Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 24. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi drugega odstavka 20. člena in prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: mag. Alenka Bratušek, Maša Kociper, Zmago Jelinčič Plemeniti, Lidija Divjak Mirnik, Monika Gregorčič od 14. ure dalje, dr. Franc Trček do 16. ure, mag. Marko Koprivc od 13.30 do konca seje in Samo Bevk od 16.30 dalje. Na sejo so bili vabljeni: predsednik Vlade, ministrice in ministri ter vršilka dolžnosti generalne sekretarke Vlade k 1. točki dnevnega reda, predsednik Vlade k 2. točki, predstavnik Državnega sveta k 25. točki dnevnega reda, predstavnik Urada predsednika Republike Slovenije, predstavnik Sodnega sveta ter kandidat za sodnika Ustavnega sodišča dr. Janez Kranjc k 50. točki dnevnega reda in predstavniki Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 24. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v ponedeljek, 28. junija 2021, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točk z dnevnega reda nismo prejeli. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda seje. Po dogovoru na 112. seji Kolegija predsednika Državnega zbora, predsednik Državnega zbora predlaga, da se dnevni red seje razširi z naslednjimi točkami: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o trgu finančnih instrumentov, nujni postopek, EPA 2013, ki bo obravnavan, če bo sprejet, kot 6.a točka dnevnega reda; Predlog zakona o bonitetnem nadzoru investicijskih podjetij, nujni postopek, EPA 2014, kot 6.b točka dnevnega reda; Predlog zakona o hipotekarni in komunalni obveznici, nujni postopek, EPA 2016, kot 6.c točka dnevnega reda. Predlog za širitev ste prejeli v petek, 2. 7. 2021. Želi besedo predstavnik Vlade kot predlagatelj predlogov zakonov? Da. Minister mag. Andrej Šircelj, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlagam, da se navedeni trije zakoni uvrstijo na dnevni red te seje Državnega zbora predvsem zaradi tega, da se prenesejo direktive Evropske unije in da se začnejo dejansko tudi izvajati zakonodajni postopki. Naj povem, da je rok za prenos v mesecu juliju, za enega od predlogov tudi že konec meseca junija, zaradi tega bi s temi zakonodajnimi postopki tako izboljšali delovanje na področju finančnega sistema delovanja vseh subjektov, ki tu delujejo, in tudi zagotovili večjo varnost vseh udeležencev, ki bodo poslovali na tem področju. Vsekakor mislim, da bi bil to pozitiven signal za udeležence na finančnih trgih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne. Zaključujem predstavitev stališč o predlogih za širitev dnevnega reda. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Najprej odločamo o predlogu za širitev dnevnega reda s 6.a točko dnevnega reda, to je s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trgu finančnih instrumentov, nujni postopek, EPA 2013-VIII. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za 44, proti 28. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Odločamo o predlogu za širitev dnevnega reda s 6.b točko dnevnega reda, to je s Predlogom zakona o bonitetnem nadzoru investicijskih podjetij, nujni postopek, EPA 2014-VIII. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za 44, proti 26. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Odločamo še o predlogu za širitev dnevnega reda s 6.c točko dnevnega reda, to je s Predlogom zakona o hipotekarni in komunalni obveznici, nujni postopek, EPA 2016-VIII. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 44, proti 28. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Prehajamo na določitev dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da z današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in sprejetimi dopolnitvami. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 24. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDSTAVITEV ŠESTMESEČNEGA PROGRAMA PREDSEDOVANJA REPUBLIKE SLOVENIJE SVETU EVROPSKE UNIJE S PREDNOSTNIMI NALOGAMI PREDSEDSTVA V DRUGI POLOVICI LETA 2021. Vlada je Državnemu zboru 3. junija 2021 v seznanitev poslala šestmesečni program predsedovanja Republike Slovenije Svetu Evropske unije s prednostnimi nalogami v drugi polovici leta 2021. Predsednik vlade Janez (Ivan) Janša je z dopisom dne 23. junija 2021 skladno z določbo 239. člena Poslovnika Državnega zbora predlagal, da na 24. seji Državnega zbora predstavi prednostne naloge predsedovanja Slovenije Svetu Evropske unije v drugi polovici leta 2021. Besedo dajem predsedniku Vlade Janezu (Ivanu) Janši za predstavitev. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! [[oglašanje iz dvorane]] Zmenite se.
Gospod predsednik, imate besedo. Izvolite. [[oglašanje iz dvorane]] Izvolite, imate besedo.
Spoštovane poslanke in poslanci, v začetku prejšnjega stoletja je na ruševinah 2. svetovne vojne začela nastajati ideja o združeni Evropi. Začela se je [[oglašanje iz dvorane]]
Prosim za mir v dvorani. Predsednik, izvolite, nadaljujte.
Zelo težko je izpasti resno navzven ob tem, res. Govorimo o nečem, kar je zaznamovalo našo preteklost v zadnjih desetletjih in kar bo v veliki meri zaznamovalo ne samo naslednjih 6 mesecev, ampak tudi naše življenje v prihodnjih desetletjih. Ideja o združeni Evropi je nastala po tem, ko so generacije, ki so jo oblikovale in tudi spravile v prakso ali pa dosegle njen zagon, imele za sabo na desetine milijone mrtvih, razrušena mesta, soočenje z fašizmom in nacizmom oziroma nacionalsocializmom in s tragedijo, ki si je prej ni nihče predstavljal. Ustanovni očetje Evropske unije so želel postavit nek okvir, ki bi v prihodnje onemogočal, da bi se evropski narodi spet spopadali med sabo in da bi evropsko svobodo morala braniti država, ki je nastala iz tistih, ki so nekoč odšli iz Evropske unije. Ideja o združeni Evropi je najprej zaživela na zahodnem delu Evrope, medtem ko je bil vzhodni del Evrope še vedno pod čevljem drugega totalitarizma. Prava možnost za oblikovanje Evrope, ki bo cela, ki bo svobodna, ki bo v miru sama s seboj, je nastopila šele potem, ko sta razpadla dva socialistična imperija: Sovjetska zveza in Jugoslavija, ko se je podrl Berlinski zid in ko smo si tudi na vzhodni strani železne zaveze, v vzhodni in srednji Evropi, izborili prve večstrankarske volitve in omogočili ljudem, narodom, da so se sami odločal o svoji usodi. Slovenija je na to pot stopila pred 30. leti. Če ne bi stopila na to pot, ne bi mogla narediti naslednjega koraka. Slovenci smo, mislim da, edini narod – edina država v Evropski uniji, ki je s skoraj enako večino na referendumu glasoval tako za lastno samostojnost kot tudi za združitev oziroma za priključitev Evropski uniji. Podpora Evropski uniji, skupni evropski valuti, šengenskemu prostoru prostega gibanja, pretoka ljudi, idej, kapitala, je v Sloveniji še vedno visoka. Je pa seveda Evropska unija danes drugačna, kot je bila takrat, ko smo vanjo vstopali. Slovenija je kot prva država članica vodila Svet Evropske unije in takrat tudi še Evropski svet v prvi polovici leta 2008. To je bila zadnja polovica nekega leta, v katerem smo v veliki meri še živeli neko pozitivno vzdušje, ki je nastalo po veliki širitvi. Že takoj naslednje predsedstvo se je soočalo z vojno v Gruziji, soočalo se je z začetkom finančne in gospodarske krize, z grožnjo po razpadu evrosistema oziroma evroobmočja. In komaj je večina Evropske unije nekoliko zadihala po finančni in gospodarski krizi, je prišla migrantska kriza, prišle so nove grožnje z vzhoda, okupacija Krima, še trije, štirje zamrznjeni konflikti v naši vzhodni soseščini. Sledil je brexit. Prvič v zgodovini Evropske unije se je unija krčila in ne širila, in to krčila za eno največjih, najmočnejših držav. Niti nismo še tehnično uredili življenje v Evropski uniji po brexitu, nekatera vprašanja so sicer še danes odprta, že je prišla na začetku lanskega leta epidemija oziroma pandemija, in to je bila ponovno prva tema na mizi vseh organov Evropske unije. Od naše prvega predsedovanja do našega drugega predsedovanja, ki zdaj poteka v okvirjih Lizbonske pogodbe, ko imamo stalnega predsednika Evropskega sveta, v tem času je šla Evropska unija skozi vrsto kriz. Pokazalo se je, da smo bili na večino teh kriz slabo pripravljeni, da manjkajo nekateri skupni instrumenti, ki omogočajo Uniji soočanje s krizo. Pokazalo se je, da v primeru resne krize, kot je bila recimo pandemija v začetku prejšnjega leta, tudi skupni mehanizmi razpadejo, ne funkcionirajo, pokažejo se vse slabosti, ki jih prinese globalizacija, če na te izzive nismo pripravljeni. Ne bi veliko govoril o tem, ker smo ta čas vsi doživeli in vemo, kako je Evropa izgledala v marcu in aprilu lanskega leta. Tako da je na tej podlagi popolnoma jasno in logično, da je prva prioriteta slovenskega predsedovanja Svetu Evropske unije okrevanje in odpornost, nekaj, kar smo predlagali portugalskemu in nemškemu triu, s katerim smo sodelovali v preteklem letu v času njihovih predsedovanj, in to je ravno priprava Evropske unije na podobne grožnje v prihodnosti. Glede na to da smo se v tem času pa tudi že prej soočali s kibernetskimi napadi, ki so bili za razliko od pandemije asimetrični, se pravi, nikoli ni bila ogrožena celotna Evropska unija, ampak smo posamične države članice, smo tudi odpornost proti kibernetskim napadom dodali v to košaro. Tako Portugalska kot Nemčija sta to sprejeli in Evropska komisija je v zadnjem letu pripravila vrsto aktov, nekatere je tudi že realizirala, ki delajo Evropsko unijo predvsem bolj odporno na podobne izzive oziroma na podobne krize, kot smo jim bili priča v začetku lanskega leta, s tem da pandemija še vedno traja. Ekonomski odgovor ali pa finančni odgovor na blaženje posledic epidemije je bil v bistvu dosežen, po svoje čudežno, julija lanskega leta, ko se je Evropska unija prvič v svoji zgodovini odločila, da bo za okrevanje angažirala tudi lastna sredstva. To je bilo prej nekaj, kar je izgledalo, da nikoli ne bo soglasja. Med največjimi državami članicami Evropske unije je bil julija ta dogovor na štiridnevni, dnevno-nočni, seji brez prekinitve dosežen. Pred kratkim je Evropska komisija v bistvu izvedla prvo zadolžitev v našem skupnem imenu, interes je bil izjemno velik in v evropskem proračunu so že sredstva, ki so pač skupna, ki jih bomo skupno porabili in tudi skupno vračali. Mogoče se ne zavedamo, ampak to je nek korak, ki prestavlja evropsko integracijo na nek višji nivo, za katerega se prej ni verjelo, da ga bomo dosegli v naslednjem desetletju. Prinaša pa to dodatna tveganja. O njih smo ravno govorili s predsednikom Evropskega računskega sodišča, s katerim bomo tesno sodelovali v naslednjih šestih mesecih in tudi tukaj bo treba investirati nekaj naših naporov. Se pravi, okrevanje in odpornost po pandemiji je naša absolutno prva prioriteta, prioriteta katerekoli države, ki je bila na tem mestu, in glede tega ni dilem. Naša prednost je, da smo se tega zavedali na samem začetku in da je že veliko stvari pripravljenih ter da danes ni treba nikogar prepričevati, da rabimo te nove instrumente. Pripravljeni so predlogi za evropsko zdravstveno unijo, za inštrumente, ki bodo omogočili, ko pride prihodna epidemija oziroma pandemija, z njo soočimo bistveno bolj učinkovito, kot smo se v lanskem letu. V teku je potrjevanje nacionalnih programov za okrevanje in odpornost. Slovenija je zeleno luč od Evropske komisije dobila prejšnji teden. Za nami je bila še Litva, smo nekje preko polovice. V kratkem nas še čaka odobritev teh programov na Svetu Evropske unije, kar je seveda tudi naša naloga in kar bo zahtevalo dodatne napore in koordinacijo, ki smo jo že začeli. Med to prioriteto, se pravi okrevanjem in odpornostjo, in našo četrto prioriteto, ki se imenuje Konferenca o prihodnosti Evropske unije, je v teh šestih mesecih še vrsta sektorskih izzivov. Ni časa, da bi vse našteval. Za nami je neko obdobje, kjer so hrvaško, nemško in portugalsko predsedstvo delovala v času epidemije, kjer večine sestankov ni bilo možno izvesti fizično. Prek ekranov se lahko o nekaterih stvareh dogovorite, o drugih se pač ne morete. Vsa tri predsedstva so delala v težki okoliščinah. Vse, kar je bilo v tem času doseženo, je seveda za pozdraviti. Še posebej je treba pozdraviti dogovor o evropskem skladu za okrevanje oziroma o novi generaciji Evropska unija v času nemškega predsedstva. Treba je pozdraviti izjemno hitrost, s katero je bil dosežen dogovor med Svetom in parlamentom o tem evropskem digitalnem covidnem certifikatu, ki v naslednjih tednih in mesecih omogoča večini Evropejcev prosto gibanje znotraj Evropske unije, ne samo šengenskega prostora. V zadnjih dnevih portugalskega predsedstva je bil dosežen dogovor o skupni kmetijski politiki pa tudi o agenciji za azil, kar so neka dobra pozitivna presenečenja, ki jih večina niti ni pričakovala. Pred nami je neko obdobje, za katerega upamo, da se bo večina dogovorov dala sklepati na fizičnih sestankih, kjer se bo dalo odpreti tudi teme, ki zahtevajo veliko bilateralnih usklajevanj med državami članicami, kjer so pogledi različni in se tega seveda ne more narediti prek ekranov. Upamo, da prihaja strateško tudi čas, v katerem se bo lahko Evropska unija po letu 2008 ponovno osredotočila na iskanje strateških odgovorov na strateške izzive. Zaradi kriz, skozi katere smo šli od leta 2008 naprej, smo se v glavnem ukvarjali s posledicami nekega stanja, ki je nastajalo tudi zaradi tega, ker Evropa ni imela strateških odgovorov na te izzive. Za pogovor o tem je čas in prostor v okviru Konference o prihodnosti Evropske unije. Ko je bila ta konferenca zasnovana, so bile razmere nekoliko drugačne. To je bilo pred epidemijo. Mišljeno je bilo – začne v času nemškega predsedstva, zaključi v času francoskega predsedstva – da se razpravlja tudi o vgradnji obstoječe Lizbonske pogodbe. Prioritete so bile takrat nekoliko drugačne, potem je prišla pandemija. Konferenca se je tehnično začela šele v maju letos, se pravi v času portugalskega predsedstva. Nemčija se je ukvarjala skoraj izključno s covidom. In glede na to, da smo sprejeli dogovor o okrevanju, uspešno, tako da je čas za neko resno razpravo izjemno omejen. Veliko vprašanj je v tem trenutku, ali bo sploh možno to razpravo kakorkoli produktivno zaključiti spomladi naslednje leto, se pravi v času francoskega predsedstva, kar je cilj, in tudi časovnica je tako postavljena. Na Sloveniji ni, da dela zaključke v naslednjega pol leta, naša naloga je, da razpravo odpremo, da omogočimo vsem, da izrazijo svoje mnenje o tem, kako vidijo Evropo, točneje Evropsko unijo, v predvidljivi prihodnosti. Mi si želimo, da to ni razprava zgolj med evropskimi institucijami, čeprav je sama konstitucija ožje konference nekako po našem mnenju precej birokratsko sestavljena. Dolgo časa je trajalo, preden so institucije dosegle dogovor med seboj, kdo bo na plenumu sodeloval, kdo ne bo sodeloval. Vse te strukture malo spominjajo na bivšo Jugoslavijo z raznimi predsedstvi in omejenimi mandati in tako naprej. Ampak kar se tiče naše naloge, to ni pomembno, ker lahko vsaka država članica organizira razprave, kolikor hoče. Dogovor je, da gremo vsi po tej poti, da to ni samo razprava med evropskimi institucijami, niti med vladami nacionalnih držav, obvezno, in to je naš namen, je treba vključiti regije. Evropska regija je nekaj, kar prinaša velike dodane vrednosti, kar omogoča reševanje številnih dilem tudi za tiste države, ki se šele pogajajo za članstvo v Evropski uniji. Možnosti, tudi institucionalne, ki jih prinašajo evropske regije, so ena od rešitev za razpletanje zapletenega vozla na zahodnem Balkanu. Doslej to niti ni bilo dobro, niti še ni bilo vneseno v razpravo. Potem je zelo pomembno, da v tej razpravi sodelujejo evropski think tanki, ki imajo velik intelektualni potencial, ki običajno ostane potem v nekih izdanih brošurah, zaključkih, ki jih potem odgovorni nikoli ne berejo. Slovenija bo skušala odpreti to razpravo v okviru našega tradicionalnega blejskega strateškega foruma, kjer bo vrsta okroglih miz z gosti z vseh spektrov evropskega političnega, kulturnega, civilnodružbenega življenja. Povabili bomo tudi bivše voditelje tako evropskih institucij kot držav članic, tiste, ki so se pogajali, pa ne uspeli z ustavo za Evropo, pa potem z Lizbonsko pogodbo, ki vedo, kaj je takrat ostalo nedorečeno. Naš namen je, in to bomo naredili, da je ta razprava vključujoča, in da se v okviru te razprave izmenjajo tudi stališča o odprtih zunanjepolitičnih in varnostnih vprašanjih, ki so ključna za Evropsko unijo, če prvič želi postati regionalni dejavnik, prvi regionalni dejavnik v Evropi, soseščini in Sredozemlju, kjer je za enkrat ta vloga precej izzvana, in predvsem če želi postati globalni dejavnik glede na razmere, ki se zdaj izpostavljajo v globalnem svetu, s prihodom Kitajske kot velesile, z večjo vlogo Indije kot največje, najštevilčnejše demokratične države, in s pogledom na svetovno statistiko, ki kaže, da je Evropska unija v zadnjih 30 letih bila precej zagledana sama vase. Naš delež na svetovnem trgu, naš delež, ko gre za svetovno trgovino, izvoz, število patentov, inovacije in tako naprej, v tem času namreč vztrajno pada. Soočamo pa se s posledicami slabe demografske slike v Evropski uniji, demografskega buma v naši soseščini, krizne situacije v podsaharski Afriki, kjer tako v seštevku živi 400 milijonov ljudi, ki postaja vse bolj plen terorističnih organizacij z edino željo, da pridejo iz te nesreče nekam na bolje. Logična rešitev se kaže v Evropski uniji, kjer živi manj ljudi in Evropska unija ima na razpolago zelo preprosto dilemo, ali bo tam, se pravi v Afriki tem narodom pomagala, da gredo lahko deklice v šolo, da se vzpostavi nek sistem, kjer bodo ljudi videli prihodnost, ali pa bomo gradili zidove pa postavljali pomorske blokade na Mediteranu, kjer bodo ti ljudi iskali boljše življenje. Evropska unija se mora pogovoriti o tem in se soočiti z dejstvom, da samo mehka moč tukaj ne pomaga. V Maliju je kakšnih 30 tisoč vojakov mirovnih sil iz raznih azijskih držav, ki jih plačuje Evropska unija, na stotine milijonov, pa nič od tega, ker to niso neke efektivne sile. Razprava o tem, ali Evropska unija potrebuje svojo vojsko, ali potrebuje tudi trdo moč, traja že predolgo. V teh zadnjih petnajstih letih se je prvič pokazalo, če se ne širi Evropska unija, se širi nekdo drug, tudi v našo soseščino, in mi se zgolj potem ukvarjamo s temi posledicami na taktični ravni. Izkazalo se je, da če Evropska unija ni zmožna združiti potencialov mehke in trde moči v Afriki, se bosta tam trpljenje in revščina razraščala. Če stvari Evropska unija naredi samo napol, kot jih je v Libiji, kjer se državo razsuje, ne poskrbi se pa za varnost ljudi, da se potem lahko demokratično odločijo o svoji prihodnosti, naredimo več zla kot koristi. Podobno je z Afganistanom. Treba se bo soočiti tudi z našo odgovornostjo, ker se je tam skušalo ustvarjati nek normalen, demokratičen prostor z možnostjo spoštovanja človekovih pravic, in ko potem nekaj milijonov ljudi končno zaživi svobodno, se mi odločimo, da se bomo od tam umaknili. Evropski mediji prenehajo poročati o Afganistanu, vendar tam danes na dan umira na stotine ljudi. Talibani prevzemajo državo nazaj, in se je treba vprašati po naši odgovornosti, da se nečesa lotimo, potem pa na te ljudi pozabimo. Vse to nas čaka v okviru razprave o prihodnosti Evropske unije. Mi smo veseli, da smo vprašanje širitve kot strateškega odgovora na strateške izzive ponovno spravili na dnevni red. Naslednjega pol leta bo na dnevnem redu evropskih voditeljev 6. oktobra v Sloveniji Zahodni Balkan in vprašanje širitve na države Zahodnega Balkana, v decembru pa na Evropskem svetu v Bruslju vzhodna soseščina, kjer imamo zdaj tri države, ki jih je Ruska federacija nekje ustavila že na poti v pravo čakalnico za vstop v Evropsko unijo, pa si tja želijo, to so Moldavija, Gruzija in Ukrajina. Če bomo zdaj čakali, da Rusija vrne Krim, in se potem pogovarjali z Ukrajinci o začetku pogajanj za vstop v Evropsko unijo, potem bomo čakali 200 let. Namesto da bi se širila Evropska unija, se bo širil nekdo drug, na koncu pa bomo spet v neki situaciji, ki lahko pripelje do tragedije. Veliko stvari je odprtih. Mi si želimo, da bo naslednjega pol leta covid vse manj pomembna tema, da bomo izkoristili to možnost, ki je bila zagotovljena, da je dovolj cepiva, da ga lahko izbiramo, da se bomo obranili te delta variante. Če bomo imeli po Evropi hud jesenski val covida, potem smo sami krivi, absolutno sami krivi. Za vse žrtve, ki bodo, se bo treba vprašati, kako lahko neka civilizacija, ki je v desetkrat krajšem času od tega, kar je prej veljalo, recimo, za to, da se ne samo naredi cepivo, ampak se tudi preizkusi in je varno, kako taka civilizacija tega potem ni sposobna uporabiti in namesto tega raje gleda, da so šole zaprte, da je javno življenje omejeno, da ljudje umirajo po bolnišnicah. Mogoče se bo treba v okviru konference o prihodnosti Evrope začeti tudi spraševati, kako smo lahko prišli v tak razkorak med visokim nivojem napredka evropske znanosti in ne tako visokim nivojem evropske duhovnosti, zavesti in solidarnosti. To se na tej točki kaže z veliko bridkostjo, žal. No, ampak je še vedno čas in upajmo, da bo vse v redu in da bo jeseni prvič po letu 2008 za Evropsko unijo spet čas, ko se bo lahko ukvarjala s strateškimi odgovori na strateške izzive, ko bomo lahko tudi neposredno premaknili ali pa naredili nekatere korake, ko gre za vprašanje širitve, ko gre za vprašanje krepitve Evropske unije tudi s kombinacijo mehke in trde moči, ko bomo lahko konec leta rekli, da Evropa ponovno vstopa na neko pot, ko postaja regionalni dejavnik številka ena in ko postaja globalni dejavnik, ki se lahko resno pogovarja z drugimi velesilami. Kot v vseh drugih primerih je vloga predsedujoče države omejena. Mi se moramo zavedati, da toliko ljudi, kot jih dela v širši francoski administraciji ali pa v nemški administraciji, toliko ljudi v Sloveniji živi. Moramo pa na nek način opraviti enako delo pri koordinaciji, nemogoče ga je opraviti enako intenzivno, ker je to izven možnosti. Zaradi tega se je tudi treba pravilno odločati o prioritetah in moči, ki so omejene, usmerjati tja, kjer so konkretni in dolgoročni učinki. Toliko o tem. Mislim, da bo še nekaj priložnosti, ko bomo sektorsko tukaj predstavljali nekatere dosjeje, kjer bomo tudi mi morali sprejeti naša nacionalna soglasja, oblikovati naša nacionalna soglasja ali pa sprejeti zakonske rešitve, ki bodo sledile iz evropskih uskladitvenih dejavnikov, še posebej ko gre za graditev evropske zdravstvene unije, ker je zdaj pravi čas, ko se vsi zavedamo, kaj lahko prinese nepripravljenost na takšen izziv in na takšno nesrečo. Že vnaprej se vam zahvaljujem za sodelovanje pri teh projektih, za katere se spodobi, da jih Slovenija opravi med prvimi, glede na to da vodimo Svet Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsedniku vlade se zahvaljujem za njegovo predstavitev. Kolega Robert Pavšič, imate postopkovni predlog. Izvolite, imate besedo.
Hvala, končno. Gospod predsednik, to kar ste naredili na začetku, je groba kršitev 69. člena Poslovnika Državnega zbora, ki ga seveda odlično poznate. Ampak da ga bodo poznali tudi drugi, vam ga bom prebral:« Poslancu, ki želi govoriti o uporabi poslovnika, postopkovno vprašanje ali predlog, da predsedujoči besedo takoj, ko jo zahteva.« Mislim, da sem dovolj zgodaj dvignil roko in vas opozoril, preden je premier stopil za govornico, da bi mi to lahko omogočili, ampak to je že neko drugo vprašanje. Pravzaprav imam poslovniški predlog predsedniku vlade, ki očitno ima velike težave z dvigovanjem pošte, zato zdaj javno vabim gospoda Janšo na zaslišanje 24. septembra ob 8.30, ki mu [[…]]
Kolega Pavšič, to nima nobene zveze s točko dnevnega reda.
[[…]]ga bo komisija seveda poslala tudi po pošti. Da pa bi vam prihranili pot, vam vabilo vročam tudi osebno, da si boste lažje organizirali [[…]]
To nima nobene zveze. Prosim, da ne kršite Poslovnika.
čas ali pa vsaj našli dovolj razlogov za [[izklop mikrofona]]
Kolega Pavšič, izrekam vam opomin. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo n a 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 40 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Prosim za pozornost. Na prvi dve vprašanji poslank in poslancev opozicije ter na vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Ob tem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. Če poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili: Jernej Vrtovec - minister za infrastrukturo, dr. Simona Kustec – ministrica za izobraževanje, znanost in šport, do 17. ure, dr. Anže Logar – minister za zunanje zadeve, mag. Matej Tonin – minister za obrambo, od 15. do 17. ure, Zdravko Počivalšek – minister za gospodarski razvoj in tehnologijo, ter mag. Andrej Vizjak – minister za okolje, od 14. do 15. ure. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva tri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Janez (Ivan) Janša. Poslanska vprašanja mu bodo postavili Jerca Korče, Jani Prednik in Anja Bah Žibert. Poslanka Jerca Korče, imate besedo, da zastavite poslansko vprašanje predsedniku Vlade. Izvolite, imate besedo.
»Primerjave z drugimi državami bodo možne šele, ko bo drugi val epidemije mimo. Zagotavljam, da bo Slovenija tudi po drugem valu med zmagovalci in med boljšimi.« To ste oktobra lani izrekli vi. Marca letos ste dejali: »Statistike bodo nekaj veljale takrat, ko bo epidemija končana in takrat se bodo stvari lahko preverjale.« 15. junija ste razglasili konec epidemije. In kaj pravijo dejstva? Smo drugi v Evropski uniji po številu potrjenih primerov na milijon prebivalcev, smo šesti v Evropski uniji po številu umrlih na milijon prebivalcev. Pa poglejva še eno vašo napoved, ta je iz letošnjega januarja. »Če bodo dobave cepiv, ki so načrtovane, realizirane, lahko že do konca poletja dosežemo 70-odstotno precepljenost prebivalstva.« Dejstva. Poletje je tukaj. 33 ljudi je polno precepljenih. Po cepljenosti z eno dozo smo v Evropski uniji na dnu, na 22. mestu. Napoveduje se četrti val. Zavoženo upravljanje z epidemijo ima tragične posledice. Hude so tudi posledice na gospodarstvu. Mnogi so v psihični in socialni stiski. Vse je povezano. Bolje, kot bi upravljali z epidemijo, manj bi bilo ostalih posledic. Številni smo vas opozarjali na vašo zgrešeno komunikacijo, poletno spanje. prepozno, napačno ukrepanje ali celo neukrepanje. Vi pa ste na našo skupno žalost v vaši lastni aroganci namesto vodenja države vodili vojno, namesto komunikacije ste ljudem grozili in namesto resnega dela – kar še vedno počnete – otročje tvitali. Zavajali ste in gradili lik uspešnega voditelja. Zato vas danes tukaj sprašujem sledeče: Ali ste sposobni prevzeti odgovornost in danes tukaj javno priznati, da vam je spodletelo pri upravljanju epidemije in s soočanjem s posledicami? Te posledice čutimo vsi ljudje, vsi prebivalci te države na številnih drugih področjih. Hvala.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, kolikor je bilo pač vprašanja. Mislim, da je na dnevnem redu še eno vprašanje, povezano s covidom. To je resna tema in o nekaterih stvareh se bo treba v prihodnosti odločiti in tudi resno razpravljati. Tudi na tej seji Državnega zbora imate veliko zakonov, ki obravnavajo bodisi ukrepe, ki jih še vedno potrebujemo za spopad z epidemijo, bodisi ukrepe, ki blažijo posledice epidemije. Kaj se je dogajalo, je vse zapisano. Statistika je tukaj, sicer jo lahko obračate tako ali drugače. Slovenija je marsikje med boljšimi, marsikje ni med boljšimi, sicer je pa nekje v povprečju, ko gre za ključne kazalce uspešnosti spopada z epidemijo. Ne bom rekel s pandemijo, pandemija je še vedno tukaj. Pri nas je stroka postavila določene kriterije, kdaj se epidemija razglasi in kdaj se konec prekliče. Določeni ukrepi še vedno veljajo. Ne delamo še črte ne pod ukrepi ne pod številkami. Tisti, ki kaj širše spremlja, ve, da nas čaka vsaj še en izziv. Tokrat imamo inštrumente, tokrat imamo cepiva in je od nas odvisno, ali bomo te inštrumente uporabili. Dokler teh inštrumentov nismo imeli, jih nismo mogli uporabiti. Po precepljenosti smo na evropskem povprečju, do konca poletja lahko pridemo na 70 % oziroma če do konca poletja ne bomo prišli na 70 %, bomo jeseni imeli vse zaprto, vnaprej povem. Tudi lani, natančno mislim da pred enim letom na julijski seji sem zelo jasno rekel, če jeseni ne bomo imeli aplikacije za opozarjanje pred okužbami, ki bo obvezna ali ki jo bomo vsaj vsi uporabljali, bomo imeli zapore v drugem valu. Bili ste proti obvezni aplikaciji, da ne govorimo, kaj je naredila informacijska pooblaščenka. Potem je bila dilema odpreti šole, ne odpreti šole. Bili smo proti maskam v šolah. Ampak ne bi se sedaj prepirali v tem delu, saj bo čas. Tudi, gospod Pavšič, jaz nimam nobenega problema priti na vašo komisijo, sigurno imam več odgovorov, kot imate vi vprašanj. Če boste pa naslednjič sklicali sejo takrat, kadar se mi spominjamo 30. obletnice dogodkov, kjer so naši ljudje umirali, kot je bilo to na Kumu 2. julija pred 30 leti, in je bila ta proslava mesec pa pol v naprej napovedana, potem ne glede na vse spoštovanje do parlamentarnih institucij, bom jaz šel vedno na dogodek, kjer se spominjam svojih sobojevnikov, ki so takrat dali življenje za to državo, da vi lahko sklicujete takšne seje, ne pa na tako sejo, ker to sejo lahko naredimo en dan prej, dan kasneje, da se tudi poklicati in se zmeniti za termin, kar se dogaja v vseh normalnih parlamentih. In smo se opravičili. Moj kabinet je poslal opravičilo, ki ste ga seveda dobili. To je možno dokazati. Kar se tiče pa odgovora na vaše vprašanje. Poglejte, jaz tukaj priznavam, da vam kljub temu, da so se zelo trudili, ni uspelo s tem, da ste poskušali naš boj za epidemijo narediti kolikor je možno težak, to izkoristiti do konca, zato da bi vrgli vlado. Ni vam uspelo. In to je dejstvo.
Hvala lepa. Predlagam, da se držimo vprašanj in odgovorov. V tej fazi ni postopkovnih vprašanj. Nimate pravice do postopkovnega vprašanja. Mi smo v fazi poslanskega vprašanja. Sprašujem kolegico, če želi [[medsebojno pogovarjanje]]Gospod Pavšič, izrekam vam drugi opomin zaradi motenja seje. [[oglašanje iz dvorane]] Gospod Pavšič, prosim, da se umirite. Nadaljujemo s poslanskimi vprašanji. Kolegica Jerca Korče, želite dopolniti vprašanje? Izvolite, imate besedo.
Poglejte, predsednik vlade, ključ do rešitve je v zaupanju ljudi. Razlika med politikom, ki sprejema odgovornost in išče rešitve, in med politikantom, ki se zateka v manipulacije, je jasna vsakič, ko iz vaših ust slišimo besede. Ampak pustiva to, vrniva se k dejstvom. Vsak državljan je zadolžen za 20 tisoč evrov. V času vaše vlade se je dolg povečal za več kot 8 milijard. V večji meri veste, da je šlo za vaše predvolilne bombončke in ne za našo prihodnost. Povečala se je stopnja tveganja revščine in tudi stopnja tveganja socialne izključenosti. Vsak četrti anketirani študent je med epidemijo razmišljal o samomoru. Skoraj 90 % jih je izpovedovalo občutke depresivnosti in tesnobe. Bolnišnične postelje za otroke in mladostnike v psihični stiski so bile zapolnjene. Za kar 72 % se je v primerjavi s povprečjem med letom 2015 in 2019 povečalo število klicev mladostnikov, ki razmišljajo ali grozijo s samomorom. Na otroški psihiatriji in pediatrični UKC Ljubljana se trend urgentnih napotitev od decembra lani močno povečuje. Marca je bilo urgentnih napotitev že dvakrat toliko kot v najbolj obremenjenih mesecih v preteklih letih. In tudi to so tragične posledice vaše nesposobnosti, in to je na žalost tudi zapuščina vaše vlade prihodnjim generacijam. In to je za vas – kaj? Ali je to, kar ste rekli na koncu, uspeh, dobro delo, uspešno vodenje države? Kaj izpričujejo ta dejstva?
Hvala lepa. Gospod predsednik, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Vse te težave in posledice, ki ste jih navajali, so bile. Samo pokažite mi eno državo, ki se je soočila z pandemijo, kjer teh posledic ni bilo. Če že govorimo o odgovornosti, pa govorimo o odgovornosti po tistem, ki je najbolj odgovoren, jaz res ne vem, če verjamete, da bi vi to bolje peljali, da bi bolje peljali Slovenijo skozi epidemijo, zakaj ste vrgli puško v koruzo. Saj vas nismo rušili. Mi smo sestavili vlado potem, ko ste vi odstopili. Mi smo prevzeli mandat en dan po tem, ko ste razglasili epidemijo, 13. marca leta 2020. Vi ste nam dali to odgovornost. Ali pa bi šli v kaotičnem stanju na volitve. Potem bi bile šele posledice, ki ste jih naštevali. Poglejte, da smo bili na epidemijo nepripravljeni, da smo imeli prazna skladišča zaščitne opreme, tudi mnoge druge države so to imele, nismo bili edini. Ni bilo države v Evropski uniji, ki bi bila na to pripravljena. Iz Slovenije nismo vozili bolnikov v Nemčijo. Iz Nizozemske so pa jih. Pa so imeli pred epidemijo najboljši zdravstveni sistem po statistikah. Kljub temu smo zmogli. Imeli smo veliko mrtvih. Ja. Veste, kje je največ ljudi umrlo? V domovih za ostarele. V 15 letih enega niste zgradili. Enega niste zgradili. Za Metelkovo 6, za nevladne organizacije ste dali več, kot za vso dolgotrajno oskrbo v domovih za ostarele v zadnjih letih. Če pa mislite, da je možno, da vlada odloči na današnji seji, jutri imamo nove bolnišnice, domove za ostarele, prostora, kolikor hočete, kritično medicinsko opremo in se to kar pojavi, potem pač živimo v nekem idealnem svetu. In dajmo nehati pretiravati. In res, pred nami je še ena grožnja. Možen četrti val. Vsaj sedaj stopimo skupaj pa naredimo vse, pa prepričajmo ljudi, da se cepijo. Ne pa sedaj čakati, kako bo čim manj precepljenih, kako bo čim več mrtvih, kako bo čim večji problem imela vlada, da jo boste potem lahko kritizirali. To delate od 13. marca leta 2020 naprej.
Hvala lepa. Jerca Korče ima besedo za postopkovni predlog. Izvolite, imate besedo.
Glejte, spoštovani gospod Janša, Jerca Korče, rojena leta 1990, takrat ste vi že bili v politiki. In ne zatekajte se nenehno v iskanje krivcev nekje drugje, ker vrlina politika je, da prevzema odgovornost in išče rešitve. In če kaj, ta država tudi v tem [[…]]
Prosim za mir v dvorani.
[[…]]trenutku pred grozečim četrtim valom še kako potrebuje že pripravljene rešitve, pa jih ni na vidiku. Ampak, glejte, ko je za vse kriva opozicija, vam dodajam še nekaj dejstev. Ali smo mi krivi za to, da izvažate svoje travme v tujino, uničujete pravno državo, napadate neodvisne institucije, posameznike, sistematično spodkopavate kritične medije, kadrovanje, korupcijski [[…]]
Poslanka Jerca Korče, uvodoma sem vam prebral, kaj je potrebno [[…]]
[[…]]madeži, nespoštovanje [[…]]Pridem do postopkovnega predloga. Nespoštovanje človekovih pravic [[…]]
[[…]]upoštevati pri oblikovanju postopkovnega predloga.
To je obrazložitev. In je jasno [[…]]
Ne, ni to obrazložitev tega, kar je bila vsebina vprašanja.
[[…]]da spreminjate družbeni model naše države. In ja, je tudi eno dejstvo, da v tej dvorani sedijo preštevilne kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, ki temu dajejo legitimnost. Še kako pomembno je, da v tej dvorani razpravljamo o tem, zakaj so se nekateri odločili dajati legitimnost in podpirati, statirati, se razglašati za konstruktivno opozicijo ob vseh dejanjih, ki jih ta vlada počne, in ob vseh posledicah, ki zaradi tega nastajajo. In posledice niso danes, posledice bodo čutile prihodnje generacije. In to je zaskrbljujoče. In vi, spoštovani Janša, prosim, premaknite se že iz tistih let v neko prihodnost ali pa za začetek v sedanjost in se začnite obnašati odgovorno do te države.
Kolegica Korče, to presega tisto, kar ste povedali v poslanskem vprašanju, tudi v dopolnilnem predlogu. Vi ste uporabili tu vse druge zadeve, ki nimajo z vašim vprašanjem popolnoma nobene povezave, neposredne ne. Glede na to, da niste dali postopkovnega predloga, vam izrekam še opomin za zlorabo postopka. Postopkovno, Tina Heferle.
Spoštovani gospod podpredsednik, jaz verjamem, da tega komentarja gospe Anje Bah Žibert niste slišali, sem ga pa jaz, ki sedim tu v prvi vrsti. Predlagam kolegici, da se opraviči gospe Jerci Korče, ker to, gospa Anja Bah Žibert, da vi komentirate, »ja, to je pa nosečnost, ubogi tisti, ki jo bo dobil, pa tisti, ki se bo rodil [[…]]« Gospa Anja Bah Žibert, to je pa višek od viška! [[oglašanje iz dvorane]]
Prosim za mir v dvorani! [[oglašanje iz dvorane]] Prosim za mir v dvorani!
To je pa višek od viška, da omenjate nosečnost kolegice! [[oglašanje iz dvorane]] Ne, ne lažem.
Prosim za mir v dvorani! [[oglašanje iz dvorane]]
Da omenjate nosečnost kolegice Jerce Korče [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
Kolegica Heferle, trenutek! [[oglašanje iz dvorane]] Prosim za mir v dvorani! Prosim za mir v dvorani! Nobeden vam ni dal besede, Anja, in ne dovolim, da se skače tako v besedo. Če je karkoli problem, bomo razčistili, zato so postopkovna vprašanja. Kolegica Tina Heferle [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Jaz sem prekinil, ker je to šlo v napačno smer. Ampak moram vas tudi opozoriti, da ste prekoračili postopkovni predlog. Zahteva po opravičilu ni del postopkovnega predloga. Govorim o uporabi poslovnika in tega v vašem ekspozeju ni bilo. [[oglašanje iz dvorane]] Izvolite.
Glejte, jaz vem, da po poslovniku ne morem zahtevati opravičila poslanke, tako to ni bil moj postopkovni predlog. Jaz sem želela opozoriti vas, spoštovani gospod podpredsednik, da vendarle pozorno poslušate, ker takšni komentarji izpod pasu, če se tako izrazim, so nedostojni tako za žensko kot za to hišo. Moj postopkovni predlog je, čeprav niso mikrofoni vključeni, se vseeno potrudite poslušati tudi komentarje poslank in poslancev, ki šibajo čez to dvorano, letijo mimo in se jih sliši. To je moj postopkovni predlog vam.
Hvala lepa. Jaz poslušam in če je šunder v dvorani, tudi ne morem vsega slišati. Večkrat sem opozoril, da se umirite, tako da se govornik sliši. Bom pa prekinil to igro postopkovnih predlogov, ker do postopkovnega predloga naj bi bil upravičen samo tisti, ki postavlja poslansko vprašanje, ostale stvari bomo pa reševali potem kasneje tudi na kakšnem drugem delu. Predlagam, da ne zapletamo situacije in da gremo naprej. Anja Bah Žibert, opozarjam, da če bo prišlo do kršitve, vam bom izrekel ukrep. Izvolite.
Predsedujoči, lahko mi izrečete ukrep, če bo prišlo do kršitve, ampak mislim, da niste moje predhodnice opozorili, prvič, na hudo zlorabo poslovnika in drugič, na izrečene laži. To, kar je bilo rečeno, to je čista laž in zavajanje. Prosim, da se pogleda tudi magnetogram, če je kdo karkoli v zvezi s tem rekel. Da kdo, ki je tri metre stran, komentira, da sem dala neke izjave, ko se tukaj okoli mene vsi čudijo, glejte, to je višek ne samo zlorabe, ampak dobesedno napada name in na mojo kredibilnost. Zato zahtevam, predsedujoči, da se mi podpredsednica Državnega zbora nemudoma opraviči. Kajti to, kar si je dovolila reči, [[…]]
Glejte, kolegica [[…]]
[[…]]oprostite, to so pa hude zadeve. Sem mati, sem dala skozi tudi zelo težavno nosečnost [[…]]
Kolegica Anja Bah Žibert, to ni predmet [[…]]
[[…]]zelo težavno nosečnost in kaj takega ne bi nikoli [[…]]
[[…]]postopkovnega vprašanja.
govorila. Nikoli govorila. [[izklop mikrofona]]
Glejte, uredite to na drug način. Postopkovni predlogi niso zato, da se bomo zdaj ukvarjali s tem, kdo se bo komu opravičil, ampak se nanašajo samo na uporabo poslovnika. Ne zlorabljajte in ne kršite poslovnika za take stvari. Ne na eni, ne na drugi strani. Tudi za naprej predlagam, da je v dvorani mir, da se lahko sliši tisto, kar se govori, in tistega, ki govori. Besedo ima Jani Prednik, ki bo postavil poslansko vprašanje predsedniku vlade. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani predsednik Vlade, en lep dober dan! Midva bova pa za razliko od prej šla na vsebino, ki bi morala biti prioriteta tega državnega zbora. Javnofinančno stanje in tudi višina javnega dolga se pod vašo vlado, ki jo vodite, izjemno povečujeta. Proračunski primanjkljaj za preteklo leto je znašal preko 3,5 milijarde evrov. Vlada ki jo vodite, vaša vlada pa ugotavlja, da se bo letos povečal še za dodatnih 800 milijonov evrov. Dolg države je v zadnjih dveh letih poskočil s 65 % na preko 80 % bruto domačega proizvoda. Seveda se lahko strinjamo, da je temeljni razlog za to virusna pandemija, ki je zahtevala neko obsežno državno intervencijo, s katero smo se načeloma strinjali tudi Socialni demokrati. Fiskalni svet nas vse, predvsem vas, opozarja, da je državni proračun od januarja do meseca marca letos ustvaril skoraj pol milijarde evrov primanjkljaja, in to brez, poudarjam, brez covid ukrepov. Fiskalni svet torej ugotavlja, da vladno trošenje nikakor ni povezano le z odzivom na epidemijo. Vlada, ki jo vodite, torej na podlago te epidemije še dodatno nepovezano in žal trajno povečuje razliko med proračunskimi prihodki in proračunskimi odhodki. Ravno to poslabšano razmerje nas Socialne demokrate zelo skrbi. Fiskalni svet na primer ugotavlja, da so se odhodki proračuna, spet brez učinka covid ukrepov, povečali za več kot 6 %, pri čemer je to posledica višjih stroškov dela. Pri tem pa vaša vlada, predsednik, zmanjšuje tudi druge prihodke proračuna in drugih javnih blagajn. Zaradi novega davka na motorna vozila bo na leto v proračunu 28 milijonov evrov manj naprej. Nepotrebno prisilno upokojevanje, ki ste ga uzakonili v enem izmed pekapejev, bo na primer pomenilo tudi nekaj 10 milijonov nižje prihodke že tako ali tako opustošene pokojninske blagajne. Poleg vsega tega pa vaša vlada načrtuje še uvedbo tako imenovane socialne kapice in davčno reformo, ki bosta imeli skupno skoraj za – pozor! 350 milijonov negativnega učinka, in to vsako leto. Uveljavitev vseh teh načrtov bi pomenila, da bo državni proračun čez leto, dve, tri pridelal milijardo do milijardo in pol primanjkljaja. To potrjuje tudi Fiskalni svet, poročilo Fiskalnega sveta, ki je bilo danes objavljeno. Jaz predlagam, da si ga vsi poslanci tudi preberete. Zato vas v prvem delu sprašujem, gospod predsednik: S kakšnimi ukrepi načrtujete nadomestiti izpad prihodkov, ki ste ga povzročili? Ali nameravate na podlagi opozoril Fiskalnega sveta in tudi druge strokovne javnosti ustaviti načrte za nadaljnje zmanjševanje prihodkov proračuna? Zakaj svoje vlade, ki jo vodite, ne obravnavate z enako strogostjo, kot ste jo namenili vsem preteklim vladam, ko ste sedeli v opoziciji, ko ste zahtevali uveljavitev najstrožje oblike fiskalnega pravila in ste predhodno koalicijo ob proračunskem presežku pred Ustavnim sodiščem obtoževali celo rušenja ustavnega reda? Hvala.
