Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 67. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena, prvega odstavka 90. člena in 93.a člena Poslovnika Državnega zbora ter na podlagi odločitve Kolegija predsednika Državnega zbora, sprejete na 97. seji 15. 3. 2021. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Mateja Udovč do 15.30 ure, Anja Bah Žibert, Suzana Lep Šimenko, mag. Alenka Bratušek, mag. Dušan Verbič, dr. Matej Tašner Vatovec od 14. ure dalje, Gregor Perič od 16. ure dalje, dr. Franc Trček, Gregor Židan, Brane Golubović od 12. do 14. ure in Marijan Pojbič. Do roka, ki ga je na podlagi tretjega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora določil Kolegij, za danes sodelovanje na seji izven sedeža Državnega zbora z uporabo aplikacije za seje na daljavo v obliki videokonference ni najavil noben poslanec oziroma poslanka. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter vršilko dolžnosti, generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda. Predstavnika Državnega sveta k 8. točki dnevnega reda, predstavnika Sindikata delavcev migrantov Slovenije kot predstavnika 5 tisoč volivk in volivcev k 10. točki dnevnega reda, Ministra za kulturo dr. Vaska Simonitija k 19. točki, predstavnika Sodnega sveta k 22. točki ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! V skladu z drugim in četrtim odstavkom 93.a člena Poslovnika Državnega zbora dnevni red seje Državnega zbora na daljavo določi Kolegij predsednika Državnega zbora s sklicem, zato o njem ne bomo glasovali. Postopkovni predlog, kolega Rajh.
Hvala lepa, gospod predsednik Državnega zbora. V Poslanski skupini SAB smo na Vlado naslovili kar nekaj poslanskih vprašanj in kar nekaj jih še ni bilo odgovorjenih v roku, zato prosimo, da vi z avtoriteto predsednika Državnega zbora pozovete Vlado, da v rokih odgovarja na poslanska vprašanja, še posebej na tista, ki se tičejo koronskih dodatkov, izplačanih najranljivejšim delavcem, ki so delali v najtežjih epidemioloških razmerah. Hvala lepa.
Hvala lepa za predlog. Bomo dodatno obvestili Vlado glede neodgovorjenih poslanskih vprašanj. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 42 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslanke in poslancev opozicije ter na vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednik Vlade, ministrice in ministri ter vršilka dolžnosti generalnega sekretarja Vlade odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice in ministra ali vršilke dolžnosti generalnega sekretarja Vlade. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Ob tem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica, minister ali vršilka dolžnosti generalnega sekretarja Vlade v tridesetih dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko sta se za danes opravičila dr. Jože Podgoršek, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, in dr. Anže Logar, minister za zunanje zadeve. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Janez Janša. Prvi mu bo poslansko vprašanje postavil Franc Jurša.
Predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav predsedniku Vlade in tudi vsem kolegicam in kolegom! V minulem letu smo se bili vsi skupaj prisiljeni prioritetno boriti z epidemijo koronavirusa in blažitvijo njenih posledic. Kljub težkim časom pa je bilo za upokojence v tem obdobju storjenega že precej. Z zadovoljstvom lahko trdim, da smo v zadnjem letu za starejšo generacijo, vsaj v smislu izboljšanja ekonomske situacije, skupaj postorili naslednje: dvakrat je bil izplačan solidarnostni koronski dodatek, regres za upokojence je bil višji od predlanskega, večkrat smo že popravljali tudi pokojninsko zakonodajo, nadaljevalo se je z odpravljanjem zaostanka v usklajevanju pokojnin, ki izvira še iz časov prejšnje gospodarske krize. Z lansko izredno decembrsko uskladitvijo smo uspeli zaostanek iz naslova neusklajevanja znižati iz vsega skupaj kar za 5 %. Manko iz naslova gospodarske krize znaša tako v tem trenutku še 3,6 %. Pred časom, natančneje v septembru 2020 ste že napovedali, da se bo v tem letu, če bodo ugodne gospodarske prognoze, lahko realiziral še ta primanjkljaj oziroma zaostanek v izplačilu pokojnin. V zvezi s tem me zanima: Ali upokojenci to uskladitev v tem letu dejansko lahko pričakujejo ter kdaj? Drugo vprašanje postavljam v zvezi z obravnavo že predlaganega in težko pričakovanega zakona o dolgotrajni oskrbi. Predlog zakona je bil v času ministrovanja Tomaža Gantarja že v zaključni pripravljalni fazi, s končano javno obravnavo ter tik pred obravnavo na vladni ravni. Zato vas, predsednik, sprašujem po časovnici sprejemanja predloga zakona. Ali nameravate z novim ministrom koncept zadnjega besedila predloga spremeniti? Če je odgovor pritrdilen, me zanima: V kakšni smeri bi šla sprememba? Za oba odgovora se že vnaprej zahvaljujem.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za obe vprašanji. Drži, v lanskem letu je upokojenska generacija doživela obsežne popravke, kar zadeva odpravo krivic ali pa zaostankov pri usklajevanju pokojnin in kar se tiče posebnih dodatkov v času korona epidemije. To pa je logično, ker je bila ta generacija z epidemijo tudi najbolj prizadeta in je to, lahko rečem, normalno, zdravorazumsko pa tudi solidarno ravnanje naše vlade ali pa katerekoli vlade. Odpravek tega neravnovesja, ki je bil v lanskem letu realiziran, je v bistvu večji oziroma ta odpravek je večji kot prej, mislim da v desetih letih. To, kar je ostalo, je možno nadoknaditi zagotovo v naslednjih dveh letih, če bodo ekonomske razmere takšne, kot se napovedujejo, če bodo nekoliko boljše, pa mogoče že v letošnjem letu. Aktualne napovedi, kar se tiče gospodarske rasti, so tam med 4 % in 5 %, kar obeta, da bi v glavnem lahko v letošnjem letu nadoknadili padec iz lanskega leta. Verjamem pa, da smo lahko celo boljši, in v tem primeru bi mogoče zavezo iz koalicijske pogodbe, ki znaša 1,5 % letnega odpravljanja zaostanka, podvojili, s tem pa bi se približali končnemu cilju. V tem trenutku je za dokončen odgovore verjetno prezgodaj, glede na to da je hitrost okrevanja v veliki meri odvisna od trenutka, ko bomo lahko rekli, da smo epidemijo premagali. Verjamemo, da bo tam nekje maja možno dati dokončni odgovor. To, kar je pa v koalicijski pogodbi kot obveza, bo pa tudi glede na napovedi pristojnih institucij glede gospodarske rasti za letošnje leto skoraj stoprocentno možno realizirati. Kar se tiče dolgotrajne oskrbe, je zakon že nekaj časa v obravnavi in usklajevanju, zagotovo bo še dopolnjen. Tukaj je bilo medresorsko usklajevanje, bilo je usklajevanje v okviru Ekonomsko-socialnega sveta. Glede tega, kaj je treba storiti oziroma kateri so ukrepi, ki so doslej zaostajali, pri dolgotrajni oskrbi starejših ni kakšnih velikih dvomov. Tisto, kar terja dodatno usklajevanje pa dodatne premisleke, so načini financiranja, realizacija tega zakona. Če bi šlo samo za to, da se zakon sprejme, ga mi lahko sprejmemo v dveh mesecih. Vendar je treba takrat, ko bo zakon sprejet, imeti tudi predvidena finančna sredstva za njegovo realizacijo, in to ne samo za naslednje leto, ampak trajno. Tukaj govorimo o številkah kratkoročno skoraj pol milijarde evrov, po petih, šestih letih pa preko 700 milijonov evrov. S tega vidika je zelo pomembno zagotavljanje nekih dodatnih virov. Eden takšnih posrednih virov je nacionalni demografski sklad. Tako da je tudi uveljavitev tega zakona v veliki meri eden od predpogojev za to, da bo še eden od temeljev za to, da bo dolgotrajna oskrba na trdnih temeljih realiziran. V vsakem primeru bo zakon na poslanskih klopeh pravočasno, da bo uveljavljen lahko s 1. januarjem naslednje leto, kar je cilj. Ali bo to spomladi ali na začetku jeseni težko rečem, ker gre za finančno daleč najzahtevnejši projekt v mandatu te koalicije.
Hvala lepa. Imate zahtevo za dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. Jaz mislim, da se vsi dobro zavedamo, da v Sloveniji deluje trenutno 59 javnih zavodov pa 43 koncesionarjev in da je v njih okoli 19 tisoč mest za ostarele. Petina prebivalstva je starejša od 65 let, teh je danes 425 tisoč. Čez 10 let se napoveduje, da nas bo, seveda če bomo, 10 tisoč več. Moram izpostaviti, da je povprečna starost v teh domovih 87 let in kar 75 % prebivalcev potrebuje najzahtevnejšo zdravstveno oskrbo. Dejansko pokajo po šivih in v tem trenutku bi rabili za tiste, ki nujno rabijo oskrbo v domovih, tisoč postelj. 12 tisoč oseb pa je že vpisanih na vrsto in čakajo. Država v desetih, petnajstih letih dejansko ni zgradila nobenega doma. Vse se stavi na koncesionarje. Tudi ta vlada jim bo razdelila tisoč 285 postelj. Seveda v sili je to vse dobro in prav. Je pa drug problem, da koncesionarji imajo običajno višje cene. Pa še to ni vse. Tudi javni zavodi nimajo enotnih cen. Zato me, predsednik, zanima: Ali boste naročili pa sodelovali pri tem, da se te cene preoblikujejo in da se nekako vsaj v neki meri tudi uskladijo?
Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev.
Hvala lepa. Ta problem je znan že dolgo časa in tudi nereševanje tega problema. Že dolgo časa je to znano, zato teh zadev niti ne bi ponavljal. Za naprej je iz vseh virov, ki so na razpolago, v lanskem in v letošnjem letu Vlada temu problemu skušala zagotoviti čim več sredstev. Tukaj gre za sredstva, ki so na voljo iz različnih evropskih programov ali naslovov in tudi iz domačega proračuna. V naslednjih letih bo Slovenija na podlagi tega, kar je bilo že sklenjeno in odobreno, na podlagi tega, kar se sedaj načrtuje, recimo v okviru nacionalnega načrta za okrevanje in odpornost za naslednje obdobje bo v Sloveniji zgrajenih na tisoče novih kapacitet za oskrbo starejših v domovih. To je praktično tudi edini način, ki bo vplival na znosnejše cene oziroma na cenejše storitve. Tam, kjer je povpraševanje bistveno večje od ponudbe, je potem problem s stroški vedno prisoten, pa tudi če to skušajo administrativno reševati. Zagotovo je najbrž nekaj manevrskega prostora pri normativih, od katerih je cena odvisna, ampak v celoti bo problem možno reševati na zdravi in na trajnostni osnovi takrat, ko bo kapacitet dovolj. In to je naša prioriteta. Na tem delamo. V kratkem bodo znane tudi številke iz načrta za odpornost in okrevanje, ko bo ta potrjen. Poleg tega pa je tukaj možno zagotoviti še dodatne kapacitete v okviru različnih tako imenovanih inovativnih programov, ki jih dodatno financira tudi Evropske unija in ki že obstajajo v različnih lokalnih skupnostih. Tega problema se vsi zavedamo in mnoge občine so imele že doslej pripravljene programe, vendar za realizacijo ni bilo dovolj finančnih sredstev. In ta sredstva sedaj zagotavljamo.
Hvala lepa. Kolega Jurša, imate besedo za postopkovni predlog.
Gospod predsednik, omenili ste dva datuma. Ta dva datuma sem si krepko zapisal. Povem vam, da vas bom pred temi datumi ponovno to isto spraševal. Glede na to, da nekaj časa že sedim v teh poslanskih klopeh, ne bom postavil zahteve za javno obravnavo te tematike, ker ni na tej obravnavi moč sprejeti nobenega sklepa pa nobenega zaključka. Hvala lepa.
Spoštovani kolegice in kolegi! Če dobite besedo za postopkovni predlog, potem prosim, da izrabite to besedo za postopkovni predlog, ne da poveste, da ga ne boste dali. Naslednji ima besedo Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa. Gospod predsednik, v 50 državah po svetu so sprejeli za cepljenje tudi rusko cepivo Sputnik 5. V bistvu gre za enako cepivo, kot je AstraZeneca. AstraZeneca je pravzaprav, bi rekel, nekakšna licenca Sputnika 5. Britanci so začeli to uporabljati zaradi tega, ker ne verjamejo ameriškim proizvodom Pfizerja in Moderne, ker gre pri teh cepivih za gensko spreminjanje ribonukleinske kisline in ni poznan učinek, ki ga povzročajo ta cepiva. Genetsko spreminjanje telesa gre do te mere, da se lahko dogaja marsikaj, cela kopica stranskih učinkov. Recimo v Indiji so poznani učinki, stranski učinki cepljenja, pojavila se je množična sterilnost žensk, poleg tega pa tudi učinkovitost tega cepiva rapidno pada. Po 70. letu je učinkovitost nekje 20 %, pri 80. letih 10 %, pri 90. letih okoli 5 % in imajo stranski učinki še dosti večje nevarnosti kot tista 20 do 5-odstotna zaščita pred virusom. Mene zanima: Kako daleč je naša vlada v pogovorih za uporabo ruskega cepiva? Avstrijski kancler Kurz se tudi zavzema za to, da bi ga Avstrija uporabljala. Mislim pa, da bi lahko to cepivo izdelovala tudi slovenska farmacevtska industrija v Krki, če ne bi bilo direktorju Krke v glavnem samo do tega, da bi delal dobičke. Slovenija se mora postaviti na svoje noge in predvsem upoštevati izsledke znanosti, ne pa privatne želje Amerike po zaslužkih. Meni je všeč, da naša vlada uporablja cepivo AstraZeneca, kar je pametno, vendar zakaj ne bi sprejeli tudi cepiva Sputnik 5. Konec koncev je to ena varianta in glede na to, da bo Evropska unija zahtevala zelene cepilne potne listine, mislim da bi bilo tudi na nivoju Evropske unije smiselno, da se odpre vprašanje in da se tudi v Evropski uniji pove, da ni vse zaslužek, ki gre tudi nekaterim v EMI v žep, ampak da je v prvi vrsti pomembno zdravje ljudi. Zaenkrat toliko. Hvala.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Hvala lepa. Najprej naj rečem, da vsa cepiva, ki jih trenutno uporabljamo v Sloveniji ali pa v Evropski uniji, so bila preizkušena, so šla čez vse predpisane faze testiranja in so varna. Tudi vsi tako imenovani primeri, kjer naj bi prišlo do nezaželenih učinkov, se sproti analizirajo in proučujejo in ob veliki medijski pozornosti prihaja celo do začasnega zaustavljanja cepljenja v mnogih državah, dokler stvari niso razjasnjene. Znanstveno ni dokazana kakšna razlika med učinkovitostjo ali pa med stranskimi učinki AstraZenece in ostalih cepiv, ki so proizvedene na podlagi drugačne tehnologije. Kar se tiče Sputnika, je to cepivo v fazi preizkusa na Evropski agenciji za zdravila. Slovenija je odvisna od ugotovitev Evropske agencije za zdravila, kar se tiče uporabe cepiv, ker smo tudi mi del te agencije. Saj končno je za odobritev potrebno soglasje vseh nacionalnih regulatorjev. Tudi zaradi tega je v nekaj primerih trajalo nekoliko dlje, da je EMA oziroma Evropska agencija za zdravila cepivo odobrila, kot pa se je to zgodilo recimo v Veliki Britaniji ali pa v Ameriki. Pot mimo tega sicer obstaja. Se pravi, nacionalni regulator Slovenska agencija za zdravila bi lahko sama odobrila katerokoli cepivo, vendar po predpisanem postopku, kar pomeni, da bi morali sami izvesti testiranje in vse tiste postopke, ki trajajo mesece ali celo leta. Tako ni nobene teoretične možnosti, da bi naš nacionalni regulator lahko to naredil prej, kot bo to naredila Evropska agencija za zdravila, kjer postopek že poteka. Tudi če bi se takoj lotili, če bi se že lani lotili pa pred enim letom lotili, s kapacitetami, ki jih imamo, tega testiranja sami ne bi mogli opraviti prej. Lahko seveda se vsaka država tudi odloči, da neko cepivo uporabi, ne glede na teste, ne glede na pravila, ne glede na postopke. Ampak zaenkrat tega še nihče ni na tak način naredil. Madžarska, recimo, ki je Sputnik odobrila, je, mislim da spremenila nacionalno zakonodajo, kjer je upoštevala testiranje tudi v nekaterih drugih državah, in je sama začela te postopke že bistveno prej. Pa tudi tukaj so določene dileme. Kljub temu da je Madžarska to naredila, trenutno zelo malo cepi s Sputnikom, ker glavni problem je, da tega cepiva enostavno ni dovolj na razpolago. V tem trenutku je po podatkih, ki smo jih slišali od Evropske komisije, Sputnika na svetovnem trgu prodanega za 600 ali celo 800 milijonov odmerkov, dobavljenega pa je nekaj 10 milijonov. Sputnik ima enake probleme kot vsi ostali oziroma še večje, to so proizvodne kapacitete. Tudi če bi Slovenija sama izvedla vsa testiranja in sama odobrila to cepivo, je veliko vprašanje, kdaj bi dobila prve količine. Naročiti ga je možno po nekih relativno enostavnih postopkih, bolj enostavnih, kot recimo cepivo iz Kitajske, vendar pa so roki dobave takšni, da v tem trenutku to najbrž ni smiselno. Kar se tiče obeh slovenskih farmacevtov, tako Leka kot Krke, oba sodelujeta v naporih, da zagotovimo dovolj cepiv, eden tudi v smislu vzpostavljanja lastne proizvodnje. Samo nič od tega zelo verjetno ne bo vplivalo na zaustavljanje epidemije v prvi polovici leta, kar pa je ključna prioriteta. Konec tega leta bo po napovedih Evropske komisije odobrenih 16 ali celo več različnih cepiv. Ne bo več problem dobava in proizvodne kapacitete. Problem je prva polovica tega leta.
Hvala lepa. Kolega Jelinčič, imate zahtevo za dopolnitev.
Gospod predsednik, znanstveno je dokazana razlika med AstroZeneco in Pfizerjem oziroma ekspozituro Pfizerja Moderno. Gre za razliko med klasičnim cepivom in pa gensko terapijo. Pfizer in Moderna uporabljata gensko terapijo. V bistvu je to izum firme Abbott, ki je raziskovala gensko delovanje na zdravljenje raka in je prišla do bistvenih rezultatov. Potem so leta 2010 začeli v Abbottu raziskovati. Ameriška FDA je dovolila razvijanje te terapije do leta 2025, vendar že leta 2016 so odkrili in patentirali določene patente za zdravljenje raka prostate in jeter, potem pa še ekskluzivno zdravljenje raka na osnovi RNA. Navkljub temu da je FDA prepovedala takoj prodati patente, je Abbott prodal patente. V 14 dneh, ko so dobili patente, so to prodali Pfizerju. Pfizer je pa nadaljeval študije v tem smeri genske obdelave človeškega telesa in je prišel tudi do tega, da zdaj zdravijo covid z gensko terapijo. Nevarnosti, ki so, mene spominjajo na tisto publikacijo Protokoli sionskih modrecev. V bistvu že v prelomu 19. v 20. stoletje so nekateri načrtovali in razmišljali v to smer. Bojim se, da gre ta zadeva še naprej v to smer. Treba je pa paziti na zdravje lastnih državljanov in zato mislim, bi moral slovenski nacionalni regulator malo bolj razmišljati o teh zadevah.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, želite dopolniti odgovor?
V Evropi je bilo doslej, mislim da uporabljenih nekaj čez 50 milijonov odmerkov različnih cepiv. Velika večina od teh cepiv je izdelanih na podlagi mRNA tehnologije, se pravi te, za katere pravite, da ni varna. Zaenkrat tudi na podlagi tega obsežnega preizkusa, če lahko temu tako rečemo, ne zaznavamo negativnih učinkov izven tega, kar je pokazalo testiranje. Pri 50 milijonih bi se to verjetno moralo pokazati. V zadnjih mesecih velikokrat poslušamo te trditve zaupanj znanosti. V tem primeru ne gre samo za to, da bi se zaupalo znanosti, gre tudi za to, da so že praktične posledice. Se pravi, da lahko zaupamo tudi izkušnjam. Če tem 50 milijonom v Evropi dodamo še na desetine milijonov cepljenih v Združenih državah, v arabskem svetu, kjer so zelo daleč, ali recimo v Izraelu, kjer počasi celo zaključujejo to operacijo cepljenja, potem lahko samo ugotovimo, da so posledice takšne, kot so bile napovedane. Tukaj ni negativnih presenečenj izven napovedanih stranskih učinkov, ki so relativno blagi in pri zelo majhnem številu cepljenih je ključna posledica cepljenja pozitivna. Se pravi, virus se zaustavlja, ljudje ne umirajo več, ne zbolevajo. Pa tudi tam, kjer kdo zboli, je to obolelost, ki ne terja bolnišničnega zdravljenja. Kar se tega tiče, si po mojem lahko samo vsi želimo in stiskamo pesti, da se bodo dejansko vse proizvodne kapacitete za proizvodnjo že odobrenih cepiv čim bolj krepile, da bomo teh odmerkov dobivali čim več, da bodo nova cepiva, ki so v fazi testiranja, čim prej stestirana, odobrena in čim prej proizvedena v čim večjih količinah. Treba se je zavedati, da virus mutira, in da cepiva, ki so učinkovita danes, jeseni mogoče ne bodo več. Vsi farmacevti delajo seveda tudi na novih verzijah cepiv in tudi s tega vidika je napovedovanje zadostnih količin in vsega ostalega relativno tvegano.
Hvala lepa. Kolega Jelinčič, postopkovni predlog.
Gospod predsednik, da mene ne bi kdo narobe razumel, jaz nisem proti cepljenju, sem pa proti cepljenju z gensko terapijo. Britanci čuvajo svoje ljudi, Rusi čuvajo svoje ljudi, Kitajci čuvajo svoje ljudi, Američani hočejo služiti. Zakaj je AstraZeneca na udaru kritik pri teh stranskih pojavih? Ravno zaradi tega denarja, ki je tukaj zadaj. Ni res, da ni stranskih učinkov pri genski terapiji. Je, ogromno jih je, se beležijo, vendar se podatki skrivajo. To je tisto, kar mene skrbi. Mi moramo skrbeti za lastno populacijo. Slovenci, vedno manj nas je, vedno več je raznih prišlekov, ki se vrivajo, uničujejo naš, bi rekel, kar življenjski prostor in tudi na ta način [[…]]
Kolega Jelinčič, kje je vaš postopkovni predlog?
[[…]]z gensko terapijo se lahko pripelje do tega, da pride en korak bližje k izumrtju slovenskega naroda. Zato mene to skrbi. Ravno zaradi tega sodim, da bi bilo smiselno odpreti širšo razpravo v Državnem zboru in, gospod predsednik Državnega zbora, predlagam, da opravimo razpravo o tej tematiki na eni od naslednjih sej. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Naslednja bo vprašanje predsedniku Vlade postavila Tina Heferle.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Lep pozdrav vsem. Spoštovani predsednik Vlade, dober dan! Jaz bom poskušala biti kar se da racionalna s časom, da ne kratim svojega in vašega časa in bom svoje vprašanje postavila zelo eksaktno. Zanima me: Zakaj se Vlada Republike Slovenije vse do danes še ni seznanila z dvema kandidatoma, ki sta bila izbrana za zasedbo mesta evropskega delegiranega tožilca? Vemo namreč, da Slovenija zamuja že vse od 1. marca, ko se nam je iztekel rok za imenovanje in ni nepomembno dejstvo, da nas je že v mesecu februarju evropski komisar za pravosodje pozval, naj vendarle pohitimo z nacionalnimi izbirnimi postopki. Zato jaz danes ne želim polemizirati o imenih dveh že izbranih kandidatov, ki sta izbirni postopek že prestala. Ne želim špekulirati o tem, ali ta zaplet z seznanitvijo kakorkoli vpliva na ugled Republike Slovenije v Evropski uniji. Ne želim špekulirati o tem, ali Vlada s tem zavlačevanjem nekako poskuša posredno vplivati na tožilstvo v Sloveniji. Niti ne želim špekulirati o tem, ali ves ta zaplet in zavlačevanje kakorkoli vpliva na stopnjo vladavine prava v naši državi. Danes me zanima predvsem to: Zakaj se Vlada Republike Slovenije s tema že izbranima kandidatoma še ni seznanila? Vemo, da Zakon o državnem tožilstvu postopek izbire in pa seznanitve določa zelo jasno in predvsem zelo enostavno. Državnotožilski svet opravi izbirni postopek, presodi strokovnost in izpolnjevanje vseh pogojev, nato pa svojo izbiro v obliki predloga pošlje Ministrstvu za pravosodje, Ministrstvo za pravosodje pa potem ta predlog posreduje Vladi v seznanitev. Torej ne gre za nek kompliciran postopek. Vlada kot kolektivni organ o tem niti ne odloča. Zato me v tej luči predvsem iskreno danes zanima: Zakaj, čemu se Vlada še ni seznanila s tem izbirnim postopkom, sploh če vemo, da bi se lahko na katerikoli izmed preteklih sej vlade, če bi seveda bil interes za to, lahko seznanila v borih dveh minutah, toliko, da se preberejo imena kandidatov in se na koncu pristavi nek splošni stavek: Vlada se s tem seznanja. Spoštovani gospod predsednik Vlade, moje vprašanje je bilo zelo eksaktno in resnično upam, da bo tudi vaš odgovor zelo eksakten in se vam že vnaprej iskreno zahvaljujem.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Najprej naj povem, da je Vlada v lanskem letu mislim da imenovala 15 tožilcev. To je več, kot jih je letno imenovala katerakoli vlada prej v zadnjih osmih ali pa devetih letih. Kar se tiče tega konkretnega primera, teh dveh, se vam zahvaljujem, ker ste zelo jasno opisali postopek, ki je sam po sebi nenavaden. Poglejte, po Ustavi Republike Slovenije Slovenijo navzven predstavlja Vlada, ne tožilski svet in ne ministrstvo, ampak Vlada. Jaz sem na to zadevo postal pozoren v zadnjih tednih, ker se je to vprašanje začelo politizirati, in sem vprašal nekaj mojih kolegov po Evropi, kakšen je postopek pri njih. Povsod, nisem vseh vprašal, ampak kogarkoli sem vprašal, povsod so rekli, da o tem odloča Vlada. Tukaj ste pa v prejšnjem mandatu ali pa v predprejšnjem sprejeli nek zakon, po katerem je Vlada poštar. Tožilski svet odloči, potem pa to pošlje Vladi in Vlada naj se s tem seznani, ne da bi imela kakršnokoli pravico odločanja in pošlje naprej. Vlada Republike Slovenije po Ustavi Republike Slovenije ni poštar. Ko ta postopek preverjamo, ta postopek preverjamo in dokler odgovori na ta formalna vprašanja ne bodo jasni, se Vlada s tem ne bo seznanila. In s tem nič ne zamujamo. V tem trenutku je od 27 držav članic Evropske unije postopek zaključilo 8 držav. Slovenija je med 19 državami, ki tega postopka še ni zaključila. Popolnoma nič ne zamujamo in zadevo bomo opravili tako, kot se spodobi, v skladu z slovensko ustavo, pa tudi v skladu z veljavnim zakonom, ki ga je treba upoštevati, dokler je tak, kot je. In ta zakon ne določa roka, v katerem bi se Vlada morala seznanit s tem.
Hvala lepa. Kolegica Heferle, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Ja, hvala lepa. Bi se zlagala, gospod predsednik vlade, če bi rekla, da nisem pričakovala takšnega odgovora. Veseli me, da se sklicujete na Ustavo Republike Slovenije, verjamem pa, da veste kot prvi mož v vladi, da je tudi vlada dolžna ne samo spoštovati ustavo, ampak tudi zakone. Zakon o državnem tožilstvu zelo jasno in zelo enostavno predpisuje postopek izbire kandidatov in postopek seznanitve na ravni vlade, kot sem že prej lepo opisala. Torej mi nimamo nobenega zakonskega primanjkljaja na tem mestu in primerjati se s postopkovnega vidika z ostalimi evropskimi državami je nekako neprimerno, ker mene ne zanima, kako imajo to urejeno v ostalih evropskih državah, pri nas je urejeno tako, da se vlada seznani z izbiro teh dveh evropskih delegiranih tožilcev. Če utemeljujete, da ostale evropske države, osem jih je, tudi zamujajo pri tem imenovanju, mene so vedno učili, da se moramo zgledovati po boljših od sebe. Torej, če je bil izbirni postopek pravočasno končan in predan na Vlado Republike Slovenije, da se z njim seznani, bi pričakovala od vas kot odgovornega, ki vedno rad poudarja, da se morajo spoštovati ustava in zakoni, da se vendarle v skladu Zakonom o državnem tožilstvu s tem pravočasno seznanite. In ni res, da nam ne nastaja nobena škoda. Ta dva evropska delegirana tožilca bi morala začeti z delovanjem že 1. marca, danes smo 22., torej zamujamo. Glede politizacije tega vprašanja pa nismo zaslužni za to mi, ki v opoziciji opozarjamo, da se s postopkom zamuja, ampak po mojem mnenju to zavlačevanje nakazuje vsaj na indic temu, da se želi politizirati to mesto z vaše strani, gospod predsednik. Torej še enkrat moje vprašanje: Kdaj se boste seznanili z že dvema izbranima kandidatoma?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Jaz mislim, da sem na to vprašanje že odgovoril. Poslanka tudi v nadaljevanju tega vprašanja ni citirala tistega člena zakona, ki bi vladi določal rok, kdaj mora to narediti. Se pravi, je od odločitve vlade odvisno, kdaj to vprašanje da na dnevni red. Povedal sem vam prej, da bomo to zadevo dali na dnevni red potem, ko bomo ta formalna vprašanja razčistili. Lahko pa da se bo tudi zgodilo, da bomo predlagali spremembo zakona, ker Vlada Republike Slovenije po Ustavi Republike Slovenije ni poštar, ampak predstavlja državo navzven.
Hvala lepa. Kolegica Heferle, postopkovni predlog.
Gospod predsednik Vlade, se vsekakor strinjam z vami. Seveda vam zakon nikjer ne določa roka, v katerem bi se morali vi seznaniti s to izbiro. Ampak vendarle gre tukaj za zelo pomembno novo institucijo, kjer bi vendarle bilo za pričakovati nek razumen rok, v katerem se mora vlada z izbranima kandidatoma seznaniti. Glede tega formalnega vprašanja, ki ga poudarjate, je zakon tu zelo jasen. Če govorite o spremembi Zakona o državnem tožilstvu, ki določa ta izbirni postopek in pa postopek seznanitve, jaz iskreno upam, da se vi oziroma tudi vaši svetovalci zavedate, da v Sloveniji retroaktivna uporaba zakona ne more veljati, razen če so za to zelo zelo izjemne okoliščine. Naj ponovim tudi stališče Ministrstva za pravosodje, ki smo ga zadnjič lahko slišali na Odboru za pravosodje, ko smo obravnavali novelo Zakona o državnem tožilstvu. Glede teh dveh kandidatov, že izbranih za zasedbo evropskega delegiranega tožilca, je zavzelo jasno stališče, da je izbirni postopek končan, torej se vanj ne more posegati več retroaktivno s kakršnokoli spremembo zakona. Torej je na vas, da se z izbiro seznanite. Prej ko se boste, prej bosta lahko tožilca začela delovati in prej bomo izpolnili vse pogoje za to, da bo Evropsko tožilstvo začelo delovati tudi v Republiki Sloveniji, kar nenazadnje je, verjamem, da tudi naš interes, glede na to da bosta ravno ta dva tožilca preiskovala kazniva dejanja, ki so povezana z evropskimi sredstvi. Vemo, da jih v temčasu prejemamo kar nekaj. Zaradi vsega navedenega in ker ste v uvodnih besedah, gospod predsednik, omenili tudi imenovanje državnih tožilcev, pri katerih tudi vemo, da nekateri še vedno čakajo tako na imenovanje kot na napredovanje, se mi zdi izjemnega pomena, da Državni zbor opravi razpravo o tožilstvu nasploh oziroma, če se osredotočim na svoje vprašanje, o tem, zakaj je pomembno, da se vlada Republike Slovenije čim prej seznani z že dvema izbranima kandidatoma za evropskega delegiranega tožilca oziroma da opravimo razpravo o tem, zakaj se ta vlada vse do danes o tem še ni seznanila. Je morebiti kaj drugega v ozadju − po vaših besedah, gospod predsednik Vlade, politizacija tožilstva? Kar pa me kot pravnega strokovnjaka iskreno skrbi, zato bo taka razprava v parlamentu po mojem mnenju zelo dobrodošla.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Zadnja bo predsedniku Vlade postavila vprašanje Janja Sluga.
Hvala lepa. V preteklem tednu je minilo leto dni, odkar je aktualna vlada začela s svojim mandatom. V tem času je delovala v izjemno zahtevnih kriznih razmerah, ki so bile zaznamovane z epidemijo in vsemi njenimi razsežnostmi in posledicami. V igri so bila človeška življenja, varnost ranljivih skupin prebivalstva in pa tudi ohranjanje kondicije gospodarstva. Ocene o tem, kako dobro je vlada odigrala prvi polčas, so seveda različne, kot običajno tudi so. Takšna so bila tudi pričakovanja različnih deležnikov. Strinjamo se lahko, da smo s paketi protikoronskih ukrepov uspeli ohraniti večino delovnih mest in kondicijo gospodarstva, ki bo v naslednjih mesecih pomembna za čim hitrejše okrevanje. Prav tako so bili številni ukrepi socialno naravnani in namenjeni ranljivim družbenim skupinam. Čeprav je makroekonomska slika relativno spodbudna, pa je treba v prihodnjem obdobju še naprej vlagati napore v revitalizacijo prav vseh družbenih podsistemov, ki so bili zaradi epidemiološke krize bistveno prizadeti. Glede na to vas sprašujem: Kako ocenjujete bilanco dela vlade v preteklem letu in kateri so ključni projekti, ki jim bo vlada namenjala pozornost v prihodnjem, letu, da bi bil izhod iz te krize čim hitrejši, hkrati pa seveda zanesljiv in učinkovit?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Vlada je, kot sem dejal že v odgovoru na podobno poslansko vprašanje na začetku prejšnje seje, približno 80 % svojega časa, resursov, energije v lanskem letu ali pa v prvem letu mandata vlade porabila za spopad z epidemijo. To samo po sebi precej dobro ilustrira, koliko časa je ostalo za zadeve, ki so bile zapisane v koalicijsko pogodbo. Kljub temu smo tudi tam več ali manj vzdržali tempo. Naredili smo toliko, kolikor se je pač dalo. Slovenija je bila nepripravljena na epidemijo. V Sloveniji je bila leta 2017 delegacija Svetovne zdravstvene organizacije, ki je Sloveniji predpisala vrsto ukrepov, ki bi jih morali storiti v mirnem času pred viharjem. Nič od tega ni bilo storjeno. Ali se je sploh kdo s tem ukvarjal, še preučujemo, preiskujemo. Če bi tiste ukrepe, ki so bili predpisani leta 2017, Slovenija izvedla, potem bi se lahko z epidemijo spopadali bistveno bolje. Pa tudi marsikaj bi bilo narejeno, kar sicer rabimo za bolj normalno delovanje družbenih podsistemov, še posebej zdravstva in dolgotrajne oskrbe, o čemer smo prej govorili. Ena od zadev, ki je verjetno, če gledamo objektivno, presenetila vse v dobrem smislu, je reakcija podekipiranega zdravstvenega sistema, ki je bil sposoben od pomladi do jeseni v lanskem letu v bistvu podeseteriti kapacitete za obravnavo bolnikov s kovidom. Če tega ne bi storili − res je to terjalo dodatne napore in, bom rekel, žrtve drugod − potem bi tudi bolnike iz Slovenije zaradi hudega drugega vala morali voziti v bolnišnice v druge države. Tako kot se je to zgodilo mnogim, tudi takšnim državam, kot je, recimo Nizozemska, za katero je veljalo, da je imela najboljši zdravstveni sistem pred krizo. Prvo leto in vsi ti izzivi so za nas nekaj, kar jemljemo tudi kot nauk in opozorilo. Se pravi, ne želimo ravnati tako kot tisti po poročilu Svetovne zdravstvene organizacije iz leta 2017 in verjeti, da pač bo sonce vedno sijalo in da se epidemija ne bo ponovila, ampak želimo Slovenijo, predvsem pa zdravstveni sistem in ostale podsisteme, narediti odporne za naprej. To smo predlagali oziroma postavili tudi kot eno od prioritet vodenja Sveta Evropske unije. To je tudi evropska prioriteta v drugi polovici leta. Kljub temu da bo to jemalo skupaj s predsedovanjem veliko dodatne energije, želimo v prihodnosti realizirati tudi ključne zaveze, ki smo jih dali takrat, ko smo sestavljali vlado, pred dobrim letom: debirokratizirati državo, kolikor je to možno, decentralizirati državo in zagotoviti, da bodo resursi, ki so na razpolago, več ali manj pod enakimi pogoji dostopni tistim v Ljubljani, tistim v Slovenskih goricah, Brkinih, Beli krajini, Prekmurju in tako naprej. Program za to imamo narejen. Rabimo pa za to tudi nekaj časa in manevrskega prostora. Tudi vi ga rabite v Državnem zboru, če trikrat na teden obravnavate interpelacijo, potem pač takrat ne morete obravnavati zakonov in drugih ukrepov, ki so nujno potrebni za to, da te stvari realiziramo.
