministra. Izvolite za govornicu.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Odgovore na ovih nekoliko vaših pitanja za ova poduzeća da, u tome poduzeću o kojem ste govorili slobodno možete doći u Ministarstvo financija, dobiti ćete potpunu informaciju zbog čega to poduzeće je nažalost u vrlo teškoj sada situaciji kako izaći iz predstečajne nagodbe, ne zbog Ministarstva financija, ne zbog Ministarstva financija nego zbog jedne, javnog poduzeća zbog kojeg nije na pravi način restrukturirala taj dug. I također u određene nepravilnosti su, ali kažem javna rasprava je ovdje … [[Govornik se ne razumije.]] pa ne bih možda toliko detalja oko tog poduzeća koje su, koji su vam i rekli tu informaciju. Dođite da dobijete punu informaciju da li je to poduzeće ajmo reći oštetilo određene vjerovnike kroz sami postupak predstečajne nagodbe koji su isplaćivali druge a zapravo pogodovali su određenim vjerovnicima kroz samu predstečajnu nagodbu. Tako ako želite dobiti punu informaciju dapače dođite. Mene su ovdje svi zvali i uvijek ću se svakome odazvati. Dođite u Ministarstvo financija, za svaki predmet ćete dobiti detaljne informacije, zovimo poduzeća. Svakako i od vas saborskih zastupnika kada želite iz svog kraja da pomognete tim poduzećima. Mi smo vam otvoreni i jasni, transparentni i tu nema daljnje rasprave. Zato kažem ako govorite o tom poduzeću dođite da dobijete punu informaciju pa da ne govorite ajmo reći možda i zbog nepoznavanja cjelokupnog sustava da ovdje Ministarstvo financija odbacilo takav slučaj, pogotovo ako hoćete reći ako su oni većinski oni mogu i preglasati Ministarstvo financija i zakon to im omogućava da se zapravo iako bez mišljenja pozitivnoga može se zapravo predstečajna nagodba usvojiti, zapravo to nam zakon dopušta. Ali zbog transparentnosti ja bih volio da dođete i da se informirate. A također kad ste govorili o jednom poduzeću cjelokupni proces predstečajne nagodbe je transparentan i javan, znači na stranicama Ministarstva financija, FINA-e, ispričavam se, gdje zapravo vidi se znači svak tko ponudi kakav financijski plan, tko koliko upisuje, tko koliko sudjeluje, znači svaki proces je transparentan. Znači, ne može biti da ovo što ste rekli da se želi pogodovati određenim poduzećima. Znači, sve je jasno, javno, transparentno, znači bez ikakvih skrivanja. Zato vas još jednom pozivam kada zapravo govorite o određenim poduzećima slobodno nam se javite, svugdje ćemo pomoći Ministarstvo financija, da ne kažem u ovome dijelu svakako nosimo najveći teret i nama je cilj taj dio spasiti. Ali da dobijete pravu informaciju dođite, jasno ćemo vam i transparentno reći. Zahvaljujem.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Zlatka Tušaka. Izvolite.
Hvala. Nije replika, ali je na neki način odgovor i hvala lijepo na pozivu ja ću doći i upoznati se sa svim detaljima kada je u pitanju ta tvrtka. Ja sam nju naveo posebno kao primjer jer se radi o četiristo radnih mjesta i nije bitno četiristo radnih mjesta gdje ste vi rekli da ovo ministarstvo će voditi borbu za očuvanje svakog radnog mjesta. I onda mislim da tu mora i ministarstvo dati svoj doprinos da se riješe određeni problemi i da se zadrže ta radna mjesta i da tvrtka nastavi raditi. Hvala.
Hvala lijepa. A sada klub HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle u ime kluba HNS-a jasno ću reći da ćemo mi podržati ove izmjene i dopune Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Kao što smo i u prvom čitanju, odnosno prvi zakon jasno podržali sa svim onim argumentima koji u biti samo jedno ukazuju da ova Vlada radi na očuvanju radnih mjesta o čemu je maloprije bilo i replike i diskusije, a ono da bi očuvali radna mjesta moramo očuvati gospodarstvo i razvijati gospodarstvo. Ovaj zakon naravno je vezan za očuvanje gospodarskih subjekata koji imaju priliku sa restrukturiranjem a to znači da budu konkurentni na tržištu, zato se oni restrukturiraju, da budu konkurentni drugima na tržištu, a posebno proizvođačima da možemo imati ono što svi želimo, a to je proizvodnju ne samo za domaće tržište nego za izvoz. Treba podsjetiti da ovaj zakon u osnovi je nastao iz razloga što je prošle godine, znači negdje u 8. mjesecu evidentirano 73 tisuće blokiranih poslovnih subjekata od čega 52 pravne osobe a one u biti od ukupnog iznosa bilježe 82% mase blokiranih sredstava. Ono što je također podatak bio indikativan u tom trenutku da do 360 dana je bilo 16 tisuća pravnih subjekata blokirano, a 56 tisuća pravnih subjekata iznad 360 dana. Sveukupno je to iznosilo nekih 52 milijarde kuna. U 38 676 pravnih subjekata bilo je zaposleno 41 tisuća radnika koji nisu primali plaću, nisu mogli nikako ni primiti plaću ako su blokirani godinu dana, a kod obrtnika njih 34 000 bilo je zaposleno 25 000 radnika koji također nisu mogli primat plaću. I to je ona priča o dijelom povećanja nezaposlenih jer ovi građani i građanke nisu primali plaću i oni po svim pravilima i svim zakonima da su se poštivali nažalost su trebali biti evidentirani na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje a ne unutar tvrtki koje nisu mogle ne samo isplaćivati plaću nego uopće funkcionirati. A ono što je bitno za ovaj zakon osim radnika i rada same tvrtke oni su sa sobom vukli i druge tvrtke kojima su dugovali, ne plaćali i taj famozni lanac nelikvidnosti bio je dio ovoga sustava. I taj famozni lanac nelikvidnosti je naravno i jedan od segmenata zbog čega smo kao zemlja nekonkurentni bili za investicije, za ono što se govori sigurnu pravnu državu provođenje zakona, a to znači dolazi netko na tržište sa nesigurnošću da se može naplatiti neovisno o tome što u zakonu piše. I onda naravno teško je očekivati da dođe strani investitor, teško je očekivati da domaći investitori i građani se odluče u poduzetnički pothvat u situaciji kad imate tvrtke koje i dalje rade, pod navodnike "rade", stvaraju dugove, proizvode nove tvrtke kćeri i ne plaćaju. Dakle, to je osnova i svrha ovoga zakona i za radnike i za gospodarstvo ali općenito i za konkurentnost. Najmanje u ovome segmentu su dugovanja prema državi, iako su tu značajna sredstva koja su se dugovala državi, a posebno onom smislu doprinosa i davanja za radnike koje smo naravno i riješili zakonima u svibnju i lipnju prošle godine gdje se više ne može ne isplaćivati plaća bez plaćanja doprinosa. Nije to samo radi države, nije to radi toga što u Fondu za mirovine nema dovoljno sredstava za isplaćivanje svih mirovina pa moramo to pokrivat dijelom iz proračuna nekih 16 milijardi nego doslovno zato što se tako mora funkcionirati. To je pravna država. Ovaj zakon doživljava izmjenu sasvim jasno i to je u uvodu kod donošenja prvi puta ovoga zakona jasno i rečeno da se može očekivati određene izmjene jer se ušlo u jedan prostor koji je nov. Taj prostor koji je nov pokazuje rezultate uz izniman angažman i FINA-e i Ministarstva financija. Ali apsolutnu suradnju banaka komercijalnih koje su naravno zainteresirane da svoja potraživanja riješe, da svoja potraživanja osiguraju da sutra budu naplativa uz onaj interes koji postoji u bankarstvu i u poduzetništvu. Same činjenice izmjena ovoga zakona koji dobrim dijelom negdje ulaze u suštinu. Suština je naravno kad govorimo o tome da nije potrebno revizorsko izvješće, ali ono što je ključno da su svi vjerovnici uključeni. Ključno je da u biti vjerovnici su ti koji jasno kažu da li tvrtka može ili ne može opstati na tržištu, a ono što se pokazalo do sada da su vjerovnici spremni i poduzetnici i financijski sektor i država da maksimalno pomognu posrnulim tvrtkama koje su posrnule zbog poslovnog rizika zbog okruženja, ali dobrim dijelom su i posrnule zbog toga što nije se provodio do tada zakon niti Zakon o stečaju niti su se provodili zakoni iz obaveznih odnosa na način na koji su se trebali provoditi da bi se likvidnost u sustavu, u gospodarstvu održali. I EU naravno vidimo iz ovog izvješća isto u određenim, u jednom dijelu zemalja ima predstečajne ili slične hibridne postupke i naravno svi su oni prilagođeni uvjetima zemalja u kojima se radi, pa tako i ove izmjene i dopune zakona se prilagođavaju samo u jednu želju da se pomogne gospodarstvu da opstane, da bude konkurentno. Ali ovo je i poruka i stranim investitorima i dalje domaćim investitorima da ono što se donosi kao zakon, obaveze koje se donesu da se moraju apsolutno provoditi i da će tu država i ova Vlada stati iza toga. Jedna od bitnih novina je smanjenje zatezne kamatne stope. Na zateznu kamatnu stopu mnogi poduzetnici s pravom su se žalili i ona se sada smanjuje. Ona mora postojat kako i u obrazloženju ovoga zakona piše iz čega razloga postoje i kao određena sankcija zbog neplaćanja. Rješavanjem ovih predstečajnih nagodbi koje su u procesu naravno bit će ih i poslije, ali ne u ovolikom broju koji raščišćava sve ove odnose koje smo zatekli. Predstečajne nagodbe će osigurat da se zaista plaćanje unutar Republike Hrvatske i između tvrtki, a posebno ne treba to naglašavati između javnog sektora prema privatnim tvrtkama vodi u okviru 30 maksimalno 60 dana. U tom trenutku sve ekonomske teorije koje postoje u svijetu i u nas ekonomski analitičari, načini vođenja ekonomskih politika svode se u biti na jednu konkretnu politiku koju vodi ova Vlada, a to je što više sredstava na tržištu i u gospodarstvu, što više novca koji se obrće na tržištu, na gospodarstvu to je veće zapošljavanje. I to je onaj kriterij koji vjerujem da ćemo do kraja godine rješavanje ovih predstečajnih nagodbi iznimno doprinijeti da se takve stvari realiziraju uz sve druge mjere koje radimo radi konkurentnosti, radi dolaska novih investicija da sad ne spominjem buduće Zakone o strateškim investicijama i druge zakone koji osiguravaju i propulzivnost gospodarstva i pojednostavljenje dobivanje građevinskih dozvola kroz novi Zakon o prostornom uređenju itd. Ali bez likvidnosti sustava, bez urednoga plaćanja i bez tih sredstava koji se vrte ili obrću u sustavu teško se može očekivat rast bruto proizvoda i zapošljavanje. A ovaj zakon je jedan od zakona koji je ključan da bi osigurali taj obrt sredstava, novac u sustavu koji je, da bude likvidan. I bilo je naravno komentara vezano za ovaj dio koji je vezan za financijski nadzor. Dakle, ova vlast, ova Vlada i koalicija apsolutno ne bježe od transparentnosti, kontrole, nadzora i ponašanja svih u javnom sektoru manirom urednog i dobrog gospodarstvenika. Kontrola i nadzor nisu nikakva presija. Ona su dio sustava uređenoga koji omogućava da se što brže i šta kvalitetnije vode javni sektor, unapređuje, da bude efikasniji i da bude racionalniji. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Gjurković, rekli ste ova Vlada radi na očuvanju radnih mjesta. Ja držim da to nije točno. Nije ovo, jednostavno ću govoriti o onom području gdje najbolje poznam i gdje svjedočim svakodnevno u poljoprivredi. Svakodnevno propada po 10 do 20 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Propalo ih je tisuće i tisuće. Posljedično tome je veliki broj onih koji su mogli plaćati mirovinsko i zdravstveno su završili na Zavodu za zapošljavanje. Znači nema očuvanja radnih mjesta, a imali su tolike potencijale u poljoprivredi imamo. Druga stvar, rekli ste da ova Vlada radi na očuvanju proizvodnje. Ni to nije točno. Ja svjedočim u poljoprivredi nakon onih napora gdje je proizvodnja bila povećana svjedočimo smanjenju proizvodnje mlijeka, mesa i svega drugoga. Možda će reći neki vidi tu su razlog potpore. Jest da su one smanjenje ali je problem drugi, problem je u odnosu i smatranju, držanju otkupljivača u povlaštenom položaju. Evo kroz nekoliko dana ulazimo u Europsku uniju. Uredba 261 kaže da treba održati farmerima održivi gospodarski razvoj. Ne poštiva se, mliječni paket se ne donosi, to ne doprinosi očuvanju proizvodnje, proizvodnja pada i naši poljoprivrednici uistinu sa strepnjom očekuju i ulazak u Europsku uniju, ali i normalno da strepe za svoju egzistenciju. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, mislim moram se … za 8 godina HDZ-ove vlasti jer poljoprivreda sigurno… … [[Upadica se ne razumije.]] Da, restrukturiranje poljoprivrede, poljoprivrednog sektora obiteljskih gospodarstava, potpore, kupovanje glasova je nešto što je dovelo u situaciju poljoprivrednike danas u ovu situaciju o kojoj vi govorite. Ova Vlada pokušava i zakonom i svim instrumentima u skladu normalno s pravnom stečevinom Europske unije i pomoći u restrukturiranju, osiguravanju fondova za unapređenje proizvodnje, ali naravno teško je očekivat da nešto što se urušavalo 8 godina, posebno kad govorimo o poljoprivredi možemo preokrenuti u godinu ili dvije.
Hvala lijepa. Sad ćemo dati stanku, a poslije stanke u 15 sati nastavljamo s raspravom u ime kluba HDSSB-a poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Evo kolegice i kolege nastavljamo sa sjednicom. I sada će u ime kluba zastupnika HSSB-a govoriti uvaženi zastupnik Dražen Đurović.
… [[Govornik se naknadno uključio.]] E bolje se, sada se bolje čuje. Nešto je bilo tiho, da. Dakle od početka uvođenja općenito predstečajne nagodbe kao jednog ajde recimo pomalo inovativnog mehanizama kojim je Republika Hrvatska zapravo i Vlade Republike Hrvatske preuzela određenu odgovornost i sudjelovanje u problemu rješavanja nagomilanih i zapravo nakupljenih dubioza hrvatskih firmi. Mi smo kao Klub zastupnika poduprli tu predstečajnu nagodbu kao nešto što je u nekim sretnijim vremenima i u nekim uređenijim društvima sigurno ne bi bilo najsretnije. Međutim, s obzirom na stanje u kojem je bilo hrvatsko gospodarstvo poduprli smo uvođenje predstečajne nagodbe i poduprli smo izmjene koje su dolazile ubrzo na sam Zakon. Posve je jasno da jednostavno složenost svih odnosa koji nastaju između vjerovnika, između njihovih potraživanja i banaka i sviju zapravo dodatno stalno usložnjavala odnose koji su se pojavljivali da su te nove situacije zapravo rađale, rađale u ovim razno raznim izmjenama koje dolaze sada valjda treći put kao u obliku prilično opsežnih zapravo dopuna i izmjena zakona. Kada je riječ i o ovim dopunama i izmjenama Zakona Klub zastupnika HDSSB-a podržati će ove izmjene Zakona. Jer ukupno podržavamo cijelu ovu koncepciju. Mislim da je jednostavno vrijeme takvo kakvo je, zapravo vrijeme u kojem se danas nalazimo je vrijeme u kojem više jednostavno sebi ne možemo dopustiti da gubimo niti jedno radno mjesto odnosno i država i čitavo društvo zapravo može činiti sve što god može i što god zna da se svako postojeće radno mjesto sačuva. Mi smo kao Republika Hrvatska, kao hrvatsko društvo, kao hrvatsko gospodarstvo, mi smo relativno nekonkurentni, mi smo relativno neefikasni u proizvodnji, mi relativno imamo mali broj proizvoda koji imaju visoku dodanu vrijednost. Imamo relativno mali broj ljudi koji radi i još manji broj ljudi koji radi u realnom sektoru. A gospodarska situacija i perspektiva Republike Hrvatske je takva da ukoliko sami nećemo učiniti sve ono što možemo da to stanje spašavamo, održavamo, ili da unaprjeđujemo našu proizvodnju nitko drugi to za nas sigurno učiniti neće. Što se tiče ovih određenih mjera koji se spominju u ovom Prijedlogu zakona nešto kratko o kamatnoj stopi. Činjenica je da kamatna stopa od 15% je zapravo kamatna stopa koja je neodrživa. I rijetko koje uopće industrija ili gospodarstvo stvara takvu dodanu vrijednost da može isplaćivati zateznu kamatnu stopu od 15%. Rijetko koje gospodarstvo može plaćati zateznu kamatnu stopu od 12,71% koliko ovaj prijedlog Izmjena i dopuna Zakona predviđa. Naravno, zatezne kamatne stope ne treba nitko plaćati tko ispunjava redovno sve svoje obveze koji je visoko likvidan, kod koga je sve idealno. Međutim, onaj kod koga je sve idealno neće se naći u predstečajnoj nagodbi i nad tom predstečajnom postupku. Prema tome da je idealno tu se ne bi ni našao. Ali kada se već našao ne može se nego reći dobro. I zaista dobro što se zatezna kamatna stopa spušta sa 15 na 12,71%. Ali činjenica da i 12,71% zapravo užasno visoka kamatna stopa zatezne kamate. U razgovoru sa nekim poduzetnicima neki su spominjali primjedbu da zapravo i dalje banke i da i do sada ukupna ta predstečajna nagodba nije našla dovoljno mehanizama da još malo kako bi rekao potakne i pogura banke da budu aktivnije i da budu više zainteresirane u postupcima predstečajne nagodbe. Zato što vrlo često banke su osigurane preko nekretnina. Njima nije toliko napeto dakle, oni kao vjerovnik su zapravo pokriveni nekretninama na koje su, koje su već preuzele. Dakle, oni nemaju nekakvo novčano potraživanje i onda su oni u jednoj vrlo komotnoj situaciji u tim postupcima. I možda bi trebalo još tražiti dodatnih načina da se zapravo te banke i kao vjerovnike, kao sudionika tih postupaka da ih se još dodatno zapravo pritisne, komercijalne banke, da jednostavno aktivnije sudjeluju da ne postavljaju još dodatne uvjete i ne otežavaju zapravo postupke, postupke dogovora vjerovnika. I tu sigurno postoji još dodatni instrumenti da se njih jednostavno prisili i pogura još malo da aktivnije u tim procesima sudjeluje jer oni zauzimaju relativno komotne pozicije njima nije žurba, njihove nekretnine ne gube veliku vrijednost i oni mogu čekati kao vjerovnici dakle njima nitko nije dužan konkretan novac vrlo često. Prema tome oni su dobro pokriveni kao vjerovnici i onda mogu te postupke otezati odnosno postavljati određene uvjete koji ove druge vjerovnike koji imaju neka novčana potraživanja konkretna stavljaju u puno nepovoljniji položaj u odnosu na njih. Prema tome možda bi trebalo tražiti još načina kako te banke više prisile da još aktivnije sudjeluju u tim postupcima predstečajne nagodbe. A kada je riječ o zateznoj kamatnoj stopi nažalost ona je i dalje jako visoka kao što su inače visoke sve kamatne stope u RH pa tako i ove zatezne kamate. Pa inače mislim naša praksa zateznih kamata je pokazala u pravilu da kada jedanput uđeš u taj krug s kamatom od 15 ili 18% nakon godinu, dvije ili tri dana postojanja tog duga jednostavno ti to više ne možeš platiti. To nijedna tvrtka nije platila kada je dugovanje državi ili jako mali dio njih platio posebno kada je riječ o velikim dugovima i jednostavno taj dug stoji i nakraju ga onda opet po nekim modelima na ovaj ili onaj način otpisujemo jer jednostavno to je neizdrživo. Nema tih tvrtki koje ostvaruju tako visoke profite da bi kada nastanu takve obveze to mogli servisirat. A s druge pak strane još uvijek je prisutan cijeli niz tvrtki uprkos tome što je pooštrena ta fiskalna odgovornost i dalje je prisutna pojava da jedan dio ljudi jednostavno napravi dug na jednoj tvrtci i otvore drugu i ta tvrtka posve ima uredan bonitet, javi se na javni natječaj, ispunjava sve uvjete i uredno dobija javne poslove i javne radove i od strane države i županije i gradova. Dakle imao je jednu, pa drugu, pa treću, pa petu nagomilao je 50 ili 100 milijuna kuna duga prema Hrvatskoj prema dobavljačima, on njih samo redom zatvara, otvara 5., 8., 12., 15. dalje ravnopravno sudjeluje na javnim natječajima, mijenja jedan ili dva slova u nazivu tih tvrtki. Dakle to se događa i dalje i danas. I dok postoje i takvi primjeri takvih ljudi koji na taj način posluju to je jedno ogledalo još uvijek neuspjeha da se uspostavi nekakva odgovornost na tržištu. I onda je s druge strane pitanje što uopće znači otvaranje tzv. tvrtki za 1 kunu, za 2 kuna, za 5 kuna i koji je uopće smisao bio te cijele priče, nisam siguran da je to uopće imalo velikog smisla jer samo tvrtku je bilo uvijek lako otvoriti lako je i danas a otvaranje tvrtke za 1, 2, 5 kuna ili slično gubi smisao. No kažem ovi slučajevi koji su vrlo aktualni koji se dalje događaju pokazuju da nismo uspjeli nekim ljudima i nekim skupinama jednostavno ih suzbiti pa da barem oni ne mogu dalje otvarati nove tvrtke i samo prebacivati s jedne na drugu i dalje sudjelovati u javnoj nabavi primjerice u javnim poslovima ili poslovima za državu, gradove, županije ili općine. To je jedna loša praksa. Kažem i također što je problem kada je riječ o ovim izmjenama ovog zakona što je problem, što se uoče određeni problemi i oni se mijenjaju. no u razdoblju mijenjanja od jednog jednih izmjena, pa drugih, trećih izmjena dio onih postupaka je biva odbacivan koji bi danas sa još ovim dodatnim izmjenama bili prihvaćeni i ušli bi u nagodbu, a zapravo u onim prvim formama ovog zakona su bivali odbacivani i tvrtke nisu ulazile u predstečajnu nagodbu. No dobro, ukupno gledano i ove izmjene kao i ukupno taj cijeli model predstečajne nagodbe klub HDSSB-a podupire.
Hvala lijepo. Sada bismo prešli na pojedinačne rasprave i prva će biti uvaženog zastupnika Ivan Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče. Dakle ono što su već mnogi kolege koji su govorili u ime klubova konstatirali najveći dio ovoga zakona od ove 64.kolike su promjene se ustvari odnosi na uredbu koju je već ovaj Visoki dom raspravio i praktički svi saborski klubovi su podržali tu uredbu. No ono što smo iskreno očekivali nakon praktički 6 mjeseci provođenja ovoga zakona da ćemo dobiti određene pokazatelje koji su efekti predstečajne nagodbe. Samo uredba je donešena zbog toga da se eliminiraju promjene neke stvari koje su usporavale cijeli projekat i naprosto su određene stvari nisu mogle napraviti. No 6 mjeseci nakon provedbe zakona ili 5 mjeseci mislim da ovi brojčani pokazatelji su trebali biti malo konkretniji da vidimo stvarne rezultate i da vidimo da li se određenim stvarima ide u pravom smjeru ili neke stvari treba promijeniti iz jednostavnog razloga što u jednom datom momentu u proljeće je pompozno najavljivano mi smo smanjili nelikvidnost za 6 milijardi što nije istina. Administrativnim putem su zbrisana neka poduzeća koja više ne postoje i zbrisana su njihova potraživanja prije svega za dugovanja prema državi i na takav način je smanjen broj blokiranih tvrtki. I ne govorimo mi ništa ni da je to loše ni ovako ni onako jer to je problem za kojega će sigurno svaki saborski zastupnik dignuti ruku da ga pokušamo riješiti jer bez njegovog rješavanja vrlo teško možemo govoriti o gospodarskom oporavku RH. sve dok kulturu plaćanja u RH ne dignemo na jednu razinu i ono kolegice i kolege što mene brine ovdje, a i ono što čovjek čuje ovako svakodnevnom razgovoru sa poduzetnicima je na stranici 2, veli analizom zaplijenjenih prijedloga pokretanja postupka predstečajne nagodbe uočeno je da pristigloj dokumentaciji u većini slučajeva njih oko 75 ne dostaju neki ključni dokumenti. E sada se postavlja pitanje, ako je zakonom jasno definirano što trebaš dostaviti ako želiš ići u tu predstečajnu nagodbu da si otvoriš prostor da možeš u nekakvim normalnim pa čak i povoljnijim uvjetima funkcionirati od nekoga tko nije … stečajne nagodbe kako to da nisi dostavio svu dokumentaciju. Da li je ovih 75% koji nisu dostavili dokumentaciju praktički generacija novog neplaćanja? To je pitanje koje visi u zraku i koje realno može stvoriti probleme a to će se vidjeti tek na jesen u 11., 12.mjesecu kada se vide određeni pokazatelji. Jer gledajte ako imate blokirano 42, tri milijarde kuna ako vi administrativno zbrišete tisuću, dvije firmi otpišete temeljem toga njihova potraživanja prema državi, storniraju se njihove blokade u FINA-i vi automatski imate statistički gledajući sjajnu sliku. Nekoliko mjeseci nakon primjene zakona imate 4, 5, 6 milijardi manje blokiranih sredstava. Međutim kada pogledajte da je bilo očekivanje 25 tisuća predstečajnih nagodbi da je podneseno samo nekoliko tisuća i da od toga 75% nepotpuna dokumentacija onda upućuje na nešto drugo. Dakle ovo je samo tema kolege iz ministarstva imaju sigurno više podataka i ja sam siguran da oni itekako zorno promatraju ovih 75% i proučavaju što oni znače. Dakle upravo zbog toga mislim da je trebalo napraviti u ovome uvodnom obrazloženju zakona jednu tablicu da se vidi određene stvari jer gledajte vi kada uzmete ove predstečajne nagodbe od nekakvih 30 i toliko milijardi kuna koliko ovdje piše 34 milijarde kuna onda ćete vidjeti da te 34 milijarde kuna najvećim dijelom otpadaju na nekoliko desetaka velikih tvrtki koje nisu u problemima. Od danas neke su zapale u probleme zadnje tri, četiri godine kako je gospodarska riza a neke a la Varteks koji je na svu sreću pozitivno riješen zapravo rješavao se u problemima su već više od desetak godina. Dakle ti problemi su različiti i možda je zbog toga trebala ta tablica. No gospodine zamjeniče imam jedno ovdje možda sugestiju ali svakako predlažem da pogledate to, dakle radi se o članku 37.gdje kaže ako ne bude dovršen niti u produljenom roku od najviše 90 dana ako je savjetodavno vijeće odobrilo produljenje roka za dovršetak postupka. E sada gledajte savjetodavno vijeće se praktički uopće nigdje ne spominje u tekstu. Od kuda sada najedanput savjetodavno vijeće a dok cijelom tekstu se u principu provlači nagodbeno vijeće pa bi bilo logično da to daje nagodbeno a ne savjetodavno vijeće. Od kuda sada najedanput savjetodavno vijeće. Dakle da malo pogledajte taj članak 37 pa da vidite da li je tu došlo do zabune i da li tu treba popraviti jer ako to ne napravite mislim da će mnoge odredbe u bar desetak članaka biti neprovedive jer svugdje imate nagodbeno vijeće. Međutim ono za što sam se ustvari najviše javio za pojedinačnu raspravu jer kolegica Dalić u ima kluba HDZ-a praktički rekla sve naše opservacije, meni iskreno govoreći to je razlog zašto je naš klub suzdržan oko ovog zakona. dakle podržali smo zakon izvorno podržali smo zakonsku uredbu i meni stvarno nije jasno kolegice i kolege ako se mi smjerno zalažemo da riješimo nelikvidnost zašto u zakon treba ugrađivati međusobne sukobe ljudi u vladajućoj koaliciji. Jer gledajte i nemojmo pričati da to nije tako, odredbe članka 53.su ništa drugo nego rješavanje sukoba kada jedan koalicijski partner ne smije otići u dvorište drugog koalicijskog partnera prekontrolirati poduzeće, vi pogledajte. Dakle financijski nadzor u smislu ovog zakona je financijski nadzor zakonitosti financijskog materijalnog poslovanja, a provodi se kod trgovačkih društava čiji je većinski član RH ili jedinica lokalne, područne regionalne samouprave čiji imatelj dionice poslovnih udjela jest RH ili jedinica lokalne, područne regionalne samouprave koja pri tome ima odlučujući utjecaj na upravljanje u odnosu na koji RH jedinica lokalne, područne regionalne samouprave ima osnivačka i vlasnička prava. Zašto to ugrađivati u zakon kojim se želi pomoći tvrtkama koje su u problemima. Pa mi imamo niz da tako kažem represivnih aparata u ovoj državi koji mogu izvršiti kontrolu. Međutim vlasnik kontrolu poslovanja pojedine tvrtke radi preko nadzornog odbora. To je temeljem Zakona o trgovačkim društvima najjači instrument vlasnika. I sada vlasnik dakle ima nadzorni odbor i sada vlasnik traži da se ugradi u zakon da on može otići izvršiti kontrolu. I sada gledajte tko će vršiti kontrolu, veli kontrolu će vršiti uprava za financijsko upravljanje unutarnju reviziju i nadzor. E sada s obzirom da unutarnju reviziju i nadzor u Ministarstvu financija i ostalim ministarstvima sam ja osnivao praktički prema direktivama EU onda se zna zašto ta služba postoji, ta služba nije za ovo. Opet srljamo u širinu i izgubit ćemo se. Kontrolu u javnim poduzećima može napraviti Porezna uprava može napraviti Državni inspektorat, može napraviti bilo koja državna inspekcija ako vlasnik, ako resorni ministar ili ministar financija smatra da se tamo događaju neke stvari koje nisu normalne. Ali gledajte mi ovdje govorimo o zakonu kojim želimo pomoći tvrtkama koje su u problemima i mi onda u taj zakon ugrađujemo državne tvrtke samo zbog toga što se u neke tvrtke nije mogla izvršiti kontrola jer je netko htio izvršiti kontrolu zato što ga netko napao preko novina. I sada ćemo mi to riješiti zakonom i to je ono što nije dobro i što nas ne vodi dobrome. I to je razlog zašto klub HDZ-a dakle zastupnici HZD-a neće podržati ovaj zakon. ne zbog odredbi koje se rade oko predstečajne nagodbe dakle to je nešto što od početka podržavam bez obzira što za neke stvari mislimo da treba napraviti drugačije ali vi ste ti koji imate odgovornost i prema tome zbog toga ćemo vas podržati. Ali ne možemo gospodine zamjeniče podržati ovaj članak 53.jer njemu ja mislim da kada se čovjek malo okrene pa kada sve malo bolje pogleda njemu nije mjesto u ovom zakonu. Te nekakve međusobne prijepore itd., treba riješiti na drugi način, a ne ugrađivati u zakon. Jer gledajte, to je čak i vrlo opasno. Da li su ljudi koji rade ovaj posao, koje su službe osnovane za kontrolu proračunskih sredstava i proračuna to je jedno posebno knjigovodstvo i poseban način vođenja sredstava, sva ova društva posluju prema međunarodnim računovodstvenim standardima, prema Zakonu o računovodstvu i vi u Poreznoj upravi imate možda 30-ak posto ljudi koji mogu iskontrolirati ovo. Pa zato i je osnovana ispostava za velike porezne obveznike da bi se jedan manji broj ljudi educirao da može iskontrolirati ta poduzeća. Dakle, postavlja se pitanje da li sukladno ovom stavku c novog članka 86.c ovi ljudi mogu uopće izvršiti tu kontrolu. Dakle, ako ovo maknete mi ćemo opet podržati ovaj zakon, ako ostavite stvarno u nekakve vaše interne sukobe ne želimo ulaziti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći se javio za raspravu uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa vjerojatno spadam u rijetke koji ne podržava ni postojeći zakon ni izmjene ovog postojećeg zakona. I postojeći, a i ove izmjene o dopunama Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi je prepun opasnosti i zabluda i zamki. Najprije, nikakve dvojbe nema da ovaj zakon ne bi smio biti zajednički nazvan. Zakon o financijskom poslovanju bi trebao biti odvojen od Zakona o predstečajnoj nagodbi. I te dvije stvari su potpuno odvojene i Zakon o financijskom poslovanju predviđa urednost poslovanja i osiguravao bi urednost i tečnost i plaćanja a predstečajna nagodba je već dio stečaja. I trebalo bi dodati Stečajnog zakona. To što sam usamljen kad sam u pogledu ocjene protiv ovog zakona i ove izmjene i prijedloga dopune zakona to još uvijek nije dokaz da nisam u pravu. Naime, pozorno slušajući vidljivo je da je izostala analiza i sva potpora ovakvom zakonu proizlazi iz nedovoljne analize postojećeg i učinka dosadašnjeg pa već evo 7 mjeseci, 8 na snazi Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. I upućuje na mnoge poteškoće i možda i rješava nečije probleme, ali rješenjem nečijih problema stvaraju se i multipliciraju drugima problemi. Uzet ću samo jedan primjer. Evo ovdje je primjer jedan predstečajne nagodbe od 1001 vjerovnika i više od 3 milijarde kuna. Predstečajnom nagodbom riješit će se 5 vjerovnika, ali 996 neće se riješiti problemi. A upravo su oni ostali zakinuti kao što je primjerice samo hotel "Zdilar" nikad neće naplatiti 137 tisuća kuna, kožna galanterija "Štefanić" neće nikad naplatiti 72 tisuće kuna, … [[Govornik se ne razumije.]] 412 tisuća ili Agrotermo 450 tisuća, a njima je to život i zbog takvih su morali otpuštati radnike, smanjivati opseg svoje djelatnosti. A takvih je 995 u ovom samo jednom slučaju. Nije dobro i ne mogu podržati zakon da ministar imenuje u ovakvim situacijama ikoga, a kamoli da imenuje predsjednike i članove nalogodavnog vijeća, nagodbenog vijeća. A onda to nagodbeno vijeće bira povjerenika. To već samo po sebi daje komesarski karakter ovakvom zakonu. On izravno utječe na Zakon o preuzimanju trgovačkih društava i na Zakon o kreditnim institucijama. A oba ta zakona su bila usklađena sa zakonodavstvom EU. Vlada ovim zakonom i ovom izmjenom oslobađa obvezu ponude za preuzimanje trgovačkih društava kada vjerovnik stekne više od 25% dionica ciljanog društva. Kako je to moguće da zakonom o preuzimanju se predviđa kad netko stekne više od 25% dionica s pravom glasa, mora objaviti obvezu preuzimanja društva, a ako to ovim putem stekne onda ne mora. Tako se može dogoditi da banka koja može na dva različita načina doći do dionica kroz fiducijarno vlasništvo nad dionicama njih mora osloboditi se čak njih u roku 6 mjeseci po Zakonu o kreditnim institucijama a ako ih stekne na ovakav način kroz predstečajnu nagodbu onda ne mora ih se osloboditi i ne mora ih prodati. Znači, ista institucija kod istog trgovačkog društva ima iste dionice. Za jedne mora prodavati u roku 6 mjeseci, a na drugi način stjecanja ne mora prodavati. Gdje je tu konzistentnost? Što je onda cilj? Za stjecanje dionica u trgovačkim društvima kroz predstečajnu nagodbu dovoljna je samo suglasnost HNB-a, a što radi HANFA, što radi Burza? Pa to je iznimno osjetljiva informacija, cjenovna informacija. Na ovaj način se dopušta zapravo bankama da saniraju svoja potraživanja i da umjesto refinanciraju oni pretvaraju u vlasničke udjele što im ne umanjuje jamstveni kapital. Ova ulaganja ne utječu na smanjenje jamstvenog kapitala. I idealna situacija. HNB ne mora brinuti o adekvatnosti kapitala, Ministarstvo financija ne mora potraživati svoja potraživanja, vjerovnik ne mora platiti nikomu, više poreza se predviđa, više zapošljavanja. Pa rekli bismo situacija idilična. Ali nije tako. Efekat djelovanja ovih 7 mjeseci je upravo suprotan. Učinci nisu takvi kako su očekivali. Zašto pojedini članovi vijeća daju ostavke? Zato što se vrši na njih silan pritisak da moraju postupiti na određeni način. Banke nisu nikoga pitale koga i pod kojim uvjetima kreditirati. Ali kad zapanu u poteškoće, a zapale su jer 35 milijardi imaju nenaplaćenih potraživanja, a od tog 25 milijardi iz realnog sektora, a država im jamči ionako za 90% osigurane imaju štednju od države i sad opet zovu u pomoć državu da saniraju ih a one će preuzimati trgovačka društva kao što su preuzimali već, povijest se ponavlja. Sjetimo se samo turističkih i ostalih poduzeća i onda će davati svojim tajkunima na upravljanje, isporučivati na upravljanje ova preuzeta poduzeća i kasnije će ih privatizirati opet pogodnima. Pa ovakav proces privatizacije smo već prošli i on je bio iznimno negativan sa svim negativnim učincima. Ali mi uporno brinemo o pojedincima, a ne o općim. Zato riješit će se, nije sumnjivo da će se riješiti problem nekim ali ne vjerovnicima, samo pojedinim vjerovnicima i riješit će se problem dužniku, a nije se uopće pronašao model kako ispitati je li dužnik trebao biti dužnik ili ne, gdje je imovina njegova. Zato priznat ćete da već ima i zlouporaba, da se već prijavljuju u predstečajnu nagodbu namjerno oni želeći se riješiti svojih dugova na takav način ali bit će zakinuti. Mnogi vjerovnici su zakinuti u ovom postupku i ne možete nikako uvjerit me da nisu zakinuti. To što će u bilancama banaka se neće ništa promijeniti to nije dokaz da se nije promijenilo u strukturi gospodarstva. I neće bit više zaposlenih. Bit će više nezaposlenih poslije ovih predstečajnih nagodbi. To ćete vidjeti samo iz iste sa egzaktnim podacima. Jer ekonomsku pojavu ne možemo promatrati samo iz jednog kuta. Ona nikad ne udari samo repom na jednom mjestu. Ona se reflektira na cijelo društvo. U cjelini negativni su učinci ovog zakona. A zašto zapravo sanirati nekoga tko ne zaslužuje sanaciju? Tko je prouzročio sve poteškoće hrvatskog ne samo gospodarstva i naroda u cjelini? Je li itko provjerio gdje je 3 milijarde i 200 milijuna kuna iz ove predstečajne nagodbe? Gdje je ispario novac 3 milijarde i 200 milijuna kuna? Tko ga je uzeo? Tu su društva kćeri, tu su razne, svi potražuju. Kako je moguće? I zbog takvog jednog subjekta, a ima ih mnogo su mnogi drugi subjekti došli u poteškoće i nisu mogli isplaćivati svoje plaće, zaduživali se kod banaka da bi platili poreze i platili su poreze. A ovi koje vi u predstečajnoj nagodbi sanirate nisu platili ni poreze, pa i ovaj slučaj vama duguje odnosno Hrvatskoj državi i nama svima 20 milijuna kuna. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ima na ovo izlaganje jedna replika uvaženog zastupnika Dražena Đurovića.
