Molim zastupnike da uđu u salu i zauzmu svoja mjesta. Molim sve prisutne da zauzmu mjesta. Poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 12. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, na današnju sjednicu pozvani su naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koji redovno prate rad našeg Doma, predstavnici medija. Na sjednicu su pozvani i predstavnici Centralne banke BiH, Ureda za reviziju institucija BiH i Pravobranilaštva BiH čiji su izvještaji na dnevnom redu današnje sjednice. Želim da vas obavijestim da je iz kabineta predsjedavajućeg Vijeća ministara BiH, gospodina Denisa Zvizdića, javljeno da predsjedavajući nije u mogućnosti prisustvovati sjednici Doma zbog ranije preuzetih obaveza. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo sa današnje sjednice opravdala je poslanika Monika Tomić. Ja nemam više najava, zahtjeva za opravdanje izostanka, a gospodin Saša Magazinović je najavio kašnjenje na današnju sjednicu. To je sve što vam mogu da kažem u ovom trenutku kada je u pitanju najava za prisustvo i odsustvo današnjoj sjednici. U ovom trenutku u sali imamo ukupno 40 zastupnika. Ja konstatujem da Predstavnički dom ima uvjete za punopravan rad i odlučivanje. Poštovane dame i gospodo, u pripremi ove sjednice održane su sjednice sljedećih komisija: Ustavnopravne komisije, Komisije za finansije i budžet, Komisije za vanjske poslove i Komisije za saobraćaj i komunikacije. Sve komisije su imale uvjete i radile su i uradile onaj dio posla koji se od njih očekuje u pripremi ove sjednice. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda sjednice želim napomenuti sljedeće. Na dnevni red dodate su: Tačka 3. Informacija Vijeća ministara BiH o napadu na Policijsku stanicu u Zvorniku, te o nedavnom privođenju ljudi na prostoru RS-a, akt broj: 01,02-04-745/15, od 26.05.2015. godine u skladu s ranijim zaključcima Kolegija Predstavničkog doma. Tačka 4. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu poslanika Nikole Špirića za dopunu dnevnog reda 11. sjednice Predstavničkog doma tačkom koja glasi – Informacija Vijeća ministara BiH o terorističkom napadu u Zvorniku broj: 01-50-1- 15-11/15, od 14.05.2015. godine. 2 Tačka 18. Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure za imenovanje članova Nezavisne komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštivanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud Bosne i Hercegovine, strani sudovi za djela predviđena Krivičnim zakonom Bosne i Hercegovine ili međunarodnim ugovorom čija je potpisnica Bosna i Hercegovina ili drugi sud u skladu sa zakonom Bosne i Hercegovine – predlagač: Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine BiH, broj: 03-50-19-587-1/15, od 18.05.2015. godine. Tačka 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Evrpske komisije u pogledu prekograničnog programa Bosna i Hercegovina – Srbija u okviru Instrumenta za pretpristupnu pomoć za 2013. godinu, broj: 01,02-05-2-723/15, od 21.05.2015. godine. Tačka 20. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Aneksa memoranduma o razumijevanju o saradnji i podršci u vezi sa Sekeretarijatom Konvencije o policijskoj saradnju za Jugoističnu Evropu od 21. maja 2010. godine (CoM 06/14), broj 01,02-05-2-724/15 od 21.05.2015. godine. S ranijeg dnevnog reda skinute su: Tačka 3. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu u BiH – predlagač: poslanik Denis Bećirović, zakon broj: 01-02-1-3/15, od 26.02.2015. godine (drugo čitanje), skinuta je s dnevnog reda na zahtjev Ustavnopravne komisije zbog odsustva predlagača zakona sa sjednice Komisije. Tačka 7. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Nikole Lovrinovića povodom rasprave o Izvještaju Komisije za saobraćaj i komunikacije o javnom saslušanju predstavnika BHANSA, BHDCA i Vijeća ministara BiH u vezi s propustima navedenim u Izvještaju o izvršenoj reviziji učinka o temi „Kontrola zračnog saobraćaja Bosne i Hercegovine“, koji glasi: „Sva tijela koja Parlamentarnoj skupštini BiH podnose izvještaje o radu i finansijskom poslovanju treba da dostave sažetak izvještaja s naznakama problema i prijedloga rješenja, a izvještaj urađen po metodologiji je osnov za to. Sažetak može imati najviše 5 stranica“, broj: 01/05-16-1-1131/14, od 27.04.2015. godine, skinuta je s dnevnog reda zato što je Kolegij Doma postigao saglasnost o navedenom zaključku (Dom će o istom biti obaviješten u okviru prethodnih pitanja). Tačka 13. Izvještaj o radu Ureda za razmatranje žalbi BiH za 2014. godinu, broj: 01-50- 19-554/15 od 13.04.2015. godine, skinuta je s dnevnog reda na zahtjev Komisije za finansije i budžet koja je usvojila sljedeći zaključak: – Komisija za finansije i budžet Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH odlaže izjašnjavanje o Izvještaju o radu Ureda za razmatranje žalbi BiH za 2014. godinu i traži od Ureda za razmatranje žalbi da, u roku od 30 dana, dostavi dopunu Izvještaja u kojem će taksativno nabrojati 408 predmeta žalbi za koje se Ured oglasio nenadležnim s navođenjem vrijednosti svake pojedinačne nabavke. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Ko želi da govori? Gospodin Zaim Backović. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. 3 Grupa poslanika je predala pravovremeno akt Rezoluciju o Srebrenici. Ne vidim da ste u toku nabrajanja predloženih tački dnevnog reda spomenuli akt koji je predala grupa poslanika, pa u ime grupe poslanika koji su predali tražim da se Rezolucija stavi shodno Poslovniku na dnevni red.
Hvala lijepo. Gospodin Nikola Špirić traži riječ. Izvolite.
Gospodo članovi Kolegija, uvaženi ministri, kolege i kolegice poslanici, cijenjeni gosti. Ja sam na prošlom zasijedanju Predstavničkog doma tražio da se napravi pauza i predložio tačku dnevnog reda a to je Informacija Savjeta ministara BiH o terorističkom napadu u Zvorniku, a to je naravno bio i zaključak Kolegija Predstavničkog doma. Danas vidim da, dobili smo izvještaj, da nije postignuta saglasnost, ali mislim da ova gimnastika u dnevnom redu neće pomoći Bosni i Hercegovini u odlučnoj borbi protiv terorizma. Logično je da je tačka 4. bila tačka 3. a tačka 3. tačka 4. radi načina kako je Kolegij se izjasnio o toj inicijativi, jer zapravo ovako formirane tačke dnevnog reda mnogo toga govore. Ja mislim da, neću da govorim naravno o Informaciji 3, ona je pripremljena, ali ja mislim da je javnost Bosne i Hercegovine očekivala da ovaj Dom, Predstavničko vijeće Parlamentarne skupštine BiH, bar kad je borba o terorizmu, da snažnu političku podršku svim agencijama u borbi protiv terorizma, apropo Zvornika gdje god da se oni dešavali u Bosni i Hercegovini, terorizma i nasilja. Ja vidim da nema spremnosti za to, pogotovo način glasanja prošli put na moj prijedlog, tako da ova gimnastika u dnevnom redu vam je apsolutno bespotrebna. Mislim da možete tačku 4. staviti na broj 3, a 3. na broj 4, jer ćete vi očito danas raspravljati i vezati, ničim izazvani, teroristički akt koji se desio u Zvorniku sa akcijama koje provodi Ministarstvo unutrašnjih poslova Republike Srpske i naravno sva ministarstva u Bosni i Hercegovini koji se iskreno bore protiv terorizma. To nisu dnevne akcije, to nije blickrig, ta opaka bolest se neće pobijediti samo jednom akcijom, to mora biti permanentan zadatak svih službi koje su upućene u tu borbu. I zato ja mislim da je jedino rješenje na koje sam pozivao jeste da ovaj Parlament da predistražnu podršku agencijama u borbi protiv terorizma sa osvrtom na terorizam koji se desio u Zvorniku. Ja vidim da vi od ovoga pravite jednu, rekao bih, predstavu koja nažalost šalje loše poruke o Bosni i Hercegovini pa i ovom Predstavničkom domu. I zato ja ne bih dalje da dajem učešće ovome, moj stav je da treba dati ... podršku u borbi protiv terorizma apropo toga što se desilo, tog terorističkog akta u Zvorniku. I mislim da treba izvršiti promjenu, korekciju da tačka 4. bude tačka 3., a tačka 3. tačka 4., bez obzira kakav će ton rasprave biti vezano za ovo. Hvala vam.
Hvala lijepo. Gospodin Denis Bećirović je tražio riječ. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege, poštovani predstavnici Vijeća ministara, poštovani predstavnici medija. 4 U skladu sa članom 71. stav 1. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH predlažem da se u dnevni red današnje sjednice uvrsti nova tačka dnevnog reda pod nazivom – Informacija Ministarstva sigurnosti BiH o ugrožavanju slobode informiranja i slobode medija u Bosni i Hercegovini, s posebnim osvrtom na verbalni i fizički napad na novinarsku ekipu Face televizije u Banja Luci 22. maja ove godine. Naime, svjedoci smo svi da imamo učestalo kršenje prava na rad novinarskoj profesiji u Bosni i Hercegovini i to istovremeno predstavlja i kršenje prava na slobodu izražavanja. Verbalni i fizički napad na ekipu Face televizije u Banja Luci, po mom sudu, hitno se mora sankcionirati kako bi se javnosti u cijeloj Bosni i Hercegovini postala kristalno jasna poruka kako će proći svi oni koji ugrožavaju i sprečavaju novinare u obavljanju njihovih poslova. Smatram da u tom kontekstu i najviši zakonodavni organ Bosne i Hercegovine mora iskazati punu ozbiljnost, podršku i solidarnost sa novinarima čija se prava sistemski i sve češće, nažalost, ugrožavaju. Mi ne smijemo doći u poziciju da organi, i zakonodavne i izvršne vlasti, svojim nečinjenjem, nepostupanjem ili neinteresiranjem doprinose da imamo situaciju da nam postanu sasvim normalne scene da vidimo kako se napadaju novinari na državnoj teritoriji Bosne i Hercegovine. Stoga predlažem, dakle, da ovu tačku uvrstimo u dnevni red. Dostavljam materijal u pisanoj formi sa obrazloženjem. Ovdje je na sjednici prisutan, vidim, i ministar sigurnosti, tako da vjerujem neće biti problema da otvorimo ovu temu danas na sjednici Predstavničkog doma i da donesemo vrlo jasne zaključke i pošaljemo, što je po meni još važnije, vrlo jasnu poruku svima onima koji ugrožavaju novinarsku profesiju u našoj zemlji. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Za repliku se javio gospodin Nikola Špirić. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući. Ja ću samo kratko. Ja sam očekivao kada kolega Bećirović govori o ovim stvarima sasvim je ozbiljno i primjereno bilo, i naravno ja jesam za slobodu medija i protiv sam ugrožavanja medija bilo gdje, ali ja sam mislio da će kolega Bećirović to dovesti u sklop događanja situacije u Banja Luci, da će prvo tražiti osudu ponašanja Sejfudina Tokića. I ja mislim da je Banja Luka pokazala i dostojanstvo i da su ljudi dostojanstveno izdržali provokacije koje su unešene u Banja Luku. Ja mislim da treba stati sa provokacijama i da ovaj Parlament, ako nema snage da osudi takvo ponašanje Sejfudina Tokića, nećemo pomoći medijima bilo kakav zaključak ili rezoluciju da donesemo. Dajte da prestanemo jedni druge provocirati. Govoriti o zaštiti prava medija, ja jesam za to, ali izolovati ga iz konteksta situacije koja se desila u Banja Luci, ja sam za to da danas pošaljemo poruku da čestitamo Banja Luci i banjalučanima na držanju. Analizirajte da je neko došao u Sarajevo sa ratnom zastavom i stao na bilo koji ćošak ovdje da li bi bio incident. Ja sam protiv toga. I dajte kad govorimo o nečemu da dovodimo u kontekst stvari. Ja ne mislim da postoji bilo gdje na prostoru Bosne i Hercegovine ludak ili grupa ludaka kojim će pasti na pamet da ugrožavaju pravo sloboda, sloboda medija. Ali ako stavite nešto u konkretnu situaciju onda se može doći i do takve situacije. Dakle, razgovarati o svemu možemo ali u kontekstu događanja. Ako ste vi spremni da osudite ponašanje Sejfudina Tokića, ja sam spreman da osudim ugrožavanje slobode medija. Ali 5 hajte da budemo realni, jeste li spremni ili niste spremni? Ako niste nemojte da ..., ne pomažemo ovom nesretnom narodu u Bosni i Hercegovini na ovakav način. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Skrećem pažnju da je ovo rasprava o dnevnom redu. Neću dozvoliti raspravu o suštini povodom rasprave o dnevnom redu, o tome vas obavještavam. Ali ću dati riječ svakome i molim vas da vodite računa o ovome. Gospodin Denis Bećirović, odgovor na repliku. Izvolite.
Žalosno je da smo sada čuli da jedan od poslanika u Predstavničkom domu pokušava na ovaj ili na onaj način da opravda evidentan i verbalni fizički napad na novinare ili u ovom slučaju na novinarsku ekipu Face televizije. Umjesto takvog pristupa ja želim vrlo jasno reći – nema nikakvog opravdanja u Bosni i Hercegovini da se bilo gdje napadne bilo koji novinar u ovoj zemlji tokom obavljanja svoje uloge, svojih aktivnosti i svojih poslova. I u tom smislu tražiti opravdanje za takav jedan postupak je apsolutno neprihvatljivo. Otvaranje teme Sejfudina Tokića, vezano za ovu temu, uopšte nije vezano sa ovim. Ovo je, dakle, principijelan stav po tim pitanjima. Što se tiče pak gospodina Sejfudina Tokića, to je naš bivši kolega, jedan od predsjedavajućih Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH i ja ću to pitanje aktuelizirati putem poslaničkih pitanja danas. Jer nošenje legalne zastave države Bosne i Hercegovine i zastave s kojom je ova država priznata u UN-u, i u članu 1. Ustava BiH također stoji da Bosna i Hercegovina nastavlja svoje pravno postojanje, dakle u skladu sa Ustavom BiH. Hoćemo li ovdje da iskopiramo Ustav i član 1. Prema tome, prikazivati zastavu Republike BiH, s kojom je ona priznata u UN-u, legalno međunarodno priznata, dakle, država, kao neku ratnu zastavu je samo produkt jedne propagande na koju mogu nasjesti samo naivni ljudi. Stoga, da ne bih otišao od teme, moj prijedlog za uvrštavanje dnevnog reda je vrlo jasan. Ovo drugo pitanje se ne može s tim povezivati iako se ja ni najmanje ne bojim da vrlo jasno iskažem svoj stav o tome, dakle. I moram reći, kada ste to već htjeli, da gospodin Sejfudin Tokić je nosio zastavu Bosne i Hercegovina na koju svi u ovom Parlamentu treba da budemo ponosni.
Hvala lijepo. Gospodin Momčilo Novaković, replika. Izvolite.
Hvala Vam predsjedavajući. Pozdravljam članove Savjeta ministara, goste i naravno kolege poslanike. Moram reći da puno toga je žalosno na početku današnje sjednice, pa i inicijative kolege Denisa Bećirovića su sve žalosnije. Naime, očekivati bi bilo od nas da se okrenemo nekim drugim pitanjima u pravcu koji nam je dala EU, a ne da se bavimo stalno nekim pitanjima koji proizvode neslaganja i sukobe u ovoj zemlji. Bilo bi dobro kad bi kolega Bećirović predložio neku rezoluciju koja će pomoći bar jednom građaninu u ovoj zemlji da mu poraste plata za jednu njemačku marku, za jednu našu marku. Ja bih onda zdušno podržao kolegu Bećirovića. Bilo bi dobro kad bi kolega Bećirović predložio jednu rezoluciju, jedan zakon za koga bi on unaprijed 6 znao da ćemo se svi složiti, ili bi bar bilo velike šanse da se svi slože. Ovako predlažući čitavo vrijeme rezolucije, zakone u kojih unaprijed znamo da ćemo izazvati politička neslaganja, najviše doprinosi ustvari veoma lošem i radu i odnosima u ovom Parlamentu. Ja naravno, ne da neću podržati ovo, to je jednostavno, ne zbog toga što ne mislim da treba ugroziti na bilo koji način slobodu medija, nego zbog toga što tema ne može da se odvoji od teme o kojoj je i on sam maloprije govorio. A ne mislim da treba da razgovaramo ovdje o Sejfudinu Tokiću.
Hvala Vama. Gospodin Zaim Backović. Izvolite.
Ne želeći ulaziti uopšte u diskusiju, samo kratko. Prekinimo govoriti o nečemu što je legalno i što je zakonski, i što nigdje nije prohibisano kao nečim što je nelegalno ili je van zakona i protivzakonito. Zastave ili nezastave, to je nešto što je zakonska kategorija koja je shodno Dejtonskom mirovnom sporazumu, ... kontinuitet. To što smo donijeli drugu ne znači da smo jednu prohibisali. Apsolutno sam za da se zastave ala ISIL-a, zastave sa mrtvačkim glavama crne, sa ukrštenim noževima i tako redom, ne samo zabrane, nego prekinu vijoriti po Bosni i Hercegovini, četničkih, ISIL-i, i tako redom i inih zastava koje ne pripadaju ovim prostorima. A ono što pripada ovim prostorima i istorijskoj, ako ništa imamo ga u Franjevačkom samostalnu u Fojnici, u Istorijskom grbovniku BiH i nije ništa što je ratno, jer je u tom što se zove ratno Dejtonskim mirovnim sporazumom, oni koji su ga potpisali su poravnali i rekli sve je to legalno. Hvala.
Hvala lijepo. Gospođa Aleksandra Pandurevi, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Zaista ću se nastojati suzdržati od komentara zastava. Zna se kada se jednom davno pojavila srpska zastava u Sarajevu počeo je rat. Počeo je rat, gospodine Backoviću. Kad Srbi pronesu zastavu kroz Sarajevo završe kako su završili. Što se tiče principijelnosti gospodina Bećirovića, da budemo načisto zaista osuđujem svaki napad na svaki medij i svakog novinara, ali gospodine Bećiroviću gdje Vam je bila ta principijelnost kada je u decembru mjesecu 14. decembra ekipa BN televizije najstrašnije napadnuta u Brčko Distriktu, gdje su ih vrijeđali četnička televizija, itd.? Gdje Vam je bila principijelnost, gopodine Bećiroviću, kada je ekipa RTRS-a prije dvije godine u Sarajevu hapšena? Zašto tad o tome nismo pričali? Da li je uredu to što se ovim dešavalo, a nije uredu ono što se desilo Face televiziji? Zašto tad niste čuli glas, zašto se tad nije čuo glas? Pored tog tražiti informaciju Ministarstva bezbjednosti za nešto za što je nadležan MUP Republike Srpske, gospodine Bećiroviću izlazite iz ustavnih nadležnosti. Za događaj u Banja Luci, ako je bilo nekog incidenta, odgovoran je i nadležan MUP Republike Srpske i to trebaju u tom slučaju Vaši poslanici u Narodnoj skupštini RS-a da postave pitanje. Hvala vam. 7
Hvala. Gospodin Nikola Špirić, ovo je druga replika, jel' tako. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko, gospodine predsjedavajući. Ma, način rasprave koju vodimo me uvjerava da sam bio upravu da ove teme zapravo ne doprinose bilo čemu dobrom u Bosni i Hercegovini. Hajde da ostavimo i zastave po strani. Ja sam, dakle, odmah da kažem, da to ... jesam za apslutnu slobodu medija. Taj dan je gospodin kojeg sam pomenuo u Banja Luku donio mržnju. Taj dan Banja Luka je žalila za 12 beba i bila je komemoracija. Mržnju ne treba donositi ni u jedan grad, ni u jednu opštinu, ni u jedan kutak Bosne i Hercegovine. S mržnjom niko neće ništa postići u Bosni i Hercegovini. I zato sam vezao ta dva slučaja. I ništa ne bih imao protiv da je danas Parlament poslao poruku da neće podržati bilo koga koji provocira u Bosni i Hercegovini. Da pitate te ljude koji su bili, bila su dvojica, jesu li došli da provociraju rekli bi – da. Kakav je naš odgovor na provokaciju, to me interesuje jako. Dakle, za slobodu medija apsolutno, ali doći na dan kada je komemoracija za 12 beba i prodefilovati i izazivati ljude, zato ja mislim da je Banja Luka taj dan pokazala dostojanstvo jer nije nasjela na provokaciju. Nisam siguran da bi druge sredine bile toliko tolerantne i mislim da treba prekinuti ovu raspravu jer nećemo ništa riješiti. I na početku sam već rekao žao mi je što se povela ovakva vrsta rasprave, činio sam sve da joj ne dam dprinos da se vodi ovakva rasprava.
Hvala lijepo. Gospodin Zaim Backović, druga replika. Izvolite gospodine Backoviću.
Samo kratko. Obzirom da ovaj Parlament pamti kada je zastava plavo-žuta postala oficijelna zastava, a da je do tog trenutka oficijelna zastava bila zastava koja je na jarbolu pred UN-om, tako da je i u ovom Domu na mjestu ove zastave stajala ona zastava. I to nije zastava nacije, nacionalnog, religijskog, nego zastava države. I ja se s Vama slažem, gospođice Pandurević, za sve ono što je izazivanje i što stvara tenzije treba debelo izbjeći. Meni ne smeta zastava bilo kog naroda, ali mi jako smeta kada se pojave zastave koje izazivaju i iritiraju druge, ala one koje ne pripadaju ovom kulturnom miljeu. Rekao sam od ISIL-a preko mrtvačkih glava i tako redom, ali ne vidim da se reaguje ni na jednom prostoru na taj način da se to napokon ukloni iz nečega što ne pripada nama kao ljudima. Apsolutno sve te zastave mi strašno smetaju, pa i one koje su okačene uzduž uz puteve kada se ide kroz Srednju Bosnu i kroz Hercegovinu. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Denis Bećirović, druga replika. Izvolite.
Dakle, prvo moram reći vezano za prijedoge da li se nešto predlaže da prođe ili ne prođe. Čudi me da uvaženi kolega nije se referirao na jedan od klubova ovdje u Parlamentu koji 12. 8 sjednicu zaredom predlaže jednu te istu tačku i to pada. I kad bi se svi zajedno trudili da budemo u rangu s tim ne bi u tome uspjeli. Prema tome, hajde malo da to cjelovito posmatramo. Druga stvar, gospodin Špirić je govorio o mržnji. U Bosni i Hercegovini smo se svi opredijelili da se okrenemo životnim, ekonomskim pitanjima, ubrzanju euroatlanskih integracija, itd. Kada ste čuli bilo koga da je šta govorio mimo toga? Međutim, kada vladajuća stranka u entitetu Republika Srpska donese Deklaraciju sa tajmingom u 2017. u kojoj predviđa rušenje države Bosne i Hercegivine, a mi jako dobro znamo do čega bi to dovelo kada bi došlo do toga, e onda je to, gospodine Špiriću, izazivanje mržnje. I ako očekujete da to ostane bez odgovora, to je iluzorno. Na to se mora odgovoriti. Druga stvar, mi smo kao Parlament konstituirani čini mi se 10. decembra 2014. godine, a kolegica Pandurević je govorila o pritiscima koji su se dogodili 14. decembra. Što se mene tiče nemam nikakav problem da i danas raspravimo i o tim slučajevima i da jednako principijelno stanemo u zaštitu svih novinara koji obavljaju svoju novinarsku profesiju. A kad je riječ o ustavnim nadležnostima, pa mi i danas imamo tačku 3. gdje bi mogli na različite načine tumačiti šta je koja ustavna nadležnost, ali je jasno da u ovoj zemlji postoji, i da treba biti puno efikasnija ta koordinacija policijskih tijela, stoga postoji itekako nadležnost da o tome raspravljamo. Već smo jednom prilikom, u januaru čini mi se, raspravljali o ovakvoj tački dnevnog reda kada je bio upad u Redakciju portala Klix.ba, tako da nema razloga da o tome danas ne progovorimo i zauzmemo vrlo jasan stav, ponavljam principijelan koji jednako znači zaštitu svih novinara u Bosni i Hercegovini.
Hvala lijepo. Gospodin Predrag Kožul, replika. Izvolite.
Dobar dan kolege zastupnici i svi gosti. Replika je gospodinu Backoviću. Možda špekuliram, ali kada je gospodin Backović spomenuo zastave ili barjake koje viđa u Srednjoj Bosni i u Hercegovini, kažem možda špekuliram, ali pretpostavljam da je mislio na crveno-bijelo-plave bajrake sa šahovnicom. A ja ću reći da su to barjaci koji pripadaju ovom miljeu, ovoj zemlji i hrvatskom narodu u ovoj zemlji i zaista mislim da je ozbiljan problem ako je pitanje tih barjaka i ako se oni dovode u pitanje kao obilježja koja su zaista obilježja hrvatskog naroda, konstitutivnog naroda u ovoj zemlji Bosni i Hercegovini. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Senad Šepić, replika. Izvolite.
Replika je svima onima koji misle da bismo trebali na ovakav način danas diskutovati o ovoj temi. Ja predlažem da mi ponovo obnovimo i podržimo zaključak kojeg sam imao kad smo prvi put pričali o ovome kad je bila priča o Klix-u, da stvarno zatražimo da nam nadležni pripreme informaciju o stanju medija sa posebnim osvrtom na ova, kako bih rekao, napade na 9 novinare i da u tom smislu povedemo jednu raspravu i da se generalno principijelno odredimo prema svim tim pitanjima. Svako pojedinačno izvlačenje bilo čega iz konteksta nas samo može dovesti u poziciju da, evo imamo ovu situaciju koju danas imamo ovdje u Parlamentu. I ja bih zamolio sve one koji, evo pokušavaju na bilo koji način od ovoga praviti neku temu da to malo ostave po strani, a da na neki način ponovo stavimo na dnevni red ono o čemu smo se prije dogovorili, ali da to bude jedna široka, cjelokupna informacija i da na takav način se nadalje odnosimo prema ovoj ...
Hvala lijepo. Gospodin Backović je imao dvije replike nema više pravo na repliku. Diskusiju ima gospodin Staša Košarac. Izvolite.
Želim da pozdravim predstavnike Savjeta ministara, uvažene kolegice i kolege i druge prisutne goste. Veoma kratko ću. Mi i dalje koristimo našu poslovničku mogućnost, s obzirom da naša inicijativa nije prošla na Užem niti na Proširenom kolegijumu i koristeći član 71. stav 1. tražimo da se prije one tačke koju je predložio gospodin Špirić nađe tačka dnevnog reda – Odluka o razrješenju gospodina Šefika Džaferovića sa funkcije predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, odnosno člana Kolegijuma. I naravno pozivam kolegice i kolege da podrže našu inicijativu. Nema potrebe da dajem dodatno obrazloženje, imamo sve u pisanom obliku. Hvala vam.
Zaključujem raspravu o dnevnom redu. Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo, dozvolite mi da sumiram rezultate ove rasprave i kažem šta je to o čemu ćemo se izjašnjavati kada je u pitanju dnevni red. ZAIM
/nije uključen mikrofon/
Zaključena je rasprava o dnevnom redu i nemojte me prekidati dok govorim, imajte toliko poštovanja prema onome što ja radim ovdje i prema Poslovniku kojeg imamo. Zaključio sam raspravu i molim Vas da se isključite, gospodine Backoviću, sa ovog monitora, kada je u pitanju rasprava. Gospodine Backoviću, ja sam Vas pozvao da isključite taster vezano za ,,, ZAIM
/nije uključen mikrofon/
Ne možete imati dok ja govorim pravo na poslovničku intervenciju, zaključio sam, možete kasnije. Rekao sam Vam šta sam imao da kažem, molim Vas da se isključite. 10 Poštovane koleginice i kolege, dozvolite mi da vas obavijestim. Kada je u pitanju tačka dnevnog reda koja se tiče Prijedloga rezolucije o genocidu u Srebrenici, taj materijal je u Parlamentarnu skupštinu BiH došao nakon što je otpremljen poziv za današnju sjednicu, inače bi bio uvršten u dnevni red jer bi to bila tada obavezna tačka da je došao prije nego što je potpisan i otpremljen poziv za današnju sjednicu. Imali smo jučer sjednicu Kolegija na kojoj nismo postigli saglasnost da predložimo Proširenom kolegiju da se ovo uvrsti u dnevni red današnje sjednice. Imali smo nakon toga sjednicu Proširenog kolegija na kojoj također smo, uz saglasnost jednog od predlagača, dakle kazali da ovo nije tačka dnevnog reda današnje sjednice. Dakle, jedan od predlagača je kazao da neće biti problema ako ovo ne bude bila danas tačka dnevnog reda, a obavezno će biti tačka naredne sjednice. Nakon toga ja sam obaviješten od iste te osobe da će ipak biti prijedlog da to bude tačka dnevnog reda. I o tome se svakako, da je to ostalo juče na Proširenom kolegiju, bi se izjasnio Prošireni kolegij i danas će se izjasniti i Predstavnički dom. Dakle, o tome nema nikakve dileme i mi ćemo se danas izjašnjavati o prijedlogu, vi imate pravo, kojeg smo čuli na početku ove sjednice, za uvrštavanje tačke dnevnog reda – Prijedlog Rezolucije o genocidu u Srebrenici. Drugo, kao prijedlog kojeg smo imali je prijedlog gospodina Špirića da se izvrši izmjena dnevnog reda, odnosno zamjena tačaka 3. i 4. Ja vas obavještavam da smo tačke 3. i 4. koncipirali tako što je tačka 3. tačka koja je najavljena kao glavna ili prva nakon proceduralnih tačaka, a zapisnik i poslanička pitanja spadaju u uobičajene tačke i one su uvijek obavezne, dakle prva sljedeća to je Informacija Vijeća ministara, i ona je stavljena kao takva. A onda na čelu tačaka dnevnog reda koje se tiču Izvještaja Komisije Kolegija o saglasnosti je i ovo što je danas navedeno u dnevnom redu. Tako, ali budući da kolega traži da se izvrši zamjena, mi ćemo staviti na glasanje i taj prijedlog. Treća tačka je, koju predlaže gospodin Denis Bećirović, a koja glasi – Informacija Ministarstva sigurnosti BiH o ugrožavanju slobode informiranja i slobode medija u Bosni i Hercegovini s posebnim osvrtom na verbalni i fizički napad na novinarsku ekipu Face televizije u Banja Luci od 22.05.2015. godine. I ovo će biti predmet glasanja na današnjoj sjednici. I imamo još jedan prijedlog, to je prijedlog gospodina Staše Košarca za smjenu predsjedavajućeg Predstavničkog doma. Pozivam vas da se pripremite za ...
/nije uključen mikrofon/
Ne možete tražiti pauzu u toku glasanja, treba da glasamo pa ćete onda tražiti pauzu, molim vas. ____________(?) /nije mikrofon uključen/ Izvolite, poslanička intervencija, gospodin Backović. 11
Poslovnik po kojem radi ovaj Predstavnički dom u Poglavlju 8. precizno piše – Rezolucija i ostali akti. Dom može rezluciju, ... poslanik može podnijeti prijedlog rezolucije koji se razmatra na sjednici Doma. I nigdje ne piše da se glasa o uvrštavanju u dnevni red. To mi morate pročitati, to je valjda korektno da bar postupimo po Poslovniku po kojem mi radimo. Znači nema, ne postoji. To je obavezna tačka dnevnog reda.
Hvala lijepo gospodine Backoviću. Jeste, dakle svakako da je obavezna tačka dnevnog reda. Ja sad ponovo, dakle, moram da vas obavijestim o tome, ali to je obavezna tačka dnevnog reda kada je ona u parlamentarnoj proceduri prije nego što se potpiše poziv za sjednicu. Nakon toga sve odluke donosi Prošireni kolegij i ovaj Dom. Molim vas lijepo ja želim da ovaj Dom i javnost zna kako stoje stvari sa Poslovnikom. Gospodine Mešiću, da li ostajete kod zahtjeva za pauzu od 30 minuta?
Dakle, predlagači, gospodine predsjedavajući, predlagači su saglasni da Rezolucija ide 10. juna kao obavezna tačka.
Ne razumijem Vas, nisam čuo, izvinjavam se.
Predlagači su saglasni da Rezolucija o genocidu u Srebrenici ide na Skupštinu 10. juna.
Hvala Vam lijepo. Vi znači odustajete od ovog prijedloga da se uvrsti u današnji dnevni red. Hvala vam lijepo. Zaključili smo raspravu, molim vas.
/nije uključen mikrofon/
Niste dostavili u pisanoj formi gospodine Šepiću ništa. Molim vas prelazimo na izjašnjavanje i glasanje. Molim vas pripremite se za glasanje. Do ovog trenutka imamo to i glasamo o dnevnom redu. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 12 Zaključili smo raspravu, molim vas lijepo, zaključili smo raspravu. Ja vas molim, pozivam vas, zaključili smo raspravu o dnevnom redu. Pozivam vas da se izjasnimo. Dakle, predlagač je povukao prijedlog da se Rezolucija o Srebrenici o osudi genocida u Srebrenici danas nađe na dnevnom redu. Idemo na prijedlog gospodina Nikole Špirića da se izvrši zamjena tačaka 3. i 4. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. 12 za, 23 protiv, 4 suzdržana. Ovaj prijedlog nije dobio većinu u Parlamentu. Prelazimo na izjašnjavanje o prijedlogu tačke dnevnog reda, gospodina Denisa Bećirovića – Informacija Ministarstva sigurnosti o ugrožavanju slobode informisanja i slobode medija u Bosni i Hercegovini, s posebnim osvrtom na verbalni i fizički napad na novinarsku ekipu Face televizije u Banja Luci 22.05.2015. godine. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, 21 za, 16 protiv, 1 suzdržan. Postoji opća većina, nema većine iz entiteta RS-a. Da li možemo pristupiti usaglašavanju odmah ili će to biti naknadno? Odmah. Ja sam saglasan da ovo ide u dnevni red. Vi niste saglasni. Dobro. Dakle, idemo u drugi krug glasanja, pošto nema saglasnosti Kolegija oko ove tačke dnevnog reda. Pripremite se za glasanje u drugom krugu. Glasajte sad. 23 za, 16 protiv. Protiv 13 iz entiteta RS-a, to je više od 2/3. Ja konstatujem da ovo danas nije tačka dnevnog reda, da Dom nije prihvatio da ovo bude tačka dnevnog reda. I imamo prijedlog gospodina Košarca za smjenu predsjedavajućeg Predstavničkog doma, da se uvrsti ta tačka dnevnog reda. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, 7 glasova za, 28 protiv, 3 suzdržana. Ova tačka nije prihvaćena od strane Predstavničkog doma. Poštovane dame i gospodo, konstatujem da je dnevni red današnje sjednice kako slijedi: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 11. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH; 2. Komentari na dobivene odgovore na poslanička pitanja; 13 3. Informacija Vijeća ministara BiH o napadu na Policijsku stanicu u Zvorniku, te o nedavnom privođenju ljudi na prostoru Republike Srpske, akt broj: 01,02-04-745/15, od 26.05.2015.; 4. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu poslanika Nikole Špirića za dopunu dnevnog reda 11. sjednice Predstavničkog doma tačkom koja glasi: „Informacija Vijeća ministara BiH o terorističkom napadu u Zvorniku“, broj: 01- 50-1-15-11/15, od 14.05.2015.; 5. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjeni Zakona o Javnom radiotelevizijskom sistemu Bosne i Hercegovine – predlagač: poslanik Mirsad Mešić (zakon po hitnom postupku), broj: 01-02-1-5/15, od 26.03.2015.; 6. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o usvajanju Izvještaja Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH o izdatim ispravama za vanjskotrgovinski promet oružja, vojne opreme, proizvoda dvojne i posebne namjene za 2013. godinu, broj: 01,02-24-1446/14, od 26.12.2014.; 7. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o usvajanju Izvještaja Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH o realizaciji vanjskotrgovinskog prometa oružja, vojne opreme, proizvoda dvojne i posebne namjene za 2012. godinu, broj: 01,02-24-1446/14, od 26.12.2014.; 8. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o primanju k znanju Informacije Izvozno-kreditne agencije BiH o mjerama i radnjama koje su preduzete s ciljem otklanjanja teškoća i osiguranja potrebnih preduslova za normalan rad, broj: 01- 50-19-487/15, od 01.04.2015.; 9. Izvještaji Centralne banke BiH za 2014. godinu: 9.1. Finansijski izvještaji za godinu koja je završila 31.12.2014., 9.2. Godišnji izvještaj Centarlne banke BiH za 2014. godinu, broj: 01-50-19-496/15, od 03.04.2015.; 10. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: “Raspodjela i korištenje sredstava tekuće rezerve”, materijal Ureda za reviziju institucija BiH, broj: 01/4-16-1-1202/14 od 13.11.2014.; 11. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Smještaj profesionalnih vojnih lica u Ministarstvu odbrane BiH“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH, akt broj: 01/4-16- 1-1492/14, od 30.12.2014.; 12. Izvještaj o radu Pravobranilaštva BiH za 2014. godinu, broj: 01,02-10-523/15, od 08.04.2015.; 13. Izvještaj o aktivnostima Ureda za reviziju institucija BiH za 2014. godinu, broj: 01/4-16- 1-555/15, od 14.04.2015.; 14. Razmatranje poslaničke inicijative Mladena Bosića, koja glasi: „U skladu s članom 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, broj 79/14), pokrećem Inicijativu za uvrštavanje u dnevni red tačke: „Informacija Regulatorne agencije za komunikacije BiH o cijenama usluga mobilnih operatera u Bosni i Hercegovini“, akt broj: 01-50-1-572/15, od 16.04.2015.; 15. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o obligacionim odnosima u civilnom vazduhoplovstvu BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-33/14, od 24.07.2014.; 16. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o carinskoj politici u BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-35/14, od 15.09.2014.); 17. Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure za imenovanje generalnog revizora i zamjenika generalnog revizora Ureda za reviziju institucija Bosne i Hercegovine – predlagač: 14 Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine BiH, broj: 01,02-34-1-538/15, od 09.04.2015. (odgođena rasprava na 11. sjednici Doma, održanoj 13.05.2015.); 18. Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure za imenovanje članova Nezavisne komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštivanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud Bosne i Hercegovine, strani sudovi za djela predviđena Krivičnim zakonom Bosne i Hercegovine ili međunarodnim ugovorom čija je potpisnica Bosna i Hercegovina ili drugi sud u skladu sa zakonom Bosne i Hercegovine – predlagač: Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine BiH, broj: 03-50-19-587-1/15, od 18.05.2015.; 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije u pogledu prekograničnog programa Bosna i Hercegovina – Srbija u okviru Instrumenta za pretpristupnu pomoć za 2013. godinu, broj: 01,02-05-2-723/15, od 21.05.2015.; 20. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Aneksa Memoranduma o razumijevanju o saradnji i podršci u vezi sa Sekretarijatom Konvencije o policijskoj saradnji za Jugoistočnu Evropu, od 21. maja 2010. (CoM 06/14), broj: 01,02-05-2-724/15, od 21.05.2015. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda, a to je, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 11. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH
Zahvaljujem predsjedavajući. Želim komentirati da nisam dobio odgovor pismeni na moje ranije postavljeno usmeno poslaničko pitanje, a istekao je rok od 15 dana. Dakle, radi se o Ministarstvu civilnih poslova.
Hvala lijepo. Gospođa Maja Gasal-Vražalica. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja sam 03. aprila 2015. godine također uputila poslaničko pitanje sukladno Poslovniku Zastupničkog doma, a upućeno je Ministarstvu vanjske trgovine ekonomskih odnosa, prevashodno Uredu za veterinarstvo. Znači, nije ispoštovan Poslovnik, niti sam dobila odgovor od aprila. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Ja sam na prvoj sjednici u aprilu postavio zastupničko pitanje Ministarstvu sigurnosti, odnosno Agenciji za kontrolu kretanja i boravak stranaca vezano za jedno lice u Imigracionom centru. Ja sam tada dobio jedan šturi odgovor i tražio sam dopunu odgovora u pisanom obliku. Evo, i do danas ja to nisam dobio, prema tome ne mogu da se referiram prema tom odgovoru. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Gospodin Jasmin Emrić ima riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, sve vas srdačno pozdravljam. Ja sam dobio odgovor od ministra bezbjednosti BiH, kojem se zahvaljujem i na pisanom odgovoru, iako je on isti iznio za govornicom ovog Doma kada sam usmeno postavio pitanje i izrazio nakon toga nezadovoljstvo odgovorom. Još uvijek odgovor nije dostavljen u smislu u kojem sam ja tražio informaciju, mada se ovdje nazire da će biti cjelokupna informacija, a i Dom je tražio jednu cjelovitu informaciju o aktivnostima na uspostavi odlagališta za radioaktivni 16 otpad na Trgovskoj gori. Stoga ja se nadam da će ta informacija biti urađena od nadležnih institucija i očekujem raspravu u ovom Domu. Hvala lijepa.