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala. Saj v bistvu ste v svojem odgovoru nakazali, kako zahtevna je situacija in kako povezane so v resnici stvari med seboj. Seveda predsedovanje je ena stvar, ki tudi prihaja. Ampak ravno v luči zahtevnosti situacije, v kateri se nahajamo, mislim, da smo se naučili nečesa bistvenega, da je vezivo, ki nas v nekih težkih trenutkih drži skupaj kot družbo, v bistvu zaupanje. In zaupanje se izjemno težko vzpostavi, zelo hitro pa se poruši. To zaupanje se najbolj zrcali v komunikaciji v tej situaciji potrebnih ukrepov, za katere sama trdno verjamem, da bi bili še učinkovitejši, če bi jih predstavniki vlade znali nekako bolj ustrezno skomunicirati. V tej luči se v resnici veliko ljudi sprašuje, zakaj priložnosti tretjega vodenja vlade niste izrabili za neko krepitev povezovanja in dviga ugleda širše kot samo med dosedanjimi sledilci. Zakaj v taki situaciji ubrati neko komunikacijo z depešami, pismi, z nekimi prehitrimi čestitkami, ki dejansko domačo javnost poleg te epidemije še dodatno iritira? Zakaj se v tej luči ne ozirati na dejstvo, da se neke take neprimerne poteze prenesejo tudi na ugled države? Zadnja zgodba je ta s STA. Zakaj ne gasiti požara med STA in Ukomom, pač pa ga podpihovati? Zakaj krizne razmere raje izkoriščati za neko ideološko restitucijo države kot pa za reševanje krize same? To so zelo zahtevna vprašanja in mislim, da so pomembna vprašanja. V luči nadaljevanja nekega konstruktivnega dela te koalicije in neke skupne verodostojnosti vas seveda moram vprašati: Ali mislite s takim načinom dela nadaljevati do konca mandata?
Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Poglejte, za razliko od te trditve jaz mislim, da problem ni v načinu komuniciranja. To je vedno izgovor. Problemi so tam, kjer sem jih opisal prej. Tisti, ki so ali pa ki ste vrgli puško v koruzo pred enim letom, zdaj zelo težko solite pamet vsem ostalim, glede na prazna skladišča in na nepripravljenost države, ki smo jo dobili. Če bi bile razmere normalne, potem bi vlada mogoče imela čas, da se enkrat na teden sestane, pa se pogovarja o komuniciranju. Tako pa smo morali uvesti še dodatno sejo vlade, na kateri se ukvarjamo z zaščito zdravja in življenj ljudi. Pa tudi malo je tako, bom rekel, mimo poslušati nasvete o komuniciranju od šefice poslanske skupine z eno odstotno podporo v javnosti predsedniku Vlade in predsedniku stranke, ki ima tridesetkrat večjo podporo.
Želite besedo? Ne. Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslansko vprašanje, postavljeno na 63. izredni seji Državnega zbora. Minister za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravko Počivalšek bo odgovoril na vprašanje Borisa Doblekarja v zvezi z najemninami gostinskih lokalov na Petrolovih bencinskih servisih.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani gospod poslanec Boris Doblekar, spoštovani državni zbor, hvala za vprašanje. Prejšnji mesec sem spoštovanemu gospodu poslancu Bojanu Podkrajšku že odgovarjal na vprašanje s področja Petrola. Pojasnil sem, da je Petrol delniška družba, ki deluje samostojno in jo vodi uprava. Republika Slovenija kot tretjinski lastnik svoje pravice izvršuje preko letnega načrta upravljanja kapitalskih naložb. Kot izhaja iz navedenega načrta in tudi Zakona o gospodarskih družbah, lastniki gospodarskih družb ne morejo vplivati na odločitve o vodenju konkretnih poslov v teh družbah. Za konkretne operativne poslovne odločitve je zadolžena uprava družbe Petrol, ki zastopa in predstavlja družbo ter vodi posle družbe samostojno in na lastno odgovornost. Tako tudi ne posedujem podatkov o operativnem poslovanju, poslovnih odločitvah in izplačilih, o katerih me sprašujete, razen kar je javno dostopno. Na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo se popolnoma zavedamo težavnosti gospodarske situacije številnih manjših podjetnikov na področju izvajanja najemnih pogodb, ki so nastale kot posledica covida-19. Iz navedenega razloga smo v tem obdobju za različne gospodarske subjekte pripravili vrsto podpornih ukrepov za blažitev negativnih posledic epidemije. Naslovili smo vse ključne izzive. Na eni strani smo poskrbeli za ohranitev delovnih mest, na drugi pa za zagotavljanje likvidnostnih sredstev. Povračilo dela fiksnih stroškov vključuje tudi najemnine. Od skoraj 140 milijonov evrov, ki smo jih do sedaj namenili za ukrepe nekritih fiksnih stroškov, je bilo kar 43 % izplačanih samo v dejavnosti turizma, to je dobrih 60 milijonov evrov, in sicer več kot 5 tisoč upravičencem. Na osnovi sprejetih osmih interventnih zakonov je bila subjektom v gospodarstvu, gostinstvu in turizmu v prvih treh mesecih leta 2021 odobrena še druga pomoč v višini vsaj 50 milijonov evrov. SPIRIT je razpisal poseben poziv za povrnitev dela obratovalnih stroškov gostincem v skupni vrednosti 10 milijonov evrov. Ker je bilo zanimanje izredno, pripravljamo še ponovitev poziva v višini 36 milijonov evrov, ki bo objavljen v kratkem. Za premostitev likvidnostnih težav pa so bili in še bodo na razpolago brezobrestni likvidnostni krediti. PKP7 med drugim določa tudi ukrepe na področju najemnin, najemnih razmerij, poslovnih nepremičnin. Veliko poslovnih odnosov se je v tem času vzajemno prilagodilo, vendar pa še ostajajo izjeme, kjer temu ni tako. Kar lahko povem glede manjšega prihodka v času epidemije skupine Petrol leta 2020, oni so ustvarili 3 milijarde evrov prihodkov od prodaje. To je 30 % manj kot leta 2019. Čisti dobiček se je znižal za 31 %. Na poslovanje je najbolj vplival padec prodaje proizvodov iz nafte, kjer je bil 19-odstotni padec, s področja trgovine 3-odstotni. Te spremembe zahtevajo ukrepe, racionalizacijo na vseh ravneh poslovanja. Verjamem, da se bodo epidemiološke razmere kmalu izboljšale in da lahko pričakujemo postopno sproščanje v dejavnostih gostinstva in turizma. Na ministrstvu pa tudi pripravljamo številne ukrepe, s katerimi bomo gospodarstvu še naprej pomagali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, spoštovani minister za odgovor. Spoštovani predsednik Državnega zbora, poslanke, poslanci! Zelo podrobno sem poslušal vaš odgovor spoštovani minister in sem ga nekako v tej smeri tudi pričakoval. Ker imam samo dve minuti na voljo, bi vseeno rad dodal, da se je name obrnilo veliko najemnikov gostinskih lokalov, ki so redno plačevali najemnine v teh lokalih in fiksne stroške, pa so potem obupali oziroma izčrpali svoja finančna sredstva in prekinili tudi pogodbo. Zato sem tudi predlagal, da Petrol, država je tretjinski lastnik, ampak da Petrol oziroma država vključno z upravo tukaj opravi neko ustrezno domačo nalogo in gre na roke oziroma naproti tem najemnikov lokalov. Poleg tega se je zgodilo Petrolu tudi to, da vsi, ki delajo na črpalkah, ki so stalno odprte, ne glede na epidemiološko sliko, so to delavci, ki si zaslužijo neko pozornost − na vseh črpalkah po Sloveniji, predvsem pa govorim tukaj za Petrol − ki so vedno na voljo in vedno za okencem in vedno poskrbijo za nas, pa niso bili deležni nobenih koronadodatkov. Res, da je bilo prodanega manj goriva, res pa je tudi, da so bile trgovine veliko bolj oblegane in so prodali tudi mnogo več izdelkov. Poleg tega so poleg izplačil dvignjene minimalne plače, kar je bilo zakonsko tukaj sprejeto, dobili manjši dodatek za prodajno uspešnost, kar se mi tudi ne zdi prav. Mislim, da je prav, da gre Petrol oziroma uprava Petrola naproti tem ljudem, da se ne zmanjšuje zato prodajno uspešnost, ker se je dvignila minimalna plača, in da se gre naproti tudi vsem tem, ki so redno plačevali vse pogodbene obveznosti za najem teh lokalov na Petrolu. To je bil moj predlog in ta predlog in pobudo še vedno naslavljam tudi na vas, spoštovani minister, in se vam še za dodatna pojasnila in pa odgovor lepo zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Tako kot sem povedal, za pokrivanje najemnine smo imeli dva ukrepa, in sicer delno pokrivanje fiksnih stroškov je namenjeno temu, povedal sem koliko denarja je bilo v celotnem slovenskem gospodarstvu namenjenega temu ukrepu, drugi ukrep pa je, da smo sugerirali najemojemalcem, da ta problem na nek način rešijo v dogovornem smislu. V primeru Petrola, kot sem povedal že uvodoma, lahko komuniciramo samo o tem, kar smo pripravili. Jaz verjamem, da bodo tudi v upravi Petrola prisluhnili težavam svojih najemojemalcem, ker je tudi od tega odvisno, kako bo njihovo poslovanje v celoti pozitivno v tem postcovidnem obdobju. Hvala
Hvala lepa. Prehajamo na vprašanje poslank in poslancev. Prvi krog. Edvard Paulič bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku.
Hvala predsednik za besedo. Spoštovani gospod minister. Dober mesec dni nazaj sem na vas naslovil pisno poslansko vprašanje v zvezi z utemeljitvijo zapiranja določenih gospodarskih dejavnosti. Predvsem sem želel, da nas seznanite z analizami, strokovnimi podlagami, s ključem, po katerem se določa, katere dejavnosti so odprte, katere so zaprte. Nekaj dni nazaj sem res dobil vaš pisni odgovor, za kar se vam zahvaljujem. V odgovoru navajate, da ministrstvo odgovorno obravnava predmetno tematiko, jo ustrezno preuči in če okoliščine dopuščajo, jo vključi v spremembe odlokov. Potem v nadaljevanju naštevate, kaj vse je z odloki dovoljeno, se pravi katere dejavnosti lahko delujejo. Ampak to bi si prav zares lahko tudi sam pogledal v teh vaših vladnih odlokih. In na koncu zapišete, da trdite, da vsi dosedanji sprejeti ukrepi prispevajo k ohranitvi javnega zdravja, omejevanju sive ekonomije ter izvajanju gospodarskih dejavnosti brez večjih negativnih posledic na epidemiološko sliko in tako dalje, s tem se strinjam, prispevajo k ohranitvi javnega zdravja. Ampak jaz sem vas spraševal po analizi, po strokovnih podlagah, karkoli oprijemljivega, ker vseeno mislim, da javnost ima pravico izvedeti, na kakšni podlagi se vlada odloča, katere dejavnosti lahko delujejo in katere ne. Moj občutek vsaj do sedaj je, da te ukrepe sprejemate intuitivno, brez neke epidemiološke strokovne podlage in da na nek način arbitrarno odločate, katere dejavnosti so odprte, katere ne. Zato vas danes ponovno sprašujem po nekih strokovnih podlagah, po analizi, karkoli oprijemljivega.
Hvala lepa. Minister, imate besedo za odgovor.
Hvala, spoštovani gospod poslanec Edvard Paulič, spoštovani državni zbor, predsedujoči! Hvala za vprašanje. Na zelo podobno vprašanje sem vam že odgovoril pisno, tako kot ste sami povedali. Seveda veste, da je Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo pristojno za odpravo odloka o začasni prepovedi ponujanja in prodaje blaga in storitev potrošnikom v Republiki Sloveniji. Trenutno je v veljavi odlok, ki je bil sprejet na Vlade 17. 3. 2021. Odlok regulira storitve na področju trgovine, storitev ter gostinstva in turizma. Ureja izključno razmerje med pravno osebo in neposrednim potrošnikom. Odlok ne regulira poslovnih odnosov med pravnimi osebami, če lahko uporabim izraz B2B. Izjeme so, da odlok na splošno prepoveduje ponujanje, prodajanje blaga in storitev. Ureja pa tudi številne izjeme od prepovedi, ki so manj rizične, so nujno potrebne za zagotavljanje osnovnih potreb družbe in oskrbo prebivalstva ter so pomembne za zagotavljanje varnosti in zdravja. Zaradi varstva in zagotavljanja zdravja izvajalcev in potrošnikov je precejšen del dovoljenih storitev omogočen ob dodatnih pogojih: tedensko testiranje, omejitev ene stranke v prostoru na 30 kvadratnih metrih, ločen vhod in izhod. Kot sem že večkrat pojasnil, se spremembe pri omilitvi in sproščanju ukrepov dodajajo postopoma ob določenih pogojih, ob upoštevanju zdravstvenih priporočil NIJZ in Ministrstva za zdravje. To so osnove, na osnovi katerih po diskusiji na vladi preanaliziramo stvari in se potem vlada kot celota odloči za ukrepe. Izjeme so v odlok vključene na podlagi aktualnih epidemioloških razmer na nivoju cele države in posameznih statističnih regijah ter na podlagi stališč zdravniške stroke. Pri tem pa se upošteva vladni načrt sproščanja ukrepov za zajezitev, obvladovanja epidemije nalezljivih bolezni. Vsi omejitveni ukrepi oziroma izjeme od prepovedi so sprejeti izključno s ciljem varovanja zdravja izvajalca in potrošnika na eni strani, ob hkratnem omogočanju izvajanja čim več storitev v panogah in regijah, kjer je to dopuščeno zaradi epidemioloških razmer. Pri tem ministrstvo aktivno sodeluje tudi z reprezentativnimi zbornicami, združenji s področja gospodarstva, podjetništva, trgovine. Odgovorno obravnavamo vse prejete pobude, argumente, predloge in vprašanja v povezavi z izvajanjem odloka. Sam osebno in celo ministrstvo si prizadevamo, da se v najkrajšem možnem času in v celoti odpravijo sprejeti omejitveni ukrepi, da se sprosti izvajanje storitvenih dejavnosti v vseh panogah, s čimer bo spet omogočeno normalno in nemoteno ukvarjanje s poslovanjem vseh gospodarskih subjektov v državi. Vendar pa tega ne moremo in ne smemo narediti na račun zdravja in zdravstvenega sistema. Hvala.
Kolega Paulič, imate zahtevo za dopolnitev.
Hvala, predsednik. Spoštovani minister, se poslušava, pa se očitno ne slišiva. Če se navežem na gospodarstvo, od koder prihajate. Ukrepi v gospodarstvu se sprejemajo na osnovi analiz, na osnovi nekih podatkov, ne na osnovi intuicije. Če vam navedem nekaj nelogičnosti, ki jih jaz ne razumem, pa verjamem, da še kdo ne. Recimo prepoved prodaje alkohola v gostinskih obratih, se pravi, hrana se lahko kupi za s seboj, alkohol. B2B poslovni sestanki, to ste omenili. Če se sreča 10 oseb, ki so podjetniki, poslovni partnerji, gredo lahko v gostilno na malico. Če bi se srečalo teh 10 istih ljudi, pa ne bi bili podjetniki, se ne bi smeli srečati, kar pomeni, da se možnost širjenja virusa veže na pravni status osebe. Popolnoma nelogično. V preteklosti smo imeli lahko zadruge odprte, trgovine z gradbenim materialom pa ne. Ne razumem, popolnoma nelogično. Moje vprašanje še enkrat, gospod minister, je: Ali imate neke konkretne analize ali pa se dejavnosti odpirajo oziroma zapirajo po občutku, arbitrarno?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani gospod poslanec, vedno lahko odgovorim samo to, kar sem vam odgovoril pisno in tudi prej, pa še enkrat bom ponovil. Kaj vi smatrate za analize? Vlada tedensko preverja strokovno utemeljenost ukrepov na podlagi strokovnih mnenj. Vsako sredo se vlada sestane s predstavniki NIJZ, s strokovno posvetovalno skupino za covid-19 pri Ministrstvu za zdravje in podrobno analizira epidemiološke in druge podatke. Na podlagi strokovnega stališča določimo potrebne omejitvene ukrepe oziroma njihovo sproščanje.Ti se določajo na nivoju cele države oziroma ločeno po posameznih statističnih regijah. Tako so od lanskega začetka epidemije ves čas dovoljene storitve, ki v pretežni meri prodajajo živila, blago za osebno nego, čiščenje, vključno s prodajo kmetijskih pridelkov na kmetiji, kmetijske prodajalne, tržnice s hrano, da ne naštevam tega, kar je bilo vse dovoljeno, ker to oba poznava. Poleg tega pa je ves čas omogočena tudi trgovina na daljavo, to je tako imenovana spletna trgovina, ter gostinska dejavnost v organizacijah, ki jo izvajajo za svoje zaposlene oziroma za varovance. Jaz moram reči, da ne vem od kod vam ta trditev, da je od pravnega statusa odvisno odpiranje. Vseskozi mislim, da jasno opozarjamo, da je ključni problem za nove okužbe druženje in s temi ukrepi želimo onemogočiti odvečna druženja, pri tem pozivamo vse deležnike v gospodarskem procesu, da so do tega vprašanja odgovorni. Verjamem, da bomo, upam, v prihodnje pripeljali zgodbo do te mere, da bomo epidemijo skupaj s cepljenjem toliko obvladali, da bomo lahko vse gospodarske dejavnosti sprostili v popolni meri.
Hvala lepa. Kolega Paulič, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala, predsednik. Gospod minister, omenili ste strokovne podlage, ki jih imate. Jaz bi vas res prosil, pa ni treba za vse dejavnosti, če bi mi lahko pisno poslali eno strokovno podlago za eno dejavnost, na osnovi katere se odločate. Kar pa se tiče pravnega statusa, ne vem, morda sem bil nejasen, ampak govorim o tem, da če se 10 oseb zbere v gostilni na malici in imajo vsi status pravne osebe, se pravi espe ali podjetnika, potem se lahko zberejo, če bi bilo enakih 10 oseb brez statusa podjetnika, se ne smejo zbrati. In to je razlikovanje na osnovi pravnega statusa neke osebe. Glede na to, da se govori, pričakuje še tretji val epidemije, in verjetno bodo določene dejavnosti zopet zaprte, smatram, da ima javnost pravico vedeti, na kakšni podlagi se vi odločate in zato predlagam, da se v skladu s poslovnikom o tej tematiki opravi splošna razprava.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Jani Prednik bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana oba ministra! Socialni demokrati smo v preteklem letu igrali zelo zelo kooperativno vlogo pri reševanju epidemije, ampak na žalost smo tudi skozi celotno leto vašega vladanja opozarjali na to, da naše dobronamerne predloge, ne samo Socialnih demokratov, ampak celotne opozicije, zavračate kot po tekočem traku. Vsak naš predlog ste vzeli tudi kot napad opozicije na vlado. Večkrat opozarjam, da temu ni tako in jaz upam, da ste se iz tega nekaj naučili in boste v prihodnjem obdobju večkrat poslušali ne samo Socialne demokrate, ampak tudi strokovno javnost. Opozarjali smo, da se bo začelo dogajati to, kar se je začelo dogajati. V preteklem tednu je odjeknila novica o zaprtju tovarne Adient v Slovenj Gradcu. Zaprtje te tovarne bo pomenilo 430 ljudi več na zavodu za zaposlovanje. In to ni prvo in ni edino podjetje, ki je in ki bo zaprlo svoja vrata. V preteklih tednih je to napovedalo že podjetje Safilo iz Ormoža, kjer bo službo izgubilo 557 ljudi. Takih zgodb je še veliko in so povezane z odločitvami tujih lastnikov, da opustijo svoje naložbe v Sloveniji. Poslovanje podjetij, ki jih omenjam, za razliko od gostincev, turizma in industrije srečanj, ni bilo omejeno z vašimi vladnimi odloki o prepovedi poslovanja in zbiranja. Gre za tako imenovano predelovalno industrijo. In to je tista industrija, za katero ste, spoštovani minister Počivalšek, trdili, da ji je treba na vsak način pomagati in jo izvzeti iz omejevalnih ukrepov. Kljub temu pa ta podjetja danes, kot vidimo, zapirajo svoja vrata. Občutek je, da slovenska država, slovenska vlada na to nima odziva. Jaz se zavedam, da je to privatni lastnik, da je to tuj privatni lastnik, vendar verjetno se vsi zavedamo in strinjamo, da država ne more samo nemo opazovati, kako nam bodo tuji lastniki ta podjetja vozili v tujino. Spoštovana ministra, poleg varovanja zdravja naj bi imeli vsi ti ukrepi en sam cilj, to je ohranitev gospodarske dejavnosti, zaposlenosti in delovnih mest, zato vas sprašujem: Kaj nameravata storiti, da preprečita zaprtja podjetij in izgube delovnih mest? Kakšno pomoč in podporo boste ponudili delavcem, ki so čez noč, čez noč ostali brez dela? Ali nameravate še vztrajati pri zapiranju samo določenih dejavnosti, medtem ko boste še naprej vsem ponujali enako pomoč? Kakšen je načrt slovenske vlade za prilagoditev spremenjenim in skrajšanim logističnim verigam, ki izpuščajo periferijo in slovenske proizvajalce? Hvala za odgovore.
Hvala lepa. Spoštovana ministra, kateri od vaju bo prvi odgovoril? Janez Cigler Kralj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani poslanec Jani Prednik, hvala lepa za to vprašanje. Kot veste, je med prioritetami našega mandata tudi vzpostavitev odzivnega trga dela ter ohranjanje kakovostnih zaposlitev. To zdaj velja pravzaprav na dveh ravneh. Eno je interventna raven, ki jo spremljate, o kateri imate sicer vi svoje mnenje, ampak hkrati po drugi strani vsi rezultati tako glede števila brezposelnih oziroma stopnje padca števila brezposelnih v letu 2020 kot tudi glede ublaženega padca BDP v letu 2020 zaradi teh ukrepov za trg dela kažejo, da so pravzaprav s številkami ti ukrepi potrjeni in delujejo, torej služijo svojemu namenu. Skupaj smo s tem ohranili okrog 300 tisoč delovnih mest. Na drugi ravni, to je pa sistemska ali pa bolj dolgoročna raven, pa s številnimi ukrepi skušamo zaslediti cilj, da bi bil trg dela dinamičen, da bi bil podpora gospodarstvu in hkrati dajal dovolj zaščite zaposlenim. Vsekakor smo zaskrbljeni nad razmerami in napovedjo omenjenih podjetij in s kolegom Počivalškom sva vsekakor tukaj odzivna kot že nekajkrat doslej, ko je bilo to potrebno, in lahko rečem, da bova jutri tudi osebno obiskala to podjetje in skušala v pogovoru z vsemi deležniki čim bolj pomagati, kolikor je pač v najini pristojnosti. Vem in oba se zavedava, da izguba zaposlitve pomeni šok, lahko tudi grožnjo za družine tam zaposlenih in za celotno regijo. Sam sem tudi Korošec in mi ta pokrajina še toliko več pomeni in se zavedam, kakšne težke razmere so bile tam v času gospodarske krize, zato sva oba še toliko bolj motivirana za pomoč. Mi imamo nekaj možnosti pomoči tem osebam, ki jim grozi izguba zaposlitve, o katerih bi mogoče potem v nadaljevanju spregovoril. Bi pa predal še možnost kolegu Počivalšku, da odgovori.
Minister Počivalšek,imate besedo.
Hvala. Spoštovani poslanec Jani Prednik. državni zbor! Tudi mene so neprijetno presenetile novice o predvidenem zaprtju podjetij Adient v Slovenj Gradcu in Safilo v Ormožu. Res poslovanje teh predelovalnih podjetij ni bilo omejeno z vladnimi odloki, vendar pa vam moram jasno in glasno povedati, da država ne opazuje nemo, kaj se dogaja. Konec koncev sem podjetje Safilo prejšnji teden obiskal dvakrat. Srečal sem se z obstoječimi lastniki in govoril že s potencialnimi novimi. Jutri, kot je že kolega Janez povedal, greva skupaj na Koroško v podjetje Adient. Seveda pa gre tukaj za dve podjetji, ki sta močno vpeti v mednarodne verige vrednosti. Različni so vzroki za težave, v katere sta prišli. Praviloma so slovenska podjetja, ki so v teh mednarodnih verigah, najbolj uspešna in si pridobivajo nove posle, vsaj v enem od teh dveh primerov pa ugotavljamo, da gre za to, da se je to podjetje obnašalo na način, da ni izkoristilo vseh svojih potencialnih možnosti, ki jih nudi ta mednarodna vpetost. V vsakem primeru pa verjamemo, da smo z ukrepi, ki smo jih sprejeli, ohranili večino delovnih mest in pa podjetij. To na koncu koncev potrjuje tudi prejšnji teden objavljeno poročilo IMF, ki navaja, da se je Slovenija na negativne posledice odzvala s hitrimi, obsežnimi in dobro usklajenimi ukrepi. Kljub vsem naporom so nekatera podjetja zaradi teh težav sprejela poslovno odločitev o zaprtju. Ohranjanje proizvodnje za vsako ceno ni smiselno. Mi smo, še enkrat ponavljam, z obema podjetjema v stikih. Skupaj bomo iskali rešitev za zaposlitev v smeri prezaposlitev, prekvalifikacij, spodbud za zaposlovanje s strani Ministrstva za delo, to je zadnji načrt, ki si ga najmanj želimo, iskanje novih investitorjev, ki bi jih na teh lokacijah pripeljali do tega, da prevzamejo to proizvodnjo ali začnejo novo, kot sem že rekel, iskanje novih investitorjev, ki bodo vzpostavili drugačno proizvodnjo, nenazadnje tudi dogovora o morebitnem nadaljevanju proizvodnje. Država, ministrstvo bo naredilo vse, da take podjetnike podpremo in najdemo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa Kolega Prednik, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Obemaministroma se zahvaljujem. Ker je zmanjkalo časa, bom dal možnost dopolnilnega odgovora. Jaz verjamem, da se trudite pri ohranjanju delovnih mest. V preteklem letu ste se večkrat hvalili, da ste za ohranitev delovnih mest namenili 320 milijonov evrov. Ampak eno leto kasneje lahko vidimo, da kljub ukrepom, kot kaže, to ne deluje. In bojazen je ne samo za podjetje Adient, bojazen je, da bo do povzročilo verižno reakcijo. Še enkrat ponavljam, jaz se zavedam, da so to tuji lastniki, vendar ne smemo nemo gledati. Želel bi opozoriti na to, da teh proizvodnih podjetij ni zaprla epidemija in strateški lastniki iz te panoge niso v težavah, ker tudi obseg dela ni bil zmanjšan. Kakršnokoli izgovarjanje na velike stroške, morda celo na minimalno plačo – tega ne želim slišati ne od vas niti od kogarkoli drugega, ker obseg dela, kot rečeno, ni bil zmanjšan. Problema sta dva. Problem je lokalni, ker to pomeni socialno bombo ne samo za Koroško, tudi za Ormož in ostale predele, in državni, ker opažamo trend do globalizacije, proizvodnja se seli v centre, mi pa smo za lastnike očitno periferija, ki se v tej neki optimizaciji reže in dosedanje državne pomoči za investitorja v teh primerih očitno niso dovolj učinkovite. Dodatno me zanima, minister Počivalšek: Kaj bomo storili, da bodo tuji lastniki ohranili proizvodnjo in kakovostna delovna mesta pri nas? Minister za delo, zanima me: Kaj bomo storili, da bomo pomagali brezposelnim, da hitro najdejo primerno delo? Od obeh bi želel slišati: Kako bo država ukrepala v dveh konkretnih primerih na Koroškem in v Ormožu, ki pomenita velik šok ne samo za regijo, ampak posledično tudi za celo državo?
Hvala lepa. Ministra, imata besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala za dodatno vprašanje. Najprej moram povedati, da lahko rečete, da ne želite od naju slišati nič o minimalni plači, ampak midva pa morava poslušati to zgodbo o minimalni plači od lastnikov. To tudi delava. Obžalujem, da nismo našli kompromisa, ki bi v letošnjem kriznem letu omogočil, da bi kakšno delovno mesto ohranili. Jaz mislim kljub vsemu, da so obeti dobri, saj je potreba po dobrih in kvalificiranih delavcih v obeh okoljih velika. Ne vidim izključno rešitev zavoda za zaposlovanje, ampak vidim v drugih dveh možnostih, prezaposlitvi in nadaljevanju proizvodnje na teh dveh lokacijah, rešitev za to zadevo. V tej smeri bo država priskočila absolutno na pomoč. Moram pa še enkrat povedati, da smo z osmimi ukrepi PKP ohranili največje število delovnih mest in podjetja. Te prognoze, ki so zdaj napovedane, nam omogočajo pozitivno gospodarsko rast v naslednjem letu. Ti dve podjetji nista vse slovensko gospodarstvo, sta pomembni, naredili bomo vse, da najdemo rešitev, vendar so rešitve najlažje in najboljše, ko tudi menedžmenti teh podjetij sodelujejo. V enem od teh dveh primerov pa lahko odgovorno trdim kot minister, da gre za pasivnost, ker sta v obeh podjetjih v mednarodnih tokovih možnosti in potenciali dobiti druge proizvodne programe. Ampak država stoji ob strani in bo naredila vse, da ta problem reši.
Hvala lepa. Minister Cigler Kralj.
Ja, hvala lepa. Bom kar nadaljeval tam, kjer je kolega Zdravko zaključil. Tista predzadnja, zadnja možnost pri iskanju teh rešitev pa je tudi pomoč preko zavoda za zaposlovanje. Mi ne čakamo samo, da nekdo potencialno izgubi zaposlitev, ampak imamo že delujoče programe za zaposlene osebe, ki jim grozi izguba zaposlitve. To sta dva projekta ravno za te osebe, ki so pred izgubo zaposlitve, gre za projekta SPIN in Štartaj kariero s potencialom. Ta dva projekta nudita tem zaposlenim osebam, ki so pred grožnjo izgube zaposlitve, da dobijo celovito podporo, da se informirajo, motivirajo, karierno se jim svetuje, predvsem pa, kar je pomembno, se jim nudi številna usposabljanja in izobraževanja. Na tak način se jim omogoči še v času, preden morda izgubijo zaposlitev, prehod na nova delovna mesta ali v novo zaposlitev in se tako prepreči njihova brezposelnost. Sicer pa tudi za brezposelne osebe na zavodih za zaposlovanje izvajamo različne redne obravnave, tudi programe aktivne politike zaposlovanja. Vse to ponuja možnosti za pomoč osebam pri ponovnem vključevanju na trg dela. Ampak kot sva rekla oba, iskali bomo prej vse druge rešitve.
Hvala lepa. Naslednji bo vprašanje postavil mag. Dejan Kaloh, in sicer ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič.
Predsednik, hvala lepa za dano besedo. Spoštovana ministrica, kolegi poslanci! Za vas imam dve vprašanji, in sicer iz sklopa vložene pobude in zahteve na Ustavno sodišče ter kršitev načela nepristranskosti ustavnih sodnikov v nekaterih zadevah, v katerih bi se morali izločiti. V obdobju od oktobra 2020 do vključno februarja 2021 je bilo na Ustavno sodišče Republike Slovenije vloženih veliko število pobud in zahtev za oceno ustavnosti določenih členov iz različnih protikoronskih zakonov. Prav tako je bilo v oceno ustavnosti podvrženih kar nekaj vladnih odlokov, s katerimi so se urejale razmere v času epidemije. Razglašena epidemija covida-19 seveda predstavlja višjo silo, ki zahteva hitro in fleksibilno prilagajanje vsakdanjim epidemiološkim razmeram, sprejemanje interventne zakonodaje, s katero se blažijo posledice, ki jih te izredne razmere povzročijo na ravni družbe, države in državljana. Da bi Vlada Republike Slovenije pri sprejemanju protikoronskih ukrepov lahko delovala znotraj zakonskih in ustavnih okvirjev, je nujno, da vsa sodišča, še posebej pa Ustavno sodišče, o vloženih zahtevah in pobudah odloča prioritetno, torej pred vsemi ostalimi prejetimi zahtevami. Iz pregleda nerešenih zadev na uradni spletni strani Ustavnega sodišča Republike Slovenije izhaja, da je nerešenih skupno več kot 16 zadev, ki se nanašajo na protikoronsko zakonodajo in ukrepe. Situacija, ko je Vlada Republike Slovenije primorana zaradi obvladovanja epidemije in blažitve ekonomskih in socialnih posledic sprejeto protikoronsko zakonodajo in ukrepe izvajati, ne da bi se Ustavno sodišče izreklo o njihovi ustavni skladnosti, je pravno in dejansko nevzdržna situacija. Spoštovana ministrica, rad bi še omenil, da je Ministrstvo za pravosodje iz sredstev evropske kohezijske politike pridobilo 32,9 milijonov evrov, ki bodo namenjeni za izvedbo operacije Učinkovito pravosodje v prihodnjih osmih letih. Ustavno sodišče sodeluje v projektu Učinkovito pravosodje kot upravičenec. Zdaj me pa glede na vse navedeno zanima: Ali ima Ministrstvo za pravosodje, še posebej ob dejstvu, da je tudi Ustavno sodišče upravičenec operacije Učinkovito pravosodje, kakršnekoli mehanizme oziroma možnosti, da lahko preverja učinkovitost delovanja Ustavnega sodišča v kontekstu tega prioritetnega odločanja, ki sem ga omenil, in po potrebi tudi ukrepa? To je prvo vprašanje. Tisti drugi sklop, se pravi kršitev načela nepristranskosti ustavnih sodnikov v posameznih zadevah, po katerih bi se po zakonu morali ti sodniki izločiti, me zanima, glede na vse navedeno tudi v medijih: Kakšno je stališče Ministrstva za pravosodje glede kršitve načela nepristranskosti pri odločanju na Ustavnem sodišču. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani poslanec, gospod Kaloh, hvala za vaše vprašanje. Bom kar na koncu začela, ko ste postavili vprašanje, in naj povem, da Ministrstvo za pravosodje nima nikakršnih pristojnosti niti spraševati Ustavno sodišče glede reševanja zadev, pa tudi ne morebitnega, kot ste rekli, kršitve načela nepristranskosti. Vedeti moramo, da je Ustavno sodišče institut ustavnosodnega varstva. Namenjeno je temu, da varuje ustavnost in zakonitost in temeljne človekove pravice. Utemeljeno je v Republiki Sloveniji na 1. členu Ustave, to je demokratična republika, in na 3. členu, ko pravi, da ima oblast ljudstvo. Zavezano je izključno ustavi in tudi podrejeno ustavi. Sistem zavor in ravnovesij pa je vzpostavljen s tem, ko Državni zbor imenuje predstavnike Ustavnega sodišča. Torej ne gre za sodišča redne ali specializirane pristojnosti, kar pomeni, da Ministrstvo za pravosodje nima nikakršne in tudi ne sme imeti nikakršne ingerence. To, da sodelujejo v projektu Učinkovito pravosodje – da, mi seveda pomagamo. Gre samo za tehnično podporo, ki jo nudimo. Naj tudi povem, da na Ustavnem sodišču zelo zelo zgledno črpajo sredstva in so v svojem delu že vedno tudi stoprocentni. Glede same obremenitve in pa tudi reševanja zadev na Ustavnem sodišču tudi poročilo Evropske komisije o vladavini prava opozarja na to, da je čas odločanja daljši. V okviru delovne skupine, ki smo jo ustanovili, da osvetlimo vse izzive iz tega poročila, nam je Ustavno sodišče tudi odgovorilo, da so tukaj potrebni ukrepi tako organizacijski kot tudi normativni, saj res na Ustavno sodišče pride izredno veliko število ustavnih pritožb, ki onemogočajo Ustavnemu sodišču, da bi lahko odločalo v tistem roku, ki je potreben za to, da se zagotovijo mehanizmi nadzora ter zavor in ravnovesij, kajti vemo, da Ustavno sodišče nadzira vse tri veje oblasti – zakonodajno, izvršno in tudi sodno oblast.