Hvala. Pa evo gospodine Marić, vi se jako dobro razumijete u ekonomiju bolje nego ja i nemam namjeru uopće braniti. Možda ste u svemu u pravu, možda niste u skoro ničem u pravu. Ali ono što ste vi ukupno definirali problem predstečajne nagodbe niste došli korak ispred. Od čega polazi ta predstečajna nagodba, od kojeg stanja i koji bi bio put rješavanja tog stanja da se nije krenulo uopće s jednom takvom inicijativom. Ne branim je, kažem uopće. Što se tiče ovog novca, odnosa dužnika, vjerovnika ovih silnih dugova koji neće biti zapravo nikad pravično vraćeni, gdje je taj novac, gdje je te tri milijarde kuna iz te jedne? Pa taj novac ja mislim da je već davno prije predstečajne nagodbe zapravo nestajao iz tih tvrtki. One nestaju predstečajnim nagodbama. On samo fiktivno postoji u nekakvim potraživanjima, a već se je davno prelio u džepove barem onih 350 milijunaša u Republici, onih milijardera u Republici Hrvatskoj i svih onih manjih milijunaša koje još FORBS i ostali pratitelji nisu otkrili u Republici Hrvatskoj. Dakle, taj se je novac već davno prelijevao i izlijevao iz tih tvrtki. A naš je problem što nismo uspjeli nikad nikoga tu ščepat i pospremit od onih kojima se taj novac prelijevao. I kad mislim govorit o komesarskom karakteru zakona mi smo govorili da to jest jedan model etatizacije. I ja isto nisam bio siguran da li je on najsretniji, ali ako pogledate objektivno startnu crtu s koje to polazi, polaznu poziciju od koje se u to kreće onda je ona malo drukčija nego ako ćemo sad sjeći sve ove mogućnosti i probleme koji se u postupku primjene toga javljaju. I još nešto kad je riječ o učincima kakvi su priželjkivani pokušajmo razmotriti kakvi bi bili učinci da to nije učinjeno, neku simulaciju tog tipa.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Goran Marić.
Kolega Đuroviću, u predstečajnoj nagodbi dužnik duguje vjerovnicima i rješava se problem dužnika da bi se naplatili vjerovnici. Tko bi trebao odlučivati o tome? Vjerovnici. Ovim zakonom ne odlučuju vjerovnici nego odlučuje ministar i nije dobro da odlučuje ministar bio HDZ-ov, vaš ili SDP-ov. Ne može ministar odlučivati i imenovati nagodbeno vijeće, članove nagodbenog vijeća, predsjednika nagodbenog vijeća koje bira povjerenika. Što onda, o čemu vjerovnici odlučuju kad ministar odlučuje o tome? To ne bi trebao ministar na sebe uopće preuzimati tako. Treba rješavati i tražiti modele, ali zato sam nazvao ovo komesarskim pristupom. A o čemu će onda vjerovnici odlučivati? Odlučuje ministar financija o vjerovniku. Pa nek oni odluče što će sa poduzećem, hoće li ga sanirati, hoće li fiduciona vlasništva angažirati ili će pretvarati svoja potraživanja u udjele ili će refinancirati i kreditirati dugove na otplatu. To nek vjerovnici odlučuju, a ne povjerenik kojeg je imenovao ministar. To samo upućuje da se usmjerava u nečijem poželjnom cilju, ali ne vjerovnika. Zato ovo je po meni pudranje mrtvaca. A pudranjem mrtvaca ne može se mrtvaca oživjeti nego samo uljepšati njegovu smrt, ali na kraju dođemo na isto. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I u ime predlagatelja će završnu riječ imati uvaženi zamjenik ministra financija gospodin Boris Lalovac. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo zahvaljujem na vašoj raspravi i odmah možda da krenem od ovoga zadnjeg što je uvaženi kolega Marić rekao vjerujem da nije bio tu kada se prvi zakon donosio pa možda ne zna sve detalje oko nagodbenog vijeća. Nagodbeno vijeće je administrativno tijelo, ne odlučuje o ničemu. Znači, ono vodi upravni postupak da kad zaprimi papire, kada ga je zaprimilo, kada ga šalje, kada ga vodi, apsolutno nikakve odluke na administrativnom vijeću nema. Uopće nije odlučujuće. Znači to je netko tko vodi upravni postupak, mimo suda što smo rekli. I mi smo preuzeli na sebe, Ministarstvo financija kroz FINA-u, radi ukupnih troškova predstečajne nagodbe da to netko vodi. Znači, apsolutno nema nikakve veze nagodbeno vijeće s odlukama. Znači, odluke donose isključivo vjerovnici i ako vidite u zakonu je i navedeno čak i tri skupine vjerovnika financijske institucije, upravo da bi u ovome dijelu pokušali zaštititi male vjerovnike. Imate jedna skupina su banke financijske institucije, druga skupina su države, znači javna poduzeća i treća skupina su ovi mali vjerovnici koje ste ovdje vi nabrojali da će imati zapravo lošiju svoju poziciju. I upravo smo i u tome dijelu, znači ovo je potpuno, znači nema veze potpuno administrativno o ničemu ne odlučuju, isključivo odlučuju vjerovnici i ako vjerovnici odluče da ne prihvaćaju plan koji će dužnik, kompanija odlazi u stečaj i kompanija zapravo se mogu naminirati različitim pravom. Znači, prvi postupak je kada imaju financijske institucije koje imaju založno pravo na nekom objektu prvo da kaže da li se odriču založnog prava da uopće žele sudjelovati u tom procesu. Znači, potpuna zaštita vjerovnika i malih i države i banaka. I zato su tako i podijeljeni. Istina je ovo što ste vi rekli kada se u cjelokupnom tome dijelu otpisuju da nažalost u ovome dijelu mali vjerovnici ne mogu u odnosu na banke koje imaju jače i bolje pozicije, imaju založno pravo, imaju veće iznose itd., sigurno da nije isto otpisati banci zatezne kamate i njemu malome koji ima 30%. To je nažalost istina, ali jednostavno u tom mehanizmu odlučivanja prihvaćenog vijeća gdje smo ih potpuno odvojili i rekli imate posebno pravo da ukoliko vam se ako ste po postotku dovoljno veliki da vi možete čak i glasati protiv ili za, znači da mogu formirati svoje mišljenje, upravo je to omogućeno kroz ovaj zakon jer dosada nisu mogli ništa naplatiti. Zašto? Jer kad je kompanija odlazila u stečaj stečajna masa nije bila dovoljna da pokrije obveze. I tko je prvi pokupio? Pokupile su upravo banke, a mali nisu mogli, ni mali ni države jer uopće nisu imali razlučna prava na objekt. I oni ne da nisu ništa otpisali, ovako će možda otpisati 10, 20% ili 30 pa će 70 naplatiti. U stečaju neće naplatiti ništa jer pokazali su nam iskustva RH 22 godine da 30% poduzeća koja su odlazila u stečaj banke su naplaćivale one su samo 30% svojih vjerovnika, one, a ne država. Oni nisu ništa. Znači vi pazite imate nekretninu i možete naplatiti samo 30%, a ne da govorimo da će oni moći nešto naplatiti. Znači oni mogu glasati i protiv u konačnici ako imaju svoje razlučno pravo. Možemo se dogovoriti, mogu se dogovoriti ako to nije operativna imovina da oni mogu izvući to razlučno pravo i neoperativnu imovinu prodati mimo poduzeća ako ona nije neophodna za opstanak poduzeća. To smo i radili kod tih kompanija gdje smo rekli svu neoperativnu imovinu koju imate morate maknuti sa strane jer vam opterećuje poslovanje i iz toga se mogu namiriti ako imaju i mali vjerovnici i svi koji trebaju da ne opterećuje ovaj dio. Jer se dosta događalo u predstečajnim nagodbama upravo da nekakav nekretninski biznis koji se ulagao opterećuje core biznis, odnosno osnovno poslovanje poduzeća. I to se događalo i kod građevinskih poduzeća gdje smo mi rekli ajmo odvojiti građevinsko poslovanje i njihovu operativu da oni mogu završiti projekte koji imaju i koje su dobili na EU fondovima i za državu da rade da odvoje od nekretninskog biznisa. Ali nisu mogli. Zašto? Jer banke nisu htjele dalje financirati jer su imali založno pravo i blokirali su im cjelokupni proces građevinske operative godinu i pol dana zato što su bili opterećeni nekretninskim biznisom. Nisu im htjeli davati. Mi smo rekli razdvojite to. Uzmite banke nekretnine ako se želite naplati od građevinskih firmi, ali pustite tu građevinsku firmu da radi. I to je bio problem što godinu i pol dana "Konstruktor" nije mogao raditi jer nisu bile odvojene te stvari. Znači, ovo je izuzetno zakon koji je kasnije dorađivan sa kažem sa Udrugom poslodavaca i koji je kasnije i podržavaju ga sve više i više jer su vidjeli zapravo da određeni pomaci razdvajanja tog dijela biznisa gdje su banke jednostavno imale status quo, od 2008. godine nisu uopće se htjeli mrdati u restrukturiranju toga poduzeća. Tako da što se toga tiče nema nikakvog utjecaja ministra financija u cjelokupnom tom procesu donošenja odluka i cijeli proces je javan, transparentan i na stranicama FINA-e imate i kako glasate, tko je kako glasao, znači cjelokupni proces je javan i transparentan i u konačnici ima sudsku potvrdu. Znači sudska potvrda, na kraju i ako postoje nekakve anomalije, ako su se dogodile u sudu na kraju sud može poništiti predstečajnu nagodbu i reći pogodovali ste jednom ili drugom. Znači u konačnici ima sudsku odluku i zbog toga je bitno reći da je cjelokupni proces štiti vjerovnike i da konačno imamo jasnu potvrdu da firma može dalje raditi. Dalje, ovdje što ste vi rekli, istina, mi smo kod nekih predstečajnih nagodbi utvrdili da postoje zloupotrebe prava, a to može se zapravo i vjerovnici prema Zakonu o trgovačkim društvima mogu pokrenuti ako postoji određene zloupotreba prava. Ovo što ste vi govorili da su izvukli određeni dio imovine i da znaju oni to mogu prijaviti. Upravo da, trebaju, ali smo rekli kada je Ministarstvo financija zajedno sa vjerovnicima da onda možemo ako naiđemo na takve stvari blokirati proces i zapravo pokrenuti ovo što ste rekli kad ste pitali gdje je ta imovina. Da, u tom trenutku se blokira cjelokupni proces i to smo pojačali odredbama ovog zakona i takve nećemo restrukturirati. Takve nećemo restrukturirati. Bilo je slučajeva gdje banke nisu htjele potvrđivati postojeće vlasnike koji su doveli ta poduzeća u iste probleme i onda su nam čak i sugerirali nadglasajte ih, izbacite ih iz poduzeća, mi smo rekli ne možemo to radit, oni sami moraju ovo što ste vi rekli novi proces privatizacije, sami moraju oni tražiti novog vlasnika, nitko ih ne smije prinuditi da ih izbaci iz poduzeća, da ne kažu da su kasnije zloupotrijebili njihova prava. Znači i to smo poboljšali iako su bili i sa strane bankarskog sektora upravo ovaj dio da se izbace postojeći vlasnici, da može doći novi. Mi smo rekli ne, bez postojećeg dužnika odnosno vlasnika to se ne može napraviti. Ne možete nekome oteti poduzeće ukoliko …, ono može otići u stečaj i ovo je samo predkorak toga stečaja. Znači dajemo priliku mimo, prije nego što dođe na sud da se ono proba restrukturirati. Ukoliko ovo što ste rekli, vjerovnici ne potvrde odnosno nisu suglasni, imate negdje gdje vjerovnici ne žele uopće jer su dobro pokriveni, ide u stečaj, nažalost u stečaju će se izvršiti likvidacija i prodaja te imovine i onda se nažalost u tome slučaju se događa da radnici odlaze na biro. Ovdje ste rekli da nemate dovoljno podataka. Dapače, ja sam ovdje iznio i 8,2 milijarde koje su se riješile do sada i 26,8 milijardi koje su u tijeku rješavanja i govorio sam o broju zaposlenih, govorio sam i o …, čak sam vam i sektorski dio moja isprika, možda je to trebalo stajati i u samom zakonu da bolje znate što se tiče tablica. Dapače, sljedeći put ćemo i pojačati i bolja obrazloženja, efekti zakona da se vide. Ali evo donio sam vam zadnje podatke, podatke prije tri dana koji su bili učinci predstečajne nagodbe, zakon je puno prije zapravo dan i u tiskanje tako da možda u tome dijelu ćemo ga poboljšati da vidite prave efekte i učinke predstečajne nagodbe i smanjivanja nelikvidnosti. Još jednom ovdje govorim iako smo rekli da se nalazi oko negdje milijardu, 2 milijarde kuna u brisanim poduzećima, da je najveći dio što sam vam rekao nalazi se zbog postupka predstečajne nagodbe i nabrojio sam vam poduzeća koja su u tome segmentu i riješena. Vezano za ovaj dio 90 dana, da, tu smo zapravo savjetodavno vijeće je ajmo reći vijeće unutar, to je različito vijeće od nagodbenog vijeća, čisto prati postupak predstečajne nagodbe, a nagodbeno vijeće zapravo više prati administrativni cjelokupni postupak, dok savjetodavno vijeće zapravo je vijeće koje … ljudi, stručnjaka iz više ministarstava, iz različitih dijelova financijski stručnjaci koji zapravo prate suštinski šta se s tim poduzećem događa i oni daju nekakav prijedlog suštinskog dijela da li tom poduzeću i dalje treba dati nekakvo mišljenje. Svakako, oni će to vratiti kroz nagodbeno vijeće tako da će to nagodbeno vijeće u tom tehničkom dijelu i potvrditi da li treba imati 90 dana ili ne jer nagodbeno ne može, ono je administrativno. Savjetodavno suštinski da, ali da li tom poduzeću treba dati dodatnih 90 dana ili ne, kao što je bilo kod ovog jednog poduzeća tu što smo ga danas spominjali da i ako su postojali određeni administrativni problemi probat ćemo da, zato nam je bitno da se čim prije donese da mu probamo dati ako je moguće još drugih 90 dana ako se u tom cjelokupnom procesu nisu zadovoljili određeni kriteriji. I ono što je istina ovdje, bilo je govora o … dokumentaciji. Bio je problem kada smo naišli na 71 tisuća poduzeća na koji način čistiti ta poduzeća jer da ih krenete čistiti vjerovnici moraju uplatiti 10 do 15 tisuća kuna, 20 tisuća kuna za stečaj. Oni nisu imali taj novac i onda su jednostavno vjerovnici govorili nije nitko htio ni poduzimat, pokretat stečajne postupke zato što to košta. Svejedno su izgubili svoja potraživanja, odnosno svoje obveze, svoja potraživanja iz tog cjelokupnog procesa. I da, možda su pojedini koji su prijavljivali na ovaj dio ovako kod predstečajne nagodbe budući da kad FINA sada predaje taj di prema sudu ajmo reći otvaranje stečaja ne košta ništa jer država je na sebe preuzela taj dio da regulira prema sudovima i vjerojatno ovaj dio koji nisu prijavljivali svoja izvješća, odnosno davali su određene bijele papire. Na taj način su izbjegli da oni otvore stečaj, ti vjerovnici koji su već izgubili određeni dio novaca da daju još dodatno novaca na sud i na taj način kada FINA pokrene stečaj, a ovako smo rekli da će pokrenut zato što nisu nedostajući dokumenti. Država na sebe u tome dijelu preuzima reguliranje odnosa sa trgovačkim sudovima da im nadoknade cjelokupni taj proces i najvjerojatnije najveći zapravo i dio ovih koji nisu prijavljivali su je da su zapravo putem ovoga dijela mehanizma iskoristili da se taj trošak stečaja prebaci na državu što ćemo u konačnici nadoknaditi iz cjelokupnog tog procesa predstečajne nagodbe. Bitno je da smo krenuli u ovom dijelu i još jednom zahvaljujem na vašoj podršci za ovaj zakon. Mislim da je jako bitan za hrvatsko gospodarstvo i da će on zapravo još bolje efekte dati do kraja godine jer kao što vidimo ovakva rješenja predstečajne nagodbe su izuzetno sada, neću reći da su nas počeli kopirati i kolege u susjedstvu gdje su vidjeli na koji način se pokušava restrukturirati privreda, čak i određene europske zemlje kada smo im prezentirali određeni zakon dale su nam pohvalu u ovom dijelu zakona, a vidjet ćete vrlo brzo da se na ovakav način restrukturiranje mislim da je odluka donesena sinoć i ministar mi je isto javio da su potvrdili restrukturiranje banaka. Vidjet ćete kako će u budućnosti ići kada banka propadne na koji način će se restrukturirati vrlo lično EU komisija je donijela da će se i banke u budućnosti neće više da će ih država rješavati već da će se na vrlo sličan način ovoga prebacivanje … da će se rješavati saniranje banaka jer brojne zemlje koje su u Europi koje su sanirale banke sada su jako zadužene, imaju velike probleme s deficitima, imaju velike probleme sa zaduženosti. Malo je novaca … fondu tako da su … koji je vrlo brzo donesen će biti na Vijeću ministara financija i vidjet ćete da vrlo slično rješava i problem banaka restrukturiranje vrlo slično kao što se donosi ovaj zakon. Još jednom vam zahvaljujem na vašoj podršci i sve vaše prijedloge i komentare ćemo probati uvažiti. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Gorana Marića.
Hvala lijepa. Gospodine zamjeniče kazali ste da štiti ovaj zakon vjerovnike. Točno je štiti i u onom konkretnom slučaju kojeg smo navodili, štiti, ali ako u tom slučaju samo dvije banke imaju milijardu potraživanja, a o čemu će to odlučivati onih 996 ostalih malih vjerovnika? Ni o čemu. A da ministar ne odlučuje ni o čemu nagodbeno vijeće nije točno, nagodbeno vijeće bira povjerenika, a povjerenik to isto da kada kažemo da u stečajnom postupku stečajni upravitelj ništa nije odlučivao. Odlučivali su sve usprkos vijeću vjerovnika. Ali ako želite štititi male vjerovnike odnosno većinu vjerovnika onda biste morali obvezu preuzimanja propisati i objavu ponude za preuzimanje društava za sve one koji preuzimaju više od 25% ciljanog društva, ako to zakon u preuzimanju predviđa inače. Zašto samo ne predviđa po ovomu zakonu i time biste zaštitili male vjerovnike. Zašto onda nemaju obvezu prodaje tako u roku od 6 mjeseci kao što ima inače kada banka stekne udio u nekom društvu, evo recimo vi ste rekli Konstruktor, pa ako u Konstruktoru ima od ranije 10% mora se banka riješiti u roku 6 mjeseci, ako stekne na ovakav način onda se ne mora rješavati nikako to je odluka banke. To nije dobro. I niste još predvidjeli zajedničko djelovanje banaka i mirovinski investicijskih fondova u vlasništvu banaka. To uopće nije predviđeno ovdje. Oni nastupaju kao pojedinačni i posebni vjerovnici, a zapravo zajednički djeluju. To zajedničko djelovanje utječe na ostale vjerovnike. I vidjeli ste i strukture smo pojedinih dužnika da imate lizing ovaj lizing onaj ili ove banke i mirovinski fondovi gdje su suvlasnici i to niste uzeli u obzir to zajedničko djelovanje i to još više ugrožava vjerovnike ovu većinu vjerovnika posebno malih. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zamjenik ministra gospodin Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Vezano za povjerenika, povjerenik je isto tehnička osoba koja se dolazi u kompaniju i nadgleda poslovanje dužnika da on ne može zloupotrijebiti prava da mora postupati znači on čak i ne vodi. On nije u onome obliku stečajnog upravitelja. To su nas i vjerovnici tražili da kada prihvaćaju dužnika i ako se otvori postupak predstečajne nagodbe da postave osobu da može kontrolirati novčane tokove kada nešto naplate da to može ići ravnomjerno svim vjerovnicima. Znači on nema nikakvu upravljačku funkciju nego kontrolnu funkciju. I ukoliko se ukaže da su zloupotrebe prava on može tu više kao kontrolni mehanizam i on je također isto kao ovo djelo nagodbenog vijeća je više administrativni dio. Kada ste dalje govorili o lizinzima i ovim drugima kao što znate vi dobro lizing ima izlučno pravo i oni ne sudjeluju u ovome dijelu budući da je to vlasništvo lizing kuće. I oni kod ovih slučajeva razlikujući izlučnu i razlučno pravo oni mogu neovisno o ovome procesu izvući taj objekt lizinga i prodati i ne sudjeluju u ovome procesu. Ovo što ste govorili o investicijskim fondovima i drugim društvima oni se svrstavaju u dio financijskih institucija ali dapače ako tu treba još doraditi određene mjere načina glasovanja da. I što se tiče velikih vjerovnika da dapače nažalost oni su i do sada odlučivali po našem Zakonu o stečaju koji u najvećem dijelu su i vjerovnici i najbolji su imali status kao što sam bio rekao mali se nisu naplaćivali, mislim da je ovo korak naprijed da smo dali mogućnost da i malim vjerovnicima da uspiju naplatiti jedan određeni dio potraživanja. Istina je da neće u onome dijelu koji su možda žele ali ono što sam vam rekao do sada je praksa pokazivala u RH da 30% potraživanja su banke naplaćivale, a ovi ostali su svi morali otpisivati svoje. Tako da ovo je bio jedan korak naprijed a ako imate dapače tu smo otvoreni i spremni za sve sugestije i zato sam još jednom zahvalio na doprinosu da bude ovaj zakon još bolji. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Time smo završili raspravu o tekstu konačnog prijedloga ovoga zakona, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 413. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio zastupnik Zlatko Tušak. Molim zamjenika ministra Borisa Lalovca.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća zbog toga što je naplata potraživanja radnika u postupku predstečajne nagodbe osigurana time što su radnici nositelji prioritetnih tražbina. Oni u postupku predstečajne nagodbe ne sudjeluju jer njihova je naplata osigurana tijekom cijelog trajanja postupka predstečajne nagodbe, a odnosi se na sva dospjela potraživanja radnika i prijašnjih radnika koja su nastala za vrijeme trajanja cjelokupnog procesa zapravo. A također je kog postupka predstečajne nagodbe da je dužnik zapravo u tijeku postupka predstečajne nagodbe izjavljuje da cjelokupni proces predstečajne nagodbe neće utjecati na tražbine vjerovnika. Još jednom, oni su prioritetni i zapravo u njima radnici ne sudjeluju i na taj način su oni i osigurani. Zahvaljujem.
Podnositelj amandmana poštovani zastupnik Tušak Zlatko.