Hvala Vama. Gospodin Mirsad Đonlagić ima riječ. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja pozdravljam sve prisutne ovdje u sali. Želim da kažem da sam ja uputio dvije inicijative vezano za finansiranje sporta i uspješnih pojedinaca koji predstavljaju ovu zemlju. I druga inicijativa je bila vezana za finansiranje naučno-istraživačkog rada, odnosno istraživačkog rada u funkciji pripreme projekata u kojima Bosna i Hercegovina može da učestvuje. Međutim, ja ni do dana današnjeg nisam dobio nikakav odgovor na tu, na te dvije poslate inicijative. Ja to očekujem da ću dobiti, ali evo, nažalost do danas nisam dobio. Hvala.
Hvala Vama. Da li još neko želi da daje komentare? Ako se niko više ne javlja za riječ zaključujemo raspravu vezano za tačku 2. dnevnog reda. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda, to je , Ad. 3. Informacija Vijeća ministara BiH o napadu na Policijsku stanicu u Zvorniku, te o nedavnom privođenju ljudi na prostoru Republike Srpske Kao što znate Kolegij Doma je 28.04.2015. godine od Vijeća ministara BiH zatražio informaciju o terorističkom napadu u Zvorniku koji se desio 27.04.2015. godine. Tada je zbog ovog događaja odgođena sjednica Doma koja je bila zakazana za 29.04.2015. godine, tj. određen je novi termin njenog održavanja 13.05.2015. godine. Budući da informacija Vijeća ministara BiH nije dostavljena u roku koji je odredio Kolegi, a to je bio 12.05.2015. godine, Kolegij Doma u proširenom sastavu je na 10. sjednici, održanoj 12. maja 2015. godine, odlučio da se informacija dopuni podacima o svim aktivnostima nadležnih sigurnosnih institucija na svim nivoima u Bosni i Hercegovini koje su preduzete prije i poslije terorističkog napada u Zvorniku. Odlučeno je da ovako dopunjena informacija bude prva tačka dnevnog reda naredne sjednice Predstavničkog doma zakazane za 28. maj 2015. godine. Kolegij u proširenom sastavu je zatražio da se informacija dostavi najkasnije do 26. maja 2015. godine. Vijeće ministara BiH je 26.05.2015. godine dostavilo Informaciju o napadu na policijsku stanicu u Zvorniku, te o nedavnom privođenju ljudi na prostoru Republike Srpske. Informaciju ste dobili. 17 Otvaram raspravu. Predlažem da nam se prije nego što krenemo sa raspravom obrate predstavnici Vijeća ministara BiH, ovdje prije svega mislim na ovdje prisutne ministre. A evo, ako možemo ovako da se dogovorimo, ja pozivam ministra sigurnosti da se obrati Predstavničkom domu. Ministre izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi članovi Kolegija, cijenjeni poslanici, dame i gospodo. Ja se ne bih vraćao sada unazad odprilike objašnjavajući ili govoreći o tome kad je i ko na koju inicijativu pokrenuo jedan zaključak ..., drugi zaključak u smislu izrade ovih informacija, jer je određen broj zaključaka po ovim događajima predlagao i ovaj Dom, a jedan broj zaključaka predlagao i sam, i donosio je sam Savjet ministara, tako da smo onda poslije, je li, i na vašu inicijativu ... rekli da to otprilike objedinimo, zaokružimo, pokušamo zaokružiti u jednu informaciju i da se o tome obavjesti ovaj Predstavnički dom. A ujedno želim da vas obavijestim da je prethodno o ovoj Informaciji ili o ovim informacijama raspravljao i Savjet ministara. I nakon što je upoznao se sa ovim informacijama donio određen broj zaključaka koji su navedeni ovdje u ovom dokumentu. Znači, ja bih se onda fokusirao više na ove informacije u smislu da je prva informacija odnosila se na, mogu sad reći, teroristički napad na Policijsku stanicu u Zvorniku, a to mogu reći zato što je to kvalifikacija Tužilaštva BiH i vodi se istraga zbog postojanja osnovane sumnje da je počinjeno krivično djelo terorzima predviđeno Krivičnim zakonom BiH. Dakle, dana 27.04. oko 19:00 časova u Policijsku stanicu u Zvorniku je došla naoružana osoba, a rekao bih samo možda prije, da vas samo upoznam o jednoj činjenici, da smo mi to u prvi mah imali ovdje na dnevnom redu, ustvari dostavljana nam je informacija koja je nosila oznaku povjerljivosti, a nakon toga ja sam inzistirao kad ste to pomakli vi, ili pomjerili za narednu sjednicu, inzistirao da sve oznake povjerljivosti budu skinute sa ovih dokumenata. Po mojoj ocjeni, ustvari morao sam to tražiti od autora ovih informacija, a po mojoj ocjeni nije bilo ništa što ne bi moglo ići u javnost, ništa što bi na bilo koji način ometalo ili uticalo na istragu. A zapravo da bi to bilo transparentno, javno i da bi na jedan javan način govorili inače o ovom problemu ili o ovim problemima, a možda na jedan transparentniji i javan način govorili o pitanju i problemu terorizma koji se dešava ili koji imamo prisutan mi ovdje u Bosni i Hercegovini. I ako dozvolite po mome mišljenju ... na kraju ću, na kraju ću, možda ja lično, vezano za poziciju ministra ili poziciju funkcije koju obavljam, možda predložiti nekakav zaključak, jer u međuvremenu imamo vrlo intenzivne mjere, da kažem tako, i radnje posebno, da kažem, na regionalnom nivou. A onda u sklopu šire jedne međunarodne, odnosno globalne koalicije kojoj pripadamo mi, vezano za antiterorizam, niz aktivnosti koje se predviđaju i sada pred, pred, planiraju u posljednje vrijeme i možda bi bilo dobor da to podržimo i da iskoristimo, nažalost, ove nemile događaje da se suprotstavimo problemu terorizma unutar Bosne i Hercegovine, da pobjedimo terorizam i da se vratimo normalnim, tradicionalnim, rekao bih ja, ovdje našim civilizacijskim vrijednostima i načinu života. I počeo sam, evo da kažem, 27.04. oko 19:00 sati u Policijsku stanicu u Zvorniku dovezla se osoba sa inicijalima I.N., vi znate o kojoj se to osobi radi, i ušla sa putničkim vozilom „Golf“ unutar kruga i dvorišta policijske stanice. Iz vozila izašla naoružana sa jednom lovačkom puškom, poluautomatskom sačmaricom koju, u čiji magacin staje 5 metaka i sa pištoljem marke, ili poznat među nama ovdje koji se, o kome se govori kao „Tetejac“, kalibra 7,62 mm i odmah bez ikakvog upozorenja i bez ikakve najave, evo reću i to, uz povike Allahu egber i psujući majku policajcima ispalio metak sa neposredne blizine u policajca koji se nalazio ispred policijske stanice i tu ga na licu mjesta lišio života. Nakon toga ušao je u policijsku stanicu i u 18 prvoj prostoriji zatekao dva policajca. Jedan je policajac pokušao da reaguje na način da je imao namjeru da upotrijebi vatreno oružje, eliminiše tu osobu, međutim kod pokušaja ispaljenja prvog metka pištolj mu je zaglavio i onda su njih dvojica bukvalno bili neka vrsta glinene mete tu u koju je on ispalio dva metka i pogodio oba policajca od kog je jedan teže ranjen, jedan lakše ranjen. I nakon toga nastavio hodnikom dalje unutar policijske stanice, psujući, vikajući i galameći i pucajući iz pištolja tog kojeg je imao kod sebe. Nakon, bilo je još policajaca u policijskoj stanici, međutim nisu reagovali, ali on je već kad je prošao kroz hodnik policijske stanice došao na kraj, iz dvorišta su se pojavila dva policajca Jedinice za posebnu policijsku podršku na koje je on počeo da puca. Nakon toga došlo je do razmjene vatre između policije i napadača i tom prilikom napadač je na licu mjesta lišen života. Nakon toga, naravno, obavješteno je Tužilaštvo BiH, određena su dva tužioca i specijalni istražni tim Agencije za istrage i zaštitu koji su otišli na lice mjesta radi vršenja uviđaja. Kažem još jednom, ja sam bio tu veče u Zvorniku, otišao sam tamo, prisustvovao sam dobrom dijelu vršenja tog uviđaja na licu mjesta, ono situacija i stanje kakvo ostaje otpilike poslije jednog takvog zločina sa oružjem, sa leševima, sa čahurama, sa dosta krvi na prozorima, na zidovima, na stolovima, itd., al' to je otprilike sve uobičajena stvar kod takve vrste zločina i kod, na, obzirom na način kako je izvršavano samo ovo krivično djelo. Rekao sam još – u tom momentu su tužioci na licu mjesta počeli izdavati određene naredbe, u smislu vršenja uviđaja i dobivali su usmene naredbe za pretres određenih objekata i prostora na osnovu informacija koje su prikupljene neposredno prilikom samog vršenja uviđaja. Tu se odmah na licu mjesta došlo do određenih informacija o jednom broju lica koji se mogu na neki način dovesti u vezu sa izvršiocem ovog terorističkog akta. I na osnovu naredbi Suda BiH izvršio se, izvršilo se nekoliko pretresa, a prvenstveno pretresi kod izvršioca ovog terorističkog djela, ili ovog krivičnog djela, na mjestu gdje je stanova, živio, kuće i svih prostorija i određen i ustvari pronađen i izuzet niz dokumenata, oružja, municije, računarske opreme, vojničke opreme, računara, tableta, USB-ova, CD-ova, itd, ali navedeno je to sve ovdje u Informaciji, vi ste vidjeli šta je sve tom prilikom oduzeto., i izvršeno je još, izvršena su još dva pretresa kod određenih osoba koji se mogu dovesti, rekao sam još jednom, u vezu sa izvršiocima ovog krivičnog djela, evo rekao sam još jednom Ibrić Neredinom, koji je izvršio. Moram da napomenem još, i da na taj način onda završim sa ovim Ibrićem, da je on u prtljažniku putničkog vozila kojim se dovezao imao još jednu lovačku pušku sačmaricu i evo napomenem da je za to oružje imao on izdate oružne listove od Stanice javne bezbjednosti Zvornik, a da je pištolj bio registrovan na ime njegovog polubrata, i isto da je polubrat imao izdan oružni list od Stanice javne bezbjednosti Zvornik. Izvršen je pretres još ..., rekao sam ja, nakon toga kod dvije osobe, isto pronađen i izuzet niz dokumenata, tehničke opreme i vojničke opreme, naoružanja. Izuzeto sve po naredbi Suda BiH i to je sada trenutno predmet vještačenja na osnovu kojih se treba utvrditi i dokazati, odnosno u potpunosti rasvjetliti ovo krivično djelo. Dakle, pokrenuta je istraga, ja sam još jednom rekao, od strane Tužilaštva BiH zbog postojanja osnovane sumnje da je počinjeno krivično djelo terorizma koje je predviđeno Krivičnim zakonom BiH. Sa toga stanovišta je i bio nadležan, nadležno Tužilaštvo BiH, za istragu vezanu za ovo krivično djelo nadležan Sud po osnovu izdavanja naredbi, Sud BiH i nadležna agencija, Državna agencija za istrage i zaštitu u smislu policijskih aktivnosti vezanih za rasvjetljavanje ovog krivičnog djela. Tako da napomenem na licu mjesta, ja bar kad sam došao, bili su zajedno i tužioci iz Tužilaštva BiH, iz Specijalnog tužilaštva Republike Srpske, pripadnici Državne agencije, pripadnici Specijalne jedinice ove agencije, Državne agencije za istrage i zaštitu, pripadnici, istražitelji i pripadnici Spedijalne jedinice MUP-a Republike Srpske. Naravno, uviđajem je kompletnim svim tim snagama rukovodio, rukovodila dva tužioca Tužilaštva BiH. Ali evo, htio sam da to iskažem i iznesem kao jedan primjer jedne, jednog dobrog rada, jedne dobre koordinacije na ovakvom jednom teškom djelu. Rekao sam, nakon svih, nakon uviđaja i 19 provedenih kriminalističko-istražnih radnji tužilac je prihvatio kvalifikaciju osnovanosti sumnje da je izvršeno krivično djelo terorizma, a za dvije osobe, koje su dovođene u vezu sa izvršiocem ovog krivičnog djela, prihvaćena je kvalifikacija terorizma iz člana 201. i vrbovanja radi terorističkih aktivnosti iz člana 202. tačka b) Krivičnog zakona BiH. I navedena su lica, uz izvještaj o počinjenom krivičnom djelu, predata Tužilaštvu na, prema kojima je, na predlog Tužilaštva BiH, Sud odredio mjeru pritvora. Ja sam otprilike iznio vam informaciju o samom ovom događaju, šta se događalo, na koji način se odvijao taj događaj i što je, da kažem tako, najvažnije iznio sam i ono što je, do čega je Tužilaštvo BiH, provođenjem istražnih radnji, došlo. Ali naravno da će vještačenja koja se vrše, ima jako puno izuzete te opreme, morati dati odgovor u smislu da se u potpunosti rasvijetli ovo krivično djelo na način da se ima pravi uvid u, ustvari kako je pripremano, dogovarano ovo krivično djelo, da li postoje organizatori u smislu pozadine izvršenja ovog krivičnog djela, da li postoje podstrekači, da li postoje osobe koje su ga vrbovale za izvršenje ovog krivičnog djela i na kraju krajeva da li postoji eventualno neko ko je finansirao ovo krivično djelo, obzirom da se radi o terorizmu. A Krivični zakon BiH je predvidio i kao krivično djelo sankcionisao finansiranje i pomaganje kao i, vidjeli ste maloprije što sam govorio, i vrbovanje za izvršenje ovog krivičnog djela. Vidjeli ste, rekao sam još, ovaj, izuzeto je jako puno dokumentacije u smislu vještačenja. Pazite, mislim, čini mi se samo kod jedne osobe da je izuzeto oko osam mobilnih telefona i naravno da treba jako puno i vremena, da kažem, određenog da se izvještače sve komunikacije, kontakti, razgovori, vrijeme da se sklopi jedan mozaik. I naprosto nama, djelo je izvršeno, dakle to je, djelo je završeno u potpunosti, znači završeno djelo, nama je jako bitno da dođemo do same pozadine krivičnog djela, da vidimo da li u nekom smislu postoji organizacija koja osmišljava, podstrekava i finansira terorizam u Bosni i Hercegovini i mi ćemo zajedno sa Tužilaštvom BiH dati odgovor na to pitanje. I nemam ništa protiv da budete isto tako detaljno informisani nakon toga što bude završena istraga. Izvršioc je lišen slobode i naravno neće doći do krivičnog progona te osobe. Toliko bih ja sada o ovom prvom događaju u Zvorniku. A sada, obzirom da je naknadno se pojavio i zaključak Savjeta ministara, jer je se poslije toga, samo trenutak malo, samo trenutak, nakon toga ili tačnije, sad ću samo da kažem, 06.05.2015. godine MUP Republike Srpske je proveo jednu, isto rekao bih, kriminalističko- tužilačku ili tužilačko-kriminalističku istragu vezano zbog osnovane sumnje da u Republici Srpskoj ili na području Republike Srpske postoji određen broj osoba koji se može dovesti u vezu sa terorizmom, zagovaranjem terorizma, podstrekavanjem na terorizam, vrbovanjem osoba za terorizam, ili da postoji određen broj osoba za koje se može osnovano pretpostaviti da ispoljavaju radikalni, nasilni, rako bih ja, jedan radikalizam. Tako da je 06.05.2015. godine po naredbi Specijalnog tužilaštva BiH MUP Republike Srpske izvršio pretres stanova, drugih prostorija i pokretnih stvari na ukupno 32 lokacije u Republici Srpskoj kojom prilikom je lišeno slobode 32 osumnjičena lica. Nakon obavljenih ispitivanja tih privedenih lica 16 lica je pušteno odmah na slobodu, dok su ostala lica privedena u Specijalno tužilaštvo BiH, uh pardon Specijalno tužilaštvo Republike Srpske, a Specijalno tužilaštvo nakon ispitivanja je Okružnom sudu dostavilo predlog za određivanje pritova za ovih 16 osoba. Sudija za prethodni postupak je predložio Tužilaštvu pritvor za 8 osoba. Sud, da kažem u, hajde radi lakšeg shvatanja, u prvom stepenu odlučivanja ... je sudija za prethodni postupak je prihvatio 6 prijedlog za pritvor, a poslije po apelaciji ili po žalbi ovih osumnjičenih osoba pritvor je ukinut za 4 osobe, tako da su ukupno 2 osobe ostale u pritvoru, a svi ostali su pušteni na slobodu. Ja imam, a dostavili smo i vama, akt ovdje u kome kaže Specijalno tužilaštvo Republike Srpske, to je, to smo dobili, dakle njihov izvještaj, je potvrdilo da se prilikom lišavanja slobode, ispitivanja prema osumnjičenim postupalo u skladu sa odredbama Zakona o krivičnom postupku Republike Srpske, kao i da su svim licima koja su bila predmet rada omogućena sva prava koja 20 imaju osumnjičeni u toku krivičnog postupka. S tim u vezi je potvrđeno da na rad policijskih službenika Ministarstva unutrašnjih poslova, kao i na druga ovlaštena lica, niko Specijalnom tužilaštvu Republike Srpske nije imao pritužbi i žalbi. Mi smo, da kažem tako, još išli malo dalje, pa smo tražili određen broj informacija i drugih agencija, tražili smo i od Obaveštajno- bezbjednosne agencije određen broj informacija i podataka, koje su oni rekli da se određen broj osoba koje su tretirane ovom akcijom nalazi i pod nadzorom i evidentirani su u evidencijama obaveštajno-bezbjednosne akcije(?) kao lica koja nastupaju sa pozicija nasilnog radikalizma. i, ili da se radi o osobama koje su naklonjene selefizmu. Poslije toga, evo otprilike ja vam govorim to zato što smo dobili ovu Informaciju od Specijalnog tužilaštva i obzirom da je Tužilaštvo sprovodilo ovu istragu i da je policija postupala u skladu sa naredbom Tužilaštva, a da su svi pretresi vršeni po osnovu prethodno pribavljene naredbe Okružnog suda u BiH. Mi smo raspravljali na Savjetu ministara o ovom na određen način i jednim, u jednom drugom djelu Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice BiH dobilo je isto tako obavezu ili zadatak da sačini i prikupi određene podatke, informacije sa stanovišta eventualnih povreda, pa ja kažem tako, ljudskih, građanskih, prava vezano za sprovođenje ove akcije. Ja želim samo da prenesem ovu ... i Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice je sačinilo tu informaciju koja je u prilogu ovog akta vama dostavljena i ministrica će vjerovatno imati šta o tome da kaže, vi ste na određen način upoznati. Ali želim da kažem jednu stvar samo, da je sa stanovišta formalno- pravnih tih fakata ispunjeni svi uslovi, dakle postojala je naredba Tužilaštva i policija je postupala u skladu sa naredbom Tužilaštva i postojala je, dakle postojale su naredbe Suda i policija je postupala u skladu sa naredbama Suda. Da li je u toku izvođenja te akcije bilo eventualnih prekoračenja ovlaštenja, da li je bilo, da kažem tako, neke druge vrste omalovažavanja, ugrožavanja nekih ljudskih prava, evo ja sam predlagao Savjetu ministara, međutim nije, nije, nije to ušlo u zaključke, ali evo sad ću vama reći, da možda se ova informacija ili zaključak može uputiti, da bi otklonili sve dileme, da ne bi politizovali oko ovog slučaja, da ne bi ovom davali bilo kakve političke konotacije koje mogu, da kažem, nakon što su se smirile tenzije koliko toliko, da su one bile vrlo, vrlo, da kažem tako, napregnute, našpanovane, ja sam tu noć bio u Zvorniku, vi ste imali osjećaj sve je pogašeno, sve je mrak, sve je na ivici da, ono da se nešto dogati. Ali moram reći i pored određenih zapaljivih političkih izjava koje su tu veče ili tu noć ispaljene, koje su čak mogle na neki način da izazovu neku vrstu provokacije za neku vrstu incidenta, opet se zahvaljujući i određenom broju, opet da kažem tako, političkih izjava i nekih, nekih, pa prije svega i lokalnih čelnika tamo, pozvali su ljude da smiri se situacija, da ne preduzimaju nikakve aktivnosti na svoju ruku, pogotovo ne u smislu bilo kakvog revanšizma i osvete i da se isključivo prepusti institucijama, evo da kažem, u ovom slučaju Bosne i Hercegovine da istraže ovaj slučaj i da daju pravi odgovor na ovo pitanje, a da niko na bilo koji način uzima, da kažem tako, pravdu u svoje ruke. I ta je se situacija smirila. I rekao sam da bi možda održali tu jednu sad klimu koja ide ka tome da, da, naravno da sve treba da istražimo i da vidimo, ako je neko prekoračio bilo kakvo ovlaštenje, zloupotrebio na bilo koji način, ali evo da vidimo, pošaljemo ovu informaciju možda i Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, da Visoko sudsko i tužilačko vijeće, u sklopu koga postoji i disciplinski tužioc, itd., pa nek utvrdi da li je Sud ili specijalno sudija koji je donosio naredbu ili tužilac koji je donosio naredbu u predmetu imao dovoljan kvantum osnovane sumnje da postoji sumnja na to krivično djelo i da onda kažemo – ok, sudija je imao, tužilac je imao dovoljno osnovanih sumnji dostavljenih prethodno i dao je u skladu sa svojom, pravom na njegovu javno-tužilačku odluku donio je takvu naredbu. Ok, naredba je bila u skladu sa zakonom, naredbe Suda o pretresu bile u skladu sa zakonom. Po meni je to bio odgovor, naprosto da ne kalkulišemo i ne ... mi ovdje, pa evo nekopetentni, mislim sa tog stanovišta, je li, to ipak da bi bili kompetentni sa tog aspekta stanovišta morate imati, ne znam, položen pravosudni ispit, morate ovo, morate ono, damo ljudima, institucijama nek istraže da li je bilo, da li je tu postupano u skladu sa zakonom. A naravno i sa svim drugim eventualnim prekoračenjima, da kažem tako, ovlaštenja ako ih je bilo. 21 Znači, nema potrebe nikoga da štitimo ni na koji način u ovome, a evo to je bio možda moj prijedlog ili bi možda na najbolji mogući način razriješili tu situaciju. Ne znam jesam li ja pretjerao, uzimam li ja previše dugo vremena? Ovaj to, ali sam možda htio da kažem, evo već iskoristim priliku kad govorimo o terorizmu i pitanju terorizma, ako ste vi saglasni kao Predstavnički dom ovdje da date, da zadužite, evo ministarstvo Bosne i Hercegovine da napravimo jednu informaciju o svim terorističkim aktima koji su tako kvalifikovani do sad u Bosni i Hercegovini. Vi znate da je toga bilo, mi zaboravljamo to od porodice Anđelić, od ovog drugog, trećeg, ne znam kog sve slučaja, pa da onda ovdje na ovom mjestu razgovaramo, ... da kažem ja, jedan ozbiljniji način o terorizmu i problemima terorizma koji imaju u Bosni i Hercegovini. Ja mislim, po meni, govorim to sa pozicije ministra bezbjednosti ovdje, u najboljoj namjeri, ne orijentišem se ... govorim o svim vrstama terorizma ili pojava terorističkih, znači gdje god se dešavale, gdje god se i na koji način se to dešavale, da mi kažemo da, i priznamo sebi sami ovdje, prije svega da imamo problem terorizma u Bosni i Hercegovini jer ćemo se tada onda definitivno najlakše opredjeliti i na taj način dati jednu snažnu političku podršku agencijama i pravosuđu vezano za borbu protiv terorizma. Mi trenutno radimo sada novu Državnu strategiju za borbu protiv terorizma i ona će ići u dva pravca policijsko-tužilačka aktivnost je zakašnjela aktivnost, već imate krivično djelo, da li je u pripremi, da li je u pokušaju, da li je ono izvršeno. Ali ja mislim da mi moramo u borbu i problem terorizma u Bosni i Hercegovini da uključimo širu društvenu zajednicu, da prije svega idemo ka, odredimo aktivnosti u pravcu deradikalizacije lokalnih zajednica, grupa i pojedinaca u kojima se to zagovara i regrutuje. Čak ima i određenih projekata koji su nama ponuđeni i, da kažem, koji će se podržati u znatno, znatnim finansijskim sredstvima i da krenemo u te, spustimo putem nevladinih ..., tu policija i tužilaštvo u tom preventivnom smislu nema neku veliku ulogu, spustimo se i da pokušamo da radimo tu. Drugu stvar, postavlja se isto tako pitanje, ja to kažem, mi smo imali jednu konferenciju sada u Tirani, vrlo, vrlo, rekao bih ja, ovako interesantnu u kojoj je ponuđeno jako punu rješenja, želim ja sad da vam kažem, iskoristim ovu priliku da vam kažem, gdje su bili i predstavnici vjerskih zajednica iz regiona ovdje, bio je i predstavnik iz Međureligiskog vijeća našeg ovdje iz Bosne i Hercegovine i gdje se govorilo o ulogama i ulozi vjerskih zajednica u Bosni i Hercegovini. A posebno bih htio da potenciram ulogu medija u deradikalizaciji našeg prostora. Mislim da mediji, govorim prvenstveno o javnim servisima, ne doprinose deradikalizaciji, nego naprotiv žive od senzacionalističkih vijesti ovdje koje se mogu dovesti u vezu sa terorizmom, pa ćete vidjeti u Parizu kad je prva informacija je najsenzacionalnija vijest da je metak bio iz Bosne i Hercegovine, da u Londonu čizma bila iz Bosne i Hercegovine, što naravno nije uopšte ništa to važno, niša sa stanovišta terorizma nije bitno, ništa to o terorizmu ne govori. Ili šta reći onda za kalašnjikov? Čitav svijet, svi teroristi u svijetu ratuju kalašnjikovom i naravno da to nije, ali nema, nema dovoljno, da kažem, u tom edukativnom smislu barem na javnim servisima, evo ja to govorim to je moje mišljenje, emisija koje bi išle ka deradikalizaciji. I da završim, ja vas uvjeravam, naravno uz vašu podršku i ambijent koji vi stvarate, a za sad imamo dobar ambijent, prilično dobar ambijent, da ćemo mi sigurno pobijediti, ja sam rekao to namjerno već nekoliko puta, šaku lopova, kriminalaca i prevaranata koji žele da putem radikalnih, necivilizacijskih i nasilnih metoda sruše život i ugroze bezbjednost svih građana u Bosni i Hercegovini. Evo, ako ima nekih pitanja, ja sam spreman, biću tu. Izvinjavam se predsjedavajući i vama svima ako sam uzeo previše vremena vam. Hvala vam. 22
Hvala Vama ministre. Važna je tema, govorili ste koliko ste smatrali potrebnim da trebate da govorite. Ja nisam želio da Vas prekidam jer držim da danas raspravljamo iznimno važnu temu. Gospođa Semiha Borovac, ministrica za ljudska prava, izbjeglice i raseljena lica u Vijeću ministara BiH. Izvolite gospođo ministrice.
Poštovani predsjedavajući, poštovani članovi Kolegija Predstavničkog doma, poštovani poslanici. Evo, na neki način uvaženi kolega Mektić dao je uvod vezano za ove naše informacije i izvještavanje i ja samo želim da napomenem da napravim jedan naklon za ovu moju informaciju, odnosno informaciju Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice sa aspekta ugrožavanja ljudskih prava povratničke populacije, da upravo skrenem pažnju vama uvaženim poslanicima da je zaključak Vijeća ministara, po kojem smo mi radili, upravo bio koncipiran na bazi događaja poslije terorističkog napada na policijsku stanicu u Zvorniku i, a povodom policijske akcije „Ruben“ sa aspekta ugrožavanja ljudskih prava povratničke populacije prilikom provedene ove akcije. Kako je Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice dobilo upravo ovakvu jednu zadaću mi smo odmah uputili, dakle odmah sutradan, nakon sjednice Vijeća ministara zahtjev prema Specijalnom tužilaštvu Republike Srpske i prema MUP-u Republike Srpske da nam dostave informaciju upravo sa naglaskom, kako to ste i vidjeli u informaciju, sa aspekta sigurnosti i ugrožavanja ljudskih prava povratničke populacije zbog informacija u javnosti o tome da je došlo do zabrinutosti, nesigurnosti upravo ovih, upravo ove populacije na područjima gdje je provedena akcija. Istovremeno u Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice došle su informacije od strane Medžisla islamske zajednice i to iz Srebrenice, Tuzle, Čajniča, Rogatice, Ustigoline, Vlasenice, Kozarca, Banja Luke, Bosanske Dubice, Bosanske Gradiške, Dervente i Prnjavora, i uglavnom u informaciji je preneseno šta su te informacije sadržavale, a odnose se prije svega na zabrinutost većine povratnika zbog izvršenih hapšenja i pretresa koji su provedeni od strane MUP-a Republike Srpske, a posebno zbog činjenice da nisu imali, da porodice onih koji su odvedeni nisu imale informaciju gdje su članovi porodica odvedeni. Nakon toga na, putem sredstava javnog informisanja, javnosti se obratio i načelnik općine Srebrenica koji je iznio zabrinutost zbog ovog hapšenja, posebno u Srebrenici kao jednoj sredini gdje ima dosta, kao sredini gdje ima dosta povratnika. I s obzirom na osjetljivost upravo ove povratničke populacije obratio se je javnosti i iznio određene činjenice u pogledu hapšenja Rame Kadrića iz naselja Gladovići, 40 km od Srebrenice. Zbog te situacije i zadatka kojeg je dobilo Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice predstavnici Ministarstva su posjetili općinu Srebrenica, obavili razgovor sa načelnikom, a zatim i otišli do porodice Rame Kadrića u navedeno naselje. Kako ste vidjeli iz informacije mi smo obavili, obavljen je razgovor bio sa članovima njegove porodice i komšijama koji su se zatekli u dvorištu njegove kuće, tako da smo zaista uvjerili se u ono što je preneseno, kako kroz ove informacije iz drugih mjesta, tako i za samu Srebrenicu i način u kome je opisano predstavnicima Ministarstva za ljudska prava kako je došlo do tog hapšenja i kako je ono izvedeno. To je tačno navedeno u informaciji gdje se kaže da je od 15 do 15 policajaca učestvovalo u hapšenju jednog povretnika, da je bilo primjedbi na to što su zatekli u kući – kao članske karte Islamske zajednice, pitanja koja su upućena zašto majka Kadrića nosi šamiju, dakle tradicionalnu nošnju, to nije bilo ništa nepoznato za tu sredinu. 23 I jednostavno zaključak jedan koji smo stekli je da su mještani tog, i Srebrenice a i ovog područja gdje smo bili, bili zaista preplašeni i zabrinuti zbog takve jedne sutuacije. Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice je, zajedno i sa načelnikom, osudilo odmah, na tom sastanku sa predstavnicima povratničke populacije, svaki teroristički napad i sve ono što je u vezi s njim ali naravno ima i obavezu i kao Ministarstvo za poštivanjem ljudskih prava i dostojanstva svake ličnosti u Bosni i Hercegovini. Istovremeno nakon ove posjete mi smo dobili i informaciju od strane MUP-a Republike Srpske u kojoj je samo navedeno da cjelokupnu situaciju vodi Specijalno tužilaštvo, te da ćemo dobiti ove posebne ... informaciju od njih. A u Specijalnom tužilaštvu Republike Srpske, kako je to naveo i uvaženi ministar dobili smo, dakle, istovremeno isti tekst informacije. Navedeno je sve ono što smo imali priliku vidjeti i čuti iz medija, prilikom provedene akcije „Ruben“ vezano za privedene i osobe lišene slobode, tako da su, tako da je zaista ta konstatacija. U ovoj informaciji od strane Specijalnog tužilaštva Republke Srpske u njoj je navedeno da osumnjičeni koji su privedeni nisu imali pritužbi na postupanje policijskih službenika Ministarstva unutršnjih poslova kao ni prema drugim ovlaštenim licima, te da je akcija izvedena u skladu sa propisima. Kako smo, kako je naš upit bio drugačije koncipiran Ministarstvo za ljudska prava je na osnovu ovih aktivnosti koje je provelo izvelo dvije ocjene, odnosno tri ocjene, a to je da od nadležnih institucija MUP-a Republike Srpske i Specijalnog tužilaštva Republke Srpske nismo dobili detaljne informacije o onome što smo tražili, a to je uticaj samog hapšenja na povretničku populaciju, Takođe na osnovu obilaska na terenu i prezentiranih činjenica koje su dobijene od strane povratnika, sa kojima je obavljen razgovor, povrđeno je da je došlo do uznemiravanja i straha povratničke populacije, te da je ova policijska akcija narušila njihovu ličnu i kolektivnu sigurnost. Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice ukazuje i na član 3. Evropske konvencije o zaštiti ljudskih prava i sloboda prema kojem svako postupanje nadležnih institucija, a posebno policije i snaga sigurnosti koje se bave sprovođenjem zakona mora biti usklađeno sa standardima u oblasti zaštite ljudskih prava, a posebno zaštite fizičkog integriteta osoba ili grupe osoba kako bi se izbjegla prekomjerna upotreba sile. Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice takođe je uputilo i na potrebu uključivanja Institucije ombudsmena koji ima mogućnost daljih aktivnosti i utvrđivanje činjenica po ovim predstavkama. Kako je sa aspekta sigurnosti, dakle, vrlo ključno, aspekt sigurnosti ključan za ostvarivanje ljudskih prava i temeljnih sloboda, a posebno povratničke populacije Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice BiH poziva sve nadležne institucije i građane na područjima gdje je provedena policijska akcija „Ruben“ da svojim aktivnostima doprinesu jačanju međusobnog povjerenja kako bi se osigurao mir, tolerancija, suživot i bolje poštivanje nacionalnih i vjerskih prava i sloboda. Dakle, ne ulazeći uopšte u akciju i ono što je radio MUP, sa aspekta ljudskih prava uradili smo ono koliko je bilo u nadležnosti Ministarstva za ljudska prava, a to je da na osnovu prikupljenih, da na osnovu dobijenih pritužbi i molbi utvrdi određeno stanje, da ocjenu tog stanja i određenu preporuku. Mislim da ove naše ocjene i preporuka koju smo dali, i koju je i ijeće ministara prihvatilo, ukazuje na potrebu zaista jednog velikog poštivanja ljudskih prava, međusobne tolerancije i mira i da svi trebamo da radimo da taj mir gradimo, da se okanimo bilo kakvog govora mržnje, bilo kakve netrpeljivosti, bilo kakvog ispoljavanja jedni prema drugima nacionalne mržnje ili netolerancije. Hvala. 24
Zashvaljujem se ministrici Borovac. Mi sada ako nema iz Vijeća ministara više niko, a vidim da nema potrebu da govori, prelazimo na raspravu nas zastupnika. Veliki je interes za raspravu, ali evo. Pozivam gospodina Šemsudina Mehmedovića da uzme riječ. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti, članovi Vijeća ministara. Evo, pred nama je nekoliko informacija koje smo dobili od nadležnih institucija a vezano za ovo teško krivično djelo koje se desilo u Zvorniku i naravno nakon toga i pod tim dojmom zavedenom akcijom pod kodnim nazivom „Ruben“. Ja sam iskreno sretan što ovakva vrsta rasprave nije obavljena odmah kada su podignute tenzije jer bi mi raspravljali ovdje cijeli dan, samo bi se posvađali i dodatno usložnili političke odnose i u ovom Parlamentu. Zahvaljujem se ministru na ovako, i ministrici naravno, na ovako iscrpnoj informaciji jer ovo što smo mi dobili kao zastupnici zapravo je to jedan šturi, više policijski, izvještaj o navedenim događajima. Naime, kada se desilo ubistvo, odnosno napad na policijsku stanicu Zvornik tenzije su strašno podignute, ne samo, evo, u manjem bh entitetu nego u čitavoj Bosni i Hercegovini. Nažalost određeni politički dužnosnici su svojim izjavama doprinijeli da te tenzije još više porastu, pa su odmah požurili da jednom teškom kvalifikacijom ovog krivičnog djela na neki način skinu sa sebe jedan teret, jedan teret odgovornosti za stanje u kome se nalazi bosanskohercegovačka nacija. Zbog toga mislim da je čak i naše Predsjedništvo odmah izašlo sa stavom – eto, to je teroristički akt, itd. Naravno ne smije pravdu niko uzimati u svoje ruke i nema pravo na to, postoje za to institucije sistema koje trebaju da rade svoj posao. I ja mislim da je ovdje Tužilaštvo zapravo palo na ispitu jer se nije smjelo dogoditi da, evo i taj izvršitelj, kako se zvao, Nedim Ibrić ili Nerdin, ne znam ni ja, bude prepušten sam sebi. Nije se smjelo desiti da on svakodnevno gleda počinitelja ... vlastitog oca, svakodnevno, nije se smjelo desiti da u institucijama sistema radi toliki broj ljudi koji se mogu dovesti u vezi sa genocidom u Srebrenici, nije se smjelo desiti da, evo taj jednogodišnji sin ubijenog oca bude prepušten sam sebi, da nisu djelovali preventino institucije sistema, pa i socijalne, i vjerske i svake druge ustanove. Jer takve osobe su ... vrlo pogodan za razne, kako je to ministar rekao, radikalne ideje, za razne ideje koje se možda ne uklapaju u naše podneblje. Prema tome, nakon takvog dojma, nakon takvog dojma ... akcija „Ruben“. I pod takvim dojmom da je MUP RS-a od Tužilaštva tražio dozvolu da uhapsi Reisu-l-ulemu predpostavljam da bi ga uhapsili, i dobili bi odobrenje. A da ne govorimo da je listom krenulo sa hapšenjem ljudi, što je naravno stvorilo jena strašan strah, pogotovo kod povratnika, kod manjinskog naroda koji živi tamo, kod onih koji su nezaštićeni, kod onih koji očekuju svakodnevno da će im neko zakucati na vrata, pogotovo na jedan vrlo neprofesionalan način, evo o čemu je govorila i ministrica Borvac, gdje je bilo grubih kršenja ljudskih prava. Kakve su posljedice toga? Gledajte postoji jedna anegdota, kaže – uhapšeno je 33 lica među kojima su nađena dva bez abdesta i nijedno neosunećeno. To dovoljno govori, to dovoljno govori kakav je pristup bio od strane onih koji su vodili ovu akciju „Ruben“. Prema tome, ogroman broj pretresa, upada u kuće, itd., su stvorili sliku, stvorili osjećaj straha. Znate, vi možete sad reći – eto, bilo je grubih kršenja ljudskih prava, nije se niko žalio. Pa u svakoj izjavi privedenog postoji rubrika tamo – evo, izjavljujem da nije bilo, ne znam ni ja, nemam primjedbi na postupanje policije, i to potpisujete u 25 policijskoj stanici. Da vidim toga ko će to potpisati da napiše tamo da je bilo represalije ili represivnih mjera prema licima. Prema tome, to su iluzorne stvari očekivati da će bilo ko od njih potpisati. Ja znam par tih lica koji su članovi lovačkog društva. I ovdje vidim u izvještaju kao dokaze upretresima lovačka puška, lovački šešir, videokameta, 5 komada patrona lovačke municije, više komada sim kartica, jedan tablet, 4 pisma, CD-ovi sa vjerskim sadržajem, itd., itd., do one krajne stvari, ne znam ni ja, nekom smeta šamija, nekom smeta dimije, nekom smeta ovo ili ono, itd. Mislim da je napravljen jedan strašan problem u međunacionalnim odnosima u ovom dijelu Bosne i Hercegovine. I naravno, to će imati posljedice, to već ima posljedice, i svi ćemo mi trpiti te posljedice. Mi se možemo stavljati u navijačku ulogu jedne, druge, treće ili bilo koje strane ali mi kao narod, kao nacija u Bosni i Hercegovini imamo problem. To ne vodi ka pomirenju, to ne vodi, jer način postupanja je problematičan. Niko ne osporava da institucije sistema rade svoj posao, da procesuiraju svakog onog ko je izvršilac krivičnog djela, pa i onaj u pripremi, o čemu je govorio ministar, itd. Prema tome, ja ovdje hoću da postavim jednu drugu tezu – šta su uzroci svega ovoga? Ima li ovdje prstiju susjedne nam zemlje Srbije? Ima li ovdje prstiju velikih sila koje su želile da prenesu težište problema iz Ukrajine, evo da rasterete malo Ukrajinu, pa da se prenesu u Bosnu i Hercegovinu? Je li i ovaj događaj u Kumanovu ima veze s tim, itd., itd.? Mislim da bi danas, u namjanju ruku, trebali imati jedan presjek stanja od strane Obavještajno-sigurnosne agencije, možda ne u ovom sastavu, ali bar u onoj komisiji koja je nadležna za Obavještajno-sigurnosnu agenciju. ... kažu – znate, kako kaže naš narod, kada se bikovi bodu mravi stradaju. Nemojte da mi stradamo zbog interesa velikih sila da prenesu težište problema Ukrajine u Bosnu i Hercegovinu. Prema tome, ja naravno bi želio da kažem da je ovo dobro, o čemu je ministar govorio, da će Vijeće ministara razmatrati novu strategiju borbe protiv terorizma na način da se djeluje preventivno, kasno je kad se zlo desi, onda svi trpimo posljedice. Ali naravno, sa posebnim osjećajem treba, i ne sumnjam uopće da će i naši članovi Vijeća ministara tamo to razmotriti sa posebnim osjećajem. Ne može se terorizam dovoditi u vezu samo sa jednim narodom u Bosni i Hercegovini, znate. Nije terorizam samo odlazak boraca u Siriju, terorizam je odlazak boraca i u Ukrajinu, i sjednu i drugu stranu znate. S jedne se strane vežu za Hrvate, s druge za Srbe, odlazak u Siriju za Bošnjake, itd. A problemi nama svima ostaju ovje u Bosni i Hercegovini kada se ti ljudi vrate. Prema tome, ova nova strategija borbe protiv terorizma treba zaista da bude vrlo osjetljivo pripremana, da se ne stekne dojam, znate borba protiv terorizma jest jednako u ovoj čitavoj ... Evropi jest jednako borba protiv Bošnjaka u Bosni i Hercegovini. E, o tome sam želio da govorim i naravno predlažem da možda Komisija za odbranu i sigurnost, pa i ova neformirana Komisija za nadzor nad Obavještajno-sigurnosnoj agenciji razmotri cjelokupnu ovu informaciju i da eventualno, možda i nakon ove rasprave koju ćemo danas imati, predloži zaključke u pravcu smirivanja stanja, u pravcu rješavanja problema, u pravcu preventivnog djelovanja borbe protiv, evo ove pošasti savremenog svijeta. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Replika, gospođa Aleksandra Pandurević. Izvolite. 26
Ma, možda, ne znam da li je replika ili ispravka krivog navoda. Gospodin Mehmedović ovdje reče da se ne može terorizam i ne treba vezati za jedan narod. To nije ničija namjera, i terorizam nema ni nacionalnu, ni religijsku, ni bilo kakvu drugu karakteristiku. Žrtve ovog terorizma u Bosni i Hercegovini i pokreta koji stoji iza terorističkog napoda u Zvorniku su bili i Bošnjaci u Bugojnu, žrtve smo svi. Niko ne identifikuje selafijski pokret sa Bošnjacima i islamom u Bosni i Hercegovini, nemojte praviti zamjenu teza. Takođe mislim da trebamo, uvaženi kolega Mehmedoviću, ovdje zaista sagledati uzrok. Mi se ne slažemo očito o uzrocima. Ja ne mislim da su ni globalne sile, još manje Srbija da njeguje selafizam, ti koji nam ovdje ubacuju i prebacuju krizu. Naprotiv, ja mislim da nam velike sile, prvenstveno evo reći ću i otvoreno Ambasada SDA ali i EU jako mnogo pomažu da se borimo sa jednim problemom koji je globalni problem. Slažem se da je stvoren osjećaj straha, i ja vjerujem, ja dolazim iz sredine u kojoj je bilo hapšenja u akciji „Ruben“. Svi su plašili samo, čega su se ti ljudi plašili? Pa plašili su se tog da neki ekstrem ne napravi to isto ili u Srebrenici ili u Bratuncu pa da onda tamo ispaštaju i ti Bošnjaci koji tu žive i Srbi koji tu žive. Uplašila sam se ja kada je uhapšen neko u mojoj blizini zato što je pripadnik selafijskog pokreta, pitajući se hoće li mi sutra baciti ispred zgrade bombu. Uplašile su se moje komšije Bošnjaci koji dolaze u moju kuću, zato što ne žele da se takvo nešto desi. I niko ovdje, i ničija namjera ovdje nije da optužuje bilo koji narod. Ponavljam, riječ je o globalnom problemu koji ne možemo identifikovati s bilo kojoj religijom i bilo kojim narodom. Uostalom žrtve tog akta su bili i Bošnjaci i Hrvati u Bosni i Hercegovini kao i Srbi.