Hvala lepa. Kolega Kaloh, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospa ministrica za ta odgovor. Jaz bi vendarle tu zahteval še dopolnitev. Jaz se strinjam, da tukaj Ministrstvo za pravosodje neke neposredne kontrole v tem zadnjem sklopu kršitve načela nepristranskosti ustavnih sodnikov o posameznih zadevah, v katerih bi se morali izločiti, nima, pa vendarle bi rad res izpostavil te odmevne primere, ko se posamezni sodniki niso izločili iz postopka glede na okoliščine in zagotavljanje pravice do nepristranskosti sojenja in samega zagotavljanja videza nepristranskosti, pa bi nekako morali to storiti. Tudi Zakon o Ustavnem sodišču v svojem 32. členu določa, da je sodnik Ustavnega sodišča takoj, ko izve za kakšen razlog svoje izločitve, dolžan prenehati z delom v tej zadevi in to sporočiti predsedniku Ustavnega sodišča. Tako nekako potem puščamo, da ti ustavni sodniki, ki tega niso delali, se zazrejo predvsem v sebe, si mogoče dobro preberejo ta njihov primarni Zakon o Ustavnem sodišču pa vendarle mogoče začnejo sami kaj spreminjati. Me pa vendarle zanima še v tistem prvem sklopu, ko sva se pogovarjala o tem pripadu zadev na Ustavno sodišče, da so to res neke vrste blokade, tako jih jaz vidim v smislu operativnega delovanja vlade iz konteksta protikoronskih zakonov. Zanima me: Ali imate kakšen podatek, koliko pa je vendarle zdaj v tem skoraj polletnem obdobju bilo teh zadev končanih, da ima javnost vendarle občutek, da pa vendarle kaj delajo ustavni sodniki pri teh prioritetnih zadevah? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Ja, najlepša hvala. Strinjam se z vami, če je bilo kršeno načelo nepristranskosti, ko ste vprašali za stališče Ministrstva za pravosodje, se ministrstvo absolutno strinja, da do tega ne sme prihajati. Je pa, kot sem uvodoma rekla, to v pristojnosti samega Ustavnega sodišča. Morajo se zazreti, videti, ali so tukaj bile kršitve ali ne. Predvsem pa naj povem, da tukaj je možnost pritožbe na Evropsko sodišče za človekove pravice. To je tisto, ki potem lahko na strokovni ravni presodi, ali je bila kršitev podana ali ne. Glede zadev covid, ki se prednostno obravnavajo, smo pridobili podatke s strani Ustavnega sodišča. V času epidemije je bilo vloženih 160 zadev. To je veliko število. Ustavno sodišče je uspelo v tem času rešiti 110 zadev. To pomeni, da je še 60 zadev takih, v katerih ni odločilo. Imamo tudi podatke o načinu rešitve, in sicer od teh 110 zadev je bilo 86 zadev zavrženih, 10 je bilo zavrnjenih, ena ni bila v neskladju z Ustavo, torej niso ugotovili kršitve, 12 primerov je bilo ustavljenih in za en primer so pa, ker zakon še ni začel veljati, njegovo uporabo zadržali. To so statistični podatki, ki kažejo na to, da je velik delež teh ustavnih pritožb ali pa pobud, največ je bilo pobud, 157 je neupravičenih, torej nekako neutemeljenih. Hvala.
Hvala lepa. Nataša Sukič bo postavila vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju.
Najlepša hvala, predsedujoči. Spoštovani minister! Ko se je v Sloveniji konec decembra lani začelo cepljenje in ko smo izvedeli za nacionalno strategijo cepljena, je bila javnost istočasno informirana, kako izraziti interes za cepljenje oziroma kako se prijaviti nanj. V primeru rizičnih skupin je bilo svetovano, da posamezniki kontaktirajo svojega osebnega zdravnika, ki bo zagotovil cepivo zanje in jih cepil. Izvedeli smo tudi, da bodo zdravniki sami klicali svoje paciente, starejše od 80 let. No, kaj vse je šlo tam naprej narobe, pa žal vemo. Od tega, da se decembra sploh ni naročalo cepiv, ker se je bojda varčevalo, pa do tega, da ni bila zagotovljena ustrezna obdelava osebnih podatkov posameznikov, ki so se na cepljenje prijavljali preko e-uprave. Da je šlo v primeru prijav preko e-uprave za zavajanje posameznikov, je opozorila tudi informacijska pooblaščenka, ki je v zvezi s tem uvedla inšpekcijski postopek. Ob tem se je tudi izkazalo, da do teh podatkov za zdaj ni dostopal nihče, saj so se ljudje na cepljenje prijavljali preko osebnega zdravnika. Ampak prav tu se nam mora postaviti sledeče vprašanje. Mi dobro vemo, da vse več in več ljudi v tej državi sploh nima svojega izbranega osebnega zdravnika, ker ga enostavno ne dobi. Zato me, gospod minister, zanima: Koga so lahko poklicali tisti, ki so recimo v rizični skupini in nimajo izbranega osebnega zdravnika? Ali to pomeni, da se teh ljudi enostavno ni in ne bo cepilo, smo jih izbrisali ali je prišlo do diskriminacije? Kako bo to vplivalo na splošno raven precepljenosti v državi, za katero se že tako in tako predvideva, da bo nizka? Koliko cepiv je ta trenutek na voljo v Sloveniji, koliko ste jih naročili, katera, kdaj jih lahko pričakujemo in kdaj recimo vi pričakujete, da bomo vendarle dovolj precepljeni, da bo to učinkovalo v obrambi pred virusom? Hvala lepa za enkrat.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana gospa Nataša Sukič! Osnovni namen cepljenja je zmanjševanje umrljivosti, izboljšati zdravje prebivalstva in razbremeniti zdravstveni sistem ter omogočiti ponoven zagon gospodarstva in družbe kot take. Te osnovne cilje zasleduje nacionalna strategija, ki jo je Vlada Republike Slovenije sprejela decembra lansko leto. Seveda pa je poleg naštetega cilj tudi zasledovanje vsaj 60-odstotne precepljenosti, vezano na to, kar ste izpostavili v vprašanju. Jedro oziroma mrežo cepljenja predstavljajo po strategiji cepilni centri. V cepilne centre se vključujejo tako zdravniki iz zdravstvenih domov kot tudi koncesionarji. Cepilni centri so odgovorni za organizacijo cepljenja na lokalni ravni. Poleg zbiranja naročil in koordinacije vse to javljajo elektronsko na Nacionalni inštitut za javno zdravje. Praviloma bolj ali manj cepljenje poteka tekoče. Smo pa tudi mi zaznali v zadnjih dneh nekaj odstopanj, zato tudi v to smer tečejo določene naše aktivnosti, vezano na inšpektorat in na spremljanje same kakovosti in pa varnosti cepljenja. Se pravi, da imamo pri ministrstvu tudi komisijo, ki spremlja te odklone. Do konca marca bomo prejeli cca 350 tisoč odmerkov cepiva. Do danes lahko rečemo, da smo precepili z enim odmerkom cepiva preko 180 tisoč prebivalcev in z dvema odmerkoma preko 100 tisoč prebivalcev. Po podatkih ECDC nas 10-odstotna precepljenost z enim odmerkom in 5-odstotna precepljenost z dvema odmerkoma postavlja v vrh sredine držav Evropske skupnosti, ki cepijo prebivalce. Pri nas je največja skupina precepljenih v starostni skupini 75 let. Seveda je to v prvi vrst korak, ki je bil narejen zato, da zaščitimo starejše, predvsem varovance domov starejših občanov. Trenutno poteka cepljenje starostnih skupin nad 70 let in kroničnih bolnikov, ki so ne glede na starost s strani zdravnika prepoznavni kot tisti, kjer obstaja povečano tveganje za težji potek bolezni. Kar se tiče nezavarovanih oseb oziroma oseb, ki nimajo osebnega zdravnika, se ti v okviru lokalne skupnosti zglasijo na cepilnem mestu kot organu oziroma inštitutu, ki organizira cepljenje na lokalni ravni, in preko njega se lahko seveda vsak cepi. Toliko za enkrat. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica Sukič, imate zahtevo za dopolnitev.
Hvala lepa, minister, za ta odgovor. Predvsem bi bilo zelo dobro, da bi vi kot minister ali pa ministrstvo jasno komunicirali v naprej, da bodo to ljudje vedeli. Zdaj ste to meni povedali, ampak to ne bo zadoščalo. Naloga ministra je, da pozna sistem in da deluje v njegovih okvirih. Komunikacija je do sedaj bila res katastrofalna, zato računam na vas, da jo boste izboljšali v zvezi s cepljenjem. Tudi informacijska pooblaščenka je dejansko opozorila, da so izjave predstavnikov oblasti v medijih pogosto nasprotujoče si in neskladne z dejanskim stanjem. Zdaj pravite, naj se zglasijo ti, ki nimajo osebnega zdravnika. Morda bi bilo dobro, da se objavi neka dežurna številka, da se imajo kam prijaviti, da so ljudje res seznanjeni kam in kako, ker so dejansko prepuščeni samim sebi. Zanima me: Zakaj se je organizacija cepljenja obesila na posamezne zdravstvene domove, ki so se morali znajti vsak po svoje? Recimo to je tudi zanimivo vprašanje: Zakaj niste recimo razširili obstoječe prostorske in kadrovske strukture cepilnih ambulant? Ali res menite, da lahko nek starostnik, ki nima interneta, tudi računalnika ne, izpolni recimo obrazec na e-upravi? Ali mislite, da je prav, da je vsak zdravstveni dom razvijal neko svojo aplikacijo ali je nek drug način prijave na cepljenje, se pravi, da ni nekega poenotenja v sistemu? Kako ste informacijo, da se je moč javiti zdravstvenemu domu, recimo komunicirali in poskrbeli, da ljudje to vedo? Se pravi, to, kar ste prej omenili, je treba komunicirati. Koliko ljudi je pomanjkljivo in protislovno komuniciranje ministrstva in vlade do sedaj zgrešilo? Ali imate kakšno oceno? Kako boste vi te napake odpravili? Vi ste zdaj na novo in računam, da jih boste. Pa nam mogoče to pojasnite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev.
Najlepša hvala za besedo, gospod predsednik. Kar se tiče organizacije na primarni ravni, je dejstvo, da temelj našega zdravstva predstavlja primarno zdravstvo in v določenih segmentih tudi z vidika cepljenja nas posnemajo celo drugi. Po mojem vedenju je Nemčija hotela vzpostaviti vzporedni sistem cepljenja ob primarnem nivoju, vendar so kmalu ugotovili, da tega organizacijsko in kadrovsko ne zmorejo in da je bil to korak v smer, ki ne prinaša dodane vrednosti, ampak dodaten kaos, zato so zelo kmalu tudi oni postavili temelj na primarno zdravstvo. Zato lahko rečem in sem prepričan, da je bila ta usmeritev pravilna, ne samo da je temelj našega zdravstva primarni nivo, ampak da smo cepljenje pripeljali do ljudi preko primarnega nivoja, kajti ključ je, da gre cepivo do prebivalcev in ne prebivalci do cepiva. Kar se tiče cepilnih mest, se je bilo treba tudi dogovoriti, da se od tukaj vključujejo tudi koncesionarji. To poudarjam s tega vidika, da so vsi prebivalci enako obravnavami, se pravi tudi koncesionarji se vključujejo v cepilna mesta in na podlagi tega so tudi njihovi pacienti obravnavani na enak način. Kar se tiče naročanja, je ključen tukaj osebni zdravnik, ki to sporoči cepilnemu mestu. Vemo pa, da so tudi druge možnosti, se pravi neposredno pri osebnem zdravniku ali tudi preko klica in cepilno mesto potem javi predvidene kvote nacionalnemu inštitutu, ki potem skladno s potrebami opremi to cepilno mesto z zadostnim številom cepiva. Kar je bilo prijav preko e-uprave, ta trenutek poteka nadgradnja aplikacije, kjer se bo uparilo število že cepljenih prebivalcev s prijavljenimi. Na ta način bo skladno z določili, ki jih določa informacijska pooblaščenka, moč tudi te mlajše osebe, ki so se na ta način prijavile, povabiti preko ustreznih sistemov na cepljenje. Hvala.
Hvala lepa.
Hvala. Zdaj ne vem, če ste mi čisto dobro na vse odgovorili. Sem vam dala verjetno dosti podvprašanj. Saj to je tudi eden izmed razlogov, da predlagam, da se taki resni temi in tako pomembni temi za vse nas, kot je, kako precepiti dovolj prebivalstva, kakšna naj bo strategija, kako čim bolj poenotiti sistem, ga približati starostnikom, ki niso vešči upravljanja z, recimo, e-orodji in tako naprej. Mislim, da se je treba o tem pogovoriti na seji Državnega zbora. Tukaj je namreč kup dejstev. Recimo, da se je vlada na žalost decembra odpovedala naročilu skoraj pol milijona odmerkov Pfizer in še dodatnim 400 tisoč odmerkom cepiva Moderna, kar se nam zna zelo maščevati, a tega dejstva zdaj ne moremo kar tako čez noč spremeniti. To nesposobnost, dosedanjo nesposobnost vlade, ne trdim, minister, da boste vi to zgodbo nadaljevali, jaz računam, da boste to popravili, bi pa lahko zakrili recimo z neko racionalno organizacijo cepljenja. In tukaj računamo na vas, minister. Se pravi, potreben je pogovor o tem, kako racionalizirati, kako organizirati to cepljenje, da se nam ne bo sistem popolnoma sesul. Do sedaj je bila postavljena neka strategija cepljenja, ki je dokaj irelevantna, ker dejansko vsak zdravstveni dom izvaja cepljenje po svoje. V taki mali državi, kot smo mi, ne razumem, zakaj ni neke poenotenosti, ker zaradi tega tudi nastajajo določene neenakosti. Cepljenje dejansko poteka prepočasi, zaenkrat brez pravega centralnega načrta. Medtem ko smo se, recimo, predstavniki političnega razreda cepili na enoti NIJZ, se morajo recimo ostali cepiti v nekih neprimernih razmerah, na primer na Gospodarskem razstavišču, kjer starostniki stojijo v vrsti in čakajo na mrazu, kar ni v redu. Tako da je treba v bodoče imeti tudi te stvari v mislih. Zato jih vam omenjam, da boste mogoče šli v neko smer, da boste te stvari in anomalije odpravili. Žal boste odgovornost za napake na koncu nosili vi, ki ste zdaj zasedli to mesto. Zato morate verjetno biti vi tisti, ki boste to popravili, ker do zdaj so bile napake narejene. In zato predlagam to razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Andreja Zabret bo postavila vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju.
Hvala za besedo. Spoštovani minister! Vlada je oktobra lani brez kakršnihkoli posebnih pojasnil razrešila takratnega predstojnika Finančne uprave in od takrat naprej nekako ne najde ustrezne rešitve za vodenje te institucije. Prejšnja vršilka dolžnosti generalnega direktorja si je premislila in kot edina kandidatka za razpisano delovno mesto generalnega direktorja FURS tudi umaknila svojo kandidaturo. Trenutno FURS v vlogi v. d. generalnega direktorja vodi dr. Simon Starček po sklepu resornega ministrstva, pred nekaj dnevni pa je dobil tudi končno namestnika. Dejstvo je, da je v izjemno težkih časih spopadanja z epidemijo FURS zaupana izvedba najpomembnejših protikriznih ukrepov, a so neuspele rošade na njenem vrhu pripeljale do situacije, v kateri trenutna politika ne uspe najti kompetentne osebe, ki bi bila pripravljena kandidirati oziroma voditi to zelo pomembno institucijo. Priče pa smo tudi poplavi zaskrbljujočih informacij, da naj bi mag. Ivan Simič, vodja strateškega sveta vlade za debirokratizacijo, sicer pa davčni svetovalec in lastnik svojega podjetja, ki v davčnih postopkih zastopa svoje zavezance, ki so predvsem veliki dolžniki, kmalu začel z obiski vseh uradov FURS, pri čemer naj bi analiziral poslovanje celotne Finančne uprave Republike Slovenije, poslovanje odnosov med samimi finančnimi uradi in odnose med uradi in strankami. Zato vas, gospod minister, sprašujem: Če se davčni svetovalec seznanja z občutljivimi informacijami Fursa, ali ne gre morda za zlorabo instituta osebnega interesa? Ni namreč znano, ali je v času, ko opravlja naloge vodje strateškega sveta predsednika Vlade, gospod Simič zamrznil svoj status v zasebnem podjetju. Zanima me tudi: Ali ne gre morda tudi za kršitve Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, saj se bodo zaposleni na Fursu pri razkrivanju podatkov in načina dela izpostavili s tem, ko bodo te podatke in način dela razkrivali davčnemu svetovalcu? Kdaj se bo politika nehala vmešavati v delo Finančne uprave Republike Slovenije, ki je za našo državo v teh časih še kako pomembno? Evidentno je jasno, da ste institucijo popolnoma razvrednotili in podredili političnim interesom. Že vnaprej se zahvaljujem za vaše odgovore, minister.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik, hvala lepa za vprašanje, spoštovana poslanka. Moram reči, da so uradne osebe Finančne uprave Republike Slovenije pri opravljanju nalog samostojne in neodvisne in naloge opravljajo v skladu z zakoni, podzakonskimi akti, v skladu z ustavo. Tukaj sta načeli zakonitosti in samostojnosti tisti načeli, ki sta temeljni in zavezujeta davčni organ pri opravljanju nalog. Finančni upravi so zagotovljeni tudi zakonski, postopkovni in organizacijski ukrepi za zagotavljanje neodvisnosti in kakovosti dela za preprečevanje nasprotij interesov ter zavarovanje davčne tajnosti. Davčna uprava ima tukaj samostojnost. Poseben poudarek je v sami zakonodaji dan tudi na samostojnost in neodvisnost pooblaščenih oseb. Tukaj govorim predvsem o inšpektorjih, ki jim je s samim zakonom dana neodvisnost in samostojnost. To se pravi, s tega zornega kota je nesporno, da Finančna uprava opravlja svoje naloge v okviru zakona in da tudi vsi zaposleni v Finančni upravi opravljajo svoje naloge v okviru pristojnosti in zakonskih določil. Tukaj bi posebej opozoril še na to, da je vseskozi, ne glede na to, kdo vodi to Finančno upravo, stalna skrb za to, da se zagotavlja večja učinkovitost in kakovost pri opravljanju dela. Če govorimo o vodji Strateškega sveta za debirokratizacijo in če me sprašujete o tem, moram seveda povedati, da ima v okviru svojih nalog vodja Strateškega sveta za debirokratizacijo mag. Ivan Simič tudi nalogo, da opravi naloge, ki so povezane z debirokratizacijo samih postopkov na davčnem področju. V okviru tega opravlja svoje naloge. Strateški svet za debirokratizacijo ni organiziran v okviru Ministrstva za finance, ampak v okviru Kabineta predsednika Vlade. Zaradi tega jih opravlja v okviru svojih nalog, ki jih dejansko ima. Mislim, da je strogo ločeno, in tudi do zdaj je vedno bilo, njegovo delo, ki ga opravlja v podjetju, in delo, ki ga opravlja kot vodja Strateškega sveta za debirokratizacijo. Je pa res, da je tudi na področju davkov precej zadev, ki jih je treba poenostaviti, ki jih je treba narediti bolj prijazne za davčne zavezance, ki jih je treba narediti takšne, da bodo lažje izvedljive tudi za uradnike finančnega urada. Kot vem, gospod Ivan Simič opravlja svoje naloge profesionalno in v skladu z vsemi predpisi oziroma navodili oziroma tudi normami, ki se nanašajo na to, da ne prihaja do kakršnegakoli konflikta interesov.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. S tem odgovorom ne morem biti zadovoljna. Politizacija in neodgovorno vodenje Fursa sta nesprejemljiva. Da se to dogaja ravno pred predsedovanjem EU, kjer bo Furs igral zelo pomembno vlogo na davčnem in carinskem področju, je pa še toliko bolj alarmantno. Informacije, ki smo jih dobili in ki krožijo, da takega stanja, kot je ta trenutek na Fursu, še nikoli ni bilo, so zaskrbljujoče. Brezpametno poseganje v razrešitve predstojnikov, namestnikov in nastavljanje nekompetentnih kadrov, ki za vodenje takega organa nimajo nobenih referenc, res ni prav spodbudno. Glede gospoda Simiča res ne dvomim, da delo opravlja strokovno in kompetentno in v skladu z določenimi nalogami oziroma z vso potrebno zakonodajo, o tem res ne dvomim. Ampak, minister, ali se vam res ne zdi sporno, da gospod Simič, ki zastopa velike zavezance in tudi velike dolžnike, dobi mandat in bo neposredno na finančni upravi, kjer tečejo posamezni postopki zoper zavezance, ki jih gospod Simič zastopa, in se bo neposredno seznanil z določenimi občutljivimi informacijami in načinom dela Fursa in si s tem pridobil celotno sliko? Jaz verjamem, da je to mogoče dobronamerno, da dobi informacije glede samega zakona o debirokratizaciji oziroma kako določene postopke poenostaviti, ampak vseeno, ali se vam ne zdi, da gre za kršitve Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije in tudi za zlorabo instituta osebnega interesa? Res bi želela vaše osebno mnenje, ali se vam ne zdi popolnoma nič sporno to, da ista oseba [[izklop mikrofona]]
Žal, čas se je iztekel. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Tukaj bi še enkrat ponovil, da gospod Ivan Simič opravlja tiste naloge, ki jih ima v skladu s pogodbo kot vodja Strateškega sveta za debirokratizacijo. Mislim tudi, da so vse osebe na finančni upravi s tem seznanjene in da enostavno podajajo tiste informacije, ki se jim zdijo ne nazadnje tudi primerne, da se podajajo, in da tukaj ne more priti do kakršnegakoli konflikta interesov oziroma se v skladu z zakonodajo odpravljajo morebitni takšni konflikti interesov. Glede tega menim tako. Drugo, o čemer bi, če mi dovolite, glede na to, da pravite, da je stanje na finančni upravi alarmantno, zaskrbljujoče in tako naprej. Pravzaprav vi dobivate neke informacije, jaz ne vem, kakšne informacije točno to so niti kdo jih dejansko ustvarja, zato tega enostavno ne morem komentirati. Drugo, kar lahko rečem, pa je, da je finančna uprava v zadnjem letu ne glede na to, kdo jo je vodil, opravila svoje delo dobro, opravila svoje delo tako, kot ji je nalagala zakonodaja. Kar pomeni, da je v skladu z zakonodajo – tukaj govorimo o posebnih zakonih, ki se nanašajo na izplačevanje določenih prejemkov fizičnim osebam, pravnim osebam, samostojnim podjetnikom in tako naprej – delovala tako, da so dobili vsi ti prejemniki nakazila v okviru zakonodaje. Mislim, da je tudi bistveno spremenila način delovanja do davčnih zavezancev, kar z drugimi besedami pomeni, da jim želi tudi pomagati, da jim v veliko primerih pomaga, da jih tudi, če želite, na nek način izobrazi in da ne predstavlja represivnega, izključno represivnega organa, kot ga je v mnogo primerih žal v preteklosti ta finančna uprava izkazovala. Finančna uprava namreč po mojem osebnem mnenju ni represiven, izključno represiven organ. To lahko postane šele takrat, ko gre za primer, ko nekdo namenoma ne želi plačati davka ali namenoma želi utajiti davek. Drugače ima pa finančna uprava tudi druge vloge in v tej vlogi mislim, da je finančna uprava v zadnjem letu naredila velik napredek.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala. Moje mnenje bi bilo, da če je interes, da se najde neke rešitve glede debirokratizacije, mislim, da bi res lahko pri vseh kadrih, ki jih imate na razpolago, našli neko drugo osebo, ki ne bi povzročala takšnih dvomov in pomislekov. Da davčni svetovalec, ki zastopa tudi svoje stranke napram Fursu, dela tudi na drugi strani analizo poslovanja davčnih organov in njihovih strank, je, če že ni protizakonito, vsaj moralno sporno. Meni se zdi ta zadeva izredno pomembna, zato predlagam postopkovni predlog, da na eni izmed naslednjih sej o tem tudi nekoliko širše predebatiramo in vidimo, ali smo morda na isti ali na nasprotni strani. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Mojca Žnidarič bo postavila vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim, posebej pa seveda spoštovanemu ministru za zdravje! Vprašanje bom postavila glede urgentnega centra Ptuj, kar sem vam nakazala že na samem zaslišanju, in koalicijski poslanci smo prejšnji teden že tudi naslovili pobudo na Vlado. Projekt mreže centrov za urgentno medicino je bil leta 2006 umeščen v Resolucijo o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007–2023. Del te mreže je bil seveda tudi urgentni center Ptuj, njegova izgradnja pa se še vedno nenehno zamika, medtem ko so vsi ostali urgentni centri že zgrajeni. Ministrstvo za zdravje je zadnjo, tretjo novelacijo investicijskega programa prejelo februarja lansko leto. Zaradi menjave vlade je bila potrditev novelacije takrat onemogočena, saj to ne sodi med tekoče posle Vlade. Junija 2020 sem vašemu predhodniku gospodu Gantarju zastavila poslansko vprašanje, v katerem me je zanimalo, ali je pristojna komisija že proučila to tretjo novelacijo investicijskega programa in kdaj bo Vlada k novelaciji podala soglasje. V odgovoru je minister takrat navedel, da se je glede na predhodno novelacijo investicijskega programa cena investicije precej povišala, z 2,5 na 4,5 milijona evrov, in da predmetna novelacija številka 3 še ni bila obravnavana. Za januar 2021 nam je bivši minister obljubil tudi osebni obisk, do katerega pa seveda ni prišlo zaradi njegovega odstopa. Zato vas danes ponovno sprašujem, spoštovani minister gospod Poklukar: Ali so za namen izgradnje urgentnega centra Ptuj zagotovljena zadostna sredstva? Ali je Vlada že podala soglasje k novelaciji investicijskega programa, in če ne, kdaj pričakujete, da ga bo? Kakšna je časovnica dokončanja tega projekta? Prosim za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana gospa Mojca Žnidarič! Kar se tiče urgentnega centra Ptuj, je z vidika Ministrstva za zdravje ena od prioritet, da po 15 letih poskusimo projekt urgentnih centrov oziroma umestitve urgentnih centrov v Sloveniji pripeljati do konca. Urgentni center Ptuj na podlagi enotne metodologije urgentnih centrov spada med tako imenovane centre velikosti C3. Kot je bilo povedano, štejemo to kot eno od prioritet že z vidika časa, v katerem je to področje, to poglavje odprto, in ga je treba v organizaciji zdravstva zapreti in iti v nadaljnje korake. Zato je državni sekretar že to soboto obiskal Splošno bolnišnico Ptuj, kjer je z vodstvom bolnišnice opravil pogovore tudi na to temo. Hkrati so tekle tudi druge debate, ne nazadnje je treba izpostaviti, da je Splošna bolnišnica Ptuj v zadnjem letu poslovala pozitivno, kar je pomemben mejnik glede na pretekle zgodbe. Po vseh novelacijah je Splošna bolnišnica Ptuj za pripravo dokumentacije porabila že več sto tisoč evrov. Prvo, kar smo se dogovorili, je to, da se po mesecu dni usedemo na operativni ravni, da vidimo, ali znamo stvari zložiti oziroma jih je treba še kje nadgraditi, in da pridemo čim prej do končne realizacije. Tako da aktivno potekajo sestanki, v mesecu dni operativni sestanek na nivoju ministrstva z vsemi operativci, in računam, da takrat pridemo do nadaljnje usmeritve oziroma odločitve, kako naprej. Je pa v izhodišču več izzivov. Prvi je to, da je bila prva investicija v obsegu 2,5 milijona evrov, da se je aktivirala vsa lokalna skupnost, ki prispeva zraven pri gradnji urgentnega centra, da pa je bila v novelaciji 2 bistveno višja vrednost vseh investicij na tej lokaciji, v novelaciji 3 pa še višja. Skladno s tem bomo šli skozi enotno metodologijo urgentnih centrov s tistim, kar ta trenutek bolnišnica Ptuj potrebuje, in poskusili zapreti to poglavje, tako kot sem rekel. Računam, da vam do konca aprila podam že informacijo, kje smo in katere nadaljnje korake delamo, in da pridemo tudi v tem poglavju v Sloveniji enkrat do konca. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za ta odgovor. Vidim, da ste se res že kar posvetili tej temi. Koalicijski poslanci, v bistvu koalicijski poslanci celotnega Spodnjega Podravja smo, kot sem rekla, na Vlado že podali pisno poslansko pobudo, da se ta projekt čim prej realizira, zato me veseli, ker ste rekli, da bo to tudi vaša prioriteta. Želela sem vas danes povabiti na Ptuj, ampak ja, sem videla in zasledila, tudi prebrala, da je vaš državni sekretar ptujsko bolnišnico že obiskal to soboto, kot ste rekli, in tudi, da bo v roku meseca dni potem realiziran delovni sestanek pri vas na Ministrstvu za zdravje. Verjetno ste seznanjeni – ali pa vas bolnišnica Ptuj še bo – da je tudi bolnišnica Ptuj sama pripravljena pomagati pri zagotavljanju dodatnih, manjkajočih sredstev, tudi s prodajo svojih nepremičnin. Tudi to vidim, da veste, da je lokalna skupnost že več kot 600 tisoč evrov zbrala, da nekako pomaga, da pomagamo priti vsi skupaj do te investicije. Tako da jaz res verjamem, upam. Ste četrti minister v tem mandatu, ki sem mu postavila to vprašanje, upala sem, da bo že pri tretjem realizirano, ker pravijo, da v tretje gre rado, ampak ni bilo. Tako da jaz upam, da bo to uspelo vam, in si to srčno želim zaradi vseh prebivalcev našega Spodnjega Podravja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Morda tukaj dodam samo še to, da smo ob obisku v bolnišnici Ptuj seveda nagovorili vodstvo in hkrati nagovarjamo tudi lokalno skupnost, kjer verjamem, da ne bo problema, glede na to, da si vsi skupaj prizadevajo zbrati sredstva in postaviti ta urgentni center, da se že sedaj pričnejo pogovarjati tudi o enotni organizaciji znotraj urgentnega centra, kar je bil ob postavitvi urgentnih centrov širom po Sloveniji glavni problem. Samo toliko kot informacijo. Sicer pa tako kot ste že sami povedali in kot sem podal v prvem odgovoru, ena od prioritet. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Maša Kociper bo postavila vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Spoštovani minister, lep pozdrav! Moje poslansko vprašanje, kot ste že videli, se nanaša na odlog plačevanja kreditnih obveznostih oziroma po domače rečeno na tako imenovani moratorij na plačilo kreditov. Na našo poslansko skupino se je obrnilo kar nekaj oseb, večinoma gre za pravne osebe, ki jih zanima to vprašanje. In sicer, 29. marca 2020 je, kot veste, začel veljati Zakon o interventnem ukrepu odloga plačila obveznosti kreditojemalcev, ki omogoča odlog plačila obveznosti iz kreditne pogodbe tako fizičnim osebam kot tudi espejem, mikro, malim in srednjim ter velikim podjetjem. V prvem valu epidemije so tako lahko tako pravne kot fizične osebe svoje kreditne obveznosti odložile za 12 mesecev, kar pomeni, da v tem obdobju, ko imajo tudi likvidnostne in druge težave, kreditnih obveznosti ne rabijo poplačevati, za toliko se jim pa potem seveda podaljša obdobje plačevanja kredita. Zakon o interventnih ukrepih za omilitev posledic drugega vala oziroma PKP6 in v nadaljevanju tudi PKP7 sta potem glede na dolgotrajno epidemijo to obdobje tudi podaljšala, a če prav razumem problem, le navidezno. Čas moratorija v drugem valu epidemije je sicer podaljšan za devet mesecev, a je takšno podaljšanje na voljo le tistim subjektom, ki moratorija v trajanju devetih mesecev niso koristili v prvem valu. Povedano drugače, všteva se že odobren odlog iz prvega vala in to seveda pomeni velik problem tako za pravne kot za fizične osebe, kajti če imajo problem, če so ga imeli v prvem obdobju 12 mesecev, ga imajo verjetno zaradi dolgega trajanja epidemije tudi naprej. Glede na to, da se epidemiološka slika po mnenju vodje strokovne skupine dr. Logarjeve poslabšuje, da gremo skoraj direktno iz drugega vala v tretji val, me, spoštovani minister, zanima: Ali se na ministrstvu pogovarjate in razmišljate o podaljšanju ukrepa odloga plačila obveznosti kreditojemalcev? Zlasti je seveda to aktualno za dejavnosti tistih – in takih je tudi največ med tistimi, ki so se obrnili na nas – ki imajo prepoved opravljanja dejavnosti, recimo gostinci. Oni bi si seveda vsi zdaj želeli, da se ta ukrep podaljša, in me zanima, ali se tudi o tem razmišlja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik Državnega zbora. Spoštovana poslanka! Seveda na Ministrstvu za finance proučujemo navedeno situacijo, tudi skupaj z Banko Slovenije, skupaj z gospodarsko zbornico in obrtno zbornico, tudi skupaj z ministrstvom za gospodarstvo. Lahko povem, da bo v teh dneh tudi opravljen razgovor z vsemi organizacijami oziroma inštitucijami, ki sem jih omenil. Ta zadeva, bom rekel, ni tako enostavna, kot ste jo navedli. Dejansko je bil sprejet zakon, ki je omogočil moratorij kreditov, vendar na podlagi evropskega bančnega organa, ki nadzoruje celotno monetarno politiko poleg Evropske centralne banke. Ta organ je določil za banke, da lahko dajejo moratorij v tem pogledu, da jim morebitno neplačilo tega kredita oziroma karkoli že oziroma ta ukrep, da tako rečem, ne vpliva na kapital v kakršnemkoli oziru. Tukaj je ta evropski bančni organ določil devet mesecev v celoti. Mi se uvrščamo v monetarno unijo, zaradi tega smo zavezani pravilom, ki jih monetarna unija določa, in smo zavezani tudi temu, da sledimo tem ukrepom. S tega zornega kota se glede na to, da se kriza nadaljuje, da smo imeli drugi val, da se približuje tretji val, da del gospodarstva še vedno ne obratuje, dogovarjamo tudi z evropskimi finančnimi oziroma bančnimi inštitucijami o tem, da se teh devet mesecev podaljša. Pa da ne bo nesporazuma, banke lahko podaljšajo moratorij, tako da tukaj to ni vprašanje, tukaj je vprašanje samo, kako bo takšno podaljšanje vplivalo v končni inštanci, da tako rečem, na njihovo kapitalsko ustreznost oziroma na kapital. S tega zornega kota Ministrstvo za finance in tudi ostala ministrstva, predvsem ministrstvo za gospodarstvo, delajo vse, kar je v njihovi moči, da se olajša. In še enkrat, banke tukaj niso zavezane, da ne dajejo dodatnega moratorija, da podaljšajo moratorij. Še enkrat, samo s tem ozirom, da evropski bančni organ tukaj ne zagotavlja, da to ne bi vplivalo na kapital, seveda v kasnejših postopkih, če takšen kredit ne bi bil vrnjen. V tej zvezi skupaj za vse te inštitucije delamo v smeri, da se položaj gospodarstva čim bolj olajša.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Zavedam se, da je to verjetno kompleksno vprašanje, vezano na en kup vprašanj, sami ste omenili kapitalsko ustreznost bank in tako naprej. Ampak upam, da vsi skupaj razumemo tudi položaj nekaterih posameznikov, ki so se znašli v tej situaciji. Zlasti tistih, ki jim je prepoved delovanja bila odrejena. Recimo konkretno imam pismo enega od gostincev, on je najel kredit za opremo svojega lokala, nakup opreme, hkrati je pa najemnik in najemnine, kot veste, mu nihče ne oprosti. On mora najemnino, kljub temu da ne posluje, vseeno plačevati. Ker plačuje kredit, hkrati pa ne posluje, ker mu tega država ne omogoča, vsaj tako on to vidi, je seveda ta kredit velikansko breme. Glede na povedano se tudi sama sprašujem, ali bomo kot skupnost, kot Evropska unija zdaj, ne kot Republika Slovenija, zopet varovali banke na vsak način ali se bomo skoncentrirali tudi na probleme posameznikov, tudi manjših pravnih oseb in poskusili to vprašanje rešiti tako, da in banke in posamezniki ne bodo toliko na slabšem. Moje vprašanje je še enkrat, mogoče nisem prav razumela: Ali se na Vladi spet razmišlja samo o podaljšanju za devet mesecev? Ali to, kar ste povedali glede evropskega bančnega organa in določil, pomeni, da tudi v nadaljevanju, če se to podaljša, tega ne bodo mogli koristiti naprej tisti, ki so to dobroto ali pa to prednost že koristili? Ali imate mogoče podatek – vem, da tega nisem napisala – koliko je bilo sploh takih subjektov, pravnih in fizičnih, ki so to zahtevali? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Imam podatek, pa ga nimam s seboj, tako da vam ga bomo poslali, ni nobenih težav glede tega. Koliko jih je koristilo in tudi koliko je celoten znesek, zdaj ne bi na pamet govoril, bolj slabo se ga zdaj spomnim, sem ga pa že imel, tako da s tega zornega kota ne bo nobenih težav. Še enkrat tukaj poudarjam, glede na to, da smo v monetarni uniji, je evropski bančni organ tisti, ki dejansko postavlja pogoje, kakšen status bodo imeli ti krediti v bančnih bilancah. Ne glede na slovensko zakonodajo, ne glede na to, ali mi napišemo, da je možen odlog, to pomeni, da se ti krediti še vedno ne bodo vštevali v to, da bodo lahko v določenih primerih zmanjševali kapital, kar za banke seveda ni ugodno. Po drugi strani pa še enkrat, nihče banki ne prepoveduje, da odobri odlog oziroma moratorij tudi v nadalje. Navsezadnje mislim, da je treba najti tudi skupno rešitev v tej smeri, da tistim, ki imajo možnost poslovanja, ki imajo možnost tudi, da bodo, ko bo kriza minila, poslovali dobro, uspešno in tako naprej, zaupajo tudi poslovne banke in jim na ta način odobrijo tudi dodaten moratorij oziroma nadaljnji moratorij. Še posebej, če bo znatna verjetnost ali pa precejšnja verjetnost, da to ne bo vplivalo na njihovo kapitalsko ustreznost. Tudi banke so stabilne, kapitalsko so ustrezno kapitalizirane, tako da s tega zornega kota tukaj ne vidim nobenih težav. Po drugi strani smo s številnimi ukrepi pomagali tudi podjetjem, tudi da jim njihove fiksne stroške nadomeščamo. Tudi v tem okviru smo v številnih zakonih PKP, ki ste jih vi sprejeli, dali številne možnosti glede nadomestila za delavce oziroma za plače, prispevke, fiksne stroške in tako naprej. Tako da s tega zornega kota mislim, da v celoti fiskalna politika sledi podjetjem in ni to takšna kriza, kot je bila na primer tista v letih 2012, 2013 in tako naprej.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Jaz bi se kar poslužila te poslovniške možnosti in predlagala, da opravimo to razpravo. V tem času bomo po mojem lahko pridobili, tudi po zagotovilu ministra, odgovor na to, koliko je sploh fizičnih in pravnih oseb, ki so možnost moratorija na plačevanje kreditnih obveznosti izkoristile, in kolikšen je celoten znesek. Morda lahko v neki skupni razpravi pridemo do zaključka, tudi do nekega političnega sporočila posameznim bankam, ki imajo možnost, da to pravico same odredijo, kot sem razumela ministra. Se pravi, da se pogovorimo o tem, koliko je takih ljudi, kolikšen je znesek in kakšne bi lahko bile neke učinkovite rešitve za to, da bi se tem, ki bi to rabili, tudi pomagalo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Aljaž Kovačič bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Sam prihajam iz Ormoža, ki z okolico spada v regijo, ki že danes trpi zaradi nižjega življenjskega standarda in iz katere se mladi še vedno izseljujejo, tudi danes. To regijo je doletela nova katastrofa – zapira se podjetje Safilo. Delovna mesta naj bi izgubilo kar 557 oseb, kar glede na podatke Statističnega urada Republike Slovenije predstavlja okrog 20 % vseh delovnih mest v občini. Ob tem se moramo zavedati, da v tem podjetju dejansko delajo cele družine, predvsem iz občin Ormož, Središče ob Dravi in Sveti Tomaž. Ker gre dejansko za grozečo socialno bombo, bi od Vlade Republike Slovenije pričakovali, da odreagira takoj. Društvo Gradimo prihodnost skupaj je že kontaktiralo sindikate, Delavsko svetovalnico in druge naslove, ki bi lahko v tej socialno-ekonomski katastrofi pomagali predvsem delavcem, kajti v bistvu gre za delavce. Sam sem dal tudi pobudo vaši vladi in vašemu ministrstvu, da bi pomagalo predvsem obstoječim lokalnim in tudi širšim podjetjem z neko stimulacijo, da bi razširila svojo dejavnost ali v prostorih današnjega Safila, če bi bilo to možno z lastniki, ali tudi širše, se pravi, da bi delavci obdržali službe. Skratka, spodbude bi morale iti k temu, da se brezposelnost ne bo dodatno povečala. Vaše ministrstvo, spoštovani gospod minister, ima tudi javni razpis za sofinanciranje začetnih investicij in ustvarjanje novih delovnih mest. Po pregledu tega razpisa močno dvomim, da bo kakšna pomoč iz tega razpisa prišla v naše kraje, predvsem zaradi tega, ker je vlogo potrebno oddati do konca aprila in imeti veljavno gradbeno dovoljenje, kar je v tako kratkem času zelo težko zagotoviti. Druga zadeva je lokacija investicije. Šest točk je največ, kar lahko dobiš, medtem ko sta za občine Ormož, Središče ob Dravi in Sveti Tomaž namenjeni le dve točki. Prav tako smo v Listi Marjana Šarca opozarjali v vseh PKP-jih in tudi dajali amandmaje, da bi bilo pravično, da tista podjetja, ki dobijo pomoč za skrajšan delovni čas, toliko časa, kot dobivajo pomoč, potem delavca ne smejo odpustiti. Ampak na žalost ste v koaliciji vse to zavrnili. Zaradi vseh teh posledic bomo dali tudi zahtevo za sklic odbora za gospodarstvo in odbora za delo. Od vas, minister, pa pričakujem odgovore in vas pozivam, da skrbno pretehtate vse možnosti pomoči tako prebivalcem Ormoža kot tudi širše. V prvi vrsti, da se delavcem zagotovi pomoč v vseh okvirih, socialnem, pravnem in zaposlitvenem.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, spoštovani državni zbor, predsedujoči! Hvala za vprašanje. Ločiti moramo obmejna problemska območja in problemska območja z visoko brezposelnostjo. Skladno z Zakonom o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja lahko Vlada sprejme dodatne začasne ukrepe razvojne podpore za problemska območja z visoko brezposelnostjo, na katerih se zaradi notranjih strukturnih problemov ali zunanjih vplivov gospodarske razmere tako poslabšajo, da stopnja registrirane brezposelnosti doseže kritično mejo. Problemskih območij z visoko brezposelnostjo trenutno nimamo. Če se nam ponovno pojavijo območja z visoko brezposelnostjo, bomo postopali po navedenem zakonu in Uredbi o izvajanju ukrepov endogene regionalne politike. Šteje se, da so se gospodarske razmere na določenem območju poslabšale do stopnje, ko registrirana brezposelnost doseže kritično mejo, če je stopnja registrirane brezposelnosti v upravni enoti najmanj tri zaporedne mesece 17-odstotna ali višja in mora obsegati najmanj 20 tisoč prebivalcev. Na podlagi strokovne analize razvojnih problemov ga določi Vlada s sklepom, nadalje se uredi tudi ukrepe, pogoje, spremljanje in poročanje, kot je že bilo do sedaj urejeno v takih primerih, imeli smo tri. Primeri dosedanjih območij z visoko brezposelnostjo so bili: Maribor z okolico, Pokolpje, območje občin Hrastnik, Trbovlje in Radeče. Kar se tiče obmejnih problemskih območij, pa so ta problemska območja prednostna območja vseh razvojnih politik. Pri naših razpisih imajo podjetja s teh območij prednost. O tem sem že večkrat povedal, tudi prejšnji mesec pri teh dveh odgovorih. Če samo na hitro povzamem že obstoječe ukrepe za leto 2021, ki jih že izvajamo kot redne ukrepe in tudi kot dodatne, prilagojene ukrepe zaradi epidemije covida. Izvajamo razpis za financiranje spodbud za ponovni zagon poslovanja podjetij v obmejnih problemskih območjih v vrednosti 9,2 milijona, izvajamo razpis za povečanje snovne, energetske učinkovitosti v turizmu v vrednosti 16,5 milijona in izvajamo mikrokreditiranje prek SPS in dodeljevanje likvidnostnih posojil prek Slovenskega regionalno razvojnega sklada. Prejšnji petek, 12. 3., je bil objavljen tudi razpis za sofinanciranje začetih investicij in ustvarjanje novih delovnih mest na obmejnih problemskih območjih v letih 2021, 2022 v skupni vrednosti 23,8 milijona evrov. Ta razpis traja še v letu 2022, tako da tisto, kar govorite o koncu aprila, se na to ne nanaša. Dodatno imamo še možnost delitve regionalne državne pomoči z odločbo. Za ta namen imamo rezerviranih 6 milijonov evrov na leto, izvajamo še številne druge aktivnosti, s katerimi spodbujamo skladen regionalni razvoj v smeri policentričnega razvoja Slovenije. Osnovni cilj Vlade in ministrstva za gospodarstvo je, da dosežemo skladen regionalni razvoj na način, da bo tudi v teh predelih ali področjih možno dobiti ustrezno plačano delovno mesto, narediti poslovno kariero in ustvariti družino. To smo z razpisi in spodbudami delali v tem obdobju, dodatno pa sem optimistično razpoložen zaradi potenciala evropskih sredstev in naših zakonov za spodbujanje investicij in regionalnega razvoja, ker ocenjujem, da bomo lahko podprli vse poslovne iniciative na takih področjih. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Kot sem že omenil, močno dvomim, da bo katerokoli podjetje iz občin Ormož, Središče ob Dravi ali Sveti Tomaž dobilo kakšno pomoč iz tega razpisa, kolikor sem ga tudi sam uspel pregledati, predvsem zaradi lokacije investicij, ker sta, kjer so vse tri občine, dodeljeni samo dve točki. Verjamem vam o tem, ko ste govorili, kdaj država lahko začne dodatne začasne ukrepe, o neki kritični meji, ampak delavcem, ki izgubijo službo, te številke bore malo pomagajo, potem ko potrebujejo pomoč. To je velikokrat, ko imamo v Sloveniji poplave, pa potem prebivalci upajo, da bo država razglasila naravno katastrofo, da bo prišlo do neke pomoči. Dejstvo je, da tukaj gre za neko izredno stanje tako v Ormožu kot tudi v Slovenj Gradcu, kot smo že slišali. Bojim se, da bo vedno več teh podjetij, zato me, spoštovani gospod minister, zanima: Ali boste, ker gre za urgentno zadevo, urgentno ukrepali na način, kot sem ga tudi sam predlagal v pobudi Vladi, da boste tem podjetjem, ki na primer že obratujejo v Občini Ormož ali Občini Središče ob Dravi ali Občini Sveti Tomaž, dali neko stimulacijo, da bodo na primer razširili svojo dejavnost in zaposlili vsaj nekaj delavcev? Je pa dejstvo, da se bo v času, ko dejansko službo izgubi 500 ljudi, moralo nekako urgentno pomagati, kajti razni razpisi bodo po mojem mnenju veliko premalo, da bomo lahko nadomestili vsa ta delovna mesta. Kajti tukaj ne gre za pet, deset delovnih mest, ampak kot sem že omenil, samo v tem primeru več kot 550.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani gospod poslanec! Kondicija države je taka, da lahko vsi, ki so jim ogrožena delovna mesta, v tem trenutku računajo na tri zadeve. Najmanj si želim, da bodo šli vsi delavci iz podjetja Safilo v vaši občini za Zavod za zaposlovanje. Proučili smo potencial prezaposlitve teh delavcev v sosednja podjetja. Tukaj sem optimističen. Še posebej pa bi želel povedati vsem, da sem bil v zadnjem tednu dvakrat v Ormožu, nazadnje v soboto, kjer sem se srečal z obstoječimi lastniki in opravil sestanek z novimi potencialnimi lastniki. Vesel sem, da niste uspeli posneti vseh teh mojih zgodb v Ormožu, ker sem v Ormožu vedno, izgleda, pod kontrolo. Verjamem, da bomo to zadevo uspešno realizirali. Izhod iščemo v tem, da najdemo potencialnega investitorja, ki bo bodisi nadaljeval s to proizvodnjo bodisi v teh prostorih in s temi sodelavci ustvaril novo produkcijo, ki jo bomo s strani države na osnovi dveh zakonov, ki ju imamo in sta v veljavi, to sta Zakon o spodbujanju investicij in Zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, tudi podprli. V vsakem primeru bomo naredili vse, da se ta problem v Ormožu in tudi v Slovenj Gradcu reši.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Mene veseli, minister, da ste si vzeli čas in obiskali naše kraje. V bodoče si želim, da bi se ne samo vi, ampak tudi ostali predstavniki Vlade – če ste se, se opravičujem, če tega podatka nimam – sestali tudi z delavci, ker se mi zdi, da se velikokrat na njih pozablja in da se gleda tukaj le na sama podjetja. Upam, da bomo iz teh vaših pogovorov na koncu tudi imeli nek rezultat. Menim pa, spoštovani predsedujoči, glede na to, da res gre za urgentno zadevo, da bi Državni zbor na eni izmed naslednjih sej opravil razpravo o odgovoru ministra.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Samo Bevk bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Regionalna državna cesta Bače–Podbrdo skozi 30 kilometrov dolgo Baško grapo je pomembna prometna povezava med Gorenjsko, Bohinjem, Železniki in Škofjo Loko ter severno Primorsko. Cestna povezava je danes ovinkasta in ozka ter neprimerna za kakšen večji promet. Cesta marsikje ne dosega zahtevanih tehničnih normativov glede na kategorijo ceste. Vozišče je neravno, nagubano in razpokano, neurejene so bankine, ki so ozke ali jih pa ni, prav tako je neurejeno odvodnjavanje. Prav tako je za promet zelo nevarno padanje kamenja, saj na kritičnih mestih ni varovalnih ograj in mrež. Robniki so poškodovani ali pogreznjeni in ne opravljajo svoje prvotne funkcije. Gre torej za državno cesto skozi Baško grapo, ki je ena bolj razdrapanih daleč naokoli, večkrat pa je bila tudi poškodovana zaradi naravnih nesreč, kot so plazovi, in številnih neurij. Graparji izgubljajo potrpljenje. Zgolj krpanje lukenj in nekatera večja dela, kot je bila sanacija plazu v Grahovem, so po njihovem mnenju premalo. Cesta je bila tudi večkrat zaprta za tovorna vozila in avtobuse. Ljudi v Baški grapi je vedno manj. Predvsem mladi odhajajo v mesta, vasi se praznijo, območja se zaraščajo. V zadnjih letih se kljub drastičnemu upadanju prebivalstva prebuja zavest domačinov o ohranjanju in obujanju tehnične, naravne in kulturne dediščine. Veliko polagajo tudi na razvoj turizma, Baška grapa je pred nekaj leti ponovno postala razpoznavna zaradi 70. obletnice snemanja prvega zvočnega slovenskega celovečernega filma Na svoji zemlji. Za razvoj Baške grape je ključnega pomena prometna povezanost z ostalo Slovenijo. Spoštovani gospod minister Jernej Vrtovec, zanima me: Kaj v naslednjih 10 letih, v obdobju od 2021 do 2031, na ministrstvu načrtujete za posodobitev državne ceste skozi Baško grapo? Za vaš odgovor se vam že vnaprej najlepše zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala za vprašanje. Naj že uvodoma povem, da tudi če se navidezno zdi tako, Baška grapa ni odrezana od Slovenije, ampak je del te države in imamo jo radi. Na regionalni cesti Bača in potem proti Petrovem Brdu potekajo ta trenutek tudi naslednji projekti. Sanacija zidov in rekonstrukcija ceste Kneža proti Podbrdu, to je bilo tudi zaključeno, ta del. Trenutno v tretji etapi poteka ureditev ceste skozi Podbrdo, ki naj bi bila zaključena v tem letu, v letošnjem letu. Za odstranitev predorske odprtine ter rekonstrukcijo ceste Bača–Kneža se ta trenutek izdeluje projektna dokumentacija, ki bo dokončana prav tako letos, torej 2021, in potem sledijo pripravljalna dela. Takoj po letošnjem letu sledijo dela, gradnja pa naj bi se začela takoj v letu 2022, konec leta 2022. Za sanacijo plazu Ščenk na isti cesti Bača–Kneža, nad katero se nahaja obsežen plaz, zaradi katerega so nastale tudi poškodbe, je potrebna dokumentacija in ta dokumentacija bo pripravljena do leta 2022. Tudi zaradi plazu se stvari odmikajo. Potem bo tudi izvedena sama sanacija plazu. Sledi sanacija usadov Kneža na cesti Kneža–Podbrdo, kjer je poseden zunanji rob cestišča zaradi usadov in popuščanja nasipa. Dokumentacija za samo sanacijo bo pripravljena predvidoma v letu 2022. Po pridobitvi zemljišč je gradnja v tem delu – po pridobitvi zemljišč, to ni odvisno samo od nas, ampak tudi od drugih deležnikov – potem v začetku leta 2024. Za sanacijo plazov in zidov, za rekonstrukcijo ceste Kneža–Podbrdo je v izdelavi tudi projektna dokumentacija. Gradnja bo predvidoma od leta 2024 do 2026. Sanacija plazov v Grahovem in rekonstrukcija ceste Kneža–Podbrdo, kjer se na celotnem področju naselja Grahovo ob Bači že vrsto let pojavlja obsežno plazenje, poteka prva faza sanacije. Ta prva faza sanacije je bila zaključena sicer že v letu 2019. Za drugo fazo je izdelana projektna dokumentacija. Investicijska vrednost tega projekta je skoraj 4 milijone evrov, sofinancira ga tudi Občina Tolmin. Gradnja tega dela bo potekala v letošnjem letu pa v naslednjem letu. Torej zelo hitro. Do konca našega mandata bo ta del, verjamem da, zaključen. Za rekonstrukcije ceste in sanacijo zidov ter usadov na cesti Podbrdo–Petrovo Brdo je v izdelavi projektna dokumentacija, ki bo izdelana v letošnjem letu, torej 2021. V letu 2022 bodo pridobljena vsa zemljišča. Spet, to ni vse odvisno od nas, ker veste, da če bi bilo to odvisno od nas, bi lahko hitreje pristopili k stvari. Gradnja se bo odvijala oziroma si želimo, da se odvija, od 2023 naprej v tem delu, se pravi na cesti Podbrdo proti Petrovem Brdu. Iniciativa z naše strani zagotovo je in smo pripravljeni sodelovati oziroma delati kar v največji možni meri na tem odseku. Cestna povezava med Tolminom, Selško dolino in Bohinjem, ki verjamemo, da je danes res nevarna, večkrat gremo po njej, ovinkasta ozka, neprimerna, je res potrebna zaščite oziroma potrebna posodobitve.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za te dokaj spodbudne besede, ki upam, da se bodo v praksi tudi uresničile. Ko sem podžupanu Tolmina Tomažu Štenklerju, ki je doma iz Podbrda v Baški grapi, napovedal današnje poslansko vprašanje, mi je v elektronskem pismu napisal, da je za ljudi v Baški grapi cestna povezava ključnega pomena v že tako degradiranem okolju, da se spopadajo z zelo velikim izseljevanjem mladih v urbana okolja, da turistični obisk Baške grape raste iz leto v leto, da je prav tako v poletnem času turističnega tranzita po Baški grapi ogromno in cesta, v kakršnem stanju je, predstavlja veliko varnostno grožnjo. Vem, da nisem najavil še ene problematike v zvezi z Baško grapo, ampak kljub temu si drznem vprašati. Namreč, železniška povezava Jesenice–Nova Gorica je sigurno ena izmed velikih prednosti, če seveda ta povezava ne bi bila pozabljena s strani države. To bi bila velika prednost za Baško grapo. V času, ko govorimo o trajnostni mobilnosti, bi morale te povezave dobiti svoje mesto na zemljevidu Slovenije in Evrope. V infrastrukturni strategiji države do leta 2030 žal ta železnica ni omenjena, kaj šele, da bi se na njej kaj večjega delalo. V lanskem letu je bil celo imenovan konzorcij za bohinjsko progo. Graparji pravijo, da nimajo nobenih informacij o delovanju tega konzorcija. Če morda imate kaj informacij tudi v zvezi s tem vprašanjem, se vam zahvaljujem za odgovor, če ne, pa lahko kasneje tudi v pisni obliki dopolnite vaš ustni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala za to vprašanje. Zaradi tega ker je zelo pomembno, zlasti z vidika razvoja turizma. Na eni strani Goriška, Tolminska, na drugi strani pa Bohinj, Bled in tako naprej. Mi se zavedamo pomembnosti te povezave, zlasti iz naslova razvoja turizma, kot sem omenil. Če pa kdo misli, da lahko mi razvijemo tukaj industrijski tir, ki bo nadomestil tir, ki gre Trst, Sežana proti Ljubljani, ali pa Trst–Pontebba, to pač ne gre več. V smislu tega, da bo šel skozi bohinjsko progo tako imenovani industrijski tir, ki bo oskrboval Bavarsko in tako dalje, mislim, da ta tir nima tega namena. Mi se moramo o bohinjski progi pogovarjati zlasti s stališča trajnostne mobilnosti in s stališča turizma. Iz tega naslova sem se jaz pogovarjal pred približno pol leta z županom Bohinja, z drugimi iniciatorji okrog Bohinja in tako naprej, kako bi čim bolje tole progo, ki je edinstvena alpska proga, lahko oživili. Verjamem, da se tudi z evropskimi sredstvi še v tej koheziji da to progo pravilno umestiti pa tudi preurediti, zagotovo. In to ne, da bi rekli z ne vem kakšnimi finalnimi vložki, ki bi šli v stotine milijonov evrov, ampak obnoviti je potrebno hitrosti vlakov, da lahko dosežemo hitrosti vlakov, teže vlakov pa tako naprej, zlasti pa res namenjati turizmu. To je bistveni element. Ta proga je tudi s stališča železnic zelo rentabilna za potnike, zaradi tega ker se vse obrača. Če imam pravilne podatke, je to ta trenutek v Sloveniji ena izmed redkih rentabilnih prog, po katerih se potniki vozijo. Zaradi tega ker gre v poletnem času ogromno potnikov iz Posočja oziroma iz Tolmina naprej proti Gorenjski in je zelo rentabilna napram drugim progam, ki veste, kako obratujejo. To progo torej velja razvijati le pomenu trajne mobilnosti pa za razvoj turizma. Mislim, da je to ključni potencial te proge, kajti iz tega naslova je res edinstvena v tem alpskem svetu.
Hvala lepa. Naslednji je Jožef Lenart, postavil bo vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Pozdrav vsem prisotnim gostom, kolegice in kolegi, spoštovana ministrica za izobraževanje, znanost in šport dr. Simona Kustec! Moje vprašanje je v zvezi s preverjanjem resničnosti referenc in življenjepisov kadrov ter primernosti kandidatov za zaposlitve v izobraževalnih ustanovah, torej šolah, pri zaposlovanju učiteljev, profesorjev, ker je vedno več tako imenovanih ekscesov, torej odstopanj od normalnega obnašanja pedagoškega delavca, ki bi moral biti vzgled šolarjem in dijakom. Učitelj je javni uslužbenec, ki je hkrati vzgojitelj, s svojim vzgledom vzgaja, pa naj bo to v prostem času ali v službenem času, saj je javna osebnost. Učiteljica oziroma učitelj mora torej biti neke vrste vzornik svojim učencem, dijakom ter študentom in študentkam. Poklic učitelja tako prinaša poleg zahtev po strokovnosti in etičnosti tudi veliko odgovornost, vendar je žal odgovornih, zglednih učiteljev danes nekaj manj, kot pa jih je bilo v preteklosti. V Sloveniji glede na potrebe v izobraževalnem sistemu izobražujemo celo preveliko število na primer osnovnošolskih učiteljev, pa kljub temu nekako velja prepričanje, da za to, da po končanem študiju na pedagoški fakulteti postaneš učitelj, rabiš veliko znanstev in sreče. Dejansko pa intelektualni potencial posameznika ni tako pomemben, saj ni nikjer filtra, ki bi ločil talentirane učitelje od netalentiranih, torej dobre od slabih. Prav to bi morali narediti že pri izobraževanju in pri zaposlovanju v kadrovskem postopku. »Dobri učitelji so dragi, slabi pa še bolj,« to je citat Boba Talberta. Iz tega naslova, spoštovana ministrica, sprašujem: Kaj bomo oziroma kaj boste vi naredili za to, da bo na področju kadrovanja učiteljev in profesorjev zagotovljena strokovna izbira na osnovi kompetenc in talenta ter osebnega profila, ki je primeren za delo s šolarji, da bomo imeli primerne, zgledne učitelje?
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik Državnega zbora. Spoštovani poslanec Lenart, spoštovane poslanke in poslanci! Pravzaprav odpirate dva segmenta, temeljna segmenta kriterijev zaposlovanja učiteljic in učiteljev ne samo v našem sistemu, ampak nasploh. Eden je povezan s strokovnimi referencami, ki so pravne, opredeljene in definirane, v našem primeru to pomeni predvsem v Zakonu o delovnih razmerjih in v našem področnem, temeljnem zakonu ZOFVI, Zakonu o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Drugi segment, ki ga odpirate, pa je segment, ki se ga ne da, včasih bi lahko celo rekli žal, pravno definirati, ampak je segment, ki je povezan s povsem osebnimi, vrednotnimi, etičnimi karakteristikami, kredibilnostjo, verodostojnostjo, tudi zdravorazumskostjo, integriteto vsakega posameznika in posameznice, ki praviloma s svojim vedenjem, s svojim odnosom do drugih večinoma več pove o sebi kot pa o njih. To je žal tako. Strinjam se z vami, da v naši družbi predvsem v zadnjem času v negativnem smislu tudi preveč tega gledamo in da mora biti šola tisti temeljni prostor, v katerem poleg vseh strokovnih referenc, od izobrazbe do referenc poznavanja slovenskega knjižnega jezika, opravljanega strokovnega izpita – zdaj citiram pomembne pravne reference, ki jih morajo imeti zaposleni v vzgoji in izobraževanju. V končni fazi je tudi dejstvo, da mora iti za ljudi, ki niso pravnomočno obsojeni zaradi naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, na nepogojno kazen zapora v trajanju več kot šest mesecev oziroma niso pravnomočno obsojeni ali zoper njih ni uveden kazenski postopek zaradi kaznivega dejanja zoper spolno nedotakljivost, kar oboje potrjujejo kandidatke oziroma kandidati s potrdilom o nekaznovanosti. Poleg vsega omenjenega je ključno tudi to, kdo in kakšni so zaposleni posamezniki, posameznice v vzgoji in izobraževanju, ker nosijo temeljno poslanstvo, ki ni samo prenos znanja, ampak je tudi prenos in spoznavanje, utrjevanje temeljnih vrednot, tega, kaj je prav, kaj je narobe, kaj je v končni fazi resnica in kaj je laž v nekem sistemu. S tem delajo nesporno tudi spoštljivost, dostojanstvo šolskega prostora, naših otrok in samih sebe. Ravnatelji v šolah oziroma v primeru šolskih centrov direktorji šolskih centrov so tisti, ki imajo v naši zakonodaji pristojnost izbire zaposlenih. Oni so tisti, ki preverijo pravni strokovni segment, ki sem ga opisala, hkrati pa verjamem, da skozi pogovore in razgovore s kandidatkami in kandidati nekako občutijo tudi ta segment, ki se ga, kot rečeno, ne da pravno definirati, ker ima tudi vsak od nas malo drugačen pogled na to. Ampak tisto, kar želim povedati, je, da vsekakor moramo pričakovati – in to verjamem, da ravnateljice in ravnatelji tudi počnejo – pri izbiri novih zaposlenih, da izbirajo ljudi, ki s svojim delom prinašajo največjo možno strokovno kvaliteto in tudi vrednotno referenčnost v prostor, v katerem potem tudi delujejo.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Gospa ministrica, hvala lepa za podane odgovore. Tako nekako bom rekel – pričakovano. Ampak ravno od diplomantov pedagogike sem dobil pobudo, da podam to vprašanje, tako je tudi nastalo. Šole in njihove vodje, torej ravnatelji, o katerih ste govorili, si včasih vzamejo zelo malo časa. Ti postopki so dostikrat na hitro. Povedal sem, da je sedaj znano, da je kar nekaj preveč učiteljev, imamo potem tudi kar nekaj razpisov, moram reči. Če se ti razpisi naredijo na hitro, če se ne pritegne že z razpisi [[…]]Jaz sem si tri razpise za učitelja dejansko pogledal v tem primeru, in sicer učitelj tehnike in tehnologije, učitelj podaljšanega bivanja in razrednega pouka, vsi za osnovne šole, učitelj slovenščine in angleščine. Zahtevajo se splošni pogoji o izobrazbi, visokošolska druga stopnja, potem visokošolska univerzitetna prejšnja, znanje slovenščine, mogoče enega tujega jezika, računalniška znanja in tako naprej, kot ste rekli, nekaznovanost po spolni nedotakljivosti pa izkušnje eno leto. Kar sem pa jaz hotel mogoče danes še izvedeti od vas, je pa to, da imajo naše šole sedaj na razpolago dovolj kadra in potem morda premalo naredijo na tem pa premalo časa vložijo v to, da bi resnično izbrali učitelja, ki ima kompetence, osebnostni prerez, je primeren karakter za zasedbo delovnega mesta učitelja, ima rad otroke, ima socialni čut. Če tega ni videti niti v razpisu, potem težko verjameš, da se temu posveča pozornost. Toliko.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Najlepša hvala. Samo zelo na kratko, mogoče bolj kot komentar. To so bodoči zaposleni, ki v prvi vrsti izkazujejo to svojo ustreznost zaposlitve že skozi strokovno pridobljeno izobrazbo. Tako da verjamem, da v okviru študijskih programov, ki jih usvojijo in iz katerih potem ti ljudje tudi uspešno diplomirajo, zanesljivo osvojijo tudi te kompetence, o katerih vi govorite. Je pa potem en drug segment, ki je pa verjetno širše osebnostne narave in karakteristike. Na nek način ga je treba spoštovati, hkrati pa seveda biti pozoren, tudi kot vodja, ko in do kdaj so te reference oziroma vrednotne karakteristike te narave, da utrjujejo, še bolj bogatijo in delajo šolski prostor še bolj spoštljiv, dostojanstven, integriteten, kje se pa to konča. In imeti potem v takih primerih tudi ustrezne mehanizme za pogovor, za to, da se na to nekako opozori, pogovori in vidi, razume, zakaj se določene stvari delajo drugače, kot se pričakuje. Je pa tako, da to sicer ni zakonska obveza, ampak zelo pogosto vidimo, da v postopkih izbire kandidatov za prosta delovna mesta ravnatelji v praksi pričakujejo ali pa prosijo za pripravo življenjepisa in se potem tudi na podlagi tega odločajo. To ni sistemska pravna zahteva, ampak je to ena od informacij prav tega tipa, o katerem vi sprašujete. Tisto, kar je pri tem vašem vprašanju rdeča nit, je čim bolj bogata in kompleksna prepletenost pravnih referenc na eni strani, se pravi tega, kar je formalnost, in tega, kar človek s svojo strokovnostjo potem na svoje delovno mesto prinaša, tudi z vidika, če želite, etičnosti, vrednotnega pogleda, v končni faz tudi srčnosti, ker gre za delo z otroki.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti Violeta Tomić, ki bo postavila vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani gospod minister! Postavila sem vam poslansko vprašanje, tokrat ni prvič, 16. 10., in to na seji, ko sem vas spraševala, kakšen je vaš odnos do nasilja nad ženskami. Rekli ste mi, da imate ničelno toleranco do tega zavržnega dejanja. Jaz sem bila zelo zadovoljna z vašimi odgovori. Mislim, da se oba strinjava, da je trgovina z ljudmi pa vendar najbolj zavržno kriminalno dejanje, kar si jih lahko predstavljamo. In zdaj imamo, v medijih smo zasledili, da je vidni predstavnik SDS, občinski svetnik, poslovnež, po katerem je celo poimenovana ulica, v svojem nočnem klubu Tropicana v Šentilju s svojo kriminalno združbo pod obljubo boljšega življenja in dobro plačanega dela v strežbi zvabil kar lepo število žensk, predvsem iz Dominikanske Republike pa tudi Slovenk, Hrvatic in iz Srbije, in si tako pridobil kar lepo premoženjsko korist v skoraj 10 letih tega protipravnega in kriminalnega delovanja. Lahko si tudi pogledam cel kup fotografij, kjer je v izbrani družbi veljakov SDS, gospoda našega najbolj razgledanega poslanca Marijana Pojbiča, ki je poslanec iz Šentilja, pa predsednika SDS Janeza Janše pa župana Šentilja gospoda Edvarda Čagrana in tako naprej, pa tudi, vidimo ga, z vami se je družil. Zanima me, spoštovani minister: Ali drži, da je bil Belna vaš osebni prijatelj in celo občasni svetovalec? Kaj vam je svetoval, na katerem področju? Da ne bomo slišali od drugod, me zanima vaš odgovor. Drugo, kar me zanima, je: Kako je možno, da se notranji minister, ki bi moral po svoji funkciji preganjati kriminal, druži z ljudmi, ki prestopajo meje zakona, in z njimi celo prijateljuje? Ali vi meni in državljanom in državljankam Slovenije lahko zagotovo zatrdite, da o spornih poslih svojega prijatelja in vidnega člana SDS niste vedeli ničesar? Ali nam res lahko obljubite, da se ne boste vmešavali v postopke, kot to pač radi počnete, in boste zagotovili res pošteno in neodvisno obravnavo kaznivega dejanja ne glede na to, ali gre za vašega osebnega prijatelja in izjemno uspešnega, vidnega člana stranke SDS? To ne nazadnje zanima celo državo in državljane. Hvala za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana poslanka, za to vprašanje. Moram sicer reči, da sem bil malo presenečen, ko sem dobil na mizo zgolj to, da mi boste postavili ustno poslansko vprašanje v zvezi z nezakonitim izkoriščanjem žensk. Zdaj mi je bolj jasno, zakaj ga niste napovedali bolj eksaktno oziroma bolj široko. Najprej moram reči, da bo verjetno težko zavreči vaše insinuacije ali pa vaše navedbe, ker konec koncev karkoli bom povedal, boste po mojem že v naslednjih treh minutah povedali, da ne drži, ali pa boste rekli, da mi ne verjamete ali pa kaj podobnega. Ampak vseeno se bom potrudil. Najprej, kar se tiče tega, kdo je moj prijatelj in koliko časa ga poznam in tako naprej. Lahko vam povem, da sem konkretnega človeka, konkretno osebo spoznal – zdajle vam ne znam točnega datuma povedati, se bom pa tudi to potrudil, če vas bo tako močno zanimalo – v času, ko sva z avstrijskim notranjim ministrom opravila ogled vaje z droni na slovensko-avstrijski meji. Mislim, da je bilo to meseca oktobra ali tako nekako. Takrat sem v bistvu na svojo pobudo, zato ker vedno, kadar grem na teren, obiščem tudi predstavnike naše stranke, ker se mi zdi prav, da kot minister držim kontakt z ljudmi, ki na terenu delajo z našim članstvom pa ki ne nazadnje zagovarjajo naše stališče, gospoda Belno tudi spoznal. To je bilo oktobra, novembra, zdaj ne vem točno. Da se ne ponavljam, vam bom lahko ta datum točno povedal. Takrat mi je gospod Belna kot predsednik občinskega odbora tudi pokazal, kaj je v svoji poklicni karieri naredil, med drugim gradnjo tistih hiš in tako naprej, zato boste tudi našli tisto sliko, kjer sem slikan z njim ob kapelici, kjer sem napisal, da cenim delo naših ljudi, ki delajo na terenu, vezano seveda na delo za stranko in podobno. Gospoda Belno poznam torej, če čez palec rečem, tri, štiri mesece. Takrat sem ga videl prvič in zadnjič. Prvič in zadnjič. Vi govorite, da je to moj prijatelj pa da ga ne vem koliko časa že poznam in tako naprej. Ne vem, od kod ste to dobili, ampak to je evidentna laž. Kdo je s kom slikan. Gospa spoštovana poslanka, a veste, da sem skoraj prepričan, da če bi šel malo guglat, bi vas našel na kakšni sliki z eminentnim županom največjega mesta, Ljubljane, ki se je prav v tej zvezi tudi znašel v zelo čudnih poslih. Ne bom rekel povezano s prostitucijo, ampak vsi smo lahko brali o tem, kako je bila določena služba pogojevana z določenimi storitvami. Pa me ne boste slišali, da ste vi njegova prijateljica pa da ste vi podpornica tega in tako naprej. Ne bom se spustil na ta nivo. Kar se tiče tega, kar ste povedali na začetku, še vedno stojim za svojimi besedami. Tem besedam bodo sledila tudi dejanja ali pa sledijo dejanja. Izkoriščanje žensk ali izkoriščanje otrok, vse v tej zvezi je gotovo eno najbolj zavržnih dejanj, ki so pregonljiva, so kazniva in jih bo policija nedvomno raziskovala. Jaz ne bi želel biti advokat tega gospoda, ker se niti ne želim vmešavati v to preiskavo. Mislim, da je prav, da policija naredi vse, kar mora narediti. Me je pa zelo zaskrbelo, ko sem videl, da je bilo na tisti odredbi, če se ne motim policijski ali pa tožilski, napisano, da je to vidni predstavnik SDS. To pa me je zaskrbelo. Ker če bi tam pisalo, da izkorišča ženske ali da izkorišča otroke ali da izkorišča prostitucijo ali pa da se je okoristil s prostitucijo in tako naprej, bi razumel, da ga preganjajo. Če pa piše, da je vidni predstavnik SDS, se pa jaz sprašujem, ali ta policija pa to tožilstvo pravzaprav preganjata človeka že samo zato, ker je član neke demokratične parlamentarne stranke. Jaz mislim, da ne, jaz mislim, da to ni prav. Še enkrat poudarim, ne bi rad bil njegov zagovornik, ampak po mojih informacijah, kot vem, je on lastnik tega prostora. Lastnik tega prostora in je ta prostor oddal v najem. Te besede, ki ste jih vi zdaj povedali tukaj, da se je on okoristil za ne vem koliko denarja, da je on izvajal storitve organiziranega kriminala v smislu prekupčevanja ali pa tihotapljenja ljudi, da je on organiziral prostitucijo, po mojih informacijah niso točne. Če so, je pa meni vseeno, ali je on predsednik SDS na najvišji ravni ali pa predsednik ta zadnjega lokalnega odbora, za to mora odgovarjati.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora.