Nisam zadovoljan sa odgovorom jer radnici prije otvaranja predstečajnog postupka nekoliko mjeseci ne dobivaju plaće temeljem obračuna koje im je dato podnose ovrhu za neisplaćene plaće u trenutku otvaranja predstečajnog postupka obustavljaju se te ovrhe. Postavljam pitanje tko će obustaviti ovrhe za te radnike koji nisu dobili plaće na račune za plin, struju, TV pretplatu i ostale obaveze koje imaju prema svojim obiteljima. Zato tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu poštovanog zastupnika Zlatka Tušak kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 2 glasa protiv i 38 suzdržanih glasova donesen zakon P.Z.E. br. 413. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Sada bismo prešli na - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o državi domaćinu između Vlade RH i RACVIAC-a Centra za sigurnosnu suradnju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 422 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. I mi bismo prešli odmah na raspravu o tome. Prvi se u ime Kluba zastupnika SDP-a javila uvažena zastupnica Dunja Špoljar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. RACVIAC Centar za sigurnosnu suradnju kao ideja i projekt nastao je u sklopu pakta o stabilnost još 1999.godine pokrenut od strane Njemačke i predložen kao zajednički projekt RH. Započeo je s radom kao razvojni stožer u lipnju 2000.uređujući i opremajući objekt Vojarne Vitez Damir Martić u Rakitju kao trajnog središta. Početkom listopada 2000. godine potpisivanjem bilateralnog ugovora između Republike Hrvatske i Njemačke RACVIAC koji počinje s radom kao multinacionalno regionalno središte za pomoć u provedbi sporazuma o kontroli naoružanja svim zemljama jugoistočne Europe. Potpisan je i tehnički ugovor između MORH-a i RACVIAC-a koji regulira njihove međusobne obaveze. RACVIAC daje potporu sporazumijevanju o kontroli naoružanja, organizira tečajeve engleskog jezika iz terminologije kontrole naoružanja, te ostale različite seminare, provodi seminare o prenamjeni vojnih objekata, nekretnina i osoblja. Organizira i civilne seminare o vojnim kontaktima, suradnji u jugoistočnoj Europi, regionalnom dijalogu, obrambenom planiranju i vojnim proračuna, demokratskoj kontroli Oružanih snaga kao i jačanje stabilnosti u jugoistočnoj Europi. Mjerama povjerenja i sigurnosti, regionalnoj suradnji u borbi protiv ilegalne trgovine malim i lakim oružjem, pomoći i postupcima u katastrofama, nadzoru i upravljanju granicama. U ovih 12 godina RACVIAC je ugostio više od 9000 sudionika i predavača na više od 290 aktivnosti. Osobe RACVIACA čine vojni i civilni predstavnici 14 zemalja. Upravno tijelo je multinacionalna savjetodavna skupina u kojoj su zastupljeni predstavnici svih 20 zemalja koje su uključene u RACVIAC. RACVIAC se kontinuirano prilagođavao te je od nadzora naoružanja svoje aktivnosti proširio i na reforme sigurnosnog sektora. Potpisima 9 zemalja, a to su Albanija, Bosna i Hercegovina, Crna Gora, Grčka, Hrvatska, Makedonija, Rumunjska, Srbija i Turska i još 14 pridruženih članica i 6 zemalja promatrača postao je međunarodna organizacija u regionalnom vlasništvu sa zadaćom da podupire i potiče sigurnosni dijalog u jugoistočnoj Europi ne samo između zemalja regije, nego s njihovim međunarodnim partnerima. Tako je RACVIAC prepoznatljiv brend i šire od regije jugoistočne Europe. Danas je međunarodno neovisna akademska, neprofitna organizacija u regionalnom vlasništvu. Osnovna misija mu je jačanje sigurnosnog dijaloga i suradnja među zemljama jugoistočne Europe. Uspješno je završio višegodišnji proces transformacije. RACVIAC je važan Hrvatskoj i Hrvatska je važna RACVIAC-u. Kao zemlja domaćin Hrvatska pruža tehničku i logističku potporu pokrivajući sve tekuće tzv. režijske troškove. Ima najviše uposlenih časnika i dočasnika. Hrvatska pridonosi postizanju globalne sigurnosti učešćem Oružanih snaga Republike Hrvatske u međunarodnim mirovnim operacijama i misijama pod NATO-om, Europskom unijom i UN-om. Uz RACVIAC Hrvatska podržava i sudjeluje u ostalim regionalnim, sigurnosnim inicijativama. Ugovor o RACVIAC-u Hrvatski sabor je potvrdio 5. studenog 2010. godine, a stupio je na snagu 1. prosinca 2011. godine. Člankom 19. Ugovora utvrđeno je da će Republika Hrvatska i RACVIAC sklopiti ugovor o državi domaćinu kojom će urediti njihove međusobne pravne odnose. Tako je u Zagrebu 11. travnja 2013. godine potpisan Ugovor o državi domaćinu između Vlade Republike Hrvatske i RACVIAC-a, te će njegovim stupanjem na snagu biti dovršen postupak transformacije RACVIAC-a iz regionalne inicijative nastale pod okriljem Pakta o stabilnosti u međunarodnu organizaciju, prvu takvog tipa sa sjedištem u Republici Hrvatskoj. RACVIAC dugoročno može pomoći u ostvarivanju zajedničke potrebe za boljom sigurnosnom suradnjom ne samo u regionalnom, nego i u međunarodnom okružju. Klub SDP-a podržava Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o državi domaćinu između Vlade Republike Hrvatske i RACVIAC-a Centra za sigurnosnu suradnju. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći će u ime kluba HNS-a govoriti uvaženi zastupnik Boris Blažeković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Potvrđivanje ugovora o državi domaćinu između Vlade Republike Hrvatske i RACVIAC-a Centra za sigurnosnu suradnju potvrđuje se postojanje jedine stalne međunarodne političke organizacije na tlu Republike Hrvatske. Potvrđivanjem ovog Ugovora potvrđuje se međunarodna osobnost i međunarodni integritet RACVIAC-a. Na žalost u hrvatskoj javnosti se vrlo malo ili čak ništa zna o RACVIAC-u. Mi u HNS-u smatramo da je RACVIAC jedna izuzetno potentna organizacija regionalne sigurnosne suradnje koja svoje djelovanje sve više prerasta i može prerasti u mjesto raznih regionalnih međunarodnih dogovora i razgovora. Zbog njegove važnosti smatramo da je bitno upoznati širu javnost sa osnovama organizacije strukture, poslovanja i ciljeva RACVIAC-a. RACVIAC Centar za sigurnosnu suradnju je diplomatska međunarodna neovisna neprofitna regionalna akademska organizacija koja je odgovorna svojim članicama. RACVIAC je osnovan kao regionalni centar za pomoć u verifikaciji provedbe kontrole naoružanja Sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Savezne Republike Njemačke, a s jasnim ciljem osiguranja kontrole naoružanja, uspostavljanja povjerenja, jačanja mjera sigurnosti, proširenja suradnje u jugoistočnoj Europi. Od 1. prosinca 2011. kada prestaje važiti navedeni sporazum počinje važiti Ugovor o RACVIAC-u Centru za sigurnosnu suradnju čime se reorganizira RACVIAC sa zajedničkim ciljem odgovaranja na buduće sigurnosne izazove. Sa zajedničkom željom jačanja regionalne stabilnosti centar proširuje svoje djelovanje na objedinjavanju sveobuhvatnih političko-vojnih pitanja uključujući i reforme sigurnosnih pitanja usmjerenih na obrambenu komunikaciju, razmjenu podataka, međunarodnu i regionalnu suradnju s usmjerenjem na euroatlantske integracije. Članice RACVIAC-a su Albanija, Bosna i Hercegovina, Hrvatska, Makedonija, Grčka, Crna Gora, Rumunjska, Srbija i Turska punopravne članice Austrija, Danska, Češka, Republika Francuska, Njemačka, Mađarska, Italija, Nizozemska, Norveška, Rusija, Slovenija, Španjolska, Švedska i Velika Britanija, pridružene članice Kanada, Moldova, Poljska, Slovačka, Ukrajina, SAD članice promatrači. Na čelu RACVIAC-a je direktor razine veleposlanika jedne od zemalja članica koji se bira na tri godine. Političko izvršno tijelo je MAG-Međunarodna savjetodavna grupa koja djeluje kao glavni odbor u kojem su predstavnici svih članica, pridruženih članica i članica promatrača. RACVIAC se financira prvenstveno članarinama, ali i raznim donacijama. Osim članarine Hrvatska donira prostor i sufinancira i režije, a pomaže i neke druge periodične projekte. RACVIAC se nalazi već je rečeno u vojarni "Vitez Damir Martić" u Rakitju i u potpunosti je opremljen suvremenim kancelarijskim prostorima sa svim potrebnim tehničkim pomagalima. Ima konferencijsku dvoranu s još 2 dodatne dvorane, mali hotel, teretanu, restoran i časnički klub. RACVIAC učvršćuje svoju misiju promoviranjem razgovora o sigurnosti unapređenjem sigurnosnog sektora, kontrolom naoružanja, europskim i euroatlantskim integracijama kao jačanje mjera povjerenje sigurnosti, zajedničkim nastojanjima s međunarodnim organizacijama kao što su Sjedinjene nacije, NATO, EU, OESC te sa svim drugim organizacijama od zajedničkog interesa. Suradnja sa Vijećem za regionalnu suradnju te s ostalim regionalnim inicijativama i dogovorima. Razgovara i komunicira sa civilnim društvima, akademskim zajednicama i zainteresiranom javnosti. U vršenju svoje misije RACVIAC se rukovodi vrijednostima prilagođavanja i razumijevanja, nepristranosti, vjerodostojnosti, zajedničkog uvažavanja i vjere, odgovornosti i pouzdanosti, prilagodljivosti, cjelovitosti, otvorenosti prema novim izazovima i usavršavanjima. Ciljevi RACVIAC-a su daljnji doprinos uspostavljanju opće stabilnosti i sigurnosti u regiji, izgradnja iskustva dosegnutih kroz kontrolne mehanizme i druge mjere povjerenja i sigurnosti na korist regije i šire, promoviranje reforma sektora sigurnosti i promicanje regionalne suradnje u području obrambene razmjene, poticanje europskih i euroatlantskih procesa udruživanja, podrška sigurnosti i obrambenoj politici EU i njezinom odnosu spram NATO-vog strateškog koncepta. Stalna suradnja s regionalnim organizacijama, institucijama i inicijativama slične svrhe i rada istovremeno proširujući međunarodnu mrežu suradnika, poticanje regionalne međunarodne sigurnosne suradnje u cilju djelotvornog umanjivanja transnacionalnih sigurnosnih ugroza uključujući terorizam, ograničavanje oružja za masovno uništavanje, organiziranog kriminala, sve forme nedopuštenih trgovina, nelegalnih migracija, klimatskih promjena, zaštitu kompjuterskih komunikacija i ostalih mogućih ugroza. Korištenje prije stečenih iskustava u cilju pozicioniranja RACVIAC-a kao izabranog partnera u jačanju sigurnosne suradnje i dijaloga u regiji. RACVIAC na godišnjoj razini u svom programu realizira 30-ak raznoraznih aktivnosti, seminara, tečajeva, radionica, susreta, konferencija, okruglih stolova itd. RACVIAC-ove aktivnosti se vežu oko tri glavna stupa. Prvi je sektor sigurnosnih promjena, drugo je okruženje sigurnosne suradnje, odnosno kontrole naoružanja i treće međunarodna i regionalna suradnja usmjerena na euroatlantske integracije. Dakle, RACVIAC Centar za sigurnosnu suradnju je diplomatska međunarodna neovisna, neprofitna, regionalna akademska organizacija koja je odgovorna svojim članicama. Iz navedenog se vidi široki spektar djelatnosti rada RACVIAC-a te njegova komunikacija s raznim međunarodnim sigurnosnim organizacijama i institucijama, civilnim društvom, akademskim zajednicama, političkim institucijama. Sigurnost i obrana te međunarodna suradnja u tim oblastima danas imaju potpuno drugu konotaciju nego prije pada Berlinskog zida. I u našoj regiji se sigurnost i obrana doživljavaju na jedan potpuno drukčiji tretman nego prije 10-ak ili 20-ak godina. Međunarodna međudržavna i regionalna suradnja, sama komunikacija, što veća otvorenost i povjerenje glavni su alati sigurnosti u svijetu. RACVIAC je mjesto gdje je moguće i treba se prakticirati te alate u regionalnoj sigurnosti suradnje zajedno s ostalim organizacijama kao što su UN, NATO, OESC i … [[Govornik se ne razumije.]] Sigurnost, sigurnosne politike, proizvodnja oružja, obrana, danas su puno više od puške na ramenu ili tenkista u tenku. To je ogromni spektar ljudskih djelatnosti koje razvijaju znanost, gospodarstvo, obrazovanje, komunikacijske vještine, razvijaju se posve nove industrije. Sigurnost uključuje ogroman broj ljudi širokog spektra rada sigurnosne tehnike i tehnička pomagala od civilne sfere do vojne. Proizvodi sve moguće vrste proizvoda. Od odjeće i obuće preko hrane do najmanjih čipova, snažnih računala te najsuvremenijih nevjerojatnih plovila, letjelica i kopnenih vozila. Laserskih do nanotehnologija, preko tehnologija vlakana, satelitskih i svemirskih komunikacija. A tzv. vojna istraživanja na koncu dovode do rješenja civilne upotrebe koje olakšavaju građanima svakodnevni život. Kao uvjereni pacifisti mi u HNS-u želimo da ta vojna industrija naoružanja u konačnosti se svedu na oruđa i pomagala u civilnoj zaštiti. No, toga ćemo se još nažalost jako puno načekati. Ali ne treba i ne smijemo odustajati od tog cilja. Jedan od najboljih, najefikasnijih načina putova prema tom cilju jesu organizacije kao što je RACVIAC. Hrvatska kao domaćin RACVIAC mora o ravnopravnim odnosima s ostalim članicama iskoristiti sve mogućnosti koje to domaćinstvo objektivno i realno pruža. Klub HNS-a prihvatiti će prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o državi domaćinu između Vlade RH i RACVIAC-a Centra za sigurnosnu suradnju. Hvala.
Hvala lijepo. I u ime Kluba zastupnika HDZ-a sada će govoriti uvaženi zastupnik Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo više-manje kolegica i kolega su rekli skoro sve dakle o prijedlogu Zakona o potvrđivanju Ugovora o državi domaćinu. Možda još reći dakle da je RACVIAC-u odnosno Centru za sigurnosnu suradnju prethodilo osnivanje regionalnog centra za verifikaciju, provedbu kontrole naoružanja. Međutim, s obzirom na ugroze terorizam, globalne prijetnje miru, ne znam konstantni razvoj i sve druge promjene u sigurnosnom okruženju države su pristupile reorganizaciji na način da su vojno-sigurnosna pitanja se počela širiti na spektar sigurnosnih tema. Dakle, sa vojno orijentirane organizacije transformirano je prema civilnoj odnosno možemo reći akademski usmjerenoj organizaciji. A RACVIAC je zadržan više kao brend koji je prepoznatljiv u regiji. Kod nas i nije tako, ali u inozemstvu dakle u ovom dijelu Europe dapače je. Samim tim je iz multinacionalnog regionalnog centra RACVIAC prerastao u međunarodnu organizaciju za promicanje stabilnosti i sigurnosti. Njemačka, odnosno Italija obzirom na regionalni karakter su prestale biti punopravne članice ali Njemačka je posebice Njemačka i dalje ostala kao velika potpora što u financijskom što u stručnom smislu. Dakle, u konkretnim projektima, pa je tako i 2012. dala 72000 eura za rad centra. Stupanjem na snagu ovog ugovora, dakle bit će dovršen višegodišnji proces transformacije centra koji će iz jedne regionalne inicijative nastale pod okriljem Pakta za stabilnost prerasti u međunarodnu organizaciju, dakle prvu takvog tipa sa sjedištem u Republici Hrvatskoj. Sam centar, dakle ima 30, u njemu sudjeluje 30 zemalja, 11 iz regije, 14 pridruženih članica, 5 zemalja u statusu promatrača. Financiranje je dakle na temelju članarine. Konkretno Hrvatska sudjeluje sa članarinom u iznosu od 48000 eura, a razlozi davanja aktivnoj potpori radu ovog centra za Hrvatsku su, proizilaze dakle iz toga što smo mi zemlja domaćin. Dakle, što je sjedište ove organizacije Zagreb ili preciznije u Rakitju. I drugo što se bavi područje djelovanja koje se odnosi na stabilnost i sigurnost u regiji što je jedan od naših najvažnijih vanjsko-političkih prioriteta. Sam ugovor, dakle definira pojmove koji se odnose na uspostavljanje pravnog okvira gdje se određuje osobnost centra kao što je grb, opseg povlastica, imuniteti dakle osoblja koji moraju obavljati svoje zadaće, a o sadržaju se na neki način ne može govoriti jer on je definiran prethodno sklopljenim međunarodnim ugovorom. Dakle, u ovoj fazi postupka jednostavno sadržaj se ne može niti mijenjati, niti dopunjavati. Evo toliko. Klub HDZ-a će podržati Konačni prijedlog o potvrđivanju Ugovora o zemlji domaćinu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Time smo završili raspravu o tekstu ovog konačnog prijedloga zakona, a o njemu ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o državi domaćinu između Vlade Republike Hrvatske i RACVIAC-a Centra za sigurnosnu suradnju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 422. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 121 glasom donesen Zakon o potvrđivanju Ugovora o državi domaćinu između Vlade Republike Hrvatske RECVIAC-a Centra za sigurnosnu suradnju u tekstu kako je predložila predlagateljica.
Sada bismo prešli na sljedeću točku, a to je - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za drugi projekt tehnologijskog razvoja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 421. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Mi nemamo prijavljen niti jedan klub, niti jednog zastupnika, pa bih ja ujedno i otvorio i zaključio raspravu o ovoj točci. I prešli bismo, naravno glasovat ćemo o njoj kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Vlade Republike Hrvatske, Međunarodne banke za obnovu i razvoj za drugi projekt tehnologijskog razvoja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 421. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova za donesen Zakon o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za drugi projekt tehnologijskog razvoja u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Sad bismo prešli na sljedeću točku, a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 404. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog ste primili u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, a izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite. Uvaženi zamjenik ministrice kulture, prof. Berislav Šipuš. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora, akademiče Reiner, poštovane dame i gospodo, drage zastupnice i zastupnici. Evo još nekoliko riječi o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima s konačnim prijedlogom zakona. Brisat će se odredba Zakona o medijima pred kojom ne smatraju nakladnicima fizičke ili pravne osobe koje nisu upisale djelatnost nakladnika u sudski ili drugi registar u Republici Hrvatskoj sukladno ovom ili posebnom zakonu a imajući u vidu da nakladnici koji imaju pravo poslovnog nastana u drugoj državi članici EU i drugoj državi ugovornici Ugovora o europskom gospodarskom prostoru imaju pravo temeljem načela slobode, pružanja usluga privremeno ili povremeno obavljati djelatnost nakladnika u Republici Hrvatskoj bez obveze registriranja djelatnosti. Nadalje, odredit će se da novinski nakladnik može u Republici Hrvatskoj osnovati i upisati u sudski ili drugi registar kao pravna ili fizička osoba ako uz uvjete propisane zakonom ima sjedište i uredništvo u Republici Hrvatskoj, ali se dodaje odredba koja izuzima državljane i pravne osobe država članica Europske unije i država ugovornica Ugovora o europskom gospodarskom prostoru od obveze da mora imati sjedište odnosno prebivalište u Republici Hrvatskoj da bi mogle upisati djelatnosti novinskog nakladnika u sudski ili drugi registar. Stoga oni mogu trajno obavljati djelatnost u Republici Hrvatskoj ako obave registraciju djelatnosti u sudskom ili drugom odgovarajuće registru, te imaju uredništvo u Republici Hrvatskoj. Odredit će se da novinski nakladnik sa sjedištem u drugoj državi članici EU ili drugoj državi članica Ugovora o europskom gospodarskom prostoru može obavljati djelatnost novinskog nakladnika u Republici Hrvatskoj na privremenoj ili povremenoj osnovi sukladno odredbama zakona, uslugama i usklađuje se prekršajne odredbe Zakona o medijima s odredbama Prekršajnog zakona na način da se za fizičke i pravne osobe te fizičke osobe obrtnika i trgovca pojedinca posebno uređuju prekršaj i utvrđuje visina kazne u najnižem i najvišem iznosu. Donošenjem predloženog zakona uskladit će se Zakon o medijima s Direktivom o uslugama na unutarnjem tržištu na način da će se na temelju načela slobode na način da će se na temelju načela slobode pružanja usluga i slobode poslovnog nastana osigurati državljanima i pravnim osobama te nakladnicima drugih država članica Europske unije i drugih država ugovornica Ugovora o europskom gospodarskom prostoru pravo obavljanja djelatnosti nakladnika u Republici Hrvatskoj i prekršajne odredbe zakona uz to o medijima uskladit će se i s Prekršajnim zakonom. Podsjećamo da za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državno proračunu Republike Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepo gospodine zamjeniče ministrice kulture. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će biti u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani zamjeniče ministrice sa suradnikom. Čovjek kad bi nešto želio reći o ovom zakonu može reći da je ovo najbolji prijedlog medijskih zakona koji smo dobili od Ministarstva kulture u ovom sazivu, ali ne zbog toga što je donio nešto novo, što je riješio neke probleme u medijima ili nešto drugo nego zato što je jednostavno uskladio medijsku problematiku sa pravnom stečevinom Europske unije i što je prekršajne odredbe na kraju zakona usuglasio sa Prekršajnim zakonom. Više puta smo za ovom govornicom govorili kada smo govorili o bilo kakvoj temi iz medijskog kompleksa tema, govorili da smo sa odobravanjem gledali na prve izjave ministrice kulture da će prvo donijeti medijsku strategiju. Ovaj zakon je trebao slijediti kao prvi zakon nakon medijske strategije, iza njega je trebao ići Zakon o elektroničkim medijima, onda Zakon o HRT-u, Zakon o HINA-i itd. Mi smo napravili sve obrnuto. Napravili smo obrnuto tako da smo prvo promijenili Zakon o HINA-i da bi promijenili upravno vijeće pa smo promijenili Zakon o HRT-u da bi mogli tamo učiniti smjene i dovesti novo vodstvo i situacija je takva kakva je. Evo već praktički dvije godine medijske strategije nemamo, a prvi puta sada imamo u saborskoj raspravi Zakon o medijima i to vezano za izmjene i dopune koje možemo ocijeniti pozitivnima i prihvatljivima, a prihvatljivo je to da se ovo usuglašava sa Prekršajnim zakonom, potpuno je u redu da se daje i državljanima Europske unije da ovdje mogu imati i sjedište i prebivalište, naknadi kako su upisani u registar i to je nešto što se ne može prigovoriti. Ono što je problem je da nakon gotovo evo već blizu dvije godine, godine i pol, u Zakonu o medijima nismo unijeli ništa drugo što se medijske problematike tiče. To je problem. Nije problem ovo što danas imamo u prijedlogu izmjena i dopuna, problem je to što već godinu i pol slušamo kako trebamo donijeti Medijsku strategiju i kako medije u Republici Hrvatskoj treba urediti, a to se godinu i pol ne dešava. Dapače, što se dešava? Izmijenili smo Zakon o HRT-u protivno mišljenju o Europskoj komisiji. Dobro, mi i mnoge druge stvari radimo protivno Europskoj komisiji, ali to je bio jedan od prvih poteza. Derogirali smo tom prilikom princip političkog konsenzusa, izbor vodećih ljudi HRT-a u ovom Saboru na temelju političkog konsenzusa. Jučer vam je na Programskom vijeću jednoglasno pala programska shema za jesen tako da se uopće ne zna kako će HRT od jeseni kako i što, u kojem terminu prikazivati. … [[Upadica se ne razumije.]] Programska shema kolega, ljetna i jesenje pa evo pročitajte si još jedanput. Ali da se ovako ne prepucavamo možete mi replicirati. Imali ste smjene urednika. U jednom tjednu je promijenjeno više od 40 ljudi na HRT-u, nakon toga smo imali nekoliko puta smjenu uredništva informativnog programa. Jedna od tih smjena je uslijedila nakon vrlo efektne presice koju je sazvao premijer Vlade, predsjednik Vlade, koji je prije toga tvrdio da ga ne zanima informativni program pa tako nije ni primijetio da se u informativnom programu recimo sa inauguracije predsjednika Obame izvještava modni kreator koji prilikom toga uspoređuje Michelle Obama sa njegovom suprugom. Tada ga to nije smetalo, našao je za shodno da tako radi. Na sve to dolazi eklatantan sukob interesa pa imamo glavnog ravnatelja HRT-a koji je Povjerenstvo za sukob interesa ocijenilo da je u sukobu interesa. Pa nakon toga je povjerenstvo ocijenilo da je novi šef tehnike HRT-a u sukobu interesa. Danas portali pišu o trećoj osobi iz nove garniture o sukobu interesa. Ima li tko iz nove postave da nije u sukobu interesa? To bi već bila puno jača i puno važnija vijest. Istovremeno imate pismo Hrvatskog audiovizualnog centra koji optužuje novo vodstvo HRT-a da nisu dobili sredstva za proizvodnju domaćih audiovizualnih sadržaja što je jedna od krucijalnih obaveza javne televizije. Istovremeno vam je ukinut prijenos Sabora na drugom programu pa je prebačen na četvrti, a i na četvrtom se sada ukida i ne prikazuje se čitavo zasjedanje Sabora pa tako ste prošli tjedan u 6 popodne kada se u ovom Saboru raspravljamo o europskom uhidbenom nalogu u 6 popodne mogli gledati reprizu emisije "Dobro jutro Hrvatska", u 6 popodne. Hrvatski treći program HRT-a još uvijek nije zaživio onako kako je trebao i kao što je to trebao prema programu Vlade nikada niste mogli vidjeti niti jednu emisiju gdje će bit pozvan predstavnik oporbe da komentira bilo kakve događaje vezano za televiziju, medijsku politiku ili kulturnu politiku. Niti jedan jedini put. Niti jedan jedini put. Stvarno napredujemo vezano za uređenje medija. A koliko saborska većina i mi ovdje u Hrvatskom saboru brinemo o tome dokaz je o tome da do dan danas još nismo raspravili Izvješće Programskog vijeća i Nadzornog odbora za 2011. godinu. Guramo ga na dnevnom redu svaki put sve niže i niže, a čuli smo ovdje pompozne riječi kako će se prilikom te rasprave ukazat na ne znam kakva nezakonita postupanja. Ja bih to jako volio samo nikako da dođemo na red od silne brige za uređivanje medijske scene. Šta nam se desilo sa HINA-om? Predsjednica Upravnog vijeća HINA-e koja je imenovala Vijeće za elektroničke medije makar smo molili saborsku većinu da to ne radite Povjerenstvo za sukobe interesa je ustanovilo da je gospođa u sukobu interesa itd. itd. itd. Od 5 imenovanja koja smo imali po novom paketu izmjena i dopuna medijskih zakona 4 su u sukobu interesa, 4. Istovremeno u HINA-i se sprema 30-tak otkaza. Vjesnikova arhiva koja je bila u HINA-i se seli u Hrvatski državni arhiv. Nitko ne govori gdje će bit sredstva za uzdržavanje te Vjesnikove arhive. 30 otkaza. Odličan menadžment u kulturi. Dođeš lijepo, kažeš joj teško nam je, loše poslujemo, nemamo dovoljno novaca, 30 otkaza. Taksativno svi koji nisu bili za dolazak nove ravnateljice koja je došla sukladno koalicijskom sporazumu iz glasnogovorništva jedne stranke Kukuriku koalicije. Odličan kulturni menadžment. Pa šta nismo predvidjeli 60 otkaza pa bi još bolje poslovali? Šta nismo išli na ruku HINA-i pa smanjili PDV kada smo govorili ovdje o PDV-u. Nije nam palo na pamet. Možda bi to HINA-i više pomoglo. Vjesnikova arhiva koja je jedna od srži pamćenja, novinarskog pamćenja novinara seli se u Državni arhiv bez osiguranih sredstava. Šta nam se desilo sa Tiskom? Prošli tjedan smo ovdje imali raspravu kad smo raspravljali o PDV-u kad smo jasno rekli i očekujemo naravno i ustavne tužbe pa smo se uhvatili famozne sheme od 25000 riječi. To u europskom prostoru vezano za medijsko zakonodavstvo ne postoji. Da se po broju riječi određuje koji će medij imati veću stopu PDV-a, koji neće imati veću stopu PDV-a, ali nam je potpuno jasno po čemu se određuje i ono što nas čeka. Sjećam se dobro kad je uvaženi kolega Dragovan, kad su ga pitali za potencijalni medijski porez rekao ne znam, pa ima li to ministarstvo ministricu. I meni je jako žao da svaki put na ovako osjetljive teme se ovdje na ovoj stolici mora naći uvaženi gospodin Šipuš za kojeg znam da ne radi taj dio posla u ministarstvu. Sprema nam se izmjene i dopune Zakona o elektroničkim medijima gdje planiramo uzeti novce iz pluralizma za razvoj medija od lokalnih tv i radio postaja koji zapošljavaju preko 2000 ljudi i dodijeliti im nečemu što se naziva neprofitni medij. Istovremeno postoji proračunska stavka unutar budžeta Ministarstva kulture od gotovo 3 milijuna kuna koja je predviđena na to i još to nije dovoljno da bi se financirali podobni portali nego se uzima od lokalnih radio i tv postaja u ovoj godini 3% a nadalje će to biti određeno pravilnikom, da bi se na taj način financiralo koga i zašto, po kojim kriterijima, po kojem natječaju, koje vijeće će to odlučivati to naravno ne piše. Dva stupa su nezavisnosti medija. Jedno je stalni sustav financiranja što kod javne televizije putem pretplate postoji i drugi način je izbor. Kakvi su to neprofitni ili nezavisni mediji koje ćete vi financirati iz budžeta koje određuje Ministarstvo kulture ne na temelju Pravilnika jer ne postoji, ne na temelju kriterija jer ne postoji, ne na temelju tema od javnog interesa jer tako nije propisano nego na temelju da li je netko profitan ili neprofitan šta god to značilo. Dakle, u isto vrijeme kad Ministarstvo financija, meni je žao da su predstavnici otišli grca kako da zatvori sve proračunske minuse mi istovremeno ulažemo više milijuna kuna u nešto što nazivamo neprofitne medije samo zato što su neprofitni i ništa ne zarađuju, a uopće ih ne pitamo da li pišu o javnom interesu, koje teme obrađuju i po kojim kriterijima te novce će dobivati. Sloboda medija, medijske slobode, nemojmo se šaliti! Istovremeno kad zbrojite te dvije stavke dame i gospodo one vam se približavaju iznosu od 5 milijuna kuna. 5 milijuna kuna vam je u proračunu ministarstva predviđeno za sve programe arhivske djelatnosti u Hrvatskoj. Dakle, istovremeno dajemo gotovo jednako novaca približno ne skoro, približno ko za sve arhivske djelatnosti svih arhiva u Republici Hrvatskoj od Dubrovnika do gore do Varaždina pa do Vukovara, svih arhivskih spremišta i svih arhiva koji imaju programe zaštite pisanoga gradiva Republike Hrvatske koji čuvaju kompletnu pisanu memoriju što uprave, što poduzeća ovoga naroda i ovih prostora, ne samo naroda. Što se tiče ovih izmjena i dopuna ovog zakona vjerujem da su dobro učinjene, da su usklađene kako je to trebalo, međutim jako nam je žao što ovaj zakon nije uslijedio u sveobuhvatnijim izmjenama i dopunama za što mislimo da je bilo vrijeme. Jako nam je žao da on nije došao iza strategije i jako nam je žao da su ove izmjene i dopune evo praktički tehnički naravi u kontekstu svega ovoga što se u medijskoj politici u Hrvatskoj dešava. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, Damir Rimac. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega Mesić, dakle u svom obraćanju javnosti spomenuli ste odnosno referirali ste se da je i Ministarstvo kulture i Kukuriku koalicija zapravo donosila izmjene i dopune ili ako sam dobro shvatio dakle zidala kuću ne od temelja nego od krova pa na niže. Dakle vi ste spomenuli da je trebalo prvo donijeti strategiju pa nakon toga novi Zakon o medijima, pa nakon toga izmjene i dopune Zakona o elektroničkim medijima pa ste se spomenuli i Zakona o HRT-u. Dakle pretpostavljajući da ćete mi odgovoriti na repliku, mene zanima zašto Medijska strategija nije donesena recimo prije 10 godina. Tada bi imali solidne temelje za ozbiljnu raspravu na ovoj razini. Hvala.
Odgovor na repliku, Jasen Mesić.
Evo prije nego što vam konkretno odgovorim, točno, nije donesena, to ne znači da ju ne treba donijeti sada i ne znači da one strategije koje su donijete ne znači da ih ne treba primjenjivati, a ne primjenjuju se, stoje ispod stola koje su donesene u Ministarstvu kulture. Kada je donošen paket zakona prvo je donesen Zakon o medijima, Zakon o elektroničkim medijima, išlo se tim redom. Ministarstvo kulture nije čitavo vrijeme bilo zaduženo skroz u zakonodavnom smislu za Medijsku strategiju inače bi vjerojatno Medijska strategija bila donesena. I ako se prisjećate, svaki put kad govorim o medijskim zakonima tvrdim da smo pozitivno dočekali izjavu ministrice da će donijeti Medijsku strategiju ali nije donesena, ali nije donesena. I podsjećam vas da su medijski paketi zakona koji su dolazili u ovaj Sabor u vrijeme koje vi spominjete donošeni jednoglasno kolegice i kolege, i Zakon o medijima i Zakon o elektroničkim medijima i Zakon o HRT-u i Zakon o HINA-i zato što su bili korektno učinjeni, inače vjerojatno sigurno vi ne bi za njih glasali, pretpostavljam.
Hvala. U ime Kluba nezavisnih zastupnika Damir Kajin. Nije prisutan pa klub gubi pravo rasprave o ovoj točci. A u ime kluba SDP-a kolega Damir Rimac.
Poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege. Dakle ja ću u svojoj raspravi u ime kluba nastojati govoriti afirmativno i držat ću se teme, dakle govorit ću o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima. Činjenica je da medije u Republici Hrvatskoj treba urediti jer su kao što svi znamo prilično neuređeni zbog nepostojanja, ali možemo reći i loše medijske strategije u višegodišnjem prethodnom razdoblju. Dakle, pred nama su druge dopune i izmjene Zakona o medijima koje predstavljaju kako je i kolega Mesić rekao usklađivanje sa regulativom, odnosno zakonodavstvom Europske unije. Dakle Zakon o medijima o medijima trenutno važeći odnosno postojeći uredio je uvjete pod kojima nakladnici mogu obavljati djelatnost javnog informiranja. Naglasak u ovim izmjenama i dopunama Zakona o medijima prvenstveno je stavljen na tri članka, dakle članak 9., članak 10. i članak 11. Članak 9. pojašnjava da je nakladnik obavezan obavljati djelatnost u području javnog informiranja u skladu s odredbama Zakona o medijima i posebnog zakona, a nakladnik obavljajući svoju djelatnost može izdavati odnosno proizvoditi različite programske sadržaje i za drugog nakladnika, ali i tehničkog prijenosnika programskog sadržaja. Ono što je vrlo bitno u izmjenama i dopunama prijedloga ovog zakona je članak 10. koji je stavljao u neravnopravan položaj dakle fizičke i pravne osobe koje su članice Europske unije jer im je bila onemogućena provedba načela slobode kretanja i usluga i slobode poslovnog nastana za pružatelja usluge. Dakle pravna ili fizička osoba prema trenutno važećem zakonu je ona koja se upisala u djelatnost nakladnika u sudski ili drugi registar, a sve one osobe fizičke i pravne koje to nisu učinile nisu se perma postojećem zakonu smatrale nakladnicima. Članak 11. postojećeg zakona je definirao da se novinski nakladnik može u Republici Hrvatskoj osnovati i upisati u sudski ili drugi registar kao pravna ili fizička osoba ako ispunjava određene uvjete iz Zakona o medijima, odnosno da ima sjedište ili prebivalište u Republici Hrvatskoj, odnosno da ima uredništvo, samo uredništvo u Republici Hrvatskoj. Dakle državljani i pravne osobe država članica Europske unije, ali i država ugovornica ugovora o europskom gospodarskom prostoru su ranije spomenutim člankom 10. bile zakinute jer se nakladnicima nisu smatrale fizičke i pravne osobe koje nisu registrirale djelatnost nakladnika u sudskom, odnosno drugom odgovarajućem registru Republike Hrvatske. jer se nakladnicima nisu smatrale fizičke i pravne osobe koje nisu registrirale djelatnost nakladnika u sudskom, odnosno drugom odgovarajućem registru Republike Hrvatske. Dakle, nakladnici koji su registrirani za djelatnost nakladnika u nekoj drugoj državi unutar EU ili državi koja je ugovornica Ugovora o europskom gospodarskom prostoru mogu izmjena i dopunama ovog zakona na privremenoj ili programskoj osnovi obavljati ovu djelatnost bez obaveze dodatne registracije u Republici Hrvatskoj sukladno Zakonu o uslugama. Uz to, takvi nakladnici ne moraju imati sjedište u Republici Hrvatskoj već je dovoljno da imaju samo registriranu djelatnost i da imaju svoje uredništvo čime se zapravo fizičke i pravne osobe unutar EU izjednačavaju sa tržišnim uvjetima unutar Republike Hrvatske koja vrlo uskoro postaje, dakle za svega nekoliko dana punopravna članica te zajednice. Članak 11. postojećeg zakona je bio u direktnoj koliziji sa Direktivom 2006/123 EZ odnosno Europskog parlamenta i Vijeća o uslugama na unutarnjem tržištu EU, točnije članak 16. stavak 2. Ali isto tako i sa Zakonom o uslugama unutar Republike Hrvatske članak 15. stavak 2. Kao rezultat navedenog novim izmjenama i dopunama, odnosno prijedlogom izmjena i dopuna za ovaj zakon postojeći članak 10. se zapravo briše jer intencija je da niti jedna nova država koja će postati kao što je Hrvatska postati članica EU ne smije ograničiti slobodu pružanja usluga ukoliko drugi pružatelj ima poslovni nastan u nekoj drugoj državi koja je članica EU ili nekoj drugoj državi koja je ugovornica onog posebnog ugovora o gospodarskom prostoru. Dakle, Republika Hrvatska u ovome slučaju ne može nametati obavezu da pružatelj ima poslovni nastan ne teritoriji Republike Hrvatske. I ono što je vrlo bitno modificira se, mijenja se, izmjenjuje se, dopunjuje se, dorađuje se članak 11. koji se odnosi na novinske nakladnike kako bi državljani i pravne osobe odnosno države koje su ugovornice već ranije spomenutog Ugovora o Europskom gospodarskom prostoru se dovele u ravnopravan položaj na tržištu unutar EU i same Republike Hrvatske uz napomenu da se te pravne i fizičke osobe moraju pridržavati odredbi Zakona o medijima prilikom obavljanja djelatnosti nakladnika u Republici Hrvatskoj. Obzirom da je od prvih izmjena i dopuna Zakona o medijima prošlo 10 godina jer je zadnja bila 2004. godine, a da se prvim izmjenama nije koje su bile 2011. godine nije zadiralo u prekršajne odredbe. Dakle, ovim izmjenama i dopunama se reguliraju i prekršajne odredbe puno preciznije nego što je to bilo riješeno u postojećem zakonu. Dakle, raspon novčanih kazni i za fizičke i za pravne osobe, odnosno i za fizičku osobu obrtnika, ali i za trgovca pojedinca. I kao što sam rekao te preciznije prekršajne odredbe su vrlo detaljno definirane u člancima, u izmjenama i dopunama članaka od 60 do 62. Završno. Klub zastupnika SDP-a će podržati naravno ove izmjene i dopune Zakona o medijima. Ali ja bih volio osobno od predstavnika ministarstva dobiti jedan odgovor, dakle čitajući iz zakona ali čitajući i prijedlog izmjena i dopuna zakona. Dakle, člankom 12. Zakona o medijima je definirano da novinski nakladnik prijavljuje izdavanje tiska, odnosno u upisnik koji vodi Hrvatska gospodarska komora. Dakle, u prijedlogu izmjena i dopuna zakona nisam našao da će i inozemni ili uvjetno rečeno fizička ili pravna osoba koja je porijeklom iz EU a imat će samo prijavljeno sjedište ili uredništvo u Republici Hrvatskoj da li će i oni biti obveznici upisa u taj upisnik pri Hrvatskoj gospodarskoj komori ili neće. Dakle, taj dio je meni osobno nejasan i volio bih imati potpuniju informaciju. Hvala lijepa.
Hvala. Kolega Jasen Mesić, replika.