Hvala lijepo. Replika, gospodin Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Pa gledajte, mišljenje je možda dopuna ove replike uvažene kolegice Aleksandre Pandurević. Naime, ja sam samo postavio tezu da se ne desi da nova strategija borbe protiv terorizma ne uđe u tu zamku, jer moramo sveobuhvatno posmatrati. Ako sam ja mogao da vidim svojim očima da je postrojen Ravnogorski četnički pokret sa oružjem i sa svim onim, kako kažu to, obilježjima koji ulivaju strah kod povratnika, znači ne može se izbjeći i to pitanje. Moramo razgovarati otvoreno o svim pitanjima, ovo je Bosna i Hercegovina u kojoj živimo svi zajedno. Prema tome, moramo postavljati sva moguća, sve moguće prijetnje koje mogu doći, sve uzroke koji siju strah. To je jedna stvar. Druga stvar, evo znate svi da Vlada Republike Srpske plaća samozvanog eksperta za borbu protiv terorizma Dževada Galijaševića, i to 2.700 maraka plata, dobru platu ima, samo da bi širio dezinformacije, strah, ne znam ni ja šta sve, ali uglavnom usmjerene prema Bošnjacima. Je li to doprinos smirivanju situacije? Nije. Znači, plaćaš čovjeka da bi pravio nered. Uzroci za akciju „Ruben“, ja sam govorio o tome, kao mediji su proklamovali da u Cerskoj postoji selefijski centar. Pa svi su otišli tamo, vidjeli, nema ništa. Šta to treba da znači? Da li to mediji doprinose širenju straha i stvaranju pshihoze i podizanju tenzija? Da ne pominjem list, i ne znam ni ja, medij koji je naročito u tome prednjačio, koji je prije nego se bilo šta desilo govorio o centru, selefijskom centru u Cerskoj. Pa ima li ili nema. Pa imamo toliko agencija, 27 plaćamo toliko, i policajaca, ovlaštenih službenih lica, špijuna, i ne znam ni ja šta, ima li taj centar ili nema. Prema tome, ja vas molim da, zaista ovo potpuno rasterećen diskutujem o ovim stvarima, i želio bih da Bosna i Hercegovina bude zemlja koja je poželjna za život, u kojoj se ugodno osjećamo svi, a ne da stalno podižemo tenzije s ove ili one strane. Hvala lijepo.
Hvala. Molim vas da se vodi računa o vremenu, dakle diskusija je 10 minuta, replika je 2 minuta, i ja ću upozoravati svakog ko izađe izvan tog okvira. Gospodin Mirsad Mešić, diskusija. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Govoreći o problemima problemima sigurnosti moramo shvatiti da je to najznačajnije globalno pitanje današnjice u svijetu i da traži vrlo ozbiljan odgovor koji podrazumijeva nedjeljivi prostor sigurnosti, kako u svijetu tako i u Bosni i Hercegovini. Ja ću svoje izlaganje početi zabrinutošću dijelom istupanja uvaženog ministra Mektića i ministrice Borovac. Socijaldemokratska partija, prije toga da kažem, ne prihvata nikakav oblik terorizma u Bosni i Hercegovini, na bilo kojem njenom teritoriju i čini sve da obveže organe Bosne i Hercegovine da ozbiljno, stručno i odgovorno rješavaju sve mjere sigurnosti, odnosno probleme sigurnosti pa tako i terorizam. Ono što me je zabrinulo u istupanju gospodina, odnosno izvještaju gospodina Mektića je činjenica da nas gospodin Mektić poziva da poslanici predlože Visokom sudskom i tužilačkom vijeću da li je Specijalno tužilaštvo Republike Srpske prekoračilo svoje mjere. Zabrinjava me zbog toga, gospodine Mektiću, što to nije zaključak Vijeća ministara a da onda ne izmišljamo zaključke na samoj sjednici a na te zaključke vi svakako nemate pravo, pa to ... da predloži neko od ministara. Inače o Vašem ozbiljnom pristupu ovom problemu ja sam saznao mnogo toga. A druga činjenica koja me je zabrinula iz izlaganja gospođe ministarske Borovac je činjenica da MUP Republike Srpske ipak nije dostavio ono što ste tražili od njih. Veoma je značajno, veoma je važno da u Bosni i Hercegovini osposobimo sve sigurnosne agencije, kako god se one zvale, da prije svega, počinjući od krovne sigurnosne institucije koja se zove OSA i koja prikuplja, obrađuje i dostavlja nadležnim organima informacije, uspostavimo efikasan mehanizam. Meni je ostalo nejasno kako je gospodin Dodik u noći napada rekao da nema nikakvih saznanja o mogućem terorističkom napadu a da su opet i vi i direktori agencija tvrdili da je postojala najava. Ovo govori o tome da nemamo jedinstven sigurnosni ambijent. Doduše predsjednik Republike Srpske je to kasnije priznao na način da je omalovažio tu informaciju a kako to u Bosni kažu pametnom je dovoljno išaretom reći da postoji nekakva opasnost. Ono što me takođe zabrinjava, gospodine Mektiću, ne obraćam se kritično prema Vama nego prema činjenicama koje ste iznijeli, je činjenica da jedan, po meni, u ovom trenutku individualan čin jednog očajnika, teroristički čin naravno, može izazvati tolike probleme jednoj policijskoj stanici koja je znala da postoji neposredna opasnost terorističkog napada i taj bezumni, ili ne znam kako da ga nazovem, uspijeva da napravi čudo po policijskoj stanici. Ovo me zabrinjava sa aspekta osposobljenosti naših policijskih snaga da mogu odgovoriti ovako 28 složenim izazovima kao što je terorizam. Brine me i opremljenost policije. Rekli ste u svom izvještaju da je pištolj tog policajca zakazao, a o čemu mi onda govorimo. Dakle, imamo problem osposobljenosti ljudi, imamo problem opremljenosti, i to je kontekst u kome mi moramo raspravljati jer je sve to ispričana priča i sada se trebamo posvetiti tome kako da se te stvari ne dese u Bosni i Hercegovini. Dobar dio, gospodine predsjedavajući, odgovornosti ima i ovaj Parlament. Pa pogledajte naš odnos prema Komisiji za nadzor nad OSA-om. Evo, mi je nemamo, nemamo je šest, sedam mjeseci nakon što smo se konstituirali. A ta Komisija za nadzor rada OSA-e zapravo ima zadatak da utvrdi da li ta Agencija radi po zakonu. A u principu vi to znate, gospodine Mektiću, sve počinje od njih. Ako ih ne uvažavamo, ako ih ne kontroliramo onda je sva priča propala. Nije sve tako, naravno, crno. Ja moram ovom prilikom istaći i sa ogromnim zadovoljstvom apostrofirati ulogu načelnika Zvornika koji se zove Stevanović Zoran, koji je, kako je to i ministar Mektić rekao, svojim mudrim, racionalnim pozivima, u noći koja je mogla biti katastrofa za Bosnu i Hercegovinu, uspio da da doprinos koji se zove ... situacije. Dakle, to je bio jedan od pravih izuzetaka, nažalost, u toj noći koji su dali veliki doprinos. I što se mene tiče ja tom gospodinu upućujem svoje izraze poštovanja. Koliko je ovo značajno i koliko je važno i u Parlamentu razgovarati i hitno formirati, naravno između ostalog, i Komisiju za nadzor nad radom Obavještajno sigurnosne agencije, vidi se iz činjenica da je prethodna zemlja ... studentskim nemirima u Prištini koji su ... kakvi su bili, doveli do pada jedne onakve zemlje. Mi smo mnogo manja zemlja, opterećena sa velikim problemima i problemi bezbjednosti ili sigurnosti svakako traže da u narednom periodu tematski razgovaramo o ovome i dovedemo institucije Bosne i Hercegovine da stručno i odgovorno obavljaju poslove koji su im povjereni. U protivnom dolazimo u velike probleme koji mogu rezultirati veoma, veoma neočekivanim događajima. Hvala.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Sadik Ahmetović, diskusija. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice, kolege, poštovani ministri. Evo, i ja ću ovom mojom diskusijom dati jedan mali doprinos da govorimo o ovoj veoma važnoj temi u Bosni i Hercegovini nakon ovog događaja koji se desio u Zvorniku. Mišljenja sam da ove dvije informacije trebamo razdvojiti u pravom smislu. Prva informacija, ovaj napad na Policijsku stanicu u Zvorniku je klasičan sigurnosni problem u Bosni i Hercegovini, dok je policijska akcija Republike Srpske nakon toga čisto pitanje ugroženosti ljudskih prava povratnika u Bosni i Hercegovini. I ja ću tako danas i govoriti i podijeliću ove informacije na način kako sam to rekao u uvodu. Još jednom osuđujem ovaj, evo kako je već rekao Mirsad Mektić(?), teroristički akt na policijsku stanicu u Zvorniku i ubistvo policajca, u policijskoj stanici, Đurića. Ovo nije prvi napad u Bosni i Hercegovini koji se desio i koji ima ove karakteristike. Nažalost, i javnost u Bosni i Hercegovini je podjeljena kao i policijske stanice u zavisnosti odakle dolaze u tretiranju i kvalificiranju ovakvih i sličnih napada. Sjetimo se samo niza sličnih napada na povratnike, kada je otpočeo proces povratka u Bosni i Hercegovini. Sjetimo se ubistva Murata Badića u Banja 29 Luci, sjetimo se ubistva djevojke Durić u Vlasenici, dana kada je obilježavana godišnjica genocida u Srebrenici, napada na policijsku stanicu u Bugojnu, napada na Američku ambasadu, ubistva hrvatske porodice Anđelić u Konjicu pred Božić ili čini mi se za vrijeme Božića, i ovaj zadnji napad, napad na policijsku stanicu u Zvorniku. O nekima znam manje, o nekima više, ali javnosti u Bosni i Hercegovini je uglavnom poznato da su se dešavali ili desili ovi napadi, i ja sigurno nisam pobrojao sve. Nakon Bugojna je isto tako država ustala na noge i policijske agencije u Bosni i Hercegovini. I ja jedini možda razumijem danas ministra Mektića koji danas podnosi Izvještaj za ovo veoma važno pitanje u našoj zemlji, a da čovjek nema ama baš nikakvog ovlaštenja. On samo može pročitati ono što mu dostave policijske agencije, ukoliko se smiluju da mu pošalju pravu informaciju ili redukovanu informaciju o ovom događaju. Nakon ovog događaja u Zvorniku, uslijedile su izjave veoma visokih zvaničnika u Bosni i Hercegovini koji su odmah podigli tenzije u Bosni i Hercegovini – Špirića koji kaže da terorizam ima podršku u Bosni i Hercegovini, Dodika koji kaže da među bošnjačkom elitom nema volje da se suprostavi terorizmu, Košarca koji je uglavnom vezao ovaj teroristički akt za bošnjački narod. Ovdje želim napomenuti da u Bosni i Hercegovini postoje policijske agencije čije su nadležnosti jasno propisane. Nadležnost nad krivičnim djelima terorizma imaju entitetske i državne agencije. Niti jedan Bošnjak ne rukovodi niti jednom policijskom agencijom, policijskom agencijom koja ima nadležnost nad krivičnim djelima terorizma, niti entitetskom, niti državnom. Nema nikakvog razloga da se svaki onaj, niti prepreka, da se svaki onaj koji se dovodi u vezu sa ovim krivičnim djelima, na način kako je to propisano zakonom, ne sankcionira. Bio sam od onih koji je bio, hajde tako da kažem uslovno, blizu ovih dešavanja u Zvorniku. I zaista ono što je i ministar rekao, vrlo, osjećalo se u zraku jedna vrlo ružna atmosfera koja je svakog trenutka mogla napraviti problem koji se možda ne bi mogao vratiti nazad. Žao mi je što sa ministrom Mektićem odma u Zvorniku zajedno sa njim nije bio i predsjedavajući Vijeća ministara. On je tamo morao biti, i Zvornik je u Bosni i Hercegovini. Nakon Bugojna, bile su slične aktivnosti od strane ministarstva koje su nastavljene, evo hajde tako da kažem, i nakon mog odlaska. Razni zaključci, razne strategije, razne incijative, ali nažalost kada prođe neko vrijeme uglavnom to svi zaborave ili ne sprovode. Ja ću samo reći da je nakon Bugojna upućen Nacrt zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorističkih aktivnosti, dostavljen Vijeću ministara kada je predsjedavao Špirić, oboren od strane SNSD-a. Da je tada usvojen vjerovatno bi, ili je moguće bi da bi bilo drugačije, i siguran sam da ne bi imali nijednog problema kada je u pitanju ova crna, siva, već kako je nazivaju, liste oko Manivala. 2010. godine, poslije terorizma u Bugojnu, Ministarstvo sigurnosti BiH tražilo je od policija u Bosni i Hercegovini uspostavu radne grupe da se uradi Nacrt zakona o borbi protiv terorizma. Samo MUP Republike Srpske je rekao da takav zakon nije potreban Bosni i Hercegovini. I ja ovdje imam negdje taj akt gdje MUP Republike Srpske odbija da učestvuje u donošenju ili kreiranju ovakvog zakona. Pa kaže – mišljenja smo i stav je MUP-a Republike Srpske da je donošenje zakona navedenog u vašem aktu veze, nepotrebno, te da se navedena problematika može zakonski urediti u okviru postojećih zakonskih propisa na nivou Bosne i Hercegovine. Onaj ko je napisao ovaj akt, misli da terorizam ima svoje granice i nacije. On to nema i on u svakom trenutku može eksplodirati na bilo kom dijelu Bosne i Hercegovine, regiona i ako hoćete i dalje, jer se radi o globalnom problemu. I ja ovdje mogu pročitati i druge inicijative, ali obzirom da hoću da kažem i nekoliko rečenica o ovoj drugoj akciji, ja ću završiti s ovim, jedino se mogu pridružiti onome što je gospodin Mešić rekao, da je ključnu ulogu u Zvorniku odigrao mogu reći, moj dobar prijatelj, načelnik Zvornika, gospodin Stevanović I ja mu i sa ove govornice želim uputiti čestitke. 30 Kada je u pitanju ova druga,
Vrijeme.
evo ja ću pokušati još minut, obzirom da nemam vremena, druga akcija koju je sproveo MUP Republike Srpske ...
Ali vrijeme gospodine Ahmetović, molim vas, deset minuta je diskusija ograničena.
Mogu li samo jednu rečenicu?
Možete naravno, kažite, završite misao, slobodno kažite.
„Ruben“ ili naziv akcije „Ruben“ je problematičan i sa aspekta ljudskih prava jer u prevodu ove riječi se kaže da je to pleme. I zaista poslije izgovorenih riječi ministra unutrašnjih poslova nakon akcije u Zvorniku, očekivao sam da on tako i postupi i da Bošnjake u Republici Srpskoj tretira na ovaj način, koji u principu nisu ničiji, niti ko brine o njima, zato što su drugačiji u Republici Srpskoj, a ovi u Federaciji su ih potpuno zaboravili. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Ja još jedan put vas molim da me ne dovodite u nezgodne situacije, probajte ono što imate da kažete smjestiti u deset minuta. Rasprava, dakle, nije ograničena, ona je ograničena jedino Poslovnikom, tako da mene ne dovodite u situaciju da vas u važnim mislima prekidam, radi se o važnoj temi. Molim vas, dakle, povedite računa, smjestite sve što imate da kažete u Poslovnikom predviđeno vrijeme od deset minuta za diskusiju i dva minuta za repliku. Gospođa Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Mi pred sobom imamo jednu Informaciju koja sadrži činjenice šta se desilo. Ono što ja mislim da ovoj Informaciji nedostaje, i što ćemo danas predložiti zaključak ovdje, jeste da se malo pozabavimo uzrocima. Mislim da nam nedostaje informacija Obavještajno-bezbjednosne agencije da nam da informaciju uopšte o stanju bezbjednosti u Bosni i Hercegovini, opasnostima od terorizma, širenju radikalnih pokreta i ... državljana Bosne i Hercegovine na strana ratišta. Jer mi ako želimo efikasnu borbu protiv terorizma prije svega moramo znati protiv čega se borimo. Da li mi u Bosni i Hercegovini imamo opasnost od pet izolovanih ljudi ili to možda ima neke masovne karakteristike. Ja se sjećam izjave direktora Obavještajne prije jedno, čini mi se, 4, 5 godina ima kada je govorio o neke 3.000 pripadnika vehabijskog pokreta. Ali hajde da mi ovdje 31 ne nagađamo i da se upustimo u tu zaista efikasnu borbu i ja vas molim da podržite da ovaj Parlament dobije i tu informaciju. Ja se nadam da danas smo svi ovdje u ovom Parlamentu na istoj strani i da svi treba isto da mislimo, da pokažemo zrelost i odgovornost, jer bez toga nema ni efikasne borbe protiv terorizma. Žao mi je što je gospodin Ahmetović izašao, on je govorio o uvredljivosti akcije „Ruben“ i samog naziva, da se Bošnjaci tretiraju kao pleme. Ako je neko kritičar ministra Lukača to smo, kritičari smo mi. Ali ja vam garantujem da onaj ko je davao kodni naziv toj akciji sigurno nije mislio na Bošnjake. Jer, ti ljudi koji to rade se ne mogu identifikovati s Bošnjacima i sa islamom. Riječ je o jednom pokretu, da li ga neki zovu Selafije, Vehabije ili kako se već zovu. Nemojte da pravimo tu zabunu teza. Ono što vidimo i kada govorimo o akciji „Ruben“, ja ću vam pročitati dio informacije Obavještajne službe koji smo dobili, koja kaže da su lica koja su privedena u ovoj akciji spadaju u kategoriju slijedbenika, simpatizera ili osoba naklonjenih selefizmu i da za samo osam takvih ne postoji taj podatak. Ali podsjetiću vas, da ni čovjek koji je izvršio teroristički akt u Zvorniku, nije bio na spisku selafija, na obavještajnom spisku. Negdje je u međuvremenu zavrbovan, nešto se desilo u međuvremenu. Mislim da ova država mora imati jedan strateški pristup borbi protiv terorizma, da moramo spriječiti da državljani Bosne i Hercegovine idu na strana ratišta, da moramo pružiti pomoć i prepoznati one koji su vrbovani i izvući ih otuda, da moramo spriječiti populizaciju ovih pokreta. Jer nažalost, i jedan moj zaključak se i na to odnosi, juče smo imali suđenje Bilalu Bosniću, pogledajte sve ijedan portal i medije, objavljeni govori, Bilala Bosnića, gdje poziva na džihad, na svetost ginjena u džihadu, poziva mladiće u Siriju, itd. Naravno, svi ćemo mi to osuditi i niko od nas i onog zdravog dijela društvam to neće prihvatiti. Ali moramo prihvatiti i činjenicu da će jedan dio ljudi koji je zavrbovan, koji je otišao u ekstremizam, to shvatiti kao populizaciju. Pa imate nevjerovatan broj pregleda njegovih snimaka i govora na You tube. Kao što ... Zijad Turković isto postao heroj određenom broju delikvenata, kriminalaca ili kako hoćete. I mi zato tražimo da Savjet ministara odmah formira radnu grupu sastavljenu od predstavnika Ministarstva pravde, Udarne grupe za borbu protiv terorizma i predstavnika Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, koja će sačiniti izmjene i dopune Zakona o krivičnom postupku i drugih potrebnih zakona i akata, kako bi bilo obavezno isključenje javnosti za suđenje za krivična djela terorizma, kada iskazi mogu djelovati kao motivacija ili propaganda za pripadnike radiklanih pokreta. Imamo još jedan problem. Mnogi dokazi, makar kada se tiču tih, terorizma Obavještajna služba dođe slučajno do njih, možda prateći neka treća lica, takvi dokazi ne mogu biti korišteni sa sudu bez, ukoliko nije postojao nalog sudije za prethodni postupak. I stoga je naš prijedlog, i molimo da to prihvatite, a jednom smo već imali takvu inicijativu u vom Parlamentu, da se dokazi do kojih se dođe posebnim istražnim radnjama, bez naredbi sudije za prethodni postupak, kada se ti dokazi odnose na krivično djelo terorizma, mogu koristiti. I očekujemo da nam, ukoliko dobijemo podršku, Savjet ministara ove izmjene dostavi do kraja jula mjeseca. Takođe postoji, neko je ovdje pomenuo i medije. Ja moram reći da postoji i odgovornost medija za čitavu ovu situaciju do koje smo došli. I ako ćemo govoriti o kršenju ljudskih prava, gospodin Mehmedović je govorio da je terorista iz Zvornika, njegov otac je ubijen, ubica na slobodi. Da, i žrtvin otac je ubijen i ubica je na slobodi. Pri tom se žrtva, ubijeni policajac Đurić, nalazio na famoznom spisku 811 lica koji su agencije nedavno objavile. Imena ljudi sa matičnim brojevima, njihovim adresama, imenima roditelja, koja su, znate na čemu zasnovana, na platnom spisku. Mnogi od tih ljudi nikada nisu vidjeli Srebrenicu očima, ali su bili pripadnici Centra javne bezbjednosti. Na tom spisku se nalazi čovjek koga ja lično poznajem, čija je kćerka 10. 32 jula '95. preminula u Beogradu u bolnici i koji je on, jer nije imao čim drugim, mrtvu svojim kolima prevozio i sahranio u Šekovićima 12. jula. I njegovo ime je na spisku, kažu nalazi se u policijskim strukturama kao počinitelj je genocida u Srebrenici, pod znacima navoda. Ljudi moji, prije nego što razapnemo nekog, moramo valjda imati osnovno – dokaz. Ti ljudi nisu optuženi ni za šta. Ali smo takvim porukama i takvim prozivkama tih ljudi kroz medije doprineli tome da čovjek koji je zastranio, koji je otišao u ekstremizam, Nerdin, kako se već preziva Ibrić, za sve svoje probleme vidi krivca u Policijskoj stanici Zvornik, uzme pušku, dođe i puca i napravi to što je napravio. I ja zato još jedan zaključak koji predlažem u ime našeg Kluba, da pozivamo Regulatornu agenciju za komunikacije da odmah propiše jasna pravila za elektronske medije, koja će ih obavezati da u izvještavanju o terorizmu, terorističkim aktima i sudskim procesima za ovo krivično djelo moraju poslati jasnu poruku njihove osude. Takođe želimo da pozovemo i sve medije, a posebno elektronske portale, bez namjere naravno da ograničavamo bilo čiju slobodu, da vode računa da njihovo izvještavanje o sudskim procesima za terorizam ne djeluju podsticajno na već vrbovana lica, te da na svojim portalima onemoguće komentare koji šire govor mržnje i podržavaju terorističke akte. Ja moram pohvaliti zaista, mi svi znamo, svi odemo na neke portale, koliko tamo teških, morbidnih, stravičnih imamo komentara, anonimnih, anonimni ljudi, i moram pohvaliti što, kada se desilo to u Zvorniku što se desilo, što su svi portali zatvorili mogućnost komentarisanja, kako ne bi došlo do daljeg širenja mržnje. I drago mi je da su tako reagovali i ja samo molim da se i ubuduće na taj način reaguje. Dakle, ja ću s ovim i zaključiti moje izlaganje. Još jednom želim da ponovim, pošto vidim da neke kolege se osjećaju, da ne kažem prozvano ili kažu da se nešto jednom narodu ovdje pokušava prišiti, terorizam nema nacionalnu, religijsku odrednicu. Terorizam je globalni problem, Bosna i Hercegovina se ne može sama s tim izboriti. Moramo se boriti zajedno i sa regionom i sa cijelim svijetom. Takvi smo kakvi smo, možda smo malo više izloženi tom, nego neke druge zemlje u regionu, ali ako svi pokažemo spremnost, a ja vjerujem da postoji spremnost u institucijama, da mi možemo pobijediti terorizam, da ne bi on pobijedio nas, kako to kaže gospodin Mektić. Hvala vam.
Hvala Vama. Replika, gospodin Mirsad Mešić. Izvolite.
Dame i gospodo. Uveliko se slažući sa istupom gospođe Pandurević, imam ogromne probleme da razumijem akciju „Ruben“ i to prije svega sa aspekta kompetencija Tužilaštva, odnosno policijskih snaga u Bosni i Hercegovini, pa i u Republici Srpskoj. Radi se naime o brojevima. U Informaciji Specijalnog tužilaštva se kaže – 32 privedena, 16 zadržano, za 16 zatražen pritvor, pritvor odobren za 2 osobe. Je li to normalno ili nije? Ja zaista sumnjam da je normalno. I imamo, dakle, velikih problema sa osposobljenosti onih koji se trebaju boriti sa terorizmom.
Hvala lijepo. Diskusija, gospodin Momčilo Novaković. Izvolite. 33
Uvažene kolege. Prvo da napočetku kažem da ću se zaista paziti nekih političkih, odnosno bilo kojih političkih kvalifikacija događaja o kojima danas govorimo, jer mislim da ova tačka dnevnog reda na ovaj način nije ni trebala da se nađe danas ovdje pred nama. Naravno, mi smo dio od ovoga tražili, dio od ovoga je tražio Savjet ministra, dobili smo je danas i o njoj moramo razgovarati. Ovdje je odmah, počeću od samog naziva ove Informacije, koji ne mislim da odgovara stanju onoga što piše dalje u materijalima, odnosno u ovome što se dešava, što je opisano u informacijama različitih institucija koje smo dobili. Dakle, ovdje se, a to je i Tužilaštvo i SIPA jasno napomenuli, radi dakle o terorističkom napadu na policijsku stanicu u Zvorniku i tu valjda nema dileme. Zašto je izbjegnuto da se to tako kaže, ne znam, znam samo da kada se sličan događaj desio u Bugojnu da niko nije imao problem sa tim da javno i jasno kaže da se radi o terorističkom aktu. Da to, tada nam nije bio problem. Nije nam bio problem ni u Sarajevu ovdje da kažemo da se radi o terorističkom aktu, jer je to bio napad na Ambasadu SAD-a. I ne vidim zašto nam je problem da onda to kažemo i u Republici Srpskoj, a pogotovo ako je tako okvalifikovano od strane onih koji treba da okvalifikuju karakter tog djela. Drugo što mi u nazivu ne odgovara ono što dalje piše, jeste pojam, drugi dio koji kaže – te nedavnim privođenjem ljudi na prostoru Republike Srpske. Onda se tu uključi i ministrica koja kaže – hapšenje povratnika. Ne vjerujem da je neko tamo uhapšen kao povratnik zato što je povratnik, niti da je priveden zato što je povratnik, odnosno ne da ne vjerujem nego sam siguran da nije. Ako je ovo Informacija Ministarstva bezbjednosti onda rječnik koji se koristi u njoj mora biti onaj koji je uobičajen u tim strukturama. Ja mislim da treba da stoji privođenjem lica koja se dovode u vezu sa izvršenjem terorističkog napada. Jer to jeste to. Ako ovako napišemo, onda dajemo za pravo da ministrica kaže da se radi o privođenju povratnika, a ne radi se. Dalje, u samom ovom Izvještaju moram reći da nekoliko aspekata, posebno kod ovih izvještaja koje smo mi dobili, a koji predstavljaju prilog ovom što se dešava ovdje. Naime naša ministarstva vrlo često dostavljaju izvještaje kao pojedinačne izvještaje ministara, a ne kao izvještaj ministarstva. Ja bih molio ministricu za ljudska prava i izbjeglice da nam kaže da li je ovo Izvještaj Ministarstva, odnosno da li je Kolegij Ministarstva, prije nego što je ovaj Izvještaj dostavljen ovdje, imao pred sobom ovaj Izvještaj? Radi se o vrlo osjetljivom pitanju i bilo bi korektno da, ne samo ovaj, nego i svi drugi izvještaji ministarstava, prije nego što dođu u Parlament budu predmet razmatranja Kolegija ministarstva. Tada bi mi ovdje imali manje problema, a i oni bi u Savjetu ministara imali manje problema kada bi postupali tako. Ovako nažalost ti problemi koje oni imaju unutar, ili nemaju unutar ministarstava se prebaciju na Parlament i mi o njima ovdje onda vodimo rasprave i naravno dolazimo do zaključaka koji nam, u najmanju ruku, ne trebaju u ovom momentu. Jer zaista se može osporiti niz ocjena ovog Ministarstva. Ovdje, draga moja gospodo, da ste došli u Zvornik to veče kada se desilo i pitali te građane tamo, oni bi bili strašno uznemireni, bez obzira na vjersku i nacionalnu pripadnost. Svi bi bili uznemireni, iako niko nije uhapšen. Ali bi bili uznemireni zbog mogućih posljedica i zbog mogućih događaja koji to veće hvala Bogu nisu se desili. Valjda je prirodno da ljudi budu uznemireni kada se dešava bilo kakva policijska akcija, pa i hapšenje onih koji su opljačkali banku u nekom kvartu. Naravno da se ljudi uznemire. Ali nemojmo to dovoditi u vezu sa, na način da to može izazvati kasnije političke probleme ili neke sasvim druge konotacije. Ja ne znam da li je Ministarstvo unutrašnjih poslova Republike Srpske prekoračilo nadležnosti. Ne zna to ni Ministarstvo, jer je samo jednu stranu saslušalo a nije sve. Nije imalo mogućnost da druge sasluša jer ovi drugi nisu dali informacije ili su dali djelimične informacije. Tako da neću o tome 34 govoriti je li ili nije prekoračilo nadležnost. Ali ja vas molim, mi smo imali slučajeve gdje nam hapse knjigovođe, ljudi sa dugim cijevima uhapse knjigovođu i uvode ga u auto. I to u ona auta sa rešetkama, knjigovođu. Nisam čuo Ministarstvo za ljudska prava da je izašlo sa stavom da su kršena ljudska prava tih ljudi. Jer pazite, tamo stoji da su pronađeni određeni predmeti kod tih ljudi i vidimo u Izvještaju Specijalnog tužilaštva šta je to sve pronađeno. Nemojte vašim stavom da identifikujete te ljude kod kojih je pronađeno oružje, automatske puške, zolje i ne znam ni ja, identifikujete sa ostalim ljudima koji tamo to nisu. A vi to upravo tim stavom radite, tim stavom vi upravo njih izjednačavate, nažalost izjednačavate ih sa ovima za koje ne možemo reći da su u bilo kom smislu doprinjeli onome što se tamo dešavalo. I ja se nadam da ćemo mi ubuduće kod ovakvih informacija voditi računa o ovome, izbjeći sve vrste političkih konotacija, posebno u izvještajima ministrstava, izbjeći političke kvalifikacije a ograničiti se isključivo na činjenice koje dolaze sa više strana a ne samo sa jedne strane. I na kraju da završim prije ovih deset minuta, ne vjerujem da će ova rasprava doprinijeti rješavanju problema terorizma u ovoj zemlji. Neće zato što način na koji je ova tema ušla ovdje, to ne omogućuje. Zbog toga podržavam sve one koji su razmišljali na način da treba posebnu raspravu voditi, ali u sasvim drugačijoj atmosferi o ovom pitanju, pa ćemo vidjeti možemo li to tada riješiti. Na ovaj način, opterećeni sa ovim problemima, dakle i sa pravima povratnika i sa ovim, mislim da mi ne možemo ozbiljne zaključke donijeti danas i da ćemo vrlo teško i ubuduće, ako na pojedinačnim slučajevima budemo tražili način kako ćemo se boriti protiv terorizma. I slažem se sa gospodinom Ahmetovićem da je zaista to prvo veče bilo puno političkih izjava koje su bile zapaljive. Volio bih da je među one koje je nabrojao dodao i izjavu gospodina Bakira Izetbegovića jer je i ona to veče bila vrlo, vrlo zapaljiva.
Ovako dakle, mi ćemo napraviti pauzu od 13:00 do 14:00 sati. Sada riječ traži ministar sigurnosti, koliko sam ja shvatio. Ministar kada zatraži riječ, on ima prednost i dobija riječ odmah, a poslije toga će imati repliku gospodin Sadik Ahmetović. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja naprosto želim samo da, evo možda usmjerim i u nekom, na neki način popravim možda ovu diskusiju. Isprovociran sam možda ovim što je govorio gospodin, poslanik Momčilo Novaković, kada je govorio o pravom nazivu i kvalifikaciji ovog događaja, tako da kažem. Ne piše nigdje u aktu SIPA-e da se radi o terorističkom napadu. Evo akta. Piše predmet napad na Policijsku stanicu Zvornik, informacija-dostavlja se. I u daljem teksu ne piše. U tom momentu kada smo mi sačinjavali ovu Informaciju nije postojala još kvalifikacija Tužilaštva BiH. I zato sam ja u daljem tekstu Informacije, ja nisam mogao, nisam ovlašten da dajem kvalifikaciju, ali ako uzmete, gospodine Novakoviću, pa u stavu, evo ... kažem 2. ovog akta o kojem ja pišem ovu Informaciju, kaže – Informacija u vezi sa terorističkim napadom na Policijsku stanicu Zvornik, sačinjena od strane Državne agencije za istrage i zaštitu, a nije o terorističkom, nego je bilo o napadu, ja dodao. I nazvao pravim imenom, po svom mišljenju. U stavu mog akta 2., 3., 4., 5., operativni rad na rasvjetljavanju terorističkog napada na policijsku stanicu u Zvorniku u toku je te će u narednom periodu, itd., itd. 35 Ali evo, pogledajte stenogram, pa ćete reći da iako je to bilo kvalifikovano Odlukom Tužilaštva i u aktu SIPA-e, da nije bilo kvalifikovano ni u aktu Tužilaštva, a eto akt SIPA-e imate kod sebe to. To je mislim, jednostavno dovodimo se u zabludu, mediji prate i dovodimo se, ... informacije koje nisu tačne. Želim da kažem da ste, čisto radi javnosti i radi svega ovdje, pogriješili kada ste rekli ovu kvalifikaciju da je Ministarstvo bezbjednosti napravilo informaciju, pažljivo sam vas slušao, pa rekli, MUP Republike Srpske privodi osobe na području Republike Srpske, da to nije terminološki normativno pravno dobro rečeno, da smo trebali reći privodi ih zbog toga što su počinili teroristički akt. Nema „Ruben“, rekli ste, evo ima stenogram, evo ja vas molim uzmite stenogram, mi smo komentarisali evo ovdje dole, nema „Ruben“ veze sa terorističkim napadom. I treću stvar, dok sam ja ministar i snosim odgovornost ne može meni nikakav Kolegij diktirati šta ću ja napisati, niti ima negdje predviđeno da mi diktira kolegij. Ja ako snosim odgvornost i političku i moralnu i krivičnu ja onda hoću da na ono što se ja potpišem bude moj stav, a ne nekog Kolegija tamo u kome ima dvadeset ljudi. Pa šta ja trebam napraviti, kako da usaglasim, morao bih donijeti Poslovnik o radu Kolegija, morao bih donijeti način glasanja u Kolegiju, itd., itd. Ne znam gdje je propisano to da bih ja na takav način kao ministar radio. A evo još vam kažem, mislim čisto onako razgovaramo, mi smo čak naprotiv i iz Prnjavora, stenogram, vidjećete da ste rekli privođeni, treba reći da se privode zbog terorističkog napada. A nije, to je sasvim druga akcija bila. Hvala vam. Ja se izvinjavam predsjedavajući, da li me možete u 13:00 sati osloboditi, trebam da idem na službeni put, a ja bih pozvao zamjenika da bude na daljem toku sjednice?