Hvala lepa. Gospod predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Poglejte, doslej so vlade določene barve v Sloveniji imele vedno probleme z eno stranjo proračuna. Sijajno je šlo pri delitvi, manj sijajno pa pri ustvarjanju. Če hočemo imeti dobro javnofinančno sliko, potem moramo skrbeti za obe plati. So pa seveda tudi situacije, ki so izjemne. Mi imamo tako v Ustavi kot v Zakonu o fiskalnem pravilu določeno, kdaj takšne izjemne situacije nastanejo. To imamo določeno tudi v evropski normativi in Slovenija je trenutno 100-procentno znotraj ustavnih, zakonskih in evropskih meril, kar zadeva javni dolg, kar zadeva trošenje in kar zadeva trenutno javnofinančno sliko v državi. Povečali smo javni dolg, smo blizu 8 % letnega bruto domačega proizvoda, smo del evroobmočja, povprečje evroobmočja je 98 % in še nekaj. Za 20 % smo boljši od evropske monetarne unije. V lanskem letu smo imeli za 20 % nižji padec, kot so ga napovedale evropske institucije. Za letos in za prihodnje leto imamo napovedano eno najvišjih rasti v Evropski uniji. Tudi trenutno smo med prvimi v Evropi, imamo eno najnižjih brezposelnosti, nižja je, kot je bila v času vaše vlade pred krizo. In to je odgovor na vaše vprašanje, od kod bo prišel denar za proračun. Več ljudi je zaposlenih, več davkov in več prispevkov se plačuje in manj se plačuje iz državne blagajne za socialne transfere. Boljša bo gospodarska rast, več bomo ustvarili, več se bo nabralo tudi ob nižjih davčnih stopnjah. To je zelo preprosta računica in ta je jasna vsem. Lahko pa sicer malo izkrivljamo številke. Pokažite mi eno državo članico evroobmočja, ki od lanskega leta naprej, od epidemije ni povečala svojega javnega dolga. Naštejte mi pa tudi tiste države, ki so tako kot mi, izboljšale bonitetne ocene v tem času. Slovenija je v tem času izboljšala bonitetne ocene na mednarodnih finančnih trgih, zato se zadolžujemo po rekordno nizkih obrestnih merah. Izdali smo prvič v zgodovini 60-letno obveznico. Doslej je to uspelo samo nekaj najbolj stabilnim državam na svetu. Se pravi, tisti, ki nam je denar posodil, verjame v Slovenijo, da bo obstajala tudi čez 60 let, da se bo dalo denar vrniti, da bo dobil denar vrnjen, in to po ničelni obrestni meri. Izdali smo tudi obveznico z negativno obrestno mero. Se pravi, so nam plačali takrat, ko smo se zadolžili. Prvič v zgodovini te države. In če hočete še zadnji podatek, za neverne Tomaže, leta 2014 smo mi iz državnega proračuna dali za eno leto za obresti mislim da milijardo 100 milijonov evrov, naslednje leto bo ta obremenitev 600 milijonov, za 400 milijonov nižja bo, ker so nižje obrestne mere, ker imamo bistveno boljše bonitetne ocene, ker smo del evroobmočja in kjer imamo zaupanje finančnih trgov. Govoriti o tem, koliko se je Slovenija zadolžila − ja, smo se zadolžili, ampak so se tudi drugi. Vprašanje je, koliko smo se mi, koliko so se drugi, za realno primerjavo, in vprašanje za kakšno ceno. Vprašanje je, za kakšno ceno in koliko cena tega zadolževanja vpliva na blaginjo. Leta 2014, ko smo imeli bistveno manj prihodkov v proračunu, smo dali več kot milijardo za obresti. Sedaj bomo dali 600 milijonov.
Hvala lepa. Kolega Prednik, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Predsednik, jaz se zahvaljujem za odgovor. V enem delu se strinjam. Tudi sam sem ločil med tistim denarjem, ki je šel za covid ukrepe in s katerim smo se strinjali tudi Socialni demokrati. Vendar v zadnjem obdobju ste namenili denar tudi določenim davčnim olajšavam. Tiste olajšave bodo prinesle dodaten minus v proračunu in s tem se Socialni demokrati ne strinjamo. Omenil sem Fiskalni svet, ki je ugotovil, še enkrat bom ponovil, da ste od januarja do marca letos ustvarili za skoraj pol milijarde minusa brez covid ukrepov. Gre za ukrepe, ki so popolnoma nepotrebni za našo prihodnost in zaradi katerih bodo trpele naše javne finance in posledično tudi javni sistemi. Če imamo mi zdrave javne finance, pomeni to tudi dobro delujoče javne sisteme in javne podsisteme. Trenutno imamo luknjo. Glede na načrte, ki jih imate, bo luknja v proračunu še večja. Potrošnja vsega tega ne bo pokrila. In me zanima: Ali imate v mislih kakšen zakon, ki bo nadomestil ta izpad prihodkov, ker navsezadnje ste se verjetno tudi sami v zadnjem letu naučili, da nas je rešilo javno zdravstvo? Znotraj te epidemije je bilo javno zdravstvo tisto, ki je dobro delovalo in ki je rešilo državo. Javno zdravstvo ima svoje pomanjkljivosti. Ampak v primerjavi s privatnim zdravstvom, ki ga venomer zagovarja desna stran politike, je javno zdravstvo bilo tisto, ki je rešilo državo. In še enkrat ponavljam, razumem, kaj ste mi razložili, vendar povejte mi: Kje bo tisti dodatni minus v proračunu nadomeščen, zato da bodo javni sistemi in javni podsistemi, od javnega zdravstva do javnega šolskega sistema in tako naprej, delovali tudi v prihodnosti? Ker luknja, ki je, nas pelje po poti bankrota. Hvala.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Poglejte, na pragu bankrota smo bili leta 2012 po vaši vladi. Takrat smo bili na pragu bankrota v času ekonomsko- finančne krize. Sedaj smo daleč od tega. Tukaj se pogovarjamo o nekaterih temeljnih ekonomskih zakonitostih. Ja, bilo je nekaj sto milijonov manj prihodkov, in to ne zato, ker smo dali ta denar za blaženje covid krize, ampak ker tega denarja ni bilo v proračunu, ker pač določeni sektorji gospodarstva niso delovali. Ni bilo turistične sezone pozimi in ni bilo prihodkov od tega. Jasno, da je bilo manj denarja v proračunu iz teh naslovov. Ne samo zaradi tega, ker smo dajali subvencije pa nadomestila za čakanje na delo in tako naprej, ampak ker je tudi manj gospodarstvo delovalo in ni bilo toliko prihodkov. Od kod sedaj to nadomeščamo, ne pa od kod bomo. Od kod že nadomeščamo? Trenutno dela v Sloveniji in plačuje davke in prispevke več ljudi kot pred krizo. Jaz mislim, tukaj finančni minister lahko potrdi, da nima praznih blagajn. Ni pa, to imate prav, osebna potrošnja tukaj edini generator rasti, ker to se na neki točki ustavi. Glavni generator rasti je gospodarstvo, so investicije. V naslednjih letih bomo s pomočjo treh virov evropskih sredstev, ki so večji kot kadarkoli doslej, tudi redni viri iz rednega sedemletnega finančnega okvira, pa iz Just Transition, pa iz načrta za okrevanje, investirali več, kot je kadarkoli doslej lahko Slovenija investirala v primerljivem času. Kadarkoli. Iz tega bodo nastala nova delovna mesta, bolje plačana. Poglejte, ni tedna, da se v Sloveniji ne bi odprla neka investicija, več desetmilijonska investicija, od Leka do Bia separations, Novartisa pa Palome in tako naprej. Niti ne moremo iti na vse otvoritve, kjer nastaja na stotine novih delovnih mest in potreba po novih kvalificiranih delavcih je v tem trenutku večja, kot je bila, mogoče je bila večja samo še leta 2008. To bo generiralo sredstva.
Kolega Prednik, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala, predsednik, tudi za ta odgovor. Saj jaz verjamem, da imamo mi iste cilje, ampak morda so samo poti do teh ciljev nekoliko različne, in to je tema, o kateri se bomo zelo hitro morali pogovoriti, zato jaz predlagam, da o tem glasuje Državni zbor in izglasuje, da opravimo razpravo na to temo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 7. julija 2021, v okviru glasovanj. Poslanka Anja Bah Žibert bo postavila vprašanje predsedniku Vlade. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani predsednik Vlade Janez Janša, nekaj o tako imenovanem covid in pa temu, kar je pred nami, ste sicer odgovorili že pri prvem vprašanju, pa vendar naj mogoče spomnim, ker ljudje včasih radi pozabljamo. Še leto nazaj smo bili vsi nekako zazrti v znanost, kdaj bomo prišli do ustreznih cepiv, in vedeli smo, da je to neka luč na koncu tunela. Danes imamo ne samo eno cepivo, na voljo imamo več različnih cepiv. Po zaslugi tudi dobre organizacije vlade imamo danes možnost, da ljudje izbirajo cepiva in se odločijo, za katero cepivo se bodo odločili. Prav tako vlada skupaj s stroko vodi tudi zelo uspešno kampanjo Nalezimo se dobrih navad. Kot vemo, so se ustanovile in aktivirale mobilne enote, ki pomagajo pri cepljenju. Nenazadnje pač na ta način tudi ljudem, ki živijo nekoliko bolj odročno, omogočajo, da pridejo do cepljenja in zato tudi ni potrebno, da hodijo do cepilnih centrov. Skratka, kar nekaj aktivnosti je usmerjenih v to, da pridemo do precepljenosti, ki je nujna. Prej so bili sicer izrečeni nekateri podatki, ki pa niso najbolj točni in prav je, da jih popravimo. Kolegica Jerca je govorila o 30% . 47 % je tistih, ki so prvič cepljeni in so polnoletni, 40 % tistih, ki so drugič. Pa vendar nam do precepljenosti še kar nekaj manjka. In to je tisto ključno, kar lahko naredimo. V vsaki družbi so dvomljivci, vendar se mi zdi, da je zelo pomembno, da ob tem, ko vsi nekako radi poudarjamo pravice in iščemo pravice, da se ustavimo tudi pri odgovornosti – odgovornosti in solidarnosti do sebe in do drugih. Pred nami je tako rekoč že četrti val, zato me resnično, predsednik, zanima: Kaj je s tem četrtim valom in ali dejansko prihaja v Slovenijo nekje jeseni, če ne bo prišlo do precepljenosti? Kaj so storile druge države, ki se z njim že soočajo? Kaj lahko naredi tukaj Slovenija oziroma Vlada, da se nekako izognemo hudim posledicam, ki bi jih lahko ta četrti val prinesel, glede na to da gre za različico, ki se bistveno hitreje širi, ki je kar 60 % bolj kužna od obstoječe? Hvala.
Hvala lepa. Predsednik Vlade imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, ki je pravzaprav bistveno, kar se tiče naše kratkoročne prihodnosti. Delta varianta korona virusa je v Evropi, je 60 % bolj kužna se pravi se 60 % bolj širi od angleške različice, s katero smo se prej ukvarjali, in to ima svoje posledice. Cepiva so v veliki meri ustrezen odgovor na to. Tisti, ki je cepljen, dvakrat, enkrat, odvisno od cepiva, ali je prebolel in enkrat cepljen, je zaščiten v veliki meri. Ne toliko pred okužbo kot pred posledicami, se pravi pred tem, da resno zboli ali umre. Soočamo se z neko situacijo, ko zdravilo imamo oziroma ko ukrep, ki pomaga, imamo in imamo ga dovolj. Slovenija ima v tem trenutku na razpolago dovolj cepiv obeh kategorij, tako vektorskih kot mRNA, pa na nek način ne samo mi, ampak tudi večina naših kolegov ali pa sodržavljanov po drugih državah Evropske unije, ostajamo žrtve nekega prepričanja, da bo nekdo drug naredil to, češ, saj se bodo drugi pocepili, pa bom jaz med tistimi 30 %, ki se jim ne bo treba, pa bo itak konec epidemije, zakaj bi se šel jaz, če bodo drugi. Res pa je tudi, da je svetovna, evropska in tudi naša stroka doslej govorila, da za zaustavitev pandemije je dovolj 60-odstotna precepljenost oziroma 70-odstotna precepljenost odraslega prebivalstva. Kar je veljalo pri dosedanjih variantah, pri tej ne velja. In to ni zadnja, ki prihaja. V nekaterih indijskih zveznih državah je delta+, ki je še nekoliko bolj invazivna, in to bo šlo v nedogled, če se ne bomo pocepili. Te odločitve so zdaj pred nami. To, kar bom zdaj povedal, ni odločitev vlade, ni predlog stroke še, da ne bo spet kakšnih napačnih podnapisov pa objavljanja, kot je značilno za nekatere slovenske medije, to so ukrepi, o katerih poteka na ravni evropskega vrha razprava o tem, kaj storiti. Velik del zadnjega zasedanja Evropskega sveta je bil namenjen covidu. Zdaj v nekaterih državah, kot so nas kolegi informirali, pripravljajo naslednje ukrepe. V nekaterih državah obvezno cepljenje odraslega prebivalstva. Nekatere evropske države bodo sprejele podobno zakonodajo, kot zdaj velja za otroke. Tudi pri nas bodo k obveznemu cepljenju zoper nekatere bolezni dodali tudi covid in smatrajo, da je to edina rešitev. V nekaterih državah razmišljajo o obveznem cepljenju določenih kategorij: zdravstvenih delavcev, pri nas nimamo 100-odstotne precepljenosti zdravstvenih delavcev, bog pomagaj, tako je, potem za zaposlene v domovih za starejše, za učitelje, za zaposlene v kritični infrastrukturi in v preskrbi. V različnih državah so različne kategorije. Ponekod so zakoni o tem že v parlamentarni proceduri ali pa v vladni proceduri. Večina držav ukinja brezplačno testiranje. Se pravi, da ni več brezplačnega testiranja. Če se lahko cepiš, zakaj bi drugi, ki so se cepili, plačevali zate, ki se nočeš cepiti, da se greš lahko brezplačno testirat. To je res vprašanje. In seveda striktno upoštevanje PCT sistema pri udeležbi na dogodkih, ne glede na raznorazne pomisleke. Verjetno bomo tudi mi razpravljali o nekaterih od teh vprašanj in se bo treba odločiti.
Hvala lepa. Anja Bah Žibert, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Saj mislim, da dopolnilno vprašanje pravzaprav sploh ni potrebno, ker je bil predsednik vlade zelo jasen. Na državljankah in državljanih je, da storimo vse, da skupaj pridemo do precepljenosti. Bi pa ta trenutek mogoče izkoristila tudi za to, da bolj kot kakšna vprašanja, povezana s covid, ki so namenjena obračunavanju in temu, kako uspešni in neuspešni smo, je danes bolj pomembno, da bi vsa politika stopila skupaj, tudi ta državni zbor, in bi pozvali državljanke in državljane, ki še tega niso storili, da se vendarle cepijo, da pomagamo vsem tistim ranljivim in na ta način pomagamo sebi in drugim ter jim omogočimo, da se čim prej vrnemo v življenje, ki smo ga poznali prej. In še nekaj. Prej je bilo s strani predhodnice rečeno, da so stiske ljudi, kar se tiče duševnega zdravja, velike. Ta vlada dela. In prvič po dolgem času imamo tudi v zakonu o nujnih ukrepih določbo, ki bo omogočila, da bomo imeli tudi 30 kliničnih psihologov več na specializaciji kot do zdaj in ti bodo še kako pripomogli k temu, da se stanje na tem področju izboljša, ki pa, spoštovani, ni posledica covida, ni od včeraj, je že kar vrsto let, in pomembno je, da tu naredimo korake naprej. Ta vlada jih in zagotovo bomo skupaj premagali to in tudi covid. Zato, cepimo se! In še poziv, da državni zbor stopi skupaj in v svojem imenu pozove vse k cepljenju. Hvala.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Meni osebno se zdi to zelo dobra ideja, če bi lahko vse poslanske skupine v Državnem zboru skupaj apelirale na ljudi, naj se cepijo, da ne bomo jeseni zaprti. To bi bil velik prispevek k temu, da bo življenje jeseni bolj normalno, ali pa že poleti. V nekaterih državah, ki so zelo blizu nas – govoril sem z nekaterimi kolegi – so napovedi, da bo val konec julija že tam. Mi imamo trenutno okoli 40 odkritih delta primerov v Sloveniji, vsakega se sledi. Zdaj je število okužb toliko padlo, da je možno realno slediti stikom, kar pomeni, da so tudi ukrepi za zajezitev lahko bolj učinkoviti. Ampak v roku enega meseca bodo vse nove okužbe delta okužbe, kar pomeni, da bo sigurno prišlo do naraščanja. In tu pomaga samo cepljenje. Zdaj se moramo odločiti, ali želimo spet biti jeseni brez odprtih vrtcev, šol in ob restrikcijah ali bomo ravnali odgovorno. Mislim, da je edina stvar, ki poleg nekega skupnega apela še lahko prepreči, da bomo tudi mi morali sprejemati neko zakonodajo, kjer bo cepljenje vsaj za določene kategorije obvezno, to, da se na nek način odgovori na te predsodke, ki zdaj krožijo. Veliko ljudi ima raznorazne ideje, kako to vse škoduje in tako naprej. Glejte, v svetu imamo na stotine milijonov cepljenih, so stranske posledice kot povsod, ampak so zanemarljive, ne umirajo kar vsi, pa nismo čipirani. Ve se, kakšen je rizik. Vendar je to na nek način treba razložiti ljudem. Tega se po moje tu izza teh naših govornic ne da. Mislim pa, da lahko nacionalni mediji tu naredijo bistveno več, kot so doslej. Se pravi, spremljam stvari po Evropi in v nekaterih državah ni dneva, da nacionalna televizija ne bi imela okrogle mize, kamor lahko ljudje kličejo, kjer strokovnjaki odgovarjajo na ta vprašanja, na težave in na predsodke, ki jih ljudje imajo, in se te stvari razčistijo. Pri nas je tega zelo malo. Morala bi biti to glavna stvar zdaj v vseh vsaj nacionalnih medijih, ki so del javnega sistema in javno plačani. Strokovnjakov je dovolj, znajo razložiti, treba je samo izpeljati neko odgovorno uredniško politiko in pristop. V tem trenutku je največ na medijih, da organizirajo razpravo, pošteno razpravo in se ljudem odgovori na te dileme in strahove, ker ta odstotek necepljenih, ki ga imamo, je dejansko previsok. Tu je treba prišteti še četrt milijona prebolevnikov, ki se še ne morejo cepiti.
Hvala lepa. S tem smo zaključili ta sklop vprašanj, ki so bila namenjena predsedniku Vlade, ki se mu zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslansko vprašanje, postavljeno na 67. izredni seji Državnega zbora. Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, dr. Jože Podgoršek bo odgovoril na vprašanje Matjaža Nemca v zvezi s problematiko Trnovskim gozdom pod okriljem družbe Slovenski državni gozdovi in Zavoda za gozdove Slovenije. Minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Nemec! Problematika gospodarjenja z državnimi gozdovi v Trnovskem gozdu je poznana tudi nam na ministrstvu zelo dobro, zahvaljujoč tudi vam in tudi civilni iniciativi ter predstavnikom, ki smo jih imeli tudi na sestanku na našem ministrstvu. Pa vendarle morda nekaj besed širše. V Trnovskem gozdu se je v zadnjih 50 letih sekalo okoli 40 tisoč kubikov letno z izjemo obdobja 1993 do 2003, ko se je sekalo nekoliko manj. Ob pripravi zadnjih načrtov je bilo dosežena oziroma celo presežena optimalna lesna zaloga, lesna zaloga je bila 322 kubikov na hektar. . Prav tako Zavod za gozdove v zadnjih desetletjih ugotavlja v teh gozdovih presežek starejšega drevja, torej premalo pomlajencev in mladovja, zato je bil možen posek z zadnjimi gozdnogospodarskimi načrti nekoliko povečan in predstavlja skupaj 87 % prirasta, kar zagotavlja še vedno akumulacijo prirasta, hkrati pa krepi ekološke in socialne funkcije. V letih 2014–2018 so se v Trnovskem gozdu izvajale le nujne sanitarne sečnje v obsegu okoli 20 tisoč kubikov letno, kar pomeni manj kot polovico možnega poseka. Zaradi tega je v zadnjih dveh letih prišlo do povečanega obsega sečnje nekje med 60 do 70 tisoč kubikov. Treba je izvesti vse načrtovane ukrepe, ki so nujni za uvajanje v obnovo in potem tudi zaključke obnov gozda, zato je potrebno sečnjo s temi debeljaki pospešiti. Glede na problematiko, ki je bila izpostavljena tudi v poslanskem vprašanju, smo imeli že konec marca prvi sestanek s civilno iniciativo in ob prisotnosti tudi gospoda poslanca in smo se dogovorili za nekaj ukrepov, in sicer da družba Slovenski državni gozdovi okrepi nadzor nad izvajalci del v gozdovih, ki ga izvaja dnevno. Drug sklep je bil, da izvajalci del vzpostavljajo sproti gozdni red in skrbijo, da so gozdne prometnice prehodne in prevozne. Tretji sklep je bil, da gozdarska inšpekcija izvaja nadzor, poostren nadzor nad izvajanjem del v gozdovih. In četrti sklep je bil, da lokalna skupnost organizira terenski ogled, kjer bodo prisotni tudi predstavniki SiDG, našega ministrstva, Zavoda za gozdove, gozdarske inšpekcije in predstavniki lokalne skupnosti. Sredi aprila je potekal že tudi terenski ogled, torej praktično po dobrih 14 dneh, kjer so predstavniki civilne iniciative predstavili področja, kjer so ocenjevali, da je sečnja prevelika, vendarle pa so tudi takrat na Zavodu za gozdove Tolmin na območni enoti pojasnili, da so dela izvedena skladno z gozdnogospodarskimi načrti. Menim, da je bilo v tem delu moč na nekaterih deloviščih opaziti tudi praktično golosečnjo, ki je bila absolutno posledica sanitarnih sečenj. Golosečnja je v Sloveniji že kar nekaj časa prepovedana in zgolj v primeru sanitarnih sečenj lahko na nekaterih območjih pride do takšnih posegov v gozdove. Naj omenim, da je gozdarska inšpekcija v šestih terenskih pregledih na 28 deloviščih pregledala dokumentacijo in tudi fizično pregledala samo izvedbo sečenj. Ugotovila je nekatere nepravilnosti, predvsem poškodbe cest, ravno tako ni bil povsod vzpostavljen gozdni red, skladno s pravilnikom o vzpostavitvi gozdnega reda, da ne bom bral, celoten pravilnik je dolg. To se je zgodilo takoj po tem terenskem ogledu. Naj pa še omenim, da je v tem času gozdarska inšpekcija dobila tudi informacijo s strani Zavoda za gozdove, da so vse pomanjkljivosti odpravljene in zato je šla konec junija, torej pred enim tednom, ponovno na kontrolni terenski ogled in je na devetih odsekih ugotovila, da je bil ves les ob gozdnih cestah odpeljan, da so bile gozdne ceste sanirane, da so vlake prevozne in sečišča urejena. Vendar pa gozdarska inšpekcija nadaljuje s svojim delom, pregleduje tudi nova delovišča, odseke in upamo, da bomo tudi pri ostalih lahko prišli do podobnih zaključkov. Glede samega izvajanja javnega naročanja moram omeniti, da je družba Slovenski državni gozdovi dolžna izvajalce sečnje izbrati preko sistema javnega naročanja. Kot sem pa že dejal, smo ji pa naložili dnevno tekoče spremljanje samega izvajanja del v Trnovskem gozdu.
Hvala lepa. Kolega Nemec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Bom zelo kratek. Spoštovani minister, jaz se vam moram zahvaliti za vaš angažma okoli te problematike. Oglašam se samo z enim razlogom, da vam sporočim, da vse, kar ste povedali, drži, da tudi predstavniki civilne iniciative govorijo o tem, da dialog poteka. Izkoriščam pa to priložnost samo da vam dam priložnost, če je še kaj za dodati k povedanemu, glede na to, da ste imel omejen čas. Če ne, bi pa s tem zaključil do nadaljnjega in se, kot že rečeno, vam zahvalil za korektno sodelovanje.
Hvala lepa. Gospod minister, želite še kaj dodati?
Mislim, da je bilo v glavnem odgovorjeno. Zelo me veseli, da smo vzpostavili zelo korekten in dober odnos s predstavniki civilne iniciative. Mislim tudi, da vsa dela od takrat naprej tečejo ves čas v soglasju z lokalno skupnostjo in je zagotovo to eno od pomembnih načinov dela ali receptov za dobro delovanje družbe Slovenski državni gozdovi tudi na drugih okoljih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev, in sicer najprej bo dobil besedo Aljaž Kovačič, ki bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku ter ministru za finance mag. Andreju Širclju. Minister Počivalšek je odsoten. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovani minister za finance! Glede na to, da je minister za gospodarstvo odsoten, bi prosil pisni odgovor. Spoštovani gospod minister za finance, kot veste, je z zadnjim dnem v mesecu juniju v Ormožu več kot 500 ljudi izgubilo delovna mesta. V praksi se na žalost za te delavce še ni spremenilo nič od vaših prizadevanj, vaših obiskov, če lahko tako rečem. Vsekakor obiske pozdravljam, ampak upam tudi, da bo v praksi od teh obiskov imelo kaj tudi prebivalstvo. Kar mene osebno žalosti, je to, da večino teh delavcev, ki so izgubili delovna mesta, se pričakuje na zavodu za zaposlovanje, se pravi kot brezposelne osebe. To pomeni, da večini teh ljudi ni uspelo poiskati nove zaposlitve oziroma se niso našle rešitve, da bi se ustvarila delovna mesta, kjer bi se ti delavci lahko zaposlili. Predstavniki vlade ste ob raznih obiskih govorili, da denar na takšen ali drugačen način ni problem. Zanima me: Zakaj se Vlada Republike Slovenije ni odločila, kar je tudi bil predlog sindikatov za delavce Safila, da se jim ob izgubi službe odpusti plačilo davka na odpravnine. Če sem pravilno seznanjen, sta v Sloveniji v preteklosti bila dva primera, kjer se je država temu odpovedala. Tudi minister za gospodarstvo mislim, da je ob prvem obisku rekel, da denar ni problem. Se pravi, da država bi se temu znesku lahko odpovedala. Drugo vprašanje, ki ga imam: Na kakšen način se je vlada odločala, da bo pomagala investitorjem? Po katerih kriterijih se odloča, komu bo pomagala? Ali je to neka vez ali pa po tem,, koliko delavcev bo nek novi investitor zaposlil? Če pride nek investitor in zaposli, ne vem, 5 ali 10 delavcev, prej pa jih je tam delalo 500, najverjetneje ni v interesu države, da pride tak investitor, ampak je v interesu države, da pride investitor, ki bo zaposlil čim več delavcev. Nenazadnje je tudi predsednik vlade danes omenil, da je bil največji primanjkljaj v državnem proračunu, ko delavci niso delali. Tudi po tej logiki, da nekdo, ki zaposli čim več delavcev, je to tudi dobro za državni proračun, kajti pobranih bo več davkov in država bo imela več tudi za razne investicije.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Šircelj, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za vprašanje. Jaz bom odgovoril s svojega delovnega področja. Minister Počivalšek bo odgovoril, kot ste že omenili, s svojega delovnega področja. Tukaj gre za dve vprašanji. Jaz verjamem, da se je vedno delalo po zakonih, zaradi tega jaz ne vidim v sedanji zakonodaji možnosti, da bi minister ali vlada ali kdorkoli nekoga oprostil plačila davka ob odpravninah. Treba je namreč povedati, da določen znesek odpravnine ni obdavčen. Tako da tukaj glede teh informacij, ki krožijo, tudi do mene so prišle in sem povedal, »povejte mi kdaj, kje in kdo, v katerih primerih je to šlo«. Vi ste omenili dva primera in potem odgovora tukaj nisem dobil. Tako da sedaj s tega zornega kota jaz tukaj ne vem odgovora. Jaz poznam zakonodajo in minister za finance ne more narediti nič, kar ni v skladu z zakonodajo, ki jo sprejme Državni zbor, seveda vi, spoštovane poslanke in poslanci, in davki so določeni z zakonom. Za vsa ta področja oziroma vi ste en primer povedali, jaz težko odgovarjam samo za en primer, lahko pa v zvezi s tem povem, ko ste rekli, da denar ni problem in tako naprej – govorimo o zakonodaji. Tudi če je denar na razpolago, mora biti ta izplačan v skladu z zakonodajo. Kot veste, se ta zakonodaja tudi spreminja in je sedaj dana v Državni zbor. Ta zakonodaja, ki ureja to področje, je zakon o dohodnini, o kateri je tudi že tekla javna razprava. Kako dobiti nove investicije? Tukaj je treba prvič zagotoviti tudi ustrezen profil ljudi za to, da dobimo nove investicije. Nezaposlenost v Sloveniji je v primerjavi z drugimi državami med najnižjimi, kar z drugimi besedami pomeni, da je zaposlenost velika, ne glede na krizo. Tukaj mislim, da je ta odstotek okoli 5 odstotkov. Socialne službe in socialna politika deluje dobro. Tukaj ima minister Cigler Kralj na razpolago med ostalim tudi evropske fonde ali pa evropski denar. Tukaj govorimo o denarju SURE, tako da s tega zornega kota je socialna varnost zagotovljena. Moram reči, da tudi zadnji podatki kažejo, da tudi padajo oziroma se ne povečujejo socialni transferji v te namene, kar z drugimi besedami potrjuje to, kar sem rekel, da je zaposlenost relativno majhna. Kako priti do večjih investicij? Predlog Vlade, ki se nanaša na zakonodajo, predvsem davčno zakonodajo, gre v smeri dodatnih investicij za digitalno, za zeleno, kar je v skladu z Evropo, da se zaposlujejo tisti ljudje, ki imajo ustrezno izobrazbo in so poklici deficitarni. Gre v smeri večjih olajšave od že obstoječih, govorimo o 100-odstotni olajšavi za raziskave in razvoj, govorimo o olajšavah za investicije, olajšavah za nove zaposlene. Nekatere od teh olajšav že obstajajo. Nekatere bomo povečali. Vlada dela v tej smeri. Pričakuje tudi ustrezen odziv poslancev, da se bo to zgodilo in da bodo ljudje dejansko imeli več denarja, ko bodo dobili svojo plačo. S tega zornega kota tudi glede na to, da investitorji večkrat želijo določen profil delavcev, a ga takoj ne dobijo, jaz mislim, da bomo naredili tudi tukaj vse tudi v povezavi z izobraževalnim procesom, da bo ta zaposlenost ostala na takšnem nivoju, kot je sedaj oziroma še boljša.
Hvala lepa. Kolega Kovačič, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Me veseli, minister, glede brezposelnosti, da je v Sloveniji tako nizka, kot trdite. Ampak morate se pa zavedati, da ob zaprtju podjetja Safilo v Ormožu, je to pomenilo 20 % delovnih mest v občini Ormož. Se pravi, da vsako peto delovno mesto je bilo dejansko v občini Ormož s tem ukinjeno. Dejstvo je, da se mora delati po zakonodaji, kot ste omenili, ampak od vlade, od ministra bi pričakoval, da predlaga zakone, ki bodo šli v smeri pomoči delavcev. V vseh teh pekapejih smo sprejemali takšne in drugačne zakone. Kar nekaj jih je bilo tudi zadržanih na Ustavnem sodišču, nekaj jih je celo Ustavno sodišče zavrglo, tako da ste imeli, mislim da, niti ne vem več koliko smo jih imeli, sedemkrat ali osemkrat ste imeli možnost, da bi lahko v pekapeje vložili tudi takšno obliko pomoči delavcem. Ko opozicija predlagala zakone, pred kratkim smo imeli recimo zakon glede pomoči otrokom s posebnimi potrebami, je vedno odgovor predstavnikov ministrstva enak: vaša želja je dobra, ampak ta zakon ni dober, mi bomo pripravili sistemskega. Tako da tudi če bi ga v opoziciji pripravili, bi poslušali isto zadevo. Ko kaj vprašam v občinskem svetu ali na državni ravni, je vedno vse poslovna skrivnost. Zato me zanima: Ali ste bili vključeni v kakršnekoli pogovore glede novih investicij v občini Ormož? Ne rabite mi govoriti s kom, kdaj, za koliko, ampak ali ste bili kot finančni minister dejansko vključeni v pogovore glede novih investicij v občini Ormož.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Osebno nisem bil vključen. Glede tega, spoštovani poslanec Kovačič, mislim, da tukaj se ne zastopiva čisto dobro. Jaz nisem govoril o zakonih PKP. Jaz sem govoril o spremembah davčnih zakonov, ki so bile s strani vlade poslane v državni zbor in jih bo ta državni zbor tudi obravnaval. Ti zakoni omogočajo in če bodo sprejeti, bodo na podlagi teh zakonov delavci dobili večje neto plače. Enostavno povedano, vsi delavci bodo dobili večje neto plače. Drugo. Dodatne olajšave so dane za investicije, predvsem za tiste investicije, ki pomenijo digitalno in zeleno, ki pomenijo večjo dodano vrednost. Tretje. Naslavljajo mlade, da mladi ostanejo v krajih, kjer živijo, da ne gredo v tujino. Četrto. Naslavljajo digitalno in zeleno. Med drugim naslavljajo tudi starejše, ker dajejo dodatno seniorsko olajšavo. S tega zornega kota bi rekel, da govorim o tem, kar je ta vlada že sprejela, pripravila in poslala v Državni zbor. Ti zakoni čakajo na obravnavo v Državnem zboru. Če bodo sprejeti, bodo začeli veljati 1. januarja 2022. In ti zakoni pomenijo večje neto dohodke zaposlenih. Ti zakoni pomenijo ne samo večje neto dohodke sedanjih zaposlenih, ampak tudi tistih, ki dobijo kakršnekoli druge dohodke, ker se enostavno zvišuje splošna davčna olajšava. Poleg tega pomenijo tudi več za investiranje, pomenijo večjo spodbudo za tiste, o katerih ste vi zdaj postavili vprašanje, da investirajo in da se jim to odšteva od davčne osnove za davek od dohodkov pravnih oseb. Pomenijo tudi manj birokracije. Pomenijo tudi dejansko to, da naslavljajo tiste, ki imajo izobrazbo in poklice, ki jih v Sloveniji primanjkuje, da se bodo lažje zaposlili. To se pravi, spoštovani poslanec, pred vami je, če boste sprejeli te zakone, potem bodo delavci in tudi vsi ostali imeli večje neto dohodke.
Hvala lepa. Poslanec Kovačič, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovani minister, tukaj govorimo o brezposelnih osebah. Nekdo, ki ne dobi nič evrov na koncu meseca, ima težko višji neto dohodek. Se pravi, nekdo, ki je zaposlen, verjamem, da bo imel, ampak tukaj govorimo o tistih, ki so izgubili službe. Moj namen govora o pekapejih je bil, da bi lahko vi kot vlada, glede ne to, kaj vse se je znašlo v teh pekapejih, zadeve, ki nimajo nobene zveze z epidemijo, bi lahko vložili spremembo Zakona o dohodnini, da bi bili delavci oproščeni glede odpravnin. Žalosti me, da kot finančni minister na žalost niste bili vpeti v tako pomembno zadevo. Glede na to, da dejansko je bil to boleč udarec za celotno spodnjo podravsko regijo, da vidimo, da se tudi gradnja hitre ceste Ormož – Ptuj zamika po besedah ministra, da je veliko nerešenih odgovorov, predlagam, da na eni izmed naslednjih sej opravimo razpravo o odgovoru ministra oziroma ministrov. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Naslednji je na vrsti Samo Bevk, ki bo postavil vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Pandemija je vplivala na vsa področja našega delovanja, to pa se je odrazilo tudi v turistični dejavnosti. Kako oživiti turistično dejavnost, je v okviru portugalskega predsedovanja Svetu Evropske unije potekal seminar z naslovom Ponovno odkritje Evrope o kulturnem turizmu po pandemiji. Da imajo naložbe v kulturno in kulturo infrastrukturo številne multiplikativne učinke, je torej že dolgo znano. Prav kultura in kulturna dediščina sta pomembna pri prepoznavanju Slovenije in razvijanju turistične panoge, še posebej po pandemiji. Prav tako lahko razvoj kulturnega turizma v Sloveniji pripomore k hitrejšemu izhodu iz krize po pandemiji. Vlada Republike Slovenije in Ministrstvo za kulturo, sta v načrt za okrevanje in odpornost, za obdobje med letoma 2021 in 2026,med prednostne naloge uvrstila reformne in investicijske ukrepe na področju trajnostnega razvoja turizma, ki vključuje tudi kulturno dediščino. Za te ukrepe so na voljo tudi znatna finančna sredstva. Zato vas, spoštovani gospod minister dr. Vasko Simoniti, sprašujem, prvič: Katere ukrepe boste predlagali, da se kulturna dediščina vključi v turistično ponudbo? In drugič: S kakšnimi ukrepi se bo v turistični ekosistem vključila kultura in ustvarjalna industrija? Že vnaprej hvala za odgovore na moja vprašanja.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Na tej konferenci na Portugalskem, ki ste jo omenili, sem tudi sam sodeloval. Tam je bilo tudi rečeno, da kulturni turizem predstavlja in prispeva po neki študiji 40 % k celotnemu evropskemu turizmu, kar je izjemno pomembno. Seveda se tega kulturnega turizma mi tudi zavedamo. Kulturni turizem je že od nekaj, že stoletja pravzaprav prisoten in tesno povezan z, kako bi rekel, radovednostjo ljudi in s kulturno dediščino, ki jo želijo ljudje pravzaprav videti in se obogatiti z vedenjem v drugi državi. Nenazadnje, glede na to da je gospod poslanec Bevk iz Idrije, Idrija je eno tako mesto, blizu imamo tudi Bolnico Franjo, to sta vsekakor točki, kako bi rekel, ki sodita v tak kulturni turizem v polni meri. Če odgovorim na to ali pa delno sem že, Slovenija vendarle predstavlja tudi določeno kulturno turistično destinacijo, kjer imate to kulturno dediščino bogato. V zvezi s tem, kot je bilo omenjeno, načrt za okrevanje in odpornost za obdobje 2021−2026 predvideva znatna sredstva, kot ste rekli. V zvezi s turizmom predvideva okoli 47 milijonov, kot smo predvideli, plus skoraj 9,9 milijona za digitalizacijo, kar močno presega tisto, kar je bila želja Evropske unije pri tem načrtu za okrevanje in odpornost, da bi za kulturo namenili znotraj tega vsaj 2 %. No, naš delež je, glede na sredstva, ki so nam bila odobrena prav zadnjič, kar 3,2 %. V zvezi s tem se bodo sredstva porabila ali pa vložila v nov investicijski ciklus, kjer bo treba celo vrsto zadev obnoviti, jih izpeljati, urediti. Tu bomo črpali tudi ta evropska sredstva. Zadnjič smo imeli obisk v Podravski regiji, kjer sem si ogledal nekatere stvari in sem bil zelo navdušen nad obnavljanjem in obnovo vsaj enega dela, recimo, gradu Borl, ki je tudi iz teh sredstev do določene mere vzdrževan in plačan. So pa še drugi, naredili smo točen načrt. V teh 47 milijonih gre velik delež za državne spomenike in manjši delež, 12 milijonov, za spomenike na občinski ali lokalni ravni. Poleg tega bomo namenili sredstva tudi za digitalizacijo. Digitalna komponenta tega programa je tesno povezana tudi s tem načrtom za okrevanje in odpornost. Tu gre za e-vsebine in e-storitve prav v zvezi s pandemijo te bolezni. Gre za to, da se kulturnodediščinske vsebine primerno predstavijo, torej tudi digitalno, tehnološko predstavijo. In tu bomo vložili sredstva, kot sem že rekel. Ne bomo samo črpali iz evropskih sredstev, ampak tudi iz integrale. Upam, da bomo zatrasirali pot k optimizmu, da bosta turizem in kulturna dediščina, tesno povezana, pravzaprav zaživela v dobršni in uspešni meri. Povezava med turizmom in kulturo je torej tudi eno od prednostnih področij programiranja na Ministrstvu za kulturo. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Poslanec Bevk, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Hvala lepa tudi za vaš odgovor, gospod minister. Dodatno vprašanje je sledeče. Prejšnja Vlada je pripravila Zakon o zagotavljanju sredstev za nekatere nujne programe Republike Slovenije v kulturi ali, kot mu popularno rečemo, zakon o kulturnem evru. Po vaših besedah ta zakon pomembno dopolnjuje finančno podporo za podporo projektom na področju kulturne dediščine. Zato me, gospod minister, zanima: Kako se bo zakon v letošnjem letu in v prihodnje izvajal ter kateri projekti bodo imeli prednost? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. Če bi mi to vprašanje postavili že v sklopu vašega pisnega vprašanja, bi vam lahko natančno predstavil vse to. Res je, prejšnja vlada je pripravila ta zakon, vendar ga ni sprejela, ampak ga je sprejela naša vlada. Mislim, da smo tu namenili tudi znatna sredstva za obnovo kulturne dediščine. Mislim da je bil razpis narejen v letošnjem letu. Poleg tega smo šli v obnovo tudi kulturnih domov, ki je neka dodatna ponudba, kjer se lahko ljudje iz določenih okolij ne samo kulturno, bi človek rekel, izpovejo, ampak kjer lahko organizirajo tudi marsikaj tistega, kar pripelje do tega, kako bodo kulturno dediščino tudi predstavljali in pa izrabljali, če tako rečem, na lokalni ravni. Za to je bilo namenjenih kar veliko sredstev v lanskem letu 2020 in tudi v letošnjem letu. Vsekakor je velik del namenjen tudi za kulturno dediščino v kulturnem evru, vendar vam pa specifikacijo in pa točno vse projekte, ki so znotraj našteti, v tem trenutku ne morem našteti. Vas bom pa lahko pisno odgovoril. Bi bil pa vesel, če bi mi to vprašanje postavili že takrat, ko ste postavljali to vprašanje, da bi vam z lahkoto predstavil to, kar vas zanima. Hvala lepa.
Hvala lepa, minister. Alenka Jeraj bo postavila vprašanje ministru za javno upravo Boštjanu Koritniku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. 11. julija, to nedeljo bomo imeli referendum o Zakonu o vodah. Običajno so, vsaj v Ljubljani, potekale predčasne volitve na sedežih okrajnih volilnih komisij. Tokrat pa smo obveščeni, da bo to vse potekalo v Ljubljani na Gospodarskem razstavišču. Jaz vem, da so nekatere upravne enote imele neprimerne prostore ali pa premajhne in podobno, ampak se mi zdi, da tukaj pa na nek način otežujemo ljudem možnost, se pravi, čim bližje moramo biti volivcu, ne pa čim dlje. 1. junija je Dušan Vučko iz Državne volilne komisije na okrajne volilne komisije poslal obvestilo, da morajo dosledno upoštevati določbo prvega odstavka 69. člena Zakona o volitvah v državni zbor, ki pravi, da morajo okrajne volilne komisije določiti posebno volišče za predčasno glasovanje na območju okrajne volilne komisije, torej na območju volilnega okraja. Če vsi ti iz Šiške, iz Viča gredo na Gospodarsko razstavišče, to v bistvu pomeni za vse tiste, ki tangirajo in so v tem volilnem okraju, da se bodo morali še nekaj kilometrov dlje peljati, da bodo glasovali. In tudi ne vem, če potem to ni kršenje člena zakona, ki sem ga povedala. Tako da me zanima: Ali nameravate kaj ukrepati, ker mogoče za referendum to niti ni tak problem, bo pa lahko za volitve, ko je udeležba večja, in si tudi ne predstavljam, kako bo na Gospodarskem razstavišču funkcioniralo toliko okrajnih volilnih komisij?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Hvala, spoštovani gospe poslanki za vprašanje. Najprej bi rad poudaril, da je Ministrstvo za javno upravo odgovorno oziroma pristojno za sistemsko urejanje področja volitev in referendumov, zakonski okvir, ne pa za izvedbo in tehnično ter drugo organizacijo volitev in referendumov. V skladu z veljavno zakonodajo, kot ste sami že tudi rekli, ZRLI in Zakon o evidenci volilne pravice, za katerega je resorno pristojno ministrstvo za notranje zadeve, volišča določa okrajna volilna komisija s sklepom. OVK-ji so samostojni, Državna volilna komisija je tudi za konkreten referendum, 28. maja 2021, izdala volilnim komisijah navodilo za izvedbo referenduma o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o vodah. To je to, kar ste domnevam omenili, in volišča so morala biti določena že do 7. junija. Referendum o Zakonu o vodah bo potekal v nedeljo, 11. julija, ko se državljani udeležijo splošnega glasovanja na dodeljenem volišču, torej na volišču, kjer je volivec vpisan v splošni volilni imenik, ki ga vodi MNZ, predčasno glasovanje je pa izjema. Volivke in volivci, ki so na ta dan glasovanja odstotni, lahko predčasno glasujejo na posebnem volišču, na sedežu okrajne volilne komisije, vendar ne prej kot pet dni pred dnevom glasovanja in ne pozneje kot dva dni pred dnevom glasovanja. Volivke in volivci lahko glasujejo pred časom samo na tisti okrajni volilni komisiji, na območju katere so vpisani v volilni imenik, torej na upravni enoti, kjer imajo prijavljeno stalno prebivališče. V Ljubljani bo to predčasno glasovanje o referendumu 6., 7. in 8. julija organizirano za vseh 14 volilnih okrajev, kot ste sami ugotovili, na območju Upravne enote Ljubljana na Gospodarskem razstavišču, vhod z Vilharjeve ceste. Za izvedbo predčasnega glasovanja na eni lokacije so se odločili zaradi lažje organizacije − kot rečeno, jaz tukaj prenašam, ker Ministrstvo za javno upravo tukaj za samo izvedbo ni pristojno − torej zaradi lažje organizacije in boljše dostopnosti volivkam in volivcem. Za kaj gre? Kot veste, smo reorganizirali Upravno enoto Ljubljana in je nov sedež vseh 14 okrajnih volilnih komisij na Linhartovi cesti 13. Bi pa bila organizacija predčasnega glasovanja za vseh 14 volilnih okrajev na tej lokaciji s strani dostopnosti volivkam in volivcem težja. Ker na tej lokaciji obratuje tudi sedeže Upravne enote Ljubljana, med tednom ta sprejema stranke, zato so se odločili, da bodo predčasno glasovanje izvedli v bližini sedeža, kjer bo vzpostavljenih 14 volišč. Na lokaciji bo pa tudi zagotovljeno dežurstvo okrajnih volilnih komisij in upravne enote, ki bo omogočalo, da stranke, ki bi slučajno izpadle iz volilnega imenika, takoj pridobijo potrdilo in jim ne bo treba iti po to potrdilo na Tobačno ulico 5. Prav tako bo zagotovljeno brezplačno parkirišče na območju Gospodarskega razstavišča. Vse to je objavljeno tudi na spletni strani Državne volilne komisije. Ste pa sami opozorili, da v bistvu to morda tukaj ni tak problem, je pa pri državnozborskih volitvah. Tam je vseeno drugače, ker so tiste med tednom in verjamem, da bodo do takrat našli bolj primerno rešitev. To predčasno glasovanje je med tednom in sami veste, da je na upravnih enotah sedaj precejšnja gneča. Kot rečeno, samo razlagam in interpretiram, zakaj so se odločili za to rešitev, ki je na nek način smiselna. Se pa strinjam, za državne volitve pa bodo, verjamem, proučili vse vidike in našli optimalno rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Jaz ocenjujem, da gre spet za eno centralizacijo. Vseh 14 bomo sedaj vlekli na eno mesto. Če mene vprašate, je to samo zato, da bo gospod Janković spet fajn zaslužil, ko bo oddajal prostore. Ampak saj tega smo navajeni. Zame to ni boljša dostopnost, če imajo ljudje dlje, kot bi imeli na svoji okrajni volilni komisiji, če morajo iti nekaj kilometrov dlje in najbrž se bo kdo tudi odločil, da ne gre v center mesta, ker se je nekdo to spomnil, kot pa če bi volil tako, kot je volil doslej. Mislim, da bo tudi precej zmede. Saj ljudje bodo sicer dobili obvestila, ampak če si leta in leta hodil na primer na Vič na okrajno volilno komisijo, da sedaj moraš iti na Gospodarsko razstavišče. To o brezplačnem parkiranju je tudi tako. Tudi za cepljenje je bilo rečeno, da bo brezplačno parkiranje, pa je bil cel kup težav tudi s tem. Saj najbrž ni to glavni problem. Meni se bolj zdi, da bomo na ta način odvrnili še tiste ljudi, ki želijo iti voliti ali glasovati, da ne bodo šli. Saj pravim, za referendum mogoče to ni toliko, kot je to potem pomembno za volitve. Jaz mislim, da se s tem vseeno centralizirajo stvari, ne pa omogoča ljudem boljši dostop in možnost, da pridejo in glasujejo. Pa samo še to: Ali ne ocenjujete, da je to kršenje 69. člena oziroma teh navodil, ki pravijo, da mora biti na območju volilnega okraja?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Jaz ne bi želel biti odvetnik Državne volilne komisije in presojati s pozicije, ko nisem ne sodnik ne razsodnik, ali je to sedaj kršitev ali ni kršitev. Moram reči, da to, kar ste izpostavili, in lokacije so bile določene 6. junija, torej skoraj en mesec nazaj. Mi nismo dobili na ministrstvu nobene informacije, ne formalno, ne neformalno, da bi to koga motilo. Kot rečeno, racionalizacija : centralizacija, meja je tanka. Verjamem, da bodo na Državni volilni komisiji našli optimalno rešitev za državnozborske volitve. Si pa, ker sem zadolžen za delo upravnih enot, ne predstavljam, koliko slabe volje bi bilo, če bi za te tri dni na sedežu na Linhartovi, to je na upravni enoti onemogočili drugim državljankam in državljanom, da opravljajo upravne storitve zaradi referenduma oziroma da bi zaradi tega tisti, ki so naročeni, ne prišli na vrsto ali kaj podobnega. Kot rečeno, to je bila odločitev Državne volilne komisije. Na nek način jo razumem, verjamem pa, da bodo našli optimalno rešitev za državnozborske volitve, ki pa so precej drugačne ker potekajo med koncem tedna, ne med tednom. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Poglejte, v zakonu v 69. členu piše, »glasovanje se opravi na posebnem volišču na sedežu okrajne volilne komisije«. Zame je to kršenje tega. Poleg tega se s tem ne ukvarjajo uradniki, ampak so člani okrajnih volilnih komisij. Res pa jim je treba stvari prej pripraviti, volilne imenike in tako naprej. Ne vem. Jaz mislim, da bi moralo to biti tako, kakor je bilo doslej, in to je zame kršenje tega zakona, ker piše, da se glasovanje opravi na posebnem volišču na sedežu okrajne volilne komisije. Saj niso vsi stacionirani na Linhartovi, ampak še vedno je ta del tukaj na Viču, saj smo obnovili pred leti upravno enoto in enako je tudi drugje. Tako da ne moremo reči, da prostorov ni.