Dobro s većinom izlaganja od cijenjenog kolege se mogu složiti. Međutim, kakvi god problemi bili sa upravljanjem ili zakonodavnim okvirom vezani uz medije u proteklo vrijeme nismo uspjeli natući toliko sukoba interesa u tako kratko vrijeme. To još nikad nikome nije uspjelo. Mislim to je definitivno apsolutni rekord što je šteta. Tim više je šteta ako je bila najavljena politika da će ići medijska strategije i na to smo mi reagirali pozitivno. Šteta je. Sve će nam se to zajedno svima nama vratiti. Sad već imate gubitke na Hrvatskoj radioteleviziji kojima nema kraja, imate stalni pad gledanosti. U HINA-i imate otkaze, Vjesnik je ugašen i istovremeno imate netransparentno dijeljenje novaca nečim što se zove neprofitni medij. Ja ne mislim da je to dobar put za medije, to neće koristiti nikome od nas, nikome koje god bio stranke. Istovremeno da javna televizija ne šalje novce za domaću audio-vizualnu produkciju. Pa to je pitanje kulturnog identiteta, to je nadstranačka stvar. To stvarno nema veze više ni s HDZ-om ni SDP-om. Ali ako mislite da je prije bilo toliko loše, pa dajmo više stavimo to izvješće 2011. godine na stol pa ga raspravimo vezano za medije i pogotovo za televiziju. A izmjene 2011. godine su bile rađene na temelju zaključaka donesenih na sastanku kod predsjednika Republika vezano za točnije utvrđivanje vlasništva. To su bile vrlo kratke izmjene. Na temelju tih izmjena koji su doneseni na sastanku u Uredu Predsjednika Republike. Zbog toga se išlo u te izmjene, a ovaj zakon je stvarno zreo za sveobuhvatnu analizu i sveobuhvatnu izmjenu. Na žalost evo, imamo samo usuglašavanje s EU i nama je žao što se nije išlo sveobuhvatnije u to.
Odgovor na repliku, Damir Rimac.
Kolega Mesić predlažem da raspravu o neprofitnim medijima ipak ostavimo za raspravu kada bude išao Zakon o elektroničkim medijima jer ćemo tada puno više govoriti. Dakle, ono s čime ja raspolažem s informacijama mislim da je to bilo rečeno i na saborskom Odboru za medije, informiranje i informatizaciju da ministarstvo je pristupilo izradi medijske strategije tako da bit će prilike da razgovaramo i oko toga. I slažem se da vaš upit nema veze niti s HDZ-om, niti s SDP-om, da je u nekim stvarima pitanje zdravog razuma i zdrave pameti. Ali isto tako Zakon o elektroničkim medijima i Zakon o medijima su toliko slični da možda u budućnosti će doći do njihovog fuzioniranja i njihovog objedinjavanja. Dakle, predlažem da financiranje neprofitnih medija ipak ostavimo za točku dnevnog reda kada bude bilo rasprave o Zakonu o elektroničkim medijima. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolegice i kolege, predstavnici predlagatelja ja ću u ime kluba SDSS-a reći nekoliko razmišljanja o ovom prijedlogu zakona. On je dosta jednostavan ali problematika koja se otvara s ovim izmjenama i dopunama nije jednostavna, mislimo da se ne može stavljati u kontekst ovih nekoliko nomotehničkih izmjena. No dobro, slažem se sa kolegom prethodnikom da treba afirmativno govoriti o ovom zakonskom tekstu, naravno samo o njemu, o tom zakonskom tekstu koji nas na jedan drugačiji način uvodi u jedan novi period. Dakle, medijski prostor je uvijek bio interesantna stvar, medijski prostor je danas u svijetu vrlo profitabilna stvar, stvar i političke manipulacije a ukoliko se sa medijskim prostorom tako radi. Prema tome, mi sad dolazimo s ovim zakonskim tekstom u situaciju da situaciju potpuno otvorenog tržišnog natjecanja u sferi medijskog prostora. I sasvim normalno je da onda o tome treba tako i razgovarati. Ovim usuglašavanjem sa stečevinama EU smo omogućili, što je sasvim normalno i to je bilo za očekivati, da i strani nakladnici pod vrlo jednostavnim formalno-pravnim uvjetima se registriraju kod nas i obavljaju nakladničku djelatnost. To dosad nisu mogli jer su imali niz administrativnih prepreka za koje se ocijenilo da nisu sukladni sa ambijentom, odnosno formalno-pravnim uvjetima u drugim europskim zemljama. Isto tako im je omogućeno da tu djelatnost obavljaju na privremenoj i povremenoj osnovi što je isto iz objašnjenja ovdje, iz tumačenja koje smo pročitali je tako jednostavno u zemljama EU uređeno. Usklađuju se i prekršajne odredbe koje su znatno jače, dakle represivnije za određena ponašanja. To je stvar koja ohrabruje jer se nastoji uvesti red u cijelu tu djelatnost, da sad se to ne analizira posebno ali mislimo da su bile potrebne ovako jače restriktivne prekršajne i kaznene odredbe u biti propisane. Za razmišljanje u svakom slučaju je ta nova okolnost. Dakle, kad se razgovara o toj novoj okolnosti u svakom slučaju za razmišljanje i pitanje konkurencije koje će se otvoriti na tom medijskom prostoru između domaćih i stranih nakladnika priljeva stranog kapitala. Moramo biti svjesni da će ti strani nakladnici konzumirati i pravo beneficiranog PDV-a o kojem smo razgovarali i raspravljali prije nekog vremena. I ono što nije zanemarivo u svakom slučaju jeste njihov utjecaj na formiranje javnog mnijenja. Dakle, i kroz političku dimenziju, a u svakom slučaju i kroz dimenziju kapitala koja sa takvim jednim otvorenim tržištem dolazi i mislim da na to moramo biti spremni. Jer imamo u medijskom prostoru i konkretnih primjera koji imaju iza sebe određeni kapital i određene političke konotacije. Ja bih u svakom slučaju podržao i kolegu Mesića koji je u jednom trenutku rekao da je ovome trebala prethoditi medijska strategija. Slažem se da je trebalo da se donese jedna cjelovita medijska strategija, tim prije što ulazimo u jedne nove i pravne i životne okolnosti. Mislimo da bi sa tom strategijom onda bili bolje pripremljeni za te nove situacije i mislim da bi onda otklonili mnoge nedostatke iz zakonske regulative. A ovo je ujedno i bila prilika kad smo već zahvatili s ovim izmjenama i dopunama u Zakonu o medijima da zahvaćamo dublje i da pokušamo urediti cijelu problematiku malo kompleksnije osim ovog formalno pravnog dijela o kojem smo sad govorili. Ja bih ovdje iskoristio priliku naravno da kažem pred ulaskom u EU i pred ove nove okolnosti da kažem, imam i potrebu i obavezu da ukažem na položaj medija koji se bave problemom nacionalnih manjina u RH. Pritom ću poći od sredstava, dakle po zadnjem izvještaju za medije koji se bave problematikom nacionalnih manjina u RH je prošle godine dodijeljeno nekih 2,5 milijuna kuna. Ja ovo neću sad analizirati jer kad bih to usporedio sa minutažom onda bi došli do interesantne činjenice koliko je sredstava izdvojeno upravo za medijsko praćenje programa pripadnika nacionalnih manjina, to je minimalni iznos, gotovo smiješan iznos. Isto tako se ovdje treba reći da manjinski tiskani mediji zbog ograničene problematike kojom se bave imaju i imat će u svakom slučaju problem korištenja te beneficije manjeg PDV-a jer njihova je problematika takva da oni u tim tiskanim medijima teško mogu prijeći ovaj cenzus o kom smo mi govorili kako bi imali povlašteni PDV. Unatoč malim pomacima i povećanju proračunskih sredstava za koje smo rekli kada smo analizirali da nisu dovoljni ipak ostaju neki neriješeni dugogodišnji problemi. Ja ovdje to moram posebno istaknuti, apostrofirati nedovoljna zastupljenost nacionalnih manjina u programima od 1,08% na godišnjoj razini kako na državnoj tako na regionalnoj i na lokalnoj razini. Dakle nisu realizirane emisije na jezicima nacionalnih manjina koje su trebale biti još uvijek nemaju redakcije manjina koje su isto trebale biti, sadržaj tema za nacionalne manjine medijski ne prezentiraju stvarni život dok su uglavnom socijalne odnosno kulturne teme podzastupljene. Dakle nedostaju po našem nekakvom zajedničkom stavu i ocjenu nedostaju emisije koje bi tretirale teme od javnog interesa zanimljive kako i za pripadnike nacionalnih manjina, a u svakom slučaju zanimljive i većinskom narodu. Emisije se uglavnom svode na folklor, tradiciju, kulturni život, kulinarstvo itd. Ono što je posebno i još uvijek aktualno ako svi znamo još uvijek postoji određena netolerancija odnosno tolerancija prema govoru mržnje u medijima, a nema pravih reagiranja, a ako ih ima ta reagiranja u svakom slučaju nisu bila dovoljno snažna. Ovdje bih također rekao da se Vlada u određenom periodu obavezala da će određenim mjerama popraviti ovo stanje. Tako je Vlada u svom programu u odjeljku kultura založila se za promjenu u medijskim tretmanima manjina ali uglavnom na nekakvom deklarativnom nivou. Vlada se obvezala da će uspostaviti efikasne mehanizme kojima će se primijeniti domaći zakoni i Međunarodne konvencije za sprečavanje govora mržnje prema pripadnicima nacionalnih manjina kako u javnim tako u privatnim nacionalnim i lokalnim medijima. U okviru svojih nadležnosti Vlada će se tako je bar rekla, založiti za osnivanje redakcija na srpskom jeziku u javnim medijima. Naravno da to nije urađeno. Vlada se obavezala putem Fonda za pluralizam medija omogućiti institucionalnu potporu manjinskim medijima. Mogli bi govoriti o toj institucionalnoj potpori manjinskim medijima i analizirati šta je od ovoga urađeno u zadnje dvije godine na poboljšanju i popravljanju ove situacije. I da ne duljim dalje uoči prijema u EU pompozno su se najavljivala formiranja manjinskih redakcija kako bi se poboljšala slika manjina u javnosti i kako bi se time pozitivno senzibilizirala javnost. Naravno da se to nije desilo. Nova manjinska politika u kontekstu EU treba stvoriti po nama određene medijske modele po kojima manjinci ne bi bili tretirani kao nekakvi simpatični susjedi koji vole ples, kukičanje ili njeguju nekakve čudne običaje. Novi modeli bi u svakom slučaju se trebali baviti stvarnim životom i brdom problema sa kojima žive zajedno naravno u zajednici sa većinskim narodom. I na kraju izmjene mislimo da izmjene zakona otvaraju i formalnu mogućnost da strani zakladnici rade na teritoriju RH, a isto tako se otvara i mogućnost da i domaći zakladnici ravnopravno se oprobaju na tržištu EU. To svakako otvara mogućnost i ovoj nakladnicima koji se bave problematikom ove populacije o kojoj sam uzeo najviše vremena dakle koji se bave problemom politike nacionalnih manjina da svoju nakladničku djelatnost obavljaju i na širem prostoru EU naravno kao nekakav novi izazov i novo iskustvo ukoliko budu bili spremni na razne načine za takav posao. Kako ćemo se u tome svemu snaći, tko će u tome svemu kako proći u novim okolnostima, ostaje da pokaže vrijeme. U svakom slučaju ćemo mi ovaj tekst zakona izmjene zakona prihvatiti jer on je takav kakav mora biti, on vjerojatno drugačiji ne može biti ali i dalje mislimo da je ovo sada bila prilika da se jednim dubljim zahvatom u tekst Zakona o medijima stvari o kojima sam govorio na neki način postave na svoje mjesto i da se kvalitetnije riješe. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike. Jasen Mesić. Izvolite kolega.
Hvala. Poštovani kolega Horvat vezano za manjinske programe odnosno redakcije odnosno programe koji bi se trebali fundacirati iz Fonda za pluralizam medija bit će ih još manje kolega jel dio novaca iz Fonda za pluralizam medija odlazi na ono što sam rekao da će nam doći sa Zakonom o elektroničkim medijima. Što se tiče program kultura Vlade to je samo stvarno deklarativno i to je praktički na vrbi svirala zbog toga što su obaveze propisane u petogodišnjem ugovoru između HRT-a i Vlade RH mislim da nije potpisao predsjednik Vlade taj ugovor. On se odnosi na razdoblje od pet godina.2011. nismo željeli potpisivati ugovor na pet godina nego na godinu dana kako bi se taj petogodišnji ugovor mogao pripremiti. On je osnov na temelju koga javna televizija može ubirati pretplatu i tamo u postocima piše i za radijske kanale i za televizijske kanale koliko mora biti manjinskog programa. Koliko tamo piše više od toga niti manje od toga se neće moći napraviti bez obzira što piše u vladinom programu kultura, neće jer je to osnova koju zbog tržišne utakmice traži EU, ako nema tog ugovora nema ni pretplate. Što se tiče konkurencije u medijskom prostoru, spomenuli ste tu i pitanje eventualne neke političke kontrole i manipulacije, znate pojavom interneta ta mogućnost je dosta smanjena i puno je manja nego što je bila prije. Danas je puno veća opasnost manipulacije od velikih, gospodarsko korporativnih krugova nego politike. A šta mislite da li je politička kontrola veća kada je mogućnost veće konkurencije ili manje. Pa najveća mogućnost političke kontrole na javnom servisu koji se financira bilo iz pretplate, bilo iz buđeta, puno veća nego na privatnom koji opstaje na tržištu na temelju toga što ga čitatelji kupuju ili pretplatnici klikaju na njihove web stranice. Taj medij je puno neovisniji. Eto, hvala.
Damir Rimac, replika.
Kolega Horvat vi ste u svojoj raspravi osvrnuli se na nove okolnosti prilikom ulaska Hrvatske u Europsku uniju, novog okružja na tržištu i time zapravo izrazili zabrinutost odnosno postavili pitanje konkurencije stranih nakladnika. Ili pitanja formiranja javnog mijenja. Dakle, moje osobno mišljenje je, držim da će se razviti pozitivna kompeticija u tome slučaju. A iz vlastitog iskustva mogu reći kada se pojavi pozitivna kompeticija da uvijek dođe i do pozitivnih rezultata. I ovo što je kolega Mesić rekao dakle činjenica je sa pojavom interneta da je mogućnost manipulacije ili utjecaja na te medije smanjenja jer zapravo svatko može evo ako uzmete i nas saborske zastupnice, svi imamo pametne telefone ili tablete i svi gledamo različite neovisne portale gdje dobivamo različita tumačenja i različite političke stavove po istoj temi. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Pa kolega nisam ja euroskeptik, ali sam izrazio jednu praktičnu rezervu jer ulazimo na prostor koji nam je nepoznat. Dakle, mi smo s ovim Zakonom, izmjenama uredili to normativno međutim, život nas svakodnevno ili nešto rjeđe upozorava da na tom prostoru u sferi konkurencije vladaju jači, bogatiji, … [[Govornik se ne razumije.]] politički moćniji u odnosu na sve ove ostale. Pa zašto bi onda medijski prostor bio drugačiji od toga. Prema tome, ja sam samo izrazio jednu na neki način da se pripremimo na nešto što još uvijek ne znamo i pitanje je da li smo kompletno spremni za ovakvu jednu utakmicu koju nam otvara ovaj zakonski tekst.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnici, gospodo. Dobro da je ovaj Zakon danas na dnevnom redu dva dana prije ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Samo dva dana, zašto nije ranije bio na raspravi i zašto nije ranije donešen možemo pretpostavljati, razno raznih razloga ima, ali evo dva dana prije ulaska Hrvatske u Europsku uniju ovaj Zakon je na dnevnom redu. I kao što postoji ideja da Europska unija postane u nekom vremenskom razdoblju poglavito kada se govori o financijskim sredstvima i Europskoj središnjoj banci jedna federacija tako zapravo i ovaj Zakon uvodi elemente federiranja u ovome segmentu a to su mediji. Kod nas trenutno medijski prostor možda bih upotrijebio pretešku riječ je pomalo zagađen, inficiran. Sukladno onima koji kroje uredničku politiku, koji stoje, krugovi koji stoje iza uredničkih politika pa je tako i medijski prostor politički podijeljen u nekoliko segmenata a ono što čitamo u medijima svakodnevnim je zaista toliko rekao bih nakaradno i toliko nageto na bilo koju od ovih strana da je to toliko očigledno pa da kažem da i čitaju mala djeca vidjeli bi kamo naginje koji mediji. Govorim o političkom naginjanju. Kada govorimo o onome što je gospodin Mesić govorio onda bih rekao da je postignut cilj koji netko još tamo 40.-tih godina rekao zaustavite Reuters jer je pisao o FNRJ ili SFRJ o Jugoslaviji pitao tako kako je pisao. Naime, govorimo o Hrvatskoj informativno novinskoj agenciji HINA-i koja je definitivno zapravo u raspadu. Evo, je li to bio cilj zapravo kukuriku koalicije da se uništi HINA i to na način koji je zaista rekao bih neprimjeren, beskrupolozan i katastrofalan. Da, da, uništena je HIN-a. Nadalje kakav je to javni mediji Hrvatska televizija u kojoj jedan od urednika kaže, informativnog recimo programa koji govore da se 700 tisuća ljudi potpisnika peticije za ustavne promjene da su bolesnici i da trebaju ići na liječenje. Ima li pravo jedan urednik javne televizije, naglašavam javne jer on je urednik i za ovih 700 tisuća ljudi koji gledaju također, valjda netko od njih gleda televiziju da izjavljuje dakle potpisnika da je bolesnik koji treba ići na liječenje. Da sam ja direktor Hrvatske televizije bio bih smijenjen odmah, ma ne bih više se pojavio na televiziji. Ali ne, on napreduje, on napreduje u svojoj ulozi, u svojoj razarajućoj ulozi. Nadalje, govori gospodin Horvat ovdje, nisam mu htio replicirati da je bitno da se u medijima, da u medijima nema govora mržnje. Mislio je prije svega na nacionalne manjine da kažem, na manjince kako on kaže. Ali postavio bih kontrapitanje, imaju li manjinci pravo na govor mržnje putem svojih medija koje financira porezni obveznik Republike Hrvatske. Ima li pravo jedna novina objaviti sliku pokojnog predsjednika Tuđmana sa rogovima i sa velikim očnjacima? Je li to govor mržnje, i sve ono što piše tamo, a čitam to redovito i pratim. Čitajte i vi pa ćete vidjet šta je govor mržnje prema većincima s kojima se svaki dan živi, s kojima se dijeli kora kruha, s kojima se dijeli sirotinja koja je uznapredovala u Republici Hrvatskoj. I sada evo nam stranih medija sa sjedištem i uredništvom u Republici Hrvatskoj i oni će nama prosvijetliti pamet, ne HINA. HINA-u treba zgaziti, uništiti, ne dati joj da se smanji PDV na njezine usluge kojih je 25% za razliku od medija ostalih kojima je bio 10% PDV. Ne, HINA je ostala do kraja i uz odluke i ove Vlade na 25% PDV-a ne može se izdržat tako. Ako netko ima 10% PDV, a HINA 25% jednostavno u toj utakmici ne može izdržati. I uz niz drugih okolnosti o kojima sada ne bih govorio, uz da ne kažem nezaštićenost i od strane bilo koje Vlade Republike Hrvatske i one prije, a poglavito ove danas. Što će nama donijeti tržišna utakmica medija, medijska tržišna utakmica, kao nogometna utakmica. Europa i njeni medijski moguli, njeni klasteri medijski ulaze na naše tržište pa ćemo onda vidjeti dakle prema objektivnosti pisanja i iznošenja činjenica tko će zapravo u tom medijskom prostoru opstati. Možemo li mi uopće i pomisliti da bi došlo i do obrnutog efekta, da bi jedan hrvatski vlasnik medija išao u Španjolsku pisati pa da uništim El Pais ili Le Figaro ili u Francuskoj, da u redu je, hvala kolega Mesić. Ali mislim da se to podrazumijeva da se zna, nisam uopće mislio da je u Španjolskoj. Teško, teško da se može pretpostavit da će ijedan hrvatski izdavač izdavati medij, novine u Španjolskoj ili da će stajati iza njih. Rečeno da će doći do konkurencije u kojoj će se onda izoštriti pera i bit će kvalitetnije pisanje i objektivnija objava onoga što ti mediji pišu i što oni donose. Bit će i utjecaja na javno mnijenje. Znamo mi utjecaj na javno mnijenje i sada. I sada grupacije koje stoje, a još uvijek ne znamo tko stoji, neću sad govoriti ime dnevnika našega, za koji ne znamo uopće vlasničku strukturu. Iza nekih radija u Hrvatskoj mi ne znamo vlasničku strukturu, iza nekih televizija čak ne znamo potpunu vlasničku strukturu i o čemu mi pričamo. Konkurencija i javno mnijenje, hoće li javno mnijenje biti tako razdrmano, prodrmano, izmijenjeno ulaskom tih novih medijskih kuća u hrvatski prostor. Nigdje kao ovim zakonom, osim Zakona koji se odnose na Europsku središnju banku koja također pokušava federirati u Europi, dakle određivati čak i proračune i visinu proračuna i svega ostaloga. Nigdje kao ovim zakonom zapravo Europa ne uvodi federaciju ili federira kao što sada ovim zakonom se unosi, dakle unošenje javnog mnijenja nekih sa strane. Nemam ja ništa protiv, neka misli svatko tko god što hoće, neka piše tko što hoće, jasno prema opet onim određenim propisima u našem medijskom prostoru. Ali smo, opet napominjem, uništili našu domaću Hrvatsku informativnu novinsku agenciju. Valjda je to bio i cilj, opet ponavljam, zaustavite hrvatski Reuters, cilj ove Vlade. I evo 30 otpuštenih, sukob interesa na svim mogućim mjestima, počevši od urednika televizije, HINA-e, pitaj Boga gdje sve ne. A izvješće Programskog vijeća iz 2011. nismo ni čuli ni vidjeli, prijenos Sabora, vrte ljudi kanale od 1 do 4 HTV-a da bi uhvatili saborsku sjednicu da vide tko što govori, tko se pojavljuje. Tako da ovaj zakon u svjetlu svijetloga ulaska naše Hrvatske u Europsku uniju za dva dana i evo u svjetlu prijedloga, odnosno predlagatelja koji nam to predlaže Ministarstvo kulture, jednostavno teško je izbjeći s obzirom da su članci 10., članak 10. se briše, a članak 11. se mijenja i glasi, dakle prema direktivi, direktiva znači odredba. Može se direktiva prevesti kao odredba gospodo koji rade ove prijevode, direktiva je odredba Europske unije. Prema tome odredba 123 iz 2006. godine, dakle odredba govori o slobodi medijskog prostora i mogućnostima djelovanja i izvan granica sjedišta pojedinih medijskih kompanija. Dakle u tom svjetlu jasno da će i klub HDSSB-a biti da se ovaj zakon usvoji, ali moram izraziti rezignaciju, ogorčenje sa ovim o čemu sam govorio, o uništenju HINA-e, naše domaće agencije i o zagađenosti medijskog prostora u Republici Hrvatskoj pa i javnih medija, o čemu sam u svom govoru već govorio, bez da je ikakva posljedica nastala onim što ljudi izjavljuju, odgovorni ljudi izjavljuju na Hrvatskoj televiziji kao javnom mediju. Dakle, klub HDSSB-a će prihvatiti ovaj zakonski prijedlog o medijima s konačnim prijedlogom zakona dva dana prije ulaska u EU. Hvala lijepo.
Jasen Mesić, replika.
Poštovani kolega Grubišić, nije se moglo ići prije s ovim zakonom jer je trebalo prvo napraviti izmjene Zakona o HRT-u pa napravit smjene vladajuće strukture na Hrvatskoj radioteleviziji, pa je trebalo ići sa izmjenama vezanim za HINA-u tako da se jednostavno nije stiglo sa ovim zakonom. Ja se toliko ne bojim dolaska stranih nakladnika. Naime, mi danas na Deutsche Welle možemo pročitati da je stvarno evo Hrvatska doživjela jedan diplomatski šamar nedolaskom gospođe Angele Merkel, dok u nekim našim medijima možemo čitati da je gospođa kancelarka zauzeta drugim obavezama, pa da zato ne dolazi. Prema tome, nije loše neki put imati i više izvora sa više strana kako bi se mogla iščitati … [[Govornik se ne razumije.]] Ali ono što se s vama slažem medijski prostor stvarno je podijeljen. Mogu vam čak reći po kanalima i po listovima, ali i na SDP, HNS i evo vezano za HINA-u tu se uključila i Stranka umirovljenika i to vrlo atraktivno, vrlo aktivno i vrlo atraktivno. I sad da idu 30-tak otkaza s tim da pojedini broj tih ljudi se gura u privremenu mirovinu što će evo povećati broj umirovljenika u Republici Hrvatskoj, a vidjet ćemo što će još biti sa HINA-om i na koji način će sve to završiti.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala kolega Mesić. Ma vi, vidim da ste na tragu one jedne izreke koju je premijer rekao kada je bio kod gospođe Merkel. Valjda zbog toga ona neće doći u Hrvatsku, jer je hrvatski narod kaže paradoksalan, tako je rečeno. Mislim da je i gospodin premijer Hrvat također. Zbog toga i paradoksalni zakoni se kod nas donose. Ali što se tiče medija evo vi ste izrekli zapravo u svojoj replici sve ono što sam ja rekao, pa smo se samo dopunili, zapravo i nije replika, jer su razmišljanja prilično slična. Hvala lijepo.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Dobro ste vi gospodine Grubišić spomenuli ovo kad je bilo riječ o PDV-u 5 ili 10% za tiskane medije koliko borbe, hoće li to biti jedan medij, dva, pet, hoće li imati 25000 riječi, 15000 riječi, ne znam koliko. A kad je riječ o HINA-i, dakle o Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji ni inicijative, ni želje, ni traga, ni amandmana, ni prijedloga, ni javne ikakve potpore tome recimo da se HINA-i smanji PDV na informacije s obzirom da je hrvatska nacionalna agencija. Također ste spominjali problem vlasničke strukture medija, privatnih medija. Možda je ovo prigoda podsjetit se i na inicijativu koja je bila otprilike prije 2 godine 15. lipnja 2011. kad su tadašnja predsjednica Vlade i sadašnji predsjednik države pokušali utvrditi vlasničku strukturu medija i uprkos tome što je čitav državni vrh se upro u to, cijeli nevladin sektor je skočio na to i na kraju nije se uspjela utvrditi i jasno definirati zapravo vlasnička struktura medija koji danas djeluju na području Republike Hrvatske i tiskanih i elektronskih što je gotovo nevjerojatna pojava. Znači, a da ne govorimo danas. Nakon toga praktički više nije ni bilo ozbiljne inicijative, političke uopće da se pokuša zapravo razlučiti tko to zapravo upravlja privatnim medijima u Republici Hrvatskoj i tko su zapravo vlasnici tih medija.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Kolega Đurović, ne samo da upravljaju privatnim medijima, nego rekao sam zagađuju medijski prostor Republike Hrvatske, da ne kažem truju mišljenje građana Republike Hrvatske. Mi imamo pravo na pristup informacijama. Postoji Zakon o pravu na pristup informacijama, a unatoč tome još uvijek evo i8 nakon 2 godine od pokušaja saznanja ili saznavanja tko je vlasnik određenih privatnih medija mi to ne znamo. To se još uvijek ne zna, šapuće se, govori se. Neću sad govoriti ovdje imena. Ja imam određene dojave ili natruhe dojava, ali zaista mi to ne znamo. Kako će biti kad se ovaj zakon usvoji. I još nešto. Kada ste govorili o 25000 riječi, pa baš me zanima tko će brojiti novine ili spada i veznik i u riječ ili ne spada veznik i u riječ, baš je vrlo zanimljiva ova definicija koju je uspostavila evo da kažem ova vladajuća većina točno na 25000 riječi. Ako neke novine imaju 25000 i jedno slovo i e onda nemaju prava koja sljeduju iz onih 25000 riječi.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa kolega Grubišiću. Pa moram ipak reći da u Hrvatskoj ima i dobrih medija, nije sve tako crno. Primjer izvrsnog medija je Hrvatski radio i HINA, bili. Ali nesporno je da se mediji svrstavaju i ideološki opredjeljuju jer da nije tako onda ne bi moglo proći bez medijskih negativnih konotacija kada je jedan od utjecajnijih u medijima kaže da on nije u sukobu interesa iako je povjerenstvo utvrdilo da jest u sukobu interesa, da iako zakon kaže da on jest državni dužnosnik on kaže da on nije državni dužnosnik. On je zakon. I mediji to prešućuju, dapače još mu i povlađuju. Govorili ste da ne zna se tko su vlasnici u medijima. Pa tko je vlasnik u Hrvatskoj bilo čega teško je saznati, ne samo medija nego i najvećih kompanija. I nije problem što se ne zna tko je vlasnik, nego zašto oni to skrivaju. To je suštinsko pitanje. Zašto se skrivaju vlasnici? Pa samo zato da se ne bi otkrilo od kud im novac da budu vlasnici, jer nemaju uopće mogućnosti biti vlasnici onoga čega jesu glede imovinskog stanja. Što se tiče PDV-a pa selektivnom politikom se i promiče poželjan i suzbija nepoželjan. Očito da ima za Hrvatsku službenu politiku nepoželjnih medija. I HINA je to. I da ima poželjnih novina. 25 000 riječi znači da možemo bez točke, bez rečenice samo 25 000 riječi otisnuti onako i opet bi bili 10% stopa PDV-a. I jedna opaska, ne bih se složio da u HINA-i su podijeljeni otkazi. To oni ne dijele otkaze, oni restrukturiraju. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Da kolega Mariću, da, drugim riječima nisu otkazi nego restrukturiranje kao što su restrukturirane bile i banke '90-ih i još nekih godina jel' pa sada znamo u čijim su rukama. Slično je očito i sa medijima. Točno je i to da nije problem saznati tko je vlasnik ili barem imati onako na uhu da se dozna zašto se to taji. To je vaše vrlo dobro razmišljanje zbog čega se to taji, a najvjerojatnije upravo iz onoga što ste vi rekli. Da je dakle problem u tome kako je uopće netko uzmogao steći takav medij. Nepoželjni mediji, vi ste rekli da se mediji ideološki opredjeljuju, ne ideološki, politički možda preciznije rečeno politički se opredjeljuju u samoj politici jel. Tamo ili ovamo jel', crveni ili crni, plavi itd. Hvala lijepo.
Završna riječ zamjenika ministrice kulture gospodin Berislav Šipuš. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice hvala lijepo. Evo par rečenica o primjedbama zastupnika. Ovdje gospodin Mesić je bio prvi u ovoj diskusiji, rekao bih da su uglavnom sada primjedbe više vezane za generalnu sliku oko medijske politike u Hrvatskoj nego uz ovaj zakon i vjerojatno ćemo više polemizirati ili diskutirati i usklađivati stavove kada će biti na dnevnom redu i Zakon o elektroničkim medijima. Ne bih sada ulazio u određene argumente ili izjave koje su vezane uz HINA-u ili uz HRT čine mi se irelevantnim za raspravu oko ovog zakona, konkretno ovog zakona. Gospodin Rimac je imao konkretno pitanje, odnosno o tome da li se novinski nakladnik sada koji će se pojaviti iz inozemstva mora ili treba prijaviti i u upisnik koji se vodi pri Hrvatskoj gospodarskoj komori. On se pozvao i na članak 12. gdje i piše prijava tiska. Znači, u svakom slučaju upisnik se vodi pri HGK-u i bez prijave samog nakladnika za izdavanje tiska ili za distribuciju tiska HGK je dužna upisati dotičnog nakladnika u upisnik. Tim činom mi ćemo praktički doznati sve važne, odnosno relevantne podatke o samom nakladniku koji eto nije iz RH. Drugo, odnosno kolega Horvat je imao jedan niz pitanja i sumnji i dvojbi u vezi rekao bih aktivnosti medija koje su vezane uz interese i aktivnosti nacionalnih manjina u RH. Spomenut ću da upravo Zakon o elektroničkim medijima kroz članak 64. regulira i financiranje medija koji su važni za citiram: "nacionalne manjine u RH". Ja držim da će i dalje iz tog Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija da će se uspijevati financirati i tzv. manjinski mediji, odnosno baš mediji koji imaju aktivnost vezanu uz nacionalne manjine. Dapače, nisam nikakav zloguki prorok kao možda gospodin Mesić pa da tvrdim da će se ta sredstva za financiranje medija koji su dio aktivnosti naših nacionalnih manjina sada smanjivati. Zbog čega? Zašto bi tih 960 tisuća kuna koje su predviđene sada iz tog fonda da ih se preusmjeri prema tzv. neprofitnim medijima ne bi išlo i za financiranje nekog medija koji će biti da tako kažem dio aktivnosti neke nacionalne manjine. Nadam se upravo da će tako i biti i da će to pokazati baš i dio one definicije što je to zapravo neprofitne medije. Mislim da oni koji prate aktivnosti nacionalnih manjina su upravo i mogli bi biti takvi. To je kultura, to je tradicija, to je baština, to je njihov život u ovoj sredini. Evo, zasada toliko. Hvala.
Hvala lijepa. Jasen Mesić, replika.