Svakako, Vama hvala ministre na prisustvu sjednici. Vi vaše obaveze znate, mislim da uz ovakvo obraćanje Parlamentu, da će zamjenik biti osoba koja će moći udovoljiti obavezama koje će Paralment tražiti, a Vi radite svoj posao. Dalje, replika gospodin Sadik Ahmetović. Izvolite.
Žao mi je evo što moram reći nekoliko rečenica kolegi Novakoviću. Zaista, kada bi pravili listu onih koji su reagirali bila bi ona podugačka nakon ovog krivičnog djela u Zvorniku i rečenica koje su izgovorene, a da niko nije mislio o sigurnosti povratnika, pa i onih, pa i Srba u Zvorniku. I dakle, sada bih morao istraživati po internetu ... koga bi sve, ovaj, mogao nabrojati. Ali kada je u pitanju prekoračenje ovlaštenja, u to su sigurni svi oni koji elementarno poznaju Bosnu i Hercegovinu i njenu tradiciju i ono što u njoj živi, da u njoj žive muslimani, katolici i pravoslavci. Vi ne možete pitati čovjeka zašto mu je majka pokrivena. Zato što ima pravo da bude pokrivena. I još jedno prekoračenje ovlaštenja koje je evidentno a koje niko neće da kaže. Policija Republike Srpske je postupila po obavještajnim informacija Republike Srbije prikupljenim kada je otpočeo povratak na prostor Republike Srpske. Tada su svi oni koji su predvodili povratak tretirani ovako kako su tužitelji napisali u svojoj naredbi. I oni su svi i pohapšeni. Ljudi koji nemaju nikakve veze sa ovim krivičnim djelima. Naravno, ukoliko ima onih koji se dovode u svezu ovih krivičnih djela, ja se ograđujem od toga i pozivam sve agencije, pravosuđe i sud da postupa u skladu sa zakonom i sa ... Hvala lijepo. 36
Hvala. Sada riječ traži prije gospodina Novakovića ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Da, da, gospodin Momčilo Novaković, replika, a nakon toga će govoriti gospodin Mladen Bosić, poslije čega ćemo ići na pauzu. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Replika ima prednost, naravno dao bih ja i prednost zamjeniku predsjedavajućeg, ali evo pošto je on dao meni, onda ću ja. Moram reći da zaista nerado sada ulazim u polemiku sa ministrom oko ovoga. Dakle, ja sam potpuno jasno rekao, znači kada se radi o nazivu da se umjesto termina – ljudi, ja bih, znači umjesto termina – ljudi, koristio termin – lica koja se dovode u vezu sa izvršenjem terorističkog akta. Zašto? Dakle, potpuno jasno sam rekao da bi razdvojio povratnike od onih koji se dovode u vezu sa terorističkim aktom. Da ih ne bi izjednačio. I to sam tako u obrazloženju rekao. Da li će ministar uvažavati, dakle to imam ovdje napisano i pročitao sam. Zato, pa u stenogramu ćete naći, jer sam ja to odavde pročitao gdje sam napisao. Druga stvar, gospodine ministre, ovdje imam materijal koji je dostavljen, a to je materijal Državne agencije za istrage i zaštitu, koji na svojoj 2. stranici kaže – pretresi su izvršeni radi pronalaženja dokaza i predmeta koji se dovode u vezu sa izvršenjem krivičnog djela terorizam iz člana 201. KZBiH i tom prilikom, itd., itd. Dakle, molim vas, i govori sada šta je prikupljeno, pronađeno i ne znam ni ja, nakon onoga što se desilo u Zvorniku. Ja nisam izmislio taj termin, ja ne znam šta je terorizam. Šta je terorizam ne znam, vjerovatno 70% nas ovdje, govorim sa pozicije kako to se definiše, i nije terorizam ono što mi mislimo, terorizam je vjerovatno ono što misle Amerikanci i EU, sviđalo se to nama ili ne sviđalo. Što se tiče, gospodine Ahmetoviću, Vi zaista niste bili kada sam ja diskutovao, pa ste naravno onda neke stvari malo shvatili na svoj način. Ja sam potpuno jasan bio u tome da ja ne znam da li je došlo do prekoračenja ili nije, jer ja se stvarno u te policijske metode ne razumijem, ali vjerujem policiji Republike Srpske. To sam rekao, kada se radi o prekoračenju ovlaštenja. Zašto? Zato što u Izvještaju piše da nije bilo nikakvih prigovora, znači, tada. Ja to smatram da je odgovorno kada neko napiše to. Da je to napisalo bilo koje ministarstvo ovdje ja bih to smatrao odgovornim. Znači, ljudi su odgovorni valjda kada javno nešto napišu. Izvinjavam se zbog ovih 52 sekunde.
Hvala lijepo. Riječ ima zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Mladen Bosić. Izvolite. 37
Hvala predsjedavajući. Znači, mi ovdje u Bosni i Hercegovini imamo mnogo problema. Jedan od tih problema je opasnost od terorizma. Svako bježanje od problema će nas uvući u dublji problem. Ja moram da kažem da se iz ove rasprave ovdje danas osjeća da nemamo spremnost da prihvatimo činjenicu. Ne zbog toga šta se desilo, nego zbog toga da se ne desi nešto mnogo gore. Ja vidim da se na neki način i kroz naziv ovog dokumenta pokušava izbjeći riječ terorizam, vjerovatno zbog mišljenja da će to biti pripisano Bošnjacima. A to nema veze. Šta mislite da je taj čovjek koji je počinio taj akt umjesto puške oko sebe imao omotano, ne znam, 20 kilograma eksploziva. Da li bi onda rekli da je to terorizam? On je slučajno ponio pušku zato što je imao to. Prema tome, nemojte da tražimo eufemizme, da na neki način pokušavamo da prikrijemo ono što je bilo. Meni je žao što smo spojili dvije rasprave pod jednu raspravu. Znači rasprava oko tretmana ljudi pri privođenjima i pri istragama je sasvim druga stvar od ovoga o čemu smo trebali raspravljati. I ova rasprava je pokrenuta na moju inicijativu dan poslije tog akta, da se odloži sjednica i da se na sljedeću stavi tačka dnevnog reda oko terorističkog akta u Zvorniku. Naknadno je zatražno da se ona proširi i ovim drugim dijelom. I ovo što smo dobili kao odgovor nema veze sa onim što je iz Parlamenta traže. Ovdje iz Parlamenta je otišao sasvim drugi naziv i sasvim druga kvalifikacija tog djela. I iz tog odgovora se vidi da neko pokušava da umanji težinu tog djela. Jedan čovjek je poginuo, sva sreća pa je jedan poginuo, drugi put može poginuti mnogo više. Mi pričamo o ovome šta se može desiti sljedeći put. Ne pričamo o terorizmu koji je vezan za Bošnjake. Pa, prije par dana pozivaju na internetu na teroristički akt ubijanja političkih ličnosti u Republici Srpskoj. Piše organizacija Crna ruka poziva na ubijanje, koliko ne znam daje za koju glavu. I među tim ljudima sam i ja. I onda mediji u Bosni i Hercegovini i Republici Srpskoj prenose to kao glavnu vijest. I šta vi mislite koliko ima poremećenih ljudi u Bosni i Hercegovini kojima treba neki okidač da iskale svoj bijes i da naprave nešto zbog čega misle da će postati zapisani u istoriji. Znači, to je naš zajednički problem. To nije problem ovog slučaja, nije problem Zvornika, nije problem Republike Srpske, nije problem Bosne i Hercegovine, to je naš zajednički problem. I zato pozivam sve da se koncentrišemo na način na koji ćemo onemogućiti u budućnosti da se tako nešto desi. Pa vidite šta se desilo u Banja Luci. Evo, imamo danas poziv da raspravljamo oko provokacije Sejfudina Tokića, razmotavanjem zastave u Banja Luci. Pa to je beznačajan događaj. A vidite kakvu težinu ima u političkom životu Bosne i Hercegovine. Kao što reče, ne znam ko je rekao, znači jedna zastava je ovdje bila povod za ubistvo u Sarajevu. Takođe u Bosni i Hercegovini jedna provokacija, jedna zastava, može ponovo da napravi nesreću i da napravi čuda. I zato od nas ovdje zavisi kakva će biti politička klima i kako će izgledati to u budućnosti. Ako mi budemo ovdje podgrijavali atmosferu i optuživali jedni druge i zamagljivali činjenice i bježali od stvarnosti, možete očekivati još više takvih terorističkih akata a vjerujem i sa mnogo težim posljedicama. Znači, ja mislim da su, i to sam rekao odmah poslije toga što se desilo u Zvorniku, da su Bošnjaci, odnosno bošnjački političari odgovorni na neki način da smanjuju i da se brinu na koji način suzbiti islamski terorizam. Da su srpski političari dužni da se brinu o ekstremima u redovima Srba. Isto tako i hrvatski političari. Kako mislite da je neko od Srba mogao doći do prave informacije da će se desiti neki takav teroristički akt, a da nije recimo Bošnjak koji bi mogao dojaviti da ima nešto sumnjivo, ne znam, u nekom selu kod Zvornika. Prema tome, ovdje moramo biti zajedno. Ako se budemo dijelili oko toga, ako budemo različito gledali na ovo što se desilo, provociraćemo da se to desi opet u budućnosti. Hvala. 38
Hvala lijepo. Evo još replika, gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
Replika gospodinu Bosiću kada je govorio da mi ovdje danas bježimo od činjenica. I jeste problem što mi selektivno pristupamo činjenicama. Tako da izgleda svako poznaje neke svoje činjenice, a šuti pred nekim planetarnim činjenicama. Kako govoriti o prihvatanju ili ne prihvatanju činjenica ako ovdje i dalje imamo politiku koja negira presudu Međunarodnog suda pravde o genocidu u Srebrenici. Planetarna presuda najvišeg pravnog organa UN-a. Ili presude Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugosalviju, koje takođe govore o genocidu u Srebrenici. I onda vraćamo se na činjenice neke druge. Dakle, trebalo bi da vodimo računa zaista o činjenicama a ne da im selektivno pristupamo. A druga stvar, pošto ponovo, čini mi se drugi put danas, spominjemo i ovu temu o zastavi, pitanje zastave Bosne i Hercegovine je pitanje ovog Ustava. Taj Dejtonski mirovni sporazum, ali to je greška brojnih političara ovdje u Sarajevu, ja ću reći i u Bosni i Hercegovini, koji imaju probosanskohercegovačku orijentaciju, što su dozvolili da to postane pitanje zastave. Ne, to je pitanje Ustava BiH i onoga što je zapisano. Dejton nije supermarket, da uzimate šta hoćete iz njega. U njemu piše da ova Bosna i Hercegovina nastavlja svoje pravno postojanje. Dakle, pravno postojanje Republike BiH. To što svi nasjedaju na propagandu, ratna zastava, itd., to je potpuno druga priča. Zato su neki drugi odgovorni. Ali morate znati da je to međunarodno priznata država, članica UN i da ova Bosna i Hercegovina, tako piše u članu 1. Ustava BiH. Ako ne piše tako u članu Ustava BiH, evo ja odmah povlačim svoju diskusiju.
Hvala lijepo. Pauza do 14:00 sati. Molim vas nastavljamo sa radom. Za riječ se javio gospodin Nikola Lovrinović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju. Dakle, kolegice i kolege, evo nadam se da će se i drugi pridružiti, kako rekosmo, ovoj vrlo važnoj temi današnjeg dnevnog reda, odnosno zasjedanja, pa sam i ja htio, kako je rekao moj kolega zastupnik, dakle dati jedan svoj pridonos ovome. Naime, kada sam bio nositelj liste u izbornoj jedinici u kojoj jesam i kada sam eto izabran ovdje, jedna od tema koja je i meni, i vjerujem ljudima iz Središnje Bosne, dugo na plećima i ramenima je, dakle, neka događanja koja su se tamo zbivala u Središnjoj Bosni negdje '97., '98., '99., itd., a tiču se ove teme, kad i kad je trenutak i kakav je način, dakle, da se dobiju odgovori na ta pitanja, odnosno na te događaje koji su se dogodili i stalno sam razmišljao kad je to trenutak uopće reći. Nažalost dogodi se Zvornik i evo on mi otvori tu priču, a govorimo o priči o terorizmu, o događanjima koja su ovdje prisutna već duže vrijeme, a evo vidimo da je to, kako smo rekli danas svi, globalni problem. Naime, zašto tako kažem? Zato što, evo na neki način sam na jednom mjestu bio u prigodi da kažem da 39 sam i katolik, pa u nas kažu da je, da si najvjerodostojniji kad svjedočiš ono što pričaš. Znači, e sad kako o tome ne svjedočiti a da to ne ode u jednostranost, da to ne bude samo branjenje nečega svoga, da to bude zastupanje nekakvog globalnog problema, nekakvog problema cijela Bosne i Hercegovine kao što smo i danas vidjeli, dakle vidjelo se točno kako mi to vidimo, jedni, kolege iz jednog naroda, kolege iz drugog naroda. No, nema veze, dakle mi jednostavno istinu moramo reći i moramo reći ono što se dogodilo, jer samo tako vodimo ka rješenju, meni se čini. Imam također prigodu da u zadnje vrijeme kako ste me vi evo izabrali u ovaj Dom uvaženi, da budem član određenih povjerenstava, recimo za evropske integracije ili izaslanstva pri NATO-u gdje su također ove teme, da tako kažem, poprilično dominantne sad u zasijedanjima bilo koje vrste i traže se određeni odgovori. Takođe sam imao prigodu da kažem da, na jednom mjestu sad nedavno, da mi se čini da kad tražimo rješenje čak i na tim razinama, meni se čini ne moram biti u pravu, kad tražimo rješenja tih pitanja i načina kako da to zaustavimo, kako da se protiv toga borimo, čini mi se da površno tome pristupimo, pa i danas mi se ..., nek mi niko ne zamjeri, a posebice tema, odnosno točka dnevnoga reda, kao da se dogodila pljačka banke, pa mi onda sad neki pričamo o nekom drugim stvarima, zamagljujemo uopće zašto smo se sastali. Doduše, rekao je to čini mi se Momčilo Novaković i ne znam ko je drugi rekao, da nam sama točka kako se zove ograničava nas jer odnosi na, ne znam, konkretni događaj i odnosi se na takođe neke događaje koji su uslijedili poslije toga. A mislim svima da nam je tema bila, dakle, jedna opća koja govori o terorizmu, o toj pojavi, o nesigurnoj situaciji u Bosni i Hercegovini i svemu onom što se događa. Pa mi se ponekad činilo, pa sam i tamo gdje sam imao prigodu to da kažem, nekako se u prvi plan na tim raspravama stavlja dominantno nekakav socijalni, socijalno stanje u nekim regionima, pa ko biva iz tog socijalnog stanja mlade kategorije ljudi traže izlaz tražeći negdje uporište, pa idu i u takve neke vrste priča. Iako danas ovdje, moram priznati, takve priče nije bilo i baš mi je drago da nije se, dakle, kao jedan dominantan problem za pojavu te vrste izbacila na površinu neka socijalna slika, iako naravno i tog ima. Dakle, ako je socijalna slika, ja sam njima rekao da onda jedan dio ljudi kad nema posla i kad nije riješen životno on se pokupi ode u EU tražiti posao, a drugi koji nema posla pokupi se ode ratovati u Siriju čak i da izgubi život. Dakle, očito da tu nije odgovor, nije samo tu odgovor odgovora mora biti negdje drugdje, na, u toj vjerodostojnosti o kojom ja govorim, u tome je ... onoga što pričamo i dakle borbi protiv onoga protiv čega se hoćemo boriti. Naime, zašto ovo, zašto sam ovakav jedan uvod napravio? Zato što mi se dio priče koju su danas kolege pričale, a zaboravile su, ja ću evo, hoću prihvatiti da su zaboravili, da se nisu sjetili, toliko je događaja bilo u ovoj Središnjoj Bosni odakle ja dolazim da kad bi ih sad počeo pobrajati vjerujte da bi mi trebalo pola sata. Dakle, počeću od lakših, pod znacima navoda, dizanja u toranj crkve, crkvenog zvonika u Općini Travnik, pa onda ću ka težima – ubojstva policajaca, ubojstva povratnika, dakle i tamo je nekih bilo povratnika, ubojstvo na koncu ministra unutarnjih poslova koji je stjecaj svog života djelom bio i u Središnjoj Bosni. Nigdje nemamo odgovora, dakle nigdje nemamo odgovor. Kad je riječ o povratnicima, svjedočim ono što sam ja svjedočio, što sam vidio iza toga mogu stajati, u jednom povratničkom selu, dakle tamo negdje '97., '98. godine kad se desio povratak Hrvata onda se dogodilo da, kamenovanje i paljenje kuća na ulasku da obiđu svoje kuće i zamislite da su svi ti, cijeli autobus tih Hrvata je priveden na saslušanje u policijsku stanicu Travnik, a bili su povratnici. Dakle, zašto to govorim? Govorim zato što se danas govorilo o zastrašivanju povratnika, ovome, onome, dakle vjerojatno i sigurno da tog ima i sigurno da to utječe na stanje u prostoru. Ali ako ćemo o terorizmu, ako ćemo o toj pojavi mi moramo naći odgovore na ova pitanja, mi moramo naći odgovore na ova pitanja. Dolje su u Središnjoj Bosni ubijeni policajci, paljene su kuće, ataktirano je na policijsku stanicu nakon toga, dakle kako nismo našli odgovore na ta pitanja nama se svako malo događa neki, neka nova zagonetka, pod znacima navoda zagonetka. 40 Ovo je vrlo ozbiljna tema i ja hoću, dakle, podržati prije svega zaključak koji je gospodin Emrić predložio, otprilike sam nekako tako razmišljao da ova Informacija danas nama uopće nije dovoljna da rješimo ovu temu. Nekoliko je zaključaka gospođica Pandurević, takođe su mi prihvatljivi, ali o tom ćemo poslije kad se budemo izjašnjavali. Dakle, mi moramo dobiti, po meni, jednu jasnu sliku svih događanja koji mirišu na to, pod znacima navoda mirišu, dakle koji imaju elemente terorizma, ubojstva, organiziranog kriminala, da vidimo gdje su ti, te istrage stale, kakvi su pravni statusi tih slučajeva, dokle smo došli, zašto nemamo odgovora. U suprotnom, dakle, pričom zamislite sad, znači počinjemo s pričom da je se dogodila, uz dužno poštovanje, dakle nemojte me pogrešno shvatiti kolege, pogotovo jedan dio kolega, dakle ne vjerujemo policiji Republike Srpske koja je izvršila uhićenje određenog broja ljudi stjecajem okolnosti vezanih za događaj koji se prije toga dogodio. Znači, u startu mi ne vjerujemo svojim tijelima, uopće. Dakle, ne vjerujemo mi ni Ministarstvu sigurnosti, ni Ministarstvu, evo ovaj, izbjeglih i raseljenih osoba koje je govorilo, dobro gospođa ministrica nije bila tad u vremenu kad sam ja govorio, dakle da bi ona mogla biti na neki način suodgovorna za ono što se tad činilo iz tog Ministarstva. Ali mi ne vjerujemo institucijam i odmah, zavisno iz kojeg kuta govorimo, idemo s pozicije da to tijelo ne radi dobro posao zato što je usmjereno protiv, hajmo reći, nekakve moje skupine kojoj pripadam. I nećemo tu nikad doći do rješenja. Ja sam živi svjedok šta se događalo, ja sam gledao policajca koji je od bombe razvaljen, gdje mu komadi tijela vise, stjecajem okolnosti. Dakle to svjedočim. Nismo našli odgovor, bio je policajac, bio je sa njim kolega Bošnjak noćio u toj kući, on je ranjen u nogu, ne znam da li je ostao bez noge, to sad se ograđujem. Ali, dakle ja sam to vidio svojim očima. Ja sam vidio starca Babića kojeg je kroz jastuk propucan, a stavljena je protutenkovska mina u kuću u kojoj je bila obitelj 20 ljudi, samo sreća bili su na drugom kraju kuće, pa kad je to dignuto u zrak nije nikom ništa bilo na sreću, a moglo je biti 15, 20 mrtvih. Nije to slučajno, ljudi, pa nije to pljačka, dakle ... svezati pa izvući bankomat i negdje ga odnijeti na neko mjesto i izvaditi iz njega novac, mi to ponekad tako, dakle zamagljujemo stvar. E sad ćemo pričati ako je neko iz Republike Srpske MUP-a odgovoran šta je radio i kršio svoja ovlaštenja, pa dajte prvo mogu i te osobe, mogu i skupine koje žele ih zaštititi pokrenuti neke postupke pred zakonom da vide je li to se događalo. A na raspravama ove vrste mi ćemo sad početi o tom pričati i zaboravićemo zašto smo zapravo počeli uopće ovu priču. Zašto smo počeli uopće priču? Ja kao zastupnik iz Središnje Bosne sad kad se vraćam, dakle ne ja, nego i bivši zastupnici, i oni prije toga, pa od nas ljudi očekuju godinama, godinama, pa to je '97., '98., šta se dogodilo dole, šta se dole dogodilo, zašto se to događalo. To nije bio jedan slučaj, to nije bio jedan slučaj, mogu vam ih nabrojati trideset slučajeva pojedinačnih a i skupnih. Gospodin Mršo u Bugojnu napadnut, dakle minirana mu kuća kao povratnik, a bio predsjednik Općinskog vijeća. Da sad se ne podsjećam na pamet i da vam ne oduzimam vrijeme, iako ja to ne smatram oduzimanjem vremena i meni je drago da je ova tema, evo da je nisam morao sam otvarati, da se pružila. Mislim da ovo što je ovdje, ovo su podaci tehnički koje smo mi uglavnom 80% znali da su taktički tako izvedeni i faktativno, međutim meni treba stav sigurnosnih službi šta je to, šta se događa, jesmo li mi sigurni, zbog čega je sve ovo ovdje? Pa nije ovo pojedinačan slučaj, dakle točno je neko rekao, pa ovo je nešto što se radi organizirano. Da li je to neko nama inputirao, da nam je to neko uveo kako su neke kolege govorile, kako je do toga došlo ne znam, ali dakle moraju nam dati odgovro ne ovakav da je to toliko sati neko priveden, šta se događa ljudi, pa šta se događa, odkud ti se ljudi pojavljuju, gdje se sastaju, šta rade, otkud im oružje? Pa mi nemamo nikakve podatke, dakle to su samo, ja bar ovo koliko sam vremena ovdje proveo. Gledao sam neke dokumente ranije, nisam našao odgovor. Evo, ja se nadam da ćete razumjeti ono što sam govorio, jedan dio tih problema u Središnjoj Bosni sam naveo, nadam se da ćemo u smjeru zaključaka da dobijemo cjelovitu informaciju. Samo bi dopunio gospodina Emrića, onaj njegov zaključak – da imamo rok da to na 41 prvom zasjedanju ... imamo potpunu informaciju o svemu ovome što sam govorio, podržaću onaj njegov zaključak, možda samo dodati mu rok i naravno ja još predlažem na kraju zaključak. Dakle, da mi prije svega osudimo ovaj čin koji se dogodio u Zvorniku, izrazimo sućut obitelji poginuloga policajca i idemo sa ovim zaključkom, dakle jer nismo održali sjednicu onda, prekinuli smo je, mislim da je to u najmanju ruku red, ako ništa drugo. Evo, hvala ljepo.
Hvala Vama. Riječ ima gospodin Hazim Rančić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege. Želim se pridružiti svim onim koji su govorili da o ovoj temi žele govoriti na način da razvijaju mir, toleranciju, razumijevanje, poštivanje, uvažavanje, suživot. Takođe se želim pridružiti svim onim koji govore o tome da o ovoj temi trebamo govoriti na način da damo suštinski doprinos borbi protiv terorizma u ovom slučaju, ali naravno i drugih teških krivičnih djela koja su prisutna u Bosni i Hercegovini. Takođe želim izraziti zahvalnost svima onim u vrijeme kada se desio teroristički čin napada na policijsku stanicu u Zvorniku, svojim izjavama, gestovima i radnjama doprinosili da se smanjuju tenzije i eventualni budući problemi. I bilo je nekih drugih koji su na drukčiji način radili, njih ne želim pominjati. Dakle, ja izražavam svoju zahvalnost svim onim koji su doprinosili smirivanju tenzija, počev od lokalnih zvaničnika, pa do nivoa države, svakako i predstavnicima međunarodne zajednice, a neko je to već uradio, a ja sam to bio planirao i želim i ja pomenuti gradonačelnika Zvornika koji je dao značajan doprinos u tome. Dakle, ja sam mu zahvalan na tome. Takođe sam potpuno principijelno za borbu protiv terorizma ma koje vrste on bio, jer smatram kao čovjek da, i sigurno sa malo informacija kojih imam, siguran sam da on nema ni boju kože, ni nacije, ni vjeru, ni državljanstvo i kroz kratku istoriju našeg života koliko traju znamo za sve takve slične situacije, bilo da su one učinjene od IRA-e ili od ETA-e ili od nekih Crvenih brigada, svi slučajevi u Bosni i Hercegovini, ili neki slučajevi u susjednim našim zemljama, dakle to je pošast, to je zlo protiv koga se institucije društva trebaju efikasno boriti. U to apsolutno nemam dileme. Ali to treba raditi na sistematičan način, moje je mišljenje. Pod jedan smatram da bi trebalo utvrditi uzroke i razloge, pa strategiju, pa imati efikasne institucije u borbi protiv terorizma, a posljedica je kad se desi teroristički čin, onda imamo rad policije, tužilaštava i sudova koji vode krivične postupke i vode do sankcionisanja učinilaca, saučesnika, pomagača, organizatora, finansijera i svih onih koji učestvuju u tome. Bavljenje terorizmom na posljedičan način mislim da nije dobra stvar, jeste, to treba naravno, to je nesporno, to se mora uraditi, ali ako hoćemo da budemo efikasniji u ovom poslu onda bi morali sistemski iskreno u potpunosti svi pristupiti ovom na način kako mislim da sam maloprije govorio. Naravno prihvatam ja i prijedloge i ideje i drugih ljudi koji bi doveli do toga da imamo sistematičan pristup u borbi protiv ovih teških krivičnih djela. Pod jedan, podržavam ljudska prava i slobode, a onda naravno podržavam i rad svih institucija u borbi protiv terorizma, pa makar i u ovom posljedičnom obliku. Znači, moja podrška svim policijskim agencijama, tužilaštvima i sudovima je neupitna, ali sa jednim preduslovom poštivanja ljudskih prava i sloboda. To je prva stvar. A onda ova druga, jer smatram da sve institucije, a naročito ove koje primjenjuju zakon, određuju pravdu, mjeru, kaznu, da oni sa posebnim filingom moraju pristupiti tome poštivajući ljudska prava, je li, a efikasno se boreći 42 protiv terorizma i protiv svih drugih krivičnih djela. Naime, država i njene institucije ne mogu se protiv terorizma ili bilo kojeg drugog vrsta kriminala boriti na način da manje ili više krše ljudska prava. Država se na način, kako je to propisano u Evropskoj konvenciji i našem Ustavu i našim zakonima, na zakonit način mora boriti protiv kriminalaca bilo koje vrste. Da, oni prekrše zakon, učine krivično djelo, ali to ne znači da onda i država može malo kršiti ljudska prava i slobode ili zakone u borbi protiv ovih teških krivičnih djela. Davanje izjava političara u ovako teškim trenucima počinjenog ili terorizma ili bilo kojeg drugog krivičnog djela i to na način da daju kvalifikacije ma ko to uradio, sad neću ići ni lijevo, ni desno, ni nivo od mjesne zajednice do države ili međunarodnih predstavnika, smatram da je potpuno pogrešno, neutemeljeno, oni nisu ovlašteni za to, i pravnu kvalifikaciju mogu da daju i treba da daju i treba da, i moramo da poštujemo, oni koji su za to ovlašteni. U pogledu istrage i dešavanja to je tužilaštvo, a sud u prvostepenom i drugostepenom postupku. Dakle, sve one kvalifikacije koje tužilaštvo i sud daju ja u potpunosti poštujem. Bilo koja pravna kvalifikacija od političara bilo koje vrste koja preduhitri tužioca ili sud smatram, onaj, da je potpuno pogrešna i u političkom smislu i smatram da je jedna vrsta pritiska na rad pravosuđa. To je posao pravosuđa i tužilaštva i mislim da ih trebamo pustiti da to oni urade. A kad oni kažu to je terorizam, ja to poštujem, to je neko drugo krivično djelo, opet poštujem. A u konačnici će sud presuditi. Evo toliko što se tiče ovog prvog dijela, prve informacije, malo sam ovo, dakle, pročitao kao i svi vi. Druga inforamcija odnosi se na hapšenje 32 osobe nakon dešavanja terorizma u Zvorniku sa znakom pitanja da li je upotreba te sile, hapšenja, tih policijskih ovlaštenja prekomjerna i da li je došlo do kršenja ljudski prava. Naravno, ja imam stav o tome, ali neću iznijeti prvo stav, nego ću analizom iznijeti određene činjenice i dokaze, pa ću nas sve moliti onda da na bazi toga izvedemo zaključak je li to bilo ili nije. Malom kratkom analizom, a gledaću da požurim obzirom na vrijeme, svih dokumenata, ali evo posebno Specijalnog tužilaštva. Pod jedan, nesporno je ovdje navedeno da je uhapšeno 32 lica zbog sumnje za krivično djelo terorizam. Sumnja, sumnjičili su 33 pa vjerovatno ovo jedno nisu našli. Druga činjenica, od tih 32 osobe nakon razgovora u policiji puste 16. Šta je to dokaz? Da policija nije imala dokaze da su oni učinili ili se organizovali da učine to krivično djelo. Hapšenje je kad imate dokaze, dakle svi mi to znamo po Zakonu o policijskim službenicima i zakonima koji ustanovljavaju te agencije, onda kada imate dovoljno dokaza i kada ga treba privesti tužiocu i određivati pritvor i sudu krivičnu prijavu da je potvrdi ili ne potvrdi, ili ako pozivate to lice pa ono neće da se odazove. Dakle, svako od tih lica ako je policija imala razlog trebala ih je pozvati da oni dođu u policijsku stanicu, pa ako neće da se odazovu tad policija ima pravo ih privesti. Ne oni su se odlučili za drugu varijantu i Tužilaštvo je, idemo ih uhapsiti i čim su obavili sa njima razgovor odma je policija priznala 50% od tih 32 puštaju, nemaju osnova. Oni su to odlučili, ja to ne govorim, to je u ovoj dokumentaciji ... Od tih 16, znači 16 puštaju, privode 16 u Tužilaštvo, Tužilaštvo obavlja razgovor i nakon obavljenog razgovora od tih 16, 8 pušta. Znači, Tužilaštvo priznaje da i sljedećih 8 nema razloga držati kod sebe i tražiti mjeru pritvora, nego ih pušta – idite kući. To su 3/4 od 32 uhapšenih, gdje oni svojim radnjama priznaju da su pogriješili. Zatim za 8 traže pritvor, pa prostepeni sud kaže – ne, za 6 postoji razlog, a za 2 ne. Pa znači još dvoje puštaju kući. Onda se tih 6 žali, pa onda opet drugostepeni sud, a sve je to u ... RS-a, uvažava četiri žalbe i samo dvoje ostaje u pritvoru. Mi ne vidimo obilježja ... krivičnog djela to šta su oni uradili, ne znam šta je, neću, ne sumnjam, ali policija i Tužilaštvo u Republici Srpskoj je uhapsila 32, saslušavali, puštali, pa ponovo puštali,
Vrijeme. 43
produžavali pritvor i na kraju je ostalo samo dvoje u pritvoru. E sad ja pitam sve nas – ako organ uhapsi 32 osobe i pusti 30 a samo 2 po odluci suda ostana u pritvoru, da li se tu radi o prekomjernoj upotrebi sile i da li se tu krše ljudska prava? Obzirom da je vrijeme, ja ću to poštovati, evo ovo ću skratiti, znači 6 - 25% je od zadržanih u pritovru od 32 uhapšenih. Ja podržavam, dakle, diskusije i prijedloge zaključaka poštovanih ministara Mektića i ministrice Borovac i predlažem da kao Dom se izjasnimo: Da pozivamo na poštivanje ljudskih prava i sloboda, te zahtjeva od svih institucija za njihovo provođenje i poštivanje. Da podržavamo sistemsku borbu protiv svih oblika terorizma i drugih teških krivičnih djela, na način da se utvrde uzroci i razlozi terorizma, utvrdi strategija borbe protiv terorizma
Vrijeme, vrijeme gospodine Rančiću.
Samo da završim zaključke, mogu li, molim Vas?
Pa vodite računa kad pravite diskusiju.
a ne da se bavimo samo posljedicama. Treći je zaključak, prijedlog uvaženog ministra Mektića – Da razmotrimo da Visoko sudsko i tužilačko vijeće preispita rad Tužilaštva i Suda u vezi odluka Suda i Tužilaštva po ovoj policijskoj akciji „Ruben“. Da se zaduži Ministarstvo sigurnosti da sačini cjelovitu informaciju o svim terorističim aktima u Bosni i Hercegovini i zajedno sa Sudom i Tužilaštvom izvjesti nas dokle se došlo sa procesuiranjem tih djela. I pozivamo institucije ombudsmena Bosne i Hercegovine da sagledaju eventualno kršenje ljudskih prava i sloboda u provođenju policijsko-tužilačke akcije „Ruben“. A htio bi zamoliti uvaženu ...
Dobro, dobro, vrijeme je gospodine Rančiću, skoro ste dva minuta produžili, nemojte molim Vas. Sjedite, molim Vas, nemojte se izvinjavati nego poštujte vrijeme. Hvala Vam lijepo. Gospodin Borislav Bojić, izvolite. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 44 Izvinjavam se, replika gospodin Lovrinović. Izvolite.
Pa evo, dakle, uvaženi kolega je čisti dokaz, dakle, da mi danas, on je u pravu, mi pričamo o tačci dnevnoga ..., dakle ja nisam u pravu. Ja želim da pričam o temi koja je daleko šira od ovoga, dakle ovo je Izvješće o radu MUP-a Republike Srpske ili na konkretnom događaju, itd. Doduše tako je postavljena tema i jednostavno sam sad u prilici, dakle šta smo htjeli, što je neko od mojih kolega rekao danas, a šta smo dobili. Zašto nemamo izvješća recimo Agencije za kretanje i boravak stranaca? Zašto se događa da je u Središnjoj Bosni 500 studenata nekakvih upisano na privatne fakultete čeka, dakle, potvrde, jesu li mogli uopće ratificirati svoju dokumentaciju po kojoj su upisani? Zašto nemamo te informacije, šta se događa, kako ulaze, preko koga, koje organizacije ih to primaju ovdje u Sarajevu, kud ih šalju, kako ih svituju? Pa to je priča o sigurnosnoj situaciji. Ovo je specijalizirana tema i najbolje bi bilo da mi onda nismo ovu temu ni širili, niti pričali o njoj, nego samo pričali o onome što je uradio MUP Republike Srpske u datom trenutku i eventualno, da ne budem pogrešno shvaćen, o događaju u Zvorniku. Dakle, nema smisla, dajte da vidimo šta ćemo iz ove teme, hoćemo li dobiti ikad konkretne informacije da možemo donijeti prave zaključke i da na vrijeme reagiramo jedanput.
Replika, gospodin Hazim Rančić. Izvolite.
Eto malo priznaću, dakle, ovo je poslovničko pravo da se ono malo pod navodnicima iskoristi vrijeme, pa da kažem i stvar, evo i pod replikom, koju tamo nisam kazao, dakle precizno sam se držao i tačke dnevnog reda i materijala koji su tu, nemam drugih, nisam ih ja izmislio, te što sam dobio njih analizirao, u njima to stoji. A kao razlog, dakle ja sam analizirao sve ove. Vidite kad SIPA podnosi izvještaj, tamo fino oni kažu – imamo jedno sumnjivo lice i pozvali smo ga na razgovor, nisu ga uhapsili, nego su fino poslali poziv – izvolite gospodine doći. Da nije došao oni bi ga imali pravo hapsiti, jer je to policijsko ovlaštenje, je li, i po Zakonu o SIPA-i i po Zakonu o policijskim službenicima. Ali na kraju sam kroz prijedlog zaključaka nastojao se sistematski postaviti prema ovom problemu i ono šta ja mislim i predlažem i očekujem od ovog Doma, od drugog Doma, od Parlamenta, od vlade, svih agencija, da sistemski pristupimo ovom da bi efikasni bili u borbi protiv terorizma. Ovo djelo nam je nedjelo, nam je samo lajk motiv da dođemo do sistemskih rješenja. Hvala.