Gospod Hojs, res ste lepo zaključili, mora odgovarjati, tudi če je predsednik SDS, se strinjam. Ni bil v tej policijski preiskavi samo zato, ker je vidni član SDS. Vi zavajate. Vi ste ga spoznali oktobra, bog ve, katerega leta, meni to niti ni toliko pomembno, že ste postali advokat tega gospoda. Bom pa rekla tako. S kom se jaz kdaj slikam – veste, gospod Janković je politično mnogo bližje vam kot nam, kar se je lepo pokazalo pri deložaciji Roga. Tako da pustimo ta podtikanja levo, desno. Obstajata samo legalna pot in nelegalna pot, obstajata demokracija in totalitarnost in ne levo, desno, kot hočete na vsak način ljudem nekako vcepiti in jih zavajati s tem. Ampak na nekaj drugega bom opozorila. Na dvojno moralo vas istih, ki po eni strani prodajate, vaši vidni člani, ženske, po drugi strani ste se pa že drugič odločili zavrniti prošnjo za mednarodno zaščito matere in njenih dveh mladoletnih hčerk, čeprav so v Slovenijo pribežale po nepredstavljivo okrutnem dejanju. Namreč, v izvorni državi so prosilko zaradi politične pripadnosti njenega moža posilile uniformirane osebe, in to vpričo njenih hčera. In vaše ministrstvo ugotavlja, da je bilo, če vas citiram, »posilstvo, ki ga je bila deležna prosilka, sicer vsega obsojanja vredno dejanje, vendar kot tako ne predstavlja nehumanega in ponižujočega ravnanja« in da »razlogi sočutja in humanitarnosti, ki so sicer popolnoma razumni in človeški, ne sodijo na področje mednarodne zaščite«. Halo, minister!? Halo? Kljub temu da tukaj prosilka živi že štiri leta, deklici tu obiskujeta šolo, doma pa ju čakata obrezovanje spolovil in prisilna poroka. Kako je možno, da se to dogaja v 21. stoletju? Vi meni razložite, ker ste očitno zelo pameten človek. Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ne, spoštovana poslanka, jaz vam tega ne morem razložiti. Nisem tako pameten, da bi lahko to obrazložil. Vam tega ni moč obrazložiti. Je tako, kot sem povedal v prvih treh minutah, karkoli bom povedal, boste obrnili drugače, boste obrnili proti in ravno to ste tudi naredili. Ravno to ste naredili. Povedali ste, da ni važno, katera letnica je, kdaj sem koga spoznal. Povedali ste, da sicer lahko govorim, da je za vse enako, ampak itak ne bo enako. Pa povedali ste še več, da sem jaz bolj prijatelj z gospodom Jankovićem, kakor je vaša leva opcija. Ampak pustimo to, se bom vseeno potrudil korektno do konca odgovoriti, ker konec koncev ste poslanka Državnega zbora in poslanci si zaslužite korektne in verodostojne odgovore. Če pustimo zdaj prostitucijo ob strani, moram vezano na to sam povedati, da je ravno to, trgovina z ljudmi, ena od ključnih zadev, s katerimi se ukvarjamo na Ministrstvu za notranje zadeve. Za to imamo celo poseben direktorat. V letošnjem letu bomo zaposlili dodatne ljudi, da bomo v naših šolah lahko pospešili izobraževanje v to smer, torej ne zgolj s tem, kar smo počeli v zadnjih letih, da smo to prepustili neki nevladni organizaciji, ampak bomo znotraj našega ministrstva zaposlili ustrezno število ljudi, ki bodo lahko krožili po slovenskih šolah in izobraževali naše osnovnošolce v to smer, kaj je kaznivo dejanje in kaj ni kaznivo dejanje. Kar se tiče same prostitucije, je potrebno povedati, da je od leta 2003 dekriminalizirana, torej ponujanje spolnih uslug ni več kriminalno dejanje, če govorimo o tem, da to nek gospod pa ena gospa počneta. Je pa seveda kaznivo dejanje in ga je potrebno procesirati, v kolikor nekdo nekoga sili v to ali pa organizira tako mrežo. Gotovo je prav, da se temu vsi z največjim naporom upremo. Verjamem, da bo policija naredila vse, da se bo tudi ta konkretni primer raziskal tako, da bodo tisti, ki so to počeli, kaznovani. In še enkrat ponavljam, ne zanima me, kdo je, ali levi ali desni, ampak kdorkoli je, mora za to odgovarjati. Kar se pa tiče tega, če že rečem temu, tragičnega primera, gotovo je tragičen, vezano na prosilko za azil. Verjetno nima smisla, da odgovarjam v tem smislu, ker boste itak rekli, če pa niste vedeli, bi pa morali vedeti, če pa niste vedeli, pa zakaj niste vedeli, tako kot ste mi to očitali recimo v primeru Thompson. Jaz se z nobenim konkretnim postopkom ne ukvarjam, gospa Tomićeva. Za to so pri nas pristojne službe, ti ljudje izvajajo zakon tako, kot ga morajo, se pravi v okviru Zakona o upravnem postopku, in sam v konkretno zadevo nisem šel. So mi pa zatrdili, da so upoštevali vse zakonske podlage, vse mednarodne sodbe in vse tisto, kar je bilo potrebno upoštevati. Na žalost, to pa je žalostno, je zakonodaja taka, da ta konkretni primer ni padel v tisti segment, kjer bi bila gospa oziroma njeni otroci upravičeni do azila. To ni krivda ne naših uslužbencev ne mene. Morda pa vas, ki ste tako zakonodajo sprejeli.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Seveda se ne morem odreči temu poslanskemu privilegiju, da zahtevam o odgovorih ministra razpravo v Državnem zboru. Kar smo slišali, je bilo eno veliko zavajanje, prelaganje odgovornosti celo name, ki vas o Thompsonu nikoli ničesar nisem spraševala, prosim, minister. Jaz sem navajala dejstva. Česar nisem vedela, sem vas vprašala, da mi razložite. In nismo mi sprejeli takšne zakonodaje. Vi ste minister in bi se lahko vsaj po neki zdravorazumski plati odločili, kaj je pravica neke ženske, da biva v Sloveniji, če pride kot begunka v nesrečni situaciji s hčerami, se pravi, govorimo o treh ženskah, in tam s kar 38, ki jih kar prodajajo. Lepo vas prosim! In potem se slikate, gospod Belna vam je pokazal svoj biznis – čudovito. Ali vam je pokazal kupleraj? Pokazal vam je kapelico, seveda, ker si kupuje odpustke, kar zelo radi počnejo ljudje z dvojno moralo, ki vidim, da se veliko prakticira v vladajoči stranki. Iti k maši, plačati odpustek in misliš, da lahko počneš, kar hočeš. Jaz vas bom res držala za besedo, da boste gospoda Bojana Belno obravnavali tako, kot vsakega drugega storilca kriminalnih dejanj. In ne zdaj, joj, on je oddajal, on ni vedel – Šentilj je zelo majhen kraj. Tudi jaz sem iz majhnega kraja pa vi veste, ker zahajate v tiste konce, ker imate tudi žlahto in ženo tam, ve se vse. Ne moreš priti na obisk k sosedu, da se ne ve, kdo je prišel. Ne mi govoriti, ker res nisem po prežganki priplavala, in res, ne delajte se norca iz nas vseh, ki tu sedimo, da se ni vedelo. Da vas lahko pelje kapelico gledat, da se slikate, o kupleraju pa nobeden nič ne ve, pa je tam župan pa je tam Marijan Pojbič, poslanec s tistega konca, nobeden ne ve, kaj se dogaja 10 let. Tokrat bom izkoristila poslanski privilegij, da o tem dejansko opravimo razpravo. O nedopustnem šikaniranju begunk, ki hlepijo po boljšem življenju, ki želijo svojim otrokom zagotoviti golo preživetje, ampak ko pride pa ena iz tujine in jo lahko prodajajo in iz nje delajo biznis, je pa zelo dobrodošla. Katastrofa, sramota, ki jo jaz kot ženska, kot mati, kot človek ne morem mirno gledati. Zato prosim, da o tem res opravimo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Marko Bandelli bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku, ki je odsoten. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Spoštovani minister, dober dan! Nesmiselnost, nekonsistentnost in nerazumnost so obeležile marsikaterega od ukrepov, ki jih je sedanja vlada sprejela v času epidemije. Že v začetku februarja je Vlada sprejela neživljenjski ukrep, ki je delovnim migrantom nalagal, da ob vrnitvi v Slovenijo predložijo negativen test na covid-19. V SAB smo se takrat nemudoma zganili in na posebni novinarski konferenci Vlado pozvali k takojšnjemu preklicu tega za ljudi obremenjujočega ukrepa. Zdrav razum mi narekuje, da se odzovem tudi zdaj, ko je Vlada zaradi novih različic virusa zaostrila pogoje in vnovič uvedla testiranje vseh izjem, ki so meje do sedaj lahko prehajale brez testa. Na moje presenečenje in šok pri tem med izjeme ni uvrstila kmetov dvolastnikov, in to kljub napovedi vas, minister Hojs, da se bo to morda zgodilo. Resnično ne razumem, koga ogrožajo sadjarji in vinarji, ki obdelujejo svoja posestva na obeh straneh meje. Zanima me: Kakšno tveganje javnemu zdravstvu predstavljajo kmetje dvolastniki? Kako to, da recimo v gradbeništvu – povsem pravilno – test za zaposlene ni več potreben, dvolastniki pa ga potrebujejo kljub dejstvu, da delo večinoma opravljajo sami oziroma v okviru tako imenovanega mehurčka lastne družine? Kdaj bo Vlada ukrepala in odpravila ta neživljenjski ukrep? Od ministra bi želel odgovore, spoštovani predsedujoči. Minister za kmetijstvo pa če mi lahko odgovori pisno.
Hvala lepa. Gospod minister ima besedo. Minister za kmetijstvo pa bo odgovoril pisno. Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec, za vprašanje. Najprej moram reči, da ne drži navedba, da je za vse izjeme potreben test. Mi imamo izjeme še vedno razporejene v dve kategoriji njih, v zgornji kategoriji imate recimo vse tiste, ki tranzitirajo čez Slovenijo, ali pa tiste, ki v Slovenijo prihajajo in se iz Slovenije vračajo v šestih urah, ali po obstoječi kategorizaciji so vsi tisti, ki so recimo mlajši od 13 let pa sami prihajajo v Slovenijo na šolanje, ali pa diplomati pa še nekaj teh izjem bi se našlo. Potem imamo pa drugo kategorijo izjem, ki so po novem, torej v zadnjih 14 dneh, dejansko uvrščeni v kategorijo izjem, kjer se zahteva test. Med njimi so starši, ki vozijo otroke v šolo, vsi tisti, ki so starejši od 14 let, tedenski migranti se morajo tudi testirati, dnevni migranti se morajo tudi testirati. Med njimi so pa tudi dvolastniki oziroma tisti, ki opravljajo dela na njivah oziroma poljih. Za to drugo kategorijo izjem je Vlada sprejela odločitev, da je dovolj testiranje zgolj enkrat na teden, torej test ne sme biti starejši od sedem dni, ne tako kot pri nekaterih, ko mora biti mlajši od 48 oziroma 24 ur. Še dodatno pa smo v tednu, preden je ta uveljavitev dejansko bila implementirana, poskrbeli za to, da smo na vseh ali pa na štirih glavnih točkah, torej na Koprskem in na Goriškem, uvedli možnost zastonjskega testiranja vsem tistim, ki so to želeli pa ki so v tej kategoriji dnevnih oziroma tedenskih prehajanj meja. To, kar ste navajali, je seveda res, to drži. Jaz sem napovedal, da računam, da bodo moj predlog v strokovni komisiji sprejeli in potrdili. Sam sem namreč predlagal dve stvari. Predlagal sem, da bi se omejitev gibanja v nočnem času skrajšala za dve uri, torej da bi potegnili zadevo na 22. uro in zjutraj tudi skrajšali za eno uro glede na to, da je svetli del dneva vedno daljši pa da imajo ljudje verjetno tudi v tem času precej za narediti na poljih in še kje drugje ali pa morda se samo rekreirati. Drugi moj predlog strokovni komisiji takrat je bil pa ta, da se dvolastniki izvzamejo iz tega testiranja, celo več, eksplicitno smo napisali, zato da bi bilo tudi epidemiologom, zdravnikom jasno, da ne gre zgolj za dvolastnike, ampak da gre za dvolastnike, ki izključno delajo na poljih in ne prehajajo nikamor drugam, kakor samo na tisto svojo njivo. To pomeni, da pridejo čez mejo, opravijo delo, se vrnejo, to ne pomeni, da ker so dvolastniki, lahko gredo čez mejo, opravijo delo, potem se pa zapeljejo še v najbližjo trgovino v Italiji ali pa obratno. Se pravi, celo posebno izjemo smo napisali, kjer je ta zadeva bila povsem jasno in natančno definirana. Moram seveda reči, da ste pravilno ugotovili, na žalost strokovna komisija obeh mojih predlogov ni potrdila. To, da je kasneje Vlada v popolnosti sledila mnenju strokovne komisije, potrjuje dejstvo, o katerem govorimo že dlje časa, torej da so naše odločitve vendarle vezane na to, kar predlaga strokovna komisija oziroma kar se odločijo strokovnjaki. Strokovna komisija je v tem duhu povedala, da zaenkrat ocenjuje, da to dvolastništvo, vezano na sezonska dela, še ni tako problematično, da bo verjetno spomladi oziroma s časom, v katerega prihajajo, to bolj kritično in da bodo tako o prvem kot o drugem mojem predlogu ponovno razpravljali in o njem odločili v roku 14 dni. To se pravi, jaz računam, da bodo o obeh predlogih ponovno odločali oziroma se pogovarjali danes ali jutri. Mislim, da imajo celo danes sestanek oziroma to sejo, kar pomeni, da če bi ta moj predlog izpred 14 dni oziroma treh tednov sprejeli, bi morda lahko Vlada že v tem tednu sprejela drugačno ureditev in za dvolastnike uvedla to, kar sem, kot sem povedal, jaz sam že predlagal, torej da bi ti dvolastniki bili izvzeti iz testiranja. Bo pa, kot sem rekel, če bo to sprejeto, v odloku jasno zapisano, da gre zgolj za te vrste opravil in ne kakšno kombinacijo dela na polju pa potem še obiska trgovine ali pa česa podobnega. Mislim, da je pa vsem že zelo zelo jasno, da je to, kar je najbolj bistveno pri tej pandemiji, to, da v največji meri omejimo stike. To je pravzaprav poleg cepljenja tista pot, ki lahko izkorenini to nesrečno bolezen.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora.
Minister, zadovoljen sem s tem, kar ste mi povedali. Se pravi, da nekaj se premika, če razumem dobro, vsaj vi imate to željo, da bi malo rešili to zadevo, ne bom rekel nesporazum, ampak ta nonsens, ki se je zgodil v tem trenutku. Imate pa sicer prav, jaz se 100-procentno strinjam z vami, da ne more biti to dovoljenje za vsakega, ki ima neko nepremičnino v drugem kraju. Absolutno. Tako morajo biti tudi pravila napisana in jaz se s tem absolutno strinjam. Je pa res – in res vas vzamem za besedo, da boste to izpeljali – da predvsem tisti, ki res obdelujejo zemljo, ker pri teh je bil največji problem. Nekatere občine, kakor veste, organizirajo teste. Na soboto na primer v Brdih organizira občina teste in jim nekako pomaga. In jim spet tam šravfajo po nosu in vse reči, kar jih je, saj veste, kako je to invazivno in to. Pustimo stati. V glavnem, nekatere občine so. Ampak vzdolž cele meje, o kateri veste, da je res dolga, gre z avstrijskega dela dol, italijanskega do Kopra in konec, nekatere občine tega ne organizirajo. Najbolj pomembno je pa to, kar ste vi rekli, in o tem se z vami absolutno strinjam: predvsem za tiste, ki obdelujejo. Ker vemo, kakšen termin je zdaj, zdaj je treba orati, zdaj je treba pripravljati, zdaj je treba obdelovati, obrezovati trte in vse reči, kar jih je, in oni gredo samo zaradi tega čez mejo. Veste, v občini Komen – kakor veste, sem bil tam jaz tudi župan in točno vem, kako je – so določeni vinogradi, ki gredo praktično čez mejo. V Brdih gredo čez mejo, doli v Istri gredo čez mejo, dobesedno gredo čez mejo, tako da ne more on, ker gre čez mejo na primer samo obrezovat planto, razumete, priti potem s tem testom, da ga nekdo kontrolira, ali je ali ni od tam. Verjamem v vas in upam na vašo besedo, da boste res pristopili k temu, da se reši te ljudi, glede na to, da gredo zdaj, v tem trenutku, kot kaže slika, kot pravite vi, podatki malo navzgor, ravno zdaj pa bo največ dela za njih. Da ne bodo zdaj res ogroženi, ker potem bo ogroženo vse kmetijstvo in druge reči, ker ne govorim samo za trto, ampak govorim tudi za druge stvari. Tako da sem zadovoljen in upam na vašo pozitivno rešitev glede tega.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, gospod poslanec, da ste v tem delu zadovoljni. Moram reči, da tudi jaz upam, da smo to strokovno komisijo vendarle prepričali točno s temi argumenti, kot ste jih tudi vi povedali pa ki sem jih tudi jaz 14 dni nazaj že razlagal – da je to, bi rekel, malo nesmiselno. Res pa je po drugi strani, moramo biti vseeno odkriti, da – pa to štejem zelo v plus ljudem, ki živijo na teh koncih – pravzaprav nihče ni namenoma teh ljudi preverjal pa iskal, ali si stopil dve trti čez ali pa dve trti nazaj. Ampak je očitno v ljudeh tako velika zavest, da če nekaj piše, se potem tega držijo in zato so tudi iskali vse te testne točke. Kot vi pravite, ste jih organizirali tudi v tisti občini. Država je organizirala dodatne točke, to moram povedati. Tudi Civilna zaščita se je zelo potrudila, šli smo tudi tako na roke oziroma smo želeli iti na roke, da ljudje malo bolj sami povedo, kdaj bi bilo smiselno to testiranje delati. Po moji oceni je nesmiselno, da so te testne točke ves čas tam. Glede na to, da je treba to samo enkrat na teden narediti, je po mojem bolj smiselno, da se reče, to delamo vsako sredo pa četrtek pa petek, recimo, pa ti potem velja cel teden. Kar se tiče tega je tudi treba povedati – pa velja pravzaprav povsod enako – da tega nismo delali na severni meji. Tam seveda ni takih problemov s prehajanjem meja zaradi obdelave polj ali trt pa tako naprej, ker tega tam ni. Pa še druga stvar je. Avstrijci že precej časa zahtevajo te teste, tako da so ljudje tam, tudi tisti, ki hodijo v šolo, že zaradi avstrijskih zahtev morali zadevo izvajati oziroma si teste pridobiti. Smo pa – kako naj rečem? – enak sistem uvedli tudi na madžarski meji in tam smo tudi dodatno zagotovili točke za testiranje. Kar se tiče tega, da gre stvar na slabše, moram reči, da po zadnjih podatkih – pa zdaj ne govorim za nas, zdaj govorim za Italijo. Ravno včeraj so me eni znanci iz Furlanije klicali in so povedali, da se stvari pri njih tudi drastično zaostrujejo. Jaz seveda verjamem, da tisti, ki hodi čez mejo samo na svojo njivo, ne bo imel nobenega stika s tistim, ki je nekje v Vidmu doma oziroma v Udinah ali pa v Trstu, ampak hočem povedati to, da tudi druge države precej omejujejo gibanje ravno zaradi tega, da bodo stiki med ljudmi čim manjši. Če zaključim. Upam tudi jaz, da bomo v tem tednu – kar bi pomenilo, da bi potem to veljalo za soboto, tako kot se ti odloki sprejemajo, sobota–sobota – uspeli s tem predlogom, da se dvolastniki za namene, o katerih smo govorili, izvzamejo iz testiranja in da jim tega testa ni potrebno delati.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala. Minister, upam, resnično želim. Mislim, da ste razumeli problematiko, ker problematika je res resna. Ne govorimo tukaj o 50 tisoč, 100 tisoč ljudeh, razumete? Tukaj govorimo o resničnih kmetih, če bi tako rekli, ki uporabljajo zemljo za svojo dejavnost, za svoje preživetje. Če imamo možnost, da so odprte kmetijske trgovine v vsakem primeru, tudi v rdečih conah, moramo dati kmetom tudi možnost, da obdelujejo svojo zemljo v takih pogojih, ki so malo specifični, če bi tako rekel. Za to gre. Tako da jaz upam, da je resnično z vaše strani, in vam verjamem, da boste lahko verjetno ta novi predlog dali še ta teden na Vlado. Lahko, da bi bila ena rešitev tudi cepljenje teh ljudi. Lahko bi bilo tudi to ena varianta, saj jih ni dosti. Saj smo videli, koliko jih je v tem trenutku na prednostnih listah. Ne bi bilo nič več ali nič manj kot tako. Tako kot sem že dal predlog, da bi trgovci morali biti v prednosti, ker so vsak dan v stiku z ljudmi. Namesto da bi se testirali vsak teden, bi bili na prednostni listi, saj jih ni toliko, nekaj tisoč, kar jih je vseh skupaj. To bi si želel z vaše strani. Jaz predlagam zdaj tako, ne vem, ali se da ali ne. Če ne bi bilo to rešeno v roku enega tedna, 14 dni, bi tu opravili javno razpravo v eni nadaljnjih sej. V glavnem, hvala, minister, za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Lidija Divjak Mirnik bo postavila vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav, spoštovana gospa ministrica, kolegice, kolegi! Moje vprašanje danes se glasi takole. Šolanje na daljavo ter tudi ostali neživljenjski koronaukrepi so na osnovnošolcih, dijakih, študentih pustili velike posledice, tako socialne kakor tudi psihofizične. Po raziskavah Fakultete za šport oziroma sistema SLOfit lahko govorimo o najhujši krizi telesnega in gibalnega razvoja otrok v Sloveniji v vseh časih. Zakaj? Ugotovili so namreč, da imamo v tem trenutku največji upad gibalne učinkovitosti slovenskih otrok v zgodovini spremljanja tega, minus 13 % po prvem valu plus dodatne minus 3 % po drugem, torej minus 16 %. Potem drugič porast podkožnega maščevja pri več kot polovici osnovnošolske populacije in tretjič največji porast deleža otrok z debelostjo v zgodovini spremljanja. Grozi nam nastanek tako imenovane koronageneracije, ki bo manj učinkovita, ki bo pogosteje zbolevala, kar se bo poznalo tudi dolgoročno na zdravstveni blagajni, da o kvaliteti življenja teh otrok niti ne govorim. Zavedati se moramo, da je to tudi generacija, ki je izpustila plavalno opismenjevanje in šolo v naravi, ki je med drugim vključevala tudi ogromno noto v socialnem razvoju otrok. In kot da bi se vi, gospa ministrica, norčevali iz teh otrok, smo včeraj izvedeli, da se šole več ne bodo mogle potegovati za denar, ki bi jim sicer omogočil izvedbo dodatnih športnih dejavnosti, ker jih je enostavno ministrstvo izločilo iz nabora izvajalcev letnega programa športa, kjer so se otroci lahko dodatno učili plavati, se učili odbojke, igre z loparji pa tudi razvijali neke svoje motorične sposobnosti. Kar se mene tiče, je to popolnoma nesprejemljivo in imam občutek, gospa ministrica, kot da živite na nekem drugem planetu. Na okrogli mizi LMŠ, ki smo jo organizirali prejšnji teden, smo poudarili, da je učenje na daljavo šport postavilo na stranski tir, učenci so imeli premalo časa za gibalno dejavnost, zato pa je, kot ugotavljajo strokovnjaki, tudi učni uspeh postal slabši. Namreč, povezanost med gibalnimi dejavnostmi ter motoričnim razvojem in kognitivnim delovanjem na drugi strani je seveda zelo velika. Za omejitev škode bi šole morale povečati uporabo učnih oblik, ki povečujejo gibalno dejavnost. Pouk vseh predmetov bi v ustreznih vremenskih pogojih moral v največji možni meri potekati prav na prostem. Športna vzgoja je tista, ki močno vpliva na boljše počutje otrok in izboljša sicer težavno dojemanje učne snovi tudi prek spleta, kot je bila. Zdaj pa moje vprašanje. Ker so šole zamudile celotno poletje, da bi se pripravile na učilnice na prostem, me zanima: Zakaj tega niste storili? Ali bo spet trpela športna vzgoja [[izklop mikrofona]]
Žal, gospa poslanka, čas se je iztekel. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana poslanka Divjak Mirnik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Da, nesporno je, da izobraževanje na daljavo pušča svoje posledice. Stroka je tista, ki to oceno že daje, ki jo bo tudi še dala, hkrati pa daje tudi v teh še vedno aktualnih časih veliko konstruktivnih, alternativnih strokovnih predlogov, kako te posledice ali nadomeščati ali pa nekako prilagoditi realnim razmeram, s katerimi in v katerih ta trenutek živimo. Na polju izvajanja športne vzgoje je dejstvo to, da so epidemiološko stanje in ukrepi v tej povezavi še bolj zahtevni – nekaj podobnega, kot bom potem tudi kasneje v primeru glasbenih šol odgovarjala – in da je potrebno pristopiti zaradi varnosti še toliko bolj previdno in na drugačen način. Tukaj govorim o mešanju mehurčkov, tukaj govorim o tem, da se praviloma športna vzgoja izvaja ločeno v skupinah za dekleta, ločeno v skupinah za fante. Govorim o tem, da se izvaja v določenih prostorih in določenih objektih, ki potrebujejo še posebno varnostno zaščito in ukrepe v danem trenutku, kot so recimo tudi bazeni. V luči vsega tega se je seveda moralo tudi športno vzgojo temu dejstvu prilagoditi. Sami učitelji in šole so to uspešno naredili že v času pomladanske epidemije, potem čez poletje pa tudi za namene izvajanja letošnjega šolskega leta. Kar se tiče same šolske vzgoje oziroma izvajanja tega predmeta, so šolajoči se dobili zelo jasne napotke za gibalne vaje, aktivnosti, ki so povezane tudi s tem, kar ste prej izpostavljali pri vprašanju o debelosti, ki so povezane pravzaprav z zdravim načinom življenja, s tem, da se ohranja tudi v teh zahtevnih omejitvenih razmerah aktivnost, splošno telesno vadbo, ki zdravi način življenja nesporno utrjuje ali pa ga omogoča. Prav tako se je zelo veliko izobraževalnega procesa premaknilo v naravo oziroma v zunanje prostore, ker tam vemo, da je gibanje tudi z vidika danih razmer veliko bolj priporočeno. Ker bova imeli verjetno čas še v drugem delu, bi se kljub vsemu že na tej točki želela dotakniti zgodbe včerajšnjega dneva, ker si v resnici želim, da vsi skupaj v teh zahtevnih časih ne delamo zgodb tam, kjer zgodb ni. Obvezni del šolskega programa je tisti, ki poteka na takšen način, sedaj v prilagojeni obliki, vendar pa sledi obveznemu kurikulumu, tudi na polju športne vzgoje. Finančno gledano je to odgovornost neposredno državnega proračuna. Torej, tukaj se pri izvajanju športne vzgoje ni spremenilo povsem nič. Potem imamo pa tudi določen del športnih programov, ki jih razumemo kot dodatne, kot nadstandardne programe, ti se pa financirajo še iz drugih virov. Ti drugi viri so praviloma občinski proračuni v okviru letnega programa športa, to so proračuni in finance v okviru nacionalnega letnega programa športa in tisto, kar iz nacionalnega letnega programa športa pride tudi v obliki financiranja Zavodu za šport. Glede na aktualne epidemiološke razmere in glede na izkušnjo lanskega letnega programa športa, kjer smo financirali šest, celih šest osnovnih šol od skorajda 500, v skupni vrednosti vseh šestih šol za 17 tisoč evrov, in ko te šole zaradi omejitvenih epidemioloških razlogov tudi niso mogle uspešno in celovito izpeljati programov, nekatere celo niso, smo potem s temi razlogi prenesli celotno financiranje tega nadstandardnega programa na Zavod za šport, in sicer smo ta znesek s 40 tisoč evrov, kar je bilo lansko leto, povišali na 161 tisoč 770 evrov [[izklop mikrofona]]
Tudi vam je žal zmanjkalo časa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ker mi je seveda prej časa zmanjkalo, tako kot zdaj ministrici. Verjamem, da je lani samo šest šol izkoristilo oziroma se prijavilo na tisti razpis, vendar kljub temu, letos vemo več o virusu, tudi šole so drugače organizirane kot lani, zato sem prepričana, da če bi letos ta razpis dovolili oziroma če bi dovolili osnovnim šolam, da se na ta razpis prijavijo, bi bil verjetno izplen iz tega večji. Zato vas kljub temu na tem mestu prosim, da jih vključite in da ne delate tega obvoda. Ker kot smo včeraj lahko slišali, je ogromno učiteljev športne vzgoje povedalo, da v tistem Hura, šport marsikdo poučuje marsikaj v času počitnic, koliko je pa to strokovno, je pa drugo. Smo pa v časih, ko je nujno, da strokovnjaki te stvari vzamejo v svoje roke in da oni vodijo športne aktivnosti. To je mogoče, kar se tiče tega mojega vprašanja, zakaj ste to naredili. Zdaj pa še naslednje vprašanje. Po mnenju strokovnjakov so največ zamudili prav tisti mladi, ki tekmujejo, ki so bili dosti visoko na nekih lestvicah. To zadevo oziroma covid bodo lahko nadoknadili komaj v štirih letih, kar je pravzaprav grozljivo, kar pomeni, da mogoče ne bomo imeli vrhunskih športnikov čez štiri leta. Zelo nujno bi bilo, in to je tudi moj predlog vam, da v šolah znova vzpostavite program Zdrav življenjski slog, saj je bil projekt dokazano učinkovit za telesno zmogljivost otrok. In tudi, ker ste zadnjič dali, da zdaj načrtujete spremembe učnih načrtov, da povečate število ur športne vzgoje. To je nekaj, kar se mi zdi nujno, da bomo lahko sanirali vso to škodo, ki je nastala, ki se je še niti ne zavedamo in ki se bo ne nazadnje odrazila tudi v zdravstveni blagajni.