Moram, hvala gospođo potpredsjednice. Moram replicirati uvaženom zamjeniku ministrice, ako se dio novaca iz Fonda za pluralizam medija odvaja za nešto što nazivamo neprofitnim medijima što god to značilo, a drugim riječima to su portali koje najvjerojatnije imaju udruge jer nemaju oznaku d.o.o. onda nisam siguran da nam ostaje jednaka količina novaca za manjinske programe. Drugo što sam rekao da manjinski programi su propisani u 5-godišnjem ugovoru koje je Vlada Republike Hrvatske potpisala s HRT-om i tamo je to u postocima određeno. Ja bih volio da nisam zloguki prorok, međutim sve što smo govorili vezano za medijsko zakonodavstvo u ovom Saboru se nažalost obistinilo. Ja bih volio da to nisam morao na to ukazivati, ali jednostavno morao sam. Tako da bih stvarno volio evo da se ovaj puta moje riječi s tim u vezi ne obistine.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Želite odgovoriti? Zaključujem raspravu o prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 404. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima li netko suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, 7 glasova protiv i 33 suzdržana glasa donesen zakon P.Z.E. br. 404. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o zajedničkoj organizaciji tržišta poljoprivrednih proizvoda i posebnim mjerama i pravilima vezanim za tržište poljoprivrednih proizvoda, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 423. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, a raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, a izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog obrazložiti ministar poljoprivrede Tihomir Jakovina. Izvolite ministre.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Štovane kolegice i kolege zastupnici. Konačnim prijedlogom Zakona o zajedničkoj organizaciji tržišta poljoprivrednih proizvoda i posebnim mjerama i pravilima vezanim za tržište poljoprivrednih proizvoda uređuje se primjena 8 uredbi EU u području tržišta poljoprivrednih proizvoda, a kao ključnu izdvajamo Uredbu Vijeća br. 1234/2007 o zajedničkoj organizaciji tržišta poljoprivrednih proizvoda. Primjenom ovoga zakona RH usvaja provedbu europskih mjera i pravila slijedom kojih se stvaraju pretpostavke za primjenu mjera uređenja tržišta poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda kroz sustav tržišnih intervencija i posebnih proizvodnih pravila koji paletom mehanizama stvara stabilno tržišno okruženje za same proizvođače i sustav trgovina sa trećim zemljama kojim tržište RH postaje zaštićeno od širih tržnih poremećaja sustavom EU te je i to dodatni element stabilizacije tržišta. Pri tome trošak provođenja ovih mjera je najvećim dijelom na proračunu EU i očekivana godišnja proračunska ušteda za proračun RH procjenjuje se na 80 milijuna kuna. Pored mjera uređenja tržišta ovim se zakonom uvode europska pravila u sektoru jakih pića, sektoru vina i aromatiziranih vina, kojima se uspostavljaju proizvodna pravila, pravila zaštita podrijetla te označavanje i prezentacija ovih proizvoda na tržištu. Nadalje, uvodi se i sustav informiranja i promicanja za poljoprivredne proizvode u cilju razvoja tržišta poljoprivrednih proizvoda unutar i izvan EU koji omogućuju hrvatskim proizvođačima da vode promotivne kampanje za svoje proizvode te da zato ostvare potporu iz sredstava EU. Nadalje, uvode se okviri financiranja zajedničke poljoprivredne politike odnosno mehanizmi kontrole cijeloga sustava. Stoga se ovim zakonom, a u cilju provedbe uredbi EU uređuju sljedeća pitanja, ministarstvo poljoprivrede određuje kao nadležno tijelo za provedbu uredbe, Agencija za plaćanje u poljoprivredi i ruralnom razvoju određuje se kao provedbeno tijelo. Utvrđene su zadaće nadležnog i provedbenog tijela, utvrđena su pravna poveznica između odredbi uredbi EU te prava i obveza pravnih i fizičkih osoba u poštivanju pravila koje uredba EU nameće. Utvrđene su nadležnosti nad provođenjem upravnog inspekcijskog nadzora i uređene su prekršajne odredbe. Zaključno, donošenjem ovog zakona stvorene su sve pravne pretpostavke za priključivanje zajedničkoj organizaciji tržišta poljoprivrednih proizvoda EU u okviru kojih pored velikih indirektnih koristi kroz sustav zaštite i stabilizacije tržišta Hrvatska može ostvariti i direktne koristi povlačenjem sredstava potpore koje su na godišnjoj razini procijenjene na oko 30 milijuna eura. Zahvaljujem štovana potpredsjednice.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Prije no što počnem svoju raspravu zaista mogu reći i čestiti ministru što je svaki puta tu s nama kada se radi o zakonima u poljoprivredi. Ono što je je i rijetko se to dešava od drugih ministara u ovoj Vladi ali ministar Jakovina zaista hvala vam ministre. I konačno o ovom prijedlogu zakona nakon izlaganja gospodina ministra ja ću se ipak malo vratiti kao i jučer malo u prošlost. Moramo se prisjetiti ovog teškog poglavlja, poglavlja 11 koje je ispregovarano. Poglavlje 11 je otvoreno 19.travnja 2009., a zatvoreno je 19.trvanja 2011.godine. Hrvatska je trebala predstaviti plan provedbe kako bi se u potpunosti pripremila za primjenu jedinstvene uredbe između ostalog dakle nije to to poglavlje ali u tom dijelu poglavlja kada se radi o zajedničkoj poljoprivrednoj politici. I upravo ono što je rekao ministar a o čemu i danas govorimo u ovom zakonu to je Uredba 1234/2007. Bilo bi nepravedno da se u ovom danas evo pred za dva dana ćemo postati članica govorimo o ovom poljoprivrednom zakonu jednako tako ne prisjetimo i ministra Čobankovića koji je zaista sa svojim timom i sa vladom HDZ-a ali i sa svima ovdje u Saboru koji su podržavali u stvarnosti sve mjere i zakone činio velike napore da bi ovo poglavlje 11 se dobro ispregovaralo, da bi se uspio osigurati ovako dobar okvir za hrvatsku poljoprivredu. A da je to tako jest i to činjenica da su se uspjela osigurati u prvom stupu 373 milijuna eura u drugom stupu se osiguralo 333 milijuna eura, a recimo za razminiravanje 9,6 milijuna, za vinarstvo 745 milijuna, ukupno 5,5 milijardi kuna godišnje i to je sveukupno negdje oko 6 milijuna kuna na godinu. Nije to bio lagan niti jednostavan zadatak, trebalo je izvršiti zakonodavno usklađivanje pošto je postala zajednička poljoprivredna politika, znači da u Europskoj uniji je jedinstvena zajednička poljoprivredna politika i da je kompletno zakonodavstvo koje se odnosi na poljoprivredu, sigurnost hrane, veterinarsko i fitosanitarnu zaštitu kao jedinstvena ribarska politika bilo nešto što je dio aquis. I mi smo praktično u sektoru poljoprivrede bili izloženi sa gotovo 50% aquisa i Ministarstvo poljoprivrede je to zaista na dobar način ispregovaralo. Mislim da danas zato možemo zadovoljni razgovarati o ovom Prijedlogu zakona. Taj posao zašto je dobro završen. U jednom svom izlaganju je bivši ministar Čobanković rekao zašto je završen i što pokazuje završetak pregovora ali isto tako su morale biti otklonjene kako formalne tako i neka neformalna mjerila. Jedno od značajnih neformalnih mjerila možda je bilo čak i teže nego neka formalna mjerila. Jer bilo je i pitanje reforma, potpora u Republici Hrvatskoj. Vrlo težak zadatak sa jednog sustava vezanih potpora bilo je prijeći na sustav nevezanih potpora. I naravno trebalo se raditi po etapama. Prva etapa bila je 2009. godina kada se najveći dio vezanih plaćanja pretvorio u nevezane a ostali su samo oni osjetljivi sektori. I konačno reforma možemo kazati da je bila završetak 2010. godine. Situacija je tada bila dosta složena. Međutim, također se treba reći da je Republika Hrvatska se odredila za razliku od većine novih članica, pridružnica tzv. ona se odredila za tzv. SPS regionalni model sa dijelom vezanih plaćanja što znači da je regionalni model sa vezanim plaćanjima za krave dojilje i ovce i koze i mogućnošću i sa nacionalnom rezervom dodjela prava za plaćanja za osjetljive sektore. I moram reći da su se da je tu Republika Hrvatska identificirala mlijeko, tov goveda, ovaca, koza i duhan. Evo, zbog toga svega navedenog a i zbog toga što ovim Zakonom zaista se do kraja usklađujemo, ja to sada neću ponavljati jer je ministar zaista sve rekao. Klub HDZ-a će podržati naravno, hvala.
Hvala. U ime Kluba HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicima. Zajednička poljoprivredna politika common agricultural policy do 2020. godine, vrlo sam često slušao tijekom plenarnih rasprava i u Strasbourgu a i bio sam i član Odbora za poljoprivredu ovih 14 mjeseci i njihovih sjednica u Briselu, pa mi je dosta i poprilično poznate su mi činjenice o zajedničkoj poljoprivrednoj politici do 2020. godine, CAP, kako bi rekli Englezi, dakle commo agricultural policy. Danas, dva dana pred ulazak, sada na dnevnom redu je Prijedlog Zakona o zajedničkoj organizaciji tržišta poljoprivrednih proizvoda posebnim mjerama i pravilima vezanim uz tržište, za tržište poljoprivrednih proizvoda sa Konačnim prijedlogom Zakona. Dakle, oznaka je E, europski 423. I u ovom materijalu kojega smo danas dobili na klupe piše da zakon u uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda obuhvaća sljedeće mjere uređenja tržišta, dakle, tržišne intervencije, javne intervencije, potpora privatnom skladištenju, posebne interventne mjere, prilagodba ponude zahtjevima tržišta itd., pravila za proizvodnju i stavljanje na tržište, prethodno priznavanje proizvođačkih grupa te priznavanje proizvođačkih i sektorskih organizacija očito vezano i uz privlačenje pristupnih sredstava, trgovinu s drugim zemljama, uvozne i izvozne dozvole, carinske kvote, izvozna kvota za šećer. O kojoj je bilo dosta riječi i rasprava ovih godina pa je bila i rasprava o repi iz Srbije a proizvodnji šećera u Hrvatskoj, dakle iz repe koja je uzgojena u Srbiji i davanju potpora ili pak financijske pomoći u drugu državu. Nadalje, posebne mjere za pojedine sektore. Ono nema Milinkovića ovdje, kolege Milinkovića jel o mlijeku i mliječnim proizvodima, šećeru, vinu i hmelju. Nadalje, u ovom materijalu na stranici 4 piše ovako, dakle, da počnem redom. Sektor jakih alkoholnih pića je određen Uredbom EZ br. 110 od 2008. godine. Znamo točno da jaka alkoholna pića kada se preračunaju u grade 2,5 stupnja jedan grad da je to oko 50 litara 18%-tnog, 15 gradi alkoholnog pića po, dakle pravo na privatnu, osobnu upotrebu, proizvodnju do 50 litara. Što je s obzirom na govor gospođe Sumrak pomalo zapravo za naše ljude navikle na gostoprimstvo i na ostale fešte koje se događaju tijekom godine od krizmi i krštenja i svega ostaloga pa i karmina je li, relativno i rekao bih vrlo malo. Za proizvođače vina, pak vina govorim o, ne o aromatiziranom vinu i aromatiziranim pićima a to je oko 1000 litara godišnje, što je kvota za privatnu upotrebu, proizvodnju i privatnu upotrebu relativno ajde Bože pomozi. Evo imamo problem sa, kada govorimo o ovom drugom, dakle o aromatiziranim vinima ili pićima, onda je ovaj Prošek ponovo možemo reći danas bi mogao biti u ovoj raspravi također aktualan, o registraciji Prošeka na europskom tržištu pod našim nazivom. No ono što sam ja posebno htio spomenuti to je da smo poljoprivrednom politikom i vas kao ministra i vaše Vlade, ali rekao bih pomalo i one prethodne, došli do toga da smo proizvodnju mlijeka i stočarsku proizvodnju bacili na koljena. Kada je bilo govora o trošarinama sjećate se da sam rekao da je u proračunu Republike Hrvatske osigurano oko 32 milijuna potpora za svinjogojstvo, a 64 milijuna kuna potpora proizvođačima duhana. Dvostruko više proizvođačima duhana od svinjogojaca. I što se događa? Prije nekih godinu dana gospodine ministre vi ćete mi možda odgovoriti, ako ne postavit ću pisani upit pa ćete mi odgovorit pisanim putem. S obzirom na manjak, nedostatak mesa i na to da je svinjogojstvo bačeno zaista na koljena, date su uvoznice, uvoznice su izdane određenim uvoznicima u Republici Hrvatskoj. Dakle mene zanima tko ih je dao, koliko je odobreno uvoza mesa dakle u tonama i kako to da nisu imali svi jednaka prava na uvoz mesa nego su određeni bili jednakiji, dakle imali su očito veća prava dobiti uvoznicu nego neki drugi. Zbog toga se bojim da će i pored ovog što nosi oznaku E, ovaj zakonski prijedlog zapravo dovesti do toga da će uvoz poljoprivrednih proizvoda još i više poput tsunamija preplaviti Republiku Hrvatsku, a to meso koje je uveženo, a kojega kupujemo u trgovačkim lancima danas, neću govoriti ime robne kuće, je poput žvakače gume ali ne one koja se odmah u prvoj minuti žvakanja nego nakon pola sata otprilike imate osjećaj takav, nemate ni okusa ni mirisa domaćeg ili našeg svinjskog mesa. Drugačija je pečenka kupljena u jednoj od robnih kuća i pečena jednako na isti način u krušnoj peći od one koja se kupi kod našega seljaka i ispeče također u krušnoj peći. Potpuno drugačiji okus, ukus, miris. S obzirom da smo mi evo dakle gotova stvar sa ulaskom u Europsku uniju teško je ne izbjeći odredbe zajedničke poljoprivredne politike ili zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda uz ove mjere i pravila koja su potpisana i donesena u svezi potpisivanja …, dakle konačnog ugovora ili pristupnog ugovora Hrvatske Europskoj uniji pa prema tome nema ni smisla biti protiv ovome zakonu, zakonskom prijedlogu. Iako sam uvjeren da će temeljem i ovoga zakona, a i svih onih uvoznica i mjera koje su donesene, ja znam da niste vi uvoznice izdali gospodine ministre, da se ne bi našli uvrijeđeni, a znam i tko je izdao, ali kome i zašto baš tome, a ne nekom drugome to je veliko pitanje i zbog toga govorim da će klub HDSSB-a eto slijedom događanja koja nam slijede za 2-3 dana biti za ovaj zakonski prijedlog.
Hvala. Đurđica Sumrak ima repliku na vaše izlaganje.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Grubišić, ma sad u toj svojoj replici bi ja trebala u stvarnosti imati jednu raspravu, a za to nemam vremena. Ali htjela sam vam reći sljedeće, dotaknuli ste se mesa, uvoza mesa i naprosto bojite se naravno i s pravom za domaće proizvođače. Međutim, ovim uređivanjem zajedničke poljoprivredne politike mislim da se može na jednak način dobro urediti i naša poljoprivredna politika i da je do sada ipak dobila okvire i smjernice za uređivanje, a i da je naš potrošač hrvatski već jako dobro osviješten i jako dobro pazi što piše na deklaracijama, otkuda je meso, tko ga je proizveo, dobro to znate već u nekim lancima postoji. Nažalost u nekim domaćim trgovačkim lancima zaista usred sezone se može naći uvezeno voće i povrće i uvezeno meso, a možda 500 metara dalje su Ravni kotari, zaista najveći povrtnjak ja bih rekla u Hrvatskoj. Ali ono što se nadamo i sigurni smo da će nastaviti i ova Vlada uz pretpostavku da će zaista se brinut za boljitak hrvatskog seljaka, to je u jednom dijelu i kroz turizam. Dakle nije samo izvoz, izvoz, moramo biti svjesni da se kroz turističku ponudu na jedan nevidljiv način zaista izveze velika količina hrvatskih poljoprivrednih proizvoda i tome trebamo težiti. To moramo i u svojim nastupnim govorima i u Saboru, ali sigurna sam da bi to trebala biti jedan dio nacionalne poljoprivredne politike u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolegice Sumrak, vi znate da se svinjskog mesa u Hrvatskoj proizvede godišnje oko milijun tona, a potrebe Hrvatske su između 4 i 5 milijuna tona. To znači da se oko 3 do 4 milijuna tona svinjskog mesa uveze, a onda govoriti o tome da se na moru turistima plasira domaće meso, to je zaista teško odgonetnuti koje se plasira. … [[Ne razumije se.]] se plasira ono što je bilo na -40 kada je gospodin bivši ministar objašnjavao da je to meso sanitarno ispravno, na -40 po 20 godina zaleđeno za ratne rezerve Brazila ili ne znam ni ja Argentine, čije su bile pa su dovežene u Hrvatsku, sanitarno ispravno ali rekao sam o okusu i ukusu i mirisu poput žvakaće gume ižvakane jedno pola sata, otprilike.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog zakona o zajedničkoj organizaciji tržišta poljoprivrednih proizvoda i posebnim mjerama i pravilima vezanim za tržište poljoprivrednih proizvoda, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 423. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova za donesen zakon P.Z.E. br. 423. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o veterinarstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 424. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, a izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti ministar poljoprivrede, Tihomir Jakovina. Izvolite ministre.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Temeljni razlozi donošenja novog Zakona o veterinarstvu su osiguravanje provedbe 34 Uredbe EU u području veterinarstva, nadalje osiguravanje pravnog okvira za daljnje usklađivanje sa pravnom stečevinom EU u području veterinarstva, postizanje pune usklađenosti sa Direktivom o uslugama na unutarnjem tržištu i učinkovitija provedba inspekcijskog nadzora. Dopustite da vas i kratko podsjetim da je važeći Zakon o veterinarstvu donesen 2007. godine u cilju ostvarenja i otvaranja samih pregovora u Poglavlju XII – Sigurnost hrane, veterinarstva i fitosanitarna politika koji je Europska komisija ocijenila uspješnim čime Republika Hrvatska zapravo uspješno ispunila zadano mjerilo kao i dosadašnji zakon iz 2007. godine. Ovaj prijedlog zakona predstavlja krovni zakon u području veterinarstva koji je specifičan po svojem sadržaju jer na jedinstven način spaja nacionalne odredbe sa odredbama EU propisa u jednu cjelinu koja uređuje područje veterinarstva. Veterinarstvo u smislu ovoga zakona obuhvaća: zaštitu i kontrolu zdravlja i dobrobiti životinja, suzbijanje zoonoza, osiguravanje zdravstveno ispravnih i neškodljivih proizvoda životinjskog porijekla, te druge poslove veterinarskog javnog zdravstva kao i promicanje reprodukcije životinja, te veterinarsku zaštitu okoliša. Kao što smo istakli na samom početku ovim se prijedlogom zakona osigurava provedba 34 uredbe EU u području veterinarstva. Naime, važeći Zakon o veterinarstvu sadržavao je odredbe kojima se preuzimaju uredbe EU koje će 1. srpnja 2013. godine postati izravno primjenjive, stoga je sadržaj tih uredbi trebalo ukloniti iz nacionalnog zakonodavstva što je učinjeno prijedlogom ovoga zakona. Osim toga, ovim su prijedlogom zakona za potrebe provedbe uredbi EU određena nadležna tijela, upravne inspekcijske mjere, te prekršajne odredbe. Nadalje, ovaj prijedlog zakona utvrđuje pravni okvir za najopsežnije i najsloženije zakonodavno područje u pravnoj stečevini EU s gotovo 300 propisa EU u svrhu osiguravanja potpune usklađenosti nacionalnog zakonodavstva sa važećim propisima EU u području veterinarstva. Zakon o veterinarstvu je već i 2007. godine kada je prvi put donesen bio usklađen sa zahtjevima Direktive 2006/123 o uslugama na unutarnjem tržištu. I osim u dijelu koji se odnosi na dospjele koncesije za poslove skupljanja i toplinske prerade nus proizvoda životinjskog porijekla koje nisu za prehranu ljudi bio je usklađen sa zahtjevima predmetne direktive. Naime, prema važećem zakonu koncesija se može dodijeliti samo domaćoj pravnoj i fizičkoj osobi koja ispunjava tehničke, stručne i organizacijske uvjete. Ovim prijedlogom zakona uvijek državljanstvo Republike Hrvatske je uklonjen i sad je isti u potpunosti usklađen sa zahtjevima Direktive o uslugama na unutarnjem tržištu. U dijelu koji se odnosi na nacionalni dio odredbe ovog zakona nisu bitno mijenjane u odnosu na važeći zakon, osim u dijelu koji se odnosi na službene veterinarske, pardon koji se odnosi na službene veterinare i veterinarske inspektore. Naime, iako ispunjavaju iste stručne uvjete i obavljaju slične poslove kao i veterinarski inspektori službeni veterinari nisu mogli obavljati inspekcijski nadzor u veterinarskim organizacijama i karantenskim objektima, niti podnositi prekršajne ili kaznene odredbe. Stoga je ovim prijedlogom zakona predložena promjena naziva radnoga mjesta službeni veterinar u veterinarski inspektor čime je omogućeno službenim veterinarima da obavljaju sve poslove kao i veterinarski inspektori, a time i učinkovitiji inspekcijski nadzor nad provedbom propisa iz područja veterinarstva kao i ispunjavanje osnovne misije veterinarstva, a to je zaštita zdravlja ljudi i životinja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prva u raspravi je u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege. Zašto je važan ovaj zakon? To je zaista krovni zakon nas koji se bavimo veterinarstvom. I sada bih iskoristila prigodu da na jedan način odgovorim i kolegi Grubišiću da se mora čestitati svim veterinarskim inspektorima osim onima koji su se ogriješili u zakon i koji su prekogranično propustili neke proizvode koji nisu zadovoljavali veterinarsko-sanitarne ili higijenske zakonom propisane uvjete bilo to proizvoda životinjskog podrijetla ili nekih drugih proizvoda. Zaista, veterinarska struka moram reći da je struka koja ne samo da se bavi očuvanjem zdravlja i zaštitom zdravlja životinja, nego kroz to, a tako je naime daleke još za vrijeme Marije Terezije po prvi puta i organizirana da bi se veterinari bavili zaštitom i zdravljem konja, jer su tada konji bili moramo reći jedino prijevozno sredstvo i jako važnim. Nakon toga zaista razvojem veterinarstva, liječenja u veterini, veterinar je dobio status, ja moram reći status od nacionalnog interesa, jer osim zaštite zdravlja životinja i zaštita zdravlja ljudi je usko povezana sa tom zdravstvenom moram reći evo mogu reći epizotiološkom situacijom u cijeloj Hrvatskoj. Pa tako zaslugom naših uvaženih kolega veterinara mi naprosto ne poznajemo više neke zoonoze, mi smo iskorijenili neke bolesti koje u drugim zemljama još uvijek vladaju. Ali jednako tako naša struka u Hrvatskoj veterinarska dobila je sva priznanja, ne samo EU nego i svjetska priznanja. Na području RH imamo 59 veterinarskih stanica, 138 ambulanti, 4 klinike, 1 bolnicu, 102 veterinarske prakse, 102 veterinarske službe, 18 kontrolnih tijela, naravno Veterinarski institut, zatim imamo veterinarske ljekarne i ono što je najvažnije naš Veterinarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu koji je zaista rasadnik ne samo akademika nego i stručnjaka koji su priznati u cijelom svijetu, koji izdaju svoje radove. Moram reći da u nekim stvarima smo prvi, da smo prvi radili embrio transfere još dok se embrio transfer nije radio u humanoj medinici. I to nije išlo samo u eksperimentalne svrhe nego naprosto embrio transfer se radio u cilju poboljšanja stočnog fonda. Jednako tako moram reći dobre rezultate imamo u umjetnom osjemenjivanju, odlične rezultate imamo u edukacijama poljoprivrednih gospodarstva i poljoprivrednika. Jer biti doktor veterinarske medicine ili veterinar ili veterinarka na terenu nije samo biti doktor, liječnik sa torbom, to je biti i agronom, biti šumar, biti psiholog, naprosto živjeti na terenu sa tim ljudima jer ulazeći u njihovu kuću i kad vas puste u svoje dvorište i u svoju štalu on vas je pustio u sve svoje probleme. Jer najveći dio problema hrvatskog seljaka je zaista na njivi i u štali. I obzirom da evo sada se usklađujemo kao što je rekao ministar, a ja naprosto koristim ovu prigodu da progovorim o samom veterinarstvu, a ove zakone mukotrpno je bilo ovo pregovaračko Poglavlje br. 12., jednako tako sigurno i dobro ispregovarano i u tom dijelu evo ga i tu je kolegica isto koja je zamjenica ministra jednako tako, a i ministar je rekao dobili smo sve čestitke. Htjela bih sa ove govornice iskoristiti prigodu i zahvaliti se svim kolegicama i kolegama veterinarima, naročito svim našim profesorima jer su nas naučili na jedan način drugačije gledati na život i drugačije u životu postupati, jer su nas naučili u stvarnosti voljeti prirodu. Svaki od nas, ne samo kolega veterinara, tu su i agronomi i šumari pa sve ove struke koje su vezane na neki način drugačije doživljavamo svijet oko nas. Možda nismo ponekad najbolji ekonomisti, možda ponekad ne razumijemo brojke ali vjerujte razumijemo probleme i zato i ni ovdje u Hrvatskom saboru i ni u prošlom sazivu nikada nije bilo puno veterinara, nije bilo puno agronoma. Danas nas ima 2 veterinara, ne znam 3 ili 4, profesorica je ovdje mislim isto agronomkinja, kolega Mandić. I kad se nađemo na odborima onda tu nema nekih naročitih razmimoilaženja, čak i taj politički aspekt nekako pokušavamo maknuti, a nastojimo zaista ići u dobrobit i gledati za dobrobit ne samo hrvatskog seljaka ali, i evo moram reći, i naše prirode. Evo ga, iskoristila sam ovih svojih par minuta u ime kluba, iskoristila sam da na neki način progovorim o veterinarkama, posebno o njima ću progovoriti još jednu, dvije rečenice jer mislim da kolegicama u veterini posebice onima koje rade na terenu treba se najdublje pokloniti jer treba ipak opstati tamo, treba se dizati noću, treba odlaziti na teren, a treba održati i obitelj što je moram reći, evo i kolega se Grubišić smije jer je i njegova supruga veterinarka, što je veliki zadatak i velika žrtva. Ali mislim da i njima na taj način treba jedna velika čestitka. I sigurna sam dok je dobrog veterinarstva, dok je dobrih zakona i dok je našeg sveučilišta i naših dobrih studenata i svih nas na terenu, odnosno ljudi koji rade na terenu, nema ih puno među političarima jer se oni nemaju vremena baviti politikom. Politika se kao što vidite bavi s njima. Ali evo danas mi je drago bio je i predstavnik Hrvatske veterinarske komore, pozvali smo ga. Željela bih da se puno više uključe i u rad naših rasprava da nam pomognu da možemo zastupati stajališta obzirom da i na odboru je rečeno da je Hrvatska veterinarska komora prihvaćeno je jako puno njihovih prijedloga, uvršteni su ovdje u zakon i stoga ću ja u ime kluba HDZ-a podržati ovaj zakon. Hvala vam.
Hvala. Repliku ima kolega Boro Grubišić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice Sumrak da točno je da je učitelj, veterinar, doktor i svećenik u selu uvijek bili ono prvo što je u selu jel'. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Da. No, kada govorite o veterinarstvu u RH pobrojali ste i broj veterinarskih stanica i klinika i privatne prakse itd., ali bi se ipak priupitao da su nekakve se pojave dogodile u ovom periodu od 20 godina slobodne, neovisne države Hrvatske u kojima je npr. nestala jedna takva velika i krasna veterinarska stanica kao što je Veterinarska stanica Slavonski Brod sa preko 50 zaposlenih veterinara. Nestalo je veterinarija gospodina Majdaka bivšeg potpredsjednika Vlade, ne bih htio nikoga. Dakle ipak su se dogodile mnoge stvari u veterinarstvu o kojima vi niste u svom pledoajeu govorili o ovako slavodobitno jer nisu te stvari slavodobitne uopće, ni Veterinarska stanica Slavonski Brod ni ono što se dogodilo sa Planinskom veterinarijom ni sa kadrom koji je bio u toj veterinariji na čelu sa prof. Majdakom. Dakle poglavlje 12 je točno ispregovarano, ovdje su uvedena pravila koja važe u Europi i mislim da su ta pravila i dobra i napredna i da će naše veterinarstvo nastaviti putem onim putem kojim je vas pa i moju suprugu učio gospodin Winterhalter pokoj mu duši, dakle na Fakultetu u Zagrebu. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Đurđica Sumrak.
Da, naravno da ima problem i naravno da se o tim problemima i govorilo i govorit će se, ali moramo vidjeti gdje su uzroci tih problema. Domovinski rat najstrašniji je bio. Uništen je stočni fond, uništeno je sve a u tome treba isto tako spomenuti veterinare koji su zaista dali ogroman obol izvlačeći pod paljbom lešine i moram reći da nismo jednako tako nikakve epidemije osjetili na terenu. Bilo je trihineloze nešto vezano uz granicu ali to je iskorijenjeno. Jesu i nova pravila i privatizacija, sve, ja znam o čemu govorite. Međutim oni su se na neki način svi reorganizirali. Nažalost jesu, nažalost nema tako puno posla kao što je posla bilo i tu je problem najveći. Ali ja sam sigurna da se će se obnoviti stočni fond, da se mora obnoviti stočni fond i da će ponovo struka dobiti svoje mjesto u društvu, da će se ponovo otvoriti možda čak neka nova veterinarska stanica koja će se moći uskladiti sa svim pravilima i zakonskom regulativom i to je stvar u problemima. Ima ih puno naravno da ih ima puno. Ja sam željela naprosto kolega vezano za to da za dva dana postajemo članica, puno je toga iza nas, puno je tu u Saboru svašta rečeno ipak na neki način govoriti ono što je dobro i što je lijepo što je afirmativno. Pa mislim da je to a za ove stvari ćemo se ponovo još koji puta čuti.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Mario MOharić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovane suradnice ministra. Ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Zakonom se preuzimaju 34 uredbe EU kojima se regulira područje identifikacije i registracije životinja, promet životinja, kontrola zdravlja životinja, dobrobit životinja te uvjeti i kontrola proizvodnje namirnica životinjskog podrijetla i hrane za životinje. Bitno je napomenuti da će donošenjem ovog zakona i preuzimanjem navedenih uredbi prestati važiti pravilnici koji su doneseni tijekom pristupnog procesa EU a koji su usklađivani spomenutim uredbama. Zakon o veterinarstvu koji je donsen 2007.godine dao je osnovu za usklađivanje zakonodavstva RH s zakonodavstvom EU u poglavlju 12-Veterinarstvo sigurne strane i fitosanitarna politika koja je po obimu legislative bilo najzahtjevnije poglavlje. U ostalim dijelovima uvodno su na zakon iz 2007.godine ovaj zakon nema većih i značajnijih promjena. Naglasio bih a ujedno pohvalio dio kojim se uređuje ustroje Veterinarske inspekcije. Po ovom zakonu veterinarsku inspekciju obavljaju državni veterinarski inspektori i viši državni veterinarski inspektori. Po zakonu iz 2007.godine osim državnog veterinarski inspektora postojali su i službeni veterinari koji su gotovo u cijelosti obavljali iste poslove s tim da nisu imali istu mogućnost inspekcijskog postupanja odnosno propisivanja određenih upravnih mjera. Također za obavljanje poslova tražila se ista stručna kvalifikacija odnosno i jedni i drugi su bili doktori veterinarske medicine, a imali su različite koeficijente odnosno plaću. Posebno bih pohvalio novine u ovom zakonu koje se odnose na uspostavu i kontrolu sustava upravljanja kvalitetom. Zakon pruža osnovu za reguliranje uspostave sustava upravljanja kvalitetom organizacija u sustavu provedbe veterinarske djelatnosti, a to su veterinarske stanice, veterinarske ambulante, klinike i bolnice koji se bazira na smjernicama dobre veterinarske prakse Međunarodnog ureda za zdravlje životinja. Uspostava sustava upravljanja kvalitetom u veterinarskim organizacijama predstavlja značajan iskorak u samoj kvaliteti pružanja veterinarskih usluga koji doktori veterinarske medicine svakodnevno pružaju korisnicima usluga odnosno posjednicima životinja.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Ivica Mandić.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Evo ja ću otprilike nastaviti tamo gdje je kolegica Đurđica Sumrak stala pa bih rekao da hrvatsko veterinarstvo i zakonodavstvo dugi niz godina unazad radilo je kvalitetno i nije bilo problem to iskustvo staviti u zakone i prilagoditi ga EU. Uzimajući u obzir strukturu i sadržaj Zakona o veterinarstvu možemo reći da je ovo krovni zakon. Ovdje su u ovom Zakonu isprepletene odredbe nacionalnog zakonodavstva i zakonodavstva Europske unije. Iz tih razloga ovaj Zakon koji je bio važeći, koji je donesen 2007. godine i 2011. godine bilo potrebno usklađivanje sa zakonodavstvom Republike Hrvatske sa važećim propisima Europske unije iz veterinarstva. Kolege su rekle dosta toga, a ja bih rekao da ovo je do sada najkvalitetniji zakon koje došao iz Ministarstva poljoprivrede i da je danas na Odboru za poljoprivredu bez ijedne primjedbe, bez primjedbe veterinarske komore što znači da su osobe koje su radile u pripremi ispred Vlade, ispred Ministarstva odradili posao izvrsno. Ovdje bilo bi nepravedno ne spomenuti da je u poglavlju 12. koje je Republika Hrvatska zatvorila da je bilo pitanje sigurnosti hrane, pitanje veterinarstva i fitosanitarne politike da je bilo jedno od najsloženijih. I da u biti jedna trećina zakonodavstva Europske unije otpada na zakonodavstvo o veterinarstvu. Ovdje bih rekao da temelj ovog usklađivanja bilo je 34 uredbe Europske komisije, 13 direktiva Vijeća Europske unije i da je to u biti jedan vrlo kompleksan, vrlo složen Zakon koji u biti u detalje do kraja obrazlaže način ponašanja u pojedinim situacijama. Da ovdje ovim Zakonom obuhvaćeno je 76 pojmova koji govore koji su to pojmovi a koj se direktno odnose na ovaj Zakon o veterinarstvu. Ovdje također moramo spomenuti da je u članku 51. stavku 2. staroga Zakona gdje je bila propisana koncesija i koji u odnosu na novi Zakon došlo je do izmjene po pitanju koncesije i poslova skupljanja i toplinske prerade nusproizvoda životinjskog podrijetla koje nisu za prehranu ljudi može dodijeliti domaćoj, pravnoj ili fizičkoj osobi koja ispunjava tehničke, stručne i organizacijske uvjete. Ovdje je bilo prije uvjet hrvatsko državljanstvo u ovom novom Zakonu taj dio se isključuje. Ovdje također dobro se i razložno priča i govori o načinu osposobljavanja u detalje koji govore opet o jednom kontinuitetu hrvatskog veterinarstva. O tome koliko je ta djelatnost značajna, koliko je složena kolegica kao veterinarka je bolje to rekla i ja se u potpunosti slažem. Ovdje je također bilo riječi u ovom Zakonu da je veterinarska djelatnost koja obuhvaća mjere zaštite zdravlja životinja, zaštite zdravlja od zaraznih i nametničkih bolesti, zatim govorilo se o objektima za trgovinu kupljenih životinja, označavanje i registraciju životinja, ovdje se također što se nije mijenjalo na jedan dobar način smo prilagodili način, označavanje i registraciju životinja sa jedinstvenom i jedinstvenom registru domaćih životinja, sa velikom bazom podataka uzgajivača, bazom podataka farmi. Jedinstveni registar goveda, jedinstveni registar ovaca i koza, jedinstveni registar svinja, središnji registar kopitara, ovdje se odmah obrazlažu i ustanove koje su i koje imaju ovlasti da provode označivanje. Također ovdje se govori i o reprodukciji, kontroli reprodukcije kao i o dezifenkciji, dezinsekciji i deratizaciji. Uglavnom ovo je jedan kompletan, kompletan Zakon koji u do najsitnije detalje obrazlaže postupke, načine od upravnog nadzora do inspekcijskog nadzora a i govori se o sredstvima koja se koriste za potrebe provođenja ovog zakona. To je za 2013. godinu osigurano 258 milijuna 640 tisuća kuna. Također ta ista su sredstva predviđena za 2014./2015.. Sa tim sredstvima se također vrše određene mjere, određene zaštite. Zatim nadalje, ovdje se nadalje i govori o zaštiti zdravlja životinja, transportu, reziduama, to znači to su ostatci farmakoloških lijekova koji se zadržavaju u tkivu, način na koji se oni koriste uklanjaju, jer ti svi farmakološki ostaci su štetni za zdravlje ljudi. Nadzor nad radom veterinarskih djelatnosti, pristojbe, naknade, troškove u veterinarstvu, središnji veterinarski sustav nad ovim kompletnim zakonom upravni nadzor ima Ministarstvo poljoprivrede a normalno sa veterinarskom službom, a inspekcijski nadzor imaju veterinarski inspektori i granični i veterinarski inspektori. Uz sve ovo za ovim Zakonom je reguliran i središnji veterinarski informacijski sustav. Možemo reći da sa ovim Zakonom do zadnjeg slova smo prilagodili zakonodavstvo Republike Hrvatske zakonodavstvu Europske unije. I od 1. 7. ovaj Zakon je važeći Zakon u veterinarstvu. Još jednom čestitke ministru sa svojim suradnicama na ovom izvrsnom Zakonu.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu Zakona glasati ćemo sutra.