Hvala Vama. Gospodin Borislav Bojić, diskusija. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, gospodo ministri, uvaženi gosti. Dakle, ova tema, tema terorizma je sigurno široka tema i ona zaslužuje zaita pažnju, ne samo Parlamentarne skupštine nego svih nas koji se nalazimo na bilo kom mjestu i naravno svih onih koji danas vrše odgovorne funkcije ovdje u Bosni i Hercegovini na svim nivoima vlasti. Stoga ja mislim da ovu našu raspravu ne treba svesti na izvještaj ministra bezbjednosti i ministra 45 za izbjeglice, jel mi se čini da je ovo daleko, daleko šira tema, za koju odgovornost ima i Predsjedništvo BiH i Vijeće ministara i Parlamentarna skupština, oba doma Parlamentarne skupštine, kako bi smo ovom pitanju dali upravo onu važnost o kome je ovdje veliki broj diskutanata govorio. Ako ovo svedemo samo na puku informaciju koju smo mi ovdje dobili, na način kako je ona pripremljena, onda sigurno nećemo naći kvalitetan odgovor na pitanje koje se zove terorizam. A ovo pitanje je prisutno uopšte u svijetu u posljednjih, čini mi se, osam do deset godina, ovo je nešto što je, što nije samo u Bosni i Hercegovini prisutno, nego je prisutno daleko šire i postavlja se pitanje koliko su uopšte strukture koje se bore protiv terorizma osposobljene da mogu da se bore protiv terorizma. Prema tome, po meni, ova vrsta teme bi trebala da bude razmatrana na način da prosto ovom pitanju damo upravo onu važnost koja mu i pripada u Bosni i Hercegovini, ocjene koje su se ovdje čule da je ovo bio događaj, da je ovdje bio napad, teroristički akt, itd. Po meni, ja bih zamolio Predstavnički dom između ostaloga mi bi smo, a već se veliki broj poslanika izjasnio, trebali da se potpuno odredimo jasno kad je u pitanju teroristički akt u Zvorniku, dakle da Parlamentarna skupština sama konstatuje, kaže da se radi o terorističkom aktu, jel imamo potpuno jasan izvještaj nadležnih institucija koje su rekle da je to teroristički akt. Nemojte da minimiziramo teroristički akti, posebno ne svođenje na samo dvojicu, ovdje je samo jedan izvršio teroristički akt, a po 3 hiljade potencijalnih mogućih terorista se kreće kroz Bosnu i Hercegovinu, jedan je izvršio teroristički akt. Nemojte da minimiziramo to, nemojte da svodimo to, kako su neki diskutovali ovdje, na lovačko društvo. Nije problem lovačkog društva, ovdje se radi o osobi koja je izvršila teroristički akt lovačkom puškom za koje je imalo odobrenje Ministarstva unutrašnjih poslova Republike Srpske. Dakle, tako stvari stoje, tako su činjenice koje su napisane, ja samo govorim o onome što sam dobio kao napisan akt ovdje što je nama dostavljeno. Ja ne mogu da govorim o pitanjima koja su takođe bila predmet rasprave kod određenog broja poslanika o kršenju ljudskih prava sve dotle dok nadležne institucije ne provedu postupak da li je bilo kršenja ljudskih prava. Ne na bazi uvida koji je ostvario neko posjetom, ovaj, koja je izvršena, pa kaže se – na osnovu obilaska terena. Na osnovu obilaska terena, dame i gospodo, ne utvrđuje se kršenje ljudskih prava, nego na osnovu provedene procedure. I tek poslije provedene procedure možete da konstatujete da je bilo ili nije bilo kršenja ljudskih prava. Ja nemam namjeru da bježim od bilo koje vrste moje odgovornosti, ali smatram da ovdje ima onih koji trebaju da daleko više da vode računa, posebno kad se šalju zaključci, i nadam se da su to zaključci koje su, koje su utvrđivali kolegijumi a ne bilo ko od pojedinaca. Sljedeće, kada je u pitanju ono što se ovdje pominje vrlo često, pitanje terorističkog akta i povratnika. Zaista ljudi nema smisla povezivati ove dvije stvari. Povratnici imaju problem s terorizmom, kao i svi drugi ljudi koji žive ovdje u Bosni i Hercegovini. Pa njima je veći problem teroristički akt nego bilo kome drugom, oni imaju, da kažem, najviše i posljedica toga, i oni su protiv terorizma. A izjednačavati povratnike i teroriste zaista je katastrofa, i dovođenje u bilo koju vrstu, vrstu nekakve ravni, da kažem, te dvije stvari to je zaista nešto što ja mislim da ovdje kada je u pitanju ovaj Izvještaj koji mi imamo da se upravo odnosi da su povratnici imali ozbiljne probleme zbog terorističkog akta. A što se tiče djelovanja institucija, ono što ja imam kod sebe kao izvještaj, institucije su djelovale u skladu sa zakonom, onako kako je zakon propisao. Pa, i ja sam se svojevremeno čudio kada su iz Direkcije za privatizaciju u Republici Srpskoj hapsili one dame tamo, žene koje vode one papire i hapse ih po procedurama, i ja sam se pitao – zašto primjenjujete toliko sile kad mogli ste pozvati te žene da dođu. Valjda su procedure propisane da mora na taj način policajac da radi svoj posao. Ako je to tako onda je to tako, ili možda nije. Ako nije onda se utvrdi kod nadležnog organa, koji utvrđuje zaista činjenice na koji način je vršeno privođenje, da li je bilo prekomjerne sile ili nije. Poslije obavljenog, analize izvještaja, ja mogu da govorim o tome da li 46 je bilo ili nije bilo upotrebe prekomjerne sile. Prema tome, samo na takav način je moguće raspravljati. Ali po meni ovakva vrsta zaista nečega što, s čime ćemo se mi suočavati u budućnosti zahtjeva da u Bosni i Hercegovini sve institucije na svim nivoima vlasti, od one najniže, od mjesne zajednice pa do Predsjedništva BiH svako ima svoju odgovornost. Posebnu odgovornost u ovoj priči imaju mediji. Zaista ono što se moglo vidjeti od strane medija, na kraju krajeva uzmite samo jednu činjenicu da su u pitanju mediji, koliko naši mediji koje mi plaćamo, dakle državne, ja govorim samo o državnim televizijama, o javnim servisima, o javnim emiterima, koliko vode računa o recimo edukaciji. Koliko uopšte stanovništvo ima uopšte mogućnost da se edukuje putem tih javnih medija koji su im dostupni, ne samo po pitanju terorizma, nego po pitanju elementarnih nepogoda i druge vrste – poplava, požara i svega onoga što je prisutno ovdje u Bosni i Hercegovini. Ja ne znam da ima takvih, takvih obrazovnih emisija na medijima koje građani Bosne i Hercegovine plaćaju, i to debelo plaćaju. Ovdje je važnije šta će ko kome da kaže i da se napravi, da se baci dobra dimna bomba i da poslije te dimne bombe imaju novinari o čemu da pišu, a ne da urade onaj posao za koji su oni ustvari tamo i plaćeni. A plaćeni su, između ostaloga, da vode računa o tome da se stanovništvo edukuje na način, a naravno da je to mnogo lakše uraditi putem javnih medija koji, između ostaloga, imaju dovoljno kapaciteta da mogu angažovati stručnu javnost koja može značajno doprinijeti osposobljavanju, i informisanju na kraju krajeva, i naravno, kada je u pitanju samo obrazovanje. U obrazovnom sistemu i uopšte, kako ćemo, ne daj Bože da nam se taj slučaj desio u nekoj školi. Koliko su nam edukovana djeca, prosvjetni radnici ili bilo ko drugi u slučaju terorističkog napada, recimo npr., ne daj Bože, na neku od škola, što se nije desilo u Bosni i Hercegovini, ali se dešavalo u nekim drugim zemljama. Nemojte da tu činjenicu prenabregnemo kada je u pitanju mogućnost gdje sve teroristi mogu, ovaj, da djeluju. Dakle, ovo je nešto što, po meni, ponavljam ovo treći put, zaslužuje zaista, ne samo tematsku sjednicu, nego sjednicu oba doma Parlamentarne skupštine BiH, Predsjedništva BiH, Vijeća ministara, nesvođenje toga na izvještaj ministra bezbjednosti koji je ovdje pokazao da se isključivo bavio strukom i da se uopšte nije bavio politikom. On je ovdje imao jedno vrlo široko obrazloženje baveći se isključivo stručnim pitanjima, čovjek se bavio poslovima u policiji pa je jednostavno mogao da kaže daleko više od toga da se bavio samo političkim osvrtom na onaj događaj koji se desio. Ovdje mora Vijeće ministara, dakle, da izađe sa jednom koncepcijom, sa prijedlogom na koji način ćemo u budućnosti reagovati na pojave koje je moguće da će se dešavati u Bosni i Hercegovini, nažalost pošto takvih činjenica, na takve činjenice ukazuju, između ostalog, institucije koje se bave prikupljanjem informacija o mogućim teroristima koji su prisutni ovdje u Bosni i Hercegovini. Ja želim da izrazim zaista podršku svim agencijama i onima koji su radili vezano za istrage koje su provođene u vezi sa terorističkim aktom u Zvorniku, ono što je rekao sam ministar i to različiti nivoi vlasti, od Tužilaštva BiH, državnih agencija, entitetskih, itd. Dakle, kad se sam događaj desio onda su bile angažovane razne strukture gdje je praktično među njima postojala koordinacija i saradnja. Od momenta terorističkog akta dalje postupanje tih službi bilo je u skladu sa zakonom. Ako je neko primijetio odstupanje ili da neko od tih službi nije postupao u skladu sa zakonom bilo bi dobro da se provede adekvatna procedura i da se utvrde greške koje je napravilo, bilo da se radi o Ministarstvu unutrašnjih poslova, bilo da se radi o nekoj drugoj agenciji. I ono što ja vjerujem da će Parlamentarna skupština prepoznati a to je da ćemo doći na kraju krajeva do zaključaka koji će konstatovati ono što je već konstatovano od strane nadležnih institucija da se ovdje desio teroristički akt i da ćemo osmisliti aktivnosti koje će biti usmjerene ka onima koji osmišljavaju, koji stvaraju razne pretpostavke, koji finansiraju bilo koju vrstu oblika terorizma, svaku vrstu oblika terorizma koji je moguć ovdje u Bosni i Hercegovini. Vjerujem da će i međunarodne organizacije dati svoj značajan doprinos u smislu osposobljavanja svih kada je u pitanju borba protiv terorizma i da mi možemo takođe dati značajan doprinos. Ako 47 pošaljemo ovako šarenu poruku i uzmemo ove naše zaključke koje smo mi ovdje pripremili i pošaljemo ovu poruku koju danas imamo iz Parlamentarne skupštine u vezi s našim odnosom prema ovim pitanjima biće to zaista nešto što, po meni, neće biti kvalitetno u smislu podrške, prije svega oni koji očekuju od nas, a narod očekuje od nas da mi pošaljemo snažnu poruku našeg opredjeljenja da ćemo se boriti protiv svake vrste oblika terorizma u Bosni i Hercegovini. Evo, ja sam htio prosto da ukažem na neke stvari koje su prisutne iz ovog samog Izvještaja i da kažem da je ovo daleko širi problem kome treba posvetiti pažnju kako sam i rekao, evo ja sam se uklopio u minutu.
Jest baš tako, hvala Vam. Replika, gospodin Saša Magazinović. Izvolite.
Nije klasična, ali imam potrebu baš u ovom trenutku da kažem. Kolega Bojić je govorio o medijima, nije sad važno ni u kom segmentu se slažemo ili ne slažemo, uglavnom dijelimo mišljenje kad je u pitanju njihova odgovornost, al dok on govori na jednom od medija izađe prilog sa ove sjednice, gdje kaže – da je ovdje izuzetno burna sjednica, da su ovdje prisutni žustri oprečni stavovi je li ili nije terorizam, maltene rat u Parlamentu. Ja nemam taj utisak, ja čak šta više spreman sam reći svoj utisak da se danas u Parlamentu vodi civilizovana, odgovorna i politički korektna diskusija, pa čak i između onih koji nemaju identične stavove o svemu. I mislim da je ovo dan kada, bar kad je ova tema u pitanju kad mi kao parlamentarci ovaj Dom može biti ponosan na način kako se vodi rasprava. I ovo je možda dobar i primjer onoga o čemu je kolega Bojić, a i mnoge druge kolege i kolegice, govorili. Na dan kada se desio teroristički akt i danima poslije i analitičari i mediji i političari su ili prošli ili pali na ispitu, svaki pojedinačno za sebe. Dok su jedni pokazivali pribranost i razumijevanje za ozbiljnost situacije i davali svoj veliki doprinos da se situacija smiri, da se dodatno ne komplikuje, drugi su pokazali potpunu površnost, nezrelost, dajući netačne izjave, zapaljive izjave, promovirajući sebe. Nažalost, naučili smo da u Bosni i Hercegovini ima dosta ljudi, prije svega u politici, ali i u medijima koji će iskoristiti sve, kojima ništa nije sveto, za ličnu promociju i lični interes, samo brine što ih je puno. Ja ću se, ja ću odustati od diskusije, ali ću iskoristiti samo ovo vrijeme da kažem još dvije rečenice. I ja želim da napomenem u moru imena ljudi koji smatram da su se odgovorno ponašali ime načelnika Opštine Zvornik Zorana Stevanovića i da iskažem svoje poštovanje na načinu kako se ponašao sve ovo vrijeme. I na kraju jedna rečenica, mi uskoro imamo posjetu pape Bosni i Hercegovini. Iz ugla teme današnje diskusije sa zabrinutošću gledam na taj događaj, to je velika stvar za Bosnu i Hercegovinu, ali sigurno i veliki sigurnosni izazov. Ja ovom prilikom ne tražim nikakvo, nikakav izvještaj o pripremama, želim samo da vjerujem da policijske i druge agencije u Bosni i Hercegovini rade svoj posao, ali sam imao potrebu i ovo da kažem.
Vi ste završili i repliku i diskusiju. Gospodin Damir Bećirović ima riječ. Izvolite. 48
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Definitivno je, sada vidimo da je to bio teroristički čin koji svi treba da osudimo. I ovo nije jedini teroristički čin koji se dogodio u Bosni i Hercegovini. Međutim, očigledno je da neki imaju i problem da priznaju da postojii problem sa terorizmom u Bosni i Hercegovini, ali tu opet moramo vidjeti sa kojim terorizmom, sa čijim, jer ne smijemo pripisivati bilo šta, bilo kojoj grupi, naciji i nacionalnosti, jer ovdje se prije svega radi o ljudima koji imaju poremećene stavove, poremećene poglede na društvena zbivanja i koje treba uzeti kao takve. Vidjeli smo i ovaj put, kao i mnogo puta prije toga, da su ljudi koji su direktno pogođeni tim činom da su postupili puno bolje nego oni političari koji treba da vode ovaj narod, koji su u svakom tom činu tražili neki svoj izlaz, neko svoje dizanje i neko svoje povećavanje rejtinga na račun toga što se dogodilo. I to je jedna od stvari koju takođe trebamo osuditi. Imamo problem u Bosni i Hercegovini sa terorizmom, imamo problem kada uzmemo i ovaj drugi dio informacije, pogotovo kada čujemo ovako od kolege Rančića koji dugo godina radi u sigurnosnom sektoru da nakon ovoliko hapšenja imate dva lica koja su ostala u pritvoru, od kojih je jedan već pritvaran i kojem se sudi već. Tako da definitivno i tu postoje neki elementi koje treba ispitati. To je problem svih nas opet zbog toga što se neka djela i neka činjenja uzimaju kao alibi za neka druga djela određenih institucija koje treba da rade svoj posao profesionalno. Naš problem ovdje će sigurno biti u borbi protiv terorizma koju, podržavam kolegu Lovrinovića, znači da je to definitivno globalni problem koji postoji i kod nas, rascjepkanost, nekomunikacija između policijskih agencija, ogromnog broja policijskih agencija koje imamo ovdje koje počnu da rade tek nakon što se neki čin dogodi. Taj rad se obustavlja nakon mjesec ili dva, tako da opet vidimo da se prepucavaju direktori policijskih agencija, da li je neko dobio informaciju, nije dobio informaciju, kada će dobiti informaciju. Znači, jednostavno ne postoji uvezanost sigurnosnog sektora u Bosni i Hercegovini, svako radi za sebe i niko ne zna sa kojim informacijama se raspolaže. Imamo veliki broj radikalnih ideologija, sljedbenika radikalnih ideologija raznih koji se pojavljuju u Bosni i Hercegovini i koji rade i koji se finansiraju i iz Bosne i Hercegovine i iz inostranstva, ali jednostavno ovdje ne postoji čvrsta odlučnost da se nešto napravi i u tom planu i na tom polju zato što i naše sigurnosne agencije, neki uposlenici razmjenjuju te informacije i sa stranim službama, dobijaju i koriste po svom nahođenju, koriste se za informacije političarima i ovo, a ne bave se onim poslom za koji su plaćeni i koji treba da rade. Terorizam je sigurno jedan od najvećih problema koji ćemo imati i u budućnosti ovdje, jer imamo veliki broj osoba, veliki broj radikalnih pokreta koji se pojavljuju na našem terenu. I zbog toga definitivno moramo osuditi i ovaj čin koji se dogodio, teroristički čin koji se dogodio u Zvorniku, ali i sve ono što se događalo i ranije. Mi moramo pozvati sve policijske agencije, Ministarstvo sigurnosti, da rade svoj posao odgovorno i u skladu sa onim što im propisuje zakon. Hvala.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
Zahvaljujem. 49 Dakle, želim reći da je ovo nesumnjivo važno i ozbiljno pitanje i da ne bi bilo dobro a ni pametno da ga podcijenimo. Mislim da borba protiv terorizma i protiv svih destruktivnih pojedinaca u Bosni i Hercegovini, pa i destruktivnih grupa u Bosni i Hercegovini treba biti principijelna, sveobuhvatna, nikako parcijalna, jer bojim se da nećemo imati prave rezultate ako nam pristup bude jednostran i selektivan. A čini mi se da smo i danas na ovoj sjednici na neki način manifestirali da još uvijek ima tog selektivnog pristupa. Vidite, mi danas raspravljamo na bazi Informacije koju je sačinilo Ministarstvo sigurnosti u Vijeću ministara BiH, a na bazi informacija koje su dobili u skladu sa svojim nadležnostima i ovlaštenjima i od državnih i od entitetskih institucija i organa. A danas smo trebali također imati tačku dnevnog reda Informacija o napadima na medije i na novinare s posebnim osvrtom na ovaj napad na Face televiziju u Banja Luci, ali je to obrazloženo i odbijeno riječima kao da Ministarstvo sigurnosti nema te nadležnosti. Dakle, bilo bi dobro da zaista nemamo dvostruke aršine i da principijelno pristupamo svim ovim pitanjima. Mene posebno ovdje interesuju kakve su mjere Vijeća ministara BiH i resornog Ministarstva sigurnosti da popravimo stanje u ovoj oblasti. I moram reći ono što sam vidio kao ponuđene mjere to ni na koji način nije zadovoljavajuće, niti mislim da je to nešto što treba prevenirati ovakve i slične moguće događaje u budućnosti. Pogledajte, kaže zaključak 1. tih mjera – poboljšati koordinaciju aktivnosti. Niti se kaže kada će to biti urađeno, niti ko će to uraditi, niti bilo koja druga konkretna mjera. Jedan čisti birokratski zaključak koji će opet ostati negdje u arhivima. Drugi zaključak – raditi na stvaranju adekvatnih kapaciteta i poboljšanju infrastrukture. Šta to znači? Zar to nije moglo da se puno preciznije razradi, da se predloži konkretan set mjera kako to uraditi. Dakle, sve je nejasno i očigledno da mi od strane Ministarstva sigurnosti i od Vijeća ministara nemamo potreban set mjera u ovoj oblasti. Međutim, možda i jedno od suštinskih pitanja danas ovdje je, imamo li sistemski i cjelovit pristup ovoj problematici? Po mom sudu mislim da nemamo. Ne vidim taj ni sistemski ni cjelovit pristup u rješavanju ovih problema. Evo, da li je iko danas čuo od nekoga iz Vijeća ministara, uključujući resornog ministra, da je ponuđena neka konkretna mjera, da je predloženo da donesemo neki leks specialis zakon, da smo rekli da promijenimo Krivični zakon BiH u nekim dijelovima koji bi omogućio efikasniju borbu. Niko o tome niti je govorio niti je šta predloženo u vezi s tim. Ne govorim sada o zaključcima koji su dolazili iz poslaničkih klupa. Indikativno je da se ovdje uopšte ne tretira ni uloga međunarodne zajednice koja, bez obzira da li nam se to sviđa ili ne, ima važnu ulogu u ovoj zemlji jer je sastavni dio ustavnopravnog sistema ove zemlje. Kakva je njena odgovornost? Kakva je njena uloga u reformi policije 2009. godine? Jedan sam od onih koji je glasao protiv ovakve reforme policije, jer smo i tada mogli da vidimo da ovo na način kako je koncipirano na državnom nivou evidentno neće moći polučiti dobre rezultate. I mijenjali su se tu ministri, itd., ali su svi udarali glavom u zid jer tu u najkraćem nema nikakve subordinacije, a kako vidimo i ova koordinacija o kojoj se govori je dosta upitna. Moram reći da ne bi bilo, dakle, nikakvih dilema, mi u Parlamentu BiH trebamo osuditi svaki teroristički čin u Bosni i Hercegovini, i za bilo koji teroristički čin u Bosni i Hercegovini nema opravdanja. Dakle, za takav čin nema opravdanja, niti ga treba tražiti. Naravno nije to samo problem Bosne i Hercegovine, riječ je o planetarnom problemu. Zato bi pravo pitanje bilo za nas, kao i predstavnike zakonodavne vlasti, šta, kako i na koji način pomoći, osposobiti policijske agencije u Bosni i Hercegovini da budu efikasnije u borbi protiv i ovog i drugih krivičnih djela u našoj zemlji. Naravno, mi bi morali postaviti i pitanje, i neki su danas i o tome govorili, šta su uopšte uzroci ovakvog destruktivnog ponašanja pojedinih grupacija u Bosni i Hercegovini. Ima li tu odgovornosti i politike u Bosni i Hercegovini? Mislim da itekako ima. Poruke, klima koja se kreira i sve drugo sasvim sigurno pogoduje destruktivnim elementima u našoj zemlji. Posebno je pitanje, čini mi se da je o tome govorio kolega Mehmedović, što mi bježimo od nekih činjenica, pa bi radije da pričamo o nekim drugim ali da o ovim drugim nikako 50 ne pričamo. Mi vidimo po Bosni i Hercegovini stalna postrojavanja četničkih jedinica. Pazite ljudi, samo u Drugom svjetskom ratu je 100.000 ljudi ubijeno zbog četničke ideologije i četničke ... Zamislite kako se osjećaju građani, evo sad i na prostoru manjeg bh entiteta koji vide ta postrojavanja, kakva je to poruka? Jesmo li spremni da se zaista suočimo ozbiljno sa svim ekstremizmima u Bosni i Hercegovini, da kažemo stop fašizmu. Da učinimo nešto u Krivičnom zakonu ili da donesemo poseban leks specialis zakon. Što se mene tiče napad na Policijsku stanicu u Zvorniku, mislim da je o tome i Ahmetović govorio, napad na policiju je napad na državu, napad na ustavni poredak ove zemlje i on mora biti sankcioniran, i tu nema nikakve dileme. Međutim, šta nam se događa u državi kada jedan od važnih entitetskih ili najvažniji entitetski čelnik kaže da 2017. ima namjeru da razbije državu Bosnu i Hercegovinu. Je li to prijetnja za sigurnost? Možete zamisliti kako se onda ljudi osjećaju u Bosni i Hercegovini. Kako takva politika onda može uticati da budemo efikasniji u borbi protiv i terorizma i svih drugih krivičnih djela? O tim stvarima bi bilo dobro da svi razmisle i da zaista vidimo kako i na koji način i mi možemo dati svoj dprinos, ne samo u silnim raspravama u Parlamentu, gdje svako ispriča šta ima, već da vidimo imamo li i konkretne mjere kojima možemo unaprijediti postojeće stanje. Kako je krenulo izgleda da je i u parlamentima najbolje da ništa ne radite, jer ako predlažete bilo šta, to kao nije dobro. Počinjemo i mi izgleda favorizirati kamene spavače u ovoj zemlji. Dakle, vrlo je važno da uočimo ovaj problem i da učinimo i mi sa svoje strane sve ono što je neophodno da se država Bosna i Hercegovina i sve institucije u ovoj zemlji efikasnije suočavaju sa ovakvim problemima.
Hvala lijepo. Gospodin Zaim Backović ima riječ. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Pozdrav svim svojim kolegama i koleginicama, gospodi iz Vijeća ministara, ministrici pošto ministara nema i kolegama novinarima koji pomno prate i vrlo uspješno prenose ono što mi ovdje govorimo, jer ovi iz zadnje klupe izuzev desnog krila i ne spominju se da postoje u ovom Parlamentu. No, dobro valjda je takav život, i da govore uopšte, i da uopšte progovaraju, da uopšte postoje, da su uopšte aktivni, da rade, itd. Izgleda da je to usud onih koji su nazovimo opozicija. I sad malo o onome što je tema današnje sjednice. Sve što se dešava a ima veze sa bezbjednošću ljudi je za svaku osudu. Sve što se može desiti a kada je ugrožen ljudski život je za svaku osudu. Sve što čini i nanosi bol ljudima i njihovim porodicama je za svaku osudu, posebno ono što se zove terorizam. No, moramo ući u definiciju riječi terorizam ili teror. Šta je to? I onda shodno našem zakonu koji imamo, a ne razlikuje se puno kad je definicija u pitanju od zakonodavstva u našem okruženju ili zakonodavstva u onome što kažemo da je demokratska tekovina Evrope, brzopleto isticanje i etiketiranje je nešto što može da ima i kontra efekte. Dozvolimo da organi koji se bave ovom problematikom daju konačnu definiciju onoga što se je desilo nakon svega što se provede u proceduralnom smislu, odnosno kada se ispita šta je sve to bilo. Bombardovani smo informacijama koje raspamećuju. Na slikama ja ne vidim nigdje bradu, nigdje ne vidim ahmediju i nigdje ne vidim odjeću vehabije. To sam, prva informacija koju sam pročitao bila je ta. Sljedeća informacija koju sam pročitao, evo ja je imam ovdje mogu vam je pročitati, je informacija da je uz povike allahu ekber. Zašto nam se neda taj snimak? Kompletno vanjski dio, imate fotografije pa to vidite, je pokriven kamerama i kompletan unutrašnji dio gdje 51 se desio ovaj teroristički akt pokriven je kamerama. Zašto se to neda, ako je to stvarno tako? Znači, moraju stvari da se dovedu do kraja. Kao produkt toga opet imate nešto što je, ja sad ću govoriti tako, bez obzira, vjerovatno će biti i replika i svega ali moram tako govoriti, je kao produkt toga rečeno je, nisam ga ja izmislio, znači na Televiziji Republike Srpske da su stupili u akciju da spriječe dalje terorističke napade i akcija se, tako je rečeno, i to mogu da pročitam, i daju joj ime „Ruben“. Jako je ovo bitno. Vrlo površno se objašnjava riječ ruben. Znači, u Bibliji Ruben je prvo ime, prvo. To je onog najprimitivnijeg, nesvjesnog, ..., punog neznanja, itd., i poslije se prevelo na potpuno necivilizirano pleme. I vrlo je interesantno da je prva akcija i operacija koju je Izrael napravio kada je počeo prvi svoj sukob sa arapima nazvao Ruben. To je vrlo zanimljivo. Kako, onaj ko dobro zna šta to znači dao je takvoj, nazovimo, akciji, više ne znam kako ću to nazvati, ime „Ruben“. I apslutno sam za da se u cijelosti tretiraju svi. Desetine puta sam o tome govorio jer je to opasnost po moju djecu. Samo imamo sljedeći problem. Da li se pripadanje nekom redu po automatizmu smatra terorizam? Da li su evangelisti teroristi? Da li su jehudjevi svjedoci teroristi? Po čemu su onda teroristi selefije? To je red, kako god hoćete ga nazovite. Zašto ovo sad govorim? Sjetite se brigade Ronse i Algamora. Kome su pripadali oni koji su ga uzeli i ubili? Vrlo je interesantno kome su pripadali. Pročitajte, evo neću reći, da ne bude Backović izmišlja, nego pročitajte kojem su redu pripadali. Da li to znači da su onda svi iz tog reda teroristi? Interesantno brigada Rose je u Njemačkoj, nisu bili iz tog reda, ali su bili teroristi. Mi moramo u ovoj zemlji naći modus, modalitet i način da se svi oblici nasilja zaustave zbog stanovništva, zbog straha građana, zbog onoga što oni koji plediraju da su politički lideri, takve situacije zlorabe i čine da se narod osjeća nesigurnim i da se boje jedni drugih. Tačno je da ja ne prihvatam taj način upražnjavanja religijskih obreda, religije, itd., ja ne prihvatam, ali ne mogu ući u psihu onih koji prihvataju i nemam pravo da ih ja u tome sprječavam. Ali imam pravo da zaustavimo bujanje nečega što može dovesti do posljedica u stradanju ljudi. Vrlo je simptomatično da se u ovom trenutku pojavljuje osoba kao ekspert za terorizam koji se zove Irfan Peci. Jeste li čuli ko je Irfan Peci? On sad govori kako je on obučen, itd., rođen u Bosni, obučen u Maoči i zamislite ispostavi se da je rođen u Njemačkoj, da su mu roditelji iz Turske i da je plaćen da to govori. Znači, ukucajte Irfan Peci pa pročitajte ko je ta ličnost. Samo vrlo interesantno odakle je plaćen da on to govori. Odakle njemu saznanja a ne živi u Bosni i nije bio u Bosni, nego živi u Njemačkoj. Sami sebi zabijamo nož u leđa. Po svojim obilježjima veći broj akata je klasičan teroristički – Bugojno eksplozija, pred Američkom ambasadom naoružan čovjek koji bjesomučno puca ne gledajući ko je gdje prisutan. Nemam dileme, sve je to nemam dileme, ali imam ogromnu dilemu kada se spočitava samo jednoj strani da tako nešto postoji. To nije tačno. Ne može se generalisati, ne može se reći da sam ja terorista ili mi ovdje koji sjedimo. Imate zadnji sastanak, pročitajte ga, zašto ne pročitate zadnje izvješće sa sastanka, ministar je otišao želio sam da ga pitam, sa predstavnicima sigurnosnih agencija i sa glavnim tužiocem. Koliko hiljada imena treba da dostavi OSA, Agencija za korodinaciju, SIPA, MUP RS-a, MUP Federacije, MUP-ovi kantona. Jednostavno to su hiljade i hiljade ljudi će biti potencijalni teroristi. A onda teško nama u ovoj zemlji. Ali ja se onda pitam da li ima ... ____________(?) /nije mikrofon uključen/ Možda ovo vama ne odgovara, ovakav način, ali nije važno, biće prilika da se o ovome govori. 52
Što se mene tiče imate pravo da kažete šta god hoćete, samo isteklo Vam je vrijeme, mislim. ZAIM
Ja govorim, ja govorim, čuli ste, ja sam se potrudio da uđem u ovo, da nađem imena, prezimena, itd. I vrlo je interesantno, htio sam i o tome da govorim, odakle su plaćeni
Vrijeme. ZAIM
jer to imate sve, to j vrlo lagano doći do podataka.
Hvala Vam lijepo.
Provjerite za Irfana Peci.
Hvala Vam lijepo. Gospođa Nermina Kapetanović ima riječ, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja, Nermina Kapetanović, Bošnjakinja koja prakticira islam kao religiju, sam trajno opredijeljena za suzbijanje svih vrsta radikalizma koje vode ka terorizmu i neću nikad dozvoliti da neko onima koji prakticiraju istu religiju koju ja prakticiram spočitava terorizam kao konačnicu radikalizacije nekih procesa unutar Bosne i Hercegovine pa i u svijetu. Smatrajući da je radikalizacija koja vodi terorizmu vrlo, vrlo dinamičan proces, koji jedna ili više osoba prihvataju da budu, da dođu u situaciju da prihvate nasilje, dakle, kao način kojim se obuhvataju svi teroristi, i svjesna činjenice da ne postoji jasno utvrđeni put koji vodi pojedince ka terorizmu i znajući da mogući pokretači terorističkih radikalizacija ukoliko danas neki pokušavaju da izbjegnu termin terorizma jeste terorizam. To što se dogodilo u Zvorniku jest terorizam. Ali trebamo znati da su pokretači koji dovode do toga vrlo, vrlo različiti i kompleksni i da su oni zasnovani na različitim načinima, ali svaki za sebe u pojedinačnom slučaju. I ne mogu se složiti sa stereotipima koji kažu da su radikalizmi zasnovani na vjeroispovijesti, naciji, etničkoj pripadnosti, spolu, socioekonomskom statusu, to nikad prihvatit neću i to tačno nije. Ja, dakle kao osoba, čvrsto odbacujem poistovjećivanje terorizma sa bilo kojom nacionalnosti, ponovo to naglašavam, sa etničkom pripadnošću, sa vjeroispovijesti i smatram da Bosna i Hercegovina već jako dugo vremena, država kao država, izbjegava suočavanje sa trajnim rješavanjem suzbijanja radikalnog terorizma koje je zahtijevalo od vlasti svih nivoa Bosne i Hercegovine, naročito sigurnosnih agencija, zahtijevalo je sofisticiranu i sveobuhvatnu reakciju koja je trebala početi jako davno, čak možda onda i u vrijeme kada su ... srušeni, od tad kada se bacila sigma, dakle na muslimane koji do dana današnjeg nose taj teret na svojim plećima. Od 53 tog dana je Bosna i Hercegovina morala, dakle kompletno od svih sigurnosno-obavještajnih agencija do vlada na svim nivoima da poduzme adekvatne reakcije. To je naravno podrazumijevalo ovo o čemu je uvaženi kolega Bećirović govorio i adekvatnu i efikasnu akciju krivično-pravnog zakonodavstva i ja kao osoba koja jako često i godinama priča o čestim izmjenama Krivičnog zakona BiH, a koliko znam grupa za izmjenu Krivičnog zakona radi od 2003. godine i čini mi se da je stalno u stalnom sastavu i da je redovno plaćena, nije u Krivičnom zakonu BiH došlo do izmjena i predviđanja ovakvog terorističkog, dakle, napada, akta, kvalifikacije. Dakle, nema definicije terorizma, kao što nema ni definicije o torturi, a mi ovo što se dogodilo povratnicima u RS-u možemo nazvati možda torturom ukoliko se utvrdi da je došlo do kršenja ljudskih prava. E sad, znate, kolega je vjerovatno nenamjerno kazao SIPA treba, SIPA obično radi tako da obavi informativni razgovor pa onda nekog uhapsi. Imamo i znamo slučajeva, i blizu su nam tu, neki koji su prvo bili uhapšeni pa su onda tek obavili informativni razgovor. Ali kao nekadašnja članica Komisije za nadzor nad radom Obavještajno-sigurnosne agencije izražavam i danas svoje negodovanje zašto ta Komisija, o kojem je uvaženi kolega Magazinović govorio i gospodin Bećirović i par kolega, zašto do dana današnjeg ta Komisija nije počela raditi? Nerazumijem. U najmanju ruku danas su predstavnici tih sigurnosnih agencija pa i tužilaštava, Tužilaštva BiH trebali biti ovdje, i ne vidim razloga zašto bi mi prema ministru sigurnosti i ministrici ljudskih prava projecirali naše nezadovoljstvo kada su oni svoje izvještaje napisali na zahtjev Vijeća ministara i Generalnog sekretarijata Vijieća ministara. I kako će drugačije doći do informacija, a nisam glasnogovornica niti jednog niti drugog, morali su izaći na teren da utvrde činjenično stanje. Jer, ne mogu oni kao nekad najjača politička partija u RS-u SNSD, evo ja ih prozivam s ovog mjesta, tražiti da se dođe do uvida u stanje kao što su tražili smjenu gospodina predsjedavajućeg, gospodina Džaferovića, na osnovu medijskih navoda i špekulacija. To je bio njihov argument na prvoj sjednici zašto se treba smijeniti gospodin Džaferović. Dakle, ni ministrica za ljudska prava, pretpostavljam i vidim, nije mogla drugačije doći do informacija nego da se, dakle da dođe na teren, da razgovara s ljudima, svih ovih ovdje koji su pobrojani, ja vjerujem u ove preporuke koje su date i u one preporuke koje je dao i ministar sigurnosti. Ali velim, nije mi jasno zašto nema uvezivanja sigurnosnih agencija i tužilaštava i zašto nije došlo do izmjena Krivičnog zakona do danas? Ja bih voljela da znam način i razloge kako je baš policija Republike Srpske odabrala baš ova 32 domaćinstva koja su pretresana u Republici Srpskoj i koji su ljudi po ovoj Metodologiji odvedeni, kako je gospodin Rančić rekao, odvedeni pa onda 24 pušteno, pa tako, svelo se na 2, dakle 2 su ostala u pritvoru. Ja moram reći da kao nekadašnja članica, a možda sam još uvijek ali ne znam pošto zamjenski član pa mi nije saopšteno, Parlamentarne delegacije BiH u Vijeću Evrope, znam da to jest kršenje ljudskih prava i ovo što je navela uvažena ministrica, tačno član 3. Konvencije za zaštitu ljudskih prava veli da to predstavlja, takav način predstavlja kršenje ljudskih prava. Ako vi dovedete da privedete jednog čovjeka na nešto, da li je hapšenje ili informativni razgovor, 15 ljudi, naravno da je to, moguće je da je upotreba sile. Ali to predstavnici sigurnosnih agencija nama ovdje trebaju objasniti i mislim da bi trebalo da se konačno u Bosni i Hercegovini napravi izvještaj o trenutnom stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini, naročito u kontekstu dolaska Svetog oca Pape, ali i u kontekstu življenja naše djece ovdje unutar Bosne i Hercegovine. I za mene je to jako važno da Parlament danas izađe sa prijedlogom zaključka da se odmah na sljedeću sjednicu dostavi hitni izvještaj o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini onako kako jest. Naravno da postoji uticaj hapšenja na povratničku populaciju i narušavanje njihove lične i kolektivne sigurnosti. I sjećam se ovog o čemu je gospodin Ahmetović govorio, priče o Nacrtu zakona o borbi protiv terorizma i sjećam se odbijanja MUP-a Republike Srpske i baš se na tom 54 dijelu Bosne i Hercegovine i dogodio ovaj nemili događaj. Ne bi Bosna i Hercegovina možda došla u ovakvu fazu eskalacije radikalizma svih o kojima su uvažene kolege sve govorili. I meni je drago da ovaj Parlament danas bez velikih tenzija govori o tome, dakle građanski, kako treba u bh Parlamentu da se govori. Ali ono što nama manjka jeste razmjena iskustava na nacionalnom, regionalnom i međunarodnom, odnosno globalnom nivou. Nisu u Bosni i Hercegovini ojačane nacionalne mjere za borbu protiv svih radikalizama, pa dakle i terorizma, nisu se uvezale sigurnosne agencije, i svjesni smo toga pri nemilim događajima koji su se dogodili kada je gorila zgrada Predsjedništva BiH, a napominjući da ovo nije stvar stara 10 godina nego još od 31.10.2000. godine Vijieće sigurnosti UN-a, kao tijelo koje je odgovorno za međunarodni mir i sigurnost, je usvojilo tada Rezoluciju 1325 Žene, mir i sigurnost. Nemojte se čuditi što danas spominjem ja kao članica Komisije za koju smatram da je besmislena u bh Parlamentu za jednakopravnost spolova, ali sa obavezom da moram to raditi jer sam izabrana u Briselu za potpredsjednicu jednog takvog tijela, kažem da je još 2000. godine Vijeće sigurnosti napravilo rezoluciju i upozorilo na eskalaciju radikalizama u svijetu i ovog ISIL-a koji se događa i učešće žena unutar tih procesa. Moglo se u Bosni i Hercegovini, dakle moglo se prvo povećati učešće žena, dakle i u procesima donošenja odluka nismo, sprečavanju konflikata nismo, postkonfliktnim procesima nismo, ni u mirovnim pregovorima iako imamo žena koje učestvuju u mirovnim operacijama. Ali može. Postoji Rezolucija UN-a, ja joj tačno neću sad kazat broj, koja afirmira pristup ljudskoj sigurnosti u kojoj se pozivaju države članice UN-a, a mi to jesmo, na poduzimanje mjera na svim nivoima, a s ciljem afirmacije, dakle mira i sigurnosti u svijetu. Šta treba da radi, uz sigurnosne agencije, Bosna i Hercegovina? I to je prijedlog mjera i vrlo ću brzo reći. Dakle, uz izmjenu iskustava na nacionalnom, regionalnom i međunarodnom nivou trebamo raditi jako puno sa civilnim društvom, moramo promovisati mjere implementacija, javne tribine, kampanje, okrugle stolove, raditi sa vjerskim zajednicama i moramo prevenirati moguće sukobe i voditi računa o porastu radikalnih procesa i borbi protiv terorizma. Dakle, ja pozivam Vijeće ministara najprije da izradi izvještaj o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini i da ga dostavi na sljedeću sjednicu Parlamenta zbog, dakle predstojeće posjete Pape, zbog života naše djece, sigurnog okruženja, predstavnike, dakle Tužilaštva BiH na otvoren dijalog s ciljem zaštite ljudskih prava u Bosni i Hercegovini. Hvala.
Hvala Vam lijepo. Gospodin Jasmin Emrić, nakon toga gospođa Borjana Krišto, pa imam namjeru i ja da diskutujem, tako da je to otprilike redosljed ako se neko ne javi u međuvremenu. Izvolite gospodine Emriću.
Zahvaljujem predsjedavajući. Biću kratak kolegice i kolege, nastojat ću da ne produžim predmetnu raspravu već da se usredotočim na zvaničan stav stranke. Stranka demokratske aktivnosti osuđuje svaki oblik terorističkog organiziranja i djelovanja, te u skladu s tim i najoštrije osuđuje nedavni napad na policijsku stanicu u Zvorniku. Izražavamo suosjećanje zbog žrtava i tjelesnih povreda, te pozivamo sve organe i institucije u Bosni i Hercegovini na preventivno djelovanje kako bi se u budućnosti spriječila mogućnost sličnih krivičnih i terorističkih djela. Također želimo iskazati zabrinutost zbog izjava povratnika o neprimjerenom ponašanju od strane pojedinih policijskih 55 službenika i istražitelja prilikom policijske akcije „Ruben“ što je dodatno unijelo strah, nepovjerenje, te narušava izgrađeni suživot i pozitivne odnose između ljudi koji žive na ovim prostorima, bez obzira na nacionalnu ili vjersku pripadnost. Cijeneći dosadašnju raspravu i vrijeme za ovu tačku dnevnog reda predlažem zaključak, koji sam i dostavio, nadam se da je došao do svih kolega, a koji glasi: – Predstavnički dom traži od Ministarstva sigurnosti da izradi i dostavi istom na razmatranje cjelovitu informaciju o svim dosadašnjim terorističkim aktima i napadima na ljude i imovinu, kao i kriminalističkim djelima koja imaju obilježje terorizma. U sadržaju informacije treba navesti stanje predmeta istraga ili sudskih postupaka kao i prijedlog zaključaka koji bi posješili, podržali i ubrzali rješavanje nerasvijetljenih terorističkih događaja. Također želim se osvrnuti i na diskusiju kolege Lovrinovića koji je predložio da se ovaj zaključak dopuni rokom za dostavljanje informacije. Cijenim da je rok od 120 dana možda optimalan zbog složenosti, izrade ovakve informacije i vremena koje je potrebno za službenu korespodenciju između ministarstava, agencija, tužilaštva i pravosudnih organa u Bosni i Hercegovini. Hvala.