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, za nadaljevanje. Še enkrat, zato ker res želim, da se to jasno in glasno sliši. Še enkrat. V letošnjem letu bo za tako imenovane dodatne programe oziroma nadstandardne programe izvajanja športne aktivnosti zagotovljenih 161 tisoč 770 evrov, v primerjavi s 40 tisočimi, kar je bilo lansko leto. In omogočena bo prijava za vse. To je ključno. Zdajle, ravno ta trenutek je Zavod za šport Planica že posredoval vsem upravičencem predhodno najavo o tem, zato da se res celovito lahko pripravijo glede kriterijev in tako naprej. Vse je prilagojeno po kvaliteti temu, kar je že itak letni program športa omogočal, in še nadgrajeno. Naslednja zadeva. V novi evropski finančni perspektivi, imate prav, se načrtuje projekt tako imenovanega zdravega življenjskega sloga, ki bo namenjen družinam in ga bodo izvajala športna društva na lokalni ravni. To je še eden od teh ukrepov, reciva temu posrednih, zato da se bo res še bolj krepila športna aktivnost ne samo otrok, ampak tudi v družinskem okolju. Ravnokar bomo razpisali, pričakujem, da še v tem mesecu, po 11 letih ponovno investicije za obnovo in gradnjo zunanjih športnih površin v naravi, kjer se pričakuje, da bodo občine dobile priložnost za to, da bodo sofinancirale in vložile sredstva tudi za to, da bodo lahko zgradile ali obnovile športne površine in na ta način omogočale izvajanje športnorekreativne dejavnosti na prostem. Tudi to je nekaj, kar je pravzaprav tista ključna novost. Hkrati bi vseeno želela izpostaviti še eno stvar. Veste, mi imamo sistem, o katerem bomo tudi zelo veliko in s ponosom govorili v času predsedovanja Evropski uniji. Verjetno je edini na ravni celotnega sveta, imenuje se športni karton, kjer se športne in razvojne dosežke iz leta v leto izmeri in potem lahko med seboj primerja. Na podlagi tega je tudi ta študija, o kateri ste govorili in ki absolutno daje velik alarm in klicaje, vendar bi si kljub vsemu želela, da se jo, ko se vsi otroci vrnejo, na licu mesta ponovno izvede. Zaradi tega, da bomo res prišli do strokovno objektivnih rezultatov. Ker te meritve se je po naših informacijah zelo pogosto v zadnjem času delalo tako, da so otroci sami sebe merili. Kar je tudi nekaj, kar bomo vzeli zanesljivo kot pomembno informacijo, ampak vseeno moramo pa tudi relativno to pogledati, zato da bomo naredili tisto največ, kar lahko za nadaljnjo športno aktivnost, zdravo športno aktivnost [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Šport mladih in vse to, kar zdaj vemo o škodi, ki je nastala zaradi covida, je nekaj, kjer morajo v državi res svetiti rdeče lučke. Zakaj? Zato ker govorimo o mladih, ker govorimo o otrocih, mladostnikih, nenazadnje tudi študentih, ki so vedno bolj debeli, ker govorimo o otrocih, ki imajo zmanjšane motorične sposobnosti, gibalne sposobnosti, ker govorimo pravzaprav o nekom, ki bo skrbel za nas čez nekaj let in ki bo ne nazadnje vodil tudi to državo. Zato moramo temu zdaj takoj posvetiti vso našo pozornost. Za mlade gre. Za zdrav način življenja gre in gre za to, da bomo ohranili zdravo družbo. Če je ne bomo ohranili zdaj, potem se nam dolgoročno zelo zelo slabo piše. Vse te raziskave kažejo, da je stanje vedno bolj zaskrbljujoče. Glede na to, da očitno še ne bomo tako kmalu izplavali iz te situacije, bo še vedno hujše. Zato predlagam še enkrat, da se na ministrstvu razmisli o tem, da se poveča število ur športne vzgoje tako v osnovni šoli kot v končni fazi tudi v srednji šoli. Zakaj? Ker so otroci zdaj pol leta sedeli, ker sedijo cele dneve pred računalniki, da o tem, kako so sedeli v času izobraževanja na daljavo, niti ne govorimo. Če vprašate recimo gimnazijce, ki imajo malo več učenja kot mogoče kdo drug, boste videli, da so otroci od 10 do 15 ur presedeli pred računalniki, in to je katastrofalno za našo družbo. Zato pozdravljam vse te projekte, za katere ste rekli, da se bodo zgodili, tako investicije za zunanje športne površine kakor tudi, da bomo spet obnovili športne kartone. Ne želim si, da se zgodi to, kar smo včeraj izvedeli iz medijev – da ste osnovne šole izločili iz razpisa. Res je, kot ste dejali, da bo več denarja šlo letos za te aktivnosti v času počitnic, vendar šole so takrat ne nazadnje zaprte, zato se bojim, da bo ostalo na nekih društvih, ki so ali pa niso dovolj strokovna. O tem jaz ne morem soditi, si pa želim, da bi bili strokovnjaki tisti, ki bi naše otroke, ki so zamudili pol leta, zdaj res aktivno udejanjali in usmerjali v šport, da bodo lahko zaživeli normalno življenje. Gospod podpredsednik, predlagam, da o tem mojem vprašanju v Državnem zboru zelo zelo poglobljeno razpravljamo, ker je to nujno zaradi naše prihodnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Franci Kepa bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav ministru za infrastrukturo in kolegicam, kolegom! Moja tematika je nadvoz pri Trebnjem oziroma zaselku Zidani Most oziroma zraven Štefana, ki leži zraven Trebnjega, približno 2 kilometra stran. Leta 2017 se je zgradilo centralno skladišče TPV blizu Velike Loke. To je kar veliko podjetje, zgradilo je ogromno skladišče, velik objekt, površinsko velik objekt, volumsko. Zaposluje ljudi iz bližnje vasi Velika Loka in širše okolice. Vse zelo pohvalno, hvala bogu, da imamo take objekte na ruralnih področjih. Dobro bi bilo, da bi jih bilo še več. Pri odprtju oziroma pred gradnjo je bila obljuba, da se bo skoraj vzporedno oziroma takoj po izgradnji izvedel tudi nadvoz v zaselku Zidani Most zraven Štefana oziroma Trebnjega. To naj bi bil nadvoz čez železnico in Temenico, pravokotno na cesto R3652/1457, ki je sama pa zraven je tudi javna cesta, ki poteka od Trebnjega naprej, pa potlej državna cesta od Štefana naprej proti Čatežu. Težkih kamionov oziroma šleparjev, ki jih vozijo iz tovarne TPV in drugih firm, je mnogo in se skoraj vsi vozijo skozi Trebnje mimo cerkve na enosmerni izvoz preko železnice in dveh starih mostov oziroma treh in nato na H1. Kamioni bi se lahko vozili tudi po dolini Temenice mimo Velike Loke, Gabra in nato na Bič in na izvoz na avtocesto, vendar je cesta pri Trebnjem bližja in se večinoma odločajo, da gredo tukaj. Trebanjci imamo že brez kamionov v špici dneva problem pri vključevanju v promet zaradi enosmernih mostov. Ti kamioni, ki vozijo skozi križišče pri cerkvi, so nevarni za mnoge starejše občane. Sedaj je štiri leta od izgradnje tovarne na Veliki Loki, pa smo še zmeraj brez papirjev pri zbiranju dokumentacije za ta nadvoz v Zidanem Mostu. Zanima me: Kako daleč smo od izgradnje nadvoza v Zidanem Mostu, kako daleč je ta projekt? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala. Hvala za vprašanje. DRSI, Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo, pripravlja za izgradnjo nadvoza preko reke Temenice razpisno dokumentacijo v celoti, torej za izdelavo DGD, dokumentacije za pridobitev gradbenega dovoljenja, in tudi PZI, dokumentacije, ki je potrebna za projektno dokumentacijo za samo izvedbo izgradnje. Razpisna dokumentacija bo izdelana v mesecu maju v tem letu, torej 2021. Rok za izdelavo projektov bo eno leto, torej do naslednjega leta. 12 mesecev traja, kar pomeni, da bo projektna dokumentacija končana v decembru 2022. Temu sledi parcelacija in pridobivanje zemljišč. Naj tukaj že uvodoma povem, da to ni odvisno samo od nas, ko pride do same parcelacije, do pridobivanja ostale dokumentacije. Takoj po pridobitvi zemljišč bo sledil še postopek pridobitve gradbenega dovoljenja in takrat začnemo s samo gradnjo, takoj. Tukaj torej ni nobenega odlašanja, ampak gremo po začrtani poti takoj naprej.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Ob odprtju avtoceste poleti leta 2010 je bilo rečeno – takrat so se vršili pritiski oziroma želja – da se odpre avtocesta mimo Trebnjega, čeprav še niso bili dokončani vzporedni objekti, ki bi morali biti po pogodbi narejeni in dokončani v kratkem. To so priključki oziroma vstop v Trebnjem, ker veste, zdaj je sicer zadeva blizu, ampak to je šele po 11 letih. Potem reševanje dveh mostov pri Trebnjem, priključek na Jezeru pa odstranitev nevarnih nadvozov nad bivšo avtocesto, zdajšnjo H1, staro avtocesto. S tem imamo slabe izkušnje in upam, si želim, zdaj ko ste prišli, da se zadeve premikajo hitreje, kot je opaziti. Imamo pa slabe izkušnje s tem. Minilo je 11 let. Če bi takrat mogoče bil župan bolj odločen – oziroma odločen, on je verjel, da bo tisto narejeno, kar je bilo obljubljeno od države, se pa sedaj že 11 let vleče zadeva. V bistvu bi lahko on počakal do konca, pred odprtjem, da sploh ne bi dal zelene luči za odprtje avtoceste. To je bilo 11 let nazaj, pa še zmeraj niso končane zadeve, ki bi že morale biti. Celo tako je bilo, da sta se ta dva mostova prekategorizirala. Sedaj ju je prevzela lokalna oziroma bo to strošek občine, obnova oziroma rekonstrukcija oziroma novogradnja nad železnico v centru in drugi most. Rad bi vseeno izvedel, sicer ste že nekaj nakazal, točen datum pričetka gradnje tega nadvoza v Zidanem Mostu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. To, kar je bilo dejansko zamujeno 11 let nazaj, ta vlada skuša popraviti zdajle in delamo to ta trenutek. Jaz sem dejal, da bo razpisna dokumentacija izdelana maja 2021, rok za izdelavo projektov je 12 mesecev. Lahko da bo v osmih, devetih mesecih in jaz verjamem, da bomo te roke tudi lovili in da začnemo v začetku leta 2022 potem to graditi. To si jaz želim. To je to. Kar je bilo zamujeno v preteklosti, pač jaz ne morem popraviti. Mi smo tukaj eno leto. Verjamem, da če bi bili mi tukaj več časa, 10 let, bi lahko več stvari uredili, ampak žal ne gre. Zaradi tega ker zagotavljanje primarne infrastrukture se meni zdi pomembno oziroma primarna infrastruktura, v katero spadajo tudi ceste, železnice, zagotavljanje le-teh je eden izmed ključnih deležnikov, da ljudje ostajajo na podeželju, da tam bivajo in so, ne pa da se izseljujejo. Če tega ne bomo dolgoročno zagotavljali, potem bodo pač ljudje šli v mesta in se bo podeželje praznilo. Torej, ta del Slovenije ima posluh. Ni vse samo od nas odvisno, ampak tudi od parcelacije zemljišč. Ampak računajte, da 2022, jaz verjamem, bomo lahko to začeli graditi. Dokumentacija bo po mojem mnenju prej kot v enem letu narejena, ne vem sicer, kaj bi lahko počeli dalj časa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Mag. Meira Hot bo postavila vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovana gospoda ministra, lep pozdrav tudi v mojem imenu! V zadnjih tednih so se začele omejitve gospodarskih dejavnosti razlikovati po regijah. Predvsem v Obalno-kraški regiji, tradicionalno odvisni od turističnega obiska in gostinske ponudbe, se je v vmesnem času izmenjala cela paleta barvnih oznak, četudi to za določene panoge ni pomenilo bistvene spremembe. Njihova dejavnost je namreč še vedno zaprta oziroma bistveno omejena. Za regijsko gospodarstvo to predstavlja nesorazmerno večji šok, saj je večji delež ljudi vezan na gostinsko-turistične dejavnosti, Istra in Kras sezono tradicionalno začenjata zgodaj, zato se izpad obiska še toliko bolj pozna. Pri tem ni nepomembno, da se pojavljajo tudi dvomi o tem, ali se je Vlada držala lastnih pravil pri barvnem označevanju tveganja v omenjeni regiji. Med ljudmi to ustvarja zmedo, v gospodarstvu hudo škodo. Na eni strani so tako določene dejavnosti, ki so na podlagi odlokov Vlade že šest mesecev skoraj zaprte in ki v primeru dodatne zaostritve ukrepov še vsaj nekaj mesecev ne bodo mogle odpreti svoje dejavnosti. Nerazumno je, da so določene dejavnosti, kjer se v resnici lahko zbere cela množica ljudi – na primer znotraj trgovin, kjer je lahko celo slabo prezračevanje in je tveganje za širjenje v resnici višje – dovoljene, na drugi strani pa na primer morajo ostati zaprte terase gostinskih obratov, kljub temu da bi se zagotovilo distanco pa sledilo ukrepom in da je v tem primeru verjetno širjenje celo nižjega tveganja oziroma ni nobenih podatkov, da se virus širi na gostinskih terasah. Tako so na primer tudi prejšnji teden v Kopru gostinci obupano gledali mimoidoče, ki so si vzeli recimo kavo za s seboj, nato pa sedeli skupaj na klopci eden zraven drugega ali pa so si v bližnji živilski trgovini kupili alkohol in spet skupaj na klopci ali na pomolu sedeli in pili. Skratka, dogaja se huda diskriminacija med različnimi dejavnostmi, vzbuja se dvom o smiselnosti vseh ukrepov, ki delujejo kot nelegitimni in nepravični do določenih segmentov gospodarske dejavnosti. Sprašujejo se tudi o kriterijih, na podlagi katerih se določa prehod iz ene faze v drugo. Zdi se, da državni načrt ne rešuje več primerno širjenja virusa in da bi bilo potrebno zapisane ukrepe prevetriti in prilagoditi realnemu življenju. Po šestih mesecih slabih številk, ko se niti drugi val ni zaključil pa smo že v tretjem valu, je jasno, da se z epidemijo ne spoprijemamo pravilno in potrebujemo drugačen pristop. Z ukrepi, ki se bodo ljudem zdeli logični, sprejemljivi in jih bodo v resnici tudi spoštovali. Zato menim, da to tudi zahteva prevetritev zapiranja določenih dejavnosti, ki so zaradi epidemije doživele resnično katastrofo. Zatorej vaju, spoštovana gospoda ministra, sprašujem: Na podlagi kakšnih kazalnikov je Vlada v zadnjih dveh mesecih odločala o uvrščanju Obalno-kraške regije v rizične faze? Kako je pri tem sledila vnaprej postavljenim kriterijem o omejevanju oziroma sproščanju dejavnosti? Kako boste zagotovili, da se območjem, ki so še posebej prizadeta zaradi omejitev gibanja in ponujanja storitev, omogoči omejeno odpiranje storitev in pomoč zaradi nesorazmerne prizadetosti? Hvala.
Hvala lepa. Kdo želi besedo prvi? Gospod Poklukar, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovana poslanka gospa Meira Hot, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada Republike Slovenije sprejema ukrepe glede na epidemiološke kazalnike. Seveda so epidemiološki kazalniki jasni, vendar zelo široki z vidika spremljanja, imamo tako število pozitivnih na dan kot obremenjenost zdravstva, ki je glavna ovira s tega vidika, kar kot družba zmoremo. Ta trenutek sta glavna grožnja pričujoč nakazan dvig v smislu tretjega vala, ki ga spremljamo zadnji teden z vidika 20-procentnega dviga števila pozitivnih napram predhodnemu tednu, in pomemben porast variant oziroma različic virusa, ki mu sledimo skozi sekvencioniranje. Glavna omejitev pri sproščanju je obremenitev zdravstva oziroma tisto, kar zdravstvo zmore. Obalno-kraška regija je bila v rdeči fazi do nedavnega, skladno s spremembami epidemiološke slike je bila 18. 3. uvrščena v rumeno fazo. S tem prihaja do odpravljanja omejitev glede gibanja, zbiranja ljudi do 10 in odprtja trgovin [[...]]Kako? [[oglašanje iz dvorane]] V oranžno fazo je bila uvrščena 18. 3. Se opravičujem. Seveda smo že leto dni v epidemiji in si vsi želimo, da bi se karseda sproščalo. Ta trenutek je poleg opisanega glavna usmeritev to, da ohranimo odprte šole in v čim širšem obsegu gospodarstvo. Tega se zavedamo, zato se tedensko sestaja stroka ločeno in s stroko in z vsemi prizadevanji ciljamo na to, tako kot ste tudi vi nakazali, da poskusimo ohraniti in omogočiti gospodarstvu in ljudem čim bolj normalno življenje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Počivalšek, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka Meira Hot, državni zbor, predsedujoča! Kar se tiče podlage za odločanje, sem danes že odgovarjal tudi spoštovanemu poslancu gospodu Pauliču. Vlada tedensko preverja upravičenost veljavnih odlokov in omejitev. Kot sem že večkrat poudaril, Vlada v vseh protikoronskih paketih misli na vse v tem času prizadete. Kar se tiče gospodarstva, smo mislili predvsem na ohranjanje delovnih mest in zagotavljanje likvidnosti. Ministrstvo za gospodarstvo je pripravilo številne predloge tako v okviru omenjenih zakonov kot tudi prilagoditve obstoječih razpisov in oblikovanje novih. Trenutno se po aktualnem načrtu še vedno nahajamo v oranžni fazi. Omejene so še tiste dejavnosti in storitve, ki so predvidene za sprostitev v rumeni in zeleni fazi, hkrati pa smo v regijah z boljšo epidemiološko sliko testno omogočili strežbo na vrtovih in terasah, seveda ob strogem upoštevanju vseh priporočil stroke. Turizem, gostinstvo sta dejavnosti, ki ju je pandemija covida-19 najbolj prizadela. Leta 2020 smo zabeležili prvi upad prihodkov in prenočitev po letu 2009. Ministrstvo je tako pripravilo številne ukrepe za pomoč prizadetim v teh dejavnostih. Eden izmed najbolj prepoznanih je zagotovo turistični bon, ki je bil najbolj koriščen ravno v Obalno-kraški regiji. Veljavnost teh bonov smo podaljšali in prepričan sem, da bodo pomembno prispevali k ponovni oživitvi te dejavnosti po sprostitvi trenutno aktualnih omejitev. Skupno je bilo v letu 2020 v okviru zgoraj navedenih in drugih sprejetih ukrepov turističnemu gospodarstvu namenjene nepovratne pomoči preko 312 milijonov evrov, letos pa že vsaj 50 milijonov evrov. Pripravljen je bil tudi javni poziv za sofinanciranje obratovalnih stroškov v prvem valu epidemije v višini 10 milijonov evrov, zaradi velikega zanimanja pripravljamo ponovni poziv v višini 36 milijonov, pripravljamo pa tudi še kar nekaj razpisov. Veliko pozornosti namenjamo temu, da v turističnem sektorju ohranimo delovna mesta in pripravimo ugodne pogoje za ponoven zagon turistične dejavnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister je malo prej povedal, 18. 3. je bila premeščena iz rdeče v oranžno, kriterije je pa izpolnjevala že 10. marca. V tem je težava. Torej da ni vnaprejšnje predvidljivosti, da je bila Obalno-kraška regija, kljub temu da je od 10. že izpolnjevala kriterije, šele čez en teden prenesena. Naprej ste zelo lepo povedali, da se trudite v čim širšem obsegu zadrževati gospodarstvo pri življenju z ukrepi. Ampak ravno to je problem – da ste začeli razlikovati med manj pomembnimi segmenti gospodarstva pa bolj pomembni segmenti gospodarstva. To je bilo včeraj zelo jasno videno po izjavi spoštovane gospe Logar, ki je izrekla, da je gostinstvo manj pomembna gospodarska panoga, pa vam bom zdaj tudi prebrala odziv Obrtno-podjetniške zbornice. Citiram: »Gostinci in zaposleni v gostinstvu in turizmu smo zgroženi, da se našo panogo smatra kot manj pomembno. Zaprti smo že več kot pol leta, gospodarska škoda je ogromna. Podatki kažejo, da panogi gostinstva in turizma skupaj s povezanimi panogami predstavljata 20 % bruto domačega proizvoda, kar pomeni, da sta to izjemno pomembni gospodarski panogi. Izjava Logarjeve, da je panoga manj pomembna, je obenem tudi huda žalitev za 40 tisoč zaposlenih v gostinstvu.« To je zelo slab signal za en segment gospodarstva, ki je na robu obupa, in spoštovani gospod Počivalšek to dobro ve, ker na koncu koncev prihaja sam iz turističnega segmenta. V tem kontekstu bi bilo potrebno prevetriti ukrepe in preveriti, ali se da pod nekimi kontroliranimi pogoji, kljub temu da smo v tretjem valu, temu segmentu pomagati in jim dati možnost, da končno začnejo delati. Tudi ko govorimo o ohranjanju delovnih mest, ministrstvo za gospodarstvo je pomagalo v smeri ohranjanja delovnih mest, a danes v medijih beremo, da bo največja težava letošnje sezone v Obalno-kraški regiji najti kader. Zakaj? Ker se je veliko zaposlenih v tem segmentu preusmerilo v druge segmente, ker enostavno ni bilo varnosti na tem področju. Morda vaš komentar. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Poklukar, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Ko govorimo o stroki, ko si nekdo zlomi nogo, ko nekoga infarkt, ni dvoma, verjamemo v stroko, vzamemo aspirin proti infarktu. Ko govorimo o epidemiji, vsakič znova vsak lahko presoja, ali stroka odloča pravilno ali ne. Tukaj se moram postaviti v bran stroki. Je pa res, da je tukaj politika, ki prevzema odgovornosti, stroka pa seveda predlaga na podlagi svojih izkušenj, svojih vedenj z vidika stroke najboljše rešitve. Zato je tukaj tudi minister Počivalšek s svojo stroko, z gospodarsko, ki predlaga ravno tako svoje rešitve napram temu, kakor situacijo vidi medicinska stroka, in vse skupaj potem poskuša družbeno odgovorno politika implementirati in sprejeti kot način življenja. Tako da tukaj vidim morda napačno ali pa prestrogo tolmačenje besed dr. Logarjeve. Pa ne, da bi jo branil, ampak samo poskušam razložiti, zakaj morda tak odgovor oziroma nastop dr. Logarjeve. Sicer pa je za vse regije in za vse barve ključno – ne farmacevtski ukrepi, ampak – nošenje mask, razkuževanje rok, distanca, prezračevanje, samoizolacija v primeru pozitivnega izvida, karantena v primeru rizičnega kontakta. To je prvi del, to je najbolj učinkovit javnozdravstveni ukrep do zadostne precepljenosti. In druga je precepljenost, in to z namenom, da odpremo vse segmente družbe in da čim bolj normalno zaživimo. Hvala.
Hvala lepa. Minister Počivalšek.
Hvala. Najprej moram povedati, da ni bolj pa manj enakopravnih panog. To se vidi tudi iz vseh osmih zakonov PKP. Ključni ukrepi, s katerimi smo pomagali tudi turizmu in gostinstvu, so: čakanje na delo, delno pokrivanje fiksnih stroškov in dodatno turistični boni. Dejstvo pa je, da je storitvena dejavnost bolj prizadeta, zato ker je storitvena dejavnost dejavnost, pri kateri prihaja do veliko stikov, ki smo jih morali omejiti. Vse odločitve, ki jih sprejemamo, tako kot je povedal kolega Poklukar, sprejemamo v dogovoru. Na eni strani imamo interes čim prej odpreti čim več dejavnosti, na drugi strani pa moramo upoštevati mnenje zdravstvene stroke s ciljem, da na nek način obvladamo to krizo. V vsakem primeru bi želel še enkrat povedati, da bomo naredili vse, da tudi tej panogi, ki je najbolj [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod minister. Čas se vam je iztekel, žal se vas ne sliši več. Gospa Meira Hot ima postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa za postopkovni predlog. Glede na vse povedano bi naprej želela poudariti, da sama osebno ne dvomim v stroko niti nisem od samega začetka epidemije in vsi Socialni demokrati tudi pozivamo, da se ukrepe spoštuje. Težava je nastala v tem, da so se po toliko časa državljani začeli vseeno zbirati na način, ki pa je višje tveganje za okužbe. Zato govorim, da je mogoče v tej situaciji, ko ti ukrepi toliko časa trajajo in v resnici več ne dosegajo svojega učinka, morda čas, da se obrne logika pa se veliko bolj kontrolirano ta zbiranja dogajajo. Ker če se na neki gostinski terasi pod pogoji oddaljenosti in tako dalje in tako dalje, je veliko boljše zbiranje kot pa nekje v neki zidanici in tako dalje, kot smo bili priča. To je bilo v bistvu moje mišljenje, zakaj sem vam danes to na ta način povedala. Ne gre za dvom v stroko, gre za dvom v to, ali ni čas, da se vseeno malo logika tega obrne, in vam to polagam v razmislek. Na koncu koncev je pa tudi to. Prav je, da ste stopili gospe Logarjevi v bran, ampak ona tudi ima eno odgovornost, ko naslavlja. Ravnokar je minister rekel, da se ne diskriminira med panogami, ona je vseeno eno panogo označila za manj pomembno. To je panoga, ki je bila solidarna do zdravstvene krize, ki je zaprla neposredno na podlagi vladnega odloka in ki kljub vsem sprejetim pomočem životari. Mnogi so morali zapreti svoje dejavnosti in v takih trenutkih najbrž nagovor, v katerem rečeš, da je neka gospodarska panoga manj pomembna, doživi zelo neprijetno reakcijo med tovrstnimi deležniki. Še dandanes se v resnici sprašujejo, kje piše oziroma kje je stroka ugotovila, da je ob druženju na gostinski terasi pod kontroliranimi pogoji tveganje za širjenje okužbe višje. Tu je morda potreben en odgovor. Ker mislim, da gre za vprašanje, ki ima res neke širše konotacije in o katerem bi bila potrebna razprava, na podlagi poslovnika podajam postopkovni predlog, da se o tem opravi razprava v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo. Gospod Jani Ivanuša bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Lep pozdrav vsem prisotnim, še posebej gospodu ministru! Danes je že bilo postavljeno vprašanje v zvezi s Safilom v Ormožu, pa vseeno. Temu dajem toliko večjo značilnost velike katastrofe, ki se v Ormožu pripravlja, vseeno bom vprašal gospoda ministra. Podjetje Safilo Ormož, ki se ukvarja s proizvodnjo očal, ima v Ormožu več kot 500 zaposlenih in občutno pripomore pri zaposlenosti in gospodarstvu okoliške regije. Tovarna je v lasti italijanske družbe Safilo Group S.p.A. s sedežem v Padovi. Tudi pri nas ima proizvodnjo, s katero nudi vsakodnevni kruh številnim prleškim delavcem in njihovim družinam. Iz družbe Safilo, vsi vemo, so sporočili, da bodo junija letos zaradi načrta za uravnovešenje proizvodnih zmogljivosti skupine s trenutnimi in prihodnjimi potrebami na trgu zaprli proizvodnjo očal v Ormožu. To pomeni, da bo brez dela ostalo 557 ljudi iz te regije, kar bo imelo strašanske socialne in gospodarske posledice za lokalno prebivalstvo, saj je Safilo Ormož trenutno največji zaposlovalec v naši občini. Poleg iz Ormoža nudi podjetje zaposlitev tudi številnim delavcem iz okoliških občin, kot so Sveti Tomaž, Središče ob Dravi, Ptuj, Ljutomer, in seveda onkraj Drave, se pravi tudi na Hrvaškem. Zaradi zaprtja bivše tovarne sladkorja, po domače cuker fabrike, v Ormožu je že takrat ostalo brez službe 350 visoko kvalitetnih delovnih mest, 350 sezonskih delavcev in 5 tisoč kooperantov. Do danes ta gromozanska luknja iz tistih časov še vedno zija, da ne govorim o številnih kmetijah, da ne govorim o kolobarjih v kmetijstvu in tako naprej. Zaprtje Safila bi tako pomenilo za našo regijo katastrofalen gospodarski in socialni udarec. Naj omenim še to, da bo tudi v Slovenj Gradcu zaradi zaprtja tovarne podjetja Adient, da vrnem skrb svojemu kolegu poslancu iz Koroške, izgubilo delo vseh 430 zaposlenih. Dejali ste, da imamo v državi stabilno finančno situacijo, ponavljam, stabilno finančno situacijo, in imate pripravljene rešitve, s katerimi boste naredili vse, kar lahko, za lokalne zaposlene. Zanima me: Kakšne rešitve za lokalno zaposlene imate pripravljene? Ali se namerava država pogajati in preprečiti zaprtje in s tem zajeziti gospodarsko in socialno škodo? Ali obstaja možnost, da bi država podjetje Safilo Ormož odkupila? Ali se bo tovarna prodala ali bo šla v najem? Kakšna bo usoda tovarne, če nam proizvodnje ne bo uspelo rešiti? Hvala lepa za vaš odgovor.
Hvala lepa za vaše vprašanje. Sedaj pa gospod minister, izvolite, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec Jani Ivanuša, spoštovani državni zbor! Hvala za postavljeno vprašanje. Res je, da je finančno stanje v državi navkljub neugodnim razmeram zaradi posledic epidemije covida na gospodarstvu stabilno. Prav tako so pripravljene sistemske rešitve države za situacijo, v kakršni se je znašlo tudi podjetje Safilo iz Ormoža. Naj tukaj takoj povem, da sem bil v zadnjem tednu dvakrat v Ormožu. Prvič na videokonferenci z lastniki, zdaj v soboto pa na konferenci v živo z lastniki in z novimi interesenti za morebitni zagon proizvodnje v Ormožu. Pa o tem nekaj več pozneje. Prav tako moram povedati, da nam je cilj ohranitev gospodarske dejavnosti, likvidnosti, zaposlenosti in delovnih mest. Da imamo dobro kondicijo, potrjuje tudi prejšnji teden objavljeno poročilo IMF, ki navaja, da se je Slovenija na negativne posledice odzvala s hitrimi, obsežnimi in dobro usklajenimi ukrepi. Tudi v primeru podjetja Safilo lahko še enkrat rečem, da bomo na osnovi teh dveh sestankov pripravili rešitev za zaposlene v tem podjetju. Ministrstvo do sedaj v primeru drugih podjetij ni financiralo plač zaposlenih, kot navajate. Smo pa sofinancirali stroške investicij. Namenili smo na primer finančno podporo za spodbujanje novih investicij v Revozu, sicer za dolgoročno ohranitev Renaultove tovarne v Novem mestu, saj gre za velikega zaposlovalca. In če bo interes podjetja Safilo in njegovih lastnikov za investicijo, se bomo pogovarjali tudi v tej smeri. Zato so potrebni še dodatni pogovori, saj je treba ugotoviti, ali so zainteresirani za prestrukturiranje oziroma izvedbo nove investicije, ki bo ohranila proizvodnjo v Ormožu; sočasno pa, kot sem povedal, se pogovarjamo tudi s potencialnimi novimi investitorji. Skupaj bomo aktivno iskali rešitve za zaposlene v smeri prezaposlitve, prekvalifikacij, spodbud za zaposlovanje s strani ministrstva za delo. To je zadnja skrajna možnost. Iskali bomo nove investitorje, ki bi na teh lokacijah prevzeli to proizvodnjo, in iskali bi nove investitorje, ki bi na teh lokacijah vzpostavili drugačno proizvodnjo, z višjo dodano vrednostjo, nenazadnje tudi dogovor o morebitnem nadaljevanju proizvodnje. Ključno pa je tudi, da se tudi vodstvo podjetja ustrezno poveže z regijskimi zavodi za zaposlovanje. Verjamem, da tudi zaradi sprejetih protikriznih sistemskih ukrepov ostajamo konkurenčno poslovno okolje za ohranitev investicij in tudi za nove investicije s pozitivnim vplivom na zaposlovanje. Če strnem, imamo v primeru podjetja Safilo tri scenarije. Mi kot gospodarsko ministrstvo si prizadevamo najprej, da za rezervno varianto najdemo prezaposlitev teh 557 delavcev, vendar pa je prvi cilj najti možnost, da se proizvodnja na tej lokaciji nadaljuje v tej obliki ali pa v drugačni. In temu je bil namenjen tudi moj zadnji obisk v soboto in sestanek z obstoječimi lastniki ter tudi novimi lastniki. Vedeti pa morate, da se te zadeve ne morejo zaključiti v javnosti, da bo treba veliko energije v to vložiti. Tukaj pa še enkrat zagotavljam vsem zaposlenim, da bomo za njih poskrbeli in da ima država, vlada resurse, da podpre novega potencialnega investitorja v Ormožu. Tako bomo ravnali tudi v primeru tega podjetja iz Slovenj Gradca, kamor gremo jutri preverit možnosti za nadaljnjo proizvodnjo. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Ivanuša, izvolite, imate zahtevo za dopolnitev.
Hvala, gospod minister. Saj sem razumel vaše odgovore, vendar ste malo še vedno skrivnostni, ampak saj je tudi prav, da ste. Vem za vaš sobotni obisk v Ormožu. Vem, da so tu potem nevarne vode, ko pridete v Ormož, ampak pustimo malo za šalo tisto, kar je bilo v preteklosti. Seveda je bil vaš namen v soboto čisto drug. Tudi sem seznanjen, da ste bili preko Zooma v kontaktu z lastniki podjetja, ampak vseeno. Me pa vseeno zanima, ker to je vseeno napoved, tu ne gre za stečaj podjetja, tu gre za likvidacijo podjetja, kakor jaz to razumem, in če pride do tega scenarija z njihove strani. Razumem, da se vi morate še dobiti, da sploh ugotovite, v kakšnem stanju so oni s svojim namenom. Če bi pa to bilo tisto, kakor ste omenili Revoz Novo mesto, kjer država potihem daje denar, da potem ta proizvodnja v Novem mestu še vedno stoji; pa tudi imam občutek, da se je to zgodilo v Gorenju v Velenju, kjer so napovedali tisoč odpuščanj, danes tega več ni. Zdaj že dodatno zaposlujejo, tako da mislim, da je nek tihi dogovor država sklenila s temi firmami. Upam, da se bo tudi na tej sceni to zgodilo v tej smeri, da država vseeno pomaga to proizvodnjo ohraniti. Tako sem vsaj jaz razumel vaš odgovor. Če pa bo kako drugače, pa bo seveda vse skupaj malo žalostno za našo regijo oziroma našo občino Ormož, ki je že itak obubožana več desetletij. Tudi lahko povem pred vsemi, da ste v preteklosti pripeljali tri potencialne investitorje, ampak žal niso bili zainteresirani samo zaradi tega, ker nimamo povezave z osrednjo Slovenijo, to pomeni s hitro cesto ali kakorkoli avtocesto.
Hvala lepa, gospod poslanec. Minister, želite še kaj dodati? Izvolite.
Hvala, gospod poslanec, še za to dodatno razmišljanje. V Sloveniji imamo eno prednost – in ravno tako vi v Ormožu ter v Slovenj Gradcu –, imamo dobro usposobljeno delovno silo, delavce, sodelavce, ki so tisti, zaradi katerih se investitorji odločajo, da pridejo k nam. Ne odločajo se zato, ker jim ponudimo nek denar, ampak bo usposobljena, visokokvalificirana delovna sila tisti argument, zaradi katerega smo lahko optimistični. Seveda pa lahko še enkrat dodatno povem, da je temelj za moj optimizem tudi v možnosti finančne spodbude skozi oba zakona, skozi Zakon o spodbujanju investicij in skozi Zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. Mislim, da smo dokazali v preteklosti, da smo bili uspešni na tem področju. Seveda bi si najprej in najbolj želel, da bi se ta proizvodnja v tej obliki na tej lokaciji nadaljevala. Moram povedati, da sem nad urejenostjo, organizacijo proizvodnje v tem podjetju Safilo navdušen in da je to zgodba, za katero verjamem, da ji moramo najti – in bomo našli – nadaljevanje. V vsakem primeru bo država naredila vse, da vsakega potencialnega investitorja spodbudi tudi s finančnimi sredstvi, da se bo odločil za to, da se na tej veliki, urejeni in energetsko urejeni lokaciji proizvodnja nadaljuje. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Ivanuša, imate postopkovni predlog? Izvolite.