Konačni prijedlog zakona o veterinarstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 424. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova za donesen zakon P.Z.E. broj 424. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
I još ćemo raspraviti: - Konačni prijedlog Zakona o održivom gospodarenju otpadom, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 427; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici a uvodno će nam Prijedlog Zakona obrazložiti ministar zaštite okoliša i prirode gospodin Mihael Zmajlović. Izvolite ministre.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice i zastupnici, cijenjene kolegice i kolege. Evo nakon Zakona o zaštiti prirode i Zakona o zaštiti okoliša na red je došao i treći prijedlog Zakona o državnom gospodarenju otpadom. Ovim zakonom se prenose odredbe većeg broja direktiva Europske unije iz područja gospodarenja otpadom te više odluka i uredbi Europskog parlamenta i vijeća. Zato donošenje ovog zakona predlaže se po hitnom postupku. Zakon o održivom gospodarenju otpadom jedan je od najvažnijih zakona u resoru zaštite okoliša i prirode i s pravom mogu reći da je to zakon koji će u potpunosti promijeniti naše navike i sliku Hrvatske. Spremnici za odvojeno prikupljanje otpada na kućnom pragu danas su rijetko viđena slika u Republici Hrvatskoj, a ubrzo će postati standard u svim našim gradovima i općinama. Ovaj bi zakon mogao izazvati i burne reakcije mnogih gradonačelnika i načelnika jer za provedbu je potreban njihov puni angažman, a ne samo deklarativna podrška. Ovim zakonom se iz temelja mijenjaju naše komunalne navike, smanjuje se količina otpada koja se odlaže na odlagališta, uvodi se izdvojeno prikupljanje korisnog otpada u domaćinstvima, izdvojeno prikupljanje problematičnog i opasnog otpada, a izgradnja mreže reciklažnih dvorišta postaje prioritet svake lokalne vlasti. To više neće i ne smije biti samo dio programa lokalnih udruga zelenih, već standard dostupan svim građanima Republike Hrvatske bez kojih nitko više ne smije dobiti izbore. I to je istina, to će koštati, ali svaki standard košta. No jesmo li se ikada zapitali koliko nas košta kada sav otpad stavimo u jednu kantu i zatrpamo zemljom. Takva praksa je najjednostavnija i na prvi pogled može izgledati najjeftinija. Međutim, posljedice takvog postupanja su brojni i skupi projekti sanacije odlagališta, a takvo postupanje stvara i posredne troškove, prvenstveno povećanjem rizika od onečišćenja okoliša. U Republici Hrvatskoj imamo oko 180 službenih nesaniranih odlagališta i nekoliko tisuća divljih odlagališta za čiju sanaciju Ministarstvo kroz fond od 2005. do danas je utrošilo više od 500 milijuna kuna. 92% komunalnog otpada u Hrvatskoj se danas odlaže na nesanirano i neusklađeno odlagalište, često samo ograđene livade i u najboljem slučaju prekrije zemljom. 37% je europski prosjek, a predvodnici poput Njemačke, Belgije, Nizozemske i Švedske odlažu svega 1%. Predloženi Zakon o državnom gospodarenju otpadom zato ima za glavni cilj uspostavu cjelovitog sustava gospodarenja otpadom koji je provediv i učinkovit, omogućuje transparentne tijekove otpada, sirovina i novca, jasno propisuje odgovornosti zajednice, pojedinca i pravnih osoba, omogućuje da korist od održivog gospodarenja otpadom postane opća. I ključna razlika od dosadašnjeg zakona je precizno definiranje obveza i odgovornosti i jasno razrađeni mehanizmi kontrole provođenja zakonskih obveza. Ključne novosti ovog zakona bih podijelio u pet grupa. Prva je da novi zakon utvrđuje red prvenstva gospodarenja otpadom koji postaje politika provođenja sustava gospodarenja otpadom na svim razinama, ulazi u zakon i podzakonske akte i svi se postupci gospodarenja otpadom ravnaju prema sljedećem redu prvenstva, a to je sprečavanje nastanka otpada kao prioritet, priprema za ponovnu uporabu, recikliranje i drugi postupci oporabe poput energetske oporabe i na samom kraju kao najmanje poželjno je zbrinjavanje odlaganjem ili spaljivanjem. Drugo je gospodarenje posebnim kategorijama otpada koja će biti moguća kroz dva sustava, to je kroz sustav Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost ili trgovačko društvo registrirano za navedenu djelatnost kroz tzv. organizaciju. Kroz podzakonske akte za posebne kategorije propisat će se primjena modela gospodarenja kroz fond ili kroz organizaciju, a zakon omogućuje uspostavu trgovačkog društva kroz koja proizvođači proizvoda koji u nekom trenutku postaju otpad mogu ispuniti obveze vezano uz njegovo zbrinjavanje. Poboljšanje u trenutnom modelu gospodarenja posebnim kategorijama dakle za depozitni sustav ili sustav povratnih naknada trenutno funkcionira za otpadnu PET, aluminijsku i staklenu ambalažu. Sustav provodi Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, a ovim zakonom omogućuje se uspostaa depozitnog sustava i za druge vrste otpada i to kroz fond ili kroz organizaciju. Za model depozitnog sustava zakon osigurava niz mjera kojima će se ispraviti uočeni nedostaci i ukloniti mogućnosti manipuliranja ili zloupotrebe sustava od kojih posebno ističem značajno poboljšan i proširen jedinstveni informacijski sustav gospodarenja otpadom koji će omogućiti praćenje tijeka otpada, od stavljanja proizvoda na tržište do zadnje faze oporabe ili odlaganja otpada preostalog nakon korištenja proizvoda. Na taj način omogućit će se u stvarnom vremenu potpuna informacija i izvješćivanje o količinama, lokacijama i vrstama otpada. Time će se omogućiti bolje planiranje aktivnosti potrebnih za postizanje ciljeva, smanjenje nastanka, ponovnog korištenja ili energetske oporabe otpada i potpunom uspostavom sustava evidencije otklonit će se mogućnost zloupotrebe sustava, poput manipulacije količinama prijavljenog u odnosu na količine u opticaju na tržištu. Treća novina je odvojeno sakupljanje otpada na mjestu nastanka, tzv. primarna selekcija, a to postaje obaveza i odgovornost lokalne zajednice i pojedinaca. Dakle nacionalni ciljevi u vezi gospodarenja komunalnim otpadom spuštaju se do razine lokalne zajednice, jedinice lokalne samouprave kojima se uvodi obaveza uspostave odvojenog prikupljanja posebnih kategorija otpada i obaveza obračuna naplate prikupljenog otpada razmjerno količini predanog otpada prema masi predanog otpada ili volumenu posude. Jedinica lokalne samouprave i komunalne tvrtke koje se bave prikupljanjem otpada stimulirat će se za smanjenje količina nerazvrstanog otpada i kroz naknade za odlaganje iznad propisanih kvota, a osim države i jedinice lokalne samouprave odgovorne su za edukaciju građana u gospodarenju otpadom. Prikupljanje i ophođenje sa glomaznim otpadom je isto tako novina gdje se glomazni otpad odložen na javne površine, osim dakle ružnog prizora do sada i opasnosti zbog činjenice da je u tim gomilama često i opasan otpad poput akumulatora ili građevinskog otpada stvara i pogrešnu sliku da je dovoljno otpad izbaciti na ulicu, a netko će se za njega pobrinuti. Ovim zakonom propisuje se mogućnost besplatne predaje glomaznog otpada u reciklažnim dvorištima čiji će se broj značajno povećati tako da se građanima omogući po jedno reciklažno dvorište u njihovoj blizini, odnosno kvartu. Propisuje se i obaveze jedinice lokalne samouprave da omogući odvoz glomaznog otpada na poziv građana. Odlaganje na javnu površinu biti će moguće samo u posebne za to predviđene spremnike. Dakle, više nema odlaganja otpada, hrpa po pločnicima. Peta novina je uspostava tržišta i poticanje gospodarskih aktivnosti. Dakle, želi se potaknuti razvoj tržišta gospodarenja otpadom koji svugdje u svijetu ima veliki gospodarski potencijal. Zakon naglašava gospodarski karakter i potencijal gospodarenja otpadom za razliku od dosadašnjeg koji je na gospodarenje otpadom gledao većinom samo kao na komunalnu djelatnost. Poticanje se provodi kroz niz mjera kao što je zadržavanje postojeće dinamike kontrole i podizanje standarda kontrole, omogućuje se izdavanje dozvola za gospodarenje otpadom po pojednostavljenoj proceduru, a uz propisane petogodišnje kontrole dozvola vrijedi do opoziva. Po prvi puta se uvodi i institut nus proizvoda i ukidanje statusa otpada kao snažan poticaj domaćem gospodarstvu i poduzetništvu za razvoj reciklažne industrije. Naime, neke kategorije koje nastaju kao nus proizvod tehnološkog procesa kao takve su se isključivo terminološki smatrale otpadom, a u stvarnosti su vrijedna sirovina. Od sad se kao sirovina mogu i tretirati i institutom ukidanja statusa otpada omogućuje se da otpad nakon što je uporabljen, odnosno recikliran i udovoljava uvjetima za proizvod i postane proizvod, a ne više otpad. U tom smislu važna pomoć je i prethodno navedeni cjeloviti informacijski sustav koji će omogućiti ukidanje statusa otpada, odnosno prelazak u status sirovine. Novi zakon predviđa bolju kontrolu tijeka novca odredbom da se i prodaja otpada za vlastite potrebe od strane fizičkih osoba obavlja putem žiro računa uz osobnu iskaznicu i uvođenje video nadzora na otkupnim mjestima čime pojedinci koji se bez ikakvih dozvola bave trgovinom otpada više nisu u povlaštenom položaju u odnosu na tvrtke koji poštuju sve predviđene propise i u djelatnost su uložila ozbiljna sredstva. Zaključno bih još jednom istaknuo da će dosljednom primjenom obaveza iz ovog zakona preuzimanjem odgovornosti na lokalnim razinama, a ne samo na državnoj i zahvaljujući jasnim mehanizmima kontrole iz temelja promijeniti naše komunalne navike i omogućiti da se u praksi doista uspostavi održivi sustav gospodarenja otpadom. Hvala lijepo.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, znam da imate dobru namjeru i da je ovo problematika u koju se sigurno razumijete pogotovo u onom dijelu kad ste spomenuli lokalnu samoupravu i reakcije gradonačelnika i načelnika i sigurno da će njih biti. I baš iz razloga što znamo da ste tu doma, da tako kažemo nije mi jasno zašto se ovaj zakon praktički donosi ovako brzo, zašto on nije prošao određenu javnu raspravu, zašto o njemu nisu jedinice lokalne samouprave na koje će se ovo najviše ipak odnositi imale priliku dati svoj sud. Čak se on donosi u vrijeme kada ni Udruga općina, ni Udruga gradova ne funkcionira još naravno dobro jer su neposredno prije toga provedeni lokalni izbori. Ono što još posebno bode u oči jedna vaša rečenica koju ste rekli da će to sigurno koštati, pa si postavljamo pitanje koga će to koštati i koliko će to koštati. Koštat će sigurno građane. Sigurno da se mora riješiti pitanje gospodarenja otpadom, ali ima dosta nedorečenih stvari koje bi trebalo još malo pojasniti. Možda ja nisam osobno isto stigao baš sve pročitati danas pošto je ovako bilo hitno, na neki način ishitreno, pa sam samo u nekim stvarima ulovio neke, recimo nesuvislosti. U članku 31. se govori da vlasnik jedinica lokalne samouprave može odlukom uzeti, znači da komunalno poduzeće ili neki drugi čiji je osnivač trgovačko društvo može upravljati otpadom. Što je sa suvlasnicima? Što je sa jedinicama lokalne samouprave koje u svom vlasništvu imaju, znači nekoliko jedinica lokalne samouprave ima komunalna poduzeća, trgovačka društva. Znači, morali bi osigurati njima da i oni koji su suvlasnici mogu to, tako da u svakom slučaju ima još tih stvari koje se spominju isto kao povjerenik u članku 46. za firme koje su preko 50 zaposlenika. Tko će plaćat povjerenika? Poslodavac. Pa on ga plaća, znači da on neće moći baš utjecati. Evo samo nekoliko primjera. Mislim da je ipak trebalo provesti javnu raspravu i da bi to još uvijek moglo se napraviti, jer nam ne gori voda.
Odgovor na repliku, ministar Zmailović.
Uvaženi gospodine zastupniče, evo zahvaljujem se na ovoj raspravi, odnosno replici. Ali htio bih vas informirati, dakle da je javna rasprava i to široka javna rasprava provedena, niz konzultacija sa udrugama, dakle relevantnim udrugama i gradova i općina i županija. Pojedine udruge su i davale brojne primjedbe i prijedloge vezano uz ovaj prijedlog zakona. I kada govorimo o udruzi gradova većina tih primjedbi na koje je ukazala udruga su i prihvaćene i uključene u sam ovaj prijedlog. Kada govorite o povjereniku za otpad čisto jedno pojašnjenje. Dakle, ne radi se o nužnosti i potrebi, obvezi dodatnog zapošljavanja već se radi o potrebi za imenovanjem osobe koja će biti odgovorna i educirana za gospodarenje otpadom vezano u toj pojedinoj tvrtci iznad 50 zaposlenih. Dakle, to može biti iz redova postojećih zaposlenika, no ovime smo htjeli dati jedan dodatan naglasak na važnost gospodarenja otpada unutar, dakle poslovnih procesa, trgovačkih društava koje posluju na tržištu. Evo, nadam se da ovo pojašnjenje će bit dovoljno. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Prvi u raspravi u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa kao što je i ministar u svom uvodu rekao Zakon o održivom gospodarenju otpadom je jedan od tri krovna zakona kojim je definirana zaštita okoliša i prirode i jedan od ta tri krovna zakona koje smo raspravili u proteklih 10-ak dana. Njegovo donošenje uvjetovano je svakako i činjenicom da će RH za četiri dana postati članicom EU. Zbog toga jest i ovakva žurba u njegovom donošenju što je za nas zastupnike u klubu HDZ-a i neprihvatljivo da ovako jedan važan, krovni zakon koji se odnosi na gospodarenje otpadom u RH da se donosi na način kako se donosi da praktično je sam zakon stigao na klupe saborskih zastupnika tijekom jutra, da je matični odbor raspravio tijekom dana, a da sada evo u 18 sati raspravljamo o ovome zakonu na način kako raspravljamo. Tim više što ovaj zakon u svojoj provedbi će iziskivati ogromna materijalna financijska sredstva koja će kako je predviđeno ili kako je proračunato do kraja 2025. godine tražiti otprilike financijska sredstva u visini oko 3,5 milijarde eura, a inače cijeli taj paket provedbe svih onih obveza koje smo preuzeli u Poglavlju 27. – Okoliš će RH financijski koštati oko 10 milijardi eura. Rekao sam 3 milijarde eura odnosi se na gospodarenje otpadom, 4,5 milijarde eura na zaštitu voda a dodatno još oko 2 milijarde na zaštitu zraka, poboljšanje kakvoće zraka, smanjenje industrijskog onečišćenja, sigurnog gospodarenja kemikalijama itd., itd. Stoga kad donosimo ovako jedan zakon koji je i financijski iznimno zahtjevan onda najmanje što smo mogli očekivati da će Vlada ovaj zakon raspraviti, odnosno predložiti da ga zastupnici rasprave u dva čitanja i da će biti više vremena za njegovo donošenje. Tim više što je prema Planu usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU koji je usvojen za 2012. godinu ovaj zakon bio predviđen, njegovo donošenje, u drugom kvartalu 2012. godine. Pa u tom smislu i u travnju prošle godine je provedena javna rasprava sa zainteresiranom javnošću za onaj prvi nacrt prijedloga zakona, no nakon toga se stalo nama iz nerazumljivih razloga. Nije mi jasno da je otada pa do danas proteklo evo 14 mjeseci i da on još uvijek nije došao u Sabor do kažem današnjeg dana. S druge strane u novom planu kojega je Vlada predložila Saboru kao Plan usklađenja našeg zakonodavstva bio je predviđen prvi kvartal ove godine pa ni to nije ispoštivano. Tako da evo tri, četiri dana pred stupanje Hrvatske u punopravno članstvo mi smo na određeni način ucijenjeni ne bi li sa ovim zakonom, ne bi li ovaj zakon usvojili u hitnoj proceduri. Također, ovaj zakon podrazumijeva do kraja godine donošenje Plana gospodarenja otpadom kojim planom će biti propisano sve ono što će Vlada i što će druga tijela u RH raditi kako bi implementirali sve ovo što će ovaj zakon donijeti kada on bude usvojen. Ono što još želim uvodno reći to je da se RH obvezala, a to ovim zakonom sada pokušavamo i provesti, uspostaviti cjeloviti sustav gospodarenja otpadom kroz s jedne strane izgradnju centara za gospodarenje otpadom do kraja 2014. godine i u tom razdoblju sanirati sva postojeća odlagališta o čemu je maloprije i ministar govorio. Paralelno s time jedna od obveza je i do kraja 2020. godine postupno smanjivati udio biorazgradivog otpada koji se odlaže na odlagalištima u cilju ostvarivanja tražene razine do najviše 35% masenog udjela biorazgradivog komunalnog otpada u odnosu na baznu 1997. godinu. Kašnjenjem ovog zakona čini mi se da itekako dovodimo u pitanje ispunjenje ovih obveza. Naime, prema bilanci otpada u RH bez rješavanja sustava gospodarenja otpadom u Gradu Zagrebu gdje se jasno i stvara najveći otpad Hrvatska neće biti u mogućnosti ispuniti tu obvezu u kojoj bi do kraja 2020. godine mogla smanjivati taj udio biorazgradivog otpada a mi smo kroz taj proces pristupanja Hrvatske u punopravno članstvo preuzeli određene obveze koje ukoliko ne izvršimo bit ćemo dužni plaćati penale. Prema nekim procjenama, procjenama koje su rađene, ukoliko ne izvršimo primjerice tu obvezu onda bi Hrvatska mogla plaćati dnevno penale u iznosu od između 25 i 35 tisuća eura što je doista ogroman iznos kojega će RH morati plaćati ukoliko ne uspostavi sustav gospodarenja otpadom kako je to predviđeno u Poglavlju 27. – Okoliš. Prema tome, držim da smo nepotrebno izgubili 14 mjeseci na donošenje ovog zakona i da je sasvim solidan temelj za donošenje ovog zakona bio onaj nacrt prijedloga koji je rađen u travnju prošle godine. Nadalje, ono što je također ministar u svom uvodnom dijelu govorio, ovim zakonom uspostavljene su dvije mogućnosti, dva modela gospodarenja posebnim kategorijama otpada. Jedan kao dosada putem Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koji je uz brojne nedorečenosti, koji jasno nije bio do kraja apsolutno niti razrađen čini mi se, stvarao određene probleme oko čega se pojedini repovi vuku i danas ali je bio sustav koji je mogao uz određenu doradu bolje funkcionirati. Ovim je zakonom uspostavljen drugi model koji će se odvijati preko organizacije koja je zamišljena kao tijelo na koje će proizvođači proizvoda prebaciti svoje obveze ispunjenja zakonskih ciljeva za određenu vrstu otpada na kojoj se provjerava. Može se postaviti pitanje jel dvojbeno može biti tko jamči sigurnost u ispunjavanju ciljeva koje smo potpisali u postupku pregovora oko prikupljanja posebnih kategorija otpada, tim više što su postupci prikupljanja tih kategorija otpada vrlo, vrlo visoki negdje dostižu i preko 85% ukupnog otpada pa se postavlja pitanje tko će biti odgovoran ukoliko se taj otpad u tako visokim postocima ne prikupi, hoće li biti odgovorna država, hoće li biti odgovoran Fond za zaštitu okoliša, hoće li biti odgovorna organizacija, hoće li biti odgovoran proizvođač proizvoda koji spada u posebnu kategoriju otpada. Naime, tko će financijski jamčiti da će se ovaj model koji je predviđen i ovim zakonom u cijelosti izvršiti i da s te strane doista neće biti problema. Nadalje, to sam dijelom i na matičnom odboru spominjao, govori se da se ovim zakonom propisuju obveze jedinicama lokalne samouprave obveze gradovima i općinama da u roku od godinu dana odstupanja zakona na snagu utvrde i uspostave odvojeno prikupljanje otpadnog papira, metala, stakla, plastike, tekstila te glomaznog komunalnog otpada. To zahtjeva poštovane gospođe i gospodo velike financijske obveze. Točno je da postoje gradovi i općine u Hrvatskoj koji su već u tom smislu daleko otišli, uspostavili su takav sustav i na tom im čestitam, ali postoje vrlo veliki broj jedinica lokalne samouprave koji se nisu tu puno odmakli čiji su proračuni i prihodi komunalnih poduzeća mali, nisu veliki, kako ćemo i na koji način osigurati financijsku stranu provedbe ove obveze koju ovaj zakon uspostavlja, ja nisam siguran. O tome će možda vjerojatno i ministar kasnije nešto reći da bi nam to pojasnio, ali ja ne vidim da će dio jedinica lokalne samouprave, a ima ih 555 koji će ovim zakonom morati biti uključeni u ovo odvojeno prikupljanje otpada kako i na koji način će to isfinancirati. Nadalje, uvodi se također obveza obračuna naplate prikupljanja komunalnog otpada razmjerno količini predanog otpada pri čemu se mjerodavni smatra masa predanog otpada odnosno volumen posude za njegov prihvat. Također se može postaviti pitanje kako kontrolirati i na koji način sprovoditi ovu obvezu pogotovo u onim gradovima u kojima postoje više stambene zgrade sa više od 50, 60 stanova kako i na koji način osigurati kako plaćati, kako provoditi tu naplatu i na koji način osigurati da se i ova obveza provede. Nadalje smo također na odboru, a i mi u klubu HDZ-a dvojimo oko odredaba članka 117.kojim se praktično derogira Zakon o koncesijama i ugovor o koncesiji za obavljanje djelatnosti sakupljanja posebne kategorije otpada postaje ugovor za obavljanje usluge sakupljanja tog istog otpada ili pak ugovor o koncesiji za obavljanje djelatnosti obrade posebne kategorije otpada postaje ovlaštenjem za tu istu uslugu. Ne znam jeli to moguće s obzirom da postoji taj stvarni odnos između davatelja koncesije i koncesionara ili je to moguće ovakvim zakonom ulaziti u taj ugovor, ovo sve skupa razrješavati na način kako je to sam predlagatelj predvidio. Nadalje, također sam postavio pitanje na matičnom odboru koji se odnosi na elaborat za gospodarenje otpadom koji je elaborat sastavni dio zahtjeva za izdavanje dozvole za gospodarenje otpadom. U članku 90.dosta općenito govori se o ovlaštenom inženjeru koji je član samostalne strukovne organizacije odnosno komore. U RH inzistira čini mi se nisam siguran ali 10-ak strukovnih organizacija komora od Komora inženjera tehnologije, prometa i transporta, geodeta, stroja, elektrotehničara, Komora dentalne medicine itd., itd. da ne nabrajam sve te komore, pitanje da li smo ovim člankom trebali propisati na koje se to komore odnosi, na koje se to ovlaštenje inženjere odnosi ovaj članak kojim se omogućava izrada elaborata za gospodarenje otpadom, a bez kog se elaborata ne može dobiti dozvola za gospodarenje otpadom. Taj mi se pristup čini da nije do kraja dorečen, po meni nije dobar i mislim da je u tom dijelu Vlada također trebala to bolje pojasniti. Nadalje, kada govorimo o gospodarenju otpadom, kada uvodimo mogućnost i obvezu jedinicama lokalne samouprave oko izrade recikliranih dvorišta, kada uvodimo mogućnost ovim zakonom da se gospodarenje otpadom vrši i u građevinama koje su čak i u naseljima, kada se uvodi mogućnost da pojedine građevine, a što je već i sada bilo riješeno pravilnikom o jednostavnim građevinama koje je donijelo Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja, postavlja se pitanje da li je stranka u postupku kada se daje dozvola za gospodarenje otpadom doista samo vlasnik odnosno nositelj stvarnog prava na nekretnini na kojoj se obavlja gospodarenje otpadom i jedinica lokalne samouprave ili što se po nama u klubu HDZ-a stranka u postupku kada se govori o otpadu i o obradi otpada odnosno gospodarenja otpadom mora biti i susjed koji graniči sa tom nekretninom. Ako negdje je susjed zainteresiran za obavljanje određenih aktivnosti, djelatnosti na susjednoj parceli onda je to sigurno u ovom postupku kada se na susjednoj parceli obavlja djelatnost gospodarenja otpadom i da mi sa ovim zakonom predviđamo da susjed nekretnine na kojoj se obavlja određena djelatnost gospodarenja otpadom ne može u tom postupku sudjelovati već samo nositelj stvarnih prava odnosno vlasnik te nekretnine i jedinica lokalne samouprave po nama nije zaštita interesa vlasnika jer se značajno može narušiti vrijednost nekretnine susjedne nekretnine od one na kojoj se obavlja djelatnost gospodarenja otpadom. Prema tome čini mi se da je to trebalo također omogućiti da susjed na čestici na kojoj se nekretnina izgradi u kojoj se obavlja određena djelatnost gospodarenja otpadom bude stranka u postupku kada se izdaje takva dozvola. Dakle tu još postoji niz primjedaba na konkretne članke kojima držimo da se u hitnom postupku u ovako jednom kratkom vremenu ne može kvalitetno odgovoriti. Ovaj Zakon je zahtijevao najmanje dva čitanja. Ovaj Zakon zahtjeva kudikamo dužu, kvalitetniju raspravu. Ovako smo praktično dovedeni pred gotov čin. Na našemu samo matičnomu Odboru rekli da su saborski zastupnici ovakvim načinom ucijenjeni s obzirom da je ovaj Zakon jedan od pretpostavki koje moramo ispuniti u postupku pristupanja Hrvatske u punopravno članstvo u Europsku uniju. Iz ovoga evo ne možemo shvatiti da Vlada na ovakav način dolazi pred Sabor sa gotovim tekstom Zakona koji zahtjeva bolju raspravu, koji bi zahtijevao niz amandmana, koji u ovakvom kratkom vremenu nismo čak u mogućnosti ni pripremiti. No, nije ovo izdvojen slučaj. Pogotovo kada govorimo o zaštiti okoliša i prirode. Mi smo i Zakon o zaštiti okoliša prihvatili praktično u jednom čitanju što nije dobro i što je nešto što ne možemo biti zadovoljni jer, kažem tri krovna zakona kojima se definiran zaštita okoliša i prirode smo donijeli u svega nekoliko dana, što mi se čini neprimjerenim. Tako da evo bilo bi najbolje da je i ovaj Zakon ipak išao u redovnu proceduru. Hvala.
Hvala. Repliku ima kolegica Mirela Holy.
Hvala vam poštovana potpredsjednice. Pa evo ga, htjela sam samo replicirati kolegi Bačiću. Dakle, ovaj Zakon nije Zakon koji je bio u javnoj raspravi prije nešto više od 14 mjeseci. Dakle radi se o potpuno novom dokumentu, što sugerira na kraju krajeva i ime ovoga Zakona. Jer ovaj Zakon više nije Zakon o gospodarenju otpadom nego je Zakon o održivom gospodarenju otpadom. Ja bih još htjela podsjetiti da ste sve ove rokove ispregovarali vi. A u 8 godina vašeg mandata niste realizirali skoro pa ništa od obaveza u ovom dijelu osim implementacije koruptivnog modela upravljanja posebnim kategorijama otpada. I na taj način ste Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koji je jedan hvale vrijedan trebao biti instrument financiranja politike zaštite okoliša stvorili pa i pretvorili u izvor beskrupuloznog bogaćenja, lobija povezanih sa visoko pozicioniranim HDZ-ovcima od kojih neki možda i danas sjede u ovom Saboru.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana kolegice Holy, ja sam najprije htio reći a onda ću se osvrnuti na ovaj drugi dio da je Vlada, ova Vlada u travnju prošle godine već imala izrađen Prijedlog Zakona. Je li on bio bolji ili lošiji u odnosu na ovaj Zakon to, ja u to neću ulaziti. Ja sam rekao što mislim o ovom Zakonu, taj vaš Prijedlog Zakona nije došao u Sabor pa da bih mogao o njemu govoriti. To je što se tiče toga. Dakle, nisam rekao da je ovaj Zakon u ovakvom tekstu bio prije 14 mjeseci nego da je već Vlada bila izradila prijedlog tog Zakona. Druga stvar, što se tiče što je bivša HDZ-ova Vlada napravila. Pa bivša HDZ-ova Vlada je završila pregovore u ovom, pa i u ovom poglavlju kojim je pregovorima uspostavila sve ono što ova Vlada treba napraviti, a kako radi vjerojatno ste i vi svjedoci toga kako radi kada mi evo nakon godinu i pol dana nismo donijeli ni ovaj osnovni Zakon koji je usput budi rečeno već bio pripremljen i u rujnu 2011. godine. Koji je bio pripremljen u rujnu 2011. godine. Je li bio najbolji ne znam, je li bi dobar kakav je bio, ali je bio pripremljen. Prema tome, vi kada ste postali ministrica imali ste gotov tekst Zakon, jeste li se s time slagali ili niste, to je vaša stvar, ali naslijedili ste završene pregovore u tom poglavlju, naslijedili ste gotovo prijedloge sviju zakona koji su trebali biti prihvaćeni. A što se tiče modela koji je uspostavljen preko Fonda za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša vi se prema tom Fondu a i inače prema ustanovama kojima se uređuje pitanje zaštite okoliša ponašate na jedan vrlo zanimljiv način. Vi ne biste ušli u model da se nešto popravi nego vi držite da je to a priori loše i krivo i vi stvarate nove modele poput Parkovne agencije umjesto da se popravi postojeći sustav ukoliko ima devijacija da se one izmijene, vi bi te odmah to mijenjali sa jednim novim modelom a tko vam jamči da bi taj model bio bolji. Tako isto i sa ovim i sa ovim modelom [[Upadica: Hvala.]] ja ne govorim da je model [[Upadica: Hvala lijepa.]] fonda najbolji [[Upadica: Kolega vrijeme.]] ali o tome je li se on može popraviti ili će ovaj drugi model koji je … [[Govornik se ne razumije.]] predviđen napraviti još više štete o tome ćemo vidjeti u njegovoj provedbi.
Branko Hrg replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Bačić, vi ste rekli da bi ovo moglo izazvati probleme kod ispunjavanja obaveza jedinica lokalne samouprave. Ja mislim da se toga ne bi trebali bojati i da što se toga dijela tiče da treba jednostavno natjerati jedinice lokalne samouprave da naprave taj posao jer su ga mogle napraviti i tijekom svih ovih proteklih godina o kojima se malo prije govorilo. I gdje ću ja reći da je u tom periodu omogućeno jedinicama lokalne samouprave da naprave jako puno na gospodarenju otpadom. To govorim iz vlastitog iskustva, govorim iz primjera grada Križevaca. Znači jednog grada koji nema veliku financijsku moć i snagu a uspio je riješiti gospodarenje otpadom i sanirati deponiju i koštalo je to duplo manje nego što su bila ona predviđanja. I napraviti odvajanje otpada i riješiti još niz stvari, niz problema, uvesti model naplate otpada po količini a ne kvadraturi stana itd.. Po meni je veći problem u ovom dijelu što se ide samo na jedno praktički donošenje prvo i drugo čitanje najedanput. Problem je u tom što građani ne znaju u principu koliko će to koštati, što njih čeka. To je puno veći problem. I zato uz dužno uvažavanje ovoga što je i gospodin ministar malo prije rekao ja nisam govorio napamet, dakle na liniji sam stalno sa ljudima koji se bave tim poslom, koji su direktori tih tvrtki. Imam ovdje i … [[Govornik se ne razumije se.]] Varaždin i u komunalno Križevci podatke dakle nije bilo kvalitetne javne rasprave gdje bi građani mogli biti upoznati s onim što ih čeka, gdje bi jedinice lokalne samouprave ipak mogle biti malo bolje upoznate s time što ih čeka i gdje bi konačno građani znali što ih to čeka i to je činjenica. Mi sad možemo reći da smo 10 dana omogućili da ljudi se izjašnjavaju, ali možemo isto reći da smo imali danas mi kao zastupnici u Saboru vremena par sati da se upoznamo s ovim zakonom i konzultiramo. To nije dovoljno vremena.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice. Kolega Hrg, pa ja ne bih mjerio mjerom Križevaca uspješnost pojedine jedinice lokalne samouprave kad je u pitanju obveza koju ovaj zakon propisuje. Sigurno da ima gradova koji su već daleko otišli u dijelu koji se odnosi na selektivno prikupljanje otpada, tu ih ima, međutim mene bi interesiralo koliko jedinica lokalne samouprave, onih 555 koje će morati na jedan ili na drugi način realizirati ove odred e koje su zakonom propisane, koje su u mogućnosti to u godinu dana napraviti. Pa vi dobro znate kakav je fiskus pojedini jedinica lokalne samouprave, koliko sredstava imaju, kako se financiraju komunalna poduzeća njihova i koje probleme imaju u financiranju. Ja sam samo rekao jesmo li svjesni da brojne jedinice lokalne samouprave će teško moći isfinancirati sve ono što je ovim zakonom predviđeno, ali ne znam da li smo napravili jednu detaljnu analizu koja bi omogućila da se doista ovaj zakon provede. I to je bilo moje pitanje, dakle moja je bila dvojba da li će gradovi i općine, ovo što je ovim zakonom propisano, moći u tom roku realizirati, a taj rok je vrlo kratak jer je godinu dana od dana stupanja zakona na snagu.
Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega, također bih igrao na vašu zabrinutost u vezi mogućnosti jedinica lokalne samouprave da isfinanciraju obveze koje će im uslijedit ovim zakonom, ali rekao bih da tu nema druge, obveza je koja nije samo izmišljena u Hrvatskoj nego je to obveza cijeloj Europi da onaj tko onečišćuje plaća. Tako i građani tih jedinica lokalne samouprave jasno moraju to platiti. U konačnici, građani plaćaju na kraju sve, i naše plaće i vašu i moju pa tako na kraju moraju platiti i ono zbrinjavanje tog otpada. Ali tu se otvara jedno šire pitanje, da li brojne te jedinice lokalne samouprave koje stvarno nemaju dovoljno sredstava za vlastito financiranje, da li se tu mora razmisliti o tome da se više tih jedinica udruži, da na taj način lakše isfinanciraju ne samo ove svoje potrebe u vezi zbrinjavanja otpadom nego i drugih. Dakle da li one mogu biti samodostatne, da li je taj motiv za lokalnom samoupravom toliko opravdan da opravdava financiranje i ovih potreba koje one imaju od nekoga drugoga. Također što se tiče vaše zabrinutosti oko provođenja ovoga načela koje traži da se plaća po količini otpada. Mislim da sistemi postoje u Europi koji su uhodani i di to sasvim dobro funkcionira. Ono što mi trebamo dakle ne izmišljat toplu vodu, samo … te sisteme, npr. da se samo otpad odlaže u određene vreće koje se plaćaju. Taj sistem npr. postoji u Švicarskoj. Tu se otvara opasnost jasno da netko odlaže otpad na divlje, ali opet moramo uspostavit sustav koji ne funkcionira nažalost ni u Gradu Zagrebu gdje … isto također u svojoj okolini vidimo brojna odlagališta što je odgovornost lokalne vlasti. Oni moraju shvatit tu svoju odgovornost ozbiljno i moraju izvršavat svoje obveze, druge nam nema.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Pandek, nas se dvojica možemo složiti sada u jednom i to je možda i poruka ovog zakona, da će provedbom ovog zakona poskupjeti odvoz komunalnog otpada, odnosno smeća i da će hrvatskim građanima nakon što se ovaj zakon donese poskupiti i ta komunalna usluga. Nakon povećanja cijene struje, nakon povećanja cijene vode, nakon povećanja cijene plina, nakon povećanja PDV-a, nakon svega onoga što je ova Vlada povećala, poskupila u Republici Hrvatskoj, sad ćemo provedbom ovog zakona poskupjeti i odvoz komunalnog otpada i to je poruka ovoga zakona. Zbog toga sam ja i rekao, ako vi kažete da je načelo onečišćivač plaća i u ovom slučaju treba provesti onda treba jasno reći građanima da će sada oni nešto što su do jučer plaćali 10 kuna sada plaćati možda 15 kuna i to je poruka ovog zakona. I zbog toga sam ja rekao da jesu li jedinice lokalne samouprave spremne tu razliku koja će im u cijeni, u trošku koji će im nakon ovog zakona uslijediti sam isfinancirati ili će ovo što ste vi rekli, prebaciti na građane. Ja mislim da to treba građanima reći dakle da će im poskupiti i ova komunalna usluga.
Mi koji to radimo već dugo znamo da nam je pojeftinila. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo sad ste mi razbili svu koncepciju koju sam pripremala vezano za ovu diskusiju pa ću krenuti jednim drugim tokom. Mi se stalno ovdje volimo prepucavati oko toga tko je za nešto više kriv, pogotovo kad nešto nije dobro, da li je više kriv onaj tko je nešto ispregovarao ili je možda više kriv onaj koji evo skoro pa u godinu i pol nije to što nije valjalo odgovaralo. Ja bih rekla da ono što je bilo je bilo, međutim glupo je i blesavo skrivati što je netko napravio, a da ja godinu i pol to ne pokušam popraviti. Ovako na brzinu mijenjamo zakon oko koga je kao što smo čuli vezano jako mnogo koruptivnih radnji. Sam zakon možda i nije bio tako loš, ali su bili loši pravilnici. Međutim, što je ministar ili što je ova Vlada otkad je došla na vlast napravila da se bilo koji od tih zakona izmijeni, a mogli su jer je to bio alat u njihovim rukama, da bi se stvari ispravile i da se ne bi evo pogodovalo nekakvim određenim interesnim grupacijama. Sad sam se sjetila ministre jednog pitanja pa ću vam ga odmah postavit. Molila bih vas da mi odgovorite je li istina da je u Ministarstvu zaštite okoliša izvršena provala i da su nestali, sva rješenja o koncesijama i to upravo one odluke o koncesijama oko kojih DORH vrši istragu. Evo samo javnosti radi nekoliko podataka. U 2011. godini obrađeno je ukupno 35111,27 tona otpadnih vozila i to od dva koncesionara Cezar d.o.o. u učešću od 99,59% i odlagalište sirovina d.o.o. iz Zadra u učešću od 0,41%. Fond je u 2011. godini s obzirom da za 2012. nemamo još podatak, ali biti će vrlo interesantno i te podatke malo analizirati uprihodovao od naknade za gospodarenje otpadnim vozilima oko 48 milijuna kuna, a isplatio je 65 milijuna kuna što znači da je više isplatio nego što je uprihodovao gotovo 17 milijuna kuna, a to su platili svi građani Republike Hrvatske. Broj otpadnih vozila koji nastaju u Republici Hrvatskoj na žalost još uvijek se ne može odrediti sa sigurnošću, jer Ministarstvo unutarnjih poslova u evidenciji registracija ne evidentira potvrde o obrađivanju vozila i ne evidentira izjave o mjestu čuvanja vozila za evidenciju, dakle one izjave gdje bi vozila koja ove godine nisu bila registrirana trebala biti evidentirana, pa se tako kao broj nastalih otpadnih vozila uzima broj vozila kojima nije produžena registracija, a zamislite tek koliko građana Hrvatske nije moglo produžit registraciju jer nije možda dobilo plaću. Ali to očito nikoga nije interesiralo, pa je rezultat toga da je u 2011. godini zbrinuto ukupno 45853 vozila od čega je samo 9909 vozila zbrinuto na temelju odjave i knjižice vozila, a čak gotovo 36000 vozila na temelju zapisnika komunalnog redara. Dakle, u vrijeme kada sve više građana Republike Hrvatske kopa po kantama za smeće da bi našli tu i tamo kakvu bocu mi moramo vjerovati da je gotovo 36000 vozila komunalni redari našli negdje na livadama u Hrvatskoj i takva su se vozila morala otkupit i to baš u jedno poduzeće. Kroz sve ove godine primjene pravilnika bilježi se rast isplaćenih naknada za gospodarenje otpadnim vozilima, a najveći razlog tome jeste da se visina naknada koja se isplaćuje za gospodarenje otpadom tijekom tog razdoblja povećala. To je pravi školski primjer evo kako upravljati novcem da bi se pogodovalo pojedincima i to uopće ne polažući računa bilo kome, ali isto to vrijeme ne trebamo mijenjati pravilnike, ne trebamo smanjivati naknade za to, nemamo vremena nego je najvažnije pustit da sve ide tokom kojim ide i onda za to optužit nekoga tko je nekad nekakvu odluku donio i sprovodio nekakve stvari. Pokušat ću sad nadovezat se na ovaj zakon. Najprije ministre to je čista ucjena ne samo zastupnika ovdje u Hrvatskom saboru, nego i svih građana Republike Hrvatske da se ovaj zakon donosi danas jer ste svi nas ucijenili sa ovim P.Z.E. ukoliko taj zakon ne bude donesen da nećemo izvršiti obveze koje smo preuzeli, a to je dakako pljuska svima onima koji su godinama pregovarali i neke stvari dogovarali. 14 mjeseci je prošlo od kad je nacrt jednog zakona bio u raspravi, o tome se nije raspravljalo, išlo se radit drugi zakon. Ja bih molila da samo odgovorite zbog čega je to tako i čime smo to od vas zaslužili da evo dva dana, tri prije ulaska u EU ovakav zakon donosimo po hitnom postupku, a sami smo svjesni što nam se događa i koliko državnog novca isplaćujemo zbog netransparentnosti i zbog pogodovanja. Da je nakon godinu i pol zakon bio dobar ili bolji od nacrta prijedloga zakona koji je bio možda bimo to još mogli nekako i reć' u redu radilo se, napravilo se dobro, pa sad evo zakon nema nikakvih primjedbi ni kritika pa ćemo ga kao takvog usvojiti. Međutim, zakon nije dobar, loš je i ono što je najgore od svega on neće biti sprovediv u praksi i to će nam se obit o glavu uz sve ovo ostalo što do sad imamo. Mi donosimo zakon po hitnom postupku, a vi kao ministar imate do 12 mjeseci vremena da složite sve pravilnike koji se odnose na ovaj zakon isto koliko ima i Vlada da bi donijela za ovaj zakon sve potrebne uredbe. I to nije dobro, to nije dobra poruka nama saborskim zastupnicima, to nije dobra poruka građanima i to nije dobra poruka jednog ministarstva koji bi itekako trebao vodit brigu o okolišu i o otpadu. Što se tiče jedinica lokalne samouprave bit će i tu jako velikih problema. Ja ću vam pokušat evo samo na jednom primjeru iz svog vlastitog grada dokazat kako apsolutno niste radili nikakve analize što se tiče jedinica lokalne samouprave, a imate sve podatke i u agenciji i u fondu i u ministarstvu, da biste kvalitetno dali rok ne godinu dana, nego jedan optimalni rok u kome će se jedinice lokalne samouprave moći prilagoditi, u kome će moći napravit određene izmjene, u kome će moći zadovoljiti slovo ovog zakona na najbolji način, a da nitko u tome ne bude oštećen. Ali analiza se nije radila. Dakle, ukoliko jedno komunalno poduzeće vlasnik deponije po ovom novom zakonu ne može se bavit sakupljanjem. Primjer mog komunalnog poduzeća. To komunalno poduzeće je u protekle tri godine uložilo oko 30 milijuna kuna u sanaciju deponija i jedino je koje je na takav način riješilo zatvorenost sustava. U prvoj fazi je bilo otkupljeno zemljište, a samo od Hrvatskih šuma otkupljeno je zemljište u vrijednosti od 1,5 milijuna kuna. Za sve to komunalno poduzeće se kreditno zadužilo za 15 milijuna kuna. Prilikom dogovaranja druge faze izgradnje reciklažnog dvorišta, pretovarne stanice i polja za kompostiranje najveća im je prednost bila upravo riješeno imovinsko-pravna situacija te je odlučeno da kao takvi uđu i u probni rad Kaštijuna. Pošto se po ovom zakonu komunalno poduzeće ne može više baviti sakupljanjem jer su vlasnici deponija a obzirom da su ulagali svoja vlastita sredstva to isto poduzeće u kojem je zaposleno negdje oko 150 ljudi slobodno mogu zatvoriti jer neće imati novac za vraćati kredit koji su dosada uzeli. Ako pak vlasništvo koje imaju prenesu na jedinicu lokalne samouprave moraju platiti negdje oko 8 milijuna kuna PDV-a. Po selektiranju otpada to je komunalno poduzeće prvo u Istri, sada je evo u izradi tendera za proširenje sustava na ostale općine uz sufinanciranje od strane fonda pa ostaje upitno da li uopće krenuti u sve te projekte koji bi morali biti gotovi do 28. veljače 2014. kada počinje i probni rad Županijskog centra za gospodarenje otpadom Kaštijun. To je samo jedan primjer jednog komunalnog poduzeća, a da ste radili analizu znali biste da takvih komunalnih poduzeća u RH ima jako, jako puno. Što se pak tiče ovog zakona, članka 112. trgovanje otpadom u stavku 8. piše, a rekli ste, spomenuli ste da će se stat na kraj svemu onom protuzakonitom što se dešava sa otpadom pa će otkupljivači otpada između ostalog morati svi staviti i video kamere da bismo to vidjeli tko to donosi taj otpad, onda u stavku 8. piše ako se prodajom otpada ostvari mjesečni prihod veći od polovine minimalne plaće u RH za proteklu godinu sukladno službenim podacima tijela državne uprave nadležnom za statistiku isto se smatra obavljanjem djelatnosti trgovanja otpadom. Na snazi još uvijek imamo Pravilnik o dohotku gdje se u isplatama gotovog novca u članku 7. točno piše da naknade za otkup sekundarnih sirovina iz otpada i otpada uz uvjet da sakupljanje sekundarnih sirovina i otpada nije samostalna djelatnost poreznog obveznika te uz uvjet da porezni obveznik od jednog isplatitelja ostvari primitak do najviše 1600 kuna mjesečno, a ova polovica prosječnog dohotka ispada 1407 kuna pa vas molim da to uskladite jedno s drugim kako stvarno otkupljivači sekundarnih sirovina ne bi bili u situaciji u kojoj su sada da inspekcijske službe samovoljno provode svoju odluku i tumače zakone onako kako se njima taj dan čini i to zavisno kod kog otkupljivača dođu jer i to je vrlo važno kako se firma zove. Jer na kraju opet dolazimo do one pravne nesigurnosti koja je u RH za svakog pravnog subjekta postala jednostavno prestrašna, a paralelno sa time tražimo velike investitore koji će doći ulagati u našu zemlju. Članak 145. ako se tijekom inspekcijskog nadzora utvrdi da nema povrede ovog zakona i propisa donesenih na temelju ovog zakona koje je ovlaštena inspekcija zaštite okoliša i opravdanog razloga za daljnje vođenje postupka a podnositelj prijave zahtjeva izvođenje dokaza postupak se nadalje vodi po zahtjevu podnositelja prijave. Dakle, to ispada ovako, ja prijavim mog konkurenta, kod njega ide inspekcija zaštite okoliša, napravi nadzor, utvrdi činjenično stanje, ali to ništa ne znači jer ukoliko ja koji sam prijavio i želim taj nadzor i dalje inzistiram na tom nadzoru taj nadzor će se vršiti dok ja god budem imala novaca da inspekciji plaćam da u tom nadzoru u tom poduzeću bude ili dok god mene bude volja da se ja sa tim svojim konkurentom igram. A uvjet da bi se uopće dobila dozvola od Fonda za gospodarenje posebnim otpadom jeste upravo ta da u firmi, odnosno u poduzeću koje traži dozvolu fonda ne bude u tijeku inspekcijski nadzor. Sad mi pokušajte ovo objasniti, koliko je to normalno, koliko je to pametno i koliko to može funkcionirati u jednom pravnom sistemu i u jednoj demokratskoj državi za koju kažemo da u njoj živimo. Zakon je definitivno loš, puno, puno nedorečenosti i ono što najviše zabrinjava jeste to da će dozvole po ovom zakonu moći dobivati ona poduzeća koja imaju najviše zaposlenih koji imaju najviše novaca jer to decidirano ovdje piše, koji imaju najviše kamiona, a to ste mislim i sami svjesni da znate što radite i kome pogodujete. Hrvatski laburisti ovaj zakon ne mogu prihvatiti zbog puno razloga, ali mislim da je jedan od najvećih upravo taj što se kroz P.Z.E. donosi jedan takav zakon koji se tiče ama baš svakog građanina RH jer na kraju krajeva svi smo mi proizvođači otpada.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta jer smo iscrpili listu prijavljenih klubova. Na redu je poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Dakle, glavno obećanje iz Plana 21 ukupno je bilo uvođenje reda i transparentnosti u sustave upravljanja javnim novcem. To je u ovom konkretnom slučaju vezano uz ovaj zakon Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Znamo kakva je trenutna situacija sa fondom i pitanje je da li će ovaj zakon napraviti pozitivne iskorake u smislu uvođenja reda i transparentnosti u upravljanjem javnim novcem. Neozbiljno je i neodgovorno zakon koji je težak nekoliko milijardi ne kuna već eura donositi na način na koji ga se mi upravo spremamo donijeti. U istom danu tek tri dana prije ulaska Hrvatske u EU, doslovce u zadnji tren Konačni prijedlog Zakona o održivom gospodarenje otpadom uvrstili smo u dnevni red, ad hoc sazvali sjednicu matičnog odbora, na vrat na nos raspravljali zakon na matičnom odboru i sada ga na vrat na nos raspravljamo plenarno. Sutra ga hoćeš nećeš moramo izglasati u Saboru kako znamo i umijemo jer se Ministarstvo zaštite okoliša i prirode posljednjih godinu dana češljalo dok je kuća gorjela. A gorjela je zbog tri temeljna razloga dozvola, koncesija i koruptivnog sustava gospodarenje posebnim kategorijama otpada. Ovim zakonom od spomenuta tri problema rješavamo samo jedan. Postavlja se pitanje zašto je ministarstvo čekalo doslovce posljednji tren da ovaj iznimno važan zakon pusti u javnu raspravu i onda s brda s dola prođe primjedbe pristigle tijekom javne rasprave, zbog čega javna rasprava izgleda potpuno pro forma a ne kao iznimno važan instrument koji ne samo da proizlazi iz krovnog Zakona o zaštiti okoliša već je i obaveza koja proizlazi Arhuške konvencije koju je Hrvatski sabor Zakonom o potvrđivanju ratificirao 2007.godine. Ova formalna javna rasprava koja je uslijedila nakon slanja nacrta prijedloga zakona u Bruxelles na mišljenje umjesto da prethodi slanju prijedloga zakona u Bruxelles potom sama na vrat na nos saborska procedura gotovo pa neodoljivo podsjećaju na način na koji je vladajuća većina predvođena HDZ-om u prošlom mandatu doslovce u zadnji čas, posljednji dan zasjedanja, posljednje sjednice, par minuta prije raspuštanja Sabora u isti čas uvrstila u dnevni red konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodama i mrtva ga hladna izglasala bez javne rasprave i bez rasprave na matičnom odboru. Iako smo se u klubu SDP-a tada prije nešto više od godinu i pol dana zgražavali zbog takvog silovanja procedure sada vozimo gotovo pa istim kolosijekom, utabanim stazama silovanja saborske procedure jer danas treba otvoreno reći da je Vlada ovakvim neodgovornim i šlampavim postupkom dovela Sabor i sve zastupnike i zastupnice u vrlo neugodnu situaciju doslovce ucijenila Sabor jer sutra moramo donijeti ovaj zakon bez obzira kakav taj zakon bio, a to pokazuje na jako loš odnos Vlade prema Saboru kao najvišem tijelu predstavničke vlasti u Hrvatskoj. A žalosna je činjenica da je zakon daleko od dobrog. Što je ministarstvo radilo godinu dana na ovom zakonu? Teško je reći jer u godinu dana bilo je opravdano očekivati daleko kvalitetniji dorađeniji prijedlog od ovog kojeg smo danas samo ako smo bili revni i jako brzi uspjeli pročitati. No možda intencija zakona nije bila da bude dobar, jednostavan i pravičan i da omogući jednaka pravila igre za sve. Možda ga zato i donosimo na ovakav način s brda s dola i na brzaka kako na ovaj iznimno važan zakon, zakon koji je biti ili ne biti za uvođenje reda u korupciju namočen sektor gospodarenja otpadom posebice gospodarenja posebnim kategorijama otpadom ne bi bila usmjerena medijska i svaka druga pozornost i kako ne bi bili ugroženi interesi iznimno moćnih, a čini se i opasnih otpadnih lobija. Zašto se ministarstvo tako mlako, tako nereformski odnosi prema ovom iznimno velikim interesima teško je reći. Nadam se da se ipak radi samo o kukavičluku, a ne i o sprezi politike i tih lobija. Zbog čega ovaj prijedlog zakona nije dobar? Ovaj zakon je u kroničnom zakašnjenju i zbog tog zakašnjenja već ćemo sljedeće godine plaćati penale zbog nepoštivanja odredbi iz EU direktiva koje se tiču smanjenja udjela biootpada koji se odlaže na deponije za 25% u odnosu na referentnu 1997.godinu. Bojim se da bolje nećemo proći ni ispunjenjem sljedećih rokova, onih za 2015.i 2018.godinu. zakon je osim toga kompliciran i neprovediv u dijelu koji se tiče gospodarenja posebnim kategorijama otpada. U članku 53.stavku 4.uvodi se hibridni model gospodarenja posebnim odnosno posebnom kategorijom otpada a takav model se dodatno komplicira člancima 67., 68., 69., 70., 71., 72. Koji su navezani na fond te 75., 76., 77., 78., 79., 80., 81., 82.koji su navezani na organizacije, ali koliko je meni poznato ovakav hibridni model ne postoji nigdje u svijetu. Na koji način hibridni? Hibridni na način da ni danas nakon godinu dana nakon detaljnog razmišljanja i premišljanja analiza modela procjena i ocjena ministar i ministarstvo nisu skupili hrabrosti i donijeli odluku željeli zadržati postojeći korupcijom natopljeni model koji počiva na fondu i pogodovanju moćnim interesnim lobijima odnosno koncesionarima za posebne kategorije otpada posebice ambalažni otpad ili ići u reformu po uzoru na većinu europskih država koje počivaju na tzv. recovery organizacijama i to ne nužno kroz trgovačka društva već kroz neprofitnu organizacije poput primjerice austrijske ARA-e. Kako sada stvari stoje ministar želi ah kako predvidljivo, nalik njegovom stavu o tzv. poboljšanju postojećeg sustava upravljanja zaštićenim područjima zadržati postojeći model koji počiva na zloglasnom fondu, ali ne usudi se to jasno i glasno reći jer ne bi htio dobiti etiketu onog koji je sklon pogodovanju tzv. kraljevima smeća. Zato se opet stvar prolongira i ponovo se najavljuju analize procjene i ocjene i stvar se kako predvidljivo ponovo prebacuje na Vladu i vladinu uredbu jer ministar ne bi htio se miješati po načelu Poncije Pilat, a to je upravo zastrašujuća količina straha i bijega od odgovornosti. Da ministar ne misli dati prevelike šanse organizacijama vidljivo je iz članka 77.koji se odnosi na tzv. sporazum fonda i organizacije, a ta je kao da od zadrtog pohlepnog bogataša tražite da potpiše sporazum s mladim rivalom kojim se odriče dobrog dijela svog bogatstva. Ma sigurno je da će fond zdušno raditi na tome, fond će se sigurno vrlo objektivno, pošteno i transparentno nadzirati i poticati organizacije. Što sve to znači? To znači da ćemo i dalje imati nakaradni model gospodarenja posebnim kategorijama otpada koji počiva na fondu u kojem redovito kampiraju timovi DORH-a i USKOK-a, da ćemo zadržati model koji vrlo oštro kritizira državna revizija da ćemo zadržati nakaradni model u kojem ista institucija fond ubire novac temeljem vanproračunskih naknada i iako bi taj novac fond trebao bypasirati korisnicima odabranima temeljnim ciljanih programskih natječaj fond njime gospodari kao posjednik, prijevoznik i trgovac otpadom koji nikada ne bi smio biti u njegovom posjedu jer to nije uloga fonda kao financijske institucije. I dalje će cvjetati biznis i lordova i kraljeva otpada za koje smo imali više prilike čitati u medijima da su interesno vezani uz HDZ ali nakon ovog Zakona možemo slobodno reći da su očito interesno vezani i … [[Govornik se ne razumije.]] pojedince iz sadašnje garniture. Tužno i sramotno. U ovom Zakonskom prijedlogu osim toga nema iznimno važnog instrumenta za uspostavu tržišnog modela gospodarenja otpadom a to je burza otpada. Objašnjenje zašto u Zakonu nema burze. Pa to ne bi bilo, to bi bilo toliko komplicirano da bi nam trebao poseban Zakon o tome. Ma koga boli briga što bi se obavezom trgovanja otpadom na burzi uveo sustav ponude i potražnje, tržišne cijene za komercijalno isplative vrste otpada, kontrola onih koji su posjednici, trgovci i obrađivači otpada. To je komplicirano pa je zato bolje da se ne bakćemo sa instrumentom koji je temeljni preduvjet za uvođenje fair playa u korupcijom natopljeni sektor otpada. Ministarstvo uvodi, odnosno zadržava još jednu glupavu i štetnu odredbu u ovom Zakonu. To je članak 58. koji uređuje građevinski otpad a štetan stavak je stavak 2. koji kaže da je, citiram: "Osoba koja odlaže građevni otpad dužna plaćati naknadu za odlaganje građevnog otpada.". Zašto štetan? Zato što je grad Zagreb uvođenjem mjere besplatnog odlaganja građevnog otpada u reciklažnom dvorištu na Jakuševcu vrlo učinkovito u samo godinu dana smanjio količinu građevnog otpada koji se učestalo odlagao u okoliš i prirodu te na tim mjestima poticao nastanak ilegalnih deponija. Vrlo jednostavnom obradom usitnjavanjem i mljevenjem tog otpada operater je došao u posjed veće količine sirovine temeljem koje stvara novi građevinski materijal i na njemu zarađuje novac. Nejasne su i budalaste odredbe koje se tiču tzv. povjerenika za otpad o kojem se govori u članku 46. i nije jasno čemu povjerenik u stvari služi. Zbog svega prethodno rečenog i usprkos dobrim odredbama kojima se domaće zakonodavstvo usklađuje sa kvalitetnim odredbama iz EU direktiva te usprkos dobre mjere poput naknade za odlaganje komunalnog otpada neću moći podržati ovaj Zakon i predviđam da ćemo zbog njegove neprovedivosti u Saboru vrlo skoro raspravljati o njegovim izmjenama.
Hvala lijepa. Sljedeća poštovana zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Ja sam se prijavila za raspravu da bih mogla postaviti jedno sasvim konkretno životno pitanje. Naime, člankom 28. Prijedloga Zakona predviđeno je da jedinice lokalne samouprave na svom području moraju osigurati javnu uslugu prikupljanja miješanog komunalnog otpada i bio razgradivog komunalnog otpada. Članak 35. ovog Zakonskog prijedloga konkretizira kako bi se ta usluga treba realizirati. Pa je tako između drugih mjera jedinica lokalne samouprave dužna na svom području osigurati funkcioniranje najmanje jednog reciklažnog dvorišta ili skladišta otpada. Odnosno ako u gradu osnovane gradske četvrti ili gradski kotarevi u tom slučaju se mora osigurati jedno reciklažno dvorište u svakoj gradskoj četvrti odnosno svakom gradskom kotaru. Sve se to mora osigurati u roku od godine dana od stupanja na snagu ovoga Zakona pod prijetnjom novčane kazne od stotinu do 300 tisuća kuna. Moram reći da su ovo vrlo ambiciozne odredbe koje će zasigurno u perspektivi osigurati i jedan visok komunalni standard. Međutim, i taj visoki standard naravno ima svoju cijenu. Govorim to iz iskustva grada Čakovca koji je sada organizirao reciklažno dvorište u jednom od svoja tri gradska kotara i to reciklažno dvorište je jedinicu lokalne samouprave koštalo 3 milijuna kuna. Dakle, da ne dužim previše, evo postaviti ću pitanje, koja je obveza jedinice lokalne samouprave vezano upravo za obvezu organiziranog prikupljanja otpada ako je u njoj osnovana mjesna samouprava? Dakle, ako su osnovani mjesni odbori jer u članku 35. je riječ samo o kotarevima i četvrtima a ne i o mjesnim odborima, dakle da li su mjesni odbori izjednačeni s gradskim četvrtima i kotarevima? Pitam to zato što u Međimurju imamo nekoliko doista velikih općina koje ne samo da se protežu na velikom teritoriju, dakle, na velikom području nego imaju i 12, u svom sastavu 12 mjesnih odbora. Dakle, kakve su tu konkretno obveze jedinica lokalne samouprave? Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Sada je na redu poštovani zastupnik Draženko Pandek.
Zahvaljujem, predsjedniče, ministri sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Bez obzira na sve rekao bih da ovaj Zakon donosi ipak red u problematiku gospodarenja otpadom u odnosu na dosadašnje stanje. Mislim da predstavlja značajno poboljšanje dosadašnjeg sustava i uvažava najveći dio aspekata gospodarenja otpadom. Posebno rekao bih smatram da će utjecati na situaciju u pogledu upravljanja otpadom u gradu Zagrebu. Sadašnja situacija upravljanja otpadom u gradu Zagrebu je rekli bi neodrživa ali je neodrživa već pa možda i 15-est ili 20-ak godina, tako da ipak se održava u jednom negativnom smislu. Još uvijek se nažalost u gradu Zagrebu otpad odlaže metodom iz 19.-og stoljeća, zatrpavanjem njega u zemlju što je blago rečeno loše. Pored toga što se taj vrijedni otpad taloži na Jakuševcu on predstavlja i trajnu opasnost za grad Zagreb. I u zadnje vrijeme su učestali medijski natpisi o zagađenosti vodocrpilišta u gradu Zagrebu jer sigurno je da je tome onečišćenju pridonijelo i neadekvatno zbrinjavanje otpada u gradu Zagrebu. Problem rješavanja otpada u gradu Zagrebu se nije rješavao adekvatno dugi niz godina. Dobro, treba priznati to je to, vrlo osjetljivo pitanje i taj poznati sindrom "ne u mom dvorištu" sigurno ima utjecaja na nerješavanje toga problema. Zadnje, ozbiljnije studije rješavanja problema otpada u Gradu Zagrebu, predviđanja mjesta gdje bi se otpad zbrinjavao drugačije nego što se zbrinjava sada na Jakuševcu, postoje još od prije 20-tak godina i od onda nisu rađene ozbiljnije studije koje bi rješavale taj problem na bolji način. Jasno je da se situacija u zadnjih 20 godina dramatično promijenila od dana otkad su te posljednje studije datirane. Tako se pod tim studijama koje su u biti još recentne i dakle još nema naznaka da će se druge raditi, problem zbrinjavanja otpada u Gradu Zagrebu bi se trebao fokusirati na područje Sesveta i Sesvetskog Kraljevca gdje je planiran Centar za gospodarenje otpadom, premda se situacija u zadnjih 20 godina značajno promijenila i to područje u kojem je sad predviđena izgradnja Centra za gospodarenje otpadom je sad okruženo stambenim naseljem. Stambena naselja su se približila tom području. Također i problematika rješavanja otpadnog mulja iz poznatog dakle pročistača voda, tu u Zagrebu nije ni blizu, nema ni naznake kako bi se taj problem trebao riješiti. Zato mislim da je nužan bio ovakav zakon kojim će se nametnuti obveza jedinicama lokalne, regionalne samouprave da nešto konačno poduzmu, da makar nešto poduzmu. Jer naglašavam, pogotovo na primjeru Grada Zagreba ovakva daljnja situacija održavanja ovakvog stanja jednostavno neodrživo, pogotovo ne za još razdoblje od nekoliko godina. Očito da to ima ozbiljne utjecaje, ne samo na neposredni okoliš odlagališta u Jakuševcu nego i nažalost na ovu problematiku zagađivanja pitke vode u Gradu Zagrebu. Smatram da će ovaj zakon ipak nametanjem jasnih obveza jedinicama lokalne, regionalne samouprave konačno ih dakle natjerati da poduzmu konkretne korake u problematici zbrinjavanja otpadom. Pri tome ne treba imati strah da će jedinice lokalne samouprave se naći u nepremostivim problemima, financijskim problemima prvenstveno pri provođenju ovog zakona. Neke će se naći i to one koje u biti nemaju dovoljno kapaciteta da bi uopće bile jedinice lokalne samouprave jer i one koje nemaju dovoljno sposoban menadžment da probleme zbrinjavanja otpada riješe na način koji bi im ne samo da neće stvoriti dodatni trošak nego će im stvoriti priliku i da smanje sadašnji trošak zbrinjavanja otpada na sadašnji neadekvatan, odnosno loš način. Otpad nije smeće, a one jedinice lokalne samouprave koje neće otpad tretirati u skladu s tim postulatom to će dakle platiti dodatno, odnosno platit će građani tih jedinica lokalne samouprave. One jedinice lokalne samouprave koje će imati vodstvo koje će shvatit da se otpad može iskoristiti, da se zbrinjavanjem otpada na drugačiji način nego čisto odlaganje i zakopavanje može smanjiti taj trošak, one će profitirati. Ti građani neće imati dodatni trošak. A da ne spominjemo da će dobro isplanirani projekti zbrinjavanja otpadom biti itekako u mogućnosti iskoristit sredstva iz EU projekata. Tako smatram da će rješenje iz ovog zakona pridonijeti čak ponegdje i pojeftinjenju komunalnih usluga i primjeri za to postoje čak i u Hrvatskoj. Smatram dakle da ovaj zakon zaključno stvara preduvjete za daleko bolje zbrinjavanje otpada nego što je to bilo do sada, to je u većini jedinica lokalne samouprave. Osobno neka rješenja smatram bi trebala biti radikalnija, možda malo i drugačija, ali mislim da u cjelini ipak možemo govoriti o značajnom poboljšanju u odnosu na sadašnje stanje. Hvala.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu po ovoj točki. Da li predstavnik predlagateljice želi uzeti završnu riječ? Da. Poštovani ministar zaštite okoliša i prirode Mihael Zmajlović. Izvolite ministre.