Hvala vama. Gospođa Borjana Krišto ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovana ministrice, zamjenici ministara, svi suradnici, zapravo svi sudionici ove današnje sjednice Zastupničkog doma, sve vas srdačno pozdravljam. Pa, na neki način pozdravljam ujedno sve one rasprave koje su danas doprinjele da u ovakvoj jednoj raspravi o jednoj vrlo važnoj temi suzbijanju terorizma radimo na jedan pravi način kako bi ovaj Dom na neki način imao učinka. Ali ću se i ja takođe osvrnuti, da kažem, od samog definiranja ove točke, našeg prijedloga zaključka koji smo imali na našem Kolegiju, do onog što mislim reći vezano uz ovu temu. Naziv točke koji je dogovoren na Kolegiju bio je Informacija o terorističkom napadu u Zvorniku s podacima o svim aktivnostima nadležnih sigurnosnih agencija, na svim razinama u Bosni i Hercegovini koje su zapravo poduzete prije i nakon terorističkog napada. Naziv današnje točke, svi dobro znate, je Informacija Vijeća ministara o napadu na Policijsku postaju u Zvorniku i o nedavnom privođenju ljudi na prostoru Republike Srpske. Formalno gledajući ovo Izvješće Vijeća ministara i ne postoji. Zapravo ono nije napravilo niti jednu informaciju, da kažem, cjelovitu koja je sažeta od ovih informacija koje su dobivene od Ministarstva sigurnosti i Ministarstva za ljudska prava, zatim nadležnih institucija koje su u službi provedbe zakona, pa evo na neki način nama ostavljeno na volju da imamo jedan stav ili da analiziramo da li je sa aspekta povrede zakona, odnosno i evropskih konvencija i povelja, došlo do povrede određenih ljudskih prava, ne znam kakav je stav Ministarstva sigurnosti, na koji način je kvalificirano ovo djelo, itd. Međutim, o aktivnostima, u svakom slučaju, sigurnosnih institucija, zapravo prije terorističkog napada u Zvorniku, nije nam dostavljen nikakav podatak niti ga imamo. Teroristički napad na policijsku postaju u Zvorniku se zapravo nije ni dogodio, jer ni u ovom događaju, zapravo u ovom Izvješću ova dva ministarstva nemamo niti riječi, to smo čuli dnas i kroz rasprave, evo izuzev informacije koju smo čuli od ministra, kroz, na neki način, usmeno 56 obraćanje, jer je to bio kao stav, čekao je stav nadležne institucije, odnosno Tužiteljstva, kako da to karakterizira. Ovdje vidimo takođe da su detaljno obrađne aktivnosti MUP-a Republike Srpske, operacija „Ruben“, koja je sprovedena zapravo nekoliko dana nakon terorističkog napada na policijsku postaju u Zvorniku. U svemu tome vidimo od Tužiteljstva, nadležnih institucija, kvalifikacija djela je teroristički napad, zapravo oružani napad na policijsku postaju, jednako je terorizam. Čuli smo iz uvodnog izlaganja ministra, koji govori da bi trebalo napraviti jednu uistinu cjelovitu analizu, informaciju o terorističkim aktima i da se na osnovu toga možemo i da imamo zapravo na neki način prijedlog za prevenciju terorizma. Ja ću takođe uz poštovanje da su i određene kolege prisjetili na nekakve događaje, takođe kronološki preći – Mostar '97. auto-bomba, stambena zgrada u neposrednoj blizini policijske stanice, ogromna materijalna šteta i veliki broj povrijeđenih, ubojstvo hrvatskih policajaca i povratnika u Središnjoj Bosni, ubojstvo podmetnutom ekspozivnom napravom dominsitra Fedealnog MUP-a Joze Leutara, ubojstvo hrvatskih povratnika iz obitelji Anđelić u Općini Konjic, dan uoči Božića, na Badnjak 2002. počinjeno iz vjerskog fanatizma, podmetnuta bomba u trgovačkom centru Fis Vitez, poginuo zaštitar, napad eksplozivnom napravom na policijsku postaju u Bugojnu, poginuo policajac, podmetnuta eksplozivna naprava pod vozilo zastupnika HDZ-a u Zenici, napad na Veleposlanstvo SAD u Sarajevu i napad na policijsku postaju u Zvorniku. Ako sam slučajno nešto u ovom nekakvom sjećanju zaboravila ja se ispričavam, znači, misleći da u kronologiji događaja obuhvatimo sve one, sva ona djela zapravo koja imaju obilježje terorizma. I želim tome dodati da Veleposlanstvo SAD-a pa i EU, to su danas neki ovdje spomenuli, i Ured visokog predstavnika, svi su osudili teroristički napad u Zvorniku a termin troristički je na neki način danas kroz ovu našu raspravu pomalo izostao i zapravo ga nema u točci dnevnog reda. Zapravo šta se dogodilo, pitamo se. Ja želim reći da ovo nije dobar put, da ovo ne donosi nikome od nas dobro, da trebamo pogledati, na neki način, istini u oči ukoliko želimo riješiti problem. Ukoliko želimo riješiti problem, znači hoću reći da to trebamo nazvati jednim i jednakim imenom i onda je to put za rješenje ili suzbijanje ovakvog jednog čina. Ministarstvo sigurnosti je zapravo predložilo određene mjere od poboljšanja koordinacije, poboljšati koordinaciju aktivnosti svih u pogledu bržeg protoka informacija, raditi na stvaranju, ne znam, adekvatnih kapaciteta, usvojiti strategiju, ne znam, uzimajući u obzir i nekakvu strukturu sigurnosnu i njen razvoj u proteklom periodu, da strategijom treba jasno definirati nekakve ciljeve usmjerene na sprječavanju ovih kaznenih djela i aktivnosti. Šta želim reći? Da su ove mjere, na neki način, nužne i uvijek ih radimo kroz to, ali smatram da nisu dovoljne. Zapravo moramo kontinuirano raditi i na prevenciji i na represiji spram ovih terorističkih aktivnosti i to je zapravo jedna nužnost. Svaki put, i ja ću takođe reći, kada neko iz politike, bilo pojedinac a posebno javne osobe relativirizraju, minimiziraju neki teroristički akt, kada neko možda izravno ili neizravno opravdava to nekim prošlim ratnim zbivanjima ili osobnim traumama, bilo to da radi javno, bilo to da radi danas na Parlamentu, ja osobno mislim da doprinosi potencijalu za terorizam. Mi možemo i reći da nakon zapravo strašnih ratnih događanja koja su se dogodila nismo imali ovakve čine, znači neposredno, ali danas smo u jednoj vrlo teškoj situaciji i nažalost imamo u Bosni i Hercegovini jednu radikalnu ideologiju, njene organizirane sljedbenike koji negiraju ljudske i civilizacijske vrijednosti. I smatram da isključivost i nasilje prema drugom i drugačijem, je zapravo središnja ideja te ideologije. Netko je dobro rekao, kroz ove izjave, kroz ove događaje, uzimaju nam djecu, kradu nam djecu. Naravno da nam kradu kroz našu djecu i budućnost, stoga Bosna i Hercegovina kao država i društvo, po meni, u ovakvim okolnostima nije mjesto za jedan normalan život, a na poseban način za razvoj i rast u svakom pogledu. Stoga, po meni, svaka politika, svaki pojedinac koji tolerirajući ovakve stvari dovodi sve nas u 57 zabludu i misleći da će možda na takav način, na neki način, profitirati, mislim da može ubrzo postati žrtva kao i svi mi zajedno. I želim okarakterizirati, kao i mnoge kolege, da je to zapravo globalni problem, ne imputirajući i ne želeći, dovodeći nekakvu, ne znam, izazov u smislu nekakve namjere da to želimo pripisati, ne znam, jednom narodu, jednoj naciji, itd., želim reći da je za Bosnu i Hercegovinu i za čitav svijet to globalan problem. Takođe sam se htjela osvrnuti još na nekakve događaje, evo na dolazak Svetog oca Pape u kontekstu ovoga da je to takođe ispit i test za naše sigurnosne agencije. Ali uvažavajući da su to kolege rekle prije mene, evo i Saša Magazinović i ja pozdravljam taj osvrt u kontekstu ispita naših sigurnosnig agencija. I željela bih samo na kraju reći da pozdravljam takođe određene prijedloge zaključaka koji su proizišli iz ove rasprave i spram njih ću se naravno na glasovanju na neki način i odnositi tako. I ja osobno mislim, na kraju, da svi mi ovdje u Zastupničkom domu moramo osuditi ovaj teroristički čin, a ne samo ovaj i sve druge koji su se dogodili na prostoru Bosne i Hercegovinr, da javno sa ove današnje sjednice još po jedan put moramo izraziti javnu sućut svim obiteljima koje su bile žrtve i ovog a i svih drugih terorističkih činova i moramo tražiti od institucija sustava koje su u službi zakona da u okviru ovlasti zakona rade na spečavanju, preveniranju i represiji ovih kaznenih djela, kako terorizma tako i svih drugih djela a i onih koji su u svezi sa ovim djelom, a institucije sustava koje u službi ovog zakona moraju imati našu punu potporu. Hvala vam lijepo.
/nije uključen mikrofon/
Riječ ima gospodin Šefik Džaferović, predsjedavajući Parlamenta. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja mislim da je jako važno da smo mi danas ovdje u Predstravničkom domu otvorili raspravu o terorističkom napadu na policijsku stanicu u Zvorniku i da smo zahvatili, kroz tu raspravu, i akciju koja je uslijedila od strane Policije Republike Srpske pod nazivom „Ruben“. Mislim da su današnje diskusije pokazale, bez obzira što ima diskusija sa kojima se ja ne bih mogao složiti, ipak zrelost i spremnost da se svi na jedan pravi način nosimo sa problemom kojeg očigledno imamo. Bosna i Hercegovine je dio antiterorističke koalicije. Evropa i svijet traže načina kako da se bore protiv ekstremizma i radikalizma koji vodi u nasilje i u terorizam. I ključno pitanje na koje mi moramo dati odgovor ovdje u Bosni i Hercegovini je zapravo odgovor na to pitanje. Kada se desio ovaj teroristički napad, ja sam odmah reagirao i kazao da je to, da je napad na policijsku stanicu napad na državu. A u konkretnom slučaju da je to napad i na suživot naroda u Bosni i Hercegovini i pozvao i građane Zvornika i cijele Bosne i Hercegovine na suzdržanost i na međusobno razumijevanje i pomoć agencijama za sprovođenje zakona, kako bi se utvrdile sve činjenice i motivi ovog napada. Mislim da Bosna i Hercegovina mora naći sistem mjera počev od onih koje su političke naravi i institucionalne državne naravi, policijske, pravosudne, sistem mjera koje su vezane za obrazovni sistem, aktivnost, odgovarajuću aktivnost vjerskih zajednica, nevladinog sektora, medija, svih segmenata društva, kako bismo se na najuspješniji mogući način nosili protiv radikalizma i ekstremizma koji ide u nasilje i u terorizam. Mislim da je to u interesu svih nas koji živimo u ovoj zemlji. 58 Napad na policijsku stanicu u Zvorniku, teroristički napad na policijsku stanicu u Zvorniku, tako je događaj okvalificiralo Tužilaštvo BiH u samom startu, je udar na državu Bosnu i Hercegovinu i on je u direktnoj suprotnosti, evo ja pripadam bošnjačkom narodu, interesima bkošnjačkog naroda. I ja sam jako zainteresiran, i svi mi trebamo biti zainteresirani, da se protiv toga borimo svim legalnim sredstvima. Očigledno je da mi ovu raspravu danas nećemo moći završiti, očigledno je da će ovo morati proći i našu Komisiju za odbranu i sigurnost, puno je zaključaka predloženo. Očigledno je da će ovo morati biti predmet bavljenja detaljnijih informacijama i od strane Vijeća ministara BiH i da će to ponovo kroz paket mjera trebati doći ovdje kod nas ponovo u Parlamentarnu skupštinu BiH. Ja pozivam sve nas da ovu stvar apsolutno, potpuno objektiviziramo, da isključimo bilo kakve subjektivne osjećaje, a pogotovo da odbacimo bilo kakvu politizaciju. Ovdje je, poštovane dame i gospodo, bilo dosta politizacije. Ja sam se, pravo da vam kažem, uplašio onu noć kada sam čuo prve reakcije i prve izjave prvih ljudi, i za sigurnost najodgovornijih ljudi, entiteta Republika Srpska. Iza pola noći, nakon sjednice Vlade Republike Srpske počela je da se mijenja retorika, da bismo ujutro imali jedan potpuno drugačiji, ja bih rekao, toj situaciji primjeren odnos i izjave političara. Jer su i sami vidjeli gdje bi to sve skupa moglo da odvede, i gdje je sve skupa moglo da odvede. Zato je važna ova naša rasprava. I važno je da bude na ovakav način obavljena, da pošalje poruku da mi zaista želimo da ovo spriječimo i da se na jedan objektivan i odgovoran način odnosimo spram ovog problema. Ja mislim, bez obzira što se možda neki sa mnom neće složiti, da je akcija Policije Republike Srpske koja je nakon toga uslijedila imala elemenata politizacije. Čuli ste brojke koje je danas gospodin Rančić izgovorio. Nije moguće da se pokrene akcija na 32 lokacije, privedu 32 osobe zbog sumnje za terorizam a na kraju se u pritvoru zadrže samo dvije osobe i to, koliko ja sada znam, nisam siguran ovo što govorim, zbog krivičnog djela nezakonitog držanja oružja. Dvije, dakle, osobe. O tome se mora voditi računa. A akcija je izvedena prema populaciji nad kojom je izvršen genocid, zločini i etničko nasilje svake vrste, i koji su pomjerani sa svojih ognjišta. I ti ljudi su zaplašeni, to su povratnici i mi i to treba da kažemo ovdje. To ne treba da se radi tako. Kada sve to skupa uzmemo u obzir, kada objektiviziramo stvari, onda ćemo mi moći dati odgovore na sva pitanja. Ja ću u Kolegiju predložiti svojoj koleginici i kolegi, danas je bilo dosta kvalitetnih zaključaka, prijedloga zaključaka, ne bih volio da zbog glasanja bilo šta što je kvalitetno predloženo u ovoj raspravi propadne ili da nešto što nije uredu prođe. I mislim da bi najbolje bilo da kompletan stenogram sa današnje rasprave i sve zaključke dostavimo prije svega našoj Komisiji za odbranu i sigurnost, da ona izanalizira ovo sve i da nam pokuša predložiti neke sumirane zaključke koji bi ponovo imali ovdje na sjednici Parlamenta. Razmislite o ovom prijedlogu. Možete ga prihvatiti, a ne morate. Mislim da bi ovo bilo ono što je najbolje, što bismo mi mogli u ovoj situaciji da uradimo. Toliko, hvala vam.
Hvala predsjedavajućem Džaferoviću. Da li se netko još javlja za riječ? Je li replika Saša? SAŠA
[[nije uključen mikrofon]] 59
Izvolite, replika, Saša Magazinović.
Ma vrlo, vrlo kratko, samo vezano za ovaj prijedlog. On zvuči razumno, ima ovdje jako dobrih zaključaka, samo mislim da zaključak kolege Lovrinovića bi trebalo izuzeti jer da ne treba čekati da se Parlament BiH očituje o ovom događaju i da uputi sućut, kako ovdje stoji, obitelji ubijenog policajca, čekajući da se ostali zaključci, je li, rafiniraju ili kako već hoćete. Dakle, nije što se mene tiče ovo je dobar prijedlog, ali mislim da se ne bi trebao odnositi i na zaključak kolege Lovrinovića.
Hvala lijepo. Gospodin Rančić, replika. Izvolite.
Ja koristim repliku da bih u vezi i Vašeg prijedloga i ovih ostalih, iznio jednu molbu, jedno mišljenje. Naime, želim pojasniti jedan od ovih prijedloga poštovane kolegice Pandurević, nje ne vidim, ovdje nema, htio bih je zamoliti da svoj zaključak pod tačkom 3.d) da razmisli da ga povuče. On glasi, znači pod 3. – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Savjeta ministara da odmah formira radnu grupu, itd., na izradi i Visoko sudsko i tužilačko vijeće vezano za izmjene i dopune Zakona o krivičnom postupku i drugih potrebnih zakona koji će obuhvatiti, pa sad na to se odnosi, prihvatanje dokaza do kojih se došlo posebnim istražnim radnjama bez naredbi sudije za prethodni postupak kada se ti dokazi odnose na krivično djelo terorizma. Ovo po mom skromnom shvatanju znači da bi se omogućilo sudovima, tužiocima, policijama, da nezakonito pribavljaju dokaze u slučaju krivičnog djela terorizma, što je u suprotnosti i sa ..., Evropskom konvencijom. A ja znam da poštovana kolegica uvažava, poštuje i propise i ljudska prava, često se na to poziva, evo ja je molim da ovaj dio zaključka povuče, a svi ostali su za mene prihvatljivi. Ja vas molim evo da u tom pravcu.
Imam gospodina Borislava Bojića, replika. Izvolite gospodine Bojić.
Ja se izvinjavam, ne mogu da iskoristim neku drugu mogućnost osim replike. Naravno da se slažem sa ovim što je gospodin Džaferović rekao, obzirom na spektar zaključaka koji je sada pred nama. Ali ono što očekuje javnost kao poruku, a to je osuda terorističkog akta u Zvorniku, i to bi nešto što bi bio minimum ove rasprave, naravno usmjeravajući ostale zaključke prema Komisiji da ih ona sublimira i da onda napravi jedan presjek, što bi praktično bilo mnogo lakše obraditi, jer jednostavno je nemoguće ove zaključke sada svesti na formu koja bi bila za sve prihvatljiva, ali jedna poruka koja, koliko ja vidim, nema protivljenja unutar Parlamentarne skupštine.
Ja mislim da uopće nije sporno da, mislim ne bi smjelo da bude sporno da se pošalje takva poruka. Prema tome, to ćemo kada budemo došli u fazu ovih zaključaka. 60 Gospodine Rančiću, Vi se isključite sa diskusijom jer ste nehotice se prijavili. Da li još neko želi da govori? ¸ Zaključujem raspravu. Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda, Ad. 4. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu poslanika Nikole Špirića za dopunu dnevnog reda 11. sjednice Predstavničkog doma tačkom koja glasi: „Informacija Vijeća ministara BiH o terorističkom napadu u Zvorniku“ Na prošloj sjednici Doma, prilikom rasprave o dnevnom redu, iznesen je navedeni prijedlog za dopunu dnevnog reda sjednice. S obzirom da nije bilo potrebne entitetske većine Kolegij je kao Komisija obavio usaglašavanje. Saglasnost nije postignuta. Ovdje nema rasprave, izjasnićemo naknadno u drugom krugu glasanja. Tačka pet, Ad. 5. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjeni Zakona o Javnom radiotelevizijskom sistemu Bosne i Hercegovine – predlagač: poslanik Mirsad Mešić (zakon po hitnom postupku)
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, pokušaću da ne odužim. Naime, ja sam predlagao zaključak, čini mi se da mi je i prihvaćen, da se sublimiraju ovakva velika izvješća na nekakvih 4-5 stranica, ili ... drugom krugu, ne znam sada točno kako je, da bi lakše mogli pratiti ove materijale. I ovo je jedan od materijala koji je, na koji način sličan želim diskutirati. Pa na primjeru recimo stranice četvrte, ali tamo u drugom dijelu ovog Izvješća, jer je to ogromno, znači ako će neko od zastupnika gledati, to je ovo Godišnje izvješće, pa na četvrtoj stranici, od polovice zapravo teksta. Vi vidite ovdje, dakle, kada gospoda iz Centralne banke govori za šta su oni zaduženi. E sada bi bilo lijepo da imamo na 2-3 stranice stav vođstva Centralne banke baš o ovim svim pitanjima kakvo je zapravo stanje. Naravno da ono vjerovatno za pomnije čitatelje i onoga većega znalca postoji u ovim brojkama i može se sigurno pratiti, ali sigurno za sviju nas zastupnike bi valjalo da ima jedan snažan, jasan stav po svim ovim pitanjima, upravo za šta su zaduženi u kratkom izričaju i da mi možemo to pratiti. A onaj ko želi to više osvjedočiti se o tome ili potvrditi te nalaze koje Uprava Centralne banke iza koje ona stoji, onda može naći u ovom materijalu koji je obiman. Dakle, ja bih volio ako ne sad ovaj put, samo sam, dakle, ustao da diskutiram i da potvrdim ono svoje razmišljanje da bi nam dobro došlo, jer ovakvi materijali koji imaju po 100- 62 200 stranica, dakle vrlo je teško tu od analitike, sintetike silne koja je tu prikazana, izvući ono najvažnije. Tako da bi mi se činilo da bi ti ljudi koji nam šalju ta izvješća, ponovo to apeliram, kod slijedeći put ..., ako već, da ne ponavljam zaključak ponovno, dakle da nam probaju sami se sjetiti da nam stanu iza neke informacije u kojoj mi možemo vrlo jednostavno vidjeti smjerove kretanja u određenoj oblasti, šta se događa, glavne probleme, njihova razmišljanja o tim događajima, šta je do toga dovelo, a onda ko želi dalje neka evo vidi. Pa eto, ništa više, prilog raspravi. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Damir Arnaut, replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Molim da se tretira kao poslovnička intervencija, nemam to dugme. Član 184. Poslovnika – prava i dužnosti Vijeća ministara BiH, 184.c) Vijeće ministara preko svog predstavnika dužno je učestvovati na sjednicama Doma. A član 185. Vijeće ministara BiH Domu predstavlja njegov predsjedavajući ili jedan ili više njegovih članova, a ministre mogu predstavljati i zamjenici ministara. Koliko ja vidim nemamo nijednog ministra ni zamjenika ministara i ovo je nešto na čemu će Klub SBB-a insistirati kako na sjednicama Doma, tako i na sjednicama komisija Doma, jer član 184. stav c) koji sam upravo citirao kaže to isto za komisije, s tim da pomoćnici ministara mogu biti na komisijama. Ali kada je Dom u pitanju, upravo je gospođa Borovac napustila, tako da ovo je nešto na čemu ćemo insistirati ubuduće. Zahvaljujem.
Dobro, to je vaše pravo. Ja nemam šta drugo da kažem sada osim da je to tako, je li.
/nije uključen mikrofon/
Šta je sada?
... izjasniti o opravdanosti ove poslovničke intervencije. Molio bih sada da uđe u zapisnik ova poslovnička intervencija o odsustvu Vijeća ministara.
Ali ne znam šta od mene tražite, da ja uradim šta? Šta da uradim.
Da se izjasnite o opravdanosti poslovničke intervencije o odsustvu Vijeća ministara. Poslovnik jasno propisuje da se predsjedavajući Doma mora izjasniti o opravdanosti poslovničke 63 intervencije. Ja znam da ja imam pravo na svoje mišljenje, ali to mi pravo omogućava Ustav Evropske konvencije, a Vi imate obavezu da se izjasnite o opravdanosti moje intervencije. Zahvaljujem.
Ne znam, trebate mi pojasniti šta treba da uradim ja sada, mislim. Vi ste kazali ono što vidite, nema ljudi ovdje. Šta da ja radim sada, da kažem šta? [[zajednička diskusija]]
Nakon čega će predsjedavajući Doma odlučiti o opravdanosti prigovora u vezi sa povredom Poslovnika. To je obaveza. Ne znam kako jasnije da vam pročitam ovo?
Pa, kakve to veze ima sa daljim tokom sjednice? Pazite, šta ja sada treba da kažem? Da kažem ovdje da nema ljudi iz Vijeća ministara. Evo, sami ste kazali da ih nema.
Prigovor opravdan ili neopravdan? Tražim da se izjasnite.
A šta hoćete da kažem?
Ne mogu vjerovati da vodimo polemiku o ovome.
Dobro, hvala Vam lijepo. Mirsad Isaković ima diskusiju. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, vidim da nema ni predstavnika Centralne banke, mislim vrlo interesantno, je li. Dobro. Napokon u ovom Parlamentu, dakle, imamo i Izvještaj jedne institucije, državne institucije koja ima pozitivan finansijski rezultat. Taj pozitivan finansijski rezultat je od 35 miliona, i 21 milion je ova institucija već dala Ministarstvu finansija i trezora BiH. Da li je ovaj finansijski rezultat mogao biti bolji ili gori? Dakle, mogao je biti i bolji i gori, ali on je ovakav kakav jeste iz prostog razloga što bi kroz deponovana sredstva banaka mogao je biti veći za kamatnu stopu. Međutim, to bi se kasnije, dakle, odrazilo na kamatne stope u komercijalnim bankama kod klijenata. Ne treba da zaboravimo da je ova banka i emisiona banka. Dakle, koliku je izvršila emisiju novca u prethodnom periodu, evo dobili smo guvernera, ali nema predstavnika Vijeća ministara. Ali evo, barem je to dobro. Dakle, ova banka je i emisona banka. Kolika je bila emisija novca u ovom izvještajnom periodu ovdje nema u Izvještaju. Imam informaciju da je devizno pokriće, odnosno devizno pokriće u odnosu na konvertibilnu marku veće negdje između 10 i 20%. Interesuje me zašto nije izvršena emisija ako imamo već pokriće, zašto nije izvršena 64 emisija ovog novca? Kad govorimo o emisiji novca vjerovatno trebamo govoriti i o amortizaciji novca, a nemamo, u Izvještaju nemamo ni o amortizaciji novca ništa. Ono što mene interesuje je ovaj drugi dio, dakle kada se govori o makroekonomskoj analizi, dakle i tržišta i kapitala, itd. Vidjeli smo da se govori o opštoj situaciji u odnosu kursa dolara i kursa eura, odnosno rastu dolara u odnosu na euro ili obratno, padu eura, je li, u odnosu na dolar. Ja ne vidim tu neku naročitu potrebu da o tome diskutujemo iz prostog razloga što je robna razmjena između SAD-a i Bosne i Hercegovine na granici statističke greške. Dakle, to u ovom Izvještaju, po meni, ne bi trebalo da bude, ali ono što bi trebalo da bude je, dakle, štednja građana od 8 milijardi koja je u Bosni i Hercegovini. Zašto tih 8 milijardi ne stavimo u funkciju, dakle, u dugoročne plasmane, u investicije i time omogućimo Bosni i Hercegovini da se dalje ne zadužuje kod Evropske banke i Međunarodnog monetarnog fonda ili Svjetske banke? Stim u vezi, dakle još je interesantnije što je sami Izvještaj, u samom početku kada je govorio o svojim zadacima, rekao da je monetarna politika u nadležnosti Centralne banke, odnosno na kraju Centralna banka je najmjerodavnija za sprovođenje monetarne politike. Na kraju, Centralna banka je najsigurnija institucija za čuvanje novca, plemenitog metala i drugih vrijednosti. Mi znamo šta se tamo sve dešavalo, da ne napominjem sad. Da li je neko snosio odgovornost za to, da li postoje sankcije? Jer mi znamo da tamo postoji i revizija i Ured, dakle Uprava i Ured internog revizora. Ne vidim, sve ove primjedbe ne vidim u ovom Izvještaju. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Izvolite, gospodin Denis Bećirović, poslovnička intervencija.
Uvaženi predsjedavajući. Da ne bih napravio grešku, pošto ja odavde ne vidim, da li mi u ovom trenutku imamo predstavnika Vijeća ministara na sjednici Doma? Koliko ja vidim, nema. Ako je tačno da ga nema, mi smo danas bili svjedoci da Vijeće ministara i ministri konzumiraju prava koja mogu po Poslovniku, između ostalog i da diskutuju, u svako doba da se jave za diskusiju, i Vi ste to vodili prema Poslovniku. E sada upravo imamo situaciju kada sjednica ne traje u skladu sa Poslovnikom. Tražim pauzu u ime kluba od 30 minuta i da dođu odgovarajući ministri, kako bi mi mogli raditi po našem Poslovniku.
Ovako, dakle, prije nego što dam pauzu, ja sam dužan da dam pauzu vama 30 minuta i daću ja tu pauzu, nema problema nikakvih, dakle, prvo ću ja upitati ovako – da li u ovoj sali postoji s ove strane, pošto je ovo drugi put, sada očigledno je da je ovo nekome važno pitanje, ima neko ko predstavlja Vijeće ministara? Molim vas da li neko postoji tu? Nema. Hvala vam lijepo. Dakle, ja konstatujem da nema predstavnika Vijeća ministara u ovom trenutku, ali to nije razlog za prekid sjednice, niti je to povreda Poslovnika, koja sprječava rad ovoga Doma. Vijeće ministara ima pravo i obavezu da učestvuje, ali nigdje se ne kaže da mi ne možemo da radimo ukoliko oni nisu prisutni. To je dakle, jedna stvar. A sada Damir Arnaut traži riječ. Izvolite. 65
Gospodine predsjedavajući. Poslovnik je vrlo jasan i ne postoje manje ili više važne odredbe Poslovnika. Dakle, Vi sa tog mjesta insistirate da se poštuje vrijeme od dvije minute, deset minuta ili petnaest minuta predlagačima zakona, koliko je već dozvoljeno. I vrlo ste čvrsti u tom insitiranju. A to insistiranje se tiče prava poslanika, pa na kraju krajeva i dužnosti poslanika da ograniče svoju raspravu u nekom vremenskom okviru. Međutim, kada je u pitanju prisustvo Predsjedništva BiH, tu ste nedoslijedni. A prema članu 27. jedna od dužnosti predsjedavajućeg Doma je da se brine o dosljednoj primjeni Poslovnika. A konkretan primjer imam zašto ste nedosljedni, zato što kada je bilo predlaganje predsjedavajućeg Vijeća ministara tada je napravljena pauza da bi ...
Molim vas nije rasprava o predsjedavajućem i o primjeni Poslovnika. Koja vam je konkretna poslovnička intervencija, kažite i koji član i onda možete završiti diskusiju.
Član 27. dužnosti predsjedavajućeg Doma – dosljedna primjena Poslovnika. Molim vas da osigurate prisustvo Vijeća ministara.
Hvala vam lijepo. Dakle, sjednite na vaše mjesto i molim vas slušajte sada šta ću vam kazati. Ponavljam po drugi put, konstatujem da u ovom trenutku, u skladu sa članom 184. Poslovnika, u sali nema predstavnika Vijeća ministara, pod jedan. Pod dva, konstatujem da to nije smetnja za nastavak rada sjednice Predstavničkog doma i ona zbog toga neće biti prekinuta i biće nastavljena. I konstatujem da je predsjednik, odnosno član kluba, u ime Kluba SDP-a, predpostavljam, Denis Bećirović zatražio pauzu od 30 minuta i dajem pauzu na zahtjev Kluba SDP-a 30 minuta. Nastavljamo za 30 minuta. Poštovane dame i gospodo, vrijeme za pauzu je isteklo. Pauzu je tražio Klub SDP-a. Pozivam predsjednika ili predstavnika Kluba SDP-a da uzme riječ nakon što je isteklo vrijeme za pauzu. Izvolite.
Razlog zbog čega smo uzeli pauzu, odnosno zatražili pauzu je bio taj da neko iz Vijeća ministara ipak prisustvuje ovom skupu, kako ne bismo kršili Poslovnik koga smo sami donijeli. 66
Hvala vam lijepo. Ja sam rekao prije zaključenja sjednice, odnosno prije pauze kako stoje stvari i koji je moj stav u odgovoru na vaše poslovničke intervencije. Riječ traži gospodin Damir Arnaut, kao repliku je li? Ja ne znam.
Kao poslovniku intervenciju.
Izvolite gospodine Arnaut.
Predsjedavajući zahvaljujem. Poslovnička intervencija se odnosi na član 79. stav 5.a). Pod nepoštivanjem reda podrazumjeva se vrijeđanje poslanika i ostalih prisutnih. Ja maloprije nisam završio sa poslovničkom intervencijom na koju imam pravo od tri minute po Poslovniku, a Vi ste mi rekli, citiram Vas, sjedite na svoje mjesto. Ja Vas opet podsjećam da Vi sjedite na poziciji koju su ... časni, učeni i tolerantni ljudi. Vi imate obavezu održavati dignitet te funkcije. Kada državnom poslaniku kažete, citiram vas opet, sjedite na svoje mjesto, Vi govorite o sebi, ali ono što meni smeta je narušavate dignitet te pozicije. Ja sada tražim, zahtjevam, na osnovu člana 76. Poslovnika, da odlučite o opravdanosti mog prigovora. Ako kažete da „sjedite na svoje mjesto“ ne predstavlja vrijeđanje poslanika, onda to puno govori o Vašim standardima. Zahvaljujem.
Hvala Vam. Dakle, gospodine Arnaut, Vi ste, koliko se ja sjećam, u dva navrata imali iste poslovničke intervencije. Nakon moga odgovora Vi ste ponovo tražili i ponovo davali poslovničku intervenciju, zahtijevali. I to je sve što ja imam da kažem u odnosu na ovu Vašu sadašnju poslovničku intervenciju. Nastavljamo dalje sa radom. Ko želi da govori povodom, gospodin Borislav Bojić, replika. Izvolite.
Kolegi Arnautu kratka jedna samo replika. Obzirom da ste pravili citat na nešto što je kolega izlagao, on nije napisao. Citira se ono što je on napisao a možete samo parafrazirati ono što je rekao gospodin Džaferović. ... ispravka, pošto Vi vodite računa o tome svemu, pa samo da ispravimo. Dakle, možete parafrazirati, a ne citirati. Citat može, kad gospodin Džaferović to napiše, onda je moguće citirati, do tada nije.
Hvala Vam lijepo. Gospodin Damir Arnaut, ponovo. Izvolite. 67
Da prekinemo ova repliciranja i ovo nadmudrivanje ovakve vrste, pod navodnicima naravno, Klub SBB-a traži pauzu od pola sata.
Dajem pauzu od pola sata na zahtjev Kluba SBB-a. Poštovane dame i gospodo zastupnici, isteklo je vrijeme za pauzu. Pozivam predsjednika Kluba SBB-a, pošto je tražio pauzu, da uzme riječ. Gospodine Đonlagiću, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući. Mi smo analizirali za vrijeme pauze jedan potpuno neprihvatljiv način komuniciranja sa članom kluba našeg i ... smo naše buduće postupke ukoliko se takav način komuniciranja nastavi. Mi apelujemo na potpuno uvažavanje uzajamno, međusobno uvažavanje i sa pravom da se može primjedbovati ukoliko se nešto smatra da nije u skladu sa Poslovnikom i da se traži da se taj Poslovnik ispoštuje. I zbog toga smo tražili pauzu, i evo, nadam se da se više to neće ponavljati. Hvala.
Dakle, hvala Vam gospodine Đonlagiću. Ja imam obavezu samo da vam s mjesta odgovorim, dakle da kažem da sam ja kao predsjedavajući opredjeljen da potpuno poštujem ovaj Poslovnik i da uvažavam dignitet svakog zastupnika. Zamolio bih sve zastupnike da se ponašaju na isti način i da poštuju dignitet predsjedavajućeg Predstavničkog doma i ništa više. Hvala vam lijepo. Mislim da više nema, ovo je diskusija o sadržaju. Mi smo sada na dnevnom redu, dakle mi imamo tačku dnevnog reda – Izvještaji Centralne banke, pod 1. Financijski izvještaj i pod 2. Godišnji izvještaj. Da li neko želi da govori o tome? Gospođa Kapetanović, je li?
/nije uključen mikrofon/
Onda se isključite molim vas. Da li još neko, mi imamo raspravu i o jednom i o drugom izvještaju. Da li želi još neko da govori o tome? 68 Gospodin Zaim Backović. Izvolite.
Samo nekoliko dilema. Ja neću dugo govoriti, samo da se razjasni nekoliko dilema, jer to vidim odma pišu, čovjek pročita po raznim portalima. Centralna banka nije emisiona banka, Centralna banka je na principu karensi borda i ona nema emisionu funkciju. Mi to moramo znati i moramo znati da joj to nije, ne može i neće biti, dok joj je u ovakvom obliku, funkcija. Ona ima dužnost pokrića sa blagom rezervom ukupno plasiranih konvertibilnih maraka u sistemu, odnosno u platnom prometu ili u upotrebi u Bosni i Hercegovini. Druga stvar je nešto što takođe nije u njenoj nadležnosti a vrlo često se mi kao građani tražimo zašto to ona ne uradi, zašto to, jer mi smo rijetka Centralna banka, odnosno jedina centralna monetarna institucija koja nema tu vrstu funkcije i tu vrstu kontrole, nego je to kod nas kroz zakonsku regulativu prebačeno agencijama za bankarstvo. I mi imamo eto tako dvije agencije za bankarstvo, što je takođe nepoznato u uređenjima država, ja govorim o državi, ne govorim o nadležnostima. To je kontrola depozita koji u ovom momentu u Bosni i Hercegovini, nadam se da će to guverner potvrditi, prelazi 57% aktive u bankarskom sistemu, što znači, preko 57% plasiranih sredstava firmama, građanima, svima nama, su ustvari naša, naša sredstva. To je razlog zbog kojeg ćemo mi dolaziti u velike probleme, jer tim sredstvima gazduje neko ko se zove stranim, strane banke i one uzimaju, i iz ove prejake Bosne i Hercegovine odnose dobit u slabašnu Austriju, Italiju, Njemačku, vrlo slabašne zemlje. I takođe, nadam se da će mi guverner pomoći, podaci koje ja imam, znači od početka, od dana privatizacije, kada su prve došle da ih ne nabrajam pošto znam tačno kako je redoslijedom koja došla, ukupna dobit je veća nego sredstva koja su uložili u kupnju i dokapitalizaciju banaka. Znači ukupna njihova dobit od bogatih građana Bosne i Hercegovine. Zašto ja ovo govorim? Zato što bi kao regulator Centralna banka trebala ukazati onima kojima je upravo ona odgovorna, to smo mi ovdje, da moramo učiniti da se donese nešto što se zove zakon, ili bilo što. Da, primjera radi, sredstva kojima raspolaže Budžet države budu usmjerena preko domaćih banaka, idu na nešto što se zove domaća, domicilna banka, da bismo razvijali taj bankarski potencijal kao garant firmama da mogu da rade. Ako ništa, da dobiju garancije da mogu da izađu van granica Bosne i Hercegovine. Primjer, konkuriše austrijska firma na posao vani i bosanskohercegovačka. Nema šanse bosanskohercegovačka da dobije bankarske garancije za posao vani zato što je konkurisala njegova domicilna firma. Primjer vam je Štrabak. Zadnji posao je Luka Drač. Bosanske firme su prošle prekvalifikacije, bile prve, ali kada je došlo do druge faze ostale su kratke, ne mogu dobiti bankarske garancije. A nemamo agenciju koja može takvu bankarsku garanciju da izda. Naravno to nije vaše, ima IGA ali IGA nema novaca, nema potencijala. Naravno ovo nije u nadležnosti Centralne banke, to nije vaš posao, ali vaš posao je da ukažete na ovu anomaliju, da ukažete da u raspolaganju i sredstvima koja su stvorili ovi građani, i sredstvima koji su iz džepova ovih građana, bi moralo biti za ove građane, jer kroz bankarski sistem mi smo ustvari napravili najveći problem, najveći problem u ovoj državi. I jedno malo kratko pitanje. U ukupnom Izvještaju koji se pročita, trebalo bi dati da vidimo strukturu kapitala Centralne banke. Kada kažem strukturu, mislim na monetarnu strukturu, vrstu valute, zlata, itd., da bi građani mogli znati s čim objektivno raspolaže ova država, u kom, ne znam, procentu eurima, dolarima, jenu, franku, zlatu, itd. To je jako važno jer mi smo kroz karensi bord vezani na euro. Znači, kod nas je euro jednako KM u datom odnosu. To je nešto što bi mi morali kao građni, ne ja kao pojedinac, mene to puno ne zanima, ali da bi u ukupnoj strukturi mogli, kroz ovo što ja vama sada govorim, vi učiniti da ljudi shvate da milijarde maraka koje su u budžetima, od opštinskih, preko, u Federaciji kantonalnih, preko 69 entitetskih do državnog, ustvari kroz platni promet proviziju daju nerazvijenoj Austriji, nerazvijenoj Italiji, nerazvijenoj Njemačkoj i tako redom. A naše banke jedna za drugom klecaju i grcaju. Ne mogu u biti da ostvare ono što bi bio osnovni njihov rad, a to je poticaj privrede Bosne i Hercegovine. Hvala vam.