Hvala. Minister, fino ste povedali. Upam, da bo to držalo, da na vsak način teh 500 ljudi obdržimo v službah, da se ne bo to razletelo, po domače povedano, in da bo s tema dvema zakonoma, kot ste rekli, z Zakonom o spodbujanju investicij in Zakonom o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, stvar obstala še naprej v taki obliki, kot je. Tema je zelo pereča za naš kraj, prleški kraj, tako da bi prosil, da se opravi širša razprava v Državnem zboru glede Safila Ormož, glede izgube teh delovnih mest oziroma prihodnosti teh delovnih mest. To je to, hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo. Gospod Nik Prebil bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve gospodu Alešu Hojsu ter ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič. Izvolite, gospod poslanec.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovani zbor, minister, ministrica, lepo pozdravljeni! Moje vprašanje se navezuje na zakon o debirokratizaciji, ki je pred nekaj minutami prispel v Državni zbor. Na Vladi ste ga sprejeli prejšnji četrtek in zakon je sam po sebi, lahko rečem, nekako nenavaden, čeprav se strinjam, da je debirokratizacija potrebna. Nenavaden pa zato, ker v enem zamahu posega v več deset zakonov; in to je žal postala neka čudna praksa te vlade, s katero po mojem mnenju želite nekako prikrivati, skrivati in določene zakonske spremembe na ta način tudi izsiliti. V Uradu Vlade za komuniciranje so navedli, da je namen zakona poenostaviti oziroma približati državo državljanom in podjetjem ter s tem prispevati k znižanju stroškov in odpravljanju administrativnih ovir. In pri tako obširnem zakonu, kot je ta, bi jaz pričakoval, da vlada državljane vsaj seznani z vsebino takšnega zakona. Na vladnem portalu – sem danes prav pogledal – je zapisano zgolj in samo tole; in jaz mislim, da s tako informacijo in nedostopnostjo do takšnega zakona pač ne moremo pridobiti vseh ustreznih informacij. Zakon naj bi do nedavnega vseboval tudi določbe sprememb Zakona o prekrških. Ker je, kot rečeno, zakon v sistem Državnega zbora prišel šele pred nekaj minutami, sem uspel toliko preveriti, da ugotavljam, da tega v zakonu več ni. Minister, prosim tukaj za pojasnilo, če to drži. Minister, zanima me: Ali morda takšne spremembe, kot so bile te, da se zmanjšuje pravno varstvo na področju kaznovanja in preverjanja kazni v okviru obravnave policijskih postopkov, načrtujejo v kakšni drugi noveli zakona ali pa morda celo v protikoronskem zakonu? Na podlagi česa je bila tako na hitro oziroma tako tik pred zdajci ta zadeva umaknjena iz tega zakona o debirokratizaciji? Je šlo za opozorila tožilstva, kakšnih drugih resornih ministrstev ali opozorila stroke? V tem zakonu pa je tudi kar nekaj drugih zadev. Nek nov uradni list se vzpostavlja, nek nov register, nek nov pravni okvir. Po enem strokovnem mnenju celo neustaven pravni okvir. Dodaja se neko novo elektronsko beleženje, neka obveznost elektronskih naslovov in telefonskih številk. Mislim, da se tukaj krči pravno varstvo posameznikov. Jaz bi tukaj želel, ministrica, da se opredelite do teh vprašanj, do takšnih sprememb.
Hvala lepa. Kdo želi prvi besedo? Gospa ministrica, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana predsedujoča. Spoštovani poslanec gospod Prebil, hvala za vaša vprašanja. Sami ste ugotovili, da v zakonu o debirokratizaciji ni več tega predloga, ki je bil predhodno glede Zakona o prekrških. Razumem Ministrstvo za notranje zadeve, da želi biti učinkovito, se pravi Policija; dejstvo pa je, da imata obe ministrstvi tudi različno naravo. Vloga Ministrstva za pravosodje je predvsem v tem, da tudi varuje človekove pravice; in v tem primeru je Ministrstvo za pravosodje podalo pripombe. Ne moremo tega razumeti kot odpravo administrativnih ovir, kajti pomenilo bi zniževanje standardov varstva človekovih pravic, predvsem človekove pravice do poštenega sojenja, kar je v nasprotju z Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic ter tudi z Ustavo Republike Slovenije. Šlo naj bi namreč za to, da plačilni nalog ne bi vseboval izjave, posledično pa tudi ne zapisa same izjave in tudi kratke obrazložitve. Po usklajevanju, ki je bilo na strani obeh ministrstev in tudi koalicijskem usklajevanju, je bil dosežen konsenz, da se ta sprememba umakne. Prav tako imamo v pripravi Zakon o prekrških, pa Ministrstvo za pravosodje ne predvideva take spremembe. Težko se opredelim do vseh členov, tudi mislim, da nisem pristojna do posameznih ostalih členov, ker mislim, da je pripravljavec tisti, ki lahko poda podrobno razlago. Glede izbiranja podatkov, če prav razumem, verjetno me sprašujete za te podatke, tako telefonsko številko kot tudi elektronski naslov, v primeru za potrebe vročanja. Kolikor sem seznanjena, je to prostovoljno. In če je ta zadeva prostovoljna, je to v skladu z Zakonom o varstvu osebnih podatkov; v nasprotnem primeru to ne bi bilo dopustno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovani poslanec! Temu, kar je povedala gospa ministrica, bi jaz rad dodal naše stališče. Nesporno dejstvo je, da je predlog debirokratizacije v tem smislu predlagala Policija. Moram seveda reči, da sem ta predlog nekako z navdušenjem sprejel. Če pogledate primerjavo, vsi ali pa večina od vas je verjetno že dobila kakšen plačilni nalog v Avstriji ali v Italiji, pa bi težko rekel, da so človekove pravice v Avstriji ali v Italiji kaj manj zavarovane kot pri nas. Nesporno dejstvo je, da je to samo dodatna birokratska ovira. Dejstvo je, tudi če se ljudje na tak plačilni nalog pritožijo, o tem odloča v prvi stopnji komandir na policijski postaji, večinoma ali pa 99 % teh pritožb je seveda zavrnjenih, celo več. Večinoma se ljudje niti ne odločajo za te pritožbe in v vsakem primeru seveda sledi, če ljudje želijo to sodno varstvo, napotitev na sodišče oziroma k sodniku za prekrške. Zato sem bil sam mnenja, da je to izrazita pomoč Policiji, da s tem ne bo nihče ali pa velika večina prikrajšan. Plačilni listek, ki ga dobite, kot sem že povedal, v Avstriji, je recimo velik 10 krat 8 centimetrov, kamor napišejo zgolj to, po katerem prekršku oziroma po katerem členu zakona ste kaj naredili oziroma prekršili, nobene izjave ni potrebne. Težko rečemo, da v sosednjih državah ne izvajajo svojih zakonov tako, da bi tudi bilo ustrezno zavarovanje varstva človekovih pravic. Seveda je dejstvo to, kar je povedala ministrica. V medresorskem usklajevanju je bil ta člen umaknjen iz zakona, sam tega ne podpiram, moram jasno povedati, je pa seveda jasno, da tako kot v vsaki koaliciji smo tudi v tej koaliciji omejeni na koalicijske partnerje; in na žalost tega v predlogu zakona ni. Kar se tiče ostalih stvari, je tudi ministrica že jasno pojasnila. Gre za podatke o mobilni številni in elektronski pošti, ki se dajeta prostovoljno. Tudi tukaj ne vidimo nikakršnih problemov, da tega ljudje ne bi prostovoljno dali. Očitno je, da je tudi v tem državnem zboru velik interes, da se stvari vendarle samo birokratizirajo. Elektronski naslov očitno ni problem dati pri vsaki naši registraciji preko Bookinga ali pa v množici naših elektronskih nakupov, tam to ni problem. Ko pa ti mora država nekaj vročati, so pa kar naenkrat problem človekove pravice oziroma vse tisto, kar je s tem povezano. Po mojem mnenju velika dvoličnost oziroma nekonsistentnost.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Najlepša hvala. Minister, po nepotrebnem ste se malce razburili pri tem vprašanju elektronskega naslova. Jaz sem zgolj spraševal, kakšna ureditev bo v tem zakonu ostala. In če gre za povsem prostovoljno zadevo, vsekakor pri tem ni problema. Se pa sprašujem, kakšno debirokratizacijo potem boste na tej ravni sploh dosegli, če kakšno, če bo še vedno vročanje po pošti potekalo povsem normalno, kot je do sedaj. Če se na kratko vrnem še k tistemu delu, ministrica mi je odgovorila na vprašanje, da v okviru sprememb Zakona o prekrških tega ministrstvo ne predvideva. Minister, vi pa mi niste odgovorili glede na to, da ste rekli, da se z zadevo popolnoma strinjate: Ali bodo v okviru vašega ministrstva pri spremembah zakonodaje te spremembe na kakršenkoli način vnesene v zakon ali morebiti tudi v kakšen PKP, saj smo tam videli že polno stvari, ki tja ne sodijo, tudi z vidika vašega ministrstva oziroma Policije? Ministrica, vi pa mi niste odgovorili na vprašanje področja vzpostavitve novega registra uradnega lista. Jaz tudi ne govorim o vseh zadevah, ki se tičejo zakona o debirokratizaciji, ker je širok in zadeva praktično vsa ministrstva. Po mojem mnenju gre lahko za potencialno neustavno zadevo, ker imamo mi v Ustavi jasno določeno, kako se zakoni objavljajo, in to je Uradni list. Zanima me mnenje vašega ministrstva v okviru tega, ker tukaj pa je s strani stroke prišlo do hudega nasprotovanja. Glede celotnega zakona pa zgolj ena sama stvar. Številni strokovnjaki s tega področja že jasno poudarjajo, da so bili iz pogovorov izključeni. Jaz imam tudi informacije, da številna ministrstva v pogovore glede tega zakona niso bila vključena. Jaz ne vem, očitno predsednik Vlade že sam piše zakone, ko ne tvita. To je neka nova pot. In sprašujem, ali je to na tej vladi normalna pot [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Kdo želi besedo? Gospa ministrica, izvolite.
Hvala. Bi še na ta del odgovorila. Glede tega je bila na vladi razprava, potem smo se poenotili, da se to tako uredi. Mislim pa, da bo Zakonodajno-pravna služba lahko povedala svoje mnenje glede tega; in seveda je potem na parlamentu, da se glede tega odloči. Hvala.
Gospod minister, izvolite.
Hvala. Če začnemo od zadnjih vprašanj, gotovo bo Ministrstvo za notranje zadeve to zadevo ponovno poskušalo spraviti v Zakon o prekrških. Ne vem, zakaj ne bi. Je pa verjetno malo upanja po uspehu glede na aktualno koalicijo, saj del koalicije temu nasprotuje. Verjetno tukaj prav velikega uspeha ne bo, kar pa seveda pomeni, da bomo imeli še zmeraj izrazito birokratizirano državo in da na tem področju v tem trenutku ne bo napredka. Kar se tiče samih zakonov, je to, kar ste povedali, seveda netočno. Za pripravo zakona je bil zadolžen mag. Ivan Simič. Vlada je imenovala človeka, ki je nekako usklajeval ta prvi zakon. Jasno je bilo povedano, da je to samo eden ali pa prvi zakon o debirokratizaciji, če želimo iti v izrazito debirokratizacijo, je potrebno še nadaljevanje tega. Morda ne eden, morda celo več. Lahko pa povem, da trenutno ta zakon posega v dvajset veljavnih zakonov, torej spreminja dvajset veljavnih zakonov. Morda zdaj samo 19, ker so šli ti prekrški ven. In v tem trenutku razveljavljamo več kot 200 zakonov, kar je po mojem mnenju tudi zelo pomemben napredek. Kar se pa tiče tega, kar je že gospa ministrica povedala, pa bi jaz vseeno podal še malo bolj detajlni vpogled, saj sem na tej razpravi na odboru za državno ureditev sodeloval. Dejstvo je, da Uradni list ne vodi uradnih prečiščenih besedil. Tam boste lahko zaznali, da zmeraj piše neuradno prečiščeno besedilo ali nekaj takega. Jaz mislim, da moramo biti vsi državljani zainteresirani, da ko odpremo, na pamet govorim, Zakon o prekrških, dobimo tam zadnje prečiščeno besedilo; ne da piše, da je ta člen razveljavljen, drugega je Ustavno sodišče razveljavilo, tretjega je ne vem kaj. Mislim, da je to izrazito neposlovno, da je izrazito ovirajoče za ljudi, da to iščejo. Zaradi tega se je pojavila ideja, po mojem zelo upravičena, da bi državni uradniki, torej tisti, ki pripravljajo zakon, torej posamezno ministrstvo, vendarle naredili na koncu nek čistopis, kjer bi se videlo, kaj v tistem trenutku na koncu velja. Spoštovani poslanec, vam moram povedati, da so objave v Uradnem listu, čeprav je to državno podjetje, enormno drage, enormno drage. Objavljanje stvari v Uradnem listu je za državo izjemno drago. Sam sem prepričan, da bi večji del tega lahko naredilo uradništvo v svojem rednem delovnem času, kar pomeni, da bi stvari pocenili. Ob tem pa seveda nihče ne pravi, da ne bi v končni fazi vse te stvari bile – in bodo, tako kot zahteva Ustava – v Uradnem listu tudi objavljene.
Hvala, gospod minister. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Primož Siter bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Ministrica, lep dober dan! Spregovoril bom o slovenskih glasbenih šolah, kar smo naredili tudi že na ministričini interpelaciji. Slovenske šole nasploh so bile rekordno dolgo zaprte. Odprl pa se je po tem rekordno dolgem zaprtju pouk v osnovnih šolah in glasbenih šolah, ampak v glasbenih šolah samo v delu tega individualnega pouka inštrumentov. Ampak glasbene šole v bistvu v svojem izobraževalnem delu ponujajo bistveno več kot samo učenje inštrumentov. Recimo pouk glasbene teorije oziroma solfeggia in nauka o glasbi, ki se izvaja v učilnicah podobno kot pouk v šolah, torej ex cathedra, ostaja še vedno ohromljen, ne glede na to, da so se šole že odprle. Ostaja ohromljen, na daljavo. Podobna usoda pa je z nerazumnim podaljšanim zaprtjem doletela tudi oddelke baleta in sodobnega plesa na glasbenih šolah. Ministrica, na vas so vprašanja in pobude, zakaj je temu tako in kako se da stvari spremeniti, naslovili tako krovna organizacija glasbenih šol kot iniciative pedagogov, plesnih pedagogov in tako naprej. Izrazili so nujo po čimprejšnjem odprtju učilnic za solfeggio in nauk o glasbi ter spraševali o vzrokih za tako dolgo zaprtje vadb v plesnih in baletnih oddelkih javnih glasbenih šol v času, ko pa so zasebni ponudniki plesnega pouka in vadb le prišli na svoj račun z odprtjem. Ministrica, za vas imam štiri vprašanja: Zakaj glasbene šole ne smejo odpreti učilnic za pouk solfeggia in nauka o glasbi, če so učilnice v normalnih šolah odprte? Zakaj ni ministrstvo za šolstvo ob odprtju zasebnih športnih in društvenih vadb dovolilo tudi odprtje pouka sodobnega plesa in baleta na slovenskih javnih glasbenih in baletnih šolah? Zakaj se ministrstvo ne odziva na pozive glasbenošolskih organizacij ter iniciativ glasbenih, plesnih in baletnih pedagogov, ko kličejo po pogovoru in ko kličejo po predstavitvi strokovnih mnenj? In zadnje vprašanje v tem sklopu: S katerimi programi bo ministrstvo nadomestilo manko v pedagoškem razvoju mladih glasbenic in glasbenikov oziroma plesalk in plesalcev, baletk in baletnikov? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani poslanec Siter, spoštovani poslanke in poslanci! Drži; tako kot povsod drugje je tudi na polju glasbenega izobraževanja tale epidemija pustila svoje posledice, svoj pečat. Lahko povem, da se zelo skrbno in sprotno odzivamo, predvsem skozi spremljavo stanja in ocene, ki jo, kot veste, delamo skupaj z epidemiološkim in zdravstvenim delom stroke, kdaj je šolski prostor tudi na polju glasbenega izobraževanja varen, da se to izobraževanje lahko izvaja tudi v prostorih šole. Kot veste, je za ta individualni del pouka to bilo zagotovljeno že takoj v trenutku, ko smo ponovno odprli ta prvi pomemben segment osnovnih šol; prav tako pa smo ravno z današnjim dnem tudi v javnih šolah ponovno omogočili izvedbo izobraževanja sodobnega plesa in baleta, seveda pod zagotovljenimi epidemiološkimi pogoji in ukrepi, konkretno ob zagotavljanju medsebojne razdalje vsaj dveh metrov. Tule, kot rečeno, zdaj delamo korak po koraku naprej, res pa je to, kar izpostavljate, da ta skupinska vadba in tudi izobraževanje, vključno tudi s poukom nauka o glasbi, solfeggia, orkestrov, komorne igre, pevskega zbora, predšolske glasbene vzgoje, glasbene in plesne pripravnice, pa še vedno žal ta trenutek poteka na daljavo. Ena izjema je v teh primerih, in sicer tista izjema, ki jo tudi odlok zagotavlja. To je možnost, da se pouk kateregakoli od naštetih predmetov za katerokoli skupino, za katerega šola presodi, da je nujno potreben za nemoteno nadaljevanje oziroma zaključevanje izobraževanja učencev, da se v teh primerih, če je to nujno potrebno, lahko pouk izvede tudi v prostorih šole. Kaj to konkretno pomeni? To konkretno pomeni – kakšni sprejemni izpiti, kakšne priprave na tekmovanja in tako naprej. To izjemo se dopušča, vendar pa je treba spet zelo zelo izpostaviti, da gre za ta tip izobraževanja, kjer so medsebojni stiki tako zelo tesni, da je previdnost še posebej potrebna. Dodatni razlog je pa ta, da v te razrede prihajajo učenci in učenke iz drugih primarnih tako imenovanih mehurčkov, kar pomeni, da pride spet do ene mešanice in vzpostavitve enega čisto novega mehurčka, kar pa, vemo, s tega zdravstveno-epidemiološko-strokovnega dela viša tveganje za okužbe. Sama izvedba tega izobraževanja na daljavo v vseh teh omenjenih skupinah po naših informacijah, po poročilih s strani glasbenih šol ta trenutek poteka dobro, poteka nemoteno. Je pa res, da poteka v nekih oblikah videokonferenčnega izobraževanja, ki pa so ga učitelji in učiteljice tudi zelo dobro prilagodili, da recimo posredujejo učencem fotografije izdelkov, avdio- in videoposnetke, na katere potem dajejo povratne informacije, izpostavljajo tisto, kar je možno preko izobraževanja na daljavo najbolj optimalno ta trenutek izvajati, predvsem utrjevanje, ponavljanje učne snovi. Obravnava nove učne snovi in vsebin pa je obogatena z jasnimi kratkimi navodili, ne prezahtevnimi, ne predolgimi dejavnostmi za učence, s posnetki ritmičnih in melodičnih narekov za učence in tako dalje. Hočem povedati to, da je ta strokovni moment in odziv s strani učiteljev izrazito izrazito pozitiven in tudi res spoštovanja vreden. Tule tudi odgovor na vaše vprašanje, kako bomo tudi nadomestili ves ta zamik oziroma manko v znanju zaradi tega, ker pač izobraževanje poteka tako, kot poteka. Absolutno na podlagi ene strokovne presoje in strokovnih usmeritev, ki jih bodo za to dali ti strokovni deli, mi pa jih bomo seveda vsekakor podprli.
Hvala lepa. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Siter. Izvolite.
Hvala za odgovor, ministrica. Na prvi pogled bi rekel, da so smiselni odgovori, ampak vseeno dve stvari tukaj ostajata odprti. Eno je sodobni ples in balet. Nihče ne dvomi v to, da je smiselno ob višku epidemije ljudi čim manj združevati skupaj. Glavno vprašanje ostaja: Zakaj so bile zasebne plesne šole lahko odprte že 12. februarja, javne baletne šole in šole sodobnega plesa pa ne? Pa vemo, da je v javnem šolskem sistemu bistveno bolje poskrbljeno za epidemiološki in tudi strokovno-pedagoški del. Drugi del pa je nauk o glasbi oziroma glasbena teorija. Pomemben del, ker je to dejansko celotna teoretska podlaga za cel pedagoški proces. Je pa tako, pouk tam je podoben pouku v katerikoli drugi šoli, torej v razredu; le da je v šolah na kupu 30 ljudi 5 dni na teden 6 ur na dan in se ustvarja mehurček, ki tudi združuje mehurčke iz tridesetih različnih koncev; na tej strani imamo pa pouk nauka o glasbi, kjer je v povprečju, tako pravijo pedagogi, od 8 do 15 otrok dvakrat na teden po eno uro. Manj ljudi, bistveno lažje je spoštovati vse ukrepe, manj kaosa. Saj vemo, kakšni so otroci; ampak se da. In tudi sami pedagogi so vas naslovili z vprašanjem, zakaj se tega enostavno ne da narediti. Zakaj z njimi ne, recimo z vodstvi zasebnih klubov pa ja? Zakaj v osnovnih šolah ja, pri njih pa ne? Še enkrat poudarim, glasbena šola ni prostočasna dejavnost, ampak je zelo resen izobraževalni proces.
Hvala lepa, gospod poslanec. Gospa ministrica, izvolite.
Ja, pravzaprav ste odprli tisto klasično vprašanje, s katerim se soočamo že od začetka teh ukrepov zapiranja. Odgovornost, ki jo prevzameš takrat kot posameznik, kot nekdo, ki vstopa po lastni volji v zasebno sfero, nekaj prevzameš kot tveganje; in takrat, ko pride do tovrstnega, recimo temu v narekovajih, tveganja, to odgovornost prevzame javni prostor. In javne šole so v resnici javni prostor. In šele takrat, ko res dobimo zeleno luč, da je varno tudi s tega vidika prevzeti širšo javno odgovornost za to, da se ta dejavnost lahko izvaja in da so lahko učenci, zaposleni in v primeru šol tudi starši pomirjeni in vedo, da se bo to zgodilo na en maksimalno varen način v danih razmerah, takrat je to možno. In ta ocena s strani vseh nas, ki imamo to odgovornost odločanja, je v primeru glasbenih šol ta trenutek takšna, kot sem jo opisala. Tisto, kar mogoče tudi velja še izpostaviti v tem primeru, je tudi to, da smo ves čas tudi na vezi z vsemi omenjenimi ključnimi skupinami, predstavniki Zveze slovenskih glasbenih šol. Mimogrede, dobila sem eno prijazno pismo zahvale z njihove strani takoj ob spremembi odloka, ki je začel danes veljati, za prizadevanja, da smo omogočili za njih vsekakor dolgo pričakovano spremembo tega odloka in omogočili, da se dovoljuje tudi pouk plesnega programa baleta in plesnih pripravnic od današnjega dneva dalje. Je pa, kot rečeno, treba vseeno nekako res poskrbeti za varnost v tem maksimalnem smislu. Zakaj smo to tudi lahko naredili? Ker nam je zdaj ta sistem tedenskih testiranj dobro stekel, ker nam ravno sedaj tečejo aktivnosti cepljenja zaposlenih v vzgoji in izobraževanju kot te prednostne skupine. V tem smislu so vse to tisti ukrepi, ki še dodatno pomagajo pri tem, da se lahko počasi vračamo v nek običajen tok, čeprav je še vedno virus še kako močno prisoten ta hip. Tudi zaradi tega, ker se je nekako ta kultura tudi v šolskem prostoru bistveno spremenila, ker vsi razumemo, zakaj je treba nositi maske, da so to na nek način ene vstopnice, ki lahko omogočajo eno varno izobraževanje tudi v javnih prostorih. Nekako kot eno pojasnilo, predvsem pa verjamem, da smo res z enim razumevanjem, sodelovanjem prišli in [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospa ministrica. Čas se vam je iztekel. Gospod Siter ima postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala. Zato, ker kličem en – ampak. Učitelji so sicer, kot ste rekli uvodoma, dobro posvojili delo na daljavo, očitek ne gre na njih, ampak so tudi cel čas pozivali, da tako se ne da in da bi vsaj tako kot privatne šole. Ne, nič nadstandardnega niso zahtevali oziroma klicali k ničemur. In tukaj tudi moja glavna kritika dela te vlade nasploh, poleg nepotrebnih represivnih ukrepov pa vsesplošne privatizacije vsega, je predvsem to neupoštevanje stroke. Tudi pedagogi so sami cel čas teh nekaj mesecev oziroma skoraj celo leto epidemije klicali po rešitvah in razlagali, kakšna je situacija. Najbolj boleče je še posebej takrat, ko gre za najšibkejše, kot so recimo starostniki v domovih ali pa otroci v izobraževalnem sistemu, vlada potem ne upošteva stroke, to je trend, ki ga opažam na vseh ravneh. To ni kritika samo na vas, ampak lahko razširim na celotno ministrsko vrsto. Z nekimi ukrepi, ki niso premišljeni, se povzroča več škode kot koristi, še posebej če govorimo o najšibkejših, kar otroci v izobraževalnem sistemu so. Glasbena šola ni prostočasna dejavnost, kot sem že povedal, je nekaj, kar je vpeto v nek resen kontinuiran izobraževalni proces, ki se začne v pripravljalnici, ki so, mimogrede, še vedno zaprte, pa vse do potencialne akademske ali pedagoške glasbene kariere, če hočete. In letos smo navkljub temu, da imamo v slovenskem javnem glasbenem sistemu 64 glasbenih šol, 2 tisoč zaposlenih, 25 tisoč šolark in šolarjev, smo v zadnjem letu priča razgradnji tega sistema popolnoma po nepotrebnem. Samo zato, ker ta komunikacija med stroko in ministrstvom ni stekla pravočasno in tako, kot bi morala. In zaradi tega razpadajo oddelki, vpis se manjša, posledično so pod vprašajem zaposlitve pedagoginj in pedagogov. In to so resni dolgoročni učinki epidemije. Nihče ne očita nikomur epidemije, ampak način, kako se ga pa naslovi z upoštevanjem ali neupoštevanjem stroke, je pa stvar politične odločitve. In na vse to so pedagogi že opozorili. Spoštovana podpredsednica, ključno vprašanje ostaja, zakaj Vlada z ukrepi dovoljuje delovanje zasebnih klubov, ki na ljubiteljski, prostočasni dejavnosti na otrocih ustvarja dobiček, in zavira delo javnih glasbenih šol, katerih cilj je, da smo kot družba glasbeno in plesno izobraženi. Vprašanje, ali Vlada želi razgraditi javno šolstvo tudi v delu glasbenih šol, ki ga naslavljajo oziroma odpirajo pedagogi, torej je na mestu, zato pozivam Državni zbor, da tudi v tej smeri opravi razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Državni zbor bo o vašem predlogu odločal jutri v okviru glasovanj. Zdaj pa nadaljujemo. Gospod Soniboj Knežak bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju ter ministru za javno upravo gospodu Boštjanu Koritniku. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Vprašanja sem naslovil na oba ministra, ker se mi zdi, da tematika zadeva delokrog njunih ministrstev. Spoštovana ministra, predlagani zakon o debirokratizaciji v javnosti dviguje kar precej prahu. Zakonu, ki ga je pripravil tako imenovani Strateški svet za debirokratizacijo, naj bi nasprotovala celo Služba Vlade za zakonodajo, kljub temu pa je zakon na svoji 65. redni seji nedavno sprejela vlada. Zveza svobodnih sindikatov Slovenije je o predlaganem zakonu, ki je krožil v javnosti, recimo zapisala, da se uporablja debirokratizacija kot pretveza za ukinjanje solidarnosti. Predlog zakona o debirokratizaciji namreč vsebuje tudi poseg v Zakon o prispevkih za socialno varnost, s katerim se ukinja obračunavanje prispevkov za socialno varnost, ko le-ti presežejo znesek 6 tisoč evrov. Zato vaju, spoštovana ministra, sprašujem: Na kakšen način poteka oziroma je potekalo medresorsko usklajevanje, socialni dialog in javna obravnava glede predloga zakona o debirokratizaciji? Kakšne posledice za javne finance naj bi imel predlagani zakon o debirokratizaciji? Kakšno zvezo z debirokratizacijo ima uvajanje socialne kapice?
Hvala lepa za vaše vprašanje. Kdo želi prvi besedo? Gospod Koritnik, izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoča. Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje. Kot ste tudi že sami ugotovili, nisem edini pravi naslov, ker gre v primeru zakona o debirokratizaciji za nekoliko drugačen zakon, kot je to običajno, ker kot samostojni zakon posega v več predpisov, ti pa so v pristojnosti različnih resorjev. Zato smo tudi kot predstavniki Vlade, ki bodo ob obravnavi zakona sodelovali pri delu Državnega zbora, našteti ministri različnih resorjev. Gre pa sicer za izjemno pomemben zakon, ki bo naenkrat posegel v vrsto administrativnih ovir, ki otežujejo življenje naših državljanov. Prav zato tudi je postopek priprave tega zakona potekal nekoliko drugače kot sicer. Bistveno bolj intenzivno je bilo usklajevanje med resorji, saj kot krovni zakon odpravlja birokratske ovire na več različnih področjih. Tako lahko vsaj za področje Ministrstva za javno upravo povem, da prinaša bistvene poenostavitve na področju poslovanja državljanov z državo, saj prvič v zgodovini prinaša tudi pravila glede vročanja državljanom preko elektronske pošte. Tukaj bi rad poudaril, da gre za prostovoljnost, ki jo v medijskih zapisih pogosto pogrešam, torej temelji na prostovoljnosti; in to večino tistih pomislekov, ki so bili glede te rešitve izpostavljeni v javnosti, ovrže. To pomeni, da bo državljan, ki bo to želel, poudarjam – želel, ob oddaji vloge napisal, da naj se mu odločba ali pa sklep vroči preko elektronske pošte; in država se bo tega morala držati. Gre pa vsekakor za pomemben korak pri poslovanju državljanov z državo pa tudi za pomemben korak pri nadaljnjem razvoju digitalizacije javne uprave. Seveda vlada želi, da tako pomemben zakon, ki bo tako pomembno vplival na vsakdanje življenje državljanov v razmerju do države pa na poslovno okolje v Sloveniji, začne veljati čim prej, zato je po zelo intenzivnem usklajevanju, v katerega so bili vpleteni skoraj vsi resorji, določila besedilo zakona in ga posredovala v zakonodajni postopek. Seveda pa vlada ostaja zavezana socialnemu dialogu in usklajevanju s socialnimi partnerji. In še pred sprejetjem zakona na seji vlade je bila sklicana seja Ekonomsko-socialnega sveta, ta bo 24. marca ob 9. uri, z eno samo točko dnevnega reda, torej obravnavo tega zakona. Mi pričakujemo razpravo, izmenjavo mnenj, sem pa prepričan, da se bodo na koncu vsi socialni partnerji strinjali, da zakon prinaša vrsto dobrih rešitev. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Šircelj, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Hvala lepa za vprašanje. Posledice za javne finance. V prvem trenutku računamo, da naj bi zakon ob upoštevanju manjšega priliva v pokojninsko in zdravstveno blagajno ter večjega priliva v proračun iz naslova dohodnine, iz naslova davkov od dohodkov pravnih oseb, ker na to bo imela ta rešitev vpliv, ter malenkost povečanega priliva davka na dodano vrednost, ocenjujemo, da naj bi imel negativni vpliv 70 milijonov. Sčasoma pa računam, da ko bodo ugodnejši pogoji za zaposlovanje visoko kvalificiranih ljudi, ljudi, ki prinašajo večjo dodano vrednost, bo ta negativni vpliv izničen in bo seveda samo konkurenčno okolje zagotavljalo to, da se bodo podjetja osredotočala na dejavnosti z višjo dodano vrednostjo. Na ta način se bodo tudi kompenzirala blagajne, da bodo blagajne kompenzirale ta začetni manko. Vsekakor številne analize kažejo, od OECD naprej, da so pri nas tista delovna mesta, ki so najproduktivnejša, ki prinašajo najvišjo dodano vrednost in ki so tudi najbolj plačana, zelo visoko obdavčena oziroma plačajo visoke dajatve. Ti prispevki niso davki v neposrednem pomenu besede, ampak so dajatve. In zaradi tega tudi zapuščajo številni ljudje to državo, predvsem mladi gredo drugam. Eden izmed razlogov je vsekakor ta. Tukaj je seveda vprašanje solidarnosti. Vprašanje solidarnosti pa je, do kje seže ta solidarnost, to se pravi, ali gre tukaj za čisto absolutno solidarnost ali ne v tem sistemu. Bi pa še to omenil, da takšen sistem že poznamo pri obračunu prispevkov od [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, minister. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Eden od teh ukrepov, ki je dvignil največ prahu, je uvedba tako imenovane socialne kapice. Sindikati sicer trdijo, da bi bil bolj ustrezen naziv temu kapitalistična kučma. Ta ukrep omejuje to, da bi pri 6 tisoč evrov bruto vzpostavili progresivno višanje prispevkov za socialno varnost. Se pravi, da tisti, ki imajo plačo 7 tisoč evrov, bi plačali enake prispevke kot tisti, ki bi imeli 10 tisoč evrov ali več bruto. Tudi minister je to utemeljeval s tem, da bi preprečili beg strokovnjakov in inženirjev v tujino, nasprotniki te trditve pa to zavračajo z argumentom, da ta socialna kapica s tako visoko mejo pravzaprav ne bi razbremenila inženirskih kadrov, ampak zlasti menedžerje. Sindikati uvedbi socialne kapice ostro nasprotujejo predvsem zaradi tega, ker bi zmanjšala prihodke v blagajno socialnega zavarovanja ter imela vpliv tudi na javne finance. Precej kritik je bilo slišati tudi glede načina same priprave tega zakona. V krovni mreži nevladnih organizacij opozarjajo, da je bil zakon o debirokratizaciji napisan brez javne razprave in posveta s strokovnjaki. Menijo, da zakonov odslej očitno ne pišejo več na pristojnih ministrstvih, ampak kar v Kabinetu predsednika Vlade. Za potrebe vložitve tega zakona – naj vas samo spomnim – ste spremenili tudi Poslovnik Vlade Republike Slovenije, ki je spremenil oziroma povečal krog kvalificiranih pooblaščenih predlagateljev gradiva. S tem predlogom zakona vlada uvaja vzorce interventne zakonodaje iz obdobja epidemije v zakonodajo, ki z izrednimi razmerami nima nikakršne zveze, saj je to tudi eno od opozoril sindikatov. Spoštovana ministra, sprašujem vaju: Kaj bosta storila, da se v prihodnje tovrstna zakonodaja ne bo sprejemala brez javne razprave in tudi obravnave na Ekonomsko-socialnem svetu? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Koritnik, izvolite.
Hvala. Kot rečeno, glede komunikacije oziroma usklajevanja z Ekonomsko-socialnim svetom; v interesu vlade je, da ta zakon začne veljati čimprej, ker prinaša koristne spremembe za vsakdanje življenje državljanov in poslovnega okolja. Obravnavo na Ekonomsko-socialnem svetu bo zakon imel v sredo ob 9. uri zjutraj in jaz verjamem, da bomo našli tudi ustrezen modus operandi za naprej.
Hvala lepa. Gospod Šircelj, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec je navedel že v prejšnjem vprašanju, da je temu nasprotovala tudi Služba Vlade za zakonodajo. To ni res. Na seji, kjer je bil ta zakon sprejet, Služba Vlade za zakonodajo temu ni nasprotovala, tudi to moram zanikati. To povezujem tudi s tem, koliko je bilo javne razprave. Mislim, da je javna razprava potekala v zadnjih šestih, celo devetih mesecih o tem, kakšne ukrepe je sprejel Svet za debirokratizacijo. Mislim, da je mag. Ivan Simič predstavljal te ukrepe tudi vsem poslanskim skupinam. Mislim, da je bila opravljena široka javna razprava, o tem se poroča že zelo dolgo. To področje je bilo predstavljeno vsem zainteresiranim. Mislim, da je tukaj gospod Simič zelo veliko naredil tudi zato, da se na nek način informira ljudi, kaj je sklenil ta Svet za debirokratizacijo. Jaz se težko strinjam s tem, da te razprave oziroma tega dejansko ni bilo. Mislim, da je bilo tudi iz teh razprav povzeto nekaj rešitev v zvezi s tem, določene rešitve, kako se pripravlja. V zvezi s tem težko rečem, da javnost ni seznanjena ali pa različne javnosti niso bile seznanjene z vsemi rešitvami. Ti ukrepi, ki jih je predlagal Svet za debirokratizacijo, so se potem samo spremenili v zakonsko besedilo, niti pa ne vsi. Nekateri se še niso, nekateri bodo še prišli na vrsto.
Hvala lepa, gospod minister. Postopkovni predlog ima gospod Soniboj Knežak. Izvolite.