Hvala lijepo, poštovani predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege zastupnici. Dakle pred vama je prijedlog zakona koji se sigurno nikako ne može ocijeniti nereformskim zakonom jer taj zakon ukoliko se dobro i kvalitetno iščita ima u sebi niz instrumenata i instituta koji će osigurati da konačno Zakon o održivom gospodarenju otpadom bude provediv u praksi. I zašto sam rekao da će ovaj zakon možda izazvati burne reakcije? Hoće, upravo zato što pogađa što bi se reklo u sridu, one koji su dužni i koji jedini mogu i moraju zajedno sa nama, sa državom i županijama provoditi ovaj zakon. Ne može netko iz Zagreba ili iz nekog drugog europskog grada rješavati pitanje komunalne problematike, pitanje gospodarenja otpadom u jednoj općini ili gradu. Naravno da svi dionici, društveni dionici moraju dati doprinos u rješavanju tog problema, ali da bismo to sve mogli provesti dakle moramo imati i provedive zakone i propise. I svi oni koji imaju odgovornost i obveze u ovom zakonu moraju imati i motivaciju i poticaj. I ono što je jedan od najvažnijih instrumenata u ovom zakonu, mehanizama, to je tzv. naknada za odlaganje kojom će biti propisano kolika je količina otpada po glavi stanovnika u jednoj jedinici lokalne samouprave, koliko je tu količinu otpada moguće odložiti na odlagalište. Sve iznad te propisane količine otpada za to će se morati platiti naknada čime će se politička odgovornost i politička motivacija čelnika jedinice lokalne samouprave posebno naglasiti, a to je ono zbog čega dosadašnji Zakon o otpadu koji je već ionako definirao obvezu jedinice lokalne samouprave da uvede primarnu selekciju. Ta obveza i odredba u zakonu stoji više od pet godina, no rijetki su primjeri u Hrvatskoj općina i gradovi koji su to uveli. Zašto? Zato što su te odredbe bile neprecizne, neprovedive. Danas u ovom zakonu, prijedlogu zakona osim što precizno definiramo te obveze postoji i politička motivacija čelnika jedinica lokalne samouprave da to i provedu. S jedne strane plaćat će naknadu i samim time kod slaganja proračuna imat će mogućnost donijeti političku odluku da li ću platiti naknadu ili porez ili ću izgraditi nogostup, urediti cestu ili ću uvesti dodatne posude za izdvojeno prikupljanje korisnog otpada, izraditi reciklažno dvorište a za što će dobiti i poticaje iz Fonda za zaštitu okoliša koje su naravno, ti poticaji su bili na raspolaganju i do sada. Ali ovdje postoji jedna snažna motivacija i to je mehanizam sa kojim očekujemo da se te sve aktivnosti pokrenu i provedu. Da li će ovaj sustav koštati? Dakle, ovaj zakon ne producira troškove, dodatne troškove. Ono o čemu se govorilo o milijardama eura koji će koštati navodno provedba ovog zakona. Radi se zapravo o troškovima koji su producirani obvezama koje smo preuzeli pristupnim ugovorom, a ne ovim zakonom, a ovaj zakon je platforma i način kako ćemo ispuniti te obveze. Dakle, ovaj zakon neće generirati dodatne troškove osim što će ovaj zakon posebno naglašava, a to je vrlo važno, ovaj zakon naglašava da javna usluga ili komunalna usluga, cijena mora biti ekonomska, ona mora se bazirati na ekonomskim kriterijima. Takve javne usluge ili komunalne usluge ne mogu više biti instrument socijalne politike, mjere i instrumenti socijalne politike moraju se provoditi iz izvori i sredstava koji su za to namijenjeni iz proračuna jedinica lokalne samouprave, županija, a naravno onda i države. Zašto to radimo? Zato da bi svaki taj sustav bio održiv. To se odradilo i sa vodom, sa vodnim gospodarstvom gdje su uvedeni ti kriteriji. I smatram da je isto tako i u ovoj djelatnosti izuzetno važno da se cijena i da se te djelatnosti postave na jasne, znači da budu postavljene sa jasnim ekonomskim kriterijima kako bi bili dugoročno održivi. Jer ono što se danas događa, ja često puta, mislim to je jasno i razumljivo je pitanje cijene je pitanje lokalne politike. I često puta se onda to svodi, ulazi u sferu socijalne politike što nikako ne smije biti. Naravno da trebamo voditi o socijalno ugroženim slojevima društva, voditi računa i brigu a onda i kod kreiranja cijene definirati određena izuzeća. Ali generalno cijena ne smije biti instrument skupljanja političkih bodova i instrument socijalne politike. Ovdje je bilo još nekoliko pitanja koja su bila postavljena. Dakle, ne radi se ovdje o hibridnom modelu gospodarenja posebnim kategorijama otpadom. Radi se o dva modela, dva moguća modela koja su razrađena u ovom zakonu. Zašto? Zato bez obzira što bismo mi htjeli i željeli preko noći stvari mijenjati, ali ih nije moguće mijenjati. Željeli bismo možda izokrenuti nešto što se godinama, desetljećima što je išlo u krivom smjeru ali to nije moguće, to je puno lakše pričati ili pročitati sa papira, puno teže preuzeti odgovornost i znati i predvidjeti što će se događati sa jednim kompleksnim i složenim sustavom. Zato su predviđena dva modela, jedan postojeći to je fondovski i ovaj organizacije, princip recovery organizacije koji će se za pojedinu kategorije otpada posebno kada se procijeni da su ispostavljeni i izgrađeni svi tržišni mehanizmi onda će se donijeti odluka da ta posebna kategorija će se, dakle njezina uporaba odnosno i recikliranje da će se vršiti putem te recovery organizacije. Mi imamo isto tako kada govorimo o europskim iskustvima, imamo iskustva gdje su zemlje slične veličine kao Hrvatska isto tako izokrenule sustav i krenule u recovery organizacije. No, nakon 4 il 5 godina tog sustava danas se vraćaju na fondovski sustav. Zbog čega? Zbog toga što se nisu uspostavili tržišni mehanizmi, a da bi se uspostavili tržišni mehanizmi, da bi tržište bilo približno savršeno to će ovisiti o veličini tog tržišta tako da to baš nije samo tako jednostavno. Puno lakše je to reći ili kopirati neki model u Europi ili nekim europskim zemljama, a smatram da smo mi na neki način ipak specifični i da ne možemo jednostavno kopirati modele, a i ono što je dobro i što se pokazalo da funkcionira mislim da to treba zadržati jer svaka promjena sustava, dakle košta i vremena kojeg mi nemamo. Dakle obveze i rokovi su preuzeti, a svaka promjena, temeljna promjena sustava košta vremena i novaca. Dakle, tu smo da radimo na ostvarenju ciljeva. Bilo je pitanje vezano čisto da odgovorim zastupnici Tireli vezano za rješenje, nestalo rješenje o koncesijama. Dakle, radi se, to je stara stvar koja se dogodila prema informacijama koje sam dobio u prošlom mandatu, dakle za vrijeme dok je državni tajnik bio gospodin Ružinski tako da ako vas interesira možemo i u pisanoj formi vas o tome izvijestiti o detaljima. Pitanje građevinskog otpada. Mislim da su se tu pobrkali lončići. Građevinski otpad treba prvenstveno reciklirati, a ako se radi o odlaganju onda to odlaganje što je po hijerarhiji otpada zadnja prihvatljiva varijanta onda treba to i platiti a samo recikliranje nigdje ne stoji da se treba platiti pa čisto jedno pojašnjenje. I da zaključim. Eto ovaj zakon jedna od važnih novina je ta da upravo omogućava da se otvara i poboljšava i razvija tržište vezeno uz gospodarenje otpadom, a to upravo ti argumenti i te odredbe zakona osporavaju sve teze da ovaj zakon bilo kome pogoduje. Dakle, liberalizacija ishođenja dozvola za sakupljanje i za obradu otpada. Ne više putem koncesija kao što je bio primjer i dosada već putem dozvola gdje se svatko tko želi investirati u obradu otpada može ishoditi dozvolu, izgraditi postrojenje i ishoditi dozvolu i tim poslom se baviti. I naprosto ne stoje teze da se ovdje bilo kome pogoduje, i dapače taj sustav ishođenja dozvola se u potpunosti pojednostavnio ono što je reformski potez gdje se koncentriramo na postupke, a ne na samu građevinu, postupke koji se obavljaju u pojedinoj djelatnosti obrade ili reciklaže otpada. I to je ono što je reforma, što je novina i što će definitivno rezultirati značajnim pozitivnim pomacima upravo u tim djelatnostima gospodarenja otpadom. A i odredbe koje su usmjerene na sivu ekonomiju, odnosno crno tržište gospodarenja otpadom u suradnji sa Ministarstvom financija i Ministarstvom gospodarstva posebno smo radili na tim odredbama da se otkup sekundarnih sirovina ili otpada koji predstavlja sekundarnu sirovinu da se to crno ili sivo tržište smanji na minimalnu mjeru i siguran sam da će odredbe ovog zakona to i osigurati. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani ministre. Na vaše izlaganje prijavljene su replike. Idemo po redu. Prva replika i poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani ministre činjenica je da ima određenih pozitivnih reformi u ovom zakonu koje se tiču komunalnog otpada, ali komunalni otpad u ukupnoj torti otpada ukoliko me sjećanje ne vara sudjeluje sa nekakvih 5%. Što je prilično mala količina u odnosu na ukupnu količinu otpada u RH, a ovo je Zakon o održivom gospodarenju svim vrstama otpada, osim onih izuzetaka. Naravno da je naknada na odlaganje otpada dobar instrument ali taj instrument nije dovoljan u smislu jedne temeljite reforme. I tu bih vas podsjetila na nalaz revizije, na Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koju smo prije par mjeseci imali prilike raspraviti u Saboru i gdje je nalaz revizije ocijenio da ovaj model koji postoji trenutno u fondu nije postavljen na tržišne noge, odnosno da se cijene za pojedine kategorije komercijalno isplativog otpada ocjenjuju ovak iznebuha. I to nije dobro i u Europi vladaju tržišni kriteriji za određene komercijalne vrste otpada. I ti omjeri se mogu postići jedino mehanizmom burze gdje vrijedi odnos ponude i potražnje. I jedino na taj način možemo doći do jedne prave cijene otpada. Zar trebam podsjetiti da je u Hrvatskoj cijena tone PET ambalažnog otpada bila 50 eura dok je na svjetskim tržištima bila 400 eura? Pa ne može mi nitko reći da to nije pogodovanje reciklažerima da oni mogu otkupiti za 50 eura tonu otpada i kasnije je prodati za 400 eura na svjetskom tržištu. I sve dok će tako biti fond će gubiti novce. I ja se s takvim modelom jednostavno ne mogu složiti. I ja mislim da se sve može ako se hoće, samo se treba htjeti.
Hvala.
I da, biti će teško.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Mihael Zmajlović.
Hvala lijepo. Ja mislim da je, kada govorimo o Zakonu o komunalnom gospodarenju otpadom, komunalni otpad izuzetno važan i presudan. Iz komunalnog otpada se generiraju posebne kategorije otpada. Iz komunalnog otpada godišnje procjena je imamo vrijednih, iskoristivih sastojaka miješanog komunalnog otpada u vrijednosti od 500 milijuna kuna. I nikako ne stoji teza da je to najmanji i najmanje važan segment ovog otpada. Ali, ja ne želim ulaziti u polemiku sa vama gospođo Holy, ali vezano uz pitanje gospodarenja PET ambalažom ti problemi su identificirani i rješavaju se u fondu tako da će se cijena otkupa, odnosno prodaja PET ambalaže definirati i uskladiti sa cijenama koje kotiraju na svjetskim burzama. Ja sad samo mogu postaviti ovdje pitanje i biti malo zločest, kao što ste i vi, ali neću, pa vas pitati zašto vi u 6 mjeseci ili koliko ste bili ministrica niste to promptno riješili? Dakle, ovakva rasprava sigurno neće doprinijeti donošenju kvalitetnijeg zakona. Moramo priznati da se radi o zakonu koji je zaista reformski i koji će osigurati da se uspostave svi mehanizmi za provedbu, da su jasno definirane obveze svih dionika koji su važni da bi cijeli sustav funkcionirao. Rezultata neće biti za mjesec ili dva jer oni ne dolaze preko noći. Važna je predanost i čelnika jedinica lokalne samouprave, župana ali i svih nas. Ovdje se radi o promjeni navike ponašanja potrošača, navika ljudi, a to kao što dobro znate ne ide preko noći. To je proces i ovim zakonom stvaramo temelje i očekujem da se svi aktivno uključe u izmjene ovoga cijelog sustava i vrijednosti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa ministre. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre možda ste to krivo shvatili, ali ja sam rekao dakle da je kroz pregovore utvrđena obveza da se do 2025. godine realizira oko 3,5 milijarde eura u implementaciju ovog dijela koji regulira Zakon o gospodarenju otpadom. To je jasno, tu ne treba o tome dugo govoriti. Što se tiče samog zakona, a posebno ova dva modela prikupljanja odnosno gospodarenja posebnim kategorijama otpada ja nisam rekao da se s tim ne slažem, nisam rekao ni na odboru ni u svojoj raspravi, rekao sam nešto drugo, a to je da ovaj zakon nema dovoljno alata i instrumenata u kojemu može Recovery organizacija jamčiti da će svoju obvezu koja je definirana ovim zakonom izvršiti i da država mora, odnosno Vlada, država mora imati bolje instrumente kontrole provedbe obveza koje preuzima Recovery organizacija. I treća stvar, slažem se i dobro je da ste zadržavali Fond za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša, dobro je. nisam od onih koji govore da jedno državno tijelo, državna institucija zbog eventualnih devijacija, nepravilnosti pa i nezakonitosti treba ukinuti, treba promijeniti ljude koji zbog toga moraju biti procesuirani ako je do toga došlo. Ali tko nama unaprijed jamči da će u nekoj drugoj organizaciji koja uz put budi rečeno nije čak ni državna svi biti anđeli tamo koji neće imati niti jedne devijacije niti jedne nezakonitosti niti nepravilnosti u radu. Prema tome, ovaj model po meni je dobar ali nije dorečeno. Ono što sam rekao i zato sam tražio i drugo čitanje koje bi bilo kudikamo bolje da smo uspjeli definirati model odnosno instrument, odnosno alate da država može provesti i kroz oba modela jasnu obvezu da se provede kvalitetno gospodarenje otpadom, a posebno gospodarenje posebnim kategorijama otpada.
Hvala lijepa. I treća replika poštovana zastupnica Nansi Tireli. Izvolite poštovana zastupnice.
Zahvaljujem predsjedniče. Pa evo ministre rekoste da je gotovo sa socijalnim komponentama što se tiče jedinica lokalne samouprave i da je došlo vrijeme kako se cijena mora bazirati na ekonomskoj bazi kada su u pitanju jedinice lokalne samouprave i to je upravo ono što sam ja govorila u svojoj raspravi kako mislimo i mi da je došlo vrijeme konačno da ministarstvo ali i fond počinje poslovati na ekonomskoj bazi. A vezano za ovu burzu koja je spomenula kolegica Holy primjer posebne vrste otpada pa onda otkupljujemo 1100kg automobila starog pa nam je onda to poseban otpad za koga dajemo naknadu. U tom automobilu je vrlo, vrlo malo opasnog otpada sve se to može maknuti za svojih 10 do 15 minuta. Ta olupina automobila kao lim i tako ima svoju tržišnu cijenu ali mi onda iz fonda davamo naknadu tom nekakvom otkupljivaču odnosno onoga koji zbrinjuje taj otpad upravo iz tog fonda. I mislim da to nije na ekonomskoj bazi i mislim da to nije dobro. Što se tiče sivog tržišta rekoste da se tu uključuje Ministarstvo financija i Ministarstvo gospodarstvo. Problem bi bilo vrlo, vrlo jednostavno riješiti, porez na sekundarne sirovine. Dakle svatko tko donese sekundarnu sirovinu na to mu se obračuna određeni postotak poreza, uplaćuje se u državni proračuna i imali bimo evidenciju onako kako bimo trebali imati. Na kraju krajeva punili bimo državni proračunu na jedan drugi način i ne bi nam možda trebale kamere za snimanje tko to prodaje štednjake ili stare automobile.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar MIhale Zmajlović. Izvolite.
Hvala lijepa. Vrlo kratko. Kada govorimo o posebnim kategorijama otpada i naknadama, jednim dijelom ste u pravu kada govorite da su te naknade prekomjerne odnosno one se isplaćuju iznad onoga što je potrebno. I upravo zato mi po hitnom postupku mijenjamo te naknade pogotovo kada se radi o gospodarenje otpadnim vozilima gdje je ustanovljeno da je nakon uspostave sustava da u pojedinim fazama dakle kod sakupljanja i obrade te naknade mogu biti manje odnosno negdje u nekim fazama i procesima se mogu čak i ukinuti. Kada govorimo o sivom tržištu ovaj zakon zapravo osigurava da se otkup sekundarnih sirovina registrira sve ono što prelazi osobne potrebe u Zakonu je definirano koja je to financijska vrijednost. I taj otkup se mora po prijedlogu zakona obavljati putem žiroračuna znači da je evidentiran, a samim time da će biti plaćen i porez. I zato nam je isto tako važno da uvedemo u sustav, evidentiramo i da se za to plati porez. Ukoliko vi samo propišete obvezu plaćanja poreza zapravo to je sada propisano porez na dodanu vrijednost, a niste registrirali tu trgovinu onda smo u problemima jer imamo visoko postotak sive ekonomije. I upravo ovim zakonom rješavamo da većina prodaje odnosno trgovine sekundarnih sirovina bilo otpadnih sirovina se registrira, evidentira i da se na to plati porez. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Time je rasprava o tekstu zakona završena. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti. Sada ćemo zastati sa sjednicom. Nastavit ćemo sutra u petak 28.lipnja ove godine sa 8.točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkog sustava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 425 i još jedan pa ćemo nakon toga glasovati o odrađenim točkama. Vidimo se sutra. Svako dobro. Konačni prijedlog Zakona o održivom gospodarenju otpadom, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 427. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnika Hrvatskoga sabora. U skladu sa člankom 199. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim da se izjasnite o Prijedlogu. Tko je za to da odlučujemo i raspravljamo o amandmanima. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za i 25 suzdržanih prihvaćeno da se raspravlja i odlučuje o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim kolega Stazić, možemo. I ministra da se pojavi.
Prelazimo na amandmane Vlade Republike Hrvatske. Amandman 1. izvolite ministre.
Hvala lijepo. Amandmanom 1. dakle s obzirom da je stupila na snagu nova Uredba komisije kojom se mijenja Uredba 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o pošiljkama otpada. U tijeku donošenja Konačnog prijedloga Zakona mijenja se način navođenja te iste uredbe.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 1. na članak 2. Vlade Republike Hrvatske? Protiv? Suzdržani? Rezultat. Konstatiram da je amandman prihvaćen sa 77 glasova za i 23 protiv. Amandman 2. na članak 30. izvolite ministre.
Hvala. Predloženim amandmanom omogućava se jedinici lokalne samouprave da područje pružanja javne usluge prikupljanja, miješanog komunalnog otpada i biorazgradivog komunalnog otpada odredi na razini mijene samouprave. Dakle, mjesnog Odbora gradske četvrti ili gradskog … [[Govornik se ne razumije.]] Sukladno Zakonom kojim se uređuje lokalna i područna samouprava. Sukladno tome dorađuje se i stavak 7. na način da odluka sadrži i određenje područja pružanja te javna usluga. Izmjena stavka 8. odnosi se na ispravak greške u broju stavaka na koji se poziva.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman 2. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? I rezultat molim. Zaključujem da je amandman prihvaćen većinom glasova 77 glasova za i 23 protiv. … [[Upadica se ne čuje.]] 25 protiv. Amandman 3. Vlade Republike Hrvatske na članak 31.
Izmjenom, dakle ovim amandmanom dakle izmjenom članka 31. stavka 1. i 2. smisleno je dopunjen izričaj materijalne odredbe jer se na javne ustanove ne primjenjuje pojam vlasništva u smislu propisa kojim se uređuju trgovačka društva. Također dodan je novi stavak 7. kako bi se odredilo koje tijelo jedinice lokalne samouprave donosi Odluku o davanju koncesije za obavljanje javne usluge prikupljanja miješanog i biorazgradivog komunalnog otpada, te sukladno tome pravno tehnički dakle dorađeni stavak 8.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. I dajem na glasanje amandman 3. na članak 31. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Proglašavam da je amandman prihvaćen sa 78 glasova za i 26 protiv. Amandman 4. je povučen zar ne ministre? Pa prelazimo na amandman 5. na članak 35. Vlade Republike Hrvatske. Izvolite.
To je peti amandman na članak…
Tako je, četvrti je Vlada povukla.
Dobro. Predloženim amandmanom propisuje se obveza davatelja javne usluge prikupljanja otpada u smislu određivanja cjenika, odnosno cijena za javne usluge prikupljanja miješanog komunalnog otpada, odnosno biorazgradivog komunalnog otpada uz mogućnosti obračuna cijene po masi otpada, odnosno volumenu spremnika otpada. Nadalje, za nadzor nad provedbom odredbi ovog članka zadužen je Državni inspektorat sukladno zakonu koji uređuje zaštitu potrošača. Također propisuje se mogućnost predstavničkog tijela jedinice lokalne samouprave da uvede korisnicima usluge obvezu plaćanja namjenske naknade za potrebe izgradnje građevine za gospodarenje komunalnim otpadom sukladno programu gradnje građevina za gospodarenje komunalnim otpadom.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i dajem na izjašnjavanje amandman 5 na članak 35. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Proglašavam da je amandman prihvaćen sa 79 glasova za i 26 protiv. Prelazimo na amandman 6 na članak 74. Vlade Republike Hrvatske. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Ovim amandmanom se navodi referenca na odgovarajuću odredbu jer se ne radi o posebnom pravilniku već o pravilniku koji je već propisan člankom 53. stavkom 3. ovog zakona radi preciznosti izričaja.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i dajem na izjašnjavanje amandman 6 Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Proglašavam da je amandman prihvaćen sa 80 glasova za, 25 protiv i 1 suzdržanim glasom. Amandman 7 na članak 157. Vlade Republike Hrvatske. Izvolite ministre.
Izmjenom članka 157. stavka 1. smisleno je nadopunjen izričaj inspekcijske mjere.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i dajem na izjašnjavanje amandman 7 Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat. Proglašavam da je amandman prihvaćen većinom glasova, 82 glasa za i 25 glasova protiv. Prelazimo na amandman 8 na članak 161. Vlade Republike Hrvatske. Izvolite.
Hvala. Izmjena članka odnosi se na ispravak greške u broju stavka.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i dajem na glasanje amandman 8 Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Proglašavam da je amandman prihvaćen sa 82 glasa za i 25 glasova protiv. Amandman 9 na članak 167. Vlade Republike Hrvatske. Izvolite ministre.
Hvala. Izmjena se odnosi na usklađivanje prekršajne odredbe s materijalnom odredbom zakona te ispravak greške u broju stavaka materijalne odredbe na koju se poziva. Također slijedom amandmana kojim se u članku 33. propisuje obveza davatelja usluga da prije primjene cjenika, odnosno izmjene cjenika pribavi suglasnost izvršnog tijela jedinice lokalne samouprave na koju se cjenik odnosi, propisuje se odgovarajuća prekršajna odredba. Sukladno tome stavci 1. i 4. su nomotehnički dorađeni.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i dajem na glasanje amandman 9 Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Proglašavam da je amandman prihvaćen sa 82 glasa za i 25 protiv. Prelazimo na amandman 10 na članak 169. zakona. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Sadržaj prekršajne odredbe usklađuje se s prijelaznim odredbama zakona i to u točki 5 slijedom amandmana Kluba zastupnika SDP-a na članak 179. stavak 5. te u točki 7. slijedom omaške predlagatelja zakona. Slijedom amandmana na članak 33. propisuju se obveze jedinice lokalne samouprave da sredstva prikupljena od namjenske naknade koristi za propisane namjene, propisuje se i odgovarajuća prekršajna odredba.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem amandman na glasanje. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Proglašavam da je amandman prihvaćen sa 82 glasa za i 24 protiv. Prelazimo na amandman 11 na članak 170. Ministre izvolite.
Hvala lijepo. Sadržaj prekršajne odredbe usklađuje se s materijalnim odredbama zakona slijedom greške predlagatelja.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman broj 11 Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Proglašavam da je amandman prihvaćen sa 81 glasom za i 24 protiv. Amandman 12 na članak 171. je povučen. Jel' tako ministre? Ministre?
Da.
Pa prelazimo na amandman broj 13 na članak 179. Izvolite.
Predloženim amandmanom bilo je potrebno izvršiti usklađenje prijelaznih i završnih odredbi sukladno amandmanu na članak 33.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman Vlade Republike Hrvatske broj 13. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Proglašavam da je amandman prihvaćen većinom glasova, 81 glas za i 24 protiv. Amandman 14. na članak 182. Vlade Republike Hrvatske. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Slijedom amandmana kojim je izmijenjeno da se način provedbe iz članka 74. propisuje pravilnikom iz članka 53. stavka 3. a ne posebnim pravilnikom briše se navođenje tog pravilnika u ovom članku.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman 14. na članak 182. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Proglašavam da je amandman prihvaćen sa 80 glasova za i 24 protiv. Prelazimo na amandman 15. na članak 183. stavak 2. Vlade Republike Hrvatske. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Dakle predloženim amandmanom bilo je potrebno ažurirati navođenje broja Narodnih novina za navedene pravilnike sa zadnjim izmjenama i dopunama tih pravilnika.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman 15. na članak 183. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat? Amandman je prihvaćen sa većinom glasova, 80 glasova za i 24 protiv prelazimo na drugu skupinu amandmana Vlade Republike Hrvatske. Amandman jedan na članak 30. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Predloženim amandmanom omogućava se jedinici lokalne samouprave da područje pružanja javne usluge odredi na razini mjesne samouprave sukladno zakonu kojim se uređuje lokalna i područna samouprava.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman jedan na članak 30. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Konstatiram da je amandman prihvaćen sa 79 glasova za i 16 protiv. Amandman dva na članak 31.
Izmjenom članka 31. stavka 1. i 2. smisleno je dopunjen izričaj materijalne odredbe jer se na javne ustanove ne primjenjuje pojam vlasništvo u smislu propisa koje određuje trgovačka društva.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman dva na članak 31. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Amandman je prihvaćen sa 79 glasova za i 13 protiv. Amandman tri na članak 32. Vlade Republike Hrvatske.
Hvala lijepo. Ovim amandmanom se obvezuje davati ljudskih usluga da izvješće o radu dostavlja osim predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave i Agenciji za zaštitu okoliša.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izglašavanje amandman 3. na članak 32. Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Amandman je prihvaćen sa 79 glasova za i 12 protiv. Amandman broj četiri na članak 33. Zakona Vlade Republike Hrvatske. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Predloženim amandmanom propisuje se obveza davatelju javne usluge prikupljanja otpada u smislu određivanja cjenika, odnosno cijena javne usluge prikupljanja miješanog komunalnog otpada i nadzor provedbe ovog članka u kojem se definira da je do Državni inspektorat sukladno posebnim propisima.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem amandman broj četiri na izglašavanje. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Amandman je prihvaćen sa 81 glasom za i 12 protiv. Amandman 5. na članak 84. Vlade Republike Hrvatske. Izvolite ministre
Hvala lijepo. Dopunom navedenih odredbi omogućava se jedinicama lokalne samouprave sudjelovanje u vlasničkoj strukturi trgovačkog društva koje upravlja Centrom za gospodarenje otpada.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman br. 5. Vlade RH. Tko je za? Tko je protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Amandman je prihvaćen sa 81 glasom za i 12 protiv. Amandman br. 6. na članak 89. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Predloženim amandmanom bilo je potrebno brisati riječi: "i temeljno poznavanje kemije" obzirom da je navedeni uvjet ocijenjeno nepotrebnim eksplicitno navođenje na ovom mjestu.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman br. 6. Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat? Amandman je prihvaćen sa 82 glasa za i 12 protiv. Amandman br. 7. na članak 108. Vlade RH.
Hvala lijepo. Predloženim amandmanom ispravljena je terminološka pogreška.
Dobro. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman 7. Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat? Amandman br. 7. je prihvaćen sa 82 glasa za i 12 protiv. Amandman 8. na članak 124.
Predloženim amandmanom preciznije se određuje prilog uz zahtjev u skladu s izričajem konačnog prijedloga zakona.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman br. 8. Vlade RH? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Amandman je prihvaćen sa 82 glasa za i 12 protiv. Amandman 9. na članak 169. Vlade RH.
Sadržaj prekršajne odredbe usklađuje se s prijelaznim odredbama zakona i to u točki 5. slijedom amandmana Kluba zastupnika SDP-a na članak 179. stavak 5. te o točki 7. Slijedom amandmana na članak 33. propisuju se i obveze jedinice lokalne samouprave da sredstva prikupljanja od namjenske naknade koristi za propisane namjene.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman br. 9. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Konstatiram da je amandman prihvaćen sa 82 glasa za i 12 protiv. Amandman 10. na članak 171. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Prijedlogom amandmana usklađuje se sadržaj prekršajnih odredbi s materijalnim odredbama konačnog prijedloga zakona.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman br. 10. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat? Amandman je prihvaćen sa 81 glasom za i 12 protiv. Amandman br. 11. na članak 177.
Predloženim amandmanom ispravlja se greška u pozivanju na članak.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje ovaj amandman Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Amandman je prihvaćen sa 80 glasova za i 13 protiv. Amandman br. 12. na članak 179. Izvolite ministre.
Hvala lijepo. Predloženim amandmanom bilo je potrebno izvršiti usklađenje prijelaznih i završnih odredbi sukladno amandmanu na članak 33.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman br. 12. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Amandman je prihvaćen sa 81 glasom za i 13 protiv. Amandman br. 13. na članak 183.
Predloženim amandmanom bilo je potrebno ažurirati navođenje brojeva Narodnih novina za navedene pravilnike sa zadnjim izmjenama i dopunama tih pravilnika objavljenim u Narodnim novinama br. 86.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman br. 13. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat? Amandman je prihvaćen sa 81 glasom za i 12 protiv. Amandman br. 14. na članak 186. Vlade RH. Izvolite.
Hvala lijepo. S obzirom na to da su u članku 11. uredba o nadzoru prekograničnog prometa otpadom propisani i granični prijelazi između RH i država koje nisu članice EU bilo je potrebno staviti na snazi navedenu odredbu do donošenja uredbe koja će regulirati navedenu problematiku.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na izjašnjavanje amandman br. 14. Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Amandman je prihvaćen sa 81 glasom za i 14 protiv. I posljednji amandman Vlade RH, to je amandman 15. na članak 187. Ministre.
Zbog prestanka važenja pojedinih odredbi Zakona o komunalnom gospodarstvu u dijelu koji se odnosi na skupljanje i odvoz komunalnog otpada na određena odlagališta i odlaganje komunalnog otpada bilo je potrebno propisati mogućnost nastavljanja obavljanja komunalne djelatnosti, održavanja čistoće u dijelu koje se odnosi na skupljanje i odvoz komunalnog otpada na određena odlagališta i komunalna djelatnost odlaganja komunalnog otpada na temelju odredbi Zakona o komunalnog gospodarstvu.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i dajem na izjašnjavanje amandman broj 15 Vlade RH. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Rezultat. Amandman je prihvaćen 81 glas za, 14 protiv i 2 suzdržana. Prelazimo na amandmane Kluba zastupnika SDP-a. amandman 1 na članak 29.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2 na članak 30.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 3 na članak 35.
Ne prihvaća se. Isto je riješeno amandmanom Vlade RH na članak 33.
Znači konzumiran je nema potrebe glasovati o njemu. Predlagatelj?
Povlačimo amandman.
Amandman je povučen. Amandman 4 na članak 53.
Ne prihvaća se. Isto je riješeno amandmanom Vlade na isti članak.
Predlagatelj?
Povlačimo amandman.
Povlači. Amandman je povučen. Amandman 5 na članak 69.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 6 na članak 71.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 6 na članak 71.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 7 na članak 84.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 8 na članak 178.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 9 na članak 179.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 10 na članak 185.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 11 na članak 186.
Ne prihvaća se. Navedeno je riješeno amandmanom Vlade na isti članak.
Predlagatelj amandmana.
Povlačim.
Amandman je povučen. Amandman 12 na članak 187.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandmani zastupnice Nansi Tireli. Amandman 1 na članak 69.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2 na članak 71.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Tim smo iscrpili listu amandmana. Zahvaljujem ministre.
Hvala.
Prelazimo na izjašnjavanje. Zastupnica Nansi Tireli.
Gospodine potpredsjedniče.
Oprostite, ja sam kriv. Imamo još jedan vaš amandman. Ministre molim vas da se vratite. Amandman 3 zastupnice Nansi Tireli na članak 145.
Ne prihvaća se jer se ovom odredbom ne ograničava pravo građana ili ostalih zainteresiranih osoba da podnose prijave ako sumnjaju da postoji povreda propisa. Ovom se odredbom utječe na podnošenje neutemeljenih prijava nakon već provedenog nadzora, a kojem nisu utvrđene povrede propisa koji je inspekcija zaštite okoliša ovlaštena nadzirati.
Zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Ministre 19% ovog zakona smo danas izmijenili sa amandmanima Vlade i SDP-a 19%. U 11 sati je predsjedavajući nadopunio dnevni red, u 14 sati je bio Odbor za zaštitu okoliša i o ovom zakonu smo taj isti dan raspravljali ovdje u sabornici negdje oko 17 sati. Nakon dva tjedna vi dolazite sa svojih 20 skoro 30 amandmana … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] Evo sada ću ja doći na ovo. Vi ovim zakonom.
Kolegice Tireli nemojte mi upadati u riječ. Ja sam otvorio raspravu o amandmanima Vlade mogli ste se javiti u ime klub i govoriti što ste htjeli, ali sada možete braniti svoj amandman broj 3 i ništa drugo.
Dobro. Evo vezano za amandman broj 3, dakle tim člankom 145.ovog zakona propisano je da će inspekcijski nadzor nastavit se u bilo kom poslovnom objektu odnosno poslovnom subjektu bez obzira na nalaz inspekcije zaštite okoliša ukoliko to podnositelj zahtjeva traži i to u onom vremenu dok god podnositelj zahtjeva ne bude zadovoljan sa inspekcijskim nadzorom. Time na ovakav način odbacujući ovaj amandman bacate pod noge svoje vlastite inspektore kojima ne vjerujete po ovome jer su oni donijeli pravomoćno rješenje ali oni i dalje moraju obavljati inspekcijski nadzor ukoliko to zatraži bilo koji građanin odnosno konkurencija tog poslovnog subjekta. Tek sada kada vas je gospodin Pripus pohvalio kako ste dobar ministar mi dolazimo do ovakvog načina. Molim glasanje.
Tko je za amandman 3 zastupnice Nansi Tireli na članak 145.koji Vlada ne prihvaća? Amandman očito nije dobio potrebnu većinu. Sada ćemo se izjasniti o Konačnom prijedlogu Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Dajem na glasanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Konstatiram da je Konačni prijedlog Zakona o održivom gospodarenju otpadom prihvaćen sa 81 glasom za, 16 protiv i 5 suzdržanih.