Gremo naprej. Želim opozoriti, gospa poslanka, da niste zahtevali, da se opravi razprava in je ne bo. Dr. Matej Tašner Vatovec bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor. Mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Najlepša hvala podpredsednik. Spoštovani minister! Jaz imam dve zelo eksaktni in v bistvu tudi kratki vprašanji, ki sem ju tudi v celoti najavil v petek. Tako da predvidevam, da ste imeli čas, da ste se poglobili v to vprašanje in nenazadnje ste ju dobili tudi že v pisni obliki 2. junija, ko vam ju je kolegica Nataša Sukič postavila. Tičejo se vaše izjave, ki ste jo podali v času, ko se je sprejemala novela Zakona o vodah. namreč da obstoječi Zakon o vodah, se pravi, tisti, ki je sicer trenutno še v veljavi, na priobalnih zemljiščih omogoča graditi zasebne vile, tovarne, poslej to več ne bo mogoče. Mogoče bo graditi objekte javne rabe, to so objekti, ki so namenjeni vsem. To je ta razlika med prejšnjim pa zdajšnjim zakonom o vodah. Glede na to, da je bila ta trditev takrat izpostavljena z vaše strani in se na nek način tudi pojavlja kot argumentacija v tem času referendumske kampanje, me zanima: Koliko je bilo dejansko teh zasebnih vil in tovarn zgrajenih na priobalnih zemljiščih od začetka veljavnosti tega obstoječega zakona? Katera vlada je sprejela odločitev glede zoženja priobalnih zemljišč za namen gradnje novih tovarn in zasebnih vil in katerega leta je to bilo? Prosim za te podatke. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Kar se tiče zasebnih vil. Tukaj imam dva posnetka. Na enem je šest hiš, vil, recimo temu, takih enostanovanjskih lepih objektov, in sicer gre za občino Slovenske Konjice. To gre za parcele. Lahko citiram, 373/4, 373/10, 373/11, 373/2 in 363/3. Gre za leto 2013. Če se ne motim, je bila takrat vlada Alenke Bratušek. To je šest objektov. Potem je tukaj tudi zanimiva zadeva ob Savi v Trbojah, Občina Šenčur, in sicer gre za leto 2016. Če se ne motim, je bila takrat vlada Mira Cerarja. Ne me za te vlade spraševati, saj to iz uredb sami točno lahko vidite. Ampak če se ne motim, gre zopet za stanovanjsko hišo ob neposredni bližini vodotoka. Kar se tiče tovarn, je tukaj Meža, občina Prevalje leta 2010 in 2017, bencinska črpalka Petrola in proizvodnja Lek antiinfektinov. Tovarna, bencinska črpalka. Potem imamo zopet tu Lek, Krka, Novo mesto, leto 2013, zopet vlada Alenke Bratušek. Potem imamo tu Mestna občina Celje, Etolova tovarna, leta 2013. In še in še, saj imam tega še tukaj nekaj. Spoštovani poslanec, jaz ne govorim na pamet. Kadar kaj povem, vem, zakaj to povem, ker je to res. Poslej takih objektov [[…]]Jaz ne govorim, da je s temi objekti kaj narobe. Ti objekti so šli skozi okoljsko presojo Direkcije za vode in ti objekti izpolnjujejo vse kumulativne pogoje. To se pravi, ne povzročajo kakršnihkoli problemov glede poplavne varnosti, dodatne erozije, ne poslabšujejo stanja voda in niso v neskladju s cilji upravljanja z vodami in načrtom upravljanja z vodami in tudi ne omogočajo vzdrževanja vodotokov oziroma izvajanja gospodarske javne službe. Vsi ti projekti so šli preko Direkcije za vode, skozi to resno strokovno sito, so dobil kljukico in Vlada je potem na predlog Ministrstva za okolje to potrdila. Še enkrat pravim, s temi posegi ni nič narobe. In to je vse prav. Vendar ko govorimo o razvoju, tudi skrbi za okolje, za naravo, je prav, da varujemo priobalni pas iz leta v leto bolj. Cilj predloga novele zakona je, da poslej teh objektov zasebne rabe več sploh ne bo mogoče, ne glede na izpolnjevanje vseh teh pogojev, umeščati v prostor in dobiti za njih dovoljenja, ker jih absolutno ne povzema zakon. Zakon bo poslej omogočil samo še objekte javne rabe. Doslej je bilo pa možno vse, tudi to, kar sem naštel. Še enkrat, najhujša zloraba, ki sem jo kdaj koli doživel, je, ker se širi to po družbenih omrežjih, da z novelo zakona privatiziramo vodne vire, da bomo Madžarom prodali ne vem kaj, o čemer z eno besedico zakon ne govori in je čista izmišljotina, zavajanje prve mere. Totalno zavajanje je to, da bo poslej neka renesansa gradnje na priobalnem pasu. Tudi poslej ne bo mogel biti zgrajen na priobalnem pasu noben objekt, ki bo kakorkoli poslabševal stanje voda, ki bo kakorkoli vplival na poslabšanje poplavne varnosti ali erozije, ki ni v skladu z relativno zahtevnimi cilji upravljanja in načrtom upravljanja z vodami in ki bi onemogočal izvajanje gospodarske javne službe. To vse kumulativno mora biti tudi poslej izpolnjeno, da bo mogoče graditi objekte javne rabe. Pa še en pogoj je, to je, da gre za zazidljive površine oziroma da gre za namensko rabo, kjer je to pač možno narediti in znotraj obstoječih naselij, kajti, kot sami veste, nedavno ste sprejemal to volilno zakonodajo, kjer ste celo Slovenijo razdelili na naselja, saj volilne enote so razdeljena na naselja in Slovenija je zvezno pokrita z naselji. Tako da, spoštovani, to so ti konkretni odgovori na vaša vprašanja.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za te podatke. Jaz bi tudi prosil, če mi lahko posredujete vse te podatke, tudi s katastrskimi občinami pa številkami parcel, to, kar ste prej navajali, v celoti, to, kar imate. Druga stvar, kar se tiče novele zakona, če se še tega dotakneva. Objekti za javno rabo so lahko, ne vem, kakšen bar na nekem obrežju ali pa ob neki reki ali pa ob morju, na obalah, lahko je to tudi kakšna nastanitvena kapaciteta in tako naprej. Jaz se strinjam, da gradnja hiš tako blizu priobalnega pasu ni smiselna in sprejemljiva, ampak po mojem mnenju tudi gradnja neke nastanitvene kapacitete ali pa nekega trajnega bara ali pa česa podobnega tudi ne more biti sprejemljiva in s tega vidika je lahko omejujoča do dostopa do voda, do rek, do morja in tako naprej. Če ima nekdo nek objekt za javno rabo, pa je to tudi neka gospodarska dejavnost, če želite, lahko omeji dostop do tega priobalnega pasu, tako da s tega vidika je tudi to problematično. Zakaj ne popolnoma onemogočiti, da bi se varoval priobalni pas in bi se na tak način ščitila ne samo poplavno varnost, ampak tudi ohranjala dejanska možnost regeneracije vode oziroma čiščenja vode s tem na tak naraven način? Vemo, da obala oziroma omrežje je na nek način naravna čistilna naprava za vodotoke in tako naprej. S tega vidika, okej, so bili ti primeri, pravite, v skladu z zakonom bili postavljeni, kar je seveda narobe, ampak imamo možnost oziroma zelo velika verjetnost je, da se bodo taki primeri nadaljevali oziroma bodo v neki drugi obliki. Ne bodo popolnoma zasebne zadeve, ampak bodo pa kljub temu v rokah zasebnikov sicer za javno rabo.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za korektnost postavljenega vprašanja in zavedanje, da dejansko ožimo nabor možnih posegov na priobalna zemljišča glede na obstoječe stanje. Vse to, kar ste vi našteli, tudi objekte javne rabe v smislu nekih nastanitvenih zmogljivosti in tako naprej, vse to je danes že možno. To je danes že možno. Možno pa je tudi to, kar sem pokazal, tudi objekti v zasebni rabi, kot so tovarne kot so tudi stanovanjski objekti ali vile. Mi gremo pomemben korak naprej, ker iz tega nabora vseh objektov sedaj omogočamo samo še objekte javne rabe in ne več objektov zasebne rabe. Poglejte, kakšno je razmerje. Mi imamo ta trenutek 30 uredb v pripravi na Direkciji za vode glede novih vlog. To se pravi 30 uredb je še v obdelavi, ki še niso sprejete, pa bodo, če bodo. 75 do 80 % predlogov gre za objekte zasebne rabe, sploh ne za objekte javne rabe. Ko smo pravzaprav proučevali, kaj še izjemoma dopustiti, je možnosti dodatne pozidave objektov javne rabe tako malo in so pravzaprav tudi pomensko drugačni, saj omogočajo vsem ljudem dostop do vode pod enakimi pogoji, s tem pa tudi pomembno izboljšujemo dostopnost do voda. Če ne bo več mogoče graditi objektov zasebne rabe na priobalnem zemljišču, le-ti ne bodo grajeni, in bo možen dostop vsepovsod. Objekti javne rabe, kot so tudi kavarne pa nenazadnje tudi kakšna igrišča, čolnarne in podobno, so namenjeni vsem. In prav je, da ljudje uživajo v vodi. Voda je bogastvo in ne vidim razloga, da pod strogimi pogoji, ki sem jih prej naštel, ne omogočimo v nadaljevanju tudi objekte javne rabe. Ne more – še enkrat poudarjam zelo pomembno in podčrtujem to, spoštovane poslanke in poslanci, – se zgoditi poseg na priobalno zemljišče zunaj območja, ki je namenjeno poselitvi oziroma ki je namenjeno pozidavi. Ne more se zgoditi, ker za to ne morete pridobiti gradbenega dovoljenja in hkrati morajo biti kumulativno izpolnjeni pogoji, da se ne ogroža poplavna in erozijska varnost, da se ne poslabšuje dobro stanje voda in da to ni v nasprotju s cilji upravljanja z vodami in da je omogočeno vzdrževanje vodotoka. Hkrati skladno z 38. členu Zakona o vodah mora biti vsakomur dopuščen prost dostop do vode. To so pogoji, skozi katere stroka presoja upravičenost vsakega projekta javne rabe poslej. Šele če so vsi ti kumulativno izpolnjeni, bo direkcija izdala soglasje. Torej gre za res pomembno oženje posegov na priobalni pas.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Jaz mislim, da je še kar nekaj nejasnosti glede teh stvari, ampak ne z naše strani, ampak tudi splošno v javnosti. Minister, vi pravite, da je to v bistvu oženje, ampak če gremo brat zakon, gre za širitev. Obstoječi zakon je imel sedem točk, ki so opredeljevale te izjeme, z vašo novelo jih je sedaj devet. Se pravi, vi ste dodali v bistvu možnost gradnje objektov javne rabe, ki jih prej ni bilo, tiste stare pa ohranjate. Tako da, oprostite, ampak tudi tiste vile in te zadeve bodo lahko še naprej nastajale plus ograje in podobno. Kar se tiče teh stvari, jaz mislim, da je tukaj precejšnja zmeda. Zdaj ne vem, na kateri strani, ampak glede na to, da številni, tudi strokovnjaki z gradbene fakultete, pa predstavniki SAZU in tako naprej, ki se ukvarjajo z rabo prostora, z gradnjo, tudi z okoljevarstvom, če želite, vsi opozarjajo na nevarnost tega pozidavanja teh priobalnih pasov, kar je seveda popolnoma nesprejemljivo. Kar se tiče pa varovalk, da ni možno graditi izven območij naselij in vse te pogoje, ki ste jih naštevali, poglejte, občinske prostorske načrte, podrobne prostorske načrte sprejemajo občine. Če se zgodi neka ustrezna konstelacija, se lahko tudi parcele, ki niso zazidljive, spremenijo v zazidljive brez nekih večjih težav. Jaz se vam sicer še enkrat zahvaljujem za te podatke glede zgradb. Prosil bi še enkrat tudi za pisno navedbo teh lokacij in teh nepremičnin. Mislim pa, da bo stvar samo še slabša z novim zakonom. Verjamem pa, da bo pravzaprav zavrnjen na referendumu, tako da ne bo niti vstopil v veljavo. Se pa odpovedujem možnosti za splošno razpravo.
Spet ni bilo čisto po poslovniku, ampak tako pač je. Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve dr. Anžetu Logarju, ki je odsoten. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj tudi v mojem imenu! Ker ministra ni, bom postavil ustno vprašanje in tudi pričakujem v nadaljevanju, ko bo prisoten na eni od naslednjih sej, ustni odgovor. Razmere oziroma zadeve s Hrvaško bi naj bile po sodbi arbitražnega sodišča glede razmejitve določene in jasne, vendar pa Republika Hrvaška vztrajno zavrača priznavanje sodbe sodišča in to sporoča na nek, celo komolčarski, nespoštljiv način. Zunanji minister je ob nastopu funkcije oziroma ob zaslišanju povedal, da bo odnose s Hrvaško reševal na podlagi tihe diplomacije, vendar nekako nas vse to bega. Mi smo preprosto vedno in vedno znova postavljeni pred dejstva. Skrbi nas, da Slovenija ne bo izkoristila še zadnjega aduta, ki ga ima za uveljavitev arbitražne odločbe, torej spustitev Hrvaške v šengenski prostor, ob dejstvu, da ne želi sprejeti tega sporazuma in tudi v naravi priznati te sodbe in določiti meje. Če pogledamo še nekoliko širše, vidimo, da Slovenija ni bila izigrana samo enkrat. Hrvaška in Italija sta se mimo Slovenije dogovorili o izključni ekonomski coni in tako Slovenijo nekako izrinili z Jadrana oziroma jo zaprli. Spoštovani minister! Meni se zdi to zelo pomembna tema. Gre za spoštovanje vladavine prava, gre za to, da se dogovori spoštujejo. Imamo pa nekako občutek, da bo predsednik vlade v času predsedovanja Slovenije svetu Evropske unije nekako Hrvaški podelil odpustek in potrdil sprejetje Hrvaške v šengensko, območje brez da bi sama sprejela odločbo arbitražnega sodišča. Zato menimo, daje ta razprava zelo pomembna z vidika tega, da se uveljavljajo naši interesi in zaščitijo to, kar so nam naši predniki dali. Naša moralna obveznost je, da stvari oziroma naravno bogastvo, ki so nam ga predniki zapustili, ohranimo in prenesemo na naslednje generacije. Zato se nam zdi zelo pomembno, da o tem razpravljamo in preprečimo, da bi vlada Republiki Hrvaški dala na podlagi tega naslova kakršnikoli odpustek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Aleksander Reberšek postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovani minister! Naj poudarim, da smo v tej vladi že veliko postorili za starše otrok s posebnimi potrebami. Hvaležen sem vam, iskreno sem vam hvaležen, spoštovani minister, za vaš posluh, za vaša dejanja, za vse, kar ste dobrega naredili za starše otrok s posebnimi potrebami. To ni samoumevno. V preteklosti smo videli, da so bili potisnjeni na rob, na stran, vi pa imate izreden posluh za te ljudi in zato sem vam iskreno hvaležen. V prvem valu smo v Novi Sloveniji vztrajali ravno pri tem, da so dobili solidarnostni dodatek vsi starši otrok s posebnimi potrebami. Enako tudi v drugem valu, kjer smo poskrbeli za brezplačno sobivanje staršev otrok do 15. leta v bolnišnicah oziroma brez starostne omejitve, ko govorimo o starših otrok s posebnimi potrebami. To smo potem vnesli tudi v zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, in to uredili za stalno. Staršu bo v času sobivanja pripadalo tudi bolniško nadomestilo v višini 80 % osnovne plače. V PKP7 smo zagotovili, da so vsi starši otrok s posebnimi potrebami, ki prejemajo dodatek za nego, dobili za 100 evrov višji dodatek od začetka do konca epidemije. Ob vseh teh dobrodošlih ukrepih pa sem si ves čas prizadeval, da bi našli tudi neke trajne rešitve, s katerimi bi pomagali staršem otrok s posebnimi potrebami za stalno. Ena izmed teh rešitev je sigurno dvig nadomestila za izgubljeni dohodek, ki se je pred petimi dnevi povečal na znesek minimalne plače, za kar se vam še enkrat izredno izredno hvaležen. V zvezi s prejemniki nadomestila za izgubljen dohodek obstajajo še odprta vprašanja z delovnimi pogoji in pravicami iz delovnopravne zakonodaje, na primer povračilo stroškov za prehrano, regres za letni dopust, bolniški stalež in tako naprej. Pogosto pa ti starši otrok s posebnimi potrebami poudarjajo tudi željo po dodatni pomoči v obliki tretje družine osebam, ki imajo otroke v najtežjem zdravstvenem stanju. Težav je nemalo. Potrebno bo veliko politične volje in pogovorov, da bomo lahko tem otrokom, mladoletnikom, odraslim in njihovim družinam tudi ustrezno pomagali. Kot vidite, se problematike med seboj prepletajo med različnimi resorji in tudi ministrstvi. Starši in osebe s posebnimi potrebami in tudi nevladne organizacije tavajo od enega do drugega. Na ustrezne rešitve so že do sedaj čakali predolgo. Zato bi lahko neka delovna skupina, ki bi vključevala vsa ta tri ministrstva in se ukvarjala z odprtimi vprašanji in dilemami s tega področja, korak za korakom, sem prepričan, uspešno reševala otrok s posebnimi potrebami. Jaz, spoštovani minister, vam bom hvaležen za vse, kar bomo naredili, kar bomo premaknili naprej v tej smeri. Jaz se zavedam, da imate natrpan urnik, potem je tukaj še predsedovanje, korona in zatečeno stanje na ministrstvu zaradi vaših predhodnikov. Želim pa, da se glas teh otrok sliši in da ne bodo pozabljeni, kot so bili v preteklosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani poslanec Reberšek! Spoštovane in spoštovani! Najprej naj povem, da so otroci s posebnimi potrebami res eni najranljivejših in pomoči potrebnih sodržavljank in sodržavljanov. Njihovi starši nosijo težje breme kot ostali in lahko vam povem, da so blizu našemu srcu in hkrati tudi blizu prioritetam moje ekipe na Ministrstvu za delo, verjamem, da tudi na ostalih ministrstvih, zato da jim gremo naproti pri lajšanju tega bremena, predvsem pa pri podpori k čim bolj celovitemu polnemu življenju. Na Ministrstvu za delo se, kot ste navedli, hvala vam, da ste to opazili, intenzivno zavzemamo in prizadevamo za prenovo področja storitev za osebe s posebnimi potrebami, pri čemer se strinjamo, da je treba pristopiti celovito in na medresorski ravni, v sodelovanju z ostalimi ministrstvi, predvsem z Ministrstvom za zdravje in Ministrstvom za izobraževanje, znanost in šport. Skupaj smo zavezani sprejeti takšne ukrepe, ki bodo omogočili bolj učinkovito izvajanje storitev v varstveno-delovnih centrih in centrih za usposabljanje, delo in varstvo, torej CUDV. V pripravi, če gledamo sedaj najprej sistemski nivo, je nacionalni program socialnega varstva za obdobje 2021−2030, kjer bodo opredeljeni ključni cilji za osebe s posebnimi potrebami kot tudi druge ciljne skupine. Pristopili smo tudi k aktivnostim v smeri prenove standardov in normativov, kjer je že vzpostavljena delovna skupina za oblikovanje sprememb in dopolnitev. Zato smo na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti naklonjeni vaši ideji, da se okrepi to medresorsko sodelovanje, kajti le na tak način bi po našem mnenju lahko izoblikovali celovite predloge za reševanje problematike oseb s posebnimi potrebami. Morda, ker ste ravno omenili, potrdim vašo tezo, da dejansko je koronaepidemija žal upočasnila naša sistemska prizadevanja za izboljšanje položaja otrok in družin otrok s posebnimi potrebami, ampak na drugi strani smo se poskušali tudi v času epidemije skozi protikoronsko zakonodajo hitro in učinkovito odzivati, da bi tudi ti najranljivejši dobili ustrezno pomoč. Na podlagi interventne zakonodaje smo torej zagotovili vračila stroškov oskrbnin v primeru odsotnosti iz storitev institucionalnega varstva za osebe s posebnimi potrebami za čas izvajanja epidemioloških ukrepov pri izvajalcih. Zagotovljena je bila tudi pravica do nadomestila plače zaradi varovanja osebe zaradi nezmožnosti obiskovanja socialnovarstvene storitve vodenja in varstva ter zaposlitve pod posebnimi pogoji. V času poslabšane epidemiološke slike in povečanih okužb je bilo tudi omogočeno izvajanje storitve vodenja varstva in zaposlitve pod posebnimi pogoji na daljavo, sicer pa tudi na lokacijah varstveno- delovnih centrov in zavodov za usposabljanje na podlagi strokovnih ocen o nujnosti vključitve. Otroci s posebnimi potrebami so se v letošnjem letu nemoteno vključevali v program vzgoje in izobraževanja, ki ga izvajajo zavodi za usposabljanje. V okviru storitev centrov za socialno delo smo upravičencem omogočili tudi izredne denarne socialne pomoči za primere izrednih stroškov med epidemijo. Tudi na otroke, ki potrebujejo posebno nego in varstvo, ter njihove starše v času epidemije nismo pozabili. V interventnih zakonih smo tako določili dodatno finančno pomoč staršem, ki ste jo že vi tudi omenili. Obenem, ko smo interventno skušali čim bolj iti naproti in podpreti tudi to najranljivejšo skupino, smo snovali in skupaj z vami, spoštovani poslanke in poslanci, tudi uspeli uzakoniti ali pa sprejeti kar nekaj pozitivnih sistemskih ukrepov, o katerih ste, spoštovani poslanec, tudi vi spregovorili.
Hvala lepa. Gospod Reberšek, želite dopolnitev vprašanja? Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani minister, v mesecu marcu sem se virtualno sestal s predstavniki društev in iniciativ, ki si prizadevajo za izboljšanje položaja otrok s posebnimi potrebami in njihovih družin, in sicer s predstavniki Zavoda 13, Društva za pomoč otrokom z redkimi boleznimi Viljem Julijan, Društva za pomoč osebam z motnjami v razvoju Vesele nogice, Zveze Sonček, Skupne iniciativ staršev in Civilne iniciative oseb s posebnimi potrebami. Mi smo se takrat dogovorili, da zberemo predloge, kaj vse je treba postoriti in izboljšati za lažje življenje oseb s posebnimi potrebami in njihovih družin in se nato uskladimo o skupnih predlogih in jih predložimo tudi Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Spoštovani minister, jaz sem vam hvaležen, da ste naklonjeni, da se okrepi to medresorsko sodelovanje, v katerem bi se tudi odprla razprava o teh predlogih, da se na podlagi zaključkov delovne skupine predstavi tudi prenova zakonodaje v zvezi z osebami s posebnimi potrebami. Za vaše odgovore in za vse, kar ste dobrega storili sedaj in kar še boste, sem vam izredno hvaležen, spoštovani minister. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite kaj dodati? Izvolite, minister.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani poslanec Reberšek! Kot ste rekli, kar nekaj sistemskih rešitev smo v preteklem obdobju sprejeli, gotovo nas pa čaka še kar nekaj izzivov in tega se tudi zavedamo. Poleg zadev, ki so že na voljo staršem otrok, ki potrebujejo posebno nego in varstvo, morda samo omenim, da Zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih določa pravico do podaljšanja starševskega dopusta, pravico do dela s krajšim delovnim časom od polnega, pravico do dodatka za nego otroka in pravico do delnega plačila za izgubljeni dohodek. Nedavno je tudi Vlada je podprla Predlog zakona o spremembi Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, v katerem se je znesek delnega plačila za izgubljeni dohodek povišal na višino bruto minimalne plače, to je tisoč 24 evrov. Izjemno pozitivne odzive smo dobili na to spremembo. Nadalje se višina delnega plačila za izgubljeni dohodek povečuje za 30 %, če eden od staršev ali druga oseba neguje in varuje dva ali več otrok, ki izpolnjujejo pogoje za delno plačilo za izgubljeni dohodek. Seveda je bila tudi zelo pozitivno sprejeta možnost sobivanja v bolnišnici. Vemo pa, da imamo še kar nekaj izzivov pred sabo. Lahko povem, da zakon o dolgotrajni oskrbi, ki je že vložen v obravnavo Državnemu zboru, bo uredil tudi status dosedanjih družinskih pomočnikov, ki bodo po zakonu oskrbovalci družinskega člana, položaj oskrbovalcev družinskega člana se bo bistveno izboljšal. V predlogu je predlagano, da bi bilo plačilo za oskrbovalca družinskega člana v višini 1,2 minimalne plače in še povišano za 50 %, če bo ta oskrbovalec oskrboval dva družinska člana, obenem pa bo potem po določenem prehodnem obdobju omogočen še 21 dnevni počitek za te osebe. Tako gremo naproti tem nevladnim organizacijam, ki opravljajo neprecenljivo delo in ste jih prej našteli, neprecenljivo delo za najranljivejše, predvsem za družine z otroki s posebnimi potrebami. Tukaj bomo mi vedno na strani tega, da se z njimi pogovarjamo, poslušamo in jih tudi slišimo ter poizkusimo medresorsko celovito odgovoriti, sprejemati take rešitve, ki jim bodo olajšale in jih podprle pri njihovem življenju.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod Banko Simonovič bo prav tako postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janez Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav vsem prisotnim! Eden izmed ciljev pokojninske reforme v letu 2012, s sprejetjem ZPIZ 2, je bil ustaviti nadaljnje zniževanje pokojnin zaradi nižanja odmernega odstotka, določenega v Zakonu ZPIZ 1. S to reformo se je prestrukturirala odmera in izračun pokojnine, upoštevajoč ne samo novo formulo odmere, ampak tudi druge faktorje, kot so zaostreni starostni pogoji, drugačno vrednotenje dob, daljše obdobje za zajem let in tako naprej. Kljub temeljnemu namenu zajezitve padanja pokojnin pa so slednje še vedno padale. Izhodiščni odmerni odstotek od 1. januarja 2013 je bil postavljen za moške na 57,25 %. Z noveliranim ZPIZ 2 v letih 2019 in 2021 se odstotek odmere pokojnin postopno zvišuje na 63,5 %. slednji bo za moške po koncu prehodnega obdobja, ki smo ga z zadnjo novelo zakona uspeli prepoloviti, v polnosti uveljavljenj v letu 2023 namesto v letu 2026. Tako smo za vsakokratne nove upokojence nekako dosegli vsaj približno dostojno ekonomsko varnost. Ne glede na storjeno, pa se na našo poslansko skupino v velikem številu obračajo upokojenci, ki so prepričani, da jim je bila storjena velika krivica zaradi upokojitve pod nižjim odmernim odstotkom v primerjavi z vsemi, ki so se upokojevali za njimi. Po letu 2013 imamo namreč do danes upokojene z različnimi odmernimi odstotki, in sicer je v obdobju od 2013 do 2019 veljal odmerni odstotek za moške 57,25 %, v letu 2020 58,5 %, v letošnjem letu se bodo zavarovanci upokojevali z 59,5 %, v naslednjem letu bo pokojnina odmerjena od 61,5 %, upokojeni v letu 2023 pa bodo deležni že 63,5-odstotne odmere. Razlika v odmeri pokojnin med vsemi upokojenimi v vsem teh letih tako znaša tudi do 6,25 %. Zato me, spoštovani minister, zanima naslednje: Ali menite, da je takšno razlikovanje med upokojenci sprejemljivo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Zmanjkalo vam je časa. Boste verjetno v nadaljevanju lahko dopolnili svoje vprašanje. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani gospod poslanec Simonovič, hvala za to vprašanje, ki je izjemno pomembno in hkrati tudi občutljivo, saj gre za pravice iz zavarovanja za pokojnino, torej pokojninskega zavarovanja. Uvodoma bi želel pojasniti in moram pojasniti, da pokojnine, uveljavljene v različnih obdobjih po različnih predpisih ob upoštevanju le enega elementa, ki vpliva na višino pokojnine, medsebojno niso neposredno primerljive. Različni predpisi so v preteklosti določali tako različne pogoje za uveljavitev pravic kot tudi različen način izračunavanja njihove višine. Sam sem se s svojo ekipo temu vprašanju res močno posvetil, ker tudi k nam prihaja veliko pobud, tako kot ste navedli, da tudi k vam, glede vmesnega obdobja, ko se številni moški upokojujejo po nižjem količniku. Pokojnin posameznih zavarovancev, ki so se upokojevali v različnih obdobjih, tako torej ni mogoče neposredno primerjati, saj so se upokojevali ali se upokojujejo v času veljavnosti popolnoma različnih upokojitvenih pogojev in tudi popolnoma različnega načina določanja pokojninske osnove in višine odmernega odstotka. To pa posledično pomeni, da tudi ni mogoče izračunati višine njihovih pravic na podlagi trenutno uveljavljene odmerne lestvice, saj bi pri morebitnem razmišljanju o preračunavanju višine prejemkov uživalcev pravic, ki so le-te pridobili po prejšnjih predpisih, nujno odprli tudi številna nova vprašanja, kot na primer, ali bi morali v uživalci pravic za novo odmero izpolnjevati tudi pogoje, določene v sedaj veljavnem zakonu za pridobitev te pravice, in ali bi bilo treba na novo izračunati njihovo pokojninsko dobo, pokojninsko osnovo, od katere se odmerijo pravice z upoštevanjem najugodnejšega povprečja osnov iz daljšega obdobja zaporednih let. Prav tako je treba opozoriti na dejstvo, da so se v različnih obdobjih, ko je veljala različna zakonodaja, tudi valorizacijski količniki za preračun osnov iz prejšnjih let dela pri izračunu pokojninske osnove določali na različen način, kar je vplivalo tudi na končno višino izračunanih pravic. To posledično pomeni, da odmerne lestvice, ki so bile določene po ZPIZ/92, ZPIZ-1 in ZPIZ-2 ter ZPIZ-2G, niso neposredno primerljive. Kljub navedenemu lahko podamo približno oceno, kaj bi navedeni predlog sorazmernega povišanja prejemkov pomenil, če bi takšno povišanje veljalo le za zavarovance moške, ki so pravico do pokojnine uveljavljali v letih od 2013 do 2020. Pri tem je potrebno opozoriti, da tudi ti zavarovanci med seboj niso popolnoma primerljivi, saj je skladno z ZPIZ-2 v obdobju od 2013 do 2018 za izračun pokojninske osnove veljalo prehodno obdobje, in sicer se je obdobje, ki je bilo vzeto za izračun pokojninske osnove, poviševalo z 19 na 24 zaporednih najugodnejših let zavarovanja za zavarovanca. Prav tako so se v obdobju od leta 2013 do leta 2018 moški lahko upokojevali ob nižjih upokojitvenih starostih, saj se je šele v letu 2018 dokončno izteklo zadnje prehodno obdobje pri zviševanju upokojitvene starosti. Kljub navedenemu lahko podamo približno oceno zvišanja odhodkov, kar ste me verjetno želeli v drugi alineji svojega vprašanja vprašati. In sicer, ob predpostavki, da se je v zadnjih sedmih letih pred uveljavitvijo ZPIZ-2G upokojilo približno 36 tisoč moških zavarovancev, ki bi se jim s predlogom vas, spoštovanega poslanca Simonoviča, odmerni odstotek povišal glede na novo uveljavljeno lestvico ZPIZ-2G, bi se odhodki za pokojninsko blagajno v naslednjih od štirih do petih letih povišali za približno 200 milijonov evrov.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala lepa za vaš odgovor. Na drugo in tretje vprašanje, ki sem ju imel pripravljeni v pisni obliki za vas, ste mi nekako tudi že odgovorili. Sam sem mnenja in razumem, da so se pod različnimi pogoji različno upokojevali, vendar kljub temu menim, da če je nekdo vplačeval v pokojninsko blagajno toliko in toliko let, bi to kazalo biti nekako izenačeno. Hvala lepa.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec. V tej želji oziroma razumevanju tega, kaj želite povedati, smo skupaj. Dejstvo je, da smo se skupaj z Zavodom za pokojninsko in invalidsko zavarovanje temu izzivu zelo posvetili. Ravno to, kar sva ugotovila v prvem delu mojega odgovora, je najprej, da zadeve niso popolnoma primerljive, ker so veljali različni pogoji, različni valorizacijski količniki in različno upoštevanje najugodnejše dobe, tako da ni nujno, da so vsi, ki so se v tem prehodnem obdobju upokojili, tudi dejansko efektivno oškodovani v primerjavi s temi, ki se po letu 2018 oziroma zdaj upokojujejo. Morda bi poleg tega, kar sem v prvem delu vprašanja pojasnil, dodal še, da je v zadnjem desetletju na področju usklajevanja pokojnin s strani zakonodajalca prišlo do več različnih posegov na način, da se pokojnine ali niso redno usklajevale v višini, kot bi se morale skladno s temeljno zakonodajo, ali pa je bila v letu poleg redne uskladitve izvedena tudi izredna uskladitev, temu smo bili priča tudi v preteklem letu. Zaradi tega se tudi postavlja vprašanje, ali so bili upokojenci pri opravljenih rednih uskladitvah, ki so bile nižje, kot pa bi morale biti skladno s temeljno zakonodajo, prikrajšani oziroma ali so bili upokojenci, ki so se upokojevali v času izvedbe izrednih uskladitev, v bistveno boljšem položaju kot bi bili, če bi bile izvedene zgolj redne uskladitve. Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje je pripravil izračune, na podlagi katerih je razvidna primerjava med odstotki uskladitev pokojnin, ki bi morale biti opravljene po vsakokratnem veljavnem zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju od leta 2010 dalje, in dejansko izvedenimi uskladitvami pokojnin po tem zakonu oziroma po interventnih zakonih, ki so omejevali ali preprečevali uskladitev po področnem zakonu. Uživalci pokojnin, uveljavljenih od vključno leta 2012 dalje, pa so po dejansko izvedenih uskladitvah v ugodnejšem položaju kot bi bili v primeru usklajevanja pokojnin po področnem zakonu. Na tem mestu bi zato želel opozoriti še na to, da bi kakršnokoli poviševanje pokojnin upokojenim po letu 2013 in do vključno leta 2020 prineslo še dodatno višje pokojnine na ta račun spreminjanja odstotkov odmere, kljub temu da so bili ti upokojenci deležni z izrednimi uskladitvami že tako ali tako višjih uskladitev v višini od 1 % do celo 4,2 %. Torej uskladitve, s katerimi se je primarno reševalo vprašanje izostajanja uskladitev zgolj tistih upokojencev, ki so bili prikrajšani oziroma katerih redne uskladitve so bile nižje v primerjavi z uskladitvami, ki bi morale biti izvedene skladno s temeljno zakonodajo. Seveda pa so naše skupno vodilo dostojne pokojnine. Mislim, da dokazujemo, da ta vlada temu cilju tudi sledi.
Naslednji je na vrsti mag. Branislav Rajić. Postavil bo vprašanje ministru za zunanje zadeve dr. Anžetu Logarju, ki je odsoten, zato poslanca prosim, da pove tudi, ali želi pisni ali ustni odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Razumljivo je, da je minister odsoten, ampak jaz bom kljub temu zastavil vprašanje, ker verjamem, da gospod zunanji minister dobro ve, da sta kar dve tretjini članic v skupni izjavi držav Evropske unije na zasedanju ministrov v Luksemburgu izrazili globoko zaskrbljenost zaradi novega spornega zakona na Madžarskem, ki predstavlja grobo obliko diskriminacije in stigmatizacije pripadnikov skupnosti LGBT na podlagi spolne usmerjenosti in spolne identitete, vse pod pretvezo, da gre za zaščito otrok. Zaradi vključenosti tega zakona v sklop ukrepov proti pedofiliji se pravzaprav z lažmi in podtikanji poskuša pedofilijo povezovati s skupnostjo LGBT. 18 držav podpisnic, ne pa tudi Slovenija, je Evropsko komisijo pozvalo k ukrepanju z vsemi orodji, da zagotovi skladnost z evropsko zakonodajo. Belgija je zaradi tega zakona pozvala tudi k finančnim sankcijam Evropske unije proti Madžarski. Predsednica Evropske komisije Ursula von der Leyen je napovedala ukrepe zaradi madžarskega zakona, ki ga je označila kot sramoto in nasprotje s temeljnimi vrednotami Evropske unije. Pravi, da bo uporabila vse pristojnosti komisije za zavarovanje pravic vseh državljanov Unije ne glede na njihovo spolno usmerjenost. V imenu vseh razumnih ljudi poudarjam, da v Evropski uniji ni prostora za homofobijo, zato bi bila pridružitev Slovenije k tej izjavi pravi korak k povečanju kredibilnosti naše države kot zagovornice človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Zlasti sedaj, ko Slovenija predseduje Svetu Evropske unije. Ministra za zunanje zadeve zato sprašujem: Ali se strinjate s skupno izjavo 18 držav članic Evropske unije in z obsodbo madžarske zakonodaje proti skupnosti LGBT? Zakaj se Republika Slovenija ni pridružila omenjeni skupni izjavi? Kaj v tej izjavi ne drži? Zakaj Vlada Republike Slovenije ne spoštuje programa predsedovanja tria, kjer je še posebej poudarjeno, da je trojno predsedstvo zavezano vključevanju enakosti vse politike, vključno z enakostjo in pravicami spolov in oseb LGBT, ter zagotavljanju enakih možnosti za vse in preprečevanju vseh oblik diskriminacije? Zakaj Vlada Republike Slovenije našo državo tišči za železno zaveso, za katero tudi v časih nekdanje skupne države dejansko nikoli ni stala? Zakaj nas tišči med tiste države Evropske unije, ki so znane po kršenju in omejevanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin? Zakaj je na tem zemljevidu Slovenija kot nekakšen mejni karcinom človekovih pravic? Ali se je spremenila strategija slovenske zunanje politike, da ne sodimo več med jedrne države članice Evropske unije, da ne stremimo več proti naprednim in demokratično bolj razvitim državam? Meja med tem, ali nas mora ali nam ni treba biti sram pred svetom, je tokrat tanka in je v rokah ministra za zunanje zadeve. Bo imel moč, da nas postavi na pravo stran [[izklop mikrofona]]
Žal je vaš čas potekel. Gospod poslanec, niste povedali ali želite ustni ali pisni odgovor na naslednji seji. Ustni, v redu. Dušan Šiško bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Spoštovani minister! Družba Krka, d. d., je leta 2008 v Krškem kupila zemljišče in v naslednjih letih ob reki Savi sredi mesta zgradila objekt za proizvodnjo farmacevtskih učinkovin, ki so ga pod imenom Sinteza 1 odprli leta 2015. V njem naj bi bilo zaposlenih približno 60 ljudi. V fazi priprave prostorske dokumentacije sta k tej investiciji dala soglasje tako Občina Krško kot Krajevna skupnost mesta Krško. V letu 2019 smo Krčani lahko šele iz časopisa Posavski obzornik izvedeli, da družba Krka na omenjeni lokaciji gradi tudi veliko skladišče nevarnih snovi. Za to skladišče mi je ena izmed znanih okolijskih organizacij sporočila, citiram: »Gre za eno največjih skladišč nevarnih snovi v Evropski uniji, za katero pa investitorju, zelo verjetno po zaslugi politike, ni bilo potrebno pridobiti okoljevarstvenega soglasja.« Konec citata. Letos pa smo prav tako najprej iz medijev izvedeli, da namerava Krka bistveno povečati proizvodnjo v Krškem. V okviru 160 milijonov evrov vredne investicije naj bi šlo v veliki meri tudi za selitev okolijsko tvegane proizvodnje in s tem okoli 160 zaposlenih iz Novega mesta v Krško, vsega pa naj bi bilo 460 zaposlenih. Za ta projekt naj bi bilo po naših informacijah v mesecu juniju že izdano gradbeno dovoljenje, medtem ko investitor še čaka na okoljevarstveno soglasje. Pri tem pa je zanimivo, da občina in krajevna skupnost mesta Krško nimata več možnosti sodelovanja v postopku, ker naj bi šlo za enako dejavnost, dejavnost, za katero je bilo soglasje že izdano. In to kljub temu da gre za dejansko šestkratno širitev proizvodnje, zaradi česar bo nastala bistveno večja količina nevarnih odpadkov oziroma topil, odpadlih industrijskih vod in drugih okolijskih tveganj. Že podatek, da se bo količina odpadnih tehnoloških vod s sedanjih 15 m3 na dan povečala na 210 m3, dobro ilustrira, za kakšno povečanje gre. Zaradi tega je svet Krajevne skupnosti mesta Krško ocenil, da podatki v zvezi s kompleksom Krškega niso takšni, kot so bili prvotno predstavljeni javnosti in krajevni skupnosti. Spoštovani minister, zanima me: V kakšni fazi je postopek izdajanja okoljevarstvenega soglasja za Sintezo 2? Ali je svoje soglasje že izdala Nuklearna elektrarna Krško? Ali je po vašem mnenju normalno, da tudi ob tako povečanih kapacitetah nevarnih snovi na enem mestu in potencialnih tveganjih glede obremenitev okolja lokalna skupnost ostane brez možnosti sodelovanja v postopku pridobitve ustreznih dovoljenj [[izklop mikrofona]]
Žal je zmanjkalo časa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, hvala lepa za to vprašanje. Odgovor na prvo vprašanje je sledeč. Za gradnjo kompleksa Krka Sinteza 2 je Ministrstvo za okolje in prostor Krki izdalo gradbeno dovoljenje v integralnem postopku. Odločba je bila izdana 4. 6. 2021. V integralnem postopku je bila izvedena tudi presoja vplivov na okolje, izdano gradbeno dovoljenje pa vključuje tudi odločitev o izpolnjevanju pogojev za izdajo okoljevarstvenega soglasja. Kolikor veste, je skladno z Gradbenim zakonom v integralnem postopku združen postopek okolijske presoje in izdaje gradbenega dovoljenja. Torej, okrog obeh stvari je in nimate prav, ko govorite, da še ni bil zaključen postopek izdaje okoljevarstvenega soglasja. V postopku so pridobljena tudi pozitivna mnenja vseh pristojnih mnenjedajalcev, med drugim tudi Uprave Republike Slovenije za jedrsko varnost, ki je pri izdaji mnenja upoštevala tudi mnenje Nuklearne elektrarne Krško, ki je podala svoje pozitivno mnenje. To se pravi, da ne drži, da bi imeli kakršnekoli pomisleke v Nuklearni elektrarni Krško. Glede drugega vprašanja. Lokalna skupnost je bila vključena v integralni postopek in je tudi izdala mnenje v tem postopku glede skladnosti predmetne gradnje z občinskimi prostorskimi akti, iz katerih izhaja, da je nameravana gradnja skladna z določili občinskega podrobnega prostorskega načrta. Kajti tudi prostorski akt, ki ureja predmetno območje, je sprejela Občina Krško. Ministrstvo za okolje in prostor je v skladu z gradbenim dovoljenjem v integralnem postopku tudi javno objavilo vse to, in sicer, javna objava je bila med 5. 2. in 8. 3. Ta javna razgrnitev je vsebovala tudi poziv in vabilo k priglasitvi stranskih udeležencev, na to se je priglasila zgolj Zveza ekoloških gibanj, ki je v tem postopku tudi sodelovala. Podatkov o pravnomočnosti gradbenega dovoljenja pa še nimam. Iz vsega povedanega vam povem, da je bil postopek voden transparentno, da so vsi, ki ste jih omenjali, podali pozitivna mnenja, krajevna skupnost očitno sploh ni podala pripomb v okviru javne obravnave in je seveda potem težko post festum komentirati neka nasprotovanja, ki ne izhajajo iz papirjev.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Vse lepo in prav, vendar me zanima, kje in kdaj je bilo objavljeno v tem času, od 5. 2. do 8. 3. Vi ste meni rekli, da je bilo 4. 6. 2021 izdano okoljevarstveno mnenje, je tako? Zdaj vam bom pa jaz povedal. Na seji občinskega sveta dne 17. 6. pa je ista oseba povedala, da še nimajo tega okoljevarstvenega soglasja. To je pa 14 dni mimo, tako da ne vem, zakaj je do tega prišlo, ali oni niso dosti seznanjeni. Oziroma bom tako nadaljeval. Res je, oni se obnašajo mačehovsko, poznamo jih vsi, mislijo, da so največji gigant. V Krškem, v Posavju, oba prihajava od tam, imamo nuklearko, ki redno obvešča v lokalnih medijih, na lokalni televiziji. Ali veste, kaj nam je Krka rekla? Pridite k nam v pisano pa vam bomo dali kakšna pojasnila, če je kaj treba. Kot ste rekli, Krajevna skupnost mesta Krško, res je, je dala soglasje za Sintezo 1, za Sintezo 2 ga ni dala. Iz tega se točno vidi, kako mačehovsko se obnaša ta naš veliki gigant. Še enkrat prosim, da preučite to okoljevarstveno mnenje, glede na to, da je tudi nuklearka morala dati soglasje, se pravi, da je to tisočpetstometrski krog, ki je nuklearko obsegel, tam so pa prebivalci Krškega v blokih, kjer jih je cirka 3 tisoč na enem mestu, bližje tega objekta, kot pa je nuklearka. Tukaj se mi pa zdi, da ni korektno s strani Krke, da ker so takrat zakupili to zemljišče, bodo potem pa kar oni notri nekaj gradili in delali brez vednosti, da bi lokalna skupnost lahko kakršnekoli pripombe dala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Skladno z Aarhuško konvencijo je ministrstvo dolžno objaviti, javno objaviti vsakršno takšno vlogo investitorja in je tudi to objavilo, kot sem povedal, med 5. 2. 2012 in 8. 3. 2021 na spletnih straneh eUprave, kjer se običajno to dela, in spletnih straneh Ministrstva za okolje in prostor. To je utečena procedura, to se dela v vsakem drugem primeru in tudi v tem primeru se je. Na to objavo, enomesečno objavo, ni reagiral nihče, razen Zveza ekoloških gibanj Slovenije, kot sem že povedal. Zelo težko razumem, da je nekdo na občinskem svetu govoril nekaj, kar je imel možnost v postopku izdaje gradbenega dovoljenja tudi uradno povedati. Še enkrat, v integralnem postopku izdaje gradbenega dovoljenja, ki velja od sredine leta 2018 – to sta uveljavila prejšnja vlada in prejšnji državni zbor – je integralni postopek izdaje takšen, da združuje tako postopek okoljevarstvene presoje kot postopek izdaje gradbenega dovoljenja, in se v tem postopku pravzaprav o obeh stvareh odloča. To je bilo zaključeno s 4. 6., ko je bilo izdano gradbeno dovoljenje. Podatka, ali je to gradbeno dovoljenje že pravnomočno ali ne, to se pravi, ali je stranski udeleženec uveljavljal pravico do pritožbe, nimam ta trenutek in je verjetno tudi še ni, ker je manj kot en mesec, oziroma vprašanje, kdaj so bile te odločbe vročene. Zagotavljam vam, da je bil postopek voden transparentno, zakonito, ne morem pa komentirati početja vlagatelja te vloge oziroma vlagatelja vloge za izdajo gradbenega dovoljenja.