Hvala Vama. Da li još neko želi da učestvuje u raspravi? Guverner Centralne banke, gospodin Kemal Kozarić. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Uvaženo predsjedništvo, poštovani zastupnici. Koristim priliku da iskažem svoje zadovoljstvo da imam danas tu čast da vam se obratim. Pred vama je Godišnji izvještaj Centralne banke BiH i Finansijski izvještaj koji Parlament BiH prima svake godine kao informaciju i glasa naravno za njega. Gospodin Isaković mi je postavio nekoliko pitanja koja je on postavio i na samoj Komisiji i ja sam iskoristio priliku da mu dam odgovor. Ali evo, naravno i zbog svih vas drugih u sali mislim da je potrebno i korisno da se čuje odgovor Centralne banke BiH. Znači, mi, kao što je rekao kolega Backović, smo Centralna banka koja radi u valutnom odboru. Znači, to je jedan specijalni model koji je dosta konzervativan, koji zahtijeva puno pokriće domaće valute, znači M1 mora biti u punom kapacitetu pokrivena stranom valutom, valutom sidro ili eurom, prije je to bila njemačka marka. Znači, svaki fening koji je prešao prag Centralne banke BiH je pokriven stranom valutom i mi imamo negdje u prometu 3,3 milijarde konvertibilnih maraka kod građana na računima, itd. Znači, keša u prometu je 3,3 milijarde. Danas evo, danas prvi put ekskluzivno da imam tu čast da vam kažem – devizne rezerve, prvi put u istoriji Centralne banke su prešle 8 milijardi konvertibilnih maraka. To su najveće od osnivanja Centralne banke, što je jedan znak, iako imamo deficit od 6% GDP-a da se taj deficit ne finansira na teret deviznih rezervi, što je dobro. S druge strane mi zaboravljamo da naši građani mogu bez ograničenja da kupuju i prodaju domaću valutu. Znači bez ikakvog ograničenja možete danas otići u bilo koju komercijalnu banku, kupiti i prodati domaću valutu. Znači, mi smo ugasili crno tržište, više nema šverca devizama, a takođe realni sektor, korporativni sektor može kupiti i prodati valutu i plaćati svoje obaveze prema vani, nabavljati repromaterijal takođe po fiksnom kursu. Znači, ugasili smo šticung. I to je nešto što je ovaj model donio i donio je monetarnu stabilnost koja je prvi cilj Centralne banke, svih centralnih banaka, a posebno naše Centralne banke. Kada govorimo o emisiji novca, znači poznat je termin fiducijarni novac. To je, fiducija znači na italijanskom povjerenje, znači zemlje koje svojom ekonomijom, svojim GDP-om daju izjavu da njihov novac garantuju svojom ekonomijom, mogu štampati novac. Taj model je prevaziđen. Mi znamo šta se je desilo ex Jugoslaviji, da to uglavnom ako odemo u tom pravcu, znači sigurno izaziva inflatornu spiralu i to se završava vjerovatno krahom monetarnim. Znači, mi zakonom, nije nam dozvoljen bilo koji način, da tako kažem, da kreiramo novčanu masu, osim što kada dobijemo čvrstu valutu izdajemo domaću valutu. I taj model se stavlja u makroekonomski nestabilna područja. Nažalost, Bosna i Hercegovina je još uvijek makroekonomski nestabilna. Mi imamo monetarnu stabilnost a ako imate nezaposlenost 27%, ako imate javni dug neki od 30% ili 40% s unutarnjim dugom, ako imate deficite tekućih računa 70 negdje oko 6%, to je makroekonomski nestabilno područje. I daj Bože da dođemo u situaciju da budemo makroekonomski stabilni i da možemo, da kažem na nekinačin je li, promijeniti ovaj model. Ovaj model je donio ono što mislim da je vrlo važno, a to je monetarnu stabilnost, vratio je povjerenje u komercijalno bankarstvo. Neko je spominjao 9 milijardi štednje, to je tačno. Znači, građani Bosne i Hercegovine drže u komercijalnim bankama cca 9 milijardi i takođe je to najveći iznos od zadnjih godina, 8% povećanje u odnosu na 2014. godinu, 60% je u eurima, 40% u domaćoj valuti, što pokazuje jedano značajno povjerenje u domaću valutu. S druge strane, kada je bilo pitanje kolege Backovića oko domaće i strane banke. Sve su u Bosni i Hercegovini domaće banke, samo 90% njih je osnovano stranim kapitalom. I činjenica da strani kapital preovladava u kapitalu banaka, ali mi to ne možemo regulisati, jer ko brani vlasniku recimo domaće banke, da ne govorim ime banke, kada vlasnik, a to je Ministarstvo finansija, ne drži u svojoj banci račun. Ne možemo mi čekati od građan da drže, a vlasnik Ministarstvo ne drži. Znači, hajmo mi prvo da odnesemo račune, naravno vodeći računa o disperziji rizika, jer kasnije kada se nešto desi onda naravno odgovara i onaj ko je položio sredstva u tu banku. Znači bankarski sektor je stabilan, i mislim da je to dobro, on je likvidan i ima trenutno problem ovih nekvalitetnih kredita negdje oko 14% na nivou sektora. Znači, mi imamo, nažalost je li, visoku likvidnost bankarskog sektora. Preko dvije milijarde dnevno u Centralnoj banci na računima stoji sredstava komercijalnih banaka. Kada ih pitate što ne plasiraju, a kreditni rast je 4%, znači što ne plasiraju, znači nemaju dovoljno projekata, nemaju dovoljno kvalitetnih klijenata, upravljaju pažljivije rizicima, itd. Činjenica je i to da je 80 miliona eura ove godine profit, znači negdje oko 160 miliona maraka profit komercijalnih banaka, ali mi se ne trebamo plašiti da neko zaradi ovdje neka sredstva. Nije tačno da je ukupni profit veći nego što je ... aktiva, jer plasirano je 16 milijardi u Bosni i Hercegovini kredita, a evo rekli smo da je štednja 9. Građani su povukli negdje cca 8 milijardi i ovo je tačno što je kolega Backović rekao, da su otprilike sami sebe isfinansirali, ali i realni sektor je povukao negdje oko 55% te aktive, tako da banke su odigrale tu određenu ulogu, mada, opet kažem, može tu biti dosta kritike na nivou kamatnih stopa, na njihovu kreditnu aktivnost. Jer 2009. godine prije krize kreditni rast je bio 29%. Tada smo imali kreditni bum i naravno da i po teoriji i po praksi on vodi u krizu, što nam se i desilo. Tako da s te strane mi imamo tu situaciju koja, po meni, je, na kraju krajeva ima tu prostora naravno za neke modifikacije, ali zakon je jasan, znači nama nije dozvoljeno kreiranje novca. Bilo je nekih ideja da štampamo novac, da nam ne treba MMF, itd., itd. Mi smo kategorički protiv toga i mislimo da trebamo trošiti onoliko koliko imamo i da ne smijemo kreirati nešto što nemamo i da s tim ulazimo u nešto što je avantura, evo mogu slobodno da kažem. Kolega Isaković je tako pitao, i to mislim da ne treba ovdje da se prećuti, a to je što nam se je desilo 8. decembra, krađa od 600 hiljada KM u trezoru. To je istina, to je činjenica. To je uradio neodgovorni pojedinac koji je probio naše procedure. Mi smo našim internim kontrolama uhvatili tog pojedinca, mi smo ga prijavili institucijama Bosne i Hercegovine i on je danas tamo gdje treba da bude i odgovaraće za svoj postupak. Takođe smo proveli disciplinski postupak protiv osam ljudi i disciplinski smo ih kaznili jer je istraga dokazala, znači završena je istraga, mi smo dobili papir od Tužilaštva da se prekida istraga, da nema osnova za druge ljude da je bilo organizovano, da je neko pomagao, pokrivao, dodava, itd. Znači s te strane naravno da je to uticalo na našu reputaciju, da nam se je to desilo i nije nam se trebalo desiti. Mi već pet mjeseci radimo analizu naših procedura i smjernica, i bilo je i propusta i kod nas, ne mogu to da ne kažem, ali jednostavno desilo nam se i mi moramo naučiti tu lekciju i naučili smo je. Ja se nadam ako Bog da da se to više nikada neće desiti, ali desilo se i naravno da su odgovarali oni koji su propustili procedure. Procedure su postojale i one su 95% usaglašene sa evropskim standardom. Nažalost, oni koji su trebali nešto da urade nisu uradili i oni će naravno odgovarati. Ovaj ko je to uradio, priznao je, imaju dokazi, on će sigurno odgovarati na drugi način i to je 71 jasno. Tako da evo, na kraju mog drugog mandata, mislim naravno da nisam sanjao da se može desiti, mi smo se uglavnom branili izvana da nas neko ne napadne, satelitska, praćenje, duge cijevi, blindirana vozila, itd., napadnuti smo bili iznutra, što znači je moguće i što je naša donekle i greška je li. Ali evo, znači mi smo svjesni toga, mi smo to prijavili, mi smo objavili javnosti, znači nismo krili, nego smo dali saopštenje i upoznali javnost o tome. I naravno da odgovornost postoji od mene, pa svih onih u lancu koji su tu učestvovali. Ja sam nudio svoju ostavku na Upravnom odboru u februaru mjesecu. Oni to nisu prihvatili. Tako da i to znate. Znači nije bilo, ja osjećam da ima dio moje odgovornosti u tom dijelu, možda što sam, je li, tamo nekog menadžera postavio, a evo on nije odradio što je trebao da odradi. Ali ima cijeli lanac odgovornosti, tako da je ta hijerarhija poznata, i evo i to evo u ovom časnom Domu da kažem, naravno nema razloga da bilo se šta krije. Eto to bi bili odgovori na ovo što ste me pitali. I evo, još samo gospodinu Zaimu Backoviću odgovor na pitanje struktura ove aktive. Znači, u nas je po zakonu, mi, pošto nam je valuta sidro, 95% naše aktive je vezano za euro i investirano u euro zonu, znači vrijednosne papire zemalja EU i centralnih banaka EU. Imamo 3% zlato, znači imamo 3 tone zlata u portfelju i imamo 2 % ovih drugih valuta. Tako znači 25% smo izloženi prema euru. A ovo što je gospodin Isaković pitao, takođe ovaj odnos dolara i eura je važan za nas, zato što nam je vanjski dug vezan za dolar. Mi imamo 40% obaveza u dolarima prema Svjetskoj banci, MMF-u, itd. i svaka promjena u ... dolara-eura, utiče na taj nivo javnog duga. Tako da nije nama svejedno kakav je odnos eura i dolara. Nekada odgovara, nekada neodgovara. I Ministarstvo finansija uglavnom ima korektivni faktor 5% kada izračunava obaveze, recimo ove godine 580 miliona KM je obaveza Bosne i Hercegovine prema inozemstvu da plati vanjskog duga. Eto, to bi od prilike bili odgovori. Hvala vam na pažnji. Nadam se da ćete podržati naš Izvještaj.
Hvala vam gospodine guverneru. Nakon predstavnika institucije, ne bi trebalo biti rasprave, ali ukoliko vi insistirate ja nemam drugog načina nego da vam omogućim to. Gospodine Backoviću, izvolite.
Hvala Vam Kemo što ste na ovaj način dali, ali ja ću samo jedan podatak iznjeti, zašto ovo govorim o domaćim bankama. Kamatne stope na depozite građana su maksimalno 3,5%. To su maksimalne. Na onaj rok koji je, vi to znate sami, preko 24 mjeseca. Kamatne stope prosječne su 7,5%. Razlika je 4%. Na 9 milijardi, samo na tom segmentu, je 270 miliona godišnje, 270 miliona koji bude profit tih banaka. Zbog toga ja govorim da biste vi kao centralna institucija morali nešto učiniti da, sa onima koji ustvari vama upravljaju, učine da se u domaćem bankarstvu, domicilnim bankama nešto uradi. Jer nemojte zaboraviti ukinuli smo i Zavod za platni promet. Na svaku transakciju te banke iz tih siromašnih zemalja, sami ste rekli domicilne sa stranim kapitalom, one su njihove, one ujutro mogu da povuku kapital, na svaku transakciju ostvare proviziju. I umjesto da to upumpavamo u svoj sistem, mi to ispumpavamo iz ove države. Ništa drugo. Hvala.
Hvala lijepo. 72 Gospodin Mirsad Isaković. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa naravno, mi smo o ovome već diskutovali na nekim mjestima, gospodin Kozarić i ja, ali ima jedna stvar koju bih zaista želio ovdje da potenciram. Dakle, to je, ja sam rekao 8 milijardi da je štednja, ona je evo na sreću 9 milijardi, pogriješio sam u iznosu. Ali ono što mene interesuje dakle i ovu državu trebalo bi da interesuje, tih 8 milijardi štednje kako da stavimo u funkciju države. Kako da stavimo, dakle, u investicije u dugoročne plasmane i da ih obrnemo, da ne idemo ni u Međunarodni monetarni fond, ni u Svjetsku banku, ni Evropsku banku za razvoj. Dakle, ja znam da to nije zadatak Centralne banke. Sasvim jasno smo o tome već i raspravljali, jeli tako, ali Centralna banka je zadužena za monetarni sistem u neku ruku. Zar ne mogu biti preporuke, savjeti, urgencije, načini i metodi koje koristi zapad da plasira kratkoročnu štednju da plasira u dugoročne plasmane, da se nađe način, metod da to uradimo u ovoj državi. Dakle, nama tada ne bi trebalo, pokrili bi i deficit od milijarde, ne bi nam trebalo novih zaduženja, itd., itd., da ne idemo sada u dalju priču. Dakle, poenta čitave priče je ustvari to. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Evo, imamo još gospodina Nikolu Lovrinovića za repliku. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dakle, ja sam samo htio reći ovo, pošto gospodin Kozarić nije bio kada sam ja govorio u onome dijelu, činimi se da nije tada bio u dvorani. Evo, ovih pet minuta ili sedam, koliko je gospodin govorio, je efektnije nego sve ono što sam ovdje čitao. Dakle, to je ona priča koju sam ja govorio da bi nam valjala, jedan sažetak nekih izvješća koja su ovako efektna, kažu šta je poslovanje, šta su problemi i kakva su rješenja, a ko hoće dublje, kao gospodin Backović evo mu, pa neka izvoli, neka čita. Dakle, volio bih, to je upravo ono što sam ja predlagao, kada sam izlagao ono. Ništa više. Hvala.
Dobro, hvala Vam lijepo. Gospodin Hazim Rančić, diskusija. Izvolite.
Hvala lijepo. Neću dužiti, neće to biti deset minuta, ali želim evo postaviti jedno možda naivno, laičko pitanje, ali znam da se tiče svih građana u Bosni i Hercegovini. I možda će neko kazati – pa nije moja nadležnost, pa tamo, vamo, znam ja podosta o nadležnostima, ne znam sve, ali. Mi svi nešta stremimo i pričamo i ako Bog da mi ćemo u Evropu u svakom pogledu. I ako Bog da doći ćemo tamo kao zemlja. I na tom putu treba sve te svoje standarde, pozivajući se na ..., je li, da usaglasimo sa Evropom. E pa pitam sve nas, sve nas, ne samo guvernera i Narodnu banku i Parlament i Vijeće ministara i svi koji smo nadležni, kada će te banke koje su iz Evrope došle u 73 Bosnu i koje posluju u svojim zemljama, po tim standardima evropskim, tako se ponašati ovdje. Pitanje je konkretno, kada će recimo neka strana banka, bilo da je to Raiffeisen, bilo da je UniCredit, bilo da je NLB i u Bosni primjenjivati kamate i za naše građane koji štede u istom iznosu ali i za kredite koje daju našim građanim u istom iznosu? Pa ako je tamo kredit, ne znam, za nekretnine, za gradnju jedan zarez nešto ili 2%, kada će to biti i ovdje u našoj lijepoj Bosni i Hercegovini? I ako će od bilo koga biti odgovor ono nisam nadležan, ne znam ja i to sve, morali bi se pobrinuti svi, i parlamenti, i vlade, i predsjednici, i ministri i guverneri da i taj standard jednom dođe u Bosnu i Hercegovinu. Ne samo standardi koji njima gode, nego koji valjda i našim građanima nešta odgovaraju. Hvala.
Hvala Vama. Ja mislim da nema potrebe za daljnjom raspravom. Ukoliko vi insistirate gospodine guverneru, naravno. Hajte kratko molim vas. Izvolite. Guverner Centralne banke, gospodin Kozarić. Izvolite.
Prvo kolegi Isakoviću da kažem što se tiče štednje. Znači, radi se o sredstvima privatnih fizičkih lica i o bankama koje, je li, imaju svoja pravila na koji način se kreditiraju. Ja sam rekao da trenutno 2 milijarde imaju sredstava koja su uglavnom kratkoročna. Drugo, moramo voditi računa da imaju pravila koja agencije za bankarstvo propisuju kada je u pitanju finansijska poluga, znači kratkoročna sredstva – kratkoročni krediti, dugoročna sredstva – dugoročni krediti. Nema stambenih kredita iz kratkoročnih sredstava. Nema dugoročnih kredita iz avista sredstava. Znači, to je jedan od standarda i to se mora poštovati i to je propos koji su propisale agendije za bankarstvo. Ovo što je kolega Rančić pitao, i mi se često pitamo i mislimo da je vrijeme došlo da budu kamatne stope manje. Ja to stalno javno govorim. Ali morate znati da Bosna i Hercegovina ima kreditni rejting B plus. To je jedna stepenica od C rejtinga koji danas ima Grčka. Znači, mi smo još uvijek u ... području. Kada svi zajedno, ovo što ste rekli i Parlament i Vijeće ministara i svi oni koji danas obnašaju važne funkcije, stvore poslovni ambijent i kada politička stabilnost bude veća i kada bude bolji okvir za investiranje, biće i kamatne stope manje. Mi imamo rizik zemlje koji je uključen u cijenu kapitala. Ne dobivaju one po jedan po dva, naše banke se zadužuju tamo po 4 po 5% i ovo što je rekao kreditna marža otprilike 3%, to je to. Ja mislim da mogu biti manje, ja se sa vama slažem, ali treba vremena i mi treba da svi zajedno stvorimo ambijent da one budu manje. I tada će biti manje, a ja se iskreno nadam da će doći to vrijeme vrlo brzo. A vi ste u pravu da su one tamo značajno manje, nego što su ovdje. Hvala.
Hvala lijepo. Da li još neko želi da govori? Eh, zaključujemo sad raspravu. Hvala vam svima. Prelazimo na tačku 10. dnevnog reda, 74 Ad. 10. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: “Raspodjela i korištenje sredstava tekuće rezerve”, materijal Ureda za reviziju institucija BiH Izvještaj je u procduru dostavljen 13.11.2014. godine. Nadležna Komisija za finansije i budžet Mišljenje o Izvještaju dostavila je 28.05.2015. godine. Komisija je usvojila Izvještaj i uputila ga u daljnju proceduru, te predložila usvajanje slijedećih zaključaka. 1. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije da, u najkraćem roku, detaljno analizira Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi:“Raspodjela i korištenje sredstava tekuće rezerve“ i utvrdi da li je u raspodjeli i korištenju sredstava tekuće rezerve bilo sukoba interesa i elemenata korupcije, te o nalazima Agencije obavijesti Predstavnički dom. 2. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Vijeća ministara BiH da, u roku od 90 dana, izvjesti Predstavnički dom o realizaciji revizorskih preporuka po Izvještaju o izvršenoj reviziji o temi: „Raspodjela i korištenje sredstava tekuće rezerve“. 3. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Ministarstva finansija i trezora da tromjesečno Predstavičkom domu dostavlja detaljan izvještaj o raspodjeli i korištenju sredstava tekuće rezerve. Otvaram raspravu. Gospodin Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Prije svega želim istaći da se radi o izuzetno kvalitetnom Izvještaju, izuzetno važnom za Bosnu i Hercegovinu, institucije Bosne i Hercegovine. Ukoliko ovdje ima neko od predstavnika Ureda za reviziju ja im zaista čestitam i zahvaljujem se na ovako iscrpnom i kvalitetnom Izvještaju. Izvještaj od strane Ureda za reviziju dostavljen je Parlamentarnoj skupštini BiH 13.11.2014. godine, dakle prije šest i pol mjeseci. I sada mene interesuje zašto je taj Izvještaj tek sada na dnevnom redu, odnosno šest i pol mjeseci kasnije? Zaista ne postoji bilo kakvo razumno opravdanje za toliko kašnjenje. Dom je konstituisan manje od mjesec dana nakon što je ovaj Izvještaj dostavljen, a šest i pol mjeseci kasnije ga razmatramo. A možda još, definitivno još važnije, zašto ovaj Izvještaj nije bio na dnevnom redu prije Prijedloga zakona o Budžetu koje nam je dostavilo Predsjedništvo BiH? I mislim da je odgovor jasan, jer je jedina intervencija koju je Predsjedništvo BiH imalo na Nacrt budžeta, koji mu je dostavilo Vijeće ministara, bila da sebi poveća iznos tekuće rezerve sa 4% na 6%, odnosno na cca 325.000 maraka ukupno ili na preko 100.000 maraka svakom članu Predsjedništva ponaosob, kako stoji u Zakonu o Budžetu. Dakle, da ponovim, isti oni koji su obećali 100.000 novih radnika su ustvari uzeli novih 100.000 maraka od radnika. Ja se samo nadam da iduće godine neće obećati 200.000 radnih mjesta. E to je razlog zašto nismo ovaj Izvještaj razmatrali prije izjašnjavanja o Budžetu, jer je ovo Izvještaj o korištenju tekuće rezerve i Izvještaj nije mogao biti gori ja mislim po institucije Bosne i Hercegovine, koje koriste tu budžetsku rezervu, odnosno koju su koristili u prošloj godini. A u 75 prošloj godini, na koju se Izvještaj odnosi, koristilo je Vijeće ministara. A ove godine tekuća rezerva u iznosu od 6% je data i Predsjedništvu BiH. A taj Budžet sa 6%, odnosno 325.000 Predsjedništvu tekuće rezerve, je usvojen u oba čitanja i time nam nisu dozvolili da ta, tih 325.000 maraka, odnosno, 100.000 maraka po članu Predsjedništva ponaosob, usmjerimo u transparentnijem pravcu. A koje je bilo obrazloženje za oba čitanja na jednoj sjednici, odnosno maltene za hitni postupak. Član 112. stav 4. Član 112. stav 4. je bilo obrazloženje za htini postupak o Zakonu o Budžetu. A znate šta kaže član 112. stav 4.? Ako ocijeni da se radi o zakonu manjeg obima ili stepena složenosti Dom može odlučiti da ga razmatra u oba čitanja. Ako odluči da se radi o zakonu manjeg obima ili stepena složenosti. Dakle, Zakon o Budžetu je bio manjeg obima ili stepena složenosti, 370 stranica, više od 10.000 pojedinačnih budžetskih cifara, preko 100 budžetskih korisnika, to je zakon manjeg obima ili stepena složenosti. E svaka čast na interpretaciji Poslovnika. A tako je interpretiran da bi članovi Predsjedništva dali 100.000 maraka svakom ponaosob i to iz izvora za koji je Ured za reviziju imao samo kritike, odnosno iz tekućih rezervi. I evo nekih zaključaka Ureda za reviziju – revizija je pokazala da postoje značajne slabosti u procesu u raspolaganju dijelom tekuće rezerve koja je namijenjena za finansiranje neprofitnih organizacija raspolaže se netransparentno, čime se ostavlja prostor za korupciju, odnosno iskorištavanje javne pozicije za postizanje neprimjerene koristi za sebe ili druge. E to je ono o čemu smo mi govorili kada je razmatran Zakon o Budžetu, konkretno 100.000 maraka svakom članu Predsjedništva ponaosob. Da se nekome napravi stadion, da se nekom popravi nešto i onda time izlazite na izbore. Pa je onda rečeno u zaključcima da nije predviđeno da na odluke predsjedavajućeg Vijeća ministara i njegovih zamjenika o raspodjeli sredstava tekuće rezerve daje mišljenje Ministarstvo finansija i trezora. A sada smo isto to i to još u većem iznosu dali i Predsjedništvu BiH. Pa je onda rečeno, pojedinačni iznosi u zavisnosti od korisnika, možda i nisu značani, ali sam pristup raspodjeli javnih sredstava nema elemente javne odgovornosti, a odabir korisnika je netransparentan i vrlo selektivan. A to smo sada isto dali, odnosno vi koji ste glasali za Budžet ste dali članovima Predsjedništva. Istim krosnicima dodjeljuju se javna sredstva iz više izvora. A zbog izostanka razmjene podataka i informacija moguće je da su bile i finansirane i sa nižih nivoa vlasti. Dakle, nema razmjene podataka između različitih, između predsjedavajućeg Vijeća ministara i njegovih zamjenika. Pa onda se obrati isti, osoba sa istim zahtjevom svoj trojici, dobije iz jednog, dva ili tri izvora. A kako će sada biti, kada Predsjedništvo ima to? Kakva će tu biti razmjena podataka? Nisu osigurane osnovne predpostavke transparentnog i efikasnog trošenja javnog novca. A kada je riječ o sredstvima tekuće rezerve koja se raspodjeljuje u okviru stavke grantovi neprofitnim organizacijama transparentnost je potpuno izostala. U kabinetima predsjedavajućeg Vijeća ministara i njegovih zamjenika definisan je raspon u visini sredstava koja se mogu dodjeljivati. Ali raspodjelu sredstava, što bi bilo uobičajeno, nijedne godine nije prethodio javno objavljeni poziv, sa jasno definisanim kriterijima, rokovima i uslovima dodjele sredstava tekuće rezerve. A Predsjedništvo će sada imati isto to, u još većem iznosu i onda ćemo možda imati još gori izvještaj iduće godine. Javni poziv nije objavljivan za sredstva koja je pod stavkom grantovi neprofitnim organizacijama dodjeljivalo Vijeće ministara kao ni predsjedavajući i njegovi zamjenici. Javnost, odnosno zainteresovani korisnici nisu bili upoznati s mogućnošću korištenja sredstava tekuće rezerve. Zahtjevi su podnošeni na osnovu informacija za koju su aplikanti sami na svoj način dolazili. A u nekim slučajevima upravo oni koji daju, odnosno raspolažu sa ovim sredstvima su sami obavještavali aplikante da se za njih apliciraju. Ovo za posljedicu ima da se sredstvima, umjesto da se finansiraju i umanje posljedice elementarnih nepogoda ili finansiraju oblasti od javnog interesa, finansiraju različita udruženja, sportski klubovi, vjerske i humanitarne organiza, pojedinci, mediji, te institucije nižih nivoa vlasti. I stvarno to imamo ovdje. Imamo da je Boćarskom savezu da su dodjeljena sredstva. A sada Predsjedništvo ima mogućnost u još 76 većem iznosu da dodjeljuje ta sredstva. Izostali su jasni i pouzdani kriteriji raspodjele sredstava tekuće rezerve. Izostalo je objavljivanje javnog poziva, kao i objavljivanje lista odabranih korisnika prije doznake sredstava. Ovo za posljedicu ima opravdano iskazivanje sumnje na korupciju i odsustvo odgovornog i transparentnog korištenja javnih sredstava. A to ste dali sada i Predsjedništvu BiH pored svih kritika i to u oba čitanja, bez dozvoljavanja amandmana. Nije bilo nikakvog izvještavanja o utrošku tih sredstava. Nikakva obaveza ne postoji o utrošku tih sredstava. Donosioci odluka o raspodjeli tekuće rezerve umjesto da odgovorno raspolažu javnim sredstvima i uvode finansijsku disciplinu sami su podržavali nenamjensko trošenje javnih sredstava. Netransparentnim postupcima i selektivnim izborom korisnika pojedincima su direktno omogućavali određene privilegije. I o ovom stalno govorim, mi imamo kastu u ovoj državi koja određenim korisnicima omogućava određene privilegije, bez javnih poziva, a to ste sada dali i članovima Predsjedništva, po prvi put. Bivši član Predsjedništva, gospodin Radmanović, je govorio na Domu naroda pa je rekao – kada je Predsjedništvo moglo bez ovoga 15 godina zašto se sada uvodi? A vi ste to uveli, niste dozvolili amandmane čak. Klub SBB-a je zato ponudio zaključak koji glasi: – Zadužuje se Predsjedništvo BiH da, u roku od 90 dana, implementira mutatis mutandis mjere o korištenju sredstava tekuće rezerve koje je Ured za reviziju institucija BiH preporučio Vijeću ministara u ovom Izvještaju, te da o poduzetim koracima obavijesti ovaj Dom. Ako se to ne uradi, isti a možda još gori izvještaj ćemo iduće godine imati za Predsjedništvo BiH. I ovaj Dom ima obavezu da to ne dozvoli. Jer Predsjedništvo, da opet podsjetim, ima čak veći iznos sada na raspolaganju nego Vijeće ministara, odnosno predsjedavajući i dva zamjenika prošle godine. Hvala.
Hvala lijepo. Molim vas lijepo da, sada je dakle 18:00 sati, da ja ne bih kratio diskusije na pet minuta, neću to uraditi na ovoj temi, ja bih vas zamolio samo da pokušamo da kažemo što imamo u nekih 5-6 minuta, to je dakle moguće, kako bismo stigli da obavimo i neke druge obaveze koje imaju članovi Kolegija. Molim vas da povedete računa o tome. Gospodin Momčilo Novaković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo ja ću uvažiti to što ste Vi rekli. Prvo, evo odustaću od diskusije da ne bih proizveo pauzu. Neću citirati ništa od ovog Izvještaja, predpostavljam da ste sve to pročitali i da nema potrebe da vam ja sada to citiram. Ali, kada sam već ustao, a da nisam ustao onako, upozoriću da sam ovaj, da sam u ovoj svojoj praksi glasao protiv i za mnogih zaključaka, ali nikada nisam glasao za zaključak da zadužim Predsjedništvo. Dakle nisam nikada zadužio Predsjedništvo s ove pozicije ničim, jer mislim da to nije, ne znam koji blag izraz da uzmem, ali recimo mislim da je neumjesno. To sam, drugim riječim htio sam reći da neću glasati za ovaj zaključak, na jedan malo drugačiji način. I kada sam već ustao, onda da upozorim službe, ali sada ovo ozbiljno upozoravam službe, da sam ovaj naredni materijal i naredni materijal dobio na latinici. I da molim da mi se ubuduće materijali dostavljaju na ćirilici. Hvala. 77
Dobro, hvala Vam lijepo. Službe su čule ovaj Vaš zahtjev na kojeg Vi imate pravo. Ja tražim da se tom pravu udovolji. Gospodin Predrag Kožul ima riječ. Izvolite.
Predsjedavajući, kolege zastupnici. Evo, ja ću poštivati ovu Vašu preporuku da prepolovimo ovo naše vrijeme i biću jako kratak, ali imam čini mi se potrebu o ovom Izvješću diskutirati, možda na nešto drugačiji način nego kolega Arnaut. Na Povjerenstvu za financije i proračun smo zaista svi jednodušno pohvalili ovo Izvješće, da je iscrpno, da je kvalitetno i posebno smo pohvalili preporuke sadržane u ovom Izvješću, kao nešto čemu skoro čovjek bi rekao ne treba previše dodavati, nego jednostavno fokusirati se na njih, osnažiti ih na ovom Parlamentu i u tom smjeru idu i tri zaključka sa Povjerenstva. Istina, nisam se slagao sa sva tri zaključka. Onaj zaključak koji se je ticao rokova u kojem će se preporuke implementirati, u kojem će nas Vijeće ministara o tome izvijestiti, zaista on stoji. Zaključak koji je se upućivao ovo Izvješće prema Agenciji za prevenciju korupcije, itd., nisam podržao iz jednostavnog razloga što mislim da ta Agencija po difoltu, po svojoj obvezi koja je uklopljena, sve te dokumente mora sagledati i vidjeti bez nas. A upućivanje ovog dijela na Agenciju za korupciju, čini mi se ovako malo populistički iz jednog jednostavnog razloga. Mi smo se, čini mi se i ta diskusija na Povjerenstvu fokusirala je se na manji dio ovog novca, kao što se često mi u priči o proračunu, o trošenju novca, o proračunim stavkama fokusiramo na jako male postotke proračunskih novaca koji su medijski, populistički i na različite načine zanimljivi, ali jako zgodno pored nas prolaze one veliki iznosi cifara koje ne primjećujemo i na njih ne fokusiramon se. Tako je i ovdje. Ja bih rekao uz svu phvalu revizijskom izvješću da mi, što se tiče tekućih rezervi, imamo sistemsku grešku, sustavnu grešku. Mi vidimo ovdje da ovaj veći dio problematičnih tekućih rezervi koji su također, rečeno je, i posebno je na to naglašena u ovom revizorskom izvješću, naglašena pažnja, da se takođe nenamjenski troši. Umjesto da se troši na predviđene, hitne, nužne situacije tipa poplave prošle godine ili predprošle godine, on se troši za pokrivanje proračunskih rupa kod proračunskih korisnika. I 90% tog novca je se potrošilo na taj način. E sad, ako mi imamo iluzije da će na temelju preporuka i na temelju svega što ovdje mi diskutiramo, ili što je revizorsko izvješće našlo, to se promijeniti u narednim godinama, ja nemam takve iluzije. Mi bismo ili trebali drastično popravljati, odnosno Vijeće ministara, Ministarstvo financija, proračunski korisnici pa i ovaj Parlament, ili drastično popraviti svoje planiranje, i to blagovremeno planiranje, ili na neki način mijenjati zakonske odredbe koje se tiču tekuće rezerve, jer šta mi imamo od toga što ćemo i naredne godine 90% tekućih rezervi nenamjenski potrošiti zato što će faliti novca tokom godine ovoj ili onoj instituciji, iz ovih ili onih razloga. Neki od tih razloga se čak i mogu podvesti pod nužni, nepredviđeni, itd, ali manji dio tih razloga. Dakle, za razmisliti je, ovdje nema, opet ću i ja kazati, nikog iz Vijeća ministara, ali za razmisliti je da se sam princip tekućih rezervi, sam sistem tekućih rezervi mijenja na način da bi eventualno buduća revizijska izvješća barem u ovom dijelu koji se tiče većeg dijela tog novca, ne onih 10% diskrecijskih, da nemamo negativnih tu konotacija, pa ako treba i proračunske rupe iako nema drugog načina, jer će se one u 2014. godini koje ovdje nemamo, potrošiti se na sličan način. U 2015. godini potrošit će se na sličan način ili ćemo mi zaista, kažem, dobiti novi sustav planiranja proračuna koji neće podrazumijevati zahvatanje u tekuće 78 rezerve kako je bilo na svim proračunima, na svim razinama proračuna kroz sve godine prethodne, bojim se i buduće. Kad se radi o onih 10% famoznih na kojih se uvijek fokusiram 6% evo u ovoj godini za Predsjedništvo, 4% za ova tri čovjeka u Vijeću ministara, pa ne znam, ja bih to gledao iz jednog boljeg kuta. Ja sam ovdje u ovom Izvješću pročitao da se najveći dio tog novca diskrecijski gledano podijeli za liječenje. Jedan član Vijeća ministara je više potrošio za liječenje, jedan za nagrađivanje dobrih učenika, studenata, za različite kulturne i športske manifestacije i za mnogo, mnogo religijskih institucija ili ... Ako bih ja to gledao sa jedne bolje strane, a to se najčešće ne radi, čini mi se da se svaka marka koja se uloži u neku sportsku ili kulturnu manifestaciju multiplicira kroz društvene efekte te manifestacije. Čini mi se da je isto i kod ovih religijskih para. Čini mi se da svaka marka koja se stavi za liječenje ili za nabavku dječije hrane, kako ovdje piše, a ja ću najboljoj vjeri vjerovati da je to zaista tako, da je svaka takva marka melem na onu jednu ranu koja postoji u tom slučaju. I da li zaista fokusirati i ukinuti šestorici ljudi, trojica su izravno izabrana na izborima prije godinu dana, članovi Predsjedništva, trojicu smo mi u ovom Parlamentu izabrali na najodgovornije funkcije u Vijeću ministara, da li se zaista toliko fokusirati. Ja apsolutno podržavam i planiranje, i transparentnost, i povratnu informaciju o svakoj tako potrošenoj marci, ali ne bih sa takvom odjoznošću, sa takvim crnim pogledom na svaku tu marku gledao kako se često gleda, evo ovdje i u raspravama posebno u medijima. Zato kažem da je pitanje tekućih rezervi sistemski loše postavljeno pitanje i ja ovdje uz, apsolutno prihvatanje ovog Izvješća i posebno onih zaključaka koji se fokusiraju na preporuke Ureda za reviziju, zalažem se da u budućem periodu, evo i naložimo Vijeću ministara da pitanje tekućih rezervi možda i sistemski drugačije riješi kako ova revizijska izvješća nebismo imali ovako crna o ovoj relativno maloj proračunskoj stavci. Hvala.
Hvala lijepo. Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se. Ma, moram se osvrnuti zaista na ono što je uvaženi kolega pomenuo, a odnosi se na humani karakter ovih podjela. Ja mislim da niko od nas i svi bismo mi voljeli da svi građani ove zemlje imaju dovljno novca za liječenje i da im ne treba ova pomoć iz budžeta. Ali nije uredu ako ministar finansija doživi saobraćajnu nesreću pa onda iz budžeta dariva bolnici bolničko osoblje. To nek uradi iz svog privatnog džepa. Ne mislim na sadašnjeg nego na bivšeg ministra finansija. Isto tako nije uredu da ministar, tadašnji zamjenik predsjedavajućeg Savjeta ministara, svom partijskom kolegi za njegov fudbalski klub, koji evo ovdje sjedi, na kolega Košarac, dodijeli pare iz budžeta. O čemu je tu riječ nego o nepotizmu. Imamo grantove za sportska udruženja, imamo konkurse, ja se nadam da imamo konkurse. Meni bi bilo recimo vrlo interesantno vidjeti koliko je Fudbalski klub Tango iz Istočnog Sarajeva dobio iz Budžeta BiH. Po službenim glasnicima Republike Srpske vjerujte da vidim godišnje iznose od Bogami zanesvijestilo bi vam se da ih čujete. Za mene je to čisti nepotizam i to je razlog zbog koga sam tražila da ovaj Izvještaj se uputi Agenciji za prevenciju korupcije koja nažalost, moram reći, nažalost nije reagovala jer su o svemu ovom što ja sad govorim pisali i mediji. I Agencija za prevenciju korupcije još tada morala je reagovati, a mi nismo čuli riječ od njih. E pa evo, sad hoćemo da čujemo da ih mi pitamo. Hvala. 79
Hvala Vama. Gospođa Maja Gasal-Vražalica, replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja ću se zapravo nadovezati na ovo što je kolegica Pandurević rekla, a cijeneći dobru volju i namjeru gosodina Predraga Kožula, mislim da ovo što se radi a što iz tekućih rezerva troše, kako Vijeće ministara tako i Predsjedništvo, zapravo čine podanicima narod Bosne i Hercegovine tako što će određeni iznos iz Budžeta BiH dati za liječenje, a mi smo svjedoci svakodnevno kako preko Telekom operatera tako i preko javnih servisa i pisanih medija roditelji sa bolesnom djecom potražuju pomoć od dobrih ljudi Bosne i Hercegovine, neznajući da možda mogu koristiti i ovu mogućnost da traže od Predsjedništva, a isto tako financiranje religijskih i sportskih manifestacija. Ne mogu apsolutno da ne povežem ove dvije tačke, ova koja je trenutno i ona koja je financiranje da li religijskih ili da li ekstremnih nekih udruženja do kojih dolazi na ovaj ili onaj način do evo nekih i terorističkih napada. Ne prejudiciram ali dajem evo mašti na volju da i o tome razmišljam. Dakle, netransparentno korištenje apsolutno potpiriva ovo stanje u Bosni i Hercegovini koje mi imamo već 20 godina i ovo apsolutno treba staviti pod kontrolu i uputiti Agenciji za prevenciju korupcije. Tako da podržavam ovaj prijedlog sa Komisije za financije. Hvala.