Hvala lepa. Jožef Lenart bo postavil vprašanje ministru za obrambo mag. Mateju Toninu, ki pa je odsoten od 15. do 17. ure. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim, pozdrav tudi gostom z ministrstev! Odsotnemu ministru za obrambo želim postaviti vprašanje v zvezi s popolnjevanjem Slovenske vojske. In sicer, ob nastopu vašega ministrskega mandata je bil odliv vojakov Slovenske vojske nekako stalnica, tako je bilo že skoraj celo desetletje. Kaj je botrovalo dolgotrajni slabi situaciji v Slovenski vojski, sedaj ni več tako pomembno. Če pogledamo naprej, me kot člana Odbora za obrambo pri Državnem zboru Republike Slovenije zanima naslednje: Kako je s popolnjevanjem Slovenske vojske in z ureditvijo delovnih pogojev vojakov, vojakinj, častnikov in častnic? 15. 5., na dan Slovenske vojske, je minister na Igu povedal, citiram: »Čaka nas modernizacija, ki pomeni veliko odgovornost. To modernizacijo moramo uspešno pripeljati do konca, modernizacija pa je lahko uspešna le, če imamo zagotovljene vire in kadre.« Konec citata. Pohvalno je, da so bile v tej vladi za Slovensko vojsko predlagane dobre rešitve, kot je zakon o investicijah v Slovensko vojsko, novela Zakona o obrambi in Zakona o službi v Slovenski vojski, sprejeta je bila tudi Uredba o prostovoljnem služenju vojaškega roka in tako dalje. Veseli me, da so bili upoštevani tudi nekateri dobri predlogi in pobude Poslanske skupine SDS. Na koncu me zanima tudi: Kako nam torej danes gre, kakšno je število vojakov in drugih pripadnikov Slovenske vojske? Prosim, da mi ministrstvo odgovori pisno v čim krajšem času. Hvala.
Hvala lepa. Tina Heferle bo postavila vprašanje ministru za pravosodje Marjanu Dikaučiču. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav, gospod minister! Nič novega ni, da Slovenija še vedno nima imenovanih dveh delegiranih tožilcev, zato se ne bom danes v okviru tega zadrževala. Je pa novo dejstvo to, da sta ta dva neimenovana kandidata, ki sta bila v izbirnem postopku potrjena, pa s strani Vlade pač neodobrena, iskala svojo pravico na Upravnem sodišču. In novo dejstvo je, da je Upravno sodišče njuno tožbo zavrglo, ne zavrnilo, ampak zavrglo iz preprostega razloga – ker ta dva kandidata nista dobila v seznanitev sklepa Vlade, s katerim je ta vlada postopek v zvezi z izbiro delegiranih tožilcev v bistvu spravila s sveta. Kako se moje vprašanje dotika vas, spoštovani minister, ki ste odgovorni za to resorno ministrstvo? V prvi vrsti me zanima, spoštovani minister: Kdaj boste vročili sklep o zavrženju oziroma razveljavitvi postopka za izbiro delegiranih tožilcev tudi tema dvema kandidatoma? Namreč, tako vi kot jaz, oba dobro veva, upam, da je v vsakem postopku, kjer se nekdo poteguje za neko delovno mesto pri delodajalcu, vsak neizbrani kandidat upravičen do obvestila o neizbiri, na katero ima potem pravico do nekega sodnega varstva, do ugovora, do pritožbe, kakorkoli. Tema dvema kandidatoma je bilo to odvzeto, se pravi, ta dva kandidata nimata pravice do pravnega varstva, zato ker jima Vlada Republike Slovenije oziroma Ministrstvo za pravosodje, ki ga vodite, ne vroči tega sklepa, s katerim ste razveljavili postopek. Upravno sodišče je jasno povedalo, da se tožba lahko pred Upravnim sodiščem vloži po vročitvi akta, na katerega se ta tožba nanaša, torej tukaj očitno gre za ta sklep Vlade o razveljavitvi postopka, in zato sta bila neuspešna že v štartu. Upravno sodišče je odločilo, da tožba ni sklepčna, verjamem, da poznate ta izraz, tožbo zavrglo, vsebinsko sodišče niti ni presojalo. In zakaj? Še enkrat ponavljam, zato ker se je Vlada odločila, da sklepa enostavno ne bo vročila tema dvema izbranima kandidatoma, čeprav sta bila del postopka, sta bila stranki postopka. Skratka, zanima me, gospod minister, kdaj boste ta sklep vročili. Zanima me tudi: Kdaj boste dopustili neizbranima kandidatoma, da vendarle uveljavljata pravno varstvo, tako kot ustava tudi [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, najprej hvala lepa za vaše vprašanje! Ministrstvo za pravosodje je 1. 7., torej na dan, ko smo prevzeli predsedovanje, prejelo sklep Upravnega sodišča o pravnem sporu, ki sta ga vodila ta neizbrana tožilca. Kot ste povedali, je sodišče odločilo, da se tožba in zahteva za izdajo začasne odredbe zavržeta, saj sta tožnika vložila tožbo preuranjeno, ker jima izpodbijani akt še ni bil vročen in torej tudi nima lastnosti dokončnosti. O pravni naravi sklepa Vlade se sodišče ob obravnavani odločitvi sicer ni opredelilo, ker za obravnavano odločanje ta opredelitev ni bila relevantna. Vsebinsko sklepa Vlade torej sodišče ni presojalo, ker za to niso bile izpolnjene procesne predpostavke. Moram pa povedati, da je sodišče v sklepu tožnikoma pojasnilo, da lahko s tožbo zaradi molka organa zahtevata izdajo oziroma vročitev upravnega akta. Zoper ta sklep v zvezi z zavrženjem tožbe in pa o odločitvi glede stroškov postopka teče pritožbeni rok, da lahko tožnika vložita pritožbo, in sicer v roku 15 dni od vročitve pisnega odpravka sklepa. Kar se tiče prejetega sklepa, je ministrstvo sklep Upravnega sodišča proučilo ter bo glede na to odločitev sodišča in tudi njegovo obrazložitev ter v luči tega, da je potrebno zagotoviti čimprejšnje polno delovanje Slovenije v okviru okrepljenega sodelovanja v sistemu Evropskega javnega tožilstva, tudi objavilo nov poziv, in sicer v skladu z 71.č in 71.d členom Zakona o državnem tožilstvu, in to predvidoma še ta teden. Glede same vročitve sklepa, kot ste sami povedali, se je Vlada tako odločila. Tega ne morem dejansko komentirati, ker je to pač v pristojnosti Vlade, ki je tudi ta sklep sprejela.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani gospod minister, groza me je, da si drznete reči, da ne morete komentirati, zato ker se je Vlada tako odločila. Vi ste član Vlade, vi ste zdajle predstavnik Vlade in vi ste dolžni v imenu Vlade povedati stališče. Razumem, ja, da ni v interesu Vlade, da se izroči ta sklep tudi obema neizbranima kandidatoma, kajti potem bi pa imela pravico do pravnega sredstva, pravnega varstva. In jaz sem že povedala, 25. člen Ustave Republike Slovenije določa, da je vsakomur zagotovljeno pravno sredstvo. Vi, spoštovani minister, ki ste del Vlade, s tem, ko ne izročite sklepa o razveljavitvi postopka, kjer sta bila ta dva neizbrana tožilca v bistvu stranki postopka, s tem kršite neposredno določilo Ustave Republike Slovenije in tema dvema neizbranima kandidatoma preprečujete, da bi uveljavljala pravno varstvo. Pravite, da imata možnost tožbe na izročitev tega upravnega akta. Ja, seveda, ampak kam smo pa prišli, če bomo po vaši logiki, po logiki vladnih predstavnikov, po vaši logiki, gospod minister, za vse, do česar imamo pravico, morali do te svoje pravice priti skozi tožbo, prek tožbe? Pa se pritožite tja pa vložite tožbo tam, to je vse, kar imate povedati! Enostavno ne razumem, kako vi kot minister za pravosodje, ki bi morali poznati predpise, ne razumete, da je bil v tem primeru izveden upravni postopek, Vlada je v upravnem postopku sprejela sklep o razveljavitvi postopka izbire in vi ste dolžni stranke upravnega postopka obvestiti o nekem dokončnem aktu. Potemtakem bi pa imela pravico do pritožbe na sodišču. Prosim za komentar.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Kot sem vam že povedal, zdaj tu govorimo o pravni naravi tega akta, ampak moramo si biti na jasnem, da se sodišče dejansko ni opredelilo glede pravne narave tega sklepa, ki ga je Vlada sprejela. V zvezi s tem sem vam že pojasnil, da to ni bilo vsebinsko presojeno. Ampak zakon dopušča postopanje v primeru molka organa in o tem sta bila s strani sodišča tožnika tudi podučena. Tako da kar se tega tiče, vam naj povem, da stojimo trdno za sistemom Evropskega javnega tožilstva, in ravno zato si tudi prizadevamo, da bi čim prej lahko imenovali delegirane tožilce. S tem v zvezi bo tudi zato, da se ta postopek nadaljuje, da čim prej pridemo do evropskih delegiranih tožilcev, še v tem tednu predvidoma objavljen nov poziv.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Seveda imam postopkovni predlog, da se o odgovoru ministra opravi širša razprava. Kajti ko predstavnik Vlade začne govoriti in pozivati državljane, da naj za svoje pavice uporabljajo takšne ali drugačne tožbe, pritožbe in tako naprej, hkrati pa se spreneveda glede narave pravnega akta – gospod minister, jaz sem prepričana, da vi dobro veste, da je šlo tukaj za upravni postopek in izdajo upravnega akta. In sodišče, ja, se v tem sklepu o zavrženju zadeve seveda ni vsebinsko opredeljevalo, seveda ne, tega tudi jaz nisem trdila, ampak po naravi stvari, po vsej logiki in glede na znanje, ki ga bojda premorete, bi morali vedeti, da gre pri sklepu o razveljavitvi postopka izbire dveh kandidatov za delegirane evropske tožilce za upravni postopek. In v upravnem postopku se morajo akti vročati vsem strankam upravnega postopka. Moje vprašanje ni bilo v zvezi s tem, ali si Slovenija prizadeva za vzpostavitev Evropskega javnega tožilstva ali ne, moje vprašanje je bilo, ali si vi kot minister za pravosodje, kot predstavnik te vlade prizadevate za to, da bodo vsi državljani enako obravnavani pred zakonom. Še enkrat, ta dva neizbrana kandidata sklepa Vlade o razveljavitvi postopka, v katerem sta sodelovala, nista prejela. Vlada je več kot očitno tudi zavzela stališče, da tega sklepa enostavno ne bo vročala ne tema dvema neizbranima kandidatoma niti ne Državno tožilskemu svetu kot tudi deležniku v tem postopku. In ko pridemo enkrat v pravni državi do tega, da bo Vlada preprosto odločila, kar odločila, da se nekaj ne izvaja, da se zakonov ne spoštuje, takrat ko njej to paše, tukaj govorim konkretno o Zakonu o splošnem upravnem postopku, ko se bo Vlada odločila, da se neki sklep ali pa neki akt, ki ga ona sprejme, ne vroča, tako kot to veleva zakon, potem smo pa na zelo nevarni poti. V svojih predstavitvah ste še kot kandidat za ministra zagovarjali, da boste delali v skladu z zakonom. Zagovarjali ste, da boste skrbeli, da bo v naši državi vzpostavljen pravni red. Danes več kot očitno kažete, da to ni tako, ker se požvižgate na zakonodajo, ki v Sloveniji velja, in se sprenevedate o naravi ali nenaravi tega akta, ki ga je Vlada sprejela, oziroma se sprenevedate o tej odločbi, ki jo je Upravno sodišče sprejelo. O tem velja širše razpravljati, zato vztrajam pri [[izklop mikrofona]]
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 7. julija 2021, v okviru glasovanj. Mag. Meira Hot bo postavila vprašanje ministru za pravosodje Marjanu Dikaučiču. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister! Slovenija je bila pred kratkim dodana, v družbi Kolumbije, Etiopije, Čada, Mjanmara, na seznam držav, v katerih je pred kratkim naglo upadlo spoštovanje temeljnih državljanskih svoboščin. Civicus Monitor, spletna platforma, ki v 196 državah spremlja stanje na področju državljanskih svoboščin, vključno s svobodo izražanja, združevanja in mirnega zbiranja, je predstavila nov seznam držav, ki jih opazuje. Kot so strnili v Civicus, so ukrepi za zajezitev pandemije v Sloveniji kot pretveza za omejevanje državljanskih svoboščin, prav tako je ogrožena svoboda združevanja, saj so civilnodružbene organizacije vse pogosteje tarča napadov, kakor so tarča tudi novinarji, medtem ko svoboda medijev upada. Odkar je vlada nastopila mandat, uporablja covid-19 kot izgovor za prizadevanje, da bi sprejela ukrepe, ki vplivajo na temeljne človekove pravice. Civilnodružbene organizacije so deležne zmanjševanja sredstev, Vlada pa svojo odločitev utemeljuje s trditvami, da bo ta denar preusmerjen v zamejevanje pandemije. »Organizacije so nenehno žrtve javnega sramotenja s strani države,« so zapisali v izjavi za javnost. Tudi pravica do mirnega zbiranja je ogrožena, kajti Vlada je med pandemijo popolnoma prepovedala proteste. Poleg tega je bilo v medijih zaslediti, da so zaradi ravnanja Službe Vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko in izključevanja nevladnikov pri sodelovanju na javnih razpisih ogrožena sredstva z razpisom norveškega finančnega mehanizma in finančnega mehanizma Evropskega gospodarskega prostora, držav donatoric Norveške, Islandije in Lihtenštajna, ki bi jih lahko pridobila Slovenija. Zaradi tega torej grozi Sloveniji blokada 34 milijonov evrov. Glede na navedeno vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kako vi komentirate oceno spletne platforme Civicus Monitor o spoštovanju človekovih pravic in svoboščin v Sloveniji? Kaj je po vašem mnenju vzrok za tako nagel padec? Kako in s katerimi ukrepi boste kot minister za pravosodje zagotovili spoštovanje in zaščito temeljnih človekovih pravic naših državljank in državljanov? Kako in s katerimi konkretnimi ukrepi boste kot minister za pravosodje zaščitili pravno državo v Sloveniji, zaščitili nevladne organizacije in medije ter preprečili vmešavanje politike v neodvisne institucije? Kako boste naši državi ponovno dodelili položaj in ugled na področju vladavine prava in na področju varovanja človekovih pravic in svoboščin? Zadnje me zanima glede na to, da smo začeli s predsedovanjem Svetu Evropske unije, ter glede na vse te kritike.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovana poslanka mag. Hot, hvala za vaše vprašanje. Menim, da je nujno potrebno, da si vsi prizadevamo za varovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter tudi zakonitosti in pravne države. Seveda pa kot minister za pravosodje lahko za to skrbim le v okviru svojih delovnih področij, ministrstva, kamor spada zlasti zakonsko urejanje delovanja pravosodnih organov, zavodov za prestajanje kazni zapora in podobno. Kar se tiče mojih delovnih področij, so bili posegi v času epidemije covida-19 izvajani v skladu z veljavno zakonodajo in tudi v dogovoru s pravosodnimi organi, tukaj mislim predvsem z Vrhovnim sodiščem Republike Slovenije. Prav tako je zagotovljeno bistvo varstva pravic, namreč omogočanje sodnega varstva, zlasti prek Ustavnega sodišča Republike Slovenije ali prek Upravnega sodišča Republike Slovenije. Moram pa na tem mestu opozoriti, da je za stanje človekovih pravic, zakonitosti in pravne države odgovoren prav vsak minister na svojem delovnem področju, in sicer v okviru svojih resornih pristojnosti, ki jih ima. Jaz osebno napram drugim ministrstvom nisem v nekem nadrejenem ali nekem nadzornem položaju. Moje ministrstvo lahko tako le sodeluje z drugimi ministrstvi glede razvoja človekovih pravic, glede proučevanja, načrtovanja, uveljavljanja temeljnih človekovih pravic in svoboščin. Na ministrstvu za pravosodje, moram povedati, da si stalno prizadevamo okrepiti zavedanje o pomenu medsebojnega sodelovanja in tudi delovanja v smeri izboljšav na področju varstva človekovih pravic. Tako da jaz nisem sistemsko pristojen za področje urejanja ali delovanja nevladnih organizacij, ker ste spraševali o svobodi združevanja, in drugih neodvisnih institucij ter drugih vladnih služb in podobno. Sem pa seveda pristojen za delovanje pravosodnih organov, na primer neodvisne institucije Varuha človekovih pravic, in za to skrbim in nedvomno tudi spoštujem neodvisnost in samostojnost tega ustavnega organa. Ravno prejšnji teden, ste verjetno tudi seznanjeni, je Varuh človekovih pravic predal svoje letno poročilo o stanju človekovih pravic v Sloveniji za preteklo leto, torej 2020, ki ga boste poslanke in poslanci predvidoma v jeseni tudi obravnavali, skupaj z odzivi Vlade na podana priporočila in predloge, se pravi tudi na tiste, ki se nanašajo na ukrepanje državnih oblasti v času epidemije covida-19. Mislim, da bo takrat priložnost in tudi čas, da v dialogu ugotovimo, ali so potrebne določene izboljšave oziroma popravki, če te dileme odseva tudi letno poročilo Varuha. Ob tem se lahko seveda odpre tudi razprava o stališčih in o ceni organizacije Civicus. Naj povem, da se bomo v okviru predsedovanja Svetu EU zagotovo v prvi vrsti zavzemali za spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zlasti v okviru zakonodajnih dosjejev in drugih projektov, ki so v teku v Evropski uniji. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Zahtevo za obrazložitev vlagam, ker mislim, da ni bilo odgovorjeno celovito na vsa moja vprašanja. Primarno se strinjam z vami, da niste vi neki nadminister, v konkretnem primeru varovanja vladavine prava, jasno mi je to, da je vsak minister za svoje konkretno področje, pristojen skrbeti za zakonitost postopkov na lastnem področju. Kljub temu pa sama vidim Ministrstvo za pravosodje kot neke vrste varuha vladavine prava, kot neke vrste institucijo, ki pa bo opozorila in ukrepala v primerih, kakršen je bil recimo ta, ko neke neodvisne mednarodne organizacije ugotovijo padec spoštovanja, v tem primeru državljanskih svoboščin, ali pa v primeru, ko Ustavno sodišče odloči, da so bile kršene temeljne človekove pravice in svoboščine in da se je bistveno posegalo v človekove pravice in svoboščine brez pravne podlage. V tem kontekstu jaz mislim, da ste pristojni vsaj podati neko mnenje, vsaj podati neko stališče glede samega stanja, predvsem tudi z vidika tega, da vemo, da so na platformi Evropskega parlamenta določeni želeli že sprožiti tudi evropske mehanizme glede vladavine prava zaradi pritiskov na pravosodje v Sloveniji. Nadalje. V kratkem lahko tudi pričakujemo drugo poročilo o stanju vladavine prava s strani Evropske komisije in predvidevam, da ste tudi tukaj bili neki deležniki in sogovorniki. Torej vi ste tisti ključni sogovornik oziroma varuh vladavine prava v Sloveniji. Morda samo še toliko, ker ste Ustavno sodišče omenili. Vsekakor so oni tista zadnja institucija, ki je pristojna za spoštovanje ustave in zagotovitev spoštovanja človekovih pravic in svoboščin, a vemo, da so oni preobremenjeni, da je pripad zadev previsok, da tudi v lanskem letu niso zmogli pravočasno, dovolj hitro ukrepati, ker so kadrovsko podhranjeni. Morda v tem kontekstu vprašanje, kaj se bo tu naredilo, da se zagotovi promptno delovanje Ustavnega sodišča.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Zagotovo naj izpostavim, da je vladavina prava izrednega pomena, in zelo pomembno je, da ljudje dobijo zaupanje v pravosodje. Kot ste sami rekli, obremenitve so visoke, tega se zavedamo. Mi smo z vsemi deležniki v pretežni meri v dogovorih, poslušamo njihove potrebe, poskušamo najti rešitve. Naj sicer povem, da smo glede števila sodnikov še vedno v vrhu Evropske unije, zagotovo pa bi pohvalil njihovo delo, saj so se sodni zaostanki bistveno zmanjšali, tako da zadeve potekajo, v nekih razumnih rokih prihaja tudi do razsodb. Mislim, kot sem že povedal, da so te dileme, ki ste jih izpostavili, seveda predmet razprave, ki naj se opravi. Tam bodo tudi vsi deležniki o tem lahko izmenjali svoja stališča in bomo potem dokončno ugotovili, kakšne so težave in kako jih odpraviti. V tej zvezi lahko še enkrat pojasnim, kot sem vam povedal, se bom absolutno zavzemal za vladavino prava in za zaupanje v sodstvo, o katerem menim, da je pri nas na relativno visoki ravni, seveda pa vedno obstaja neka možnost izboljšanja.
Hvala lepa. Mag. Elena Zavadlav Ušaj bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju ter ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Prav lepo pozdravljeni oba ministra, kolegice in kolegi! 27. junija je bila na velikem odru SNG Maribor zaključna prireditev 56. festivala Borštnikovo srečanje. To je prireditev, kjer poteka podelitev nagrad najboljšim gledališkim ustvarjalcem. Nič ne bi bilo sporno, če se v času izvajanja te prireditve ne bi dogodil neljubi dogodek. Da bo tudi gledalcem za TV-ekrani jasno, o čem govorim, sem pripravila slike [[pokaže predmet]] , ki nazorno prikazujejo to, kar je bilo videti na odru. Tukaj so postavljeni Borštnikovi nagrajenci, iz tega izhaja, da so se organizirano pripravili, da so nosili skupne majčke z logotipom referenduma, referenduma, ki je že zavajajoč in je tudi danes bilo večkrat povedano s strani ministra za okolje, da se s strani organizatorja referendumske kampanje prikazuje v nepravi luči, kar pomeni, da se zavaja vse, ki se jih nagovarja. Zato se je tudi na tej prireditvi nagovarjalo vse, ki so sedeli doma za TV-ekrani, in tudi tiste, ki sledijo ustvarjalcem, ki so bili nagrajeni. Nič ne bi bilo sporno, če ta prireditev ne bi potekala v prostorih javnega zavoda. Se pravi, financirana je s strani proračunskih sredstev. In da bo še bolj nazorno videti, kaj je bilo sporočilo na majicah [[pokaže predmet]] : »Glasoval bom proti.« Glasoval bom proti, na vseh majicah, na veliko. Tisti, ki majice ni imel, je imel pa broško. Spodaj, pod logotipom [[pokaže predmet]] je bil tudi jasen datum, na kaj se nanaša in na kateri referendum se nanaša. Glede na to, da si ministra delita pristojnost in sta oba tukaj z nami, bi prosila za odgovor na vprašanje: Ali sta bila s tem dogodkom na 56. festivalu Borštnikovo srečanje sploh seznanjena? Sprašujem predvsem zaradi tega, ker gre tu za javno prireditev. V tem delu nagovarjam ministra za notranje zadeve. V drugem delu pa me, ker je to javni zavod in je financiran iz proračunskih sredstev, iz javnih sredstev, zanimam naslednje: Ali je bilo Ministrstvo za kulturo seznanjeno, da se bo to dogajalo na tej prireditvi oziroma na podelitvi, ki je poznana širše? Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministra, kateri bo prvi? Dr. Vasko Simoniti, imate besedo.
Hvala lepa. Hvala lepa gospe poslanki za vprašanje. Minister, verjetno oba ministra, ni bil seznanjen, kako bodo ljudje oblečeni na prireditvi, podelitvi Borštnikovih nagrad. Ministrstvo za kulturo pojasnjuje, da je zasnova organizacije in izvedba na zaključni slovesnosti v celoti v pristojnosti festivala Borštnikovo srečanje, torej ene od notranjih organizacijskih enot Slovenskega narodnega gledališča Maribor, ki jo vodi pomočnik direktorja za področje festivala Borštnikovo srečanje. V njegovi pristojnosti je izbor sodelavcev za zaključno prireditev in na tej zaključni slovesnosti ti ljudje ustvarijo zasnovo zaključne prireditve tega festivala. Glede na to, da se nanaša vprašanje na to, kako so bili oblečeni in kakšna sporočila so njihove označbe na oblekah imele, torej proti referendumu, Ministrstvo za kulturo meni, da sicer to verjetno ni bil del zasnove same prireditve, vendar pa tudi ne more vplivati na oblačila udeležencev, saj za nagrajence niso predpisani kostumi, pač pa pridejo na oder oblečeni v privatna oblačila po lastni izbiri. Zato Ministrstvo za kulturo ne more vnaprej vplivati tudi na morebitne sporne izjave posameznikov in škoda je, da se z agitiranjem za določeno politično odločitev jemlje pozornost umetnosti, jemlje pozornost nagrajencem in njihovim umetniškim dosežkom. Preusmerjanje pozornosti na druge teme zasenči samo slovesnost dogodka in poklon umetnicam in umetnikom in umetnosti je seveda postavljen na senčno stran, politični aktivizem pa se želi prebiti v prvi plan. Ampak to so observacije in mnenje ministrstva, kot sem pa rekel, kakršnegakoli vpliva na to, kako bo potekala slovesnost in kako bodo oblečeni, ministrstvo nima niti se ne namerava v to vključevati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Hojs, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, sam se ne bom dotikal tega, kar je minister za kulturo že pojasnil. Na nek način je bilo iz njegovega odgovora jasno, da so nekatere stvari, ki so bile tam predstavljene, nesprejemljive, pa ne v duhu, da nekdo ne bi smel biti proti ali pa za kakšno referendumsko odločitev, ampak predvsem zato, ker je s tem v veliki meri zmanjšal to, zaradi česar je tam bil, torej sprejetje kulturno-umetniške nagrade ne pa politično agitiranje. Sam naj povem, da je za nadzor nad izvajanjem Zakona o volilni in referendumski kampanji pristojen inšpektorat znotraj našega ministrstva, torej Inšpektorat za notranje zadeve, razen v nekaj primerih, konkretno 5., 6. in prvega odstavka 7. člena Zakona o volilni referendumski kampanji, za katere je pa pristojno ministrstvo za kulturo in medije. Sam naj povem, da o predmetnem incidentu, če temu tako rečem, nisem bil seznanjen. To sem pravzaprav videl šele iz vašega poslanskega vprašanja, tudi šele na podlagi tega sem si ogledal tisto grafično oziroma video produkcijo, ki je prikazala, kako so se stvari odvijale. Moram reči, da ne Policija ne Ministrstvo za notranje zadeve nista bila neposredno povezana s to prireditvijo niti na tej prireditvi kakorkoli sodelovala. Potrebno je povedati, da je bila ta prireditev izpeljana v skladu z zakonom, torej je bila prijavljena tako, kot mora biti, da se je odvijala v notranjih prostorih. Kar se pa tiče samega dela inšpekcije pa do tega trenutka nismo ugotovili, da bi lahko ministrstvo oziroma naš inšpektorat kakorkoli zoper navedene ukrepal.
Hvala lepa.
Hvala za odgovora. Sicer bi sama tukaj dodala, res nazorno je bilo povedano z obeh strani, tako z notranjih zadev kot s kulture, da je dejansko šlo za izkoriščanje umetnikov za druge namene in se je s tem tudi zasenčilo tisto glavno sporočilo, ki je bilo na tej prireditvi. Žalosti me, ker je to res osrednja prireditev, kar se tiče gledališča, in je potem tudi sprožila plaz med ostalimi umetniškimi ustvarjalci, da se je po Sloveniji začelo aktivirati več ustvarjalcev v tej smeri. Še bolj me žalosti zaradi tega, ker so dejansko bolj ali manj vsi financirani iz javnih sredstev. Zakaj pa sem izpostavila to problematiko? Predvsem, ker so stroški volilne kampanje po Zakonu o volilni in referendumski kampanji tudi tisti, ki so potrebni za izvedbo predvolilnih shodov, kamor bi nekako ta prireditev zaradi načina, na katerega je bila izpeljana, sodila, in stroški oblikovanja, tiska, reprodukcije so tudi kot predvolilni material. Kar pomeni, da so imeli vsi ti umetniki na sebi predvolilni material, se pravi, so si ali oni sami ali pa jim je organizator kampanje ta material priskrbel. Menim, da bi bilo potrebno sprožiti postopek po uradni dolžnosti zoper tiste, ki so to organizirali, ali organizatorja kampanje ali pa ustvarjalce same. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospoda ministra, želita dopolniti? [[Da.]] Gospod Simoniti, izvolite.
Nimam česa dopolniti. Jaz samo mislim, da se na takih proslavah ali takih svečanostih ljudje obnašajo v skladu s svojimi zmožnostmi in razmislekom. V nekaterih državah je točno predpisan protokol, kako morajo biti ljudje urejeni, pa jih ne spustijo noter, če niso prav, v drugih spustijo. Do ekscesov ali pa do nekih izražanj političnih stališč prihaja v zadnjem času tudi na pomembnih prireditvah vedno bolj, vedno bolj prihajajo do izraza. Pač, takšno je vzdušje. Kaj več ne bi povedal. Jaz se sam v to ne bom posebej vpletal, da tako rečem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Hojs, imate besedo.
Morda še to, da je bila po nam znanih podatkih oziroma tem, kar smo preverjali, ta prireditev prijavljena oziroma je bilo narejeno vse tako, kot mora biti, skladno z Zakonom o javnih zbiranjih, za razliko od – mislim, da je jih okoli 60 – tistih, ki so se odvijale v preteklem letu in seveda niso bile prijavljene, pa je bil organizator znan. Glede na to, kar se je zgodilo tukaj na Borštnikovem srečanju, to, o čemer ste vi govorili, bo pa po mojem posebno pozornost treba dati kasneje, ko se bodo pripravljala oziroma izdala poročila o volilni kampanji. Takrat se bo videlo, ali so ti stroški nekako med organizatorji zajeti, če niso, so pa očitno vsi ti umetniki tako bogato plačani, da si lahko tudi sami iz svojega prihodka, torej iz prihodka, ki ga dobijo iz javnih sredstev, kupijo majice in ustrezne agitpropovske rekvizite, ki jih uporabljajo za udeležbo pri referendumskih kampanjah.
Hvala lepa za odgovore. Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru brez resorja, pristojnemu za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Zvonku Černaču. Izvolite.
Hvala lepa. Bom kar začela. Upam, da me bo minister Černač slišal. SVRK, ki ga vodite, minister, to je Služba Vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, je tik pred objavo razpisov norveškega finančnega mehanizma in finančnega mehanizma Evropskega gospodarskega prostora držav donatoric, Norveške, Islandije in Lihtenštajna, samovoljno vnesla diskriminatorne pogoje, s katerimi izključuje sodelovanja nevladnih organizacij, in to brez soglasja držav donatoric. Razpis podeljuje sredstva, namenjena blažitvi podnebnih sprememb in krepitvi izobraževanja. Sredstva iz norveškega finančnega mehanizma in finančnega mehanizma EGP bi lahko pridobili v dobrobit družbenokoristnega delovanja nevladnega sektorja, so zaradi tega ogrožena. Zaradi kršitve namreč Sloveniji grozi izguba kar 34 milijonov evrov. In to se ne bi zgodilo prvič, zgodilo se je že leta 2014 na Madžarskem, ko so ji bila zaradi izključevanja nevladnikov sredstva blokirana. Norveška ambasadorka v Sloveniji trdi, da so nova merila absolutno nesprejemljiva. V skladu s pogodbo z državami donatoricami v razpisih ne sme biti nobenih pogojev, ki niso predhodno usklajeni z državami donatoricami. Ker je SVRK enostransko spremenil pogoje v razpisih, je kršil to pogodbo. Razpise v imenu donatorjev pregleduje in potrjuje Urad za finančne mehanizme, ki je med potrjevanjem pregledal dve različici razpisa, SVRK pa je izključevalne pogoje dodal naknadno, se pravi po drugem pogledu brez vednosti FMO. Izgovor SVRK, ki smo ga zasledili v medijih, da NVO-jem omejujejo sodelovanje zaradi učinkovite porabe sredstev z največjo dodano vrednostjo, je popolnoma za lase prevlečen. Dejansko gre za direktno oviranje in izločanje NVO-jev in to je popolnoma očitno, kajti vemo, da se istočasno podjetja, samostojni podjetniki in javne institucije na razpis lahko prijavijo brez kakršnikoli dodatnih pogojev. Zato vas sprašujem, minister: Zakaj točno hoče Vlada nevladnim organizacijam preprečiti sodelovanje na javnih razpisih norveškega finančnega mehanizma in finančnega mehanizma EGP? Ali zaradi izključevanja NVO-jev brez vsakega soglasja donatorjev Sloveniji dejansko grozi blokada 34 milijonov evrov donatorskih sredstev? Kdo bo odgovoren za to velikansko izgubo in velikansko škodo? Ali se vam zdi, da tega denarja ne potrebujemo? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala. Lep pozdrav vsem! Najprej naj povem, da te navedbe niso točne. Nobene samovolje SVRK ni bilo, nobenih diskriminatornih pogojev ni v tem razpisu. Mimogrede naj vam povem, da je prvi zajeten sveženj v višini 3 milijonov evrov iz tega finančnega mehanizma že leta 2019 podpisal CNVOS. Se pravi, če je bil kdo privilegiran v tem postopku, je bil CNVOS, ker je že dve leti, preden so tekli postopki za dodelitev vseh ostalih sredstev, podpisal pogodbo iz tega sklada. Pogoji, ki so postavljeni v tem razpisu, zagotavljajo prijavo dobrih projektov, ki bodo v največji meri oplemenitili sredstva, ki so na voljo. Iz odgovornosti do donatorjev Slovenija pričakuje, da bodo sredstva učinkovito porabljena in porabljena z najvišjo dodano vrednostjo. Vsebina razpisa in razpisne dokumentacije za program blaženja podnebnih sprememb in prilagajanja nanje, ki se izvaja v okviru norveškega finančnega mehanizma 2014–2021 in finančnega mehanizma Evropskega gospodarskega prostora v istem obdobju, je bila 10. maja obravnavana in potrjena s strani komisije, ki jo sestavljajo predstavniki nosilca, torej SVRK, pristojnih ministrstev in programskega partnerja iz Kraljevine Norveške. Za drugi del razpisa, ki se nanaša na program Izobraževanje – krepitev človeških virov, ki se financira s sredstvi norveškega finančnega mehanizma 2014–2021, pa je bila obravnavana in potrjena s strani razpisne komisije, ki jo sestavljajo ravno tako predstavniki nosilca programa, torej SVRK, pristojnih relevantnih ministrstev in programskih partnerjev iz držav donatoric na 11. 5. 2021. V tem razpisu ni nobenega omejevanja pri dostopu do sredstev, so pa določeni pogoji za prijavo na razpis, ki naj bi zagotovili prijavo dobrih projektov s strani kompetentnih partnerjev, ki bodo ta sredstva v največji možni meri tudi oplemenitili. Potrebno se je namreč zavedati, da gre za projekte, kjer je najnižja vrednost 200 tisoč evrov, in iz tega razloga se ne more na tak razpis prijaviti nekdo, ki je včeraj ustanovil neko društvo in nima še nobene reference. To, da se postavijo pogoji, ki naj omogočijo prijavo kvalitetnih projektov, ni nič neobičajnega in v tej smeri bodo šla tudi naša pojasnila, glede na to, da je bilo sproženo vprašanje glede teh pogojev našim partnerjem. Verjamem, da je v skupnem interesu, da so pogoji razpisa taki, povem še enkrat, da bodo sredstva učinkovito porabljena z največjo dodano vrednostjo. Bi pa rad ob zaključku povedal, da so bili ti pogoji, ki terjajo prijavo kvalitetnejših projektov, predpisani tudi zaradi tega, ker so v okviru Sklada za civilno družbo, s katerim upravlja Center nevladnih organizacij Slovenije, CNVOS, in ker je bila podpisana pogodba že leta 2019 z Uradom za finančne mehanizme iz Bruslja. So pa ta sredstva namenjena številnim manjšim prijaviteljem, takim, ki nimajo tako, bom rekel, močnih administrativno-tehničnih sposobnosti, kot se pričakuje pri teh sredstvih, kjer gre za večje in bolj zahtevne projekte.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, jasno je, da ta vlada dela vse, da bi onemogočila nevladnike. Vaš argument, da ti pogoji zagotavljajo prijavo dobrih projektov, govori samo o tem, da si vi predstavljate, da je vsako podjetje pripravljeno prijaviti in izpeljati boljše projekte kot kakšni NVO-ji. Med novimi razpisnimi pogoji je tudi ta, da društva lahko na razpisih sodelujejo le, če imajo 50 aktivnih članov, pri čemer šteje, da je član aktiven, če je bil tekoče leto in zadnji dve pretekli udeležen na zboru članov in plačal članarino. Kakšna kvaliteta je to? Kaj to pogojuje, kakšno kvaliteto? Prav tako lahko zasebni zavodi na razpisu sodelujejo samo, če imajo v zadnjih treh letih zaposlene najmanj tri osebe s polnim delovnim časom in strokovno izobrazbo na sedmi stopnji slovenskega ogrodja kvalifikacij s področja delovanja nevladne organizacije, podjetja pa prav nobenih pogojev. Me zanima, kaj je dejanski razlog za vnos neupravičenih, izključevalnih pogojev in zakaj je spremembo SVRK izvedel tik pred objavo razpisov in brez vednosti in soglasja donatorjev. Kajti kot sem že rekla, norveška ambasadorka je povedala, da so nova merila absolutno nesprejemljiva. A tega vi ne razumete, ko vam nekdo pove. V CNVOS – ko pravite, kako so bili zelo privilegirani – poudarjajo, da v skladu s pogodbo z državami donatoricami v razpisih ne sme biti nobenih pogojev, ki niso bili že prej predvideni in usklajeni z donatoricami. Zato me zanima, kaj si boste še omislili in kako daleč boste še šli. Ali boste NVO-je kar direktno prepovedali? Kajti večkrat slišimo pozive: saj imajo preveč denarja. Prej smo slišali: umetniki imajo preveč. Po drugi strani pa za neonaciste zadostujejo za status posebnega pomena že štirje člani. Tukaj pa 50 aktivnih članov, samo da nikakor ne bi mogli kandidirati na razpisu. Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Saj v bistvu ni bilo dodatnega vprašanja. Jaz sem vse že pojasnil v prvem delu in vam lahko še enkrat vse ponovim. Ponovim vam lahko, da sta komisiji tako 10. maja kot 11. maja obravnavali in potrdili. V teh komisijah sodelujejo vsi predstavniki, tako predstavniki držav donatoric kot SVRK. Glede pogojev. Pred sabo imam, ker ste ravno CNVOS omenjali – ta kvota 3 milijonov evrov, ki so jo dobili s pogodbo leta 2019, je namenjena skladu za krepitev civilne družbe. Recimo eden iz teh njihovih razpisov, ki ga je objavil CNVOS, vreden 450 tisoč evrov, postavlja sledeče pogoje za upravičenje prijavitelja. Pravi: »Morajo biti ustanovljeni vsaj 60 mesecev pred rokom prijave na razpis.« To pa je po vašem – kaj? Diskriminatorni pogoj? Bistveno ostrejši, kot so pogoji, ki smo jih mi v našem razpisu postavili. Da so v letih 2017–2019 imeli povprečni letni prihodek med 100 tisoč in 500 tisoč evri, to je CNVOS v svojem razpisu napisal, ne SVRK. Bistveno ostrejši pogoji, kot so v našem razpisu. »Izvajajo ali so do 1. januarja 2017 izvedli najmanj tri projekte«, »imajo sprejet večletni organizacijski delovni načrt ali strategijo« in tako naprej in tako naprej. Lahko vam berem še dodatne pogoje, ki jih je na desetine. Ti pogoji, ki jih je CNVOS predpisal, so bistveno ostrejši, kot so pogoji, ki so predpisani za bistveno večja sredstva. Ker tukaj gre za 3 milijone evrov vse skupaj, v razpisih norveškega mehanizma in Evropskega gospodarskega prostora pa za nekaj manj kot 30 milijonov evrov. Torej ne gre za nobene diskriminatorne pogoje, pač pa gre za to, da bodo na koncu prijavljeni in izbrani projekti, ki pomenijo dodano vrednost za tisto področje, ki ga naslavljamo, torej za krepitev človeških virov, izobraževanje in za prilagajanje podnebnim spremembam. Za kaj so recimo namenjena sredstva tega razpisa? Vam povem nekaj primerov, kdo je dobil denar CNVOS. Kampanja ozaveščanja o razmerah na balkanski poti. Naslednji: Twitter brigade; Samo ja pomeni ja; Zakon o tujcih, nov poskus nižanja standardov varstva migrantov. To so nazivi projektov, ki so dobili sredstva. Za Savo brez hidroelektrarn in tako naprej. Mislim, da se moramo odgovorno obnašati in na odgovoren način porabljati sredstva, ki so nam na voljo, kajti tudi če gre za nepovratna sredstva – konec koncev, 15 % je tukaj slovenske udeležbe – gre za sredstva, ki tako ali drugače prihajajo od ljudi iz davkov. Zaradi tega je treba tukaj ravnati odgovorno in jih nazaj vračati prek pravih, kvalitetnih projektov, ki imajo tudi dodano vrednost za ljudi.
Hvala lepa. Kolegica Violeta Tomić, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala za besedo. Seveda bom zahtevala razpravo o tem, kajti minister nam je vsem ravno ta trenutek povedal, da se ta sredstva razdeljujejo ideološko. Ker so jih nevladniki uporabljali za kampanjo Samo ja pomeni ja, ker so nekateri delali raziskavo o razmerah, o migrantski balkanski poti, o osveščanju, o gradnji hidroelektrarn, ti NVO-ji – spoštovani NVO-ji, ki nas gledate, ne boste dobili denarja. Dobili bi denar samo provladni NVO-ji, tako kot zdaj dobivajo. Se pravi, da je dodana vrednost za to vlado, ki pravi, da potrebujejo take projekte, ki bodo dali največjo dodano vrednost, propaganda za vlado Janeza Janše. Če delaš drugače, če si neodvisen, če osveščaš ljudi o stvareh, o katerih Vlada noče slišati, sredstev ne boš dobil. In še enkrat opozarjam, grozi nam izguba 34 milijonov evrov. Kdo bo za to odgovarjal? Minister Černač, ali boste vi odprli svoj tošl in odgovarjali za izgubo 34 milijonov, ki bi jih Slovenija lahko dobila, pa jih ne bo zaradi vaše ideološke zaslepljenosti in zaradi neobjektivnosti? To je nedopustno. Pričakujem, da bomo o tej zadevi opravili razpravo tukaj v Državnem zboru, da se ve, kam nas pelje ta vlada, ki ima samo ideološke kriterije in čisto nobenih objektivnih. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 7. julija, v okviru glasovanj. Naslednji bo vprašanje postavil kolega Vojko Starović, in sicer ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu.
Hvala za besedo. Na žalost gospoda ministra ni med nami. Pozdravljeni, kolegice in kolegi, in tudi gospod minister, moj nekdanji sosed po pisarni! Vprašanje se nanaša na omejevanje možnosti letenja, uporabe zračnega prostora. Javno Letališče Edvarda Rusjana deluje le en turnus, ker pač ni prometa in ga moramo vzdrževati, ker smo dobili neka evropska sredstva zanj. Da jih nismo prisiljeni vrniti, pač obratuje, ampak dejstvo je, da nima skoraj nič prometa. Zato se zaradi varčevalnih razlogov zapira ob 17. uri, deluje en turnus. Na ta način, ko se zapre, po neki absurdni birokratski logiki ne sme delovati športno letališče, ki je poleg javnega letališča. Ne sme delovati in zapre mariborskemu letalskemu centru vso možnost dejavnosti. Do 17. ure lahko letijo, veste pa, da se ljubiteljska dejavnost, pa naj gre za padalstvo, jadralno letenje, motorno letenje, ultralahka letala, balone, ne glede za kaj, dogaja, če je ljubiteljsko, v glavnem popoldne. Ob 17. uri zaprejo aerodrom Maribor brez prometa in tisti ne smejo leteti. Ampak po čisti birokratski logiki. In s tem so zaprli še ena vrata, ker en naš profesionalni pilot je pristal na športnem letališču po 17. uri kakšno leto prej in je bil kaznovan, je šel na sodišče in je tožbo dobil. Mi pa še vedno, po ne vem kakšni logiki, to preprečujemo. Mogoče za letalstvo ni tako blizu, ampak letala pač ne morejo biti kar v zraku, od nekod morajo vzleteti in pristati. Temu so namenjena javna letališča in športna letališča in ostala letališča. Temu so namenjena, torej omogočanju letenja, ne pa onemogočanju letenja, kar imamo v tem primeru. Še večji absurd je, da ima športno letališče Maribor več prometa kot ono, več dejavnosti se odvija, tam pa se ne. Nemogoče. Sam sem več kot 50 let pilot, inštruktor, sam sem bil 10 let vodja Aerodroma Portorož, na isti stezi – mi smo imeli tudi omejen delovni čas, ker moraš imeti gasilce, ono, tretje, četrto – ko smo ga zaprli, se je lahko športna dejavnost odvijala normalno naprej. Nobene prepreke ni, niti najmanjšega razloga. In to je šlo v časih Jugoslavije in to je šlo tudi na začetku v Sloveniji, zdaj pa naenkrat ne gre. Birokrati so zasedli mesta, nam preprečujejo svobodno uporabo zračnega prostora, kar jo imamo po 70. členu Ustave vsi, pod enakimi pogoji [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Kolega Starović, zmanjkalo je časa. Odgovori ustno ali pisno? Ustno, v redu. Hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Jure Ferjan, in sicer ministru za obrambo mag. Mateju Toninu.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Moje poslansko vprašanje se navezuje na 30. obletnico samostojne neodvisne Slovenije, to je na čas, ko se še posebej v letošnjem letu, predvsem pa v zadnjih tednih z nekim posebnim ponosom, občutkom, spoštovanjem spominjamo tistega svetega obdobja slovenskega naroda, to je obdobja slovenske osamosvojitve. Jaz sem prepričan, da so nas večino oziroma vse, ki smo se je udeležili ali tako ali drugače prisostvovali osrednji državni proslavi, prežela čustva domoljubja, ljubezni do domovine, radosti, veselja, sreče, ponosa, in seveda po drugi strani tudi hvaležnosti do vseh tistih, ki so nekoč upali in verjeli, pred tremi desetletji pa si drznili in zmogli implementirati to idejo, ki je rastla stoletja ali pa tisočletja, po državi Slovenk in Slovencev, po samostojni in neodvisni Republiki Sloveniji. Zato menim, da je prav, da imamo neko hvaležnost do vseh osamosvojiteljev in vseh tistih, ki so dosegli tako pri implementaciji te ideje kot tudi pri obrambi v vojni za Slovenijo pot mednarodnega priznanja, da se jim zahvalimo tudi z dejanji. Žal po treh desetletjih določene zadeve še vedno ostajajo neurejene ali nedorečene, zato menim, da je ob slovesni obeležitvi 30. obletnice samostojne države prava priložnost in pravi trenutek, da stvari na področju statusa, predvsem pa pravic veteranov vojne za Slovenijo uredimo pravično in pošteno, tako v primerjavi z ostalimi veterani oziroma vojnimi veterani v Republiki Sloveniji kot tudi primerljivo z ostalimi članicami Evropske unije. Zato spoštovanega ministra za obrambo sprašujem: Kakšne pravice imajo veterani vojne za Slovenijo, primerljivo z drugimi vojnimi veterani v Republiki Sloveniji? Kolikšno je število upravičencev in kolikšen je letni znesek, ki ga za to iz državnega proračuna namenimo za posamezno kategorijo oziroma pravico? Kakšna je mednarodna primerjava predvsem z drugimi državami članicami Evropske unije? Ali pristojno ministrstvo, morda tudi v sodelovanju z Ministrstvom za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, načrtuje določene spremembe, določene ukrepe, ki bi povečali obseg pravic veteranov vojne za Slovenijo? Najlepša hvala.
Hvala lepa. Kolega Ferjan, želite pisni, ustni odgovor? Ustni. Hvala lepa. Naslednja bo poslansko vprašanje postavila Andreja Zabret, in sicer ministru brez resorja, pristojnemu za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Zvonku Černaču.
Hvala za besedo. Spoštovani minister! Glede na izvedbo se očitno kaže, da norveški finančni mehanizem in finančni mehanizem EGP 2014–2021, v nadaljevanju NFM, v domeni SVRK ne poteka tako, kot je najbolj optimalno. Zakaj je to pomembno? NFM ni kohezijska politika. Gre za donacijo donatorskih držav Islandije, Lihtenštajna in Norveške, kjer je glavni cilj podpora civilni družbi. V okviru NFM so štirje programi in skladi in edino, kar v tej finančni perspektivi dobro deluje, je Sklad za civilno družbo. Prav zato, ker edino ta sklad deluje tako, kot je to predvideno, je Urad za finančne mehanizme iz Bruslja pozval SVRK, da naj sredstva iz rezerve prerazporedi na Sklad za civilno družbo. Vendar SVRK očitno tega ne želi storiti, ker bi s tem ta sredstva dobili nevladniki, zato bo ta denar enostavno propadel. Minister, dve vprašanji imam za vas: Zakaj kljub pozivom donatorjev ne prerazporedite sredstev na Sklad za civilno družbo, ki edini funkcionira? Ali mogoče zato, ker bi v tem primeru sredstva, gre za 1,8 milijona evrov, dobili nevladniki, ki delujejo na področju civilne družbe, aktivnega državljanstva ter opolnomočenju ranljivih skupin? Cilj donatorjev je, da se razvije dolgoročna trajnost in okrepljena zmogljivost organizacije celotnega sektorja civilne družbe, zato da bi okrepili svojo vlogo pri prispevanju k politiki in sistemskim spremembam, spodbujali demokratično participacijo, aktivno državljanstvo in človekove pravice. Minister, zanima me tudi: Ali se morda s temi cilji ne strinjate? Kaj točno vas pri tem moti? Boste prevzeli odgovornost za to, da 1,8 milijona evrov, ki jih država ima na voljo, propade, in to samo zato, ker se vi ali Vlada s temi cilji ne strinjate? Ali ni dovolj že, da smo se prav zaradi samovolje SVRK ali vas osebno znašli v najmanj neugodnem položaju, ko ste sami ne glede na programske dokumente in uredbo o izvajanju norveškega finančnega mehanizma 2014–2021, govorim o členu 7.2, določili pogoje za to, kdo lahko sodeluje kot partner ali vodilni partner v projektih, ki se bodo izvajali na podlagi programov NFM? Naj vam citiram le del člena 7.2: »Upravičeni nosilec projekta je lahko vsak javni ali zasebni gospodarski ali negospodarski subjekt in nevladna organizacija, ki so ustanovljeni kot pravne osebe v državi upravičenki. Če je v sporazumu v programu izrecno določeno, so lahko upravičeni nosilci projektov mednarodne organizacije ali organi ali agencije v njihovem okviru.« Konec navedka. Minister, vi ste to uredbo enostavno kršili in s tem ogrozili 34 milijonov evrov sredstev, s tem osramotili Slovenijo na mednarodnem polju. Zanima me, kaj boste naredili in ali boste prevzeli odgovornost za to.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Kakšnih devet mesecev nazaj smo poslušali zaskrbljene besede s strani predstavnikov Socialnih demokratov o tem, kako je komisija že dvakrat ali trikrat zavrnila naš načrt, ki še niti ni bil spisan in predložen v proceduro. Potem smo februarja poslušali laži liderja Levice Luke Mesca o tem, kako je komisija zavrnila ta načrt, in tako naprej. Danes poslušamo ponovno laži o tem, kako so sredstva iz nekih mehanizmov ogrožena. Če bi bilo to res tako, ista uredba velja tudi za sredstva sklada za nevladnike, s katerimi upravlja CNVOS, torej so njihovi pogoji, ki sem jih prej prebral, pri posameznih razpisih še bistveno bolj problematični, sporni in diskriminatorni. Niso. Ker ne gre za to, kar vi pravite. Pogoji morajo biti. Ne gre za to, da bi omejevali dostopnost do sredstev, zagotavljamo jo vsem pod enakimi pogoji. In če so pogoji pri dodeljevanju bistveno manjših sredstev strožji, kot so pogoji, ki jih je postavil SVRK skupaj z vsemi ostalimi v tem razpisu, potem res ne vem, v čem vi vidite problem. Prej sem vam prebral, kakšni so pogoji pri razpisu za sredstva sklada za nevladne organizacije. Se pravi, prijavitelji morajo biti ustanovljeni vsaj pet let pred rokom prijave na razpis, imeti morajo povprečni letni prihodek med 100 in 500 tisoč evri in tako naprej. Bistveno bistveno strožji pogoji, pa jih ne problematizirate. Problematizirate pa neke normalne zahteve, ki naj omogočijo prijavo kvalitetnih projektov na razpise v višini 11 milijonov 300 tisoč evrov, ko govorimo o človeških virih, in v višini 15 milijonov 564 tisoč evrov, ko govorimo o blaženju podnebnih sprememb. To pa je za vas problem. Ne vem, v čem naj bi ta problem obstajal, jaz ga ne vidim. Vse naše ambicije gredo v smeri, da bodo sredstva dodeljena kvalitetnim projektom. V Skladu za civilno družbo sem vam prej povedal, da so na voljo po podpisani pogodbi 3 milijoni evrov. Po tistem, ko je bila v Državnem zboru sprejeta novela Zakona o dohodnini, so se sredstva za nevladnike, ker se je procent deleža dohodnine, ki ga lahko namenimo posameznim upravičencem, z 0,5 % povečal na 1 %, podvojila, približno polovica teh sredstev ostane nedodeljenih in celotna kvota je namenjena krepitvi civilne družbe. Ko govorite o provladni civilni družbi – oprostite, naštejte mi tri civilnodružbenike, ki so provladni. Vsa civilna družba, ki se je v zadnjih letih v tej državi generirala, je ultra levičarska, 95-odstotno. Ampak tukaj ni problem, kakšna je usmeritev, ampak kakšni programi in projekti se izvajajo in financirajo. Če so projekti dobri, če gredo v korist ljudi, je popolnoma vseeno, na katero stran političnega spektra neka civilna družba sodi. Če gredo sredstva za to, da se ljudem pomaga, ne vem, Rdeči križ, Karitas in tako naprej, potem ni problema. Problem pa jaz vidim, če se sredstva namenjajo za neke projekte, ki so sami sebi namen, ali pa financiranju posameznih aktivnosti, ki ne pomenijo nobene dodane vrednosti. Zaradi tega mislim, da je v interesu vseh, tako tistih, ki ta sredstva zagotavljajo, kot tistih, ki jih v končni fazi koristijo, da pridemo tudi prek teh razpisov do kvalitetnih projektov, ki bodo imeli največjo možno dodano vrednost za ljudi. To je glavni cilj in nič drugega.
Hvala lepa. Kolegica Zabret, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora.
Jaz osebno ali pa mi vidimo problem predvsem v tem, da se sredstva ne bi izkoristila, ker je pač popolnoma škoda, da se te zadeve ne izkoristijo, ker gre za dobre projekte. Dejstvo je, da če denarja ne boste prerazporedili na sklad za pravično družbo, bo pač enostavno propadel. Namreč, SVRK že zamuja z razpisi iz obeh programov, programa Izobraževanje – krepitev človeških virov in programa Blaženje podnebnih sprememb in prilagajanje nanje. V programskih dokumentih je bilo predvideno, da se izvedeta po dva javna razpisa za vsak program. Prvi javni razpis bi moral biti že v lanskem letu, ostanki sredstev iz obeh programov pa bi morali biti razpisani letos. Zato še enkrat sprašujem: Zakaj kljub pozivom donatorjev ne prerazporedite teh sredstev, o 1,8 milijona govorim, na sklad? Ali boste prevzeli odgovornost za to? Kar se tiče teh 34 milijonov, se pravi izvajanja norveškega finančnega mehanizma in pogojev, o katerih govorimo, je pa tako, da v razpisu v bistvu ni navedenih teh pogojev, ampak ste te pogoje dali v priročnikih, ti pa formalno niso sestavina razpisa, ampak so del razpisne dokumentacije, na podlagi katere bodo potem formalno izločali prijave. Vemo namreč, pred vsebinsko prijavo je tudi formalna presoja. In še diskriminatornost, o kateri vi govorite, da je ni. Katerokoli podjetje se lahko prijavi, in to brez zaposlenih, pogoji za NVO pa vemo, kakšni so. S tem, ko ste samovoljno spreminjali pogoje oziroma podali priročnike poleg razpisa, ste definitivno povzročili negativno diskriminacijo upravičencev, ogrozili črpanje sredstev, teh 34 milijonov evrov, hkrati pa se vam lahko zgodijo tudi tožbe upravičencev, da ne govorimo o ponovni blamaži in sramoti pred evropsko oziroma mednarodno javnostjo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Mogoče imate v rokah en star opomnik iz časa nazaj. Oba razpisa sta bila že pred časom objavljena, v mesecu maju, rok prijave je do 30. septembra letos. Povedal sem okvirni znesek sredstev, ne vem o kakšnem znesku 1,8 milijona, ki bi ga bilo potrebno prerazporediti na Sklad za civilno družbo, kot govorite. Nobene diskriminacije ni v teh razpisnih pogojih, razpisne pogoje, celotno razpisno dokumentacijo sta potrdili komisiji, ena od teh 10. maja, druga 11. maja. Pogoji, ki so v razpisu določeni, so pa po moji oceni normalni pogoji, ki naj zagotovijo prijave kompetentnih prijaviteljev in dobrih projektov. Še enkrat vam preberem pogoje, kjer gre za bistveno nižje zneske in so bistveno ostrejši, kot so pogoji, ki so postavljeni v tem razpisu, ker povprečni letni prihodek med 100 in 500 tisoč evri je za moje pojme bistveno ostrejši pogoj kot to, da mora imeti nek zavod tri profesionalce, ki na tem zavodu delajo, če se želi prijaviti na razpis za nekaj milijonov evrov. Nekaj podobnega velja tudi glede ostalih pogojev. Tako da vse te vaše bojazni, moram reči, da so odveč. Moram reči, da sem bil jaz prejšnji teden pa res zelo zaskrbljen zaradi blokade 2,5 milijarde evrov sredstev, ki nam je grozila zaradi nespametnega ravnanja našega komisarja, ki je podprl nerazumne zahteve dveh komisark in komisarja ob odločanju o našem Načrtu za okrevanje in odpornost, ki niso imele nobene zveze s samim načrtom. Moram reči, hvala bogu, da je ta razsodnost v okviru Evropske komisije prevladala in so bile te zahteve zavrnjene kot neprimerne in naš načrt, ki prinaša v naslednjih šestih letih 2,5 milijarde sredstev, tudi potrjen. O tem pa je bila resnično bojazen, ki je bila kar realna. Če do tega ne bi prišlo, mislim, da bi imela Slovenija v prihodnjih mesecih in letih bistveno slabše možnosti za izhod iz krize. O teh vprašanjih mislim, da bi se tudi veljalo javno pogovoriti in vprašati, ali vsi tisti, ki sedimo na odgovornih položajih, vedno zastopamo interese države, ki jo predstavljamo, ali so tukaj tudi kakšni odkloni, ali si v takih primerih še zaslužimo, da zasedamo stole, na katerih sedimo. Tako da nobene bojazni, spoštovana poslanka. Mi vzdržujemo komunikacijo z vsemi donatorkami, in če bo skupni interes tak, da je potrebno karkoli spremeniti v tem razpisu, bomo to tudi storili. Še enkrat pa povem, da je bil naš edini cilj, da zagotovimo prijavo kvalitetnih projektov s strani kompetentnih prijaviteljev.
Hvala lepa. Kolegica Zabret, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala. Vsekakor bom zahtevala splošno razpravo na eni izmed naslednjih sej v skladu s poslovnikom. Podpora civilni družbi je pač ključna prednostna naloga donatorskih držav Islandije, Lihtenštajna in Norveške pri izvajanju norveškega finančnega mehanizma in finančnega mehanizma EGP. Za ta namen se bo v vsaki državi upravičenki izvajal Sklad za civilno družbo, ki ga financirajo vse tri omenjene države donatorice. To, da SVRK ne želi prerazporediti sredstev na sklad za pravično družbo in razpisati razpisa, gre za 1,8 milijona evrov, kar sem že povedala, je milo rečeno neodgovorno in skrajno zaskrbljujoče. Raje naj propade denar, kot pa da bi ga dobila civilna družba, ki ima veliko vlogo pri prispevanju k politiki in sistemskim spremembam, vzpodbuja demokratično participacijo, aktivno državljanstvo in človekove pravice. Predvsem pa je tudi potrebno, da se govori v splošni razpravi o tem, da je zaradi svoje samovolje minister poskrbel pravzaprav za kršenje uredbe pri izvajanju obeh mehanizmov, ko je določil pogoje, govorim o členu 7.2, kdo lahko sodeluje kot partner ali vodilni partner v projektih. S tem se je poskrbelo za diskriminacijo upravičencev, ogrozilo črpanje oziroma lahko tudi poskrbelo za propad sredstev v višini 34 milijonov nepovratnih sredstev, hkrati pa se lahko zgodijo tudi tožbe upravičencev, in kot sem tudi že omenila, ponovna blamaža in sramota pred evropsko oziroma mednarodno javnostjo. Zato, kot sem že omenila, v skladu s poslovnikom želim splošno razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 7. julija, v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Soniboj Knežak, in sicer ministru brez resorja, pristojnemu za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Zvonku Černaču.
Hvala, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani minister! S 1. 7. 2021 so v veljavo stopile evropske kohezijske uredbe, ki omogočajo formalno priložitev programskih dokumentov. Kot ste že sami večkrat izpostavili, je hiter začetek izvajanja evropske kohezijske politike za programsko obdobje od 2021 do 2027 izjemnega pomena. Pred kratkim smo lahko zasledili informacijo, da bo Slovenija izvajanje evropske kohezijske politike za to obdobje programirala v okviru enotnega, se pravi operativnega programa, ki bo vključeval sredstva štirih evropskih skladov. Glede na sprejete evropske zakonodaje vas prosim za naslednje informacije: Kakšna je časovnica priprave operativnega programa izvajanja evropske kohezijske politike? Kdaj namerava Vlada program predložiti Evropski komisiji? Kakšna je časovnica priprave sporazuma o partnerstvu? Kdaj namerava Vlada predložiti sporazum o partnerstvu Evropski komisiji? Kdaj bo operativni program potrjen? Kdaj se bo začela dejansko izvajati evropska kohezijska politika, predvsem v smislu, kdaj lahko pričakujemo objavo prvih razpisov?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Pred sabo imam najavo vašega vprašanja za današnjo sejo, v kateri piše: »Ali in kako so občine vključene v programiranje projektov in programov črpanja evropskih razvojnih sredstev v okviru večletnega okvira 2021–2027 in programa Next Generation EU?« In drugi del vprašanja: »Kaj boste kot pristojni minister storili, da se stopnja sodelovanja z občinami pri načrtovanju evropskih sredstev dvigne na višji nivo?« Pa mi dovolite, da vam najprej odgovorim na del vprašanja, ki ste ga najavili, pa potem še na vse ostalo, kar ni bilo najavljeno. V tem vprašanju namreč izhajate iz tega, da je pomanjkljiva komunikacija pri programiranju za naprej z občinami, kar ne drži. V zadnjem letu dni so bili opravljeni številni sestanki na številnih nivojih, v okviru katerih je potekala razprava z vsemi župani občin, razvojnimi sveti, sveti razvojnih regij. Resda v veliki večini na daljavo zaradi razmer, ampak ne glede na to, v teh pogovorih je bilo vključenih prek 2 tisoč subjektov na različnih ravneh in nivojih, tako glede razvojnih regij kot glede vzhodne in zahodne kohezijske regije, kot s posameznimi asociacijami, ZMOS, SOS, ZOS, se pravi tistimi, ki predstavljajo združenja posameznih občin. V okviru teh razprav smo na eni strani evalvirali izvajanje sedanje kohezijske politike po tistem, ko smo v lanskem letu sprostili krč, ki je nastal pri črpanju teh sredstev, in v letu dni zavezali približno milijardo evrov iz perspektive 2014–2020, govorili o tem, kako in na kakšen način je pametno usmeriti sredstva Načrta za okrevanje in odpornost ter o bodoči kohezijski politiki. Glede slednje smo se nekako vsi strinjali, da so nekatere slabe izkušnje iz 2014–2020, ki jih ne bi veljalo ponoviti, te govorijo o tem, da se je zaradi formalnih postopkov pri izvajanju začetek izvajanja zamaknil. Kot veste, je bila prejšnja finančna perspektiva operativna šele tretje leto izvajanja. Se pravi, če primerjam to s sedanjim stanjem, je to nekaj podobnega, kot da bi bila ta perspektiva operativna šele konec leta 2023 oziroma v začetku leta 2024. Ne bo. Bo bistveno prej, se pravi v naslednjem letu, in to zaradi tega, ker je absorpcijska sposobnost naše države omejena. Vi morate vedeti, da je Slovenija v najboljših letih uspela letno, na letnem nivoju počrpati okrog od 700 do 800 milijonov evrov. V lanskem letu, kot veste, je bil ta znesek nekaj manj kot 500 milijonov evrov, za letos računamo, da naj bi bil nekje v okviru 800 milijonov evrov. In če začnemo izvajati projekte iz prihodnje finančne perspektive prehitro – glede na to, da moramo zapreti tako REACT-EU v višini 330 milijonov do konca leta 2023 kot staro perspektivo, kjer veste, da imamo za počrpati še približno milijardo 300 milijonov evrov sredstev, kot Načrt za okrevanje in odpornost, ki naj bi se operativno, tudi investicijsko začel v zadnjem kvartalu letošnjega leta – potem moramo biti pri razporejanju teh projektov previdni in ne smemo stvari preveč koncentrirati v posamezno časovno obdobje. Zaradi tega je naša ambicija, da naslednjo perspektivo v finančnem smislu začnemo v drugi polovici prihodnjega leta. Programiranje naj bi bilo zaključeno do konca letošnjega leta, to, o čemer ste me spraševali, operativni program, partnerski sporazum in vse ostalo, in potrditev na nivoju Evropske komisije računamo, da bi se lahko zgodila v prvi polovici prihodnjega leta. Glede na to, da so upravičeni stroški pri naslednji finančni perspektivi od 1. januarja letos dalje, bomo poskušali zajeti tudi nekaj projektov, ki bi jih sicer izvajali v okviru sedanje finančne perspektive, 2014–2020, kjer pa se je v zadnjem obdobju žal pojavil primanjkljaj sredstev za posamezne projekte, tudi zaradi covid krize in vsega ostalega, in bomo nekako zagotovili, da bi bili prvi projekti, ki bodo izvajani v drugi polovici prihodnjega leta iz nove perspektive, tudi projekti, ki so že bili pripravljeni v tej, sedanji finančni perspektivi, kar nam bo omogočilo nek normalen prehod iz sedanjega v naslednje programsko obdobje.
Hvala lepa. Kolega Knežak, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala, spoštovani minister. Sicer sva se mislila pogovarjati o istih temah, ampak ste mi že odgovorili v malce obrnjenem vrstnem redu, kot sem vas mislil vprašati. Gre za vprašanja, ki so za občine pomembna, predvsem ker so to v bistvu glavna razvojna sredstva tudi v naslednjih letih. Zato se mi zdi pomemben tisti del, ki sem ga tudi dal v vaše vprašanje, sodelovanje pri pripravi tega dokumenta. Vem, po vaših informacijah ste vi sicer rekli, da so aktivno sodelovali pri pripravah, tisto, kar nam občine pravijo, pa je v bistvu, da so bili bolj ali manj samo informirani, to je bilo prek 2 tisoč deležnikov. Informacije, ki so jih dali nam, kar razlagam, so, da je premalo komunikacije, ne vem, sestanek delovne skupine pri državni sekretarki bi bil 21. februarja, načeloma pet članov vzhod, pet zahod. Skratka, da je v pripravo tega vključena bistveno premajhna skupina oziroma da so bolj kot ne aktivni poslušalci. To je tisto, na kar sem samo hotel opozoriti, predvsem zato, ker so to edina sredstva, na katera lahko v naslednjih obdobjih računamo za razvojne vsebine. Zato tudi občine pričakujejo pravočasne vsakršnekoli informacije, tudi o terminskih planih, o katerih sem spraševal. Dodatnega vprašanja ne bom dal, ker na nekaj zadev ste mi že kar sami uvodoma odgovorili. Tako da se vam zahvaljujem za to informacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Vseeno izkoriščam to priložnost še za nekaj poudarkov oziroma informacij. Ne vem, lepše bi bilo slišati z imenom in priimkom, kdo je tisti, ki meni, da je premalo informiran in premalo vključen. Vsak je toliko vključen, kolikor želi. Od njegove aktivnosti je pa odvisno, ali se bo vključil s konkretnimi predlogi, z vsebinskimi predlogi ali samo kot opazovalec. Tako da nihče na nobenem nivoju nikoli ni bil omejevan. Ko je bil lani 21. julija izpogajan ta večletni finančni okvir s temi dodatnimi sredstvi za okrevanje, je predsednik Vlade takoj po tistem v avgustu imel delovni posvet z vsemi župani, tri tedne kasneje tudi Državni svet z vsemi župani. Mi smo te aktivnosti potem nadaljevali vzporedno s programiranjem. Tudi zaradi tega smo nekako uspeli v Načrtu za okrevanje in odpornost ohraniti nekatere pomembne projekte za lokalni nivo, za občine, ki jih v večletnem finančnem okviru žal ne bo mogoče financirati. Tukaj govorim predvsem o področju vodooskrbe in kanalizacijskih omrežij, kjer smo uspeli v načrt umestiti te manjše enote, pod 2 tisoč populacijskih enot na kanalizacijah in pod 10 tisoč na vodovodih. Uspeli smo umestiti del infrastrukture na področju turizma, kulturne dediščine, poslovne cone, domove za starejše občane, javna najemna neprofitna stanovanja, zmanjšanje poplavne ogroženosti, trajnostno gradnjo, prenovo stavb in en del krepitve širokopasovnega omrežja po območjih, kjer ni komercialnega interesa. Te vsebinske usmeritve so nekako plod teh pogovorov in izmenjave mnenj s posameznimi predstavniki lokalnih oblasti. Skozi celo leto se je ta proces nadaljeval in se nadaljuje še zdaj, za naprej. Za v sredo je predsednik Vlade sklical delovni posvet z vsemi župani na Brdu. Tako kot ste povedali za sodelovanje pri pripravi operativnega programa, sta obe kohezijski regiji na začetku letošnjega leta imenovali člane, ki bodo sodelovali s SVRK v procesu programiranja. Skratka, jaz osebno moram reči, da res ne zaznavam, da bi bilo tega dialoga, te komunikacije premalo. Je zelo dragocena, zelo pomembna. Ob zaključku vam lahko povem tudi, da je naša usmeritev na podlagi izkušenj iz preteklosti pa tudi zaradi tega, ker je kljub vsemu znaten del sredstev v okviru Načrta za okrevanje in odpornost namenjen predvsem državnim infrastrukturnim projektom in investicijam, da položaj lokalnih skupnosti – se pravi regij na ravni NUTS 3 – v naslednji perspektivi bistveno okrepimo. Se pravi, da zagotovimo v okviru kohezijske politike iz vseh skladov več sredstev, kot jih je bilo za lokalni nivo na voljo v obdobju 2014–2020.
Hvala lepa. Kolega Knežak, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala. Jaz se bom zadovoljil s temi informacijami. Ena naša naloga je tudi, da posredujemo pristojnim vprašanja, v zvezi s katerimi se na nas obračajo, in mislim, da gre za pomembno področje. Pozdravljam navedbe, ki ste jih, minister, omenili, da ste vključili tudi projekte, ki jih ta paket ne zajema. Imamo pa tudi še kar nekaj na teh področjih, okoli kanalizacije, vodovodov, v tej državi za postoriti. Tako da ne bom podal zahteve za razširjeno razpravo, bom pa sledil, da boste pravočasni, predvsem na področju informiranja, ker se ne nazadnje sprejemajo proračuni konec leta in v te svoje proračune morajo vključiti tudi te razvojne programe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Igor Peček, in sicer ministru za finance mag. Andreju Širclju.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Gospod minister, lepo pozdravljeni, kolegice in kolegi! V letošnjem letu je bil na Ministrstvu za finance v pripravi predlog zakona o izmenjavi elektronskih računov in drugih elektronskih dokumentov. Namen uvedbe zakona je zagotavljanje pravne kontinuitete na področju prenosa in izvajanja direktive 2014/55 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014. Omenjena direktiva je bila prenesena v pravni red Republike Slovenije z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o opravljanju plačilnih storitev za proračunske uporabnike. V primerjavi z obstoječim zakonom, ki je urejal obveznost izmenjave e-računov za poslovne subjekte, ki vstopajo v obligacijska razmerja s proračunskimi uporabniki oziroma naročniki, bi se s predlogom tega zakona obveznost izmenjave e-računov razširila tudi na vse gospodarske subjekte in njihova medsebojna obligacijska razmerja. To pomeni, da bodo z uvedbo zakona o elektronski izmenjavi elektronskih računov in drugih elektronskih dokumentov morali poslovni subjekti tako izdajati drugim poslovnim subjektom izključno e-račune kakor tudi prejemati le e-račune in jih hraniti v zakonsko skladnih e-arhivih in vse e-račune tudi davčno potrjevati pri Fursu, kar je trenutno obveznost le za gotovinske račune. Glede na to, da je Ministrstvo za finance v začetku junija letos predlog umaknilo iz obravnave, vas sprašujem oziroma vas prosim, da mi pojasnite: Zakaj je prišlo do umika predloga zakona o izmenjavi elektronskih računov in drugih elektronskih dokumentov? Kateri so razlogi za umaknitev predloga zakona iz priprave? Na kakšen način so pri pripravi predloga zakona sodelovali predstavniki strokovne in zainteresirane javnosti? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za to vprašanje. Vidim, da zelo natančno spremljate delo na Ministrstvu za finance in imate glede tega tudi informacije. V zvezi s tem bi pojasnil naslednje. Prvič. Res je v pripravi ta zakon in bil je dan v javno obravnavo, ampak bil je dan v javno obravnavo mimo tistih običajnih postopkov, ki se na Ministrstvu za finance upoštevajo, ko se nekaj da v javno obravnavo. Po tem je bil umaknjen iz javne obravnave. To ne pomeni čisto nič drugega kot to, da se ga še enkrat pregleda, da se seznani vse. Ta direktiva je bila prenesena in ni nobenih posledic glede direktive in gospodarski subjekti lahko kadarkoli izdajajo e-račune. Gospodarski subjekti ne rabijo za to posebnega zakona, lahko to delajo, drugo pa je, če se jim zdaj z zakonom obvezno predpiše. In če se jim to obvezno predpiše, potem je ne glede na drugo treba zagotoviti tudi signal povsod, tu pa imamo že prvo težavo. Še enkrat, tisti gospodarski subjekti lahko samostojno to naredijo. Mislim, da je tudi nesmiselno, da se gospodarske subjekte sili, če ni možno zagotoviti vseh pogojev na vsaki točki v državi, kjer bodo to dejansko lahko naredili. In drugič. Administrativno in birokratsko in stroškovno je treba te zadeve pogledati.
Hvala lepa. Kolega Peček, imate besedo.
Hvala lepa za povedano, gospod minister. Moram reči, da se strinjam z vami. Tudi moje mnenje je, da je potrebno vsem gospodarskim subjektom omogočiti, da se s pomočjo države oziroma s sprejemanjem pravih zakonov izboljša njihova konkurenčnost z vidika prihrankov oziroma nižjih stroškov, da moramo stremeti k temu, da so administrativne obremenitve čim manjše in da je na nek način potrebno zmanjšati negativne vplive na okolje. Tukaj si verjetno deliva tudi mnenje, ki ga recimo vpliv papirnatih računov povzroča, kar se tiče negativnega vliva na okolje. Nisem pa prepričan, da bi predlog v takšni obliki, kot je bil prvotno predlagan, vse navedeno tudi omogočil. Sploh zato, ker bo nadgradnja sistema obdelave e-računov za gospodarske subjekte predstavljala velik, ne samo administrativni, ampak tudi finančni vložek, ker bo potrebno narediti marsikatero posodobitev, tako kar se tiče tehničnih resursov kot tudi kadrovskih. Zato bi svoje vprašanje dopolnil z naslednjim: Ali je bila izvedena finančna ocena za nadgradnjo računovodskih sistemov gospodarskih subjektov za izdajo in prejem računov? Ali so bili razdelani načini izdaje in prejema e-računov, ki bi gospodarskim subjektom omogočili blažji prehod na e-poslovanje, recimo nadgradnja UJPneta oziroma sistema za izdajo in prejem e-računov proračunskih uporabnikov, se pravi, da bi se ta model lahko uporabljal tudi za gospodarske subjekte?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Čisto v pojasnilo vsem. Ko se zakon tehnično pripravi, da tako rečem, gre v javno obravnavo po postopku. To je v bistvu tista prva faza. Potem se da zakon še na Službo Vlade za zakonodajo, upošteva se pripombe in tako naprej. Ampak že v tem okviru, to se pravi že na začetku javne obravnave sem ugotovil, da vseh teh izračunov, ki ste jih vi omenili, ni, zakon oziroma sprememba zakona je tukaj pripravljena, s tem se bo dopolnilo, pogledalo se bo, kaj to pomeni tudi za stroške gospodarskih subjektov, tudi, kaj pomeni to za proračunske uporabnike. Ampak že zdaj, če govoriva o okolju in tako naprej, lahko katerikoli subjekt izda račun v elektronski obliki in za to pravzaprav niti ne potrebuje zakona. Tako da s tega zornega kota ne nazadnje tudi jaz osebno dobivam elektronske račune na mobilni telefon za določene storitve, pa če želite, od tako imenovanih zelo majhnih podjetij, mikro podjetij, in sem vesel, da je to tako. Drugo pa je seveda, da z nekim predpisom nekoga silite v to, mu naložite še dodatne obveznosti, ki jih mora izpolniti in ki zadevajo dodatne stroške. Tako da s tega zornega kota ni nobene škode, kvečjemu koristi, da se nekatere stvari še enkrat pregledajo.
Hvala lepa. Ne? [[Ne.]] Gremo naprej. Naslednji bo vprašanje postavil Matjaž Nemec, in sicer ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani minister! Danes imava že drugo poslansko vprašanje, aktualne teme, o tem sva se tudi že pogovarjala. Gre za akumulacijsko jezero Vogršček. O tej problematiki so se v zadnjih dneh razpisali praktično vsi mediji. V rokah imam Primorske novice, ki so se do podrobnosti dotaknile te problematike. V naslovu je moč razbrati, da so nasadi žejni, Vogršček pa suh. Seveda so izjemne razmere, tudi obdobje je precej suho. Zgodilo se je, da je v fazi obnove – ta obnova je bila v pričakovanju že več kot 10 let, zanjo smo se zavzemali vsi v Državnem zboru, vse vlade in mislim, da je bil premik storjen dva ministrovanjema pred vami, spoštovani minister, in tudi vi ste dosledno spodbujali to investicijo, to obnovo, tako pomembno za celotno Vipavsko dolino, še posebej za njen spodnji del. Ampak v današnjih okoliščinah, v sedanjih okoliščinah je zaradi obnove jez prazen in sušno obdobje je pripomoglo k temu, da so se od ponedeljka naprej odklopili določeni pomembni uporabniki, predvsem sadjarji, zelenjavarji na spodnjevipavskem delu doline. Vi oziroma vaše službe ste jih sicer pravočasno informirali, kljub temu nikoli ni dovolj zgodaj. Spoštovani minister, iz medijev smo seznanjeni, da je vaš državni sekretar obiskal tudi vse sadjarje in opravil vrsto pogovorov. Seveda, nemogoče se je izogniti slabi volji, kadar nastanejo tovrstne okoliščine. Moja vprašanja so naslednja: Ali lahko širši javnosti obrazložite, kako potekajo stvari na terenu v zvezi z obnovo pregrade Vogršček? Kdaj bodo lahko sadjarji kljub obnovi dostopali do vode? Ali se ni dalo bolje planirati obnove, da ne bi prišlo do takega pomanjkanja vode na tako pomembnem, senzibilnem območju? To je tisto osnovno vprašanje, ki se ga mi sprašujemo. Ampak seveda, po bitki je lahko biti general. Sami ste mi tudi sporočili, da ste zagotovili brezplačno za letošnje leto vsem uporabnikom zaradi okoliščin. Naj spomnim, da smo bili tudi zaradi pomanjkanja oroševanja deležni pozebe pred nekaj meseci, tako da je področje kmetijstva, sadjarstva v Spodnji Vipavski dolini postavljeno pred izjemno preizkušnjo zaradi takšnih in drugačnih okoliščin. Tisto, kar nas na nek način drži pokonci, če smem tako reči, so vseeno dobri obeti za naprej. Torej, dajmo prebroditi to leto, leto pa pol, ki nas še ločuje od tistega urejenega stanja, za katerega si vsi prizadevamo. Seveda nas čakajo še kar pomembni izzivi na Vogrščku, ampak mogoče o tem v nadaljevanju, v drugem delu. Hvala zaenkrat, minister.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod Nemec! Tema, ki jo tokrat izpostavljate, je zagotovo v teh dneh ena glavnih tem tudi na našem ministrstvu in je izjemno aktualna tema in jo tudi z vso resnostjo ves čas obravnavamo. Verjetno bi bilo vse drugače, če bi imel kmetijski minister sposobnost gledati v prihodnost, ampak ni tako in zato smo verjetno danes v teh težavah, kjer smo. Kajti če bi vedeli, da bo spomladi pozeba, če bi vedeli, da bo taka, kot je bila letos, predvsem ta je ključna, in tudi v tem trenutku takšna suša, kot smo je bili deležni, potem verjetno ne bi šli pozimi praznit Vogrščka in popravljat bariere oziroma pregrade, ki je tam narejena. Pa vendarle tega nismo vedeli in mislim, da smo danes lahko vsi nekako veseli, da po 10 ali še malo več letih končno Vogršček obnavljamo. Obnavljamo pregrado, ki bo po tej sanaciji ponovno omogočala namakanje več kot ali okoli 3 tisoč 500 hektarjev kmetijskih površin. Omogočala bo tudi nove investicije, ki jih bomo mimogrede tudi v novem programskem obdobju financirali iz Programa razvoja podeželja. Načrti se delajo za novih 2 tisoč hektarjev na novih krakih, obstoječi sistem je na slabih tisoč hektarjih, ki zdaj delujejo v tem Vogrščku. Vendar je ravno ta sanacija, jasno, povzročila to, da je bilo potrebno Vogršček izprazniti, zato da se je lahko pregrada popravljala. Ne gre drugače. Vsa sanacijska dela tečejo tudi v tem poletnem času. Naredila se je še dodatna bariera, zato da lahko ta sanacija teče na suhem, pa vendarle ta dodatna bariera ne omogoča te višine vode v tej pregradi. Zato smo zdaj prišli v situacijo, ko se lahko nateče bistveno manj vode v zalogo, kot se je je sicer še pred obnovo, kljub temu da je bila nižja površina. Ob dejstvu, da pa sedaj že nekaj tednov praktično ni bilo padavin, je te vode začelo zmanjkovati. Res je tudi to, da ko je bilo padavin v spomladanskem obdobju bistveno več, se je pa ta voda spuščala ven iz akumulacije ravno zaradi tega, da se je lahko zagotavljal suhi del za izvedbo sanacijskih del. Pa vendarle, da zadeva ne bo tako črnogleda, menim, da smo vseeno uspeli narediti vsaj tiste nujno potrebne ukrepe, zato da vendarle večidel ali pa večina namakalnega sistema Vogršček ni suha. Res je, da smo pozvali vse k racionalni rabi vode, da iščemo rešitve, možnosti prečrpavanja – še danes potekajo sestanki, tudi z ribiči, z ministrstvom za okolje – iz zgornjega jezera v spodnje. Dodatno smo tudi že začeli polniti namakalni sistem, ne akumulacije, ampak namakalni sistem iz reke Vipave v Renčah, kjer se dodatno dovaja voda neposredno iz reke, seveda dokler naravni pretok reke to omogoča. Ko bo padla pretočnost pod biološki minimum, bomo tudi s tem morali prekiniti, ampak rešilo nas je tudi vreme. Mislim, da je bilo danes ponoči precej padavin tudi na tem območju, tako da mislim, da imamo za kakšen teden, dva problemček malo bolj pod kontrolo. Pa vendarle, situacija je izjemno resna in v tem trenutku mislim, da česa drugega kot to, kar delamo zdaj, ne moremo narediti. Na tem črpališču smo zaradi dotrajane opreme v Renčah dodali še dodatne hladilnike, zato da črpalka lahko ves čas dela, da se dodatno hladi, ker je prišlo do pregrevanja. Skratka, takšne situacije nismo imeli že kar nekaj let, desetletij verjetno, in zato nismo mogli predvidevati vseh težav. Zato smo takoj začeli s temi poskusnimi zagoni in jaz danes upam trditi, da v večini primerov voda v namakalnem sistemu je. Verjetno je z nižjimi pritiski, verjetno obstajajo še kakšne manjše težave pri tem, ampak vendarle, vsaj tisti najbolj črn scenarij, da bi samo zaprli nek krak, se na koncu ni zgodil z vsemi temi dodatnimi ukrepi, ki jih v teh dneh praktično iščemo iz trenutka v trenutek. Upam, da bomo uspeli to sezono pripeljati čim bolj optimalno pod streho. Res je, da smo tudi v interventnem zakonu predvideli brezplačno vodo v tem letu, tudi stroške vzdrževanja namakalnega sistema. S tem smo praktično prihranili kmetijam na tistem območju, kjer namakajo, okoli 65 tisoč evrov. Ni veliko, pa vendarle je. So neka sredstva, torej vsaj plačila ne bodo potrebna. Zato mi zagotavljamo ta sredstva potem tudi za vzdrževanje. Sklad kmetijskih zemljišč bo tudi v nadaljevanju izvajal vsa vzdrževalna dela, zato da bo sistem čim bolj nemoteno delal.
Hvala lepa. Kolega Nemec, imate besedo.
Spoštovani minister, kolikor imam priložnost že ogromno let spremljati to situacijo glede Vogrščka, sem osebno prepričan, da boste vi in vaša ekipa tudi to oviro preskočili, ta se bo verjetno zaključila z nekim večjim deževnim obdobjem, ter seveda izpeljali celotno investicijo tako, kot je potrebno. Jaz sem o tem prepričan. Imam pa samo še dve vprašanji. Z vašimi predhodniki smo o teh vsebinah na dolgo in na široko razglabljali, tudi na okroglih mizah. Tudi z vami, midva sva se že imela priložnost neformalno pogovarjati o tem. Za nas je ključna obnova pregrade, kar se ravnokar odvija, in seveda ureditev in prenos namakalnega omrežja na lokalne skupnosti. Mislim, da so v letu 2018, če me spomin ne vara, tudi lokalne skupnosti, sem so vštete štiri občine s tega območja, ter vaš predhodnik minister Dejan Židan podpisali pismo o nameri, da bi se upravljanje preneslo na lokalne skupnosti, kar bi omogočalo neko trajnostno obnavljanje ter seveda nadzor ter boljšo komunikacijo med lokalnimi skupnostmi in interesenti. Tretje vprašanje, spoštovani minister, se pa dotika novih vsebin, ki na noben način niso povezane z nedeljskim referendumom, ampak poznamo kar nekaj primerov akumulacijskih jezer, kjer je bilo moč vnesti neke nove vsebine, govorimo o športnih aktivnostih, v končni fazi o ribištvu, ki je že prisotno, v končni fazi o turizmu. Predvsem športne aktivnosti so že bile in so. Zanima me, ali boste tudi s svojo vizijo podpirali prizadevanje lokalne skupnosti, da se po tem, ko se uredi pregrada, ko se vzpostavi nek utečen sistem glede samega omrežja na to območje, ki prekriva dve občini, to sta Mestna občina Nova Gorica in Občina Ajdovščina, da priložnost tudi za vnos nekih novih vsebin, uredi okolico ter naredi to okolje človeku prijazno, ne samo naravi. Hvala lepa za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa tudi za dodatna vprašanja. Vsekakor obnova pregrade teče od lanske zime. V februarju se je začelo polnjenje te akumulacije vsaj do te mere, da smo imeli vodo vsaj v tej višini, kot smo že prej govorili, in naj bi se investicija končala pozimi 2022, se pravi v roku dobrega pol leta. Zato računamo, da bo že naslednja namakalna sezona praktično v polnem obsegu, z vso količino, brez kakršnihkoli zadržkov. O obnovi pregrade je prav, da vendarle povemo tudi, da naše ministrstvo ni vodilno ali pa nosilno ministrstvo pri tej obnovi pregrade, vendar je to Ministrstvo za okolje in prostor oziroma Direkcija za vode v tem delu, ki tudi upravlja s samo akumulacijo Vogršček. Pa vendarle, ker se 85 % ali 7 milijonov kubikov vode iz akumulacije namenja za namakalne sisteme, smo tudi mi prispevali po prvih izračunih 85 % sredstev. Seveda so potem izračuni narastli, ampak mi še vedno zagotavljamo okrog 4 milijone za sanacijo te pregrade in zato tudi spremljamo sama obnovitvena dela. Kar se tiče prenosa namakalnega omrežja na lokalno skupnost, je bil praktično ves čas pogoj pred tem prenosom, ko smo se pogovarjali z lokalnimi skupnostmi, sanacija pregrade. Ker vemo, da je namakalni sistem v lastništvu lokalnih skupnosti brez vode dejansko samo strošek, nima nobene vrednosti, smo mi že od letošnje pomladi ponovno v intenzivnih kontaktih. Zato ker bi radi, si želimo realizirati že omenjeno pismo o nameri, zato da se ta namakalni sistem prenese na lokalne skupnosti. Pa vendarle v tem času še vedno tečejo nekatera dela, ki jih tudi financiramo iz Sklada kmetijskih zemljišč, dodatno čiščenje vode in tako naprej, skratka, nekateri ventili se menjajo in ta oprema se popravlja. Kot sem že omenil, računamo, da bo tudi v novem programskem obdobju, ker je interes velik, prišlo do investicije v severni krak, dodatnih 2 tisoč hektarjev se predvideva pri tem namakanju. Glede večnamenskosti rabe te akumulacije na našem ministrstvu načeloma nimamo zadreg, je pa to vprašanje bolj za upravljalca, torej za Direkcijo za vode. Naj pa omenim, da bo tudi v tem trenutku potrebno iskati te kompromisne rešitve med upravljalci, ribiči in tudi potrebami za namakanje, kajti tudi črpanje vode iz zgornje v spodnjo akumulacijo ima svoje omejitve ravno v ribištvu. Ker nam nič ne pomaga, da mi izpraznimo in imamo težavo nekje drugje. Skratka, treba bo tudi v tem delu ves čas iskati tiste kompromisne rešitve, ampak ko bo sanacija končana, ko bo voda do svoje maksimalne višine v tej akumulaciji, menim, da bo tam prostor za marsikaj, ni pa to ključno vprašanje oziroma nismo mi ključno ministrstvo za to vprašanje.