Hvala Vama. Gospodin Mirsad Đonlagić ima riječ. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, ja zaista želim da izrazim svoje zadovljstvo da imamo ovako jedan kvalitetan materijal i zaista je ova revizorska aktivnost nešto što se mora poštivati, i iz ovoga se moraju izvući pouke i praktično se moraju definirati pravci i načini kako da se to postupa sa onim rezervama koje nisu privatne rezerve nego su rezerve i one se znaju zašto se one koriste. Molim vas samo da pročitam nekoliko stvari izvađeno iz ovoga teksta koji će praktično, po mom uvjerenju, dati jednu pravu sliku svega ovoga o čemu mi govorimo. Nalazi do kojih se došlo ukazuju na postupanje značajnih slabosti u procesu raspolaganja sredstvima tekuće rezerve. Umjesto sanacije hitnih slučajeva sredstva su korištena za tekuće poslovanje institucija Bosne i Hercegovine. Pored ovoga bez ikakvih kriterija finansijski se sa javnim sredstvima pomažu različita udruženja građana, sportski klubovi, vjerske i humanitarne organizacije, te pojedinci, mediji i institucije nižeg nivoa vlasti. Upravljanje javnim sredstvima je javna odgovornost koja je povjerena instituciji, ali i pojedincu. Dakle, apsolutno naglašena odgovornost kako institucije tako i pojedinca. Na osnovu revizije može se zaključiti da je ovo pitanje otpuno neregulirano i puno proizvljnosti. I ukoliko pogledamo sad i tabele kako su ta sredstva raspoređivana ništa drugo čovjek ne može da zaključi nego da je to rađeno netransparentno, proizvoljno, da je podložno svim vrstama negativnih ocjena, konotacija koje se odnose na netransparentno raspolaganje sredstvima. I ukoliko, zato i mislim, ne mogu da prihvatim ovo što kolega Kožul govori, ja hoću da vjerujem da jedan ovakav dokument koji mi 80 imamo ovdje će apsolutno ispraviti sve te nedostatke koji su, ili bar dobrim dijelom će ispraviti te nedostatke koji su konstatirani. Naravno, ukoliko Parlament ne podrži ovakav postupak, ovakav Izvještaj i ne predloži neke mjere koje idu u tom pravcu da se ovakve mogućnosti, mi nikad ne možemo to, biti uvjereni da ćemo to potpuno eliminirati iz postupanja, ali da sa čvrstom vjerom možemo biti ubijeđeni da će se dobrim dijelom to sve skupa sanirati i onda to nama ne treba ni da dolazi ovdje na Parlament, niti je ova gospoda koja su, dame i gospoda koji su radili ovakav jedan revizorski izvještaj, treba da sebe izlažu neugodnostima pišući ovakve ove stvari koje apsolutno nikakav efekt ne mogu da postignu. Dakle, hoću još jedanput da ponovim, podržavam sve prijedloge koji idu u pravcu da se ove stvari usmjere, kanališu, dovedu u red, a da ne kažem ukoliko se konstatiraju i znatna kršenja da se to onda zna se kojim se institucijama takve stvari prosljeđuju. Hvala.
Hvala Vama. Gospodin Zaim Backović je tražio riječ. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Vjerovatno sam vam već dosadio, ali rekao sam vam, neko čita neko ne čita.
Ne, ne, Vi uopće niste dosadili, Vi koristite Vaše pravo, slobodno Vi.
Ne, ne, nisam ja ..., nemojte, nemojte, zato što se ..., ali šta ću jedan je predstavnik političke opcije i dužnost mi je ako ništa drugo i to je žalosno nije smiješno, jer zato imamo ovo što imamo. Čovjek je dužan da pročita ono što dobije i to je njegova obaveza da se upozna jer ovdje smo ipak ne ispred sebe nego ispred onih koji su nas birali. Ja sam pomno pročitao gospodo ovaj Izvještaj koji ste vi napravili. I ako budem išao secirati ga onda bi trebao da imam punu diskusiju a neću jer vrijeme nam je. Vrlo bi bilo interesantno da ste nam protumačili višestruke korisnike, ne ih samo naveli, nego protumačili. To bi bilo vrlo interesantno. Drugo, kriterije i kriterijalni način dodjele ovih sredstava, posebno zato što se radi o državnom nivou, o državnom nivou. Ovo je nivo države, ovo nije nivo mjesne zajednice. A onda ono o čemu su govorili ova dvojica kolega iz SBB-a u bukvalnom smislu svede se na obaveze općina. Prema tome, gdje su sredstva usmjeravana ali su jako precizno usmjeravana iz rezervi kojima su raspolagali gospoda iz Vijeća ministara i Predsjedništva. Ja bih sad to mogao naravno elaborirati na više načina. Od onoga pomoć malonogometnom klubu iz tog i tog, do pomoći lokalnom ovom, i posebno što me je zaintrigiralo kako je to moguće pomoć bolnicama koje su na zavodima za javno zdravstvo. Imate ovdje, piše, ne znam Klinički centar Sarajevo pomoć 12.000, 20.000, centar ovaj, centar onaj, iz rezervi, a već postoji mehanizam njihovog realnog finansiranja. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 81 Ne znam ja, ali ja samo znam da su to stvari koje bodu. Ali onda nigdje ne vidim, naravno jako se začudim da osoba koja je obezbijedila učešće na narednim olimpijskim igrama dobije 1.000 maraka, a neko za čije ime uopšte nisam nikad čuo dobije 15.000 za sportske rezultate. Znači Larisa Cerić 1.000, a neko 15.000. Nikad nisam čuo, nikad pročitao, pokušao sam da tražim na internetu, nema tog imena, ali ovdje piše za izuzetne sportske rezultate. Znači, ne može mi niko reći da to nije nešto što je urađeno, ili da se to ne zove korupcija. I upravu je gospođa Pandurević, gospođica Pandurević, zašto ne uputiti, ako nema ništa reći će nam nema ništa, sve je čisto, sve u najboljem redu. Zašto da oni koji su dužni da ovo prate ne reaguju? Ja ne mogu to da shvatim. Jednostavno, molim vas Šahovski klub Stolac, ali šahovska reprezentacija nema je nigdje za odlazak na šahovsku olimpijadu. Nema je. To je samo kao primjer mali. Ili, Vi mašete glavom kolega pošto ste i u sportu, ne, ne ovo potvrđujem samo. Košarkaška reprezentacija BiH ide na Evropsko prvenstvo u Francusku. Ja je ne vidim, ja je nevidim, ali zato vidim Udruženje za podršku, udruženje, Fudbalski klub, Fudbalski klub, FK, udruženje, i tako redom, i to vrlo interesantno, vrlo precizno. I ovdje se pojavljuje ono – ne interes države nego tačno se vidi, ko želi čitati ovo, i ovo će doći do građana, doći do novinara, tačno po etnonacionalnoj podjeli, ne po kvalitetu, ne po onome što treba da se ostvari kao rezultat, ne po realnoj pomoći, nego po etnonacionalnom. To je naš problem, to je naš problem. Mi ako ovako mislimo i dalje da se radi i da gospoda koja naprave, nisam ja, ne kritikujem kako ste napravili, nego zato što kad se ovo napravi postane samo neko slovo koje ostane, eto napravilo se, a da niko ne izvrši realnu kontrolu onoga šta je to ovdje urađeno. Jednostavno se mora početi tako razgovarati i vrlo otvoreno. Pogledajte te, znači za školovanje, evo ja sad kažem, znači sa vama sam bio u Federalnom parlamentu, sa još nekima i sa vam, i znate dobro da sam uvijek paušal davao za stipendiranje studenata, da ga nikad nisam očima vidio, to znate dobro. I danas moj paušal odavde ide za stipendiranje dvoje djece. To je moja privatna stvar, to je moje privatno pravo, ali ne mogu da shvatim koji su kriteriji za ove izuzetne studente jer sam kontaktirao one koji su proglašeni studentima generacije. Znači, objavljeno imena prezimena, nazvao jedno po jedno, oni će se ovdje javiti sad sa zahtjevom da se i njima pomogne. Ni jedan od tih koji se zovu student generacije nije dobio ovdje sredstva, a ovdje piše izuzetni student, tako ovdje piše. Znači, imamo mi tu puno propusta. I mislim da je, opet kažem, gospođica Pandurević u pravu i da ovo treba, ovlaštene institucije neka kažu da je sve u najboljem redu, uredu klepićemo ušima i rećemo sve je u najboljem redu, neka kažu da sredstva nisu namjenski da znamo pa onda neka to ovo kontrolišu oni koji treba da kontrolišu. Hvala. Tri minute sam manje gospodine Džaferoviću.
Hvala Vam na tome, jako ste uviđavni. Gospodin Salko Sokolović ima riječ. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne kolegice i kolege. Pa gledajte, uzeo sam riječ kao član Komisije i kao poslanik u Parlamentu koji nije imao prostora da kroz budžetsku proceduru usvajanja budžeta iskaže nešto što mu je smetalo, a smetala mi je ova tekuća rezerva. Pripremio sam bio amandman i sigurno bi djelovao u ovom pravcu da se ta budžetska rezerva eliminiše kao trošak koji se, evo pokazao da je u većini 82 slučajeva i netransparentan i da se javni novac troši na netransparetan način. U tom pravcu sam i diskutovao na Komisiji i podržao prijedlog gospođe Pandurević da ovdje u Parlamentu ili u parlamentarne klupe ili poslanicima dođe zvaničan izvještaj ukoliko je to istina, evo o čemu ja sad ovdje kroz neke naznake nagovještavam da je, a to je rekao i Ured za razmatranje žalbi da je ovo upravo prostor za korupciju, odnosno iskorištavanje javne pozicije za postizanje nprimjerene koristi. Ja mislim da niko u ovoj državi ne zaslužuje pa ni tih 6 ljudi da i jednu marku javnog novca troši na način kako on to želi, po kriterijima koje on napravi, jer neminovnost je da će ući u korupciju i neminovnost je da će iskoristiti javnu poziciju. To nije cilj demokratije, to nije cilj građana koji su nas glasali u ovaj Predstavnički, građanski dom, cilj je da ono sredstava što ima bude potrošeno na transparentan način kroz Zakon o budžetu. Budžetska rezerva je povećana u budžetu za 2015. godinu za 1.529.000 KM. Bila je, podsjećam, 3.700.000 sad je preko 5.300.000. Mi smo ne tako davno ili nekoliko mjeseci unazad bili svi pod pritiskom javnosti oko onog, uslovno rečeno, bijelog hljeba koji ove godine treba da se isplati negdje oko 280.000 iz budžeta Bosne i Hercegovine, a ovdje govorimo o nekih 5.000.000 maraka koje evo imaju tradiciju do sada da nisu trošena po Zakonu o finansiranju institucija BiH i da je u članu 17. tačno precizirano u stavu 2. gdje se troše ta sredstva – finansiranje hitnih i vanrednih izdataka, finansiranje troškova međunarodnih sporova i arbitraža, finansiranje novih institucija, itd. Namjera mog djelovanja prilikom donošenja Zakona o budžetu, ali evo tu namjeru nisam iskoristio kroz amandmansku fazu, je da se ovaj dio tekuće rezerve eliminiše kao trošak i da u tom dijelu otvorimo prostor jednog zakonitog i nekoruptivnog prostora za neke koji žele da budu povlašteni i da imaju mogućnost da troše sredstva na način kako oni misle i po kriterijima kako oni definišu. Iz tih razloga i jesu ovi zaključci koje je Komisija za finansije i budžet utvrdila. Zaključak 2. – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine traži od Vijeća ministara BiH da, u roku od 90 dana, izvijesti Predstavnički dom o realizaciji revizorskih preporuka. A podsjetit ću nas ovdje da su preporuke da u što kraćem roku se donesu pravila i procedure korištenja ovakvih sredstava, utvrde oblasti od posebnog javnog interesa, propišu jasni uslovi i postupci koji će se primjenjivati u slučaju kada se Odluka o interventnom korištenju sredstava tekuće rezerve donosi i od strane predsjedavajućeg i od njegovih zamjenika, odnosno Ministarstvo finansija da uspostavi efikasne mehanizme kontrole i nadzora, odnosno uspostavi efikasnu funkciju izvršenja, odnosno izvještaja o efektima korištenja sredstava tekuće rezerve. Ja mislim da nije ništa sporno progovoriti na ovu temu, reći na koji su se način do sad ta sredstva trošila i podsjetiti, evo i predstavnike SBB-a, da je ovo Izvještaj za 2012. i 2013. godinu kad je njihov predsjednik bio član Vijeća ministara i kada je kroz odluke Vijieća ministara mogao jednim dijelom uticati na utrošak ovih sredstava. Ali evo, na stranu sve to, ja mislim da ovaj Izvještaj koji je Ured za reviziju dostavio u parlamentarnu proceduru treba da bude upravo propraćen na ovakav način kroz su određene diskusije, odnosno zaključke da se greške koje su se dešavale do sada ne dešavaju Vijeću ministara u novom sazivu da utrošak sredstava tekuće rezerve bude transparentan, da bude zakonit, da se ne ide u pravcu korupcije, odnosno iskorištavanje javne pozicije u postizanju određene lične koristi. Na takav način ukoliko usvojimo ove zaključke i ukoliko Vijeće ministara, odnosno Ministarstvo finansija usvoji preporuke Ureda za reviziju učinit ćemo da sljedeći izvještaj u 2016. godini za utrošak sredstava iz 2015. godine bude kvalitetniji. Ali, bez obzira hoće li on biti kvalitetniji ili ne, treba insistirati na tome, i koliko se bude, što no kažu živo i zdravo, ja ću insistirati u tom pravcu da ova šestorica ljudi, bez obzira ko su i odakle dolaze, da li iz mog ili nekog drugog političkog miljea, izgube ova sredstva i da na takav način ih spasim da ne djeluju koruptivno, odnosno da ne koriste javnu funkciju na neprimjeran način. Hvala. 83
Hvala Vama. Replika, gospodin Damir Arnaut. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Mislim ovo je zaista nevjerovatno, kao da nismo na prošloj sjednici razmatrali budžet na kojoj su jedino predstavnici SBB-a ukazivali na problem sa 6% od tekuće rezerve koje je Prijedlog zakona o budžetu Predsjedništvo dalo samo sebi, a onda ovaj Dom ekspresnim postupkom usvojio u dva čitanja. I gospodin Salko Sokolović ovdje kaže da je imao pripremljen amandman da se to onemogući. A gospodin Salko Sokolović je prema informacijama službe ovog Doma glasao za hitni postupak. Glasanjem za hitni postupak je trebao znati ili je znao da ne može uložiti amandman. Dakle, nešto se tu ne slaže. Imali ste pripremljen amandman a onda ste glasali da onemogućite sami sebi da uložite amandman. Prema tome, apsolutno mi nije jasno šta mislite pod tim. Mi smo htjeli uložiti amandman, najavili smo, vi ste nas preglasali, usvojili ste to po hitnom postupku, citirali ste član Poslovnika kojim ste stvorili pretpostavku da Zakon o budžetu je manjeg obima ili stepena složenosti. To je najnelogičnija formulacija za Zakon o budžetu, pa nema ... i većeg stepena složenosti nego u Zakonu o budžetu. A Vi ste gospodine Sokoloviću podržali da se to razmatra po hitnom postupku i time onemogućili amandmane uključujući, kako kažete, sami sebe. A što se tiče komentara gospodina Novakovića da ne želite zadužiti Predsjedništvo, pa ja mislim da je bolje da ova Parlamentarna skupština zaduži Predsjedništvo nego da dozvoli Predsjedništvu da zadužuje građane ove zemlje. Vi ne želite zadužiti Predsjedništvo radi forme, a izbjegavate suštinu, a to je da će Predsjedništvo BiH nastaviti zaduživati građane ove zemlje i to će nastaviti voditi ka efektima o kojima je govorio guverner Kozarić. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Gospodin Mirsad Isaković, replika. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Ma, znate ja sam vrlo sad iznenađen s obzirom da smo na Komisiji za finansije i budžet već o ovome raspravljali. Dakle, jedno opšte iznenađenje. Zašto? Pa, samo na prošloj sjednici smo ovdje o budžetu diskutovali, o ovim tačkama dnevnog reda. Na Komisiji za finansije i budžet upravo oni koji su glasali za ovo bili su protiv, obećavajući za budžet 2016. godinu da će biti protiv ovoga. Dakle, nije prošlo ni 15 dana od svega toga. I dolazimo sad u jednu smiješnu situaciju, imamo za 2015., tu jesmo, a za 2016., nismo. I dakle, ovaj drugi dio kad se odnosi na Vijeće ministara, korištenje ovih sredstava Vijeća ministara. Dakle, spominjete gospodina Radončića, gospodin Radončić nije bio ni predsjedavajući Vijeća ministara, ni zamjenik, dakle nije mogao ni koristiti ova sredstva. Dakle, tu se moramo odmah ograditi, to nije, ti navodi nisu tačni. Dakle, vrlo jedna nejasna situacija, 15 dana prije ovoga bili smo za ove rezerve, sad nismo za ove rezerve, idemo za 2016., bićemo protiv. 84
Hvala lijepo. I imamo još Jasmina Emrića, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem. Na sjednici Komisije za fiannsije i budžet ja sam pohvalio rad Ureda jer su dostavili jednu kvalitetnu veoma preciznu reviziju korištenja sredstava tekuće rezerve, iz koje možemo vidjeti da je nedvojbeno da tekuća rezerva u 2012. i 2013. godini nije korištena u skladu sa zakonom, jer znamo da član 17. Zakona o finansiranju institucija BiH određuje upotrebu tekuće rezerve, te svrhu za koju se ta sredstva mogu koristiti. Čini mi se da je samo u jednom slučaju za angažman helikoptera bila intervencija iz sredstava budžetske rezerve, finansirane su hitni i vanredni izdaci. Sve ostalo je u suprotnosti sa članom 17. navedenog Zakona. Također bitno je naglasiti, a moj komentar je bio i na sjednici Komisije da su grantovi neprofitnim organizacijama trošeni ili dodjeljivani netransparentno. Dodjeljivani su bez utvrđenih kriterija i postupaka, nije bilo javnog oglašavanja, ili na drugi način nije bilo obavještavanja o postupku dodjele tih sredstava. I to je ono što je problem kod korištenja tekuće rezerve. Ja mislim da nije problem u iznosu koliko je problem u netransparentnosti i nemogućnosti da svi građani, koji su zainteresirani i koji su u potrebi korištenja tih sredstava, imaju mogućnost da učestvuju u toj javnoj proceduri. I ono što smo mi dobili informaciju i od predstavnika Ministarstva je to da bi upravo i Ministarstvo, odnosno Sektor za budžet željeli imati jasne procedure, jasne kriterije po kojima će se koristiti sredstva tekuće rezerve. Ja naravno ovom diskusijom ne želim uopće umanjiti opravdanost izvršenja i finansijske pomoći koja je dodijeljena tim korisnicima. Smatram da je to vjerojatno bilo potrebno, ali način na koji se to radi on nije primjeren ustaljenoj praksi. I naše nastojanje, i Komisija za budžet i finansije čini mi se da je tu skoro jedinstvena, je da takvu praksu mijenjamo, koliko sam ja to shvatio. Znači, negdje ukupno je utrošeno oko 10 miliona, od toga 7,5 miliona na finansiranje tekućih aktivnosti u institucijama Bosne i Hercegovine. Šta to pokazuje? To pokazuje da nije bilo kvalitetno planiranje i zbog toga se mora i u postupku planiranja budžeta za sve institucije koje su budžetski korisnici pravovremeno reagirati, odnosno da iste naprave pravilnu i realnu procjenu potreba iz budžeta. Na taj način nećemo biti u prilici da se tekuća rezerva koristi za finansiranje tekućih aktivnosti u institucijama. Ne moram nagovještavati to da je ova praksa u suprotnosti sa, možemo reći, praksom zemalja koje imaju veoma dobro uređen i transparentan finansijski okvir, a Bosna i Hercegovina, odnosno mi tome težimo, te stoga ovo Izvješće je veoma dobar instrument za unapređenje postojećeg stanja. Veoma dobar instrument, odnosno možemo reći i palica u rukama nas poslanika u ovom Zastupničkom domu ako želimo postizati tu finansijsku odgovornost i transparentnost u trošenju javnih sredstava. Na osnovu analize pregleda korisnika po odlukama predsjedavajućeg Vijeća ministara i zamjenika predsjedavajućeg možemo zaključiti da su oni bili precizni kod trošenja budžetske rezerve, jer su oni trošili sve ono što su planirali, identični iznosi. Predsjedavajući Vijeća ministara u 2012. – 46.200 maraka, ali isto toliko su dodijelili i zamjenici Nikola Špirić – 46.200 maraka, u marku je pratio predsjedavajućeg, a naravno i zamjenik Zlatko Lagumdžija je, po uzoru na svoje kolege, dodijelio isti iznos – 46.200 maraka. Koja je to slučajnost. Kako baš da su takve potrebe bile za finansiranje tih potreba korisnika. U 2013. godini predsjedavajući Vijeća ministara svojom odlukom dodijelio – 114.000, zamjenik Nikola Špirić – 113.983, za 17 KM manje od predsjedavajućeg, a zamjenik Zlatko Lagumdžija – 113.980 za 20 maraka manje od 85 predsjedavajućeg. Znači, oni očigledno imaju dogovor kod trošenja tekuće rezerve. A svjedoci smo da se upravo u tom vremenu zagovaraju uštede, uštede i kontrola javne potrošnje i javnih finansija. Ja smatram da socijalne probleme naših građana ne treba rješavati na ovakav način, to treba rješavati institucionalno, a ne da se predsjedavajući i zamjenici Vijeća ministara selektivno bave rješavanjem tih problema. I stoga mi imamo potpuno selektivni odabir, odabir po nahođenju predsjedavajućih i zamjenika kako i na koji način i kome će dodijeliti sredstva iz tekuće rezerve. I ovdje naravno naslućuje se diskriminacija. Diskriminirani su svi oni građani koji nisu imali mogućnost pristupa tim sredstvima. Zašto nema ni jednog građanina iz Unsko- sanskog kantona koji je koristio sredstva tekuće rezerve, ili udruženja građana, ili onih koji su, itekako su sigurno imali potrebe da budu zastupljeni u korištenju sredstava tekuće rezerve. Ovdje posebno u zadnjem poglavlju je prikazan i paralelizam i višekratko korištenje sredstava i to je ono što ukazuje na nekoordiniranost između predsjedavajućeg, zamjenika predsjedavajućeg i ministarstava. Znači, ne postoji koordinacija, dešava se paralelizam i višekratno finansiranje istih korisnika. Na kraju želim naglasiti da u potpunosti podržavam preporuke koje su navedeno u 5. Poglavlju ovog Izvještaja. Smatram da su iste dovoljne za unapređenje transparentnosti, odgovornosti i nadzora korištenja sredstava tekuće rezerve i opredijeljen sam da sve učinimo da konačno preporuke Ureda za reviziju budu i implementirane od strane izvršnih organa vlasti. Hvala.
Hvala Vama. Gospodin Damir Arnaut, replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ovo je zaista nevjerovatno. Gospodine Emriću, ja se izvinjavam ali Vi ste prije 15 dana glasali za Zakon o budžetu u prvom čitanju za hitni postupak, i za Zakon o budžetu u drugom čitanju. Evo, ako je greška, evo zvanični izvještaj Parlamentarne skupštine BiH, odnosno ovih službi. I onda sad ponovite priču koju smo mi pričali prije 15 dana. Mi smo vam rekli prije 15 dana kako se ova sredstva koriste. Vi sad citirate tri bivša člana Kolegija, predsjedavajućeg i njegove zamjenike Vijeća ministara kako su oni to trošili. Pa, ove godine će Bakir Izetbegović, Dragan Čović i Mladen Ivanić potrošiti po 108.000 maraka budžetske rezerve, tekuće rezerve. I gospodinu Novakoviću je problem da ih mi zadužimo da uvedu sistem transparentnosti, a nije problem da oni nastave zaduživati građane ove zemlje. To je zaista nevjerovatno. Pa hajde pokažite svoju principijelnost pa onda podržite ovaj zaključak koji smo mi ponudili. Ovaj zaključak samo traži od Predsjedništva da uvede transparentnost. Kad ste im već dali po 108.000 maraka ponaosob, svi vi, osim 4 zastupnika SBB-a, 3 zastupnika SBB-a i gospodin Backović, svi ste glasali za Prijedlog zakona o budžetu, za 108.000 maraka ovoj trojici u prvom čitanju za hitni postupak i u drugom čitanju. I sad ste svi odjednom protiv toga. A ovaj Izvještaj Ureda za reviziju je došao na Parlament u novembru i svi smo imali pristup njemu. Zato smo vam govorili zašto se troše ovi novci. Mogli ste ga svi pročitati. I nije uredu da se sada svi prave kao odgovorni. A evo, samo da citiram, možda najvažnija rečenica zašto treba podržati naš zaključak – u EU principi transparentnosti i dobrog upravljanja su 86 naglašeni do te mjere da se izjednačavaju sa osnovnim ljudskim pravima. Sve što tražimo od Predsjedništva je da to urade.
Hvala lijepo. Gospodin Salko Sokolović, replika. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ma evo, da ove neke nejasnoće riješimo. Znači, nije sporan, gospodine Arnaut, Vaš zaključak, ali ako pažljivo pročitate Mišljenje Komisije za finansije i bužet i zaključak 2 i preporuke na koje se poziva taj zaključak, a preporuke su od strane Ureda za reviziju, vidite da je to jedno te isto. Prema tome, kad usvojimo ovaj Izvještaj zadužićemo Vijeće ministara i Ministarstvo finansija da, u roku od 90 dana, uradi ovo što vi tražite svojim zaključkom. Sad samo vi insistirate na svom zaključku i budite, onaj, korektni i shvatite da je tekst koji vi predlažete sadržan u Mišljenju, odnosno u obavezama koje je Ured za reviziju postavio ili dao kao preporuka Vijeću ministara, odnosno Ministarstvu finansija i trezora. Ali ovo da vas podsjetim samo, ako ste pažljivo pročitali na strani 6. Izvještaja kaže – da su u toku '12. i '‚13. kroz sredstva tekuće rezerve potrošeno 10 miliona budžetskih sredstava. Od ovog iznosa putem odluka Vijeća ministara na finansiranje tekuće aktivnosti institucija potrošeno je više od 7,5 miliona. Preostali iznos po odlukama Vijeća ministara, u kome je sjedio vaš predsjednik, znači po odlukama Vijeća ministara i predsjedavajućeg i zamjenika utrošeno je, kroz stavku grantovi, neprofitnim organizacijama. Sad što on nije čitao kad se tom Šahovskom klubu „Stolac“ dodjeljivala ta sredstva ili ga nije interesovalo to je druga stvar. Al hajmo ovdje biti korektni i pošteni, znači ovo treba spriječiti za budući period, znači ako imamo usvojen budžet treba kroz ovaj transparentan način ili kroz poštivanje preporuka Ureda za reviziju doći u situaciju da se ove moguće koruptivne ili sfere interesa pojedinca spriječe za naredni period, a 2016. godine ko bude žive treba ukidati ovaj prostor.
Hvala lijepo. Gospodin Jasmin Emrić, replika. Izvolite.
Gospodin Arnaut je reagirao na način da kaže da sam ja glasao za Budžet za 2015. godinu, što je istina. Ja sam glasao kao član opozicije. Zašto sam glasao to su moje stvari i imam pravo iznositi svoja mišljenja i djelovati u ovom Parlamentu onako kako smatram da treba. A ja smatam da je trebalo usvojiti Budžet institucija za 2015. godinu iako sam u diskusiji osporavao način na koji se to radi. Mada sam svjestan da mi nismo mogli nešto djelovati na te stavke, i vjerojatno i da je bila i druga faza čitanja najvjerojatnije bi Budžet završio onako kako je i predložen. Ali ja s tim svojim glasanjem za Budžet u 2015. godini nemam namjeru pokloniti nekom mogućnost da on zloupotrebljava tu našu podršku. I stoga ću reagirati s pravom na zloupotrebu, eventualnu zloupotrebu sredstava, ne samo iz tekuće rezerve, nego svih sredstava koja su planirana Budžetom za 2015. godinu. Stoga i u ovom djelu osvrta na raniju praksu želim da jasno kažem da dižem svoj glas protiv iste, te da institucije počnu uređivati financijski okvir u 87 kojem posluju institucije Bosne i Hercegovine. I naravno da ću dati svoj doprinos i kao član Komisije za finansije i budžet a u skladu sa svojim skromnim iskustvom. Hvala lijepo.
Hvala Vama. Gospođa Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi predsjedavajući. Moja replika se odnosi na ovaj zaključak iz Kluba SBB-a. U redu je da Predsjedništvo treba na transparentan način da troši taj novac i da donese određene akte, pravilnike i postupi po preporukama revizije. Međutim, kako mi da naredimo Predsjedništvu, odakle nam pravo da tražimo od Predsjedništva da nas informiše o tom šta oni rade? Pa, gospodine Arnaut, Vi ste sjedili u Predsjedništvu, da li Vam se ikad desilo da je Parlament zadužio Predsjedništvo i izvjestite nas, zadužio vas iz vaše, iz nadležnosti Predsjedništva. Parlament to nema pravo da radi, nema pravo. Sutra ćemo, molim vas, evo Milorad Dodik kao Deda Mraz podjeli 10 miliona maraka, ne 100 hiljada, 10 miliona ima u svom budžetu predsjednika koje djeli kao Deda Mraz. I mi se protiv tog borimo, borimo se kroz Narodnu skupštinu, borimo se kroz amandmane, ali nikad nećemo dozvoliti da ovaj Parlament, jer nije nadležan, kaže Miloradu Dodiku – smanji svoja sredstva i dostavi nam izvještaj. Zna se šta je čija nadležnost. Parlament BiH nema ovu nadležnost i to je razlog što mi ne možemo podržati ovaj zaključak.
Hvala lijepo. Gospodin Momčilo Novaković, replika. Izvolite.
Pa, ja sam se javio da repliciram samo zato što kolega Arnaut nema više pravo na diskusiju, na repliku. Dakle, očekujem sad da druga trojica kolega stisnu taster pa da repliciraju na ovo što ću ja reći, s obzirom da sam ja odlučio da prespavam ovdje, tako da meni je svejedno da li će sjednica trajati do 21:00 ili do 23:00 sata. Znači, sad smo ravnopravni u tom smislu pošto ću i ja ostati u Sarajevu kao što su kolege u Sarajevu, znači ne žurim nigdje i mogu da 23:00 sata slobodno o ovome da raspravljam. Šalim se naravno, ovaj dio ovoga što sam mislio reći je rekla koleginica Pandurević i ja stvarno mislim da je neophodna transparentnost u trošenju sredstava, ali isto tako mislim da tražiti i zadužiti Predsjedništvo nije isto. I da ste Vi, kolega Arnaut, napisali ono što ste na kraju rekli – da tražimo od Predsjedništva, vjerujte da ja ne bih to rekao, ali Vi ste rekli da zadužujemo Predsjedništvo, a tu je velika razlika. Ja ne želim donijeti ni jedan takav zaključak na ovom Parlamentu kojim ću ja zadužiti nekoga ko ne mora da me sluša i ko ne mora da uvaži ono s čim sam ga ja zadužio. Dakle, ako nekog zadužujem onda ću zadužiti onog ko je dužan da to s čim sam ga ja zadužio uvaži i da mi se pravda ako to nije uradio. To je suština zbog čega sam ja rekao, i ja nemam nikakav problem s tim, znači ne znam u čemu je stvar, što bi ja imao problem s tim da ne zadužim nekoga ko me ne mora poslušati. 88
Hvala lijepo. Gospodin Mirsad Đonlagić, replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, ja ću zaista biti vrlo kratak. Naravno ne radi se o tome da po definiciji opozicija mora da glasa protiv, ali radi se o jednom principijelnom stavu, o jednom principijelnom pitanju. Ukoliko si omogućio svojim glasom ili podržao nešto da bude po hitnom postupku i time sebi uskratio pravo da djeluješ amandmanski, onda je sad već nekako mi dođe anahrono da bi se oko svega toga diskutiralo na način da se to ukazuje da je to problem. A sad više nemamo te mogućnosti da se djeluje na način kako je to bilo u procesu donošenja ovoga, barem ako ništa drugo da svoju savjest na taj način umiri da je čovjek pokušao sve da uradi i da ukaže na problem koji može da se izrodi u načinu, netransparentnom načinu trošenja novca. Dakle, ovdje se ne radi o tome da se neko sprječava, nego se radi o tome da se mogućnosti netransparentnog trošenja dovedu pod kontrolu i da bi te pare bile, kako bih rekao, imanentne jednom društvu u kome ljudi imaju jednaku šansu. Evo toliko, hvala.
Hvala lijepo. Replika, gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
Pa nije klasična replika, al' sam se javio čisto da kažem nekoliko rečenica, jer pogrešno to ovdje navodimo. Naime, kad je riječ o nadležnostima Predsjedništva skrenuo bi pažnju svim kolegama da je prema Ustavu BiH jedna od nadležnosti Predsjedništva izvršavanje odluka Parlamentarne skupštine BiH. I da to samo imamo na umu.
Hvala lijepo. Da li još neko želi da diskutuje? Ako se niko ne javlja za riječ ja zaključujem raspravu. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda, a to je tačka, Ad. 11. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Smještaj profesionalnih vojnih lica u Ministarstvu odbrane BiH“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH Izvještaj je u proceduru dostavljen 30.12.2014. godine. Nadležna Komisija za finansije i budžet Mišljenje o Izvještaju dostavila je 28.05.2015. godine. Komisija je usvojila Izvještaj i uputila ga u daljnju proceduru, te predložila usvajanje sljedećeg zaključka: 89 – Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Ministarstva odbrane BiH da, u najkraćem roku, izradi i dostavi Akcioni plan za realizaciju revizorskih preporuka po Izvještaju o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Smještaj profesionalnih vojnih lica u Ministarstvu odbrane BiH“. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Ako se niko ne javlja za riječ zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 12. dnevnog reda, to je, Ad. 12. Izvještaj o radu Pravobranilaštva BiH za 2014. godinu
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja sam ovo isto iznio na sjednici Ustavnopravne komisije, dakle na strani 10. Izvještaja o radu Pravobranilaštva, i želim odmah napomenuti da je Izvještaj vrlo korektno urađen, ovaj, da tu, osim ovoga što ću sada istaći, nema puno spornog, osim eventualno nečega što je kolega Novaković takođe istakao na sjednici Ustavnopravne komisije, zato sam se javio prije njega, jer vidim da voli poslije mene govoriti, ovaj. Ali ono na što ću se ja osvrnuti je na stranici 10. pitanje državne imovine, dakle. I prva stvar, jako puno se govorilo, znači, o državnoj imovini, a konkretno ulozi Ureda pravobranioca kada je u pitanju zaštita državne imovine i mislim da je u svakom slučaju trebalo malo više pažnje posvetiti nego zaista tri vrlo kratka pasusa ovom pitanju državne imovine. Međutim, ono što je suštinski zaista sporno, što je konstatovano da kada su u pitanju zakonski propisi koji reguliraju ovu materiju stanje je ostalo isto kao u prethodnom periodu, što nije, to nije sporno to je tačno, ali, onda kaže – što nas sprječava da ostvarujemo svoje zadatke iz oblasti zaštite državne imovine. Ja mislim da je ova rečenica zaista prenapregnuta, zato što nije se samo u odnosu na prošlu godinu, nije da se nije ništa promjenilo, mi zakonsku regulativu o ovome maltene imamo nepromjenjenu od Dejtonskog sporazuma do danas. I sad ja ne mogu prihvatiti, da samo zato što u prošloj godini nisu usvojeni novi zakonski propisi koji reguliraju ovu materiju, konstataciju da to sprječava Ured da ostvaruje svoje zadatke iz oblasti zaštite državne imovine. Mislim zaista da je prenapregnuto i, ovaj, mislim da u okvirima kakvim djelujemo, nažalost, da je potreban puno proaktivniji pristup tom pitanju, a pogotovo jer se radi, dakle, o oblasti zaštite državne imovine. I ovdje je jasno pomenuto da se ne radi samo o državnoj imovini u Bosni i Hercegovini, već o državnoj imovini i van teritorije Bosne i Hercegovine. I svi znamo, javnost je zaista opravdano revoltirana što imovina Bosne i Hercegovine u inostranstvu propada, a to nije samo slučaj sa imovinom Bosne i Hercegovine u inostranstvu, mislim to je slučaj sa imovinom Bosne i Hercegovine ovdje u Bosni i Hercegovini. Manje od par kilometara od ove zgrade mi imamo raznorazne državne zgrade, odnosno državnu imovinu koja propada, kasarne su najbolji primjer. A evo, sada se vodi rasprava o tome gdje će se smjestiti Ured predsjednika Federacije i njegovih potpredsjednika, odnosno potpredsjednika i potpredsjednika Federacije, ovaj, tako da zaista ne mogu prihvatiti opravdanje da isključivo zbog 90 nedostatka zakonske, nove zakonske regulative u prošloj godini to sprječava, ja bih prihvatio da kažete otežava, ali ne mogu prihvatit konstataciju da to Ured sprječava da ostvaruje svoje zadatke iz oblasti zaštite državne imovine. Zahvaljujem se.
Hvala lijepo. Ko dalje želi da govori? Ako se niko više ne javlja za riječ ja zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 13. dnevnog reda, Ad. 13. Izvještaj o aktivnostima Ureda za reviziju institucija BiH za 2014. godinu Izvještaj je u proceduru dostavljen 14.04.2015. godine. Nadležna Komisija za finansije i budžet Mišljenje je o Izvještaju dostavila je 28.05.2015. godine. Komisija je usvojila Izvještaj i uputila ga u daljnju proceduru. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Ako se niko ne javlja za riječ zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 14. dnevnog reda, Ad. 14. Razmatranje poslaničke inicijative Mladena Bosića, koja glasi: „U skladu s članom 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, broj 79/14), pokrećem Inicijativu za uvrštavanje u dnevni red tačke: „Informacija Regulatorne agencije za komunikacije BiH o cijenama usluga mobilnih operatera u Bosni i Hercegovini“
Gospodine predsjedavajući, članovi radnog predsjedništva, uvaženi zastupnici. Nemojte mi zamjeriti što se javljam u povodu ovog, ali htio sam da kažem, mi smo ovo podnijeli sa uvjerenjem da nećemo biti birani u ta tjela. I to u principu nije ni važno jer su to jednokratna tjela, ali nije dobro da ne gradimo odnos u kojem je parlamentarna demokratija zasnovana na odnosu vage pozicije i opozicije. I ne mora proći ni u jednoj, nije uopšte bitno, ali razmislimo oko toga je li nam to doprinosi da ovo, evo sve što smo vidjeli na današnjoj sjednici bude, na neki način, usmjeravano u pravcu koji će omogućiti snažniji uticaj ... Parlamenta. Nemojte ovo da vas ni u čemu obavezuje, ali nije dobro kad opozicija bude bagatelisana. Hvala.
Hvala lijepo. Ko dalje želi da govori? Ako se niko više ne javlja za riječ zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 18. dnevnog reda, to je, Ad. 18. Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure za imenovanje članova Nezavisne komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštivanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud Bosne i Hercegovine, strani sudovi za djela predviđena Krivičnim zakonom Bosne i Hercegovine ili međunarodnim ugovorom čija je potpisnica Bosna i Hercegovina ili drugi sud u skladu sa zakonom Bosne i Hercegovine – predlagač: Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine BiH Zajednički kolegij oba doma utvrdio je navedeni Prijedlog zaključka shodno članu 48. stav 4. Zakona BiH o izvršenju krivičnih sankcija pritvora i drugih mjera i utvrđenoj obavezi Parlamentarne skupštine BiH. Kolegij Doma je predložio da se u Privremenu zajedničku komisiju imenuju poslanici: Predrag Kožul, Nermina Kapetanović i Đorđo Krčmar. Poslanici iz Kluba SBB-a predložili su poslanika Damira Arnauta, poslanici Zaim Backović i Jasmin Emrić predložili su imenovanje poslanika Zaima Backovića. Otvaram raspravu. Ako se niko ne javlja za riječ zaključujem raspravu. 93 Prelazimo na tačku 19., Ad. 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije u pogledu prekograničnog programa Bosna i Hercegovina – Srbija u okviru Instrumenta za pretpristupnu pomoć za 2013. godinu