Hvala lepa. V redu. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Janez Moškrič, in sicer ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav, gospod minister, ostali prisotni! Moje poslansko vprašanje je vezano na delovanje podjetja ML surovine. V zadnjem obdobju je znana zgodba z zbiranjem odpadkov. Že vnaprej se ministru zahvaljujem, da se je na to temo že odzval, se pravi, širši javnosti je zadeva poznana, pa vendar smatram, da je zadeva tako pomembna, da osvetlimo vse vidike tudi znotraj parlamenta. Namreč, znano je, da je podjetje v letu 2018 pridobilo dovoljenje za zbiranje nevarnih in nenevarnih odpadkov, potem so se v letu 2019 te količine iz malih količin zelo povečale, že v letu 2020 pa so krajani in Združenje krajanov spodnji Kašelj - Podgrad - Zalog v sodelovanju z mednarodno okolijsko organizacijo Alpe Adria Green poslali prve pritožbe na pristojne inšpekcijske službe. Znano je tudi, da so te inšpekcijske službe že ukrepale, vendar je v zadnjem času zadeva eskalirala tudi pri dodatnih privozih, bomo rekli, nevarnih snovi. Zato prosim ministra, da na tem mestu osvetli: Kako je bilo z dovoljeni za zbiranje nevarnih in nenevarnih odpadkov za podjetje ML surovine? V kateri fazi smo zdaj? Se pravi, ministrstvo je naložilo tudi inšpekcijskim službam konkretna in jasna ukrepanja. Sam smatram, da je to zelo pozitivno. Vsi vemo, da se včasih v Sloveniji zelo veliko govori o reku V smeteh je denar, sam pa smatram, da je potrebno gledati z vidika, da je v odpadkih velika odgovornost tistih, ki se s tem želijo in ne nazadnje tudi morajo ukvarjati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za vprašanje, ki je zelo aktualno. ML surovina ima potrdilo o vpisu v evidenco zbiralcev odpadkov, nima pa okoljevarstvenega dovoljenja. Seveda, zbiranje se mora izvajati skladno z načrtom zbiranja odpadkov, v katerem je tudi navedeno, da bo skladiščenje odpadkov potekalo zgolj znotraj obstoječega objekta in novega pokritega ter zaprtega objekta, katerih površine so betonsko utrjene in vodoodporne. Vsa manipulacija z odpadki pa mora biti ravno tako znotraj objekta. To je v okviru načrta, vendar je zadeva drugačna. Inšpekcija za okolje in naravo je oktobra 2020, to se pravi lani, opravila inšpekcijski nadzor in ugotovila, da zavezanec predhodno skladišči odpadke tudi na prostem, čeprav bi jih moral v pokritem in zaprtem objektu. Zaradi ugotovljenih nepravilnosti je bila novembra lani izdana odločba, s katero je zavezancu odredil, da mora zbirati odpadke skladno z načrtom. Ker zavezanec tudi te odločbe ni izpolnil, je inšpekcija na podlagi Zakona o varstvu okolja z novo odločbo odredila prepoved obratovanja naprave. Ker zavezanec ne spoštuje z odločbo odrejenih inšpekcijskih ukrepov, je zoper zavezanca uveden izvršilni postopek, v katerem je bila zavezancu že odrejena denarna kazen v višini 20 tisoč evrov. Inšpektorat je tudi februarja letos posredoval na Arso predlog za izbris iz evidence zbiralcev odpadkov. Seveda zavezanec uveljavlja vsa možna pravna sredstva, da se upira temu, in je njegova odvetniška pisarna tudi sprožila vse – kako bi rekel? – pritožbe na te ugotovitve, ampak to seveda ne bo ustavilo države, da nadaljuje s temi postopki. Kot ste izvedeli, je nedavno potekala tudi sondažna oziroma analiza odloženih odpadkov, ki se, kot pravim, nezakonito tam odlagajo. Če bo ta pokazala, da je ogroženo bodisi zdravje bodisi življenje ljudi, bomo takoj ukrepali z odstranitvijo tega, z nadomestno izvršbo, sicer pa nam manjka pravna podlaga za tako početje in bomo nadaljevali z izreki denarnih kazni. Ampak kolikor poznam zadevo – mimogrede, v petek, se pravi prejšnji teden, sem imel tudi sestanek z županom Jankovićem, ki je tudi zelo aktiven, moram reči, da je bil tudi sestanek s krajani, kjer je bil pristojen tudi glavni inšpektor, in jaz verjamem, da se bo začela zelo kmalu sanacija tega območja oziroma tega primera. Je pa to zgolj eden v nizu primerov, ko izvajalci, ki se ukvarjajo s skladiščenjem odpadkov ali z drugimi povezanimi storitvami, kršijo slovensko zakonodajo in potem seveda zoper odločbe oziroma ukrepanje pristojnih, torej inšpekcije za okolje, uporabljajo vsa možna pravna sredstva. Tako da je temu početju, jaz upam, zelo blizu konec.
Hvala lepa. Zahtevate dopolnitev odgovora? [[Da.]] Imate besedo.
Hvala lepa za vse vaše aktivnosti in tudi za pojasnitev vsega. Mogoče res nisem dal še v pisnem delu, pa vendar, ali lahko poveste, kako je s tem, ko dejansko firme, predvsem javne – v konkretnem primeru je Toplarna Ljubljana sklenila pogodbo v dobri veri, da ima podjetje vse urejeno, pa se je hitro izkazalo s strani krajanov, da ni tako. Kako bi lahko v nadaljevanju to preprečili, da ne bi več do takih zgodb prihajalo? Ker vemo, da je potreba po pravilnem ravnanju z odpadki v Sloveniji čedalje večja, ker je tudi čedalje bolj zakonodaja na slovenski in tudi evropski ravni naravnana k temu, da so pravilno skladiščeni vsi odpadki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Iz javno objavljenih podatkov oziroma tudi prikazov tega skladišča je bilo videti, da se tam skladišči tudi komunalno blato, na prostem. Raje na razlagam, kaj pomeni skladiščenje komunalnega blata sredi naselja. Vse to se počne na črno, mimo izdanih dovoljenj. Ta primer komunalnega blata je zelo povezan s problematiko, ki se je na tem področju zgodila v zadnjih letih. Namreč, do nedavnega je še Madžarska sprejemala komunalno blato za gnojenje in to se je zaprlo. Mimogrede, odvajanje in čiščenje odpadnih voda in tudi ravnanje s komunalnim blatom kot stranskim produktom je pod občinsko gospodarsko javno službo. Država lahko tu zgolj pomaga, rešuje ta problem. In ta problem se je nakopičil občinam in njihovim izvajalcem javnih služb v preteklem obdobju. Naslavljali so ga tako, da so oddajali komunalno blato tudi – kako bi rekel? – ne zaupanja vrednim gospodarskim subjektom, in potem imamo razne pojave, kot so Hoče in tako naprej, mimogrede tudi Zalog. Zato imamo skupaj s komunalno zbornico jasen načrt, da uredimo samozadostnost Slovenije z monosežigom tudi tega, nedavno sprejet program črpanja Sklada za podnebne spremembe je tudi temu namenjen. Tako da to bomo sistemsko rešili. Delno smo tudi že rešili v Zakonu o varstvu okolja, kjer omogočamo možnost mešanja več odpadkov po tako imenovanih slovenskih tehničnih standardih v kompozit oziroma v gradbeni proizvod. Tako lahko del komunalnega blata skupaj z elektrofiltrskim pepelom konča tudi kot proizvod. To se že počne in je pomemben ukrep v luči krožnega gospodarstva. Nekatere občine se tudi že odločajo za sušenje in nabavljajo opreme, sušilnice komunalnega blata. Kajti posušeno komunalno blato je dober energent. Eskalirajoč problem je nastal v zadnjem obdobju zaradi zaprtja meja, kajti prej se je to izvozilo in ni bilo problema. Tako da na ta način naslavljamo tudi to, da bomo omogočili občinskim izvajalcem javnih služb, da bodo imeli kam s tem, ne pa, da se bodo posluževali takšnih stranpoti, kot smo jim priča tudi v Zalogu.
Hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Željko Cigler, in sicer ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec.
Hvala lepa. Spoštovani, spoštovana gospa ministrica v odsotnosti! Najavljeno je bilo, da se nam boste po 15. uri pridružili. Moje vprašanje je vezano na šolski in vrtčevski prostor, na katerega veliko pomanjkanje je prav epidemija v letošnjem oziroma v lanskem letu pokazala. Podatki, ki smo jih dobili in obravnavali na odboru za izobraževanje Državnega zbora leta 2019, to je pred epidemijo, so pokazali, da bomo brez tega, kar se je zdaj dogajalo, do leta 2023, to je do drugega leta, drugega vpisa, potrebovali dodatnih 14 tisoč 250 mest v osnovnih šolah. In da bomo potrebovali tudi dodaten vrtčevski prostor, saj se s 1. 9. 2023 število metrov igralne površine na otroka dviguje na štiri metre. In če ti standardi niso zagotovljeni, se mora število otrok v vrtcu zmanjšati. Zadnji razpis za sofinanciranje občinam s strani države za izgradnjo vrtčevskega in osnovnošolskega prostora je bil izveden leta 2011, skratka, zelo daleč nazaj. Zdajle ko je pa ministrstvo izpeljalo razpis, spomladi letošnjega leta, se je zgodilo – kaj? Od vrtčevskih vlog, oddanih jih je bilo 67 s strani slovenskih občin, je bilo odobrenih samo 18 vlog. Za osnovne šole so oddale občine 93 vlog, odobrenih je samo 30. Ministrico sprašujem: Kdaj bo nov razpis za sofinanciranje investicij v vrtce in v osnovne šole? Kakšna bo višina sredstev? Kako boste ukrepali, kaj boste storili? Zagotovila je namreč enakopravno možnost tudi tistih občin oziroma šol in vrtcev v njih, ki čutijo hudo pomanjkanje prostora, ki že zdaj nastopa, še bolj pa bo nastopilo v letu 2023. Neenakopravno, ker je premalo denarja, je bilo obravnavanih 63 vlog, ki niso dobile denarja za osnovne šole, in 49 vlog za vrtce po slovenskih občinah. Res me to zanima, še posebej zato, ker smo v Levici želeli dati ministrici pomoč ob sprejetju proračuna oziroma rebalansa za 2021. leto, da se sredstva za ta namen, za sofinanciranje investicij v vrtce in šole, občinam povečajo. Oziroma povedali smo Vladi, da naj se sredstva, predvidena za ta namen, ki v letu 2021 niso bila uporabljena, ker je bila pač takrat epidemija, prenesejo v leto 2021. Žal se to ni zgodilo. Zaradi tega prosim, da ministrica z jasnimi in kratkimi odgovori stvar meni in javnosti pojasni. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Cigler, vztrajate pri ustnem odgovoru? [[Da.]] Okej, hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Gregor Židan, in sicer prav tako ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec ter ministru za finance mag. Andreju Širclju.
Hvala za besedo. Spoštovana minister in na žalost odsotna ministrica za izobraževanje in znanost! Naj takoj povem, da bi prosil za delni odgovor od gospoda ministra, od gospe ministrice bi pa prosil, da mi da pisni odgovor. V teh dneh smo priča temu, da slovenski šport združuje našo državo, najverjetneje predstave naših košarkarjev na čelu z mladim Luko Dončićem, ki so se prvič uvrstili na Olimpijske igre, herojski pristop Primoža Rogliča in Tadeja Pogačarja, ki je v rumeni majici, na dirki po Franciji, zmage Janje Garnbret na tekmah slovenskega pokala in še bi lahko našteval. Na uspehe naših športnic in športnikov smo vedno kot država, prebivalci Slovenije zelo ponosi. S tem zaprtjem družbe, omejitvami gibanja in drugimi, bom rekel, smiselnimi ali pa nesmiselnimi protikoronskimi ukrepi so bili med zelo prizadetimi panogami tudi šport in športne organizacije. V luči sproščanja ukrepov in protikoronske pomoči ministra sprašujem: Zakaj je bil slovenski šport v primerjavi z drugimi panogami, na primer turizmom, zapostavljen z vaše strani? Katere ukrepe in predloge, ki so jih predlagali športniki in športne organizacije, ste upoštevali? Katerih ukrepov niste upoštevali in zakaj ne? Koliko finančne pomoči je prejel slovenski šport v primerjavi z drugimi panogami? Naj opozorim, da so čez slab mesec že Olimpijske igre. Upam, da ste tam športnikom omogočili dobre priprave. Verjamem, da ste tukaj tudi finančno vseeno pomagali, ker je verjetno brez vaše pomoči nepredstavljivo. Enkrat ste mi obljubil v enem od PKP-jev, da je možnost, da bo šport dobil neka sredstva. Kakor sem jaz seznanjen oziroma kakor sem spremljal to, ni bilo niti v enem od teh nobenega nadomestila za športne organizacije, tako da mogoče kakšno besedo tudi na to temo. To je z moje strani. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za vprašanje. Tudi jaz sem vesel uspehov slovenskih športnikov, vesel sem tudi tistih uspehov, ki pomenijo predstavitev ne samo športa, ampak tudi celotne države na športnih tekmovanjih, in seveda tudi v okviru prihajajočih največjih športnih dobitkov. Tudi z moje strani vse čestitke v zvezi z uspehi teh športnikov. Tukaj bi povedal, prvič, da šport ni bil zapostavljen v primerjavi z drugimi panogami. Jaz tudi mislim, da je nesmiselno ali pa da nikamor ne bomo prišli, če bomo ocenjevali in gledali posamezne panoge, na koncu še posamezna društva in tako naprej, koliko je dobil eden, koliko je dobil drugi, koliko je dobila ena panoga, koliko je dobila druga panoga. Ta kriza je bila sektorska, kar pomeni, da ni vseh panog in dejavnosti prizadela enako, nekatere je bolj, nekatere je manj. Tudi ukrepi, tudi tisti, ki so v bistvu pomenili, da neka dejavnost ne more delovati, so bili do posameznih panog različni. Različni zaradi tega, ker je tako določila stroka, zdravstvena stroka. Zdravstvena stroka je predlagala, da se popravim, sprejela je pa potem ukrep Vlada. In seveda tudi odprava teh ukrepov temelji na podobnem. Bilo je veliko razprav tudi na Vladi in tukaj moram povedati, da so bile določene začasne omejitve tudi za športno dejavnost predvsem zato, da se je zajezila epidemija. Izključno zaradi tega. Ukrepi, ki so pomagali športu, so bili naslednji, nekaj jih bom naštel: delno povračilo nadomestil plače delavcem, ki so začasno čakali na delo v športu; izredna pomoč v obliki mesečnega temeljnega dohodka samozaposlenim v športu; delno povračilo izgubljenega dohodka samozaposlenih in tudi družbenikov v času trajanja karantene. Vsem tistim, ki so delali v športu, tudi če so imeli varstvo otroka, je bilo to tedensko plačano. Nanašalo se je tudi na športne klube, na športna podjetja, ki so imela v najemu nepremičnine. Šlo je za oprostitev plačila najemnine ali dela najemnine za uporabo javnih športnih objektov športnim organizacijam s področja športa. Sofinancirali smo zaščitno opremo in sredstva za dezinfekcijo prostorov v športnih objektih, dezinfekcijo športnih rekvizitov. Športne organizacije in povračilo stroškov za testiranje vseh športnikov smo ravno tako financirali iz proračuna. Tako da s tega zornega kota, kar je bilo možno tako narediti, smo dejansko tudi plačali iz proračuna. To ni bilo brezplačno, plačal je proračun. S tega zornega kota lahko to povem. V zvezi s tem lahko povem tudi, da je bilo na podlagi 94. člena Zakona o interventnih ukrepih za omilitev in odpravo posledic epidemije COVID-19 za povračilo stroškov plačanih 366 tisoč 719 evrov za neizvajanje javnih storitev. In na podlagi 122. člena je bilo izplačano 1,6 milijona iz državnega proračuna predvsem za tiste, ki nastopajo na tekmovanjih pod okriljem športnih zvez. Tega, da ne bi bilo za šport plačano, jaz vsekakor ne morem trditi in sem vam tudi povedal, koliko denarja je bilo dejansko plačano.
Hvala lepa. Kolega Židan, zahtevate dopolnitev odgovora?
Bom dopolnil. Iz vaše razprave sem dobil – kako bi rekel – občutek, da šport ni bil zapostavljen. Če razumem pravilno, šport ni nič izgubil. Tudi s tistim, kar je dobil, ni mogel povrniti tistega, kar je izgubil. Saj pravim, tu se verjetno vaše pa moje mnenje razlikujeta, ker pač jaz prihajam direktno iz športa, vem, kako to izgleda. Res je, da so nekateri športniki dobili povračilo, predvsem ker so espeji oziroma samostojni športniki, ampak mislim, da sami klubi pa niso, oziroma vem, da niso nič dobile same organizacije, športna združenja. Poskrbeli ste mogoče za najvišji nivo, za tiste profesionalne športnike, ki se bodo letos udeležili Tokia, pa mogoče res za te vrhunske. Na ostale, pa bom rekel, da je to bilo porazno. Ali imate mogoče kakšen podatek: Kakšen je bil ta finančni učinek na klube oziroma organizatorje športnih dogodkov? Jaz imam podatek, da teh fiksnih stroškov ni bilo povrnjenih. Greva pa tudi na izgubo v tem samem plačilu vadnin, ki se ne more nikakor točno določiti, koliko je bilo to. Mogoče še vprašanje, ker se je zdaj ministrica pridružila: Ali ima mogoče ministrica kakšen podatek, kakšen je upad udeležencev v športnih programih, kakšen je upad članstva v klubih, kakšno je stanje kakovosti dosežka na tekmovanjih? Pa če mogoče nimate odgovora in ker sem prej zaprosil za pisni odgovor, mi tudi lahko pisno oddate, tako da vas ne bom zdaj lovil na levi nogi oziroma ker ste ravno padli noter. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala in najprej opravičilo. Na Viču je bil takšen prometni zastoj, zato nisem uspela točno do 17. ure priti. Nekaj pojasnil bom sedaj dala. Slišala sem že ministra v odgovoru. Še enkrat bi želela povedati, v okviru zakonodaje za pomoč gospodarstvu in negospodarstvu so bili posredno in neposredno naslovljeni tudi ukrepi pa vsebine, povezane s športom, tako za vrhunski šport kot tudi za rekreativni šport. Če samo na kratko povzamem tiste ključne, da boste videli razliko. Bila so delna povračila nadomestila plač delavcem na začasnem čakanju na delo, izredna pomoč v obliki mesečnega temeljnega dohodka samozaposlenim v športu, delno povračilo izgubljenega dohodka za samozaposlene in družbenike za čas karantene na domu oziroma zaradi nezmožnosti opravljanja dela, nadomestilo osebnega dohodka zaradi kratkotrajne odsotnosti zaradi bolezni, delno subvencioniranje skrajšanega polnega delovnega časa, poroštvo Republike Slovenije za poplačilo kreditnih pogodb, sklenjenih v obdobju od 12. 3. 2020 do 30. 6. 2021. Med neposredne ukrepe sodijo: oprostitev plačila najemnine ali dela najemnine za uporabo javnih športnih objektov športnim organizacijam na področju dela, sofinanciranje osebne zaščitne opreme in sredstev za dezinfekcijo v prostoru v športnih objektih, povračilo stroškov testiranja za covid-19 za vse športnike, ki so se udeleževali uradnih tekmovanj, trenerje in drugo tekmovalno osebje. V okviru PKP9 naj spomnim in se vam že vnaprej zahvalim – gre za ta bon, ki ga bodo državljanke in državljani namenili tudi lahko za šport. Skratka, do konca meseca aprila letos je šport prejel dober milijon evrov samo te covid podpore. Veliko veliko smo se o vseh teh ukrepih in pa pobudah posvetovali. Zelo veliko je bilo upravičenih. Gledali smo, da smo res pod enake pogoje in pa primerljive okoliščine postavljali šport z vsemi ostalimi panogami v državi. Veliko smo se posvetovali, verjamem pa, da nismo mogli zaradi omejitev, tudi finančnih, vse želje zadovoljiti. Če pa se je zgodilo to, kar sem vas razumela, poslanec Židan, da so bili kje določeni športniki ali pa športi neupravičeno prikrajšani, vas pa res prosim, pozovite jih, da se pritožijo, da nas s tem seznanijo in bomo potem preko ustreznih institucij to tudi preverili, zakaj je do tega prišlo, in se bo to preučilo. Mogoče samo še napoved za naprej. V letu 2021 bo šport deležen dodatne podpore tudi v okviru rednega mehanizma financiranja, letni program športa na državni ravni namenja 16,5 % več sredstev kot v preteklem letu oziroma 3,7 milijona več sredstev, plus investicije v sofinanciranje športne infrastrukture. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zahtevate besedo za proceduralni predlog?
V bistvu zdaj se odpovedujem tistemu pisnemu odgovoru, ki sem ga prej zahteval. Jaz bom tako rekel, da se s tem zneskom, nekako ste rekli okoli milijon evrov, vsekakor ne strinjam; in bom prosil, če bi se lahko o tem pogovorili na naslednji seji. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 7. julija, v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Miha Kordiš, in sicer ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju ter ministru za finance mag. Andreju Širclju.
Hvala za besedo, predsedujoči. Zakon o dolgotrajni oskrbi je postal stalna rečenica zadnjih nekaj vlad, tudi pod to vlado ni nič kaj dosti drugače. O sami vsebini tega zakona, ki ga je Vlada sedaj vložila v parlamentarno proceduro, bo preteklo še kar nekaj črnila, odvilo se bo tudi še kar nekaj razprav. Sam pa bi se konkretno osredotočil na jedrno vprašanje Zakona o dolgotrajni oskrbi, ki je konec koncev razlog, zakaj ga toliko časa že čakamo. To so finance. V svoj zakon ste na vladi napisali, da mora do 30. aprila 2024 Vlada sprejeti zakon o financiranju dolgotrajne oskrbe. Kakršnakoli resna sistemska ureditev, kako solidarno dolgotrajno oskrbo financirati tukaj in zdaj, pa je iz vašega zakona izpadla. Ta poseben zakon, ki ga vi predvidevate in ga bo očitno morala napisati in sprejeti neka druga vlada, naj bi vključeval pogoje obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo, osnove za plačila prispevkov, prispevne stopnje in zavezance in tako naprej. Skratka, celo jedro problema, zakaj toliko časa starostniki v tej državi na Zakon o dolgotrajni oskrbi sploh čakajo. No, ampak do tega datuma, ki ste ga postavili v leto 2024, naj bi se financiranje pokrivalo v skladu s prehodnimi določbami in prenosom sredstev. Po vaše naj bi se luknja pokrivala iz državnega proračuna, nekaj iz demografskega sklada, iz proračuna Evropske unije in še nekaterih drugih virov, zato me zanima naslednje: Prvič, koliko točno se bo za dolgotrajno oskrbo do sprejetja posebnega zakona namenjalo iz državnega proračuna Republike Slovenije in koliko iz drugih virov, za vsako leto posebej? Navsezadnje je stalna sestavina zakonov, ki pridejo v Državni zbor, tudi v njihovih finančnih posledicah. In drugič, zakaj niste sposobni financiranja vključiti v sam zakon, saj je navsezadnje to temeljna sestavina zakona? To je tisto, kar sem ravnokar omenil. Zakaj je to nekaj, kar prenašate na naslednje vlade, ne pa rešujete tukaj in zdaj?
Hvala lepa. Gospod minister Šircelj, imate besedo.
Hvala lepa za to vprašanje. Jaz sem bil priča nekaj razpravam o dolgotrajni oskrbi, ki so se vedno začele približno tako, da se dolgotrajna oskrba pri nas ne more zagotoviti – kot ste rekli, nekaj prejšnjih vlad in tako naprej – ker ni denarja. Jaz pravim obratno, denar je in naredite zakon in naredite storitve, ki se bodo dejansko v okviru dolgotrajne oskrbe izvajale. In seveda tudi časovni razpored, kako se bodo izvajale; in denar bo in denar je. To, da ni denarja in tako naprej, to enostavno ne drži. Druga zadeva, ki je tukaj seveda pomembna, je, da se te storitve plačajo, vire ste vi našteli, spoštovani poslanec, nekatere od teh, seveda takrat, ko so dejansko opravljene, ko se bodo začele izvajati. Ne more se pa zgoditi to, da bi najprej uvedli dodatni prispevek, kar se je vedno želelo, in potem bi se pa začeli spraševati, kaj bomo delali in kako bomo delali. Tukaj, pri tej vladi je šlo obratno. Najprej, kaj se bo v okviru te dolgotrajne oskrbe delalo, katere storitve se bodo opravljale; in potem se bodo zagotavljala dodatna sredstva, in sicer v letu 2021 – 5 milijonov 500 približno, v letu 2022 – 105 milijonov. Govorim o razliki glede na tisto, kar se že dogaja oziroma kar se že izvaja v okviru obstoječih storitev tako pokojninskega zavarovanja oziroma pokojninske blagajne in zdravstvene blagajne. Se pravi, v letu 2022 dodatnih 105 milijonov približno, v letu 2023 – 164 milijonov, v letu 2024 – 308 milijonov, v letu 2025 – 221 milijonov. Govorim o dodatnem denarju in v okviru tega je tudi predvideno, tako kot ste tudi sami povedali, da naj bi se v letu 2024 uvedel poseben prispevek glede na takratno finančno situacijo, glede na to, kakšna bo potreba in tako naprej. Vendar s to razliko, da ta vlada je pa prva, ki je dejansko zakon uredila in ga poslala v Državni zbor v sprejetje in zagotovila finančna sredstva. Trenutno iz državnega proračuna, iz evropskega proračuna in vseh ostalih virov, demografskega sklada, ki ste jih našteli; kasneje pa na podlagi seveda ocen tudi o prispevku. Toliko morda s finančnega zornega kota.
Hvala lepa. Še gospod minister Cigler Kralj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani poslanec Kordiš! Predhodnik kolega Andrej Šircelj, minister za finance, je zelo konkretno odgovoril in predstavil številke. Naj povem, da se je ta vlada, ta koalicija zavezala že v koalicijski pogodbi Zakon o dolgotrajni oskrbi sprejeti in poslati v Državni zbor. Verjamem, da bo tudi tukaj po plodni razpravi zakon tudi dokončno sprejet in da bomo s tem pravzaprav končno po več kot desetih letih opravili svojo dolžnost do najranljivejših sodržavljank in sodržavljanov. Izhodišče je bila poleg svobodne izbire načina dolgotrajne oskrbe tudi finančna dostopnost storitev dolgotrajne oskrbe. In to vodilo je tudi vsebovano v določbah zakona. Ko smo iskali najbolj solidaren, pravičen vir za pokrivanje te razlike, so – kot je kolega Šircelj malo prej navedel – gotovo ta vir proračunska sredstva, saj vsi prispevamo v njih. Menimo, da bomo s tem omogočili tudi dober prehod na celovit sistem dolgotrajne oskrbe, tudi s stabilnim dolgoročnim financiranjem teh storitev.
Hvala lepa. Kolega Kordiš, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo, predsedujoči. Pravite, da denar je. Zakaj pa potem ni financiranja? Jaz sem v osnovi spraševal o režimu financiranja, ki je bil temeljna cokla v sprejetju vsakokratnega zakona o dolgotrajni oskrbi. Potem ste mi pa, gospod Šircelj, navedli številke, koliko bo šlo iz bodočih proračunov pod krmilom nekih bodočih vlad. Skratka, kaj vi počnete, je, da sprejemate nek zakon, ki ima v osnovi samo glavo in nogo, jedrni del pa je iz njega izpadel, za finančne posledice tega zakona pa nimate kritja. Pravite samo, da bo vse pokril proračun. Ta proračun, ki ga vi prav ta hip oblegate z apetiti po antisocialni kapici in z davčnimi reformami in bi bil skupaj nažrt za dodatno milijardo evrov vsako leto. Ta proračun, ki ga nadalje oblegate s polnjenjem žepov bogatašev, delovni ljudje pa dobivajo vsak dan manj denarja in prazne obljube o zdravstvenih in socialnovarstvenih pravicah, kot je tudi Zakon o dolgotrajni oskrbi. Kako gre to skupaj? Vi jemljete proračunu na veliko z antisocialnimi kapicami, s proračunskimi rezi, s popolnoma iracionalnim trošenjem za najbolj bogate; hkrati pa pravite, da naj taisti proračun Republike Slovenije nosi stroške dolgotrajne oskrbe. To ne gre skupaj. In zato vi ne poveste, kdo bo financiral dolgotrajno oskrbo. Obstaja pot, reče si ji solidarno financiranje, ampak tega vi ne želite vpeljati, ker bi morali prispevati tudi bogataši, tudi kapital, tudi delodajalci. Zato me zanima: Zakaj financiranje prenašate na poseben zakon? Kakšno obliko financiranja bi sami predlagali? Ali potem ta vaš pristop pomeni, da lahko kar vsi v zakonodajo napišemo, da bo stroške kril proračun, in je s tem debata zaključena? Na podlagi česa ste ocenili, da bo v vmesnem času razliko sploh lahko kril proračun in se ne bo sesul pod vašimi izdatki? Ali predvidevate, da se bo dolgotrajna oskrba krila iz prostovoljnega in dopolnilnega zavarovanja?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Zelo veliko tem je bilo tukaj odprtih, tudi davčna in tako naprej, ampak v redu. Tisto, kar moram povedati, je kritje. Drugo, kar moram povedati, so zagotovljena sredstva. So zagotovljena sredstva v proračunu. Tretje, ob vsem tem, kar govorite, če boste podprli davčno reformo oziroma te spremembe, boste zagotovili delavcem višje neto dohodke. To je naslednja zadeva. In tretje, jaz sem vam povedal številke, koliko je treba dopolniti iz proračunskega denarja po posameznih letih; in seveda to temelji na dolgoročnih analizah in temelji na gospodarski rasti. In ta gospodarska rast bo seveda ustvarjena na podlagi podjetnikov, podjetij in tako naprej, ki največ prispevajo k gospodarski rasti, tudi k zaposlenosti. Imamo eno najnižjih stopenj brezposelnosti v Evropi in s tega zornega kota prihaja tudi ta proračunski denar. Še enkrat poudarjam, denar je za to zagotovljen, kot sem vam tudi dejansko povedal, oziroma ta dodaten vir pa seveda je vedno možen. Ni možno pa tako, da bi se najprej ustvaril dodatni vir, potem bi se pa začeli spraševati, ko bi se ta denar nekje nalagal, ko bi nekje bil, v nekem fondu, in bi se z njim začelo upravljati, kaj bi pa s tem denarjem počeli. Najprej je treba storitev opraviti, potem mora biti plačano. Takšen je nek normalen postopek v ekonomiji in v gospodarstvu in seveda tudi v vseh družbenih sistemih, vključno z državnim proračunom.
Hvala lepa. Še gospod minister.
Hvala lepa, predsednik. Morda samo povem, da poleg teh pokritij razlike so predvidena tudi prenesena sredstva iz obveznega zdravstvenega in pokojninskega ter invalidskega zavarovanja. Tudi temelj dolgotrajne oskrbe je zagotovljen. To, kar pa je kolega minister za finance navedel, je pa razlika, sofinancirana iz državnega proračuna. Ta vlada je 117. verzijo Zakona o dolgotrajni oskrbi poslala v parlament s trdnim temeljem, tudi z dobrim finančnim načrtom, podlago za to, da najranljivejšim sodržavljankam, sodržavljanom, starejšim omogočimo dostojno starost. Ocenjujemo, da smo s tem tudi opravili svojo dolžnost glede sistemske ureditve sistema dolgotrajne oskrbe.
Hvala lepa. Kolega Kordiš, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala za besedo, predsedujoči. Dolgotrajna oskrba starostnikov je nekaj, kar potrebuje dodatne finančne vire, to vemo vsi, razen očitno vlada Janeza Janše, ki se pretvarja, da problema ni, zato je v parlamentarno proceduro poslala Zakon o dolgotrajni oskrbi, ne da bi za to dolgotrajno oskrbo priskrbela dodatne finančne vire. Pravi, da naj razliko nosi proračun, taisti proračun, ki ga sicer vlada Janeza Janše želi izčrpati za antisocialno kapico in z davčnimi odpustki za bogataše, na ta način pa socialni državi vzeti 1 milijon evrov vsako leto. Razmislek o tem, kako je z dolgotrajno oskrbo treba financirati, je bilo že zdavnaj treba opraviti. Verjamem, da ga je opravila tudi vlada, a se za ukrepanje ni odločila. Zakaj? Ker je edini primeren pristop, da se s prispevnimi stopnjami poseže proporcionalno, če ne kar progresivno; in da skozi ta sistem več prispeva kapital in več prispevajo delodajalci. Ne pa, da se strošek financiranja dolgotrajne oskrbe prenaša na delavce, ki bi morali na stara leta to dolgotrajno oskrbo sploh uživati kot svojo pravico. Vlada bi se v resnici morala izjasniti, kakšno obliko financiranja zagovarja. Morala bi tudi pošteno povedati, zakaj ni bila tega financiranja sposobna napisati v zakon. In ker se mi zdi neresno to dolgotrajno oskrbo, ki je kleč že desetletje, pošiljati v Državni zbor in v sprejetje, brez da bi imela od zadaj zagotovljene solidarne, pravične finančne vire, Državnemu zboru predlagam, da na to temo opravi razpravo. Vlada je očitno ne bo, če jo je, je bilo to očitno za zaprtimi vrati. In kot izgleda, se je ob njej usklajevala samo z gospemi in gospodi iz Gospodarske zbornice. Delavci in starostniki pa se lahko gredo slikat.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 7. julija, v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Marko Bandelli, in sicer ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovani minister! Gostinska in turistična panoga sta bili v času epidemije zaprti več kot osem mesecev. Številni zaposleni so zaradi negotovih razmer že odšli v druge panoge. Krovna organizacija in tudi Sekcija za gostinstvo in turizem pri Obrtno-podjetniški zbornici ves čas, nenehno opozarjajo na diskriminatorno obravnavo panoge in zahtevajo takojšne kritje izpada prometa in regresa v okviru interventnega zakona. Vlada že od drugega vala epidemije obljublja in zagotavlja tako javnosti kot predstavnikom panog ter sindikatom, da bo v najkrajšem možnem času sprejela nov sveženj zakonodaje za pomoč gostinstvu in turizmu. Tozadevne obljube smo poslušali tudi neposredno v Državnem zboru s strani državnega sekretarja na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo Simona Zajca na 29. nujni seji Odbora za gospodarstvo 10. 3. 2021 in potem ponovno na seji Odbora za gospodarstvo 23. 4. 2021. Vlada je na svoji spletni strani tudi že 24. 3. zmagoslavno objavila, da na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo pripravljajo zakon o interventnih ukrepih za turizem. Interventni zakon, ki bi odpravil negotovosti gostincev in jim omogočil pridobitev zagonskih sredstev in subvencijo regresa, so gostinci potrebovali že na začetku drugega vala epidemije; a smo ga kljub tem obljubam v obravnavo prejeli šele tik pred rokom za izplačilo regresa. Spoštovani minister, zanima me: Zakaj ste zakon pripravljali več mesecev ob zavedanju, da bo takšna zamuda pomenila zamik izplačila regresa zaposlenim v panogi gostinstva in turizma, ki so že tako in tako ves čas epidemije prejemali bistveno nižje dohodke? S pravočasno pripravo zakona, denimo do konca aprila, bi vsem zagotovili izplačilo regresa v zakonsko določenem roku, in sicer do 1. 7. 2021. Nadalje me, spoštovani minister, zanima: Zakaj interventni zakon ne vsebuje ukrepa pomoči v obliki enkratnega dodatka zaradi posledice epidemije za tiste dejavnosti, ki jih je Vlada z odloki bodisi prepovedala bodisi omejila? Vprašanje je toliko bolj na mestu, saj je bil ta ukrep večkrat obljubljen s strani državnega sekretarja Simona Zajca. Jaz želim, predsednik, v pisni obliki odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja bo poslansko vprašanje postavila Janja Sluga, in sicer ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovana gospa ministrica, v začetku maja letošnjega leta so bili objavljeni rezultati razpisa za sofinanciranje infrastrukture v vrtcih in v osnovnih šolah. Bilo je na razpolago vsega skupaj 43 milijonov evrov. Prijavilo se je pa več kot 160 projektov, in sicer bodo od izbranih projektov sredstva za investicije prejeli tudi projekti vrtca v Podgorcih v Občini Ormož, in sicer v višini dobrega milijona evrov, ravno tako pa tudi šola v Občini Radenci, tudi več kot milijon evrov. Zakaj omenjam navedeni investiciji? Samo za primerjavo. V Mestni občini Celje je 9 javnih osnovnih šol, od katerih se kar 3 spopadajo z zelo hudo prostorsko stisko, torej I. osnovna šola in II. osnovna šola; III. osnovna šola oziroma Osnovna šola Hudinja pa že od leta 2017 z neznosno prostorsko stisko. In vse od takrat naprej starši opozarjajo na to, kakšne prostorske pogoje nudi ta šola. Torej igralnice prvega razreda so spremenjene v učilnice, pouk poteka celo v knjižnici osnovne šole. Hudinja, zgrajena je bila za nekje 400 učencev, danes jih je v njej več kot 500. Tudi Osnovna šola Hudinja se je prijavila na ta dotični razpis, pa je seveda iz projektov sofinanciranja izpadla. Kaj povezuje obe navedeni investiciji, ki sem ju omenila, torej Ormož in Radenci? Za oba projekta je že pri sprejemanju proračuna v lanskem oktobru, torej oktobra 2020, amandmaje na proračun vložil isti poslanec Slovenske nacionalne stranke, in to s točno obrazložitvijo, za katera dva projekta v navedenih občinah gre. Ta dva amandmaja sta bila tudi sprejeta. Torej imela sta zagotovljeno financiranje že v proračunu. In kljub temu ali pa ravno zato, ne vem, sprašujem, sta se ta dva projekta uvrstila med izbrane projekte, osnovna šola iz Celja, torej Osnovna šola Hudinja pa ne. Naj dodam še to, da sta bila ta amandmaja celo za nekoliko nižjo vrednost, kot je pa zdaj po samem razpisu tema dvema projektoma namenjeno denarja. Sprašujem vas: Zakaj Osnovna šola Hudinja ne, ta dva, kakšno naključje [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Najlepša hvala. Mogoče najprej nekaj splošnih informacij, da razumemo, o kako, jaz lahko rečem, kar za slovensko državo bolečem vprašanju me sedaj sprašujete. Deset let država ni namenila enega samega evra za sofinanciranje v vrtce oziroma v osnovne šole. Ob ogledu na licu mesta vseh teh stavb, moram milo reči, da se ti trga srce. Sama praktično vsak teden obiščem te lokacije in verjemite mi, ne samo te šole, ki ste jih vi omenjali, obstajajo še številne šole, ki so dobesedno v razpadajočem stanju in opravljajo vzgojno-izobraževalni proces. To se je, ko smo aktivirali ta razpis, seveda več kot krvavo potrdilo – 160 različnih prošenj smo dobili od 126 občin. Gre za projekte, kjer pomagamo pri sofinanciranju in pomagamo na podlagi zelo jasne zakonske besede oziroma zavez, ki jih imamo tule, v kakšnem odstotku to lahko počnemo in na podlagi kakšnih poglavitnih meril to počnemo. In toliko samo, da povzamem, da boste razumeli, merilo 1, to prinaša 25 točk, aktualna demografska slika in pa vpis otrok. Merilo številka 2 prinaša 20 točk, pripravljenost objekta na investicijo; in merilo številka 3, prav tako 35 točk, še tako imenovana druga merila, tule notri pa spadajo potrdila o potrebah po manjkajočih igralnicah, učilnicah, drugih učnih prostorih, dokazila o delovanju oddelkov v vrtcih, nenamenskih objektih, starosti objekta in tako naprej. In na podlagi teh meril potem posebna strokovna komisija rangira vse prošnje in računalniško na podlagi tega dobimo takšen izpis, kot ga dobimo. In ko so rezultati znani, imajo vsi vlagatelji tudi možnost pritožbe, če se s čimerkoli ne strinjajo. Zgodba, ki se je zgodila v tem letošnjem razpisu, pa pravi sledeče. 66 različnih objektov za vrtce je bilo prijavljenih na razpis, 91 za osnovne šole in glasbene šole, 3 za narodne skupnosti. Od tega smo potrdili 13 projektov za vrtce, 25 projektov za osnovno šolstvo in glasbeno šolstvo pa 2 projekta za šolstvo narodnosti. Z drugimi besedami, še vedno je izpadlo mnogo vseh vzgojno-izobraževalnih zavodov in občin, ki potrebujejo pomoč pri sofinanciranju. Zavedajoč se tega dejstva, zavedajoč se tudi stanja na terenu, bo vlada še do konca letošnjega poletja podaljšala in omogočila vsem ostalim neizbranim projektom, ki so izpolnjevali vse pogoje, možnost, da dobijo sofinanciran delež, takšen, kot je bilo zaprošeno. To je zaveza, ki smo jo dali, ki jo župani tudi vseh slovenskih občin poznajo in ki jo bomo tudi na srečanju, ki ga bo imela vlada v sredo dopoldan, ponovno ponovili in zagotovili. In še enkrat, stanje teh šol in vrtcev, ki potrebujejo pomoč pri sofinanciranju bodisi za nove gradnje bodisi za obnove, je zaskrbljujoče. Verjamem, da upravičeno tisti, ki so negospodarno odločali o pomoči v zadnjih desetih letih, imajo kakšno vprašanje in kakšen premislek, zakaj je bilo treba na tak način mačehovsko delovati.
Hvala lepa. Kolegica Sluga, imate besedo.
Še enkrat ponavljam, merila, ki ste jih našteli, zato sem tudi naštevala te podatke, v to dotično šolo v Celju, Osnovno šolo Hudinja je vpisanih več kot 500 učencev, šola je bila zgrajena za 400. Investicija je toliko pripravljena, da je zadeva že v gradnji. Zakaj to govorim? Ker sem si ogledala, kakšna merila so. In zakaj omenjam ta dva projekta? Ker je bila zanju v resnici v NRP-ju zagotovljena podlaga za sofinanciranje, pa sta se vendarle kljub temu uvrstila sedaj v ta razpis, kjer je bilo samo 43 milijonov evrov, eden od njiju je celo zadnji, ki je še ujel tiste zadnje točke, da se je uvrstil. In zato se seveda poraja vprašanje, ali sta bila ta dva projekta v primerjavi z vsemi ostalimi, ki so bili prijavljeni, privilegirana na podlagi vsega, kar sem sedaj povedala. In sta pridobila delež pri sofinanciranju, čeprav sta bila uvrščena na proračunske postavke; vsak posebej s točno to obrazložitvijo, da gre za točno ta vrtec v Ormožu in točno to osnovno šolo v Radencih. V Ormožu je esdeesov župan, vemo, da je v Radencih gospod Leljak, kako je povezan s SDS in Novo Slovenijo. Tu pa govorimo o šoli, kjer se kaže točno ta potreba po vseh teh merilih že od leta 2017. Tu pa gre za razrede, ne za telovadnico. Gre za prostorsko stisko, ko so igralnice spremenjene v razrede, ko pouk poteka v knjižnici, ko so otroci iz tega šolskega okoliša prerazporejeni ne samo na Osnovno šolo Frana Roša, ampak tudi na Ljubečno, ko je bilo treba urediti šolske poti, postaviti ležeče policaje in tako naprej. Torej več kot upravičeno sofinanciranje za Osnovno šolo Hudinja, govorim pa o teh dveh projektih, ki sta sedaj odžrla 2 milijona.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovana poslanka Sluga, če bi jaz odločala, bi bil to poseg politike v odločitev. Tako pa je odločala razpisna komisija, ki je bila strokovno izbrana, ki je odločala na podlagi zakonsko definiranih kriterijev, ki sem vam jih predstavila. Prav tako so imele vse institucije možnost pritožbe. Prav tako imajo še danes možnost, da dobijo pojasnila, vedno so jih dobila, če imajo kakšno vprašanje. Lepo prosim, če je tukaj še karkoli spornega ali pa kakšna potreba po pojasnilu, naj se bodisi župan bodisi predstavniki šole oglasijo. Hkrati pa še enkrat, ker ste me mogoče preslišali, tudi ta šola bo dobila v letošnjem letu sredstva za sofinanciranje, tako kot bi jih dobila, če bi bila izbrana v prvem krogu, ker vse šole in vsi vrtci, ki so se prijavili na ta razpis, krvavo potrebujejo pomoč pri sofinanciranju bodisi njihovih novih gradenj bodisi obnov njihovih prostorov.
Hvala lepa. Kolegica Sluga, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa. Jaz seveda predlagam, da se o tem opravi razprava, ker je tukaj seveda sum, da niso bili vsi projekti v enakopravnem položaju. Menim tudi, da je prav, da poslanci dobimo konkretne podatke o tem, kako so bila ta merila upoštevana, kako je mogoče, da sta se ravno ta dva projekta, ki sta v resnici imela že zagotovljeno financiranje z drugih proračunskih postavk, kljub vsemu uvrstila v ta razpis; in na podlagi kakšnega točkovanja, da sta bila uvrščena, eden od njiju ravno še uvrščen, torej Radenci na 25. mesto. Tu pa se pogovarjamo o šoli, kot sem že prej povedala, kjer je več kot očitno, več kot potrebno, od 2017 se že ukvarjamo s to težavo, otroci so razseljeni dobesedno po vseh ostalih šolah; pa se tak projekt ni uspel uvrstiti v sofinanciranje. Zato seveda predlagam razpravo.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 7. julija, v okviru glasovanj. Naslednja bo poslansko vprašanje postavila Nataša Sukič, in sicer ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Imate besedo.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Spoštovani minister, Nacionalna strategija cepljenja, torej ključni dokument države o cepljenju, je za cepilna mesta določila javne zdravstvene domove in bolnišnice, ampak v Sloveniji od začetka cepljenja obstajajo tudi izbrani zasebni koncesionarji, ki cepijo svoje paciente, ne da bi bilo to recimo razvidno iz uradnih dokumentov o cepljenju. Med njimi recimo Zdravstveni zavod Zdravje v lasti vplivnega kirurga Marka Bitenca, za katerega je javno znano, da je blizu stranke SDS. Cepivo mu je takrat, ko je cepiv še primanjkovalo, kot vemo, v začeti fazi uredilo Ministrstvo za zdravje v času, ko je ministrstvo vodil še premier, preden ste vi prišli. Informacijo, da v njegovem zavodu cepijo proti covidu-19, čeprav ga na uradnem seznamu cepilnih mest ni bilo, je Bitenc medijem sam potrdil. Na Zdravstvenem inšpektoratu so tudi potrdili, da proti Bitenčevemu zavodu vodijo postopek zaradi domnevnih nepravilnosti pri cepljenju. Pri Bitencu naj bi namreč v drugi polovici aprila cepili osebo, ki po nacionalni strategiji ne spada ali pa takrat ni spadala v nobeno od prednostnih skupin za cepljenje. Ne vem pa, ali je sedaj postopek inšpekcijskega nadzora že med tem zaključen, po mojih informacijah še ni. Skratka, naravnost v oči bode primer teh izbranih koncesionarjev, ki izvajajo cepljenje, čeprav niso navedeni v uradnih dokumentih o cepljenju; še bolj pa to, da je Zdravstveni dom Ljubljana bil recimo prisiljen dati cepiva temu Zdravstvenemu zavodu Zdravje, v lasti torej omenjenega Bitenca, in to kljub temu, da je cepiv primanjkovalo njim samim. Po lastnih navedbah so od Nacionalnega inštituta za javno zdravje, NIJZ, dobili manj cepiva, kot so ga naročili. In kljub temu so morali na zahtevo ministrstva cepivo dostaviti Bitencu. Pa me zanima vaš komentar, spoštovani minister: Zakaj se vloga teh izbranih koncesionarjev pri cepljenju prebivalstva v uradnih dokumentih prikriva? Kakšne bodo sankcije v primeru cepljenja oseb, ki v tistem trenutku glede na načrt niso bile predvidene za cepljenje? Zakaj je bil Zdravstveni dom Ljubljana prisiljen v trenutku, ko je cepiva primanjkovalo njim samim, del le-tega odstopiti koncesionarju Bitencu? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana gospa Nataša Sukič! Nacionalna strategija cepljenja proti covidu-19 ima en osnovni cilj, in sicer zmanjšati umrljivost zaradi covida-19 in izboljšati zdravje ljudi s tem, da se prepreči težke oblike bolezni. Hkrati pa seveda na ta način ciljamo na to, da se zdravstvo razbremeni obravnavanja s covidom-19 in obenem omogočimo družbi, da se odpre ter da ponovno zaženemo gospodarstvo v obliki ter na način, kot smo ga poznali pred epidemijo, vzpostavi izobraževanje, promet in vse ostalo, kar v družbi poznamo. S strategijo se zagotavlja ustrezno število cepilnih centrov, cepilnih mest in mobilnih cepilnih enot. Glavni cilj strategije je približati cepljenje vsakemu posamezniku v državi, kajti vemo, da moramo predvsem pozornost postaviti na najbolj ranljive skupine, ki so seveda z vidika družbe najbolj ogrožene, zato da se izvajajo tudi pri njih vse pravice in možnosti. Ključno v zadnjem času, ko je cepiva dovolj, je seveda to, da smo omogočili izbiro cepiva. S strani izvajalcev samega cepljenja pa to, da v 48 urah najkasneje vnesejo podatke o cepljenju v program eRCO. V Nacionalni strategiji cepljenja so poimensko navedeni cepilni centri, a hkrati pa ta opredeljuje tudi to, kakšna je njihova vloga, in sicer da koordinirajo cepljenje na svojem območju in po potrebi naročajo, shranjujejo ter posredujejo cepiva. V obdobju, ko je cepiva dovolj, je naš cilj, da vse proste kapacitete v zdravstvu v Sloveniji mobiliziramo in da z njimi približamo prebivalstvu cepljenje in da se na ta način tudi le-to čim hitreje izvede. Seveda je se izkazalo, da je to najhitreje in najbolj učinkovito možno, če se cepljenje izvede oziroma izvaja neposredno na terenu, v vsaki občini, v vsakem kraju, v vsaki bolnišnici in tudi pri osebnih zdravnikih. Ker je za tako organizacijo cepljenja potrebno večje število mobilnih timov, je ministrstvo pozvalo vse zdravstvene domove ter tudi koncesionarje na območjih, kjer tega ne morejo zagotoviti zdravstveni domovi, da se le-ti vključijo ter da na ta način zagotovimo čim več mobilnih timov, s katerimi bomo dosegli vsakega prebivalca v Sloveniji in mu v najkrajšem možnem času omogočili cepljenje. Tako imamo na primer v škofjeloških dolinah, v Selški dolini, kjer dejansko so večino cepljenja izvedli koncesionarji v zdravstvenih domovih. Oni so postavili mrežo in omogočili, da se je dejansko dolina precepila. Dejstvo je, da nacionalna strategija opredeljuje cepilne centre. Cepilni centri so pa dolžni v okviru javne mreže organizirati cepljenje – ali na cepilnih mestih ali v obliki mobilnih enot Pa da ne bom predolg, še enkrat, Nacionalna strategija vse to opredeljuje, vse pristojnosti daje cepilnim centrom in zato je na njih, da se optimalno ob pomoči lokalnih skupnosti in drugih deležnikov lokalnih skupnosti izvede učinkovito cepljenje. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev.
Hvala, minister. Že, že, hvala, da ste mi pojasnili tudi trenutno situacijo. Jaz sem se vrnila v času malček nazaj. Ta zavod Zdravje ni bil nikjer zaveden uradno in vendarle sem vam prej pojasnila, kaj se je dogajalo, da je bil Zdravstveni dom Ljubljana celo primoran odstopiti del svojih cepiv temu koncesionarju, ki uradno – in ne razumem, zakaj je to skrito. O tem sem vas spraševala. Nedopustno je, da je ministrstvo pod vodstvom Janeza Janše Bitenčev zavod takrat postavilo dobesedno pred potrebe Zdravstvenega doma Ljubljana, ki je odgovoren za cepljenje 170 tisoč pacientov, za katere skrbi 110 njihovih zdravnikov in 58 koncesionarjev. Ni problem v teh, ko ste rekli, da oni določajo; ampak oni niso sami tega določili, pa še skrito je to bilo. Poleg tega Zdravstveni dom Ljubljana pokriva ciljne poklicne skupine, ki jih je nacionalna strategija takrat določila za prednostne. V tej nenavadni odločitvi o preusmerjanju cepiv k Bitencu pa se verjetno tudi skriva eden izmed odgovorov na vprašanje, zakaj so člani najbolj ogroženih skupin covid-19 na območju Ljubljane čakali na cepljenje dlje časa kot recimo v nekaterih drugih delih Slovenije. Vi ste dobre primere opisali, to pa ni bil dober primer. Žal to ni edini tak primer. Recimo ministrstvo že dlje časa pritiska tudi na Zdravstveni dom Ljubljana, da mora del cepiva odstopiti še enemu zasebnemu koncesionarju, to je ambulanti Ostanek iz Iga, ki jo vodi Stanislav Ostanek, kandidat SDS in NSi na lokalnih volitvah za župana Iga, od koder prihaja tudi recimo poslanka SDS Alenka Jeraj. In takrat je bil tudi Ostanek član odbora za zdravje pri strokovnem svetu SDS. In to, minister, sprašujem: Je to korupcija ali ni to korupcija? Ali še zmeraj obstajajo neke skrivne evidence prejemnikov cepiva? Ali cepivo še zmeraj dobavljate izbranim koncesionarjem, četudi jih cepilna strategija recimo ne zajema? In če, zakaj?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo. Tukaj naj še enkrat morda pojasnim, da cepilni centri so tisti, ki so odgovorni za izvedbo cepljenja v lokalnih skupnostih. Koncesionarji so del javne mreže in so ravno tako mobilizirani v okviru cepilnih centrov, da se vključijo v samo izvedbo. Vemo, da je Ljubljana velika, tako kot ste povedali, to je največji cepilni center. Razumemo, da se vsi vključujejo zato, da čim prej pocepimo čim več prebivalstva. In s strani Ministrstva za zdravje ni bil nikoli noben koncesionar pozvan z namenom strankarske ali kakršnekoli drugačne pripadnosti, temveč zgolj z vidika čim hitrejše precepljenosti prebivalstva, in to smo pozvali po vsej Sloveniji, koncesionarje, ki so v javni mreži, da se aktivno vključijo ne samo v preprečevanje in zdravljenje covida-19, ampak tudi v cepljenje. In pred sabo imamo samo dve dejstvi, da gre za zdravje naših prebivalcev in za življenje naših prebivalcev. Najučinkovitejši ukrep za boj z epidemijo in preprečevanjem bodočih posledic, vezano na to, oziroma podaljševanje te epidemije je cepljenje. Zato še enkrat moja prošnja vsem, če morda kdo še ni, pa kdor posluša, da seveda vsi pristopimo k cepljenju in da se čim prej pocepimo. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Sukič, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Ja, imam postopkovni predlog, da vendarle opravimo razpravo. Spoštovani minister, jaz se z vami strinjam, da seveda se je treba precepiti in vse drugo, ampak okrog tega Bitenca pa ostaja zadeva meglena. Zadnja strategija cepljenja je določila, da so cepilna mesta, kot ste tudi sami povedali, zdravstveni domovi, splošne bolnišnice, oba univerzitetna klinična centra, Onkološki inštitut, lahko cepljenje izvaja tudi Slovenska vojska, Nacionalni inštitut za javno zdravje, ki vsem naštetim tudi dobavlja cepiva. Bitenc pa denimo s tem Zdravstvenim domov Ljubljana nima nobene pogodbe. Nobene. In vendarle je moral odstopiti krvavo potrebna cepiva v tistem trenutku prav temu Bitencu, ker je prišel befel z ministrstva pred vami, saj niste vi za to krivi. In vendar je dobival, kot rečeno, to cepivo, pa ni edini. Recimo tudi zasebni Medicinski center Medicor, ki ga vodi Metka Zorc, vplivna zdravnica, spet z odličnimi povezavami na slovenski desnici. Le kakšno naključje, no. V januarju, ko je cepivo v Slovenijo prihajalo še po kapljicah, je Medicor recimo prejel 300 odmerkov cepiva proizvajalca Pfizer, ki je bilo po Nacionalni strategiji namenjeno cepljenju ljudi na prvi fronti boja proti epidemiji, torej zdravstvenim delavcem, zaposlenim v domovih za starejše in njihovim oskrbovancem. Najbolj problematično in krivično pa je, da vsi prebivalci Slovenije niso imeli enake možnosti takrat priti do cepljenja. Zdaj je situacija radikalno drugačna. Zdaj je naenkrat preveč cepiva, takrat ni bilo. Režim cepljenja v Sloveniji je že od začetka to diskriminacijo na nek način krepil. Če je bila nacionalna strategija v prvi različici še dokument, ki je skušal postaviti objektivne kriterije za vrstni red prednostnih skupin, recimo zdravstvo, domovi za starejše, kriterij starosti in tako naprej, je že kmalu postala seznam želja posameznih družbenih ali celo interesnih skupin, ki so imele v vladi močne lobiste, recimo. V teh treh mesecih se je strategija recimo kar štirikrat spreminjala, tudi to vemo. Na vrh seznama so se prerinili politiki pa diplomati in tako naprej, da ne omenjam. Skratka, posledica je bila ta, da je recimo država po številu cepljenih med starejšim prebivalstvom, mislim da, še zmeraj med zadnjimi v Evropi, vsaj pred dvema mesecema je še bilo tako, zadnjega podatka nimam. In ker je položaj ves čas bil nekako kaotičen, seveda je eden izmed rezultatov tudi ta v tem kaosu, da ljudje postajajo prestrašeni, skeptični. In seveda zdaj imamo situacijo, ko pa se jih noče dovolj cepiti. Mislim, da krvavo potrebujemo eno resno razpravo in tudi povemo, zakaj je prihajalo do takšnih anomalij, odkrito in brez nekih skrivaštev. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal 7. julija v okviru glasovanj. Sedaj pa ima besedo gospod Primož Siter. Postavil bo vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovana ministra, dober dan! Jaz bom povprašal o upravljanju epidemije in o strateškem razvoju skrbi za starejše v domovih za starejše. Domovi so med epidemijo potegnili najkrajšo oziroma utrpeli največ škode. Epidemija se je brezkompromisno razširila, na kar smo v bistvu že opozarjali že prej, mreža javnih domov za starejše je bila pred epidemijo strukturno neurejena, bila je kadrovsko, finančno podhranjena in nepripravljena na kakršnekoli izredne oziroma izjemne okoliščine. Domovi za starejše po državi so se med širjenjem virusa prelevili v negovalne bolnišnice zaradi vladnih ukrepov v zvezi z vzpostavljanjem rdečih in sivih con, pa so bili, dejstvo je, za kakovostno oskrbo prikrajšani vsi uporabniki domov. Zaposleni v domovih, da ne govorim o njih, so delali v nehumanih okoliščinah, v predolgih izmenah s premalo opreme, brez časa za malico in počitek in tako naprej. Strokovna javnost, torej izvajalci oskrbe, domovi, vodstva in zaposleni v domovih, njihova krovna organizacija – Skupnost socialnih zavodov in v končni fazi tudi Poslanska skupina Levica smo na to nevzdržno stanje med epidemijo opozarjali od njenega začetka. Ugotovili smo, da se je vlada lani tak čas oziroma v prehodu iz poletja na novi val odzvala nezadostno, neprimerno, prepozno, nestrokovno. Ukrepi, kot so ohranjanje obolelih v domovih, zamujanje z izplačili dodatka za delo v rdečih conah in, poudarim, izključevanje strokovne javnosti pri sprejemanju ključnih odločitev niso dosegli želenega učinka, se pravi blaženja epidemije; ampak so na drugi strani v bistvu delali več škode kot koristi. In to so v končni fazi tudi razlogi, zakaj se je Slovenija znašla ob tej epidemiji na dnu oziroma na vrhu vseh žalostnih in rdečih statistik. In zdaj je pred nami novo poletje oziroma napovedi novega vala oziroma valov epidemije, precepljenost populacije še ni zagotovljena, zato vama postavljam vprašanja: Ali so javni domovi zdaj, v tej etapi epidemije, finančno, kadrovsko, infrastrukturno pripravljeni na obvladovanje mogočega naslednjega vala? Kako ocenjujeta evalvacijsko obvladovanje epidemije v pretekli oziroma iztekajoči se sezoni? In tretje in zelo pomembno vprašanje, na kakšen način ministrstvi zdaj komunicirata z naslednjimi deležniki, z izvajalci, torej z domovi in njihovimi zaposlenimi, s krovno organizacijo – Skupnostjo socialnih zavodov, z uporabniki, s svojci, z zainteresirano civilno javnostjo in – še enkrat poudarim, zelo pomembno – z epidemiološko stroko? Moram priznati, da za nekoga, ki se je poglobil v to problematiko v zadnjih dveh letih, me skrbi to informacijsko zatišje, ki je na vseh področjih dolgotrajne oskrbe zdaj, z napovedjo Zakona o dolgotrajni oskrbi, zavladalo. In me zanima: Kakšna je ocena stanja in kakšni so načrti za strateški razvoj? Hvala.
Hvala lepa. Gospoda ministra, kdo želi prvi besedo? Gospod Poklukar, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Primož Siter! Hvala seveda za to pomembno vprašanje. Morda pa za osvežitev najprej odgovor na drugi del vprašanja, kaj vse kot evalvacija je bilo narejenega za to, da se je tudi v domovih starejših občanov zadeva končala tako dobro, kot se je, glede na, kar ste izpostavili že v začetku, pred časom načeto mrežo in infrastrukturo z vidika socialnovarstvenih zavodov. Na nacionalni ravni smo koordinirali in pripravljali priporočila za preprečevanje in zajezitev okužb s koronavirusom. Vzpostavili smo delovno skupino koordinatorjev, regionalno, ki so sodelovali s socialnovarstvenimi zavodi. Zagotovljenih je bilo več kot 150 delavnic za ustrezno uporabo osebne varovalne opreme, več kot 40 delavnic za ustrezno uporabo naprav za aplikacijo kisika. Potem so bile delavnice za psihosocialno podporo zaposlenih v socialnovarstvenih zavodih. Vzpostavili so se tudi covid-19 negovalni oddelki za primarne primere v bolnišnicah, kamor so se premeščali bolniki oziroma oboleli iz socialnovarstvenih zavodov. Poskrbeli smo za bolnišnično zdravljenje vseh v času epidemije, ki so to potrebovali. Stekli so tudi postopki pridobivanja in usposabljanja prostovoljcev. Potem, socialnovarstvenim zavodom je bila vseskozi zagotovljena strokovna podpora epidemiologov Nacionalnega inštituta za javno zdravje. Ob sprejetju Nacionalne strategije za cepljenje smo tudi izvedli skladno z le-to prednostno cepljenje v domovih starejših občanov. Objavljen je bil pa tudi razpis za nabavo mobilnih bivalnih oziroma filtrskih enot in opreme. Ključno, preden predam besedo kolegu Ciglerju, ki ima tudi nekaj numeričnih podatkov o tem, je, da ta trenutek tisto, kar se da narediti, je to, da so oskrbovanci socialnovarstvenih zavodov v čim večjem procentu precepljeni. In ravno izvedba cepljenja v socialnovarstvenih zavodih je pokazatelj, kako učinkovito je zdravljenje in kako se epidemijo ustavi. Zato z moje strani tukaj, kar se tiče obvladovanja naslednjega četrtega vala in seveda tudi glede grožnje delta različice, je polno cepljenje. In to, kot lahko vidimo že kar dlje časa, vse odkar je steklo, to cepljenje v domovih, je edini pravi in učinkovit boj zoper epidemijo. Kar se tiče ostalih stvari, da ne bom predolg, pa še toliko, da Zakon o dolgotrajni oskrbi daje strategijo in vizijo, da tudi infrastrukturno, kadrovsko in organizacijsko postavimo stvari na način, da nas ob kakšni novi epidemiji seveda stvari ne zadenejo na enak način, kot smo jim bili priča tokrat. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Cigler Kralj.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani poslanec Siter, hvala za vprašanje. Moj predhodnik kolega Poklukar je že veliko tega navedel. Naj še jaz začnem pri koncu, torej kaj vse smo takrat naredili. Lahko rečem, da so te zadeve zdaj tudi z obiski na terenu preverjene in z vsemi sestanki s socialnovarstvenimi zavodi in potrjene kot učinkovite in dobre rešitve, ki so bile sprejete. Izpostavil bi 26 milijonov evrov za dodatne zaposlitve v domovih za starejše. Na nek način smo s tem omogočili v prehodnem obdobju, torej v tistem najtežjem epidemijskem obdobju, in v prehodnem obdobju do Zakona o dolgotrajni oskrbi začasno povišanje kadrovskih normativov. Večina domov za starejše si je s tem dobro okrepila ekipe in razbremenila obstoječe zaposlene. Lahko rečem tudi, da smo pomagali pri vzpostavitvi rdečih con v zavodih ali pa zunaj zavodov, kjer so vsi deležniki na lokalni ravni ali pa regionalni ravni dobro sodelovali, so bile to uspešne zgodbe. Naj izpostavim tudi nekatere, ki so nesebično ponudili svoje prostore, kot je bila Topolšica, Dom starostnikov svete Agate. Tu smo v najtežjih razmerah tudi pisali dobre zgodbe solidarnosti in pomoči tem našim najranljivejšim. Verjetno pa bom imel priložnost v nadaljevanju lahko še kaj dodati.
Hvala lepa. Gospod Siter, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala lepa. Saj se razume, da svoje delo ocenjujete dobro. Ampak glas s terena oziroma strokovna javnost, ki pa je v tem procesu obvladovanja epidemije oziroma naslavljanja epidemijskih izzivov bila prisotna, pa v glavnem ni tega mnenja. In kot en glavni povod za slabšo oceno obvladovanja epidemije v domovih v bistvu s prstom pokaže na neko svojo voljo vlade, ki ni upoštevala glasu stroke. In brez upoštevanja ljudi, ki se jih dejansko odločanje tiče. In to je ključen problem strukturne narave, ki je še posebej v luči strateškega razvoja tega področja več kot pomemben. Minister Cigler Kralj, vi ste imeli začetek maja en pomemben sestanek s Skupnostjo socialnih zavodov, na katerem so vam oziroma vašim sodelavcem predstavili nekaj glavnih smernic, ki bi jih želeli v razvoju dolgotrajne oskrbe zagotoviti: kadrovski normativi, kapacitete v sivih conah in tako naprej, devet točk je, popis potreb za širitev javne mreže, dodatki po epidemiji, metodologija določanja cen, minimalne tehnične zahteve za izvajalce, to so bile njihove točke. Zaskrbljeno gledam zadnje leto in pol ter vidim, da se vzorec pri vladi Janeza Janše pojavlja na vseh ravneh odrivanja stroke in sprejemanja odločitev. In zdaj mene zanima v bistvu samo ena stvar: V kolikšni meri v oblikovanju strateškega razvoja dolgotrajne oskrbe, domske oskrbe pustite recimo Skupnosti socialnih zavodov, da sodelujejo v sprejemanju odločitev, glede na to, da smo navajeni, da se ta praksa odrivanja stroke ponavlja, kar sta potrdila tudi Beović in Fafangel recimo zadnjič na zaslišanju, in da je tudi Skupnost socialnih zavodov že izstopila iz pogajanj z Vlado? Zdi se mi, da v vsakem delovnem procesu je ključnega pomena evalvacija in nalivanje čistega vina, za gledanje vnaprej pa še posebej slišati glas strokovnjakov. Torej kako sodelujete s stroko?
Hvala lepa. Gospod Cigler Kralj, izvolite.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec Siter, za to dopolnilno vprašanje. Škoda za takšno lahkotnost enostranskega negativnega prikaza stanja, kajti ko hodim in obiskujem socialnovarstvene zavode na terenu, so odzivi teh socialnovarstvenih zavodov, njihovih vodstev in zaposlenih popolnoma drugačni. Jaz mislim, da je glas teh tudi glas strokovne javnosti. V zadnjem tednu sem obiskal Dom starejših občanov Tezno in Dom starejših občanov Poljčane, enota Slovenska Bistrica, kjer smo tudi v okviru odziva na to epidemijo odprli ali pa zastavili projekte za pomoč socialnovarstvenim zavodom. Odzive na vse ukrepe, ki jih je ta vlada, ministrstvo za zdravje in ministrstvo za delo, to sta dve ministrstvi, ki si delimo pristojnost za upravljanje z domovi za starejše in ostalimi socialnovarstvenimi zavodi, so ocenili kot izjemno izjemno pozitivne. Tudi odzivnost naših ekip in sodelovanje s stroko je po njihovih besedah bilo zgodovinsko dobro. Ponosen sem na vse ekipe, kajti strokovna javnost so čisto vsi, ki delajo na tem področju in so preživeli težke čase v skrbi za najranljivejše. Morda se dotaknem še v enem delu vašega prvega dela vprašanja. Ministrstvo za delo je skupaj s Skupnostjo socialnih zavodov v sredini junija pripravilo vprašalnik o precepljenosti stanovalcev in zaposlenih v domovih za starejše in posebnih socialnovarstvenih zavodih. Poslali smo ga na vse izvajalce, javne zavode in koncesionarje. Po pridobljenih podatkih je delež cepljenih stanovalcev v domovih za starejše 83 %, v ta delež še niso všteti tisti, ki so covid-19 preboleli in se zaradi tega še niso cepili. Delež med zaposlenimi pa je okoli 50 % in tudi še niso zajeti tisti, ki se bodo še cepili, ker so preboleli in še niso bili cepljeni. Ta delež bo torej še višji, ko se bo prebolevnikom izteklo obdobje, ko se bodo lahko cepili. Domovi za starejše so tudi skupaj z regijskimi koordinatorji, ki jih je kolega minister za zdravje prej omenil, oblikovali protokole ravnanja v primeru okužb in še vedno zagotavljamo povračilo stroškov za strateško zalogo varovalne opreme za mesec dni socialnovarstvenim zavodom. Naj omenim še, da je zunaj od sredine junija razpis za vlaganje v infrastrukturo za krepitev odpornosti izvajalcev institucionalnega varstva, tako imenovan React, s katerim bomo s 93 milijoni evrov konkretno pomagali domovom za starejše, predvsem tistim, ki imajo popolnoma neprimerno, zastarelo infrastrukturo, ki je bila zanemarjena zadnjih deset let, da se okrepijo in pripravijo na morebitne nove [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Siter, postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, ministra, za odgovor. Obvladovanje epidemije je tukaj ena ključna priložnost, evalvacijska priložnost za razvoj strategije dolgotrajne oskrbe in domske oskrbe. Za naprej, če bi bilo vse tako v redu, mene potem sicer osebno zanima, zakaj strokovnjaki izstopajo iz komunikacije z Vlado, bodisi dr. Fafangel bodisi tudi Skupnost socialnih zavodov je že izstopila. Ampak dobro, mi imamo torej na področju domske oskrbe dva izziva pred seboj. Eno je torej epidemija, lanska sezona. Po marsikaterih ocenjevalcih ni bila uspešna. Rdeče cone niso funkcionirale dejansko na terenu. Ljudje so odhajali, zaposleni so odhajali v službe v druge fohe ali v tujino. Rezultat je bila rekordna številka smrti in sistem, s katerim se, roko na srce, ne moremo pohvaliti. Drugi problem je pa torej sistemske narave. Zakon o dolgotrajni oskrbi, ki sem ga omenil na začetku in ki sedaj golta ves ta, da rečem, medijski prostor javne razprave, je zastavljen precej nesistemsko že v osnovni točki. In to je, da nima jasnih parametrov financiranja. Ker tudi če ministrstva predstavijo številke na način, da se v dolgotrajno oskrbo vlaga več, oziroma s temi številkami, minister Cigler Kralj, ki ste jih sedaj predstavili, moramo razumeti, da je sistem, kot je zastavljen, kot ga je zastavila vaša vlada, nevzdržen. Zakaj? Ker v osnovi sistem, ki sloni na privatizaciji, sloni na podjetjih. Zasebna podjetja ne bodo nikoli na vrh svojih prioritet postavljala javnega dobra oziroma javnega interesa, kar je logično. Zasebno podjetje zasleduje cilje zaslužka. Javno podjetje te obremenitve nima in lahko sledi javnemu dobru oziroma javnem interesu, kar se kaže že sedaj. V povprečju in že pred epidemijo so bile cene v privatnih domovih v povprečju višje kot v javnih. In sedaj ko voda teče v grlo, ljudje čakajo, zaposleni odhajajo, je ključnega pomena, da vlada sprejema modre in preudarne odločitve. Rešitev tudi stroke, predlog tudi stroke je vlaganje v močno javno mrežo, ki je preverjeno cenejša, ugodnejša, prijaznejša do uporabnikov. Da se to ne da, da je edina zveličana rešitev v trgu, v prepuščanju te rešitve nekim zasebnim ponudnikom, pa tudi ne drži, ker če ima vlada na tej točki prostor vrtati 900-milijonsko letno luknjo v proračunu za davčne odpustke, ni vrag, da ne najde tudi nekaj za dolgotrajno oskrbo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Siter. Jaz se opravičujem, ampak nisem zasledila postopkovnega predloga v tem vašem triminutnem nastopu, zato ga ne bomo mogli umestiti v serijo postopkovnih predlogov. Sedaj pa nadaljujemo. Gospod Boštjan Koražija bo prav tako postavil svoje vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Gospod minister Poklukar, ne vem, če se spomnite, v marcu sem vam postavil vprašanje glede ureditve vrednotenja dela medicinskega osebja, se pravi njihovih plač, normativov, standardov in teh stvari. Takrat ste mi tudi zatrdili, da se boste te teme zelo hitro lotili in poskušali začeti reševati, ker sami veste, da prihaja do velikega osipa oziroma do odhajanja tega medicinskega osebja, ki zapušča delovna mesta po bolnišnicah in tudi po domovih za ostarele kot bolničarjih oziroma bolničarke. Bom kar prebral en del od gospe Monike Ažman, ki je to trenutno stanje, ki se dogaja v Sloveniji glede medicinskega osebja, označila takole: »Sedaj je vrag v resnici vzel šalo. Medicinske sestre odhajajo iz poklica v tujino, se upokojujejo, na izpraznjena mesta pa novih ni.« To pravi predsednica Zbornice zdravstvene in babiške nege gospa Monika Ažman. Nadaljuje potem s svojo trditvijo, da je alarmantno to, če te pokličejo kolegice iz ene regijske bolnišnice; in pove, da je dobila na mizo pet odpovedi medicinskih sester v enem dnevu. In še dodaja: »Vsaka, ki odide, je preveč.« Se popolnoma strinjam. Tudi danes je gospod predsednik Vlade tukaj že napovedal ta – upam, da ne – četrti val epidemije. Si ne želim oziroma upam, da se mu bomo izognili, karkoli že. In v tem primeru je vprašanje oziroma tudi iskanje odgovornosti oziroma tudi v vašem primeru iskanje rešitev glede tega medicinskega osebja in njihovih zaposlitev: Kako boste preprečili odhajanje medicinskega osebja iz stroke oziroma iz panoge? Kako boste uredili te njihove plače, normative, standarde, da bodo imeli res končno boljše pogoje, saj je to tudi ena izmed glavnih perečih stvari, zaradi katerih to medicinsko osebje zapušča bolnišnice? Še enkrat vas sprašujem: Kako boste uredili ta problem, za katerega veste, da je po mojem kar trenutno točka ena vseh težav v zdravstvu? Zanima me tudi: Če in kaj ste se že dogovorili s sindikati oziroma tudi s predstavniki tega medicinskega osebja? Ali ste že dogovorili določene spremembe standardov oziroma kako jim boste omogočili boljše pogoje in boljše plače? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Koražija! Na to temo sva že razpravljala in gre za izredno pomembno temo, kajti ta trenutek, čeprav so predstavniki zdravstvene nege najštevilčnejši profil v slovenskem zdravstvu, je seveda z vidika pomanjkanja največji izziv. Na prvem mestu je seveda treba vzpostaviti primerne in zadostne kapacitete za vzpostavitev oziroma zagotovitev novih kadrov, kajti vemo, da ta trenutek so generacije novih medicinskih sester manjše praktično od tistih, ki odhajajo v pokoj. Zadostno število kapacitet za izobraževanje je prvo izhodišče. Seveda je pa naslednji korak izredno pomemben, to pa je, da vse v Sloveniji izobražene tudi v Sloveniji zadržimo, ker ste izpostavili, da je marsikdo iz zdravstva v zadnjem obdobju odšel tudi v tujino. Ko hodim po Sloveniji in se seveda srečujem s predstavniki vseh nivojev zdravstva in z vsemi profili, predvsem ugotavljamo, da je ta trenutek največji osip kadra zdravstvene nege iz delovišč, kjer poteka turnusna služba, se pravi v treh izmenah, na najtežjih delovnih mestih na delovna mesta, kjer se praviloma zdravstvena nega oziroma se ta delovišča izvajajo v enem turnusu, praviloma brez koncev tednov in pa praznikov. Tukaj je izziv, kako ta težja delovišča bolje ovrednotiti in nagraditi. Kar se tiče izhodišč za to, da medicinske sestre ostajajo tako v bolnišnicah, je na prvem mestu težavnost dela oziroma delovišča, ki ga opravljajo. Drugo pa seveda pogoji dela in iztrošenost infrastrukture in opreme, ki znaša 85 %, ki prav gotovo predstavlja enega od dejavnikov, ki pomembno vplivajo na to, da se zaposleni ne počutijo, tako kot bi bilo pričakovati na delovnih mestih, in seveda iščejo boljše možnosti. Četrti vidik je seveda vidik, ki ga predstavlja vodenje in organizacijska klima. To si moramo priznati. V javnih zdravstvenih zavodih, kjer imamo večje probleme, imamo tudi večje izzive z organizacijsko klimo in z vzpostavljanjem le-te, tako da bo treba tudi sistematično vzgajati vodje. Pa tukaj zdravstvena nega po ničemer ne izstopa, temveč gre tudi za ostale profile v zdravstvu. Na splošno v zdravstvu moramo postaviti strukturirano vodenje ljudi, ki bodo posvečeni temu in poznajo procese ter samo postavljanje organizacije. Nato pridemo do standardov in normativov ter do plač. Na vse te teme smo že sedeli s sindikati, na zadnje pred dnevi, zadali smo si časovnico, tako da jo izvajamo. Še danes sem podpisoval sklepe delovnim skupinam za pripravo standardov in normativov, podaljšanje obdobja, v katerem je treba to pripraviti, do 1. avgusta letošnjega leta, tako da pospešeno delamo na tem sektorju. Seveda je pa naš cilj, da poleg standardov in normativov, ki so vsaj trenutno marsikje nezadostni in jih bo treba postaviti glede na čas, v katerem smo, višje, da hkrati naredimo tudi akcijski načrt, kdaj jih bomo dosegli. Zato je pred skupinami kar nekaj izzivov. Ta trenutek so postavljeni standardi in normativi za farmacevtsko področje. In rekli smo, da s temi gremo naprej, ostali pa se praviloma zaključujejo oziroma bodo pripravljeni v naslednjih rokih, kot sem jih omenil. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Koražija, izvolite besedo za dopolnitev vprašanja.
Spoštovana, še enkrat hvala za besedo. Še enkrat vas bom direktno vprašal. V obrazložitvi ste povedali, da v resnici ste na dobri poti oziroma ste na boljši poti, da pride končno do boljših pogojev teh zaposlenih oziroma tudi boljših plač. Moram priznati, da sem si temeljito prebral vaše intervjuje in izjave izpred obdobja vašega ministrovanja, in moram priznati, da ste bili eden izmed zelo redkih ministrov, ki je kar direktno tudi pokazal simpatije in odločnost, da bi rad pomagal oziroma da se zaveda, da je v bistvu bolnišnica oziroma zdravstveni zavod kot tim, da gre za timsko delo in da so medicinske sestre oziroma medicinsko osebje izredno pomembno oziroma enakovredno v teh procesih. Zato vas bom še enkrat vprašal direktno: Ali lahko pričakujemo do nekje jeseni konkretno izboljšanje stanja na področju medicinskega osebja, se pravi teh norm, plač? Bom kar še nekaj številk povedal za tik pred koncem. Kar 300 medicinskih sester oziroma medicinskega osebja je zapustilo našo največjo bolnišnico, in to od kar 3 tisoč 700 sester, ki jih je na razpolago. Potem problem je tudi v naslednjem. Sestre, ki jih tretirate v teh normativih, so sposobne dela, se pravi brez omejitev, kot so starost, starševstvo, invalidnost in znanje. Tudi z vidika enakopravnosti spolov oziroma tudi enakopravnosti v naši družbi bo treba tudi konkretno po mojem mnenju prevetriti te normative in omogočiti medicinskim sestram sploh, da so enakovredno tretirane v [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod poslanec. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, podpredsednica. Hvala za to dodatno vprašanje. Seveda so ključni tukaj, da nadaljujemo, standardi in normativi, tako da delovne skupine, tako stroka kot sindikati, nadaljujejo z delom. Jaz verjamem, da bodo tekom poletja naredili pomembne korake. Poleg tega naj povem, da v teh dneh bo prišel dopolnjen dokument o kompetencah zdravstvene nege, ki ga je pripravila zdravstvena nega, zato da rešimo določene organizacijske težave, ki so nastale s tega vidika. Potem smo v zakonu o nujnih ukrepih, ki je v teh dneh v Državnem zboru, predlagali oziroma vsebuje tudi podaljšanje roka, v katerem morajo sestre, ki so pridobile kompetence, opraviti šolanje, rok se podaljšuje za eno leto. Kar se tiče plač, ta trenutek pripravljamo izhodišča za pogovore s sindikati o kolektivni pogodbi, hkrati pa računamo, da bomo tudi do konca poletja prišli z izhodišči zakona o plačah v zdravstvu, kajti moramo se zavedati, da medicinske sestre v Sloveniji imajo ta trenutek povprečno nižjo plačo kot pa druge medicinske sestre, oziroma je nižja ta plača od povprečne plače sedemindvajseterice Evropske unije. Kar je pa pomembno, je pa to – četrti val. Precepljenost mora biti boljša, če hočemo, da četrtega vala ne bo. Zakaj je to ključno? Ključno je to zato, da se ne bomo ukvarjali z epidemijo, ampak z izzivi, ki so ostali izpred epidemije oziroma ki jih je epidemija razgalila. Jaz si želim, da vsi skupaj aktivno pristopimo k cepljenju, da se čim širše precepimo in da bomo imeli na ta način čas, energijo in resurse, da se dejansko lotimo tistih problemov, o katerih danes govorimo in so na pladnju in kličejo po reševanju; kajti epidemija v obsegu, kot jo poznamo, bo terjala sicer vse napore za obvladovanje le-te. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Postopkovni predlog, gospod Koražija. Izvolite.
Ja, kakorkoli, predlagam, da na podlagi 246. člena Poslovnika Državnega zbora v tem državnem zboru opravimo razpravo na odgovor ministra. Ko gre za medicinsko osebje, sploh medicinske sestre, imam dostikrat občutek, da so bili določeni ministri – pa upam, da ne boste tudi vi – samo ministri za zdravnike; in da se zavedate, da je Ministrstvo za zdravje precej širok pojem oziroma tudi pojem dela. S tega vidika tudi želim, da se na to temo opravi razprava tukaj, v Državnem zboru. In prosim, tudi polagam gospodu ministru na srce, da se mora zavedati, tudi naj se zaveda tega, da ni samo minister za zdravnike, ampak je predvsem minister vseh; in tudi naj postane prav tisti minister za medicinsko osebje oziroma za medicinske sestre. To, kar je pred tem, ko je začel z ministrovanjem, tudi zvesto pa tudi zavestno zastopal in tudi sledil. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal 7. julija v okviru glasovanj. Sedaj pa ima besedo gospa Mateja Udovč. Postavila bo vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Strategija razvoja Slovenije 2020–2030, ki je bila sprejeta na seji Vlade Republike Slovenije 7. decembra 2017, med drugim v cilju doseganja kakovostnega življenja poudarja učenje za in skozi vse življenje, visoko produktivno gospodarstvo, ki ustvarja dodano vrednost za vse, ohranjeno zdravo naravno okolje ter visoko stopnjo sodelovanja, usposobljenosti in učinkovitega upravljanja. V okviru cilja nizkoogljičnega in trajnostnega gospodarjenja poudarja okoljsko odgovornost ter prilagajanje delovnih mest in organizacije dela demografskim spremembam ter tehnologij in podnebnim spremembam. Večina se nas zaveda, da je velika prednost Slovenije izjemna lepota, raznolika in sorazmerno ohranjena narava. Prav tako je velika prednost tudi številen obisk domačih in tujih turistov, ki izbirajo Slovenijo kot turistično destinacijo. Zaradi navedenih dejstev in zaradi razpoložljivih turističnoinfrastrukturnih in kulinaričnih zmogljivosti sem prepričana, da je vrhunska turistična ponudba na vseh področjih in na vseh nivojih turistične dejavnosti konkreten odgovor na predstavljene cilje Strategije razvoja Slovenije 2020–2030. Da bi bilo možno tudi z vidika človeških virov udejanjiti vrhunsko turistično storitev v krožnem gospodarstvu ter z optimalnim delovanjem s ciljem varovanja podnebnih sprememb, je treba vrhunsko izobraziti tudi turistične delavce. Sama ocenjujem, da tak poklic zahteva zelo široko in vsestransko razgledanost ter ostale kompetence, ki jih omogoča prav gimnazijsko izobraževanje. Na primer turistični vodniki pri svojem delu predstavljajo zgodovino Slovenije, podajajo informacije z različnih področjih – gospodarstva, kulture, športa, politike in tako dalje – in ostale znamenitosti Slovenije. Da bi poosebili izobraževanje za namen zgoraj opisanih ciljev, je treba dodati oziroma prilagoditi program splošnega izobraževanja z elementi specialnih znanj, ki se nanašajo na turistično dejavnost, in pripraviti nov gimnazijski program Turistična gimnazija. Sprašujem vas: Ali ste vi osebno in strokovne službe na vašem ministrstvu naklonjeni ustanovitvi novega izobraževalnega gimnazijskega programa Turistična gimnazija? Katere aktivnosti boste izvedli za realizacijo predloga? Ali boste v skladu s svojimi pristojnostmi odredili Zavodu Republike Slovenije za šolstvo pripravo novega izobraževalnega programa Turistična gimnazija? Kdaj naj bi bil program pripravljen za sprejetje na Strokovnem svetu za splošno izobraževanje? Ob predpostavki, da so odgovori pozitivni, pa me zanima še: Kdaj bo možen vpis v ta program? Na kakšen način boste pomagali zainteresiranim srednjim šolam znotraj Skupnosti srednjih šol za gostinstvo in turizem Slovenije pri razpisu novega gimnazijskega programa Turistična gimnazija? Hvala lepa za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovana poslanka Udovč, hvala lepa za zelo konkretna vprašanja, na katera vam bom tudi zelo konkretno odgovorila. Da; osebno in tudi zaposleni na našem direktoratu so naklonjeni takšni ideji. Razlogov, zakaj, ste kar veliko navedli v uvodu vašega poslanskega vprašanja, tako da vam bom sedajle vsem skupaj opisala že potekajoče aktivnosti in pa tisto, kar na podlagi vsega skupaj predvidevamo, da bo pripeljalo do pozitivnega rezultata. Mi smo se s predstavniki ravnateljev Skupnosti srednjih šol za gostinstvo in turizem Slovenije sestali 13. maja letošnjega leta v prostorih ministrstva in se pogovorili o idejah, razlogih, aktivnostih in tudi že o osnutku predmetnika za pripravo novega visokošolskega programa Turistična gimnazija; z željo, da bi ta program ugledal luč sveta s prvo izvedbo v šolskem letu 2022–2023. Na podlagi tega sestanka, za katerega moram povedati, da je močno podprt tudi z ocenami potrebe s strani Gospodarske zbornice Slovenije, Obrtno-podjetniške zbornice in Združenja hotelirjev Slovenije, smo potem uradno dobili na ministrstvo 7. junija letošnjega leta prošnjo za strokovno pomoč pri pripravi tega izobraževalnega programa in to prošnjo potem glede na strokovne pristojnosti 18. junija posredovali na Zavod Republike Slovenije za šolstvo. Po informacijah, ki jih imam s strani zavoda, tukaj govorim sedaj o ustnih informacijah, zaenkrat še ne o pisnih dokumentih, vendar pa verjamem, da vse to drži, ker smo imeli do sedaj vedno zelo zelo korektno in strokovno sodelovanje, bo ta predlog do konca meseca julija letos dobil tudi s strani Zavoda Republike Slovenije za šolstvo zeleno luč. Na podlagi tega se bodo potem odvile nadaljnje aktivnosti, ki so povezane s sestavo ekspertne skupine, ki bo potem pripravila celoten predlog programa in tudi seveda učne načrte za posamezne predmete. In potem se pričakuje, da bo ta predlog pridobil še potrditev oziroma soglasje najprej na strani Državne komisije za splošno maturo, potem pa gre tudi na potrditev na Strokovni svet za splošno izobraževanje, tako program kot posamezni učni načrti. In to želimo tempirati najkasneje na februar leta 2022, ker nam to potem omogoča po zakonu, da lahko razpišemo program leta 2022/2023. Sama osebno se bom zavzela pa za to, da bi se sam proces še pohitril, ker namreč vi veste, da mi že decembra razpisujemo za vpisna mesta za programe – srednješolske, gimnazijske – za naslednje šolsko leto, kar pomeni, da bi si želela, da se ta proces pohitri ravno s tem razlogom, da zanesljivo potem lahko tudi za ta program razpišemo mesta. Vsekakor pa gre sedaj odločitev, usmeritev v smer, da bo to ena od usmeritev strokovnih gimnazij. Tista najbolj sorodna obstoječi je strokovna gimnazija na polju ekonomije, tako da bi ta del potem razširili. Kot rečeno, če bomo vsi imeli veliko veliko zavedanja o pomembnosti in potrebnosti razpisa takšne strokovne gimnazije, potem verjamem, da bomo lahko prve dijakinje in dijake že vpisali 2022/2023.
Hvala lepa. Želite dopolnitev svojega vprašanja, gospa Udovč? Izvolite.
Hvala, ministrica Simona Kustec, najlepša hvala vam za vaše odgovore. Me veseli, da ste prepoznali turistično gimnazijo kot nekaj dobrega, kar Slovenija v tem trenutku tudi potrebuje, da gremo z roko v roki s časom glede izobraževalnega programa s področja turizma. Hvala lepa, dali ste mi pozitivne odgovore in verjemite, sama bom tudi sledila temu, da bova s skupnimi močmi in močmi mogoče še koga drugega zasledovali te cilje in da bomo pripeljali, da se bodo lahko bodoči učenci vpisali na nov gimnazijski program Turistična gimnazija. Najlepša hvala vam še enkrat.
Hvala lepa. Predvidevam, da nimate kaj za dodati, gospa ministrica. Potem prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Prva dobi besedo gospa Nataša Sukič. Postavila bo vprašanje ministru za notranje zadeve gospodu Alešu Hojsu. Izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoča. Spoštovani minister, lep pozdrav! Minister, žal mi je, da moram to reči, ampak nekako ni dvoma, da je bilo vaše dejanje kot tudi dejanje premierja in dejanje generalnega direktorja Policije, ko ste po intervenciji policije proti neonacističnim rumenim jopičem na Prešernovem trgu v Ljubljani izrekli zahtevo po notranjem nadzoru dela policije. Pač ni nekako dvoma, da gre za politično motiviran pritisk na avtonomno delo policije. Seveda vi poskušate to ovreči, se otresti tega mnenja javnosti glede nedopustnega vmešavanja politike v nadzor policije in ste si v ta namen izmislili nekako smešen argumentacijski trik, češ da je policija ravnala korektno edinole v primeru, če je odreagirala pred Jenullovim pozivom. Lepo vas prosim, minister, tako kot jaz tudi vi dobro veste, da ne moramo kar manipulativno sklepati, da gre pri sosledju nekih dveh dogodkov nujno za vzročno povezavo med njima. Iz Jenullovega apela policistom torej ne morete kar preprosto sklepati, da je policija ukrepala zaradi njega, ker dogodka, prvič, nista nujno vzročno povezana; in to ne glede na njuno časovno sosledje. Sicer pa je popolnoma nepomembno, kdaj je policija ukrepala – prej ali potem. Pomembno je, da je preprečila provokatorjem, da bi povzročili nasilje in da bi to nasilje eskaliralo. To je tisto pomembno in zato se je treba policiji kvečjemu zahvaliti. Sindikat policistov Slovenije je prav vam in generalnemu direktorju dr. Antonu Olaju posredoval posnetek, jaz sem si ga tudi sama ogledala, iz katerega je jasno razvidno celotno dogajanje. Prihod skupine rumenih jopičev, dejstvo, da se je policija postavila med obe skupini, da bi preprečila kršitev javnega reda in miru, da policija ni intervenirala po navodilu Jaše Jenulla. Potem dejstvo, da je policija ukrepala šele, ko se je pričela kršitev javnega reda in miru na desni strani spomenika, kjer sta tudi na posnetku zelo vidna dva kršitelja, ki sta začela s kršitvijo. In vidi se tudi, da so policisti ukrepali strokovno, zakonito in učinkovito ter da so skupino odstranili šele po začetku pričetka kršitve s strani članov rumenih jopičev. Minister, to, kar počnete, so absolutno nedopustni pritiski na policijo. Zanima me: Ali se vi zavedate, kakšen fiasko je to? Ali boste prevzeli odgovornost in odstopili? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovana poslanka! Najprej moram seveda reči, da vas bo morda razveselilo poročilo, ki ga bo policija naredila. Jaz ga sicer še ne poznam, ampak po tistem, kar sem pa slišal, pa mislim, da je policija odredila ukrepanje zoper rumene jopiče 16 ali 18 sekund prej, preden je to ukrepanje zahteval gospod Jenull. To vas bo verjetno pomirilo, ni pa to nepomembno, nikakor ne. Če bi v tej državi imeli policijo, ki odreagira na ukaze gospoda Jenulla ali pa kogarkoli drugega, bi živeli res v katastrofalni deželi. Tudi to sem povedal že takrat v svojem javnem tvitu, da se mi zdi prihod rumenih jopičev takrat na Prešernov trg nepotreben, nepotrebno izzivanje. Je pa res, ko sem videl tiste prve posnetke, sem se tudi jaz vprašal, ali je sedaj policija pod vodstvom gospoda Jenulla, ali je pod vodstvom tistega, ki je operativno vodil varovanje te šestdesetič neprijavljene prireditve. Ta problem je po mojem odpravljen. Jaz verjamem, da bo policija lahko ugotovila in s časovnimi preverbami komunikacij potrdila, da ji ni ukazoval Jenull, ampak da je bil to operativni vodja varovanje te prireditve. Druga stvar, ki je bolj problematična po moji oceni, je pa ta, ali ima policija enake vatle za vse. Če je tam provociral nekdo od rumenih jopičev pa so ga uklenili, pridržali, 14 ali ne vem koliko ur imeli zadržane; ali so bili taki vatli tudi za tiste, ki so provocirali na drugi strani?! Če so; jaz imam informacije, da so. Posebej bi rad povedal to, da imam tudi sam izkušnje, vi se boste spomnili tistih protestov, ki jih je organiziral več kot štiristokrat gospod Aleš Primc, dogajali so se pred sodiščem pa po Ljubljani. Sam sem se teh protestov udeležil po moje tridesetkrat, tam nekje. Prav vsak ta protest je bil prijavljen, prav vsak, za vsakega se je vedelo, kdo je organizator, kdo bo zagotavljal varnostno službo, vsak protest je dobil dovoljenje, policijsko dovoljenje, ampak, glej ga zlomka, tudi na tistih protestih so se pojavljali provokatorji. Niso bili v rumenih jopičih, kot vi pravite, ampak so bili provokatorji z zastavami, ki jih imate vi nekako velikokrat v spominu ali pa jih velikokrat kažete, torej z rdečo zvezdo, jugonostalgiki, ki so pljuvali čez nas, nas blatili pa tako naprej. Ali veste, da niti enkrat policija ni ukrepala. Niti enkrat. Torej tisti provokatorji pa niso provokatorji, ali kaj? Celo več. Moram povedati, da celo več. Mislim, da je bil en primer ali pa dva, ko gospod Primc ni imel prijavljene prireditve, je policija ukrepala v smeri, da je govorniku odvzela megafon. A si predstavljate, vzela mu je megafon. Tega se v šestdesetih primerih, ko je gospod Jenull organiziral to parado ali ne vem, kako naj temu rečem, proteste, ni zgodilo niti enkrat. Mislim, da je prav, da se začnemo pogovarjati o tem, ali ima policija enake vatle za vse, za ene in druge; in da šele kasneje, v naslednji fazi govorimo o tem, da gre za neke politične pritiske ali kakorkoli. In nenazadnje, spoštovana gospa poslanka, ali ni najbolj verodostojno, da se vsi očitki, ki bi lahko leteli na policijo z ene ali pa z druge strani, ovržejo z nadzorom? To je vendarle stvar, ki je predpisana v zakonu. Ta nadzor je odredil generalni direktor Policije, mislim, da je bil nadzor v preteklem tednu končan, čaka se še opredelitev do tega nadzora s strani Policijske uprave Ljubljana. Mislim, da je generalni direktor Policije gospod Olaj danes že napovedal, da bo imel novinarsko konferenco na to temo v petek, če se ne motim. V petek bo predstavil izsledke tega nadzora in ta nadzor bo pokazal, ali so vatli za vse enaki, ali je policija delala tako, kot vi pravite, ali ni delala. In jaz mislim, da je ravno to tisto, kar nas mora veseliti. Mora nas veseliti, da imamo v državi nek nadzor, ki bo pogledal, ali je policija delala strokovno, zakonito, ali je presegla svoja pooblastila. Po moji oceni jih ni, tako na prvi pogled, in šele na podlagi tega bomo lahko dajali ocene, ali se nekdo politično vmešava v delo policije ali ne. Če nekdo policijo usmerja ali pa želi, da se opravi nadzor, je to vse v skladu z zakonom.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa Sukič, imate besedo za dopolnitev.
Minister, zelo velik manipulator ste. To, kar sem zdaj poslušala, oprostite, kakšno zvezo ima, kar se je dogajalo pred ne vem koliko leti. Vi ste minister zdaj, dogodek se je zgodil zdaj in tudi vaša reakcija je dovolj zgovorna in zaskrbljujoča. In zdaj se ozrimo še malo po vašem ponarodelem tvitu, kjer ste zapisali, citiram: »Policija bo pripravila poročilo, vezano na ukrepanje zoper rumene jopiče, so pa po moji oceni le-ti brez potrebe prišli na Prešernov trg, saj bi lahko kulturno proslavljali na Trgu republike. Ne meči biserov med svinje, pravi Sveto pismo, in lahko bi sledili tej modrosti.« Spoštovani minister, ne samo da imate rumene jopiče za bisere, tudi sicer te neonaciste, te malikovalce svastike in nasilja očitno tako zelo občudujete, da ste bili pripravljeni odrediti notranji nadzor nad lastno policijo, ker so si drznili odstraniti te provokatorje izpred Prešernovega trga. To pa so pritiski. In ne mi reči, da niso. Zato vas, minister, jaz – »svinja«, sprašujem: Kdaj boste resnično začeli reflektirati lastna dejanja? Kdaj boste sprejeli odgovornost za njih? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Torej če vi sami sebe tako imenujete, jaz ne morem nič pomagati. Jaz nikogar nisem tako imenoval. Jaz sem povedal in to sem večkrat pojasnil, nazadnje tudi Evropski komisiji, ko je bilo toliko pompa okoli tega, in sem govoril o vrednotah. To, da so tam neonacisti, to veste vi, tega jaz ne vem. To veste vi pa verjetno ve še gospod Nemec pa še ne vem kdo. Ampak jaz zaenkrat nimam še nobenega dokaza, da bi to bili neonacisti. Celo več, gospod Nemec je javno na televiziji govoril, da je celo podmladek SDS-a to, če se ne motim. Neonacisti in podmladek SDS-a, to je povedal zadnjič na televiziji, v oddaji 24UR, to je povedal vaš poslanski kolega. Jaz si pač ne predstavljam, da so take opazke sposobni ljudje izjavljati. Druga stvar, tako kot sem povedal, govoril sem o vrednotah. Imeli smo dva tipa vrednot, ene so bile pač na Trgu republike, kjer smo recimo spoštljivo poslušali predsednikov govor; za razliko od tistih, ki so prišli s Prešernovega trga, ki so tulili, zmerjali, blatili in tako naprej. Ali pa imamo vrednoto, ko smo se spoštljivo spominjali vseh padlih pa smo minuto molka počastili tako, kot je treba; za razliko od tistih, ki so prišli s Prešernovega trga pa so ob tem ravno tako tulili, blatili, zmerjali in tako naprej. Saj ne vem, če ste bili vi zraven, da ne bo pomote. Imamo tudi tako vrednoto, da ne vdiramo v prostor, ki je nekako zagrajen in ki je namenjen temu, da se kulturno proslavlja; pa so tisti, ki so prišli s Prešernovega trga, napadli varnostne organe, napadli so policijo. S precej velikimi težavami je policija zavarovala prizorišče, zato da niso vdrli na ta prostor. Govoril sem o dveh tipih vrednot, ne o ljudeh. Nikogar nisem imenoval ne biser ne svinja. Nisem imenoval bisere ne enih in ne svinje drugih. Govoril sem pa, še enkrat povem, o vrednotah. To, kar vi nekako namigujete ali pa bi morda želeli, je, da se je Policija začela s tem mandatom. Ni se začela s tem mandatom, gospa Sukič. Policija je bila tudi štiri leta nazaj, ko smo protestirali pred sodiščem, Policija te države pa tega notranjega ministrstva, organ v sestavi tega notranjega ministrstva. In mislim, da je prav, da povemo, da je treba uporabljati enake vatle. Saj ni nič drugače, v enaki državi živimo, enako demokracije je kot pred štirimi leti. Res je, da so se zamenjali neki ljudje tako na Policiji kot na ministrstvu; in res je, da verjetno sedaj malo drugače pristopamo k temu, da bi se za vse državljane z enakimi vatli stvari merile. Pa nenazadnje ne pozabite, ravno vi pa SD je pozival k protestom, ki so se 5. novembra sprevrgli v popolno katastrofo in razbijanje po Ljubljani.
Hvala lepa. Postopkovno, gospa Sukič.
Seveda imam postopkovni predlog, da opravimo resno razpravo, ker tole, minister, saj ste vse živo skupaj pomešali. Medtem ste sami tudi priznali, da se greste nek revanšizem, češ bilo je nekoč tako, neki vatli takrat, sedaj bomo pa mi neke svoje vatle prilagodili in tako naprej. Lepo vas prosim. Potem govorite o vrednotah, svinjskih vrednotah. Kaj pa so svinjske vrednote, spoštovani minister? Prvič, jaz nisem še slišala za to terminologijo. Svinje, prašiči so zelo inteligentne in plemenite živali, če mogoče aludirate na njih, ne vem sploh, kaj naj bi to pomenilo. Niti ne vem, kaj so biserne vrednote. Ali so to mladci, ki se imenujejo rumeni jopiči in imajo tetovaže 88 – HH, to je »Heil Hitler!«, da vam prevedem. To lahko vidite na raznih posnetkih in razne svastike in tako naprej, če se že čudite, zakaj govorim, da so neonacisti. To je bilo večkrat dokazano, tudi prikazano že v dokumentarnem filmu, pozanimajte se malo. Očitno se nočete pozanimati ali pa enostavno ne priznate, da so vam pač te vrednote, te biserne vrednote neonacistov blizu. In oni so povabljeni na praznovanje dneva državnosti, mi, ostali, ki imamo svinjske vrednote, oziroma svinje, ki tam demonstriramo, pa nismo. To so torej ti vatli, ki so nastopili z vašim mandatom. O tem vi tukaj pripovedujete prostodušno in si domišljate, kako ste vse prav povedali in še kar naprej blefirate in manipulirate. Pa saj to je že smešno. To je popolnoma smešno, s tem da tudi zavajate. Še enkrat, sem rekla, popolnoma nepomembno je, ali bi policija tudi po Jenullovem vzkliku reagirala, ko so provokatorji izvajali svoje dejavnosti pri Prešernovem spomeniku. Policija ima dolžnost zavarovati javni red in mir; in to je vse. In tisti Jenull nima nobene zveze s tem. Vi ste hoteli to zvezo vzpostaviti. Jaz sem vam prej dokazala, da ni nujnih vzročnih povezav. Tako da se ne naslanjajte v svoji argumentaciji na prazne argumente, ki to niso. In še enkrat, spoštovana predsedujoča, predlagam, da se resno posvetimo, poglobljeno posvetimo pritiskom, ki se izvajajo znotraj Policije. Saj to je samo eden izmed primerov. Teh primerov je nešteto in v neki poglobljeni razpravi bi jih seveda lahko razgrnili in tudi analizirali. To, kar se dogaja, enostavno presega vse meje. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Naslednji pa je na vrsti mag. Andrej Rajh. Postavil bo vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani minister, lep pozdrav tudi v mojem imenu! Epidemija covida-19 je močno posegla v naša življenja in jih omejila na način, da je država morala nekako priskočiti na pomoč, in prav je seveda tako. Ampak v tem času je država sprejela različne dolgoročne obveznosti. In če pogledamo to nekoliko bolj daljnosežno, torej v obdobje naslednjih pet let, se seveda ob tem na primer, da se na eni strani država oziroma vlada pripravlja na to, da bo državni proračun olajšala za milijardo evrov davčnih prihodkov, na drugi strani pa povečuje obveznosti, med drugim na primer 2 milijardi evrov investicij za zdravstvo, malo manj kot milijardo evrov investicij, 700 milijonov evrov v vojaško opremo, postavlja logično vprašanje, kako bomo vse to plačali. Mojemu predhodniku ste seveda tudi odgovorili, na kak način nameravate pokriti stroške dolgotrajne oskrbe. Vlada bo pripravila zakon, pri čemer pa nekako ne pove, na kak način bo obveznosti, ki bodo iz tega izhajale, pokrila, poplačala. Nekako ste v prejšnjih odgovorih povedali, da pričakujete neke dinamične procese, da bo potrošnja generirala novo vrednost, ampak vseeno številk nismo slišali. Seveda se na ta način odpirajo številna resna vprašanja. Evropska komisija je vzpostavila določen sistem pomoči tiskanja denarja. Denar je sedaj rekordno poceni, torej izdajajo se obveznice z 60-letno ročnostjo, to pomeni za dve, tri generacije. In zadolžujemo se zato, da z njimi financiramo zdajšnje, tekoče potrebe, kar dejansko postavlja pod vprašaj v bistvu eno korektnost do bodočih generacij. Mene zato zanima: Na kakšen način pričakujete, da bo v prihodnjih letih usklajen državni proračun z odhodki? Kakšno bo stanje, če se v roku enega ali pa dveh let uveljavi fiskalno pravilo? Koliko bomo strigli mimo? Kolikšne bodo obveznosti Republike Slovenije v primeru, da se cena denarja poviša na 3 %? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
hvala lepa za vprašanje, spoštovani poslanec. Mi smo v postkovidnem obdobju, postkovidno obdobje seveda pomeni, da počasi odpravljamo vse te ukrepe, ki so bili glavni razlog, da imamo danes primanjkljaj in da smo se dodatno zadolžili, tako kot vsa Evropa. S tega zornega kota je seveda situacija drugačna; ne samo pri nas, ampak tudi povsod drugod. In danes ne velja fiskalno pravilo in fiskalno pravilo tudi ne bo veljalo v letu 2022. Takšne so dejansko napovedi. Drugo, kar bi rad povedal, je, da imamo načrtovan primanjkljaj v letu 2021 v višini 8,5 % bruto družbenega proizvoda. V letu 2022 – 4,7 % bruto družbenega proizvoda in potem se v letu 2023 še znižuje naprej, kar pomeni, da bomo v letu 2023, ko se že pričakujejo tudi določene fiskalne omejitve v povezavi s fiskalnim pravilom, dejansko prišli po moje že pod mejo 3 % oziroma okoli 3 %. S tega zornega kota lahko rečemo, da bomo celotne finance spravili nazaj. Drugo, kar bi rad povedal, je, da ta zadolžitev, ki sedaj poteka, poteka po obrestnih merah, ki so javne. Negativna obrestna mera za desetletno obveznico. Nekaj malenkosti nad 0 % za 60-letno obveznico, kar z drugimi besedami pomeni, te obrestne mere bodo držale 10 let, ne bodo se spreminjale. Tudi če se slučajno obrestne mere v nekem prihodnjem obdobju povečujejo, bo za te obveznice veljala ta obrestna mera, kar pomeni, da se ne spreminja. In zaradi tega načrtujemo tudi zmanjšanje operativnih stroškov zadolževanja in smo jih že znižali za več kot polovico, celo dve tretjini, če gledamo zadnja obdobja v zadnjih sedmih letih. Drugo, kar lahko rečem dolgoročno, da naj bi se izdatki države v obdobju 2022–2024 v povprečju povečali za 0,2 %, v letu 2022 pa se bodo zmanjšali za 0,9 % glede na leto prej, kar z drugimi besedami pomeni, da glede na odhodke bodo na nek način stabilni, kar je popolnoma logično. Nenazadnje imamo sedaj neke izredne odhodke. Treba je računati tudi na denar z naslova Načrta za odpornost in okrevanje. Tukaj vemo, da je 1,7 milijarde nepovratnih sredstev, nekaj jih je tudi povratnih sredstev; in da nam vse mednarodne inštitucije, vključno z EBRD, vključno z Evropsko komisijo, napovedujejo večjo gospodarsko rast od povprečja evroobmočja, kar z drugimi besedami pomeni, da ta rast se napoveduje okoli petih odstotkov. Analogno temu se povečujejo prihodki z naslova dela, govorimo o zaposlenosti, ki bo ugodna. Že sedaj je naša nezaposlenost med najmanjšimi, tako da s tega zornega kota ste lahko popolnoma pomirjeni. Nenazadnje nam to kažejo tudi bonitetne ocene treh ali pa štirih največjih bonitetnih agencij, ki predvsem določajo stabilnost države in seveda tudi to, da smo na pravi poti glede okrevanja.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Rajh, imate zahtevo za dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani minister, za odgovor. Ampak vseeno, vi ste se nekako fokusirali predvsem na te obstoječe obveznosti. Država vsako leto mora refinancirati določen dolg in verjetno ni za pričakovati, da bodo zmeraj na razpolago taki mehanizmi tiskanja denarja, da bo mogoče izdajati 60- ali pa celo stoletne obveznice z nizko obrestno mero. Dejstvo je, da bodo tudi v prihodnje zapadala posojila, ki jih bo treba refinancirati, in verjetno ni za pričakovati, da bo trajala ta anomalija, da ti nekdo kobajagi posodi denar, torej da ti posodi denar zastonj oziroma da ti plača, da mu vzameš denar. Moje vprašanje se je v bistvu nanašalo potem tudi, kaj bo z vsakim dolgom, ki ga bo treba; torej vsako leto del dolga zapade in verjetno ni za pričakovati oziroma tudi ni odgovorno, da se simulacije delajo dolgoročno s tako obrestno mero, ampak verjetno s kakšno konzervativno, 2-, 3-odstotno. In če pogledamo razmere v Kanadi, tam Kanadska centralna banka predpisuje, da se mora kreditna sposobnost posameznika preverjati s simulacijo s petodstotno obrestno mero. Mi imamo seveda nek občutek, da država sprejema obveznosti, ki niso dolgoročno vzdržne in pokrite, zato da bodo prihodnje vlade imele velike velike težave. Zato vas prosim, da ta del odgovora, ki ste ga dali, tudi dopolnite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa. Mi imamo tudi narejen graf, ki ga pošiljamo vsem javnostim, tako strokovnim kot laičnim, glede tega, koliko bomo plačevali tega dolga za nazaj. Recimo v letošnjem letu bomo plačali okoli 3 milijarde tega dolga iz preteklih let, za drugo leto, za leto 2022, je sedaj napoved okoli milijarde 600 milijonov, govorim vam na pamet. Drugače je pa to narejeno za naslednjih 60 let, ker čez 60 let bomo odplačali to dolgoročno obveznico, tako da s tega zornega je načrtovano vse, tudi vsi obroki, ki pridejo v plačilo, tudi po mesecih je to točno določeno. In v tem pogledu se tudi dejansko rokovno, časovno vodi politika zadolževanja, da tako rečem, tudi da se plača pretekli dolg; in ni nobenega dvoma, da teh dolgov ne bi plačali. Drugo, kar bi želel povedati, vsaj za tisto, kar se nanaša na dvig obrestnih mer in v povezavi z inflacijo. Tukaj se moramo držati evroobmočja in politike Evropske centralne banke. In politika Evropske centralne banke je načrtovana tako, da tudi v naslednjem letu ne pričakuje – vsaj do prvega, drugega kvartala – neke bistvene rasti inflacije in tudi v tej povezavi ne bistvenega povečanja obrestnih mer, kar pomeni, da bodo te obrestne mere na tej ravni, kot so sedaj. Monetarna politika bo sledila fiskalni politiki oziroma delata z roko v roki. To so zagotovila Evropske centralne banke. Mi imamo danes večje inflatorne pritiske v Združenih državah Amerike kot posledico seveda tudi velikega fiskalnega napora ameriške administracije. V tej povezavi je ta vpliv na Evropo ocenjen kot trenuten in ne kot stalen s strani Evropske centralne banke. Tukaj vam lahko zagotavljam, da bo Slovenija odplačevala svoje dolgove, tako kot bodo zapadli, finance so stabilne, finance so robustne in odporne. In to kaže tudi položaj bank, kjer imamo zelo dobro kapitalizacijo, kjer rastejo depoziti tako prebivalstva kot gospodarstva. S tega zornega kota je tudi zagotovilo, da bodo ti dolgovi poplačani, na mestu in je na nek način tudi dokazano z robustnostjo javnih financ.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, mag. Rajh. Izvolite.
Podajam postopkovni predlog, da se o tej zelo pomembni temi razpravlja na eni od bodočih sej. Nismo dobili odgovora, na kakšen način bomo financirali 2 milijardi obveznosti v zdravstvo, 700 milijonov v obrambo, več 100 milijonov za dolgotrajno oskrbo, ob tem da vlada načrtuje znižanje prihodkov proračuna za eno milijardo evrov skozi davčne razbremenitve. Te cifre preprosto ne gredo skupaj in imamo predvsem občutek, da vlada želi na ta način povzročiti težave prihodnjim vladam. Jaz sicer ne dvomim, da dolgov ne bomo plačali, dolgove je treba zmeraj plačati, plačajo jih pa reveži. Zato se je pomembno o tej temi pogovarjati na eni od prihodnjih sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Naslednji pa ima besedo gospod Željko Cigler, postavil bo vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani gospod minister! Najin razgovor danes bo zopet tekel o Delavski ulici v Celju, o 90 človeških življenjih oziroma o 44 stanovanjih. Jaz sem bil tam v soboto, 15. maja 2021, ko je delala Emo Orodjarna z dvema prešama. Seizmološke naprave v Sloveniji so sigurno zaznale potres. Tresljaji so bili tako enormni, da so ljudje bežali iz hiše. Gospod minister, mati z otrokom, dojenčkom, beži iz hiše, ker se boji za svoja življenja. Emo Orodjarna je bila po letu 2000 na podlagi prostorskega dokumenta Mestne občine Celje postavljena tam, kjer se je predhodno porušilo stanovanjsko hišo, otroška igrišča, vrtove, drevesa. Ta orodjarna že vseskozi ve, da njena dejavnost z bivanjem ni združljiva in da je zato nevarno. Upam, da se ne bomo, ker ne bo nobeden ukrepal – ampak jaz verjamem, da ste vi operativno sposobni, da boste tukaj potegnili določene ukrepe – srečali slučajno z usodo nebotičnika na Floridi ali pa viadukta iz Genove. Gospod minister, na podlagi 5. člena Zakona o urejanju prostora podajam poslansko vprašanje: Ali bo država opravila nadzor nad zakonitostjo predpisa lokalne skupnosti, to je Odloka o občinskem podrobnem prostorskem načrtu GAS-5, južni del, z namenom, da se z njegovo odpravo oziroma dopolnitvijo členov stanovalcem Delavske ulice 16 in 18 v Celju zagotovi realizacija njihove ustavne pravice do zdravega okolja? Gospod minister, Odlok o občinskem podrobnem prostorskem načrtu GAS-5, južni del, ne predpisuje nobenih ukrepov do dejanske spremembe namembnosti stanovanjskih objektov. Zato posega v ustavno zagotovljeno pravico iz 72. člena Ustave Republike Slovenije stanovalcev do zdravega bivanjskega okolja in je v taki vsebini nezakonit. Nadzor nad odlokom glede presoje sprejemljivosti prostorskega akta je nujen tako z vidika samega akta kot tudi spoštovanja temeljnih pravil urejanja prostora. Gospod minister, ko sem vam zadnjič postavil vprašanje, ste rekli, zakaj se šele zdaj bunimo in odpiramo to vprašanje. To vprašanje je odprto od leta 2000. Stanovalci, ki jih ignorira tako država, za lokalno skupnost pa ne obstajajo, ker se je prikazalo nekoč vašemu ministrstvu, niste bili takrat še vi tam, ampak vašemu ministrstvu, da je očitno objekt prazen, se stanovalci postavljajo v tak ignorantski položaj, ki da je to nekaj praktično nesprejemljivega. Oni so bili pri predsedniku države, predsedniku Vlade, na vašem ministrstvu, vse inšpekcije, od prostorske, zdravstvene, za delo, so zadevo nadzorovale. Prijavljale so te motnje policiji, Varuhu za človekove pravice. In pri vas ste 9. maja 2018 ugotovili, da vam je občina očitno predstavila narobe podatke in ste zahtevali ponoven [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Čas se vam je iztekel. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Spoštovani gospod poslanec! To temo, če se ne motim, odpirate že tretjič ali četrtič do mene. Tretjič, tretjič. Ampak ne glede na to, jaz sem vam že v predhodnih odgovorih povedal, da gre v tem primeru za konflikt med industrijo in poselitvijo, ki izvira nekaj desetletij nazaj, in da je občina, ki je po zakonu edina pristojna za prostorsko načrtovanje lokalnega pomena, zadevo razrešila s svojimi prostorskimi izvedbenimi akti. In je predvidela, da ta del več ne bo namenjen poselitvi, ker enostavno ne more sobivati z industrijo v tistem delu. Hkrati je bilo pa tudi naloženo industriji, da spoštuje maksimalne ukrepe varstva pred hrupom. Bilo je tudi kar nekaj inšpekcijskih postopkov, ki so se končali z odločbami in izpolnitvijo zavez iz teh odločb, kar se tiče Emo Orodjarne. Res pa je, da Občina Celje že približno 10 let ni izvedla tistega, kar bi morala izvesti v skladu s prostorskim izvedbenim aktom, to je preseliti te stanovalce in jim zagotoviti druge ustrezne bivalne pogoje. In to je pravzaprav bistvo problema in to me spominja na to, kot če bi vas bolelo koleno in bi hodili k zobozdravniku. Ne bo vam pomagal. Vi hodite sem in mene sprašujete o teh stvareh, kar je v izvirni pristojnosti občine. Mi smo občino k temu tudi pozvali in opozorili in več kot to tudi nam ne gre. In mislim in vas sprašujem hkrati, ali podobno sprašujete tudi župana na Mestnem svetu Mestne občine Celje v smislu izvajanja tega prostorskega izvedbenega akta. Osnovna pristojnost nad urejanjem prostora je na strani občine. Mi lahko in to smo tudi naredili, lahko vam še enkrat povem, da že v želji, da bi pripomogli k hitrejši rešitvi situacije, je ministrstvo z dopisom 17. maja seznanilo občino Celje s številnimi pritožbami, tudi prebivalcev, in pravzaprav z apelom, da se to reši. Mestna občina Celje je tudi pojasnila, da je kot mediator pristopila k reševanju situacije, da želi tudi zagotoviti kvalitetnejše bivanje in hkrati tudi širitev proizvodnje dejavnosti ter da je predlagala tudi Emu Orodjarni odkup tega objekta v smislu razrešitve tega problema. Jaz vam lahko samo obljubim, da bo ministrstvo za okolje še naprej delovalo kot mediator med temi okoljskimi pritožbami, ki jih dajejo na eni strani prebivalci, in Mestno občino Celje, ki je pristojna reševati ta problem, da se to čim prej reši. Seveda nimamo pa v tem primeru na ministrstvu zakonske podlage, citirate napačne člene, na podlagi tistih ne moremo ukrepati in odreagirati v nekem smislu. Tu ni problem v zakonu oziroma v določbah prostorskega izvedbenega akta, ampak je problem v izvajanju le-tega. Prostorski izvedbeni akt se enostavno ne izvaja, pristojnost nad tem pa ima Mestna občina Celje.
Hvala lepa. Gospod Cigler, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Gospod minister, občinski svetniki to vprašanje odpirajo. Tudi občinski svetniki moje stranke. Ti prebivalci v mestu, 90 jih je, naj očitno še po vašem mnenju še vedno stojijo ob strani in nihče jim ne bo pomagal. Varuhinja človekovih pravic je 13. decembra 2018 napisala: Če Ministrstvo za okolje in prostor – niste bili takrat minister, vem – meni, da ne obstaja učinkovit mehanizem prisile lokalne skupnosti za izvajanje odločb lastnega odloka, ki ga Mestna občina Celje ne izvršuje in krši pravice svojih občanov, ob opiranju na isto pravno podlago hkrati predlagamo, da to področje ustrezno zakonsko uredi. Jaz bi vam rad povedal, da isto vprašanje pa zahteve do ministrstva je delal vašega strankarski sokolega dr. Gorenak, iste zadeve je postavljal vaš kolega, sedanji minister dr. Anže Logar. Dr. Logar je celo napisal stanovalcem – Prebral sem vaš dopis in prilogo, ste v začaranem krogu, kakor večina tistih, ki so prisiljeni vstopiti v kolesje nedelujočega sistema zbirokratizirane države, zato da si posamezni centri moči dovolijo tisto, na kar si navadni državljani ne bi upali pomisliti. Izvorno je problem občinske uprave – kot vi pravite –, ga pa aktualni župan očitno ne namerava rešiti. Tam se kršijo pravice teh občanov. In vi ste dejansko z ministrstva poslali občini dopis, jaz sem vam rekel, 9. maja 2018, zahteva, poizvedba o novih 20 dokazilih, ki bi morali sami zase ali v zvezi z že izvedenimi dokazi pripeljati do drugačne odločitve, da niste vi na ministrstvu izvedli CPVO. Gospod minister, ta bajta se zna podreti. Pojdite tja, spremim vas, z vami grem. Poglejte, kaj se dogaja. Nosilne preklade hiše pokajo. Halo! Saj nismo na divjem zahodu, mi smo urejena demokratična država. In vi ste ob zaprisegi za ministra rekli, da boste skrbeli za blaginjo prebivalcev. Za zakonitost njihovega bivanja poskrbite! Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Še enkrat, spoštovani poslanec, jaz bi ukrepal, če bi imel zakonsko podlago za to. Sami ste prebrali, zdaj prvič korektno, da je problem v Mestni občini Celje in v izvajanju odloka. Odloki, prostorski izvedbeni akti se marsikje ne izvajajo, pa ne zaradi tega, ker je nekdo kršil predpis, ampak zaradi tega, ker enostavno s strani investitorjev, s strani pobudnikov ni ambicije. Marsikateri prostorski izvedbeni akt predvideva pozidavo ali nepozidavo nečesa in do tega v naravi ne pride, ker ni investitorjev pozidav. Skratka, ministrstvo tu nima vzvoda, da prisili občino v izvedbo prostorskega izvedbenega akta. Kako tega ne razumete?! Jaz vam lahko še petkrat odgovorim na vaše vprašanje in vam bom isto povedal. To, kar govorite, je izvirna pristojnost občine, urejanje prostora v skladu z Zakonom o lokalni samoupravi je izvirna pristojnost. To mora početi zakonito, tu jo nadzira občina. V tem primeru Ministrstvo za okolje in prostor ni ugotovilo nezakonitosti. Ne vi ne jaz nisva strokovnjaka za statiko in za presojo varnosti bivanja v določenih [[...]]Če seveda pride do takšne ocene pristojne stroke, je treba ukrepati potem pa interventno na podlagi drugih prepisov; ne pa Zakona o urejanju prostora.
Hvala lepa, gospod minister. Postopkovno, gospod Cigler.
Hvala. Seveda, predsedujoča, dajem predlog, da se zadeva obravnava na Državnem zboru, ker ne moremo dopustiti, da se take stvari dogajajo. Hiša vedno bolj poka, ko sem jaz gledal te stvari, vi bi se za glavo držali. In vsi organi v tej državi – pristojni, dobro plačani, za to stvar odgovorni – stojijo ob strani; tudi mi. Veliko poslancev je bilo o tem seznanjeno, imajo svoje mnenje in sedaj gledamo, kaj se bo zgodilo. Dejstvo pa je, da bi moral biti narejen CPVO, pa je Mestna občina Celje zavajala s podatki, ki jih je dela Ministrstvu za okolje in prostor, ko je bila ta zadeva v obravnavi – sprememba zazidalnega načrta leta 2020 prostorskega občinskega dokumenta. In to zadevo vi morate preveriti. Ko so vas stanovalci prosili za razgovor z vami, ste jim odpisali, da pričakujete od Mestne občine Celje poročilo o stanju, da boste potem ukrepali. Gospod minister, ali se res mora nekaj zgoditi, ali mora nekdo umreti ali biti hudo poškodovan, da bo ta država reagirala?! Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Naslednji je na vrsti gospod Boštjan Koražija. Postavil bo vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Spoštovana, hvala za besedo. Pred kratkim je bil tudi gospod minister na obisku Spodnjega Podravja, kolikor vem, in tudi na Ptuju. Končno bi se naj uredilo dokončanje oziroma tudi ta finančna shema naj bi bila končno zaprta glede dokončanja Urgentnega centra Ptuj. Ta saga o izgradnji oziroma dokončanju Urgentnega centra Ptuj traja in traja in traja oziroma se kar nadaljuje, iz leta v leto prihajamo do nekih novih spoznanj, do nekih novih zaključkov. Kar je pa tisto, kar je bilo že v osnovi najbolj moteče, ker Slovenija je iz evropskih sredstev pridobila za gradnjo več urgentnih centrov po Sloveniji evropska sredstva pred kakšnimi desetimi leti, ampak urgentnega centra med temi centri, ki so bili potem tudi jasno definirani, oziroma kdo vse bo dobil ta sredstva, je stalno Ptuj, po domače povedano, padel ven s te sheme. Nekaj časa je bil potem celo kot neka možnost nadomestnega urgentnega centra v primeru, da bi se kateri izmed urgentnih centrov oziroma bolnišnica odpovedal sami gradnji. Moram priznati, da zadnji mesec je bilo na Ptuju prav turbulentno glede te izgradnje oziroma dokončanja tega urgentnega centra, saj tudi poznate te zgodbe glede raznoraznih stvari, ki so se dogajale tudi v nadzornem svetu. In kar je posebej zaskrbljujoče, saj smo že tudi v Levici 2019 dali pobudo za te sklepe, da se dokončno dokonča oziroma tudi zaključi ta urgentni center Ptuj, se bojim, da se bo ta saga žal tako ali drugače nadaljevala. In zato vas sprašujem: Kje in kakšno je zagotovilo, da se bo to pot izgradnja res realizirala oziroma da bo država dala ta obljubljeni denar? Ker velikokrat smo že v Spodnjem Podravju oziroma sploh na Ptuju slišali od raznoraznih vlad, od raznoraznih ministrov; in vedno se je potem nekje zakompliciralo oziroma tudi zadeva ustavila tako ali drugače. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovana poslanka in spoštovana poslanca! Spoštovani gospod Boštjan Koražija, hvala za to vprašanje. Vesel sem, da smo v letih 2014 in 2015 zgradili urgentne centre. In ko smo leta 2015 pričeli s prvim projektiranjem Urgentnega centra Splošne bolnišnice Ptuj, lahko povem, da je zaprta finančna konstrukcija za izgradnjo Urgentnega centra Splošne bolnišnice Ptuj s sklepi Vlade s 84. redne seje z dne 30. 6. letos. In to daje podlago, da začnemo s postopki za samo realizacijo. Po potrjeni novelaciji številka 3 investicijske dokumentacije je končna ocenjena vrednost 6 milijonov in pol z DDV. Ministrstvo za zdravje oziroma proračun bo financiral 4 milijone 400 tisoč evrov, medtem ko so ostali viri še Splošna bolnišnica Ptuj – milijon in pol, lokalna skupnost 300 tisoč in pa donacije iz gospodarstva 320 tisoč. Z omenjenim so izpolnjeni pogoji, tako da praviloma do konca poletja pričnemo z javnim naročilom za izbiro izvajalca in da projekt zaključimo do marca 2023. Toliko. Ampak še enkrat, ker pa ni neposredno vezano na to, ampak vsi projekti, ki so, so ogroženi, če ne bomo uspešno obvladovali epidemije. Ključno je, da se precepimo. Samo na ta način ne bo bojazni, da ne bi čim bolj mirno izvajali vseh projektov, od tistih, ki so bili na našem pladnju že pred epidemijo, kot tistih, ki jih je epidemija razgalila. Ocenjujem, da uspešno napredujemo na projektu izgradnje Urgentnega centra Ptuj in da bomo lahko v jeseni poročali o nadaljnjih korakih. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Koražija, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. Sedaj vam bom še dodatno razložil, zakaj vas vse to skupaj še sprašujem. Ker v proračunu 2021 in v spremembah proračuna 2021, v načrtu razvojnih programov, postavke Urgentnega centra Ptuj sploh ni. Tudi gospa direktorica Splošne bolnišnice Ptuj je tudi na to opozorila takrat, ko so še bili v fazi pogajanja oziroma dogovarjanja, kolikor sem razumel. Druga zadeva pa je, kar je tudi zmeraj nekako viselo v zraku tu na Ptuju, da v bistvu nihče ne zna točno razložiti, zakaj je tako dolgo trajalo, da bomo dokončno do tega urgentnega centra le prišli. Spet neuradna informacija, govori se, da naj bi se namera za nedokončanje urgentnega centra skrivala v bistvu v privatizaciji ptujske bolnišnice. Kaj je res, kaj ni res, bi bilo treba preveriti oziroma tudi določiti človeka, ki bi to po mojem preveril. Ker če bi to bil eden izmed razlogov, bi bilo zelo zaskrbljujoče, da bi se konkretno dogajala privatizacija ptujske bolnišnice, sploh za to naše Spodnje Podravje, ki res nujno potrebuje ta urgentni center in tudi obsega veliko območje. Sedaj pa me še zanima: Zakaj država prodaja zemljišča ob bolnišnici in se je to kar naenkrat pojavilo kot nujno za financiranje izgradnje? Kot že prej rečeno, kupec bi naj bil že znan. Ali vam je to kaj znano oziroma ste kaj seznanjeni s tem, da bi že naj bil kupec znan glede teh zemljišč? S stališča glede same covid epidemije mislim, da bi bilo neumno v tem času prodajati ta državna, javna zemljišča nekim privatnim podjetjem oziroma zasebnikom, saj se lahko zgodi, da bomo mogoče potrebovali še celo zemljo nazaj [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, podpredsednica, za besedo. Hvala za ta dodatna vprašanja. Najprej naj povem, da s stališča Ministrstva za zdravje in Vlade ni nobene dileme, ali je ta urgentni center na Ptuju potreben ali ni, saj pokriva Splošna bolnišnica Ptuj z urgentnim centrom 110 tisoč prebivalcev. S te strani je stvar popolnoma jasna in vesel sem, da po prvem projektu leta 2015 lahko v relativno kratkem času povem, da smo stvari zaključili in da gredo v realizacijo oziroma v izvedbo. Kar se tiče Načrta razvojnih programov za obdobje 2021–2024, se je povečala vrednost projekta 2711-16-0002, Urgentni center Ptuj. Vesel sem tudi, da smo ta projekt pripeljali do izvedbene faze, saj če so bile te bojazni, kot ste rekli, jaz jih ne poznam, da bi se karkoli na Ptuju privatiziralo, pa sem vesel, da seveda s tem izkazujemo, da temu ni tako, kajti verjamem v mrežo javnih bolnišnic in urgentnih centrov kot temeljev za delovanje urgentnih služb. Kar se tiče postopkov za prodajo zemljišč, je dejstvo, da postopki niti še objavljeni niso, tako da ne vem, kako bi lahko kdorkoli predvideval ali vedel, kdo bo seveda ta zemljišča kupoval. Topogledno, kar ste vprašali, nimam niti odgovora niti vedenja o tem; lahko pa povem, da kot direktor javnih zdravstvenih zavodov vem, kako ti postopki potekajo. Po nameri se seveda speljejo vsi ti postopki, ki morajo biti transparentni in zasledovati ustrezno zakonodajo. Toliko z moje strani, se pa že veselim, da se v naslednjih korakih – jaz verjamem v to – dobimo tudi neposredno v bolnišnici Ptuj in si bomo lahko vsi skupaj ogledali napredovanje projekta. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Postopkovni predlog gospod Koražija. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. Kot že rečeno, saj problem zdaj na koncu omenjenih zemljišč je prav v tem, da ne vemo, kdo jih kupuje oziroma zakaj jih država pravzaprav prodaja, da zaključimo to zadevo. Bi pa predlagal, da se po 246. členu Poslovnika Državnega zbora opravi javna razprava na to temo. To pa prav zaradi tega, ker smo se tudi tukaj, v državnem zboru, v zadnjih letih naposlušali še pa še teh obljub glede izgradnje tega urgentnega centra. Jaz osebno pa tudi v Levici smo se konstantno borili, da bi do zaključka gradnje tega urgentnega centra prišlo, pa tudi glede na to, kar se dogaja glede covid epidemije oziroma covid epidemij, mislim, da res nujno potrebujemo, da se ta shema zaključi. Bi si pa želel pa vam bi tudi predlagal, da bi bilo prav, glede na to, da smo že takrat padli ven iz tega načrta in teh evropskih sredstev, da mogoče ta shema ne bi trajala tri leta, ampak da bi se v enem znesku nakazal denar pa da bi se lahko ta projekt čim prej tudi potem zaključil, da se ne bi čakalo še dodatno na določena sredstva. Upam, da ne. Kot rečeno, prosim, da se na to temo opravi razprava v Državnem zboru. Upam in želim si, da bi bilo v bodoče res čim več javnega zdravstva v Sloveniji, ker bistveno rešuje in tudi to covid epidemijo je reševalo oziroma rešuje javno zdravstvo; ne zasebno. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa imamo še zadnje vprašanje. Postavila ga bo gospa Violeta Tomić, in sicer ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Minister, 11. junija sem na podlagi Zakona o dostopu do informacij javnega značaja zaprosila vaše ministrstvo za podrobne informacije v zvezi s podelitvijo statusa društva v javnem interesu v kulturi Društvu za promocijo tradicionalnih vrednot, ki je registrirano na naslovu Mestni trg 10 v Ljubljani. Javno je znano, da so člani tega društva tako imenovani rumeni jopiči, ki se imajo za slovenske neonaciste, pripadnike slovenske Generacije identitete, ki javno izraža borbo za rasno čistost, ksenofobijo, homofobijo, mizoginijo, ki častijo neonacizem Andersa Breivika, norveškega množičnega morilca, in ga seveda citirajo, ki širijo rasizem, sovražni govor in napadajo feminizem, islam in kulturni marksizem. V javnem prostoru so znani kot ločina, ki je privržena nacizmu, oziroma del slovenskega krila svetovne neonacistične organizacije Blut-und-Boden. Vodilni rumenih jopičev in predsednik omenjenega društva s pravkar pridobljenim statusom kulturnega društva javnem interesu je Urban Purgar, društvo je tudi izdajatelj samooklicane fašistične Nacionalne tiskovne agencije, katere predstavnik Aleš Ernecl se je razglasil kot urednik novega slovenskega fašističnega medija in je v Državnem svetu celo poziral s podobo domobranskega generala Leona Rupnika. Med člani te skupine najdemo tudi nekdanje kandidate SDS na lokalnih volitvah, recimo Nace Prosen; in vi tako radi zanikate povezavo s to skupino. Policija je že večkrat obravnavala tako predsednika kakor člane društva, nazadnje na alternativni proslavi 25. junija, kamor so prav nekulturno vdrli in prišli delat zdraho v upanju na konflikt med mirnimi udeleženci na mirni in dostojni prireditvi. Organizacija s takšnimi cilji in načrtno strategijo sovraštva ne more biti v javnem interesu, in sicer pod nobenimi pogoji, ker je naravnana proti pravnemu redu, Ustavi Republike Slovenije in proti osnovnim principom demokratične družbe; v večini evropskih držav pa jih preganjajo in prepovedujejo, vi pa jih častite. Sprašujem vas: Na podlagi katerih kriterijev in konkretnih pogojev je to društvo pridobilo status društva v javnem interesu v kulturi? V čem je njihovo delovanje po definiciji sploh kulturno in kaj za vas sploh predstavlja javni interes v kulturi? Ali so nasilni in primitivni izgredi tako imenovanih rumenih jopičev, sicer so črnosrajčniki, v javnosti, ki smo jim pogosto priča, zgled kulturnega delovanja, kulture in omike kot občečloveške in civilizacijske vrednote? Hvala za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Bila je izrečena cela vrsta stvari, kot da gre za društvo nekih neonacistov, ki so člani svetovne neonacistične organizacije in podobne stvari. Jaz ne vem, ampak če so slučajno kršili kakšno zakonodajo ali če je protizakonito, prosim, če se obrnete na ustrezne organe in seveda sprožite ustrezne postopke. Kakor vem, društvu ni bila pravnomočno izrečena nobena sankcija in nobena globa ni bila izrečena za hujši davčni prekršek ali prekršek, katerega narava je posebno huda. Društvo tudi ni bilo pravnomočno obsojeno zaradi kaznivega dejanja in nad njim se ni začel pravnomočni postopek ali postopek ukinitve. To bi bil moj odgovor. Sicer je bil pa postopek potrditve tega društva, da gre za društvo in organizacijo v javnem interesu, izpeljan lege artis, torej po vseh pravilih, z vsemi dokumenti. 8. 6. 2021 je bila izdana odločba in društvu vročena ter mu je bil s tem priznan status, o katerem govorimo.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa Violeta Tomić, imate besedo za dopolnitev.
Minister, ne morete se braniti – jaz ne vem, sem neveden, me ne zanima. Prva knjiga, poglejte si dobro to, je Evropa narodov, izdana 2018. Kaj piše spodaj? Generacija identitete. Toliko pa že morate biti razgledani, gospod minister, da morate vedeti, da je to mednarodno prepovedana organizacija, ki je povezana z nacifašizmom. Toliko pa že morate vedeti, če ste minister v neki vladi in če imate moč podeljevati status in moč takšnim. Od vas nisem dobila teh dokumentov, ampak sem si jih priskrbela. Izdajatelj teh knjig je – Nova obzorja, d. o. o., ki je v lasti članov SDS in Madžarov. Kot vidite, oni so jim dali tudi priporočilo. Ravno tako imam pred seboj pogodbo med Novim obzorjem in Generacijo identitete oziroma kakorkoli jih imenujete, rumeni jopiči. Pa me zanima, ali vi sploh veste, koliko članov ima to Društvo za promocijo tradicionalnih enot, ki ste jim podelili ta status. Ima štiri. Temu se reče – kitchen table NGO in to sami povedo v svojih. Prvo knjigo Evropa narodov so izdali, ko sploh še niso bili društvo. Se pravi, da se sklicujejo na dve Zoom seji in na Manifest za domovino, ki se bori proti vsem drugačnim. Mene zanima: Koliko smo mi lahko strpni do nestrpnosti? Ali ste vi sploh knjigo prebrali? Kako je možno, da ste izdali pozitivno mnenje o tej knjigi? Oni se tudi ukvarjajo z nekimi zgodovinskimi predavanji. Kako vi kot profesor, kot zgodovinar gledate na to? Ali sploh veste, kaj oni predavajo? Prosim, da mi razložite vse to. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
To društvo ni bilo, kot sem rekel, preganjano s strani uradnih oblasti, ne krši demokratičnih pravil. O vsebini tega društva pa nisem seznanjen. Tudi njihovih knjig ne bom bral, tako kot recimo če bi jih vi napisali, tudi vaših ne bi bral.
Gospa Violeta Tomić, postopkovni predlog. Izvolite.
Seveda imam postopkovni predlog, da se o teh odgovorih ministra pogovorimo. Jaz vem, da mi ne bi dali statusa društva v javnem interesu. Imela sem društvo, pa moram reči, da sem tako spoštovala ta status, da si ne bi drznila prositi. Tukaj pa založniška pogodba med: Jože Biščak, Nova obzorja, za te knjige, se pravi, da se ve, kdo jih izdaja. In obe knjigi so izdala Nova obzorja, ki je v solasti stranke SDS. To veliko pove, minister Simoniti, da založba vladne stranke izdaja knjige identitarcev, ki so, spet poudarjam, v večini evropskih držav prepovedane zaradi njihove nevarnosti, jih preganjajo, ker enostavno spodbujajo sovraštvo in tako naprej. Ne vem, če ste seznanjeni, ampak v tej vlogi za status je društvo tudi razkrilo, da ima promocijo teh svojih tradicionalnih vrednot, ki pa temelji na grožnjah mladim ženskam, ki so opustile svojo osnovno nalogo in bodo za to kaznovane in podobno, ki je prepolna groženj. To društvo ima velikokrat neke sestanke, mitinge, predavanja o svojih identitarnih vsebinah na lokaciji Depala vas 20. To je zelo čudno, napol porušena hiša, pa vi kritizirate Metelkovo. Mene zanima: Kdo se tam zbira? Kakšni so to dogodki? Kdo in kakšni kadri se tam kalijo? Minister Simoniti, oni seveda niso bili kaznovani v nobenem postopku, kajti vemo, kdo vodi policijo in kdo vodi pravosodje. Tudi sedaj, ko jih je policija čisto lepo odstranila, ker so ogrožali mirne proteste, in vedno prihajajo provocirati, se je seveda minister Hojs postavil na stran teh črnosrajčnikov in dela preiskavo pri policiji. Kako naj si sploh policija upa preiskovati vaše varovance?! In me zanima tudi: Kdaj sploh lahko pričakujem zahtevano dokumentacijo, ocene, kriterije, ocenjevalne obrazce strokovne komisije, ker še nič nisem dobila? Kako je možno, da se to dogaja v Sloveniji, da častimo neonaciste in da jih naša vlada odkrito podpira? Zato seveda še kako pričakujem, da bomo v tem državnem zboru o teh stvareh odkrito spregovorili in jih tudi obsodili. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. S tem se ministricam in ministrom zahvaljujem za podane odgovore. Izčrpali smo seznam. Zaključujem 1. točko dnevnega reda in prekinjam 24. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lep večer vsem! (SEJA JE BILA PREKINJENA 5. JULIJA 2021 OB 20. URI.)