Hvala. Sicer ne bom polemiziral, imate vsak svoje poglede glede socialnega dialoga v tej družbi. Osebno sem velik zagovornik socialnega dialoga in sem kot tak tudi trdno prepričan, da morajo biti vključenost, komunikacija, poslušanje in nenazadnje tudi slišanje v tej državi postulati medsebojnega spoštovanja in kot taki tudi eni od temeljev neke uspešne, strpne in solidarne družbe. Je pa res tisto, kar se pa zavedam, da tovrstna pot niti ni vedno najlažja niti ne najhitrejša; sem pa trdno prepričan, da je dolgoročno to za družbo strpnosti in solidarnosti edina prava pot. Moja ocena je, da tudi socialni dialog na lestvici prioritet te vlade ni prav visoko. Sam sem tukaj že večkrat opozarjal, tudi mesec pa pol po sklicu seje vlade niste sklicali še nobene seje Ekonomsko-socialnega sveta, pa še kakšni pogovori na tem organu tudi nakazujejo v smeri, da se pridete pogovarjati, niste pa nas pripravljeni slišati oziroma prisluhniti tudi nam. Skratka, da je to enostranski monolog. Če grem v skladu s tem, kar sem rekel, jaz upam, da – malce za šalo, malce pa zares – ne bo vlada debirokratizirala tudi tega socialnega dialoga, ker gre v bistvu, če poenostavim, tudi za neko administrativno oviro, ki jo je treba odstraniti, ker povzroča stroške, ustvarja zamude in nenazadnje povzroča stres vladi ter tudi delodajalcem. Upam, da temu ne bo tako, zato tudi, spoštovana predsedujoča, predlagam, da o tej temi opravimo tudi razpravo v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Sedaj pa bo mag. Andrej Rajh postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku ter ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite, gospod poslanec.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana ministra! Vlada je prejšnji teden objavila dokument Nacionalna strategija za izstop iz premoga in prestrukturiranje premogovnih regij v skladu z načeli pravičnega prehoda. Nobena skrivnost ni, da se ta strategija prvenstveno nanaša na Šaleško regijo. Ker je med največjimi prioritetami Slovenije in celotne Evropske unije prehod v zeleno gospodarstvo in brezogljično družbo, je žal to povezano tudi z ugašanjem in zapiranjem številnih s tega vidika obremenjujočih dejavnosti. In s posledicami zapiranja Premogovnika Velenje so povezana številna vprašanja – socialna varnost in prihodnost ljudi, sanacija degradiranih območij in prestrukturiranje regije, energetska samooskrba in varnost Slovenije ter ekonomske posledice. Seveda pa imamo v Sloveniji s takimi strategijami žal slabe izkušnje. Spomnimo se samo zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik. Če se ne motim, je bil zakon o zapiranju sprejet celo leta 2004. Porabljena so bila velika sredstva, a na koncu se je v bistvu v lokalnem okolju delalo kontra zapiranju, celo študije o odpiranju novega rudnika Brnica so se delale še skoraj celo desetletje. Tak način delovanja je takrat potisnil rudarje v zelo veliko stisko. Spomnimo se njihove zadnje stavke leta 2014, ki jo je razrešila tedanja predsednica Vlade Alenka Bratušek, ki je odšla k rudarjem in rešila njihovo stisko. Sedaj se nekaj podobnega najavlja, ne sicer v takem smislu, ampak zapiranje rudnika se najavlja sedaj tudi za Šaleško dolino. In to dejstvo postavlja številne delavce v zelo veliko stisko. Ker vemo, da bi se dejansko strategija zapiranja rudnika lahko začela že leta 2010, saj so vsi podatki glede izhoda Evrope iz ogljične družbe znani že vsaj 20 let, ne želimo, da se enaka stiska, kot so jo doživeli rudarji v Trbovljah in Hrastniku, ponovi v Velenju. Zato oba ministra sprašujem: Kakšne ukrepe bo Vlada sprejela za zagotavljanje socialne varnosti in prihodnosti ljudi? Kaj bo storila za sanacijo degradiranih območij in prestrukturiranje regije? Kako bo zagotovila energetsko samooskrbo in varnost Slovenije? Kakšne bodo ekonomske posledice? Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej je besedo želel minister Vrtovec. Izvolite.
Najlepša hvala za vprašanje. Moje ministrstvo je 15. 3., torej pretekli teden, v javno obravnavo dalo strategijo o izstopu iz premoga, ki enostavno predvideva, da bo Slovenija prenehala izkoriščati lignit za proizvodnjo električne energije najkasneje leta 2033. Šele s prenehanjem rabe premoga za proizvodnjo elektrike v Tešu se pa šele zaustavi aktivni kop v rudniku in začne zapiranje samega Premogovnika Velenje. Letnica 2033 je, gospe in gospodje, povsem realna, tudi popolnoma dosegljiva. Omogoča dovolj časa skupini HSE za vse prilagoditve in tudi za odločitev o nadaljnji rabi energetske lokacije ter same priprave za zapiranje. Če se je Poljska, govorim o Poljski, ki je še danes povsem odvisna, zelo visoko odvisna od premoga, če se je Poljska zavezala, da bo v manj kot dvajsetih letih zaprla večino svojih termoelektrarn in tudi rudnikov, gospe in gospodje, to zmore tudi Slovenija. Le da Poljska nima lignita v rudnikih, ga ne kopljejo, ampak ga imajo veliko bolj enostavno na površju. Pri določitvi, ali pa potem naknadno odločitvi, te letnice je medresorska delovna skupina šestih ministrstev upoštevala več dejavnikov. To ni bila odločitev samo našega ministrstva, ampak več ministrstev. Najpomembnejši element pa je zagotovo okoljsko poročilo, finančna stabilnost skupine HSE zaradi visokih cen emisijskih kuponov, potem tudi mednarodnoprimerjalni vidik, saj po letu 2030 načrtuje rabo premoga samo še peščica držav članic Evropske unije, in tudi možnost črpanja EU-sredstev za gospodarsko prestrukturiranje. Zanesljivo oskrbo električne energije je treba pogledati celovito in ob tem upoštevati tudi vse obveznosti države, ki izhajajo iz naslova zniževanja emisij, izboljšanja energetske učinkovitosti in tudi doseganje ciljev OVE. Edini mehanizem, v okviru katerega lahko storimo, da se bo dokument NEPN, ki smo ga sprejeli v tem mandatu Državnega zbora, v skladu z evropsko uredbo tudi prenavljal v letih 2023–2024. Ker je proizvodnja električne energije podvržena tržnim pravilom, pobuda za rabo energetske lokacije torej ostaja v rokah HSE.
Hvala lepa. Gospod minister mag. Vizjak, izvolite.
Hvala za to priložnost. Glede na objavljeno gradivo Ministrstva za infrastrukturo glede najkasnejše opustitve rabe premoga v letu 2034 seveda sem – in bi bil vsak okoljski minister – vesel, ker gre za najbolj ambiciozen scenarij. Bi pa želel ob tem le izpostaviti nekaj pomembnih dejavnikov, ki jih mora vlada upoštevati ob takih odločitvah, pa verjetno tudi parlament. Nekaj tega je že naštel moj kolega minister Vrtovec, jaz bi pa izpostavil še zanesljivo oskrbo Slovenije z električno energijo in samozadostnost Slovenije pri oskrbi z električno energijo. To so tudi cilji, ki smo jih zapisali v dolgoročno strategijo razogljičenja. Na račun razogljičenja ne sme biti okrnjena zanesljiva oskrba slovenskih potrošnikov in slovenskega gospodarstva z električno energijo. Dodal bi pa temu še socialni vidik, ki ste ga izpostavili. Vse to je izredno pomembna zadeva. Ko bo vlada tehtala te odločitve o tako ambicioznem zelenem prehodu oziroma opustitvi rabe premoga, mora, najmanj kar je, imeti odgovore na vsa ta vprašanja, ki jih danes nima, moram reči, ki ste jih izpostavili. To se pravi, še posebej socialni vidik, posebej tudi zanesljiva oskrba. Danes v nobeni tovarni ne znajo več, kaj šele v javni upravi, izračunati plač zaposlenih brez uporabe električne energije, sodobne tehnologije, komunikacijske tehnologije. Četrta industrijska revolucija, vse to temelji na elektriki, elektromobilnosti; in zato je zanesljivost tudi zelo pomembna. Gre za celovito, kompleksno problematiko, kjer bo še kar nekaj besed do končne odločitve.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Rajh, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Oba spoštovana ministra, hvala za odgovore. Bi pa se vseeno navezal na zagotavljanje nadomestnih virov. Nekako ste izpostavili, da se bo opustilo izkopavanje premoga. Ali to pomeni, da bo Termoelektrarna Šoštanj uvažala premog iz tujine? Kje bomo nadomestili vir, če bomo Termoelektrarno Šoštanj opustili? A bomo gradili jedrsko elektrarno 2? Kako je z mestnimi elektrarnami in decentralizirano proizvodnjo? Vemo, da je že sprejeta ustrezna uredba, ki omogoča decentralizirano proizvodnjo nekako po principu zadružništva, to je storila vaša predhodnica. Zanima me v bistvu tudi: Kakšne vplive bo to imelo na poslovanje te skupine HSE? Vemo, da je z obratovanjem Termoelektrarne Šoštanj vezan tudi poroštveni zakon in številne kreditne pogodbe. Vemo tudi, da je od tega odvisna celotna slovenska energetika, da ta slovenska energetika nekako funkcionira po sistemu transfernih cen, torej proizvodnja, ki je cenejša, subvencionira to, ki je dražja. V konkretnem primeru to na primer pomeni, da proizvodnja iz dravske verige subvencionira dražjo proizvodnjo v Termoelektrarni Šoštanj, tako da so v bistvu od teh ukrepov odvisna delovna mesta v dveh regijah, torej vzdolž dravske doline in v Šaleški dolini. Mene zanima, ali lahko kaj več poveste o ohranjanju delovnih mest. V kaj bodo šli rudarji? To ni enostavna odločitev, zato je to odločitev treba sprejeti čim prej, da bodo pripravljeni na vse izzive. In kot smo mi že leta 2014 pokazali, kako se na primeru Rudnika Trbovlje-Hrastnik rešujejo problemi, pomagamo in smo takrat pomagali rudarjem, jih tudi tokrat v SAB ne bomo pustili na cedilu.
Hvala lepa. Gospod minister Vrtovec, izvolite.
Zelo na kratko. Minuto in pol. Zdaj glede prestrukturiranja regije, to je enostavno. Mi moramo iti v to, v to smo prisiljeni. In Šaleška regija se bo morala prestrukturirati. To ni samo moj problem, ampak je tudi problem sociale in gospodarstva, tudi okolja; in to je gospod minister Vizjak prej že omenil. Ko mi damo zelo ambiciozno letnico, zakaj smo ambiciozni? Ker moramo biti ambiciozni, ker dela danes Teš 6 60 milijonov evrov izgube, so cene električne energije takšne, kot so, in smo v bistvu ena izmed zadnjih držav v Evropski uniji, kjer imamo letnico še vedno na 2030, ampak v redu. Glede ostalih stvari pa samo en element. Kje bomo nadomestili, je bilo tudi vprašanje. Jaz sem pristaš tega, da tudi manko nadomeščamo z jedrsko energijo. In upam, da bo Državni zbor, še prej pa Vlada bila soočena s tem elementom v čim krajšem možnem času, da bomo o tem razpravljali čim prej tudi v Državnem zboru, se naknadno seveda tudi odločili, tako kot je prav, ker druge izbire praktično več nimamo. Jedrska energija naj bo ena izmed tistih, ki je čista, ker je dejansko ob ostalih razpoložljivih virih dejansko najčistejša. Poleg vetra, sonca in hidroenergije imamo tudi možnost drugega bloka nuklearke. In jaz sem pristaš tega. V nadaljevanju pa prosim gospoda Vizjaka, da bi kaj dodal, ker oni pripravljajo tudi podnebni načrt v zvezi s tem.
Hvala lepa. Gospod mag. Vizjak, izvolite.
Dolgoročna strategija razogljičene Slovenije oziroma kako postati neto ogljično nevtralen do leta 2050 je praktično prestala javno obravnavo. Ta trenutek je v vladni proceduri in bo na Vladi predvidoma sprejeta v roku manj kot mesec dni, kar pomeni, da potem roma v parlament. Bistvo te strategije je prav to, kar sva oba izpostavila, tako poslanec z vprašanjem kot tudi jaz s predhodnim odgovorom. To je, da mora biti Slovenija samozadostna glede preskrbe z električno energijo. Upoštevati moramo, da se bo do leta 2050 se podvojila, približno za 50 % se bo povišala poraba električne energije zaradi elektromobilnosti. Torej vidimo rešitve v določenih novih tehnologijah, tudi v nadaljevanju jedrske opcije pa tudi v manjših proizvodnih enotah na regijski in občinski ravni. Samozadostnost in zanesljiva oskrba so pomembni cilji tudi te strategije.
Hvala, gospod minister. Mag. Andrej Rajh, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Čeprav se vsi nekako zavedamo vseh teh izzivov, ki so pred nami, in se nekako tudi v enem delu zagotovo strinjamo, jaz predlagam, da o tem opravimo eno širšo razpravo v Državnem zboru; in to posebej zaradi tega, ker je za nas v stranki SAB zelo pomembna socialna varnost in prihodnost delavcev. Kot smo jim mi leta 2014 pokazali, kako se rešijo težave rudarjev v Rudniku Trbovlje-Hrastnik, tako obljubljamo, da nobenega rudarja v Šaleški regiji ne bomo pustili samega in brez dela. Velikokrat je rudarje politika pustila na cedilu. V SAB bomo vaši prvi branilci vaših pravic. Druga zadeva, ki je zelo pomembna, je tudi odgovor na to, ali se bo po zaustavitvi premogovništva v Šaleški dolini premog uvažal od drugod. Tega odgovora nismo dobili. To je pomembno, ker potem to odpira druga vprašanja in druge ekonomske posledice, ki so na to vezane. Spomnimo se samo na državno poroštvo za izgradnjo Termoelektrarne Šoštanj, za katero jamči država. Vemo, da se tudi emisijski kuponi dražijo. Mi preprosto želimo samo to, da se zgodba, ki smo ji bili priča v Zasavju, dokler ni vlade prevzela Alenka Bratušek, ki je situacijo razrešila, ne bo ponovila v Šaleški dolini. Mi za rudarje želimo prihodnost in razvoj; in to za celo Šaleško regijo. In to ne na tak način, da bi se te ljudi zavajalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Sedaj pa bo gospa Mojca Škrinjar postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister Janez Cigler Kralj! Leta 2018 je nastal strokovno nesprejemljiv priročnik Smernice za spolno občutljivo rabo jezika, ki je objavljen na spletni strani Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki med možnostmi za spolno vključujočo rabo navaja podčrtaj za izražanje spolne nebinarnosti. Navajam primeroma: »Za izražanje vključenosti vseh družbenih spolov se uveljavlja podčrtaj. Po podčrtaju navedemo le spremenjeni del besede, enako kot pri poševnici in vezaju. Na primer: "Sogovornikom_cam in sodelavcem_kam se lepo zahvaljujemo."« Podčrtaja v Slovenskem pravopisu, ki predpisuje rabo slovenskega knjižnega jezika, ni, zato je nesprejemljiv tudi v priročniku. Drugi razlogi za zavrnitev podčrtaja so, da ne upošteva slovenske skladnje, ki predvideva ujemanje samostalnika s pridevnikom in glagolom, rezultat takega pisanja pa so neberljiva in nejasna besedila, kar je za uradovalni jezik nesprejemljivo. Raba podčrtaja za izražanje spolne nebinarnosti je omejena na institucije LGBTIQ, od tod pa se širi v institucije in politične stranke, ki jih uvajajo s pozicij moči. To se je dogajalo pod bivšo vlado, ki je več ni, zato verjamem, da boste zamenjali tudi sporno besedilo. V pričakovanju podpiranja slovenskega knjižnega jezika, katerega del je tudi slovenski pravopis brez podčrtaja za izražanje spolne nebinarnosti, vas sprašujem: Ali boste začeli postopek za spremembo omenjenih Smernic? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala lepa, gospa poslanka Škrinjar, za tole vprašanje. Najprej pojasnjujem, da so Smernice za spolno občutljivo rabo jezika nastale leta 2018 v okviru neformalne delovne skupine, ki so jo sestavljali predstavniki in predstavnice Sektorja za enake možnosti v okviru ministrstva, ki ga vodim; poleg njih pa še predstavniki Slovenskega prevajalskega oddelka Generalnega direktorata za prevajanje Evropske komisije ter posamezniki in posameznice iz slovenske jezikoslovne in prevajalske stroke. Gre za dokument, v katerem so na enem mestu zbrana obstoječa jezikovna sredstva in načela, ki jih je mogoče uporabiti, če želimo namesto tako imenovanega generičnega ali nevralnega moškega spola uporabiti jezik, ki je spolno občutljiv in spoštuje načelo enakosti spolov. Gre torej za pregled jezikovnih rab, ki so bolj ali manj prisotne v govornem in pisnem izražanju, pri čemer je pomembno poudariti, kar je zapisano v uvodu Smernic, navajam: »Ugotovitve in priporočila z osnovnimi navodili, strnjenimi v pričujočih smernicah, ničesar ne zapovedujejo.« Izpostavljeno je tudi, »da bo jezikovna raba nekatere od rešitev opustila in da se bodo v jeziku spontano ali načrtno pojavili novi prijemi«. Zapis moške in ženske oblike s podčrtajem je v teh smernicah naveden kot inovativni vključujoči zapis, ki se uveljavlja za izražanje vključenosti vseh družbenih spolov. Naveden je kot eden od primerov, ki naj bi se v praksi pogosto uporabljal in – kot ugotavlja gospa poslanka – ga večinoma uporabljajo LGBTIQ skupine oziroma institucije. Strinjam se, da takšen način zapisa ni najbolj primeren za pisanje uradnih besedil. Smernice priporočajo, da se uradna besedila pišejo v obeh slovničnih oblikah oziroma se v primerih, ko bi takšno navajanje preveč obremenilo besedilo, ob prvi omembi v oklepaju ali opombi navede, da se v nadaljnjem besedilu določena oblika uporablja za moški in ženski spol, tako kot tudi določa Poslovnik Državnega zbora Republike Slovenije za zakone. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Škrinjar, dvignite roko, če želite zahtevo.
Ne, ne. Hvala lepa sem rekla. Dobila sem popoln odgovor.
Hvala lepa. Potem pa nadaljujemo. Gospod Igor Peček bo postavil vprašanje ministru za zunanje zadeve dr. Anžetu Logarju, ki je odstoten, ter ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister! V osnutku prednostnih nalog smo že v času vlade Marjana Šarca izpostavili Zahodni Balkan kot enega prioritetnih področju v okviru zunanje politike in povezovanja z državami izven Evropske unije. Prav tako pa si je Slovenija vedno prizadevala za pomoč Zahodnemu Balkanu v približevalnem procesu Evropski uniji, državam na Zahodnem Balkanu smo namenili tudi visok delež razvojne pomoči. Tudi v času predsedovanja Slovenije Svetu Evropske unije bo Zahodni Balkan ena izmed prioritet. Med prednostnimi nalogami razvojne pomoči pa bo tudi pomoč na področju okolja. Oktobra leta 2020 je Evropska komisija predstavila gospodarski in naložbeni načrt za Zahodni Balkan, katerega namen bodo predvsem investicije v zeleni in digitalni prehod. Te bodo pripomogle k ustvarjanju delovnih mest in trajnostni rasti. Del načrta je tudi uvedba Zelene agende za Zahodni Balkan, ki bo omogočila podporo držav članic Evropske unije in s tem tudi na nek način obvezala Slovenijo pri soočanju s problematiko onesnaževanja v okviru trajnostne rasti. Poseben pomen bo dan razogljičenju, čisti energiji, čistejšemu okolju in digitalni preobrazbi. Slovenija pa je v zadnjem letu v primerjavi z letom 2019 beležila povečanje količine izvoženih odpadkov kar za 50 % in skoraj 70 % izvoznih deklaracij je namenjenih v Bosno in Hercegovino ter v Srbijo. Predvsem gre za izvoz odpadkov, vezanih na plastiko, papir, odpadne kovine in nekovine. Po mojem mnenju ravnanje Republike Slovenije ne predstavlja ravno dobrega zgleda in zdi se, kot da ne ravna v skladu z ravnokar sprejeto in omenjeno Zeleno agendo za Zahodni Balkan. Zato vas, spoštovani minister, v zvezi s tem sprašujem: Kje je razlog, da prihaja do takšnega povečanja izvoza odpadkov? Kako si bo Slovenija prizadevala v naslednjih letih za spodbujanje ozelenitve in trajnostne rasti na Zahodnem Balkanu? Ali se v času predsedovanja Republike Slovenije predvideva tudi kakšne posebne projekte s področja varovanja okolja na Zahodnem Balkanu? Vem, da mi na vsa vprašanja sami ne morete odgovoriti, zato bom v nadaljevanju ministra za zunanje zadeve gospoda dr. Logarja prosil za pisni odgovor. Hvala lepa za odgovore, gospod minister.
Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. Gospod mag. Vizjak, izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vaše vprašanje. V kontaktu z Ministrstvom za zunanje zadeve smo prejeli tudi njihov odgovor in vam ga bom prebral, tako da bomo celovito odgovorili na vaše vprašanje. Voditelji držav Zahodnega Balkana so na virtualnem vrhu Berlinskega procesa novembra lani sprejeli deklaracijo o skupnem regionalnem trgu, ki bo omogočal poglobljeno regionalno gospodarsko povezovanje, s ciljem približevanja regije enotnemu trgu Evropske unije; in deklaracijo o Zeleni agendi za Zahodni Balkan, katere cilj je sprostitev gospodarskega potenciala zelenega, nizkoogljičnega in krožnega gospodarstva ter obravnava glavnih gonilnih sil podnebnih sprememb. Vsebuje jasno regionalno zavezanost k petim stebrom. Prvi steber – podnebje, energija, mobilnost. Drugi – krožno gospodarstvo. Tretji – zmanjševanje onesnaževanja. Četrti – trajnostno kmetijstvo in pridelava hrane. Ter peti – biotska raznovrstnost. V tem kontekstu bosta vključena procesa dekarbonizacije in trajnostne infrastrukturne povezljivosti.V tem kontekstu bosta vključena procesa dekarbonizacije in trajnostne infrastrukturne povezljivosti. Pri procesu dekarbonizacije bo ena izmed prioritet Republike Slovenije dogovor o tranziciji oziroma prehodnem obdobju pri uveljavljanju ocene za izpuste CO2. To je ena ključnih zadev, če hoče Zahodni Balkan zmanjšati razvojni razkorak z Evropsko unijo. Ena od prioritet bi lahko bila tudi promocija možnosti in konkretnih rešitev zmanjševanja ogljičnega odtisa na obrabnem področju. Pri trajnostni infrastrukturni povezljivosti bi lahko bile prioritete naslednje: železniška InterCity povezava med vsemi balkanskimi glavnimi mesti, koridor 10 oziroma Alpsko-zahodnobalkanski koridor, to je multimodalnost tega koridorja. Potem je ustrezen zelen koncept na mejah med državami Zahodnega Balkana in med državami Zahodnega Balkana ter državami Evropske unije, utrjevanje bankin na Savi, to je Savska komisija, in vojaška mobilnost. Glede krožnega gospodarstva, ena od prioritetnih področij Zelene agende Evropske unije se bo v času slovenskega predsedovanja fokusirala na dve prioriteti. Prva je ustanovitev huba oziroma središča za krožno gospodarstvo jugovzhodne Evrope s sedežem v Sloveniji in priprava akcijskega načrta za pospešeno implementacijo principov krožnega gospodarstva v državah Zahodnega Balkana. Zelena agenda bo odlična podlaga za krepitev nadaljnjega sodelovanja tudi na področju spodbujanja razvoja trajnostnega turizma v regiji in prenosa dobrih praks Evropske unije na to območje. Sodelovanje Evropske unije na področju trajnostnega turizma v regiji se udejanja že sedaj preko projektov makroregionalnih strategij EU, ki vključujejo države Zahodnega Balkana, to je podonavske in jadransko-jonske makroregije. Naj pa omenim tudi to, da smo preko Ministrstva za okolje in prostor že s sredstvi podnebnega sklada pripomogli k izvedbi projekta javne razsvetljave v Srbiji, v Žabljaku v Črni gori in da na tem konkretnem področju dobro sodelujemo. Glede vašega konkretnega vprašanja v smislu izvoza odpadkov in podobnega pa moram jasno podčrtati, da si je Slovenija v mojem mandatu zadala, da bo, kar se odpadkov tiče, samozadostna, kar pomeni, da tega ne bomo ne uvažali ne izvažali. Zato smo tudi v okviru Načrta za okrevanje in odpornost, ki nastaja, predlagali ustrezne konkretne projekte, da bomo učinkoviteje ravnali z odpadki v Republiki Sloveniji. To pa zelo v grobem pomeni, da bo čim manj odpadkov; in če bodo ti odpadki, da bodo ponovno uporabljivi oziroma reciklabilni.
Hvala lepa. Gospod Peček, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister, sicer ste mi tako lepo odgovorili, na čem vse delamo. Jaz sem vas predvsem spraševal: Kje je razlog, da prihaja do tako povečanega izvoza odpadkov? Ko pa ste omenili, da v prihodnje odpadkov ne bomo več izvažali oziroma bomo postali samozadostni, me zanima, če mi lahko v nadaljevanju odgovorite: Kdaj pričakujete, da se bo to zgodilo, vsaj okvirno? Vem, da je včasih to zelo nehvaležno in težko napovedati, ker je tudi ravnanje odvisno od nas samih, se pravi od celotne družbe, ne samo od ministrstva. Bi pa rad na hitro izpostavil še eno stvar. Februarja letos je bila predstavljena nova trgovinska strategija, ki se delno navezuje tudi na odgovore, ki ste mi jih posredovali. In ta načrtuje visoko spoštovanje okoljskih in socialnih standardov tako znotraj Evropske unije, kar bo verjetno pomenilo tudi spoštovanje teh standardov pri poslovanju z državami izven, se pravi s tretjimi državami. Že gospod minister Počivalšek je to izpostavil kot eno od prioritet. Dejal je takrat, da bomo podpirali odločen načrt boja proti podnebnim spremembam in načrt trajnostnega razvoja. Seveda to absolutno podpiram, kakor podpiram tudi prehod na krožno gospodarstvo. Predvidevam tudi, da ima Slovenija v okviru vrha EU v načrtu izpostaviti več različnih tem, vezanih na spoštovanje okoljskih standardov. Če mi lahko mogoče poveste: Katere so prioritetne? Vsekakor pa pričakujem odgovor na tisto prvo vprašanje, za kar se vam seveda tudi lepo zahvaljujem.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje in tudi priložnost, da pojasnim. Ravno v zadnjih dneh smo sfinalizirali konkreten predlog za črpanje sredstev iz Načrta za okrevanje in odpornost oziroma po angleško RRF. Gre za relativno ambiciozen načrt celotne reforme na področju upravljanja z odpadki. Cilj te reforme je tako na normativnem področju, to se pravi na področju predpisov, kakor tudi z implementacijo določenih investicij zagotoviti, da se bo bolj odgovorno ravnalo z odpadki v Republiki Sloveniji, to pa pomeni – z različnimi ukrepi zmanjševalo sploh nastajanje odpadkov, potem v drugi meri, kako iz odpadkov narediti zopet nekaj koristnega, to se pravi proizvode. To že obstaja. Že z novelo Zakona o varstvu okolja in z uredbami smo omogočili uporabo tako imenovanih slovenskih tehničnih standardov in na podlagi pridobljenih okoljevarstvenih dovoljenj predelavo odpadkov v proizvode. To je ključen ukrep tudi za krožno gospodarstvo, torej kako iz odpadkov dobiti proizvode, ki se uporabljajo zlasti v gradbeništvu. V nadaljevanju te obrnjene piramide je seveda recikliranje, to se pravi, kako čim več produktov spraviti na trg v oblikah, kjer bodisi ni odpadka bodisi je ponovno uporabljiv, ali pa če je namenjen recikliranju. In v končni fazi pride odlaganje oziroma termična obdelava v visoko učinkovitih kogeneracijah, ki bodo zamenjale sedanje ogljične soproizvodnje toplote in električne energije. V ta namen smo že sprožili vrsto postopkov in je bila v javni obravnavi tudi že uredba o podelitvi koncesij za termično obdelavo odpadkov. Jaz načrtujem, da bomo – ker je Načrt za okrevanje in odpornost vezan na leto 2023 plus 3 leta – v naslednjem petletnem obdobju, spraševali ste me po rokih, implementirali kompletno strategijo in postali na tem področju samozadostni. Kar se pa tiče še dela odpadkov, zlasti komunalnega blata iz čistilnih naprav, kjer smo tudi povsem odvisni, se načrtuje dodatne investicije v sušilnice le-tega, kar je pravzaprav business case in to delajo izvajalci gospodarskih javnih služb sami. Hkrati pa načrtujemo tudi vzpostavitev nekaj monosežigalnic tega suhega komunalnega blata, seveda v skladu z najsodobnejšimi tehnologijami, ki preprečujejo kakršenkoli negativni vpliv na okolje.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod Jože Lenart bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani minister, verjetno sem danes že peti ali šesti, ki se navezujem na to vprašanje, pa vendar nekoliko drugače. Umar je v svojih zadnjih napovedih napovedal gospodarsko rast za leto 2021 kar 4,3 % oziroma BDP v višini kar 48 milijard in pol. To pa je celo nekoliko več, kot pa je bilo doseženo v letu 2019. Verjetno je za tako optimistične napovedi Umar zajemal kar zadolževanje države, ki se nanaša na potrošnjo, čeprav v veliki meri pristaja v depozitih bank. Na drugi strani je napoved stopnje brezposelnosti višja kot pa leta 2020, in sicer 9,2 %, verjetno bo glede na zadnje dogodke še višja; v letu 2019 pa je znašala 7,7 %. Kakšna je potem vaša izhodna strategija gospodarstva, da bomo dosegli cilj BDP v višini 48,5 milijarde oziroma presegli leto 2019? Smo namreč že v drugi polovici marca in nič ne kaže na okrevanje gospodarstva. Še vedno veljajo ukrepi covida-19, še vedno velja policijska ura, številne dejavnosti so še vedno zaprte. V zadnjih tednih nas pa presenečajo te napovedi multinacionalk za zapiranje proizvodnih obratov pri nas, kar postavlja predstavljene cilje še bolj pod vprašaj. Pred štirinajstimi dnevi je zaprl italijanski Safilo, prejšnji teden na Koroškem Adient in poleg tega vemo, da je na to vezano še veliko drugih storitvenih dejavnosti, ki bodo prav tako zmanjšale svoje poslovanje. Adient je sicer že prej napovedal, da bo proizvodnjo v Slovenj Gradcu zaključil leta 2025, vendar je ta epidemija vse skupaj pospešila. Letos se začenja zapiranje do začetka naslednjega leta. Spoštovani minister, Slovenija je velikem deležu gospodarstva vezana v dobaviteljskih verigah na multinacionalke in v veliki meri na avtomobilsko industrijo. Vse kaže na to, da se bo trend zapiranja obratov nadaljeval, saj se prodaja avtomobilov bistveno zmanjšuje, ljudje zaradi ukrepov gibanja manj potujejo. V Slovenj Gradcu je še eno močno podjetje vezano na avtomobilsko industrijo, lahko se zgodi še najhujše. Približno 400 Korošcev pa dela tudi čez mejo v Mahleju in tudi tam so že signali, da se bo zmanjševalo. Verjetno ste pričakovali, da bo v času po epidemiji prihajalo do krčenja in tudi v LMŠ smo vas na to opozarjali. Zanima me: Kako boste ukrepali? Kakšni so vaši ukrepi, da bi to preprečili? Kakšna je potem vaša strategija okrevanja, ki bo preprečila socialne stiske zaposlenih, ki izgubljajo delo ob zapiranju velikih proizvodnih obratov in storitvenih dejavnosti, vezanih na ta podjetja? Kaj boste jutri povedali na obisku na Koroškem? Slišimo, da imate pripravljene rešitve, kar ste danes tudi kolegu Predniku že napovedali. Prosim, če lahko še enkrat mogoče širše odgovorite. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, spoštovani gospod poslanec Jože Lenart, za postavljeno vprašanje. Spoštovani Državni zbor! Izbruh pandemije covida-19 v letu 2020 je izrazito vplival na svetovno gospodarsko aktivnost, slovensko gospodarstvo ni bilo izvzeto. Spopad z epidemijo je bil v zadnjem letu glavni fokus ministrstva in vlade v celoti. Vlada je v okviru osmih protikoronskih paketov, ki so bili sprejeti, pripravila številne ukrepe z namenom kar najbolj ublažiti posledice epidemije za gospodarstvo ter zagotoviti likvidnost gospodarstva in ohraniti delovna mesta. To so ključni cilji, ki smo se jih lotili. Tudi številke, ki jih danes lahko spremljate, dokazujejo, da smo bili na tem področju uspešni. Gospodarski kazalci slovenskega gospodarstva so vseeno nad pričakovanji in napovedmi. Upad BDP v letu 2020 je manjši od pričakovanega. Padec je bil manjši kot v drugem četrtletju in tudi nekoliko manjši, kot smo pričakovali v zimski napovedi Umarja. V celem letu je BDP upadel za 5,5 %, kar je prav tako manj od pričakovanj zimskih napovedi. Pred enim letom – v času izbruha epidemije – je bil napovedan padec BDP za okoli 7 %, kar je bilo enako povprečni napovedi padca BDP v Evropski uniji. Prav tako pa je bilo napovedanih 120 tisoč brezposelnih. Dejanski padec BDP in tudi brezposelnost v Slovenij je danes pod povprečjem Evropske unije. Padec BDP je bil za več kot 20 % nižji od napovedanega. Prav tako imamo za približno 25 % manj brezposelnih, kot je izhajalo iz napovedi. Trenutna številka je manj kot 90 tisoč in ne napovedanih 120 tisoč, vendar nam brez ustreznih protikoronskih ukrepov to ne bi uspelo. To nam priznava tudi v petek objavljeno poročilo IMF, kjer ugotavljajo, da smo s svojimi ukrepi pravočasno naslovili težave. V ukrepe za ohranjanje delovnih mest je bilo decembra 2020 vključenih več kot 71 tisoč zaposlenih oziroma 8,9 % vseh zaposlenih. Temeljni dohodek je decembra prejelo več kot 33 tisoč samozaposlenih oziroma okoli tretjina vseh, medtem ko je lani spomladi ta delež znašal okoli 45 %. Kako naprej? Cilj je, da se gospodarstvo dodatno spodbudi s sredstvi programa za okrevanje in odpornost, na prvem mestu. To je tudi ena ključnih prioritet, ki jih navajajo strokovnjaki v poročilu IMF. Ostale prioritete, ki jih predlagajo, so še ohraniti močno podporno naravnano fiskalno politiko, še naprej bomo budno spremljali podjetja in finančne ustanove ter njihovo izpostavljenost, kar smo doslej odlično počeli, omogočiti moramo učinkovito preusmerjanje človeških virov med sektorji gospodarstva ter pospešiti digitalno transformacijo in naložbe v zelene tehnologije za dvig produktivnosti in izboljšanje konkurenčnosti. Kljub vsemu se zavedamo, da se podjetja soočajo z izrednimi razmerami in da na podjetja vplivajo tudi nekateri drugi faktorji, na katere država s svojimi ukrepi nima vpliva. Naj zaključim v tem prvem delu. Mi smo z ukrepi, ki smo jih v osmih protikoronskih paketih sprejeli, naredili to, da smo jedro slovenskega gospodarstva ohranili. Pomembna je bila odločitev v prvem valu, da nismo zapirali industrijske proizvodnje, kot so to počele nekatere države, posebej izpostavljam Italijane na zahodu. Gospodarstvo se nam je oddolžilo s tem, da v gospodarstvu ni bilo niti ene prave ali pa resne okužbe na tem področju. Najbolj prizadeti del slovenskega gospodarstva je storitveni sektor, znotraj storitvenega sektorja turizem. Mi smo vse te dejavnosti naslovili s skupnimi, splošnimi ukrepi, od katerih bi najbolj izpostavil inštrument čakanja na delo, potem delno pokritje fiksnih stroškov. Seveda pa moramo za panoge, ki so najbolj prizadete, pripraviti še dodatne ukrepe, če hočemo, da se bodo zadeve ponovno zagnale. Tukaj pa lahko zdaj govorimo še o ukrepih, ki jih moramo izvesti, za posamezne težave, ne bi rekel multinacionalk, mednarodnih podjetij, ki so se zaradi raznoraznih razlogov odločila, da napovejo zapiranje proizvodnje. Ta napoved še ni realizirana.
Hvala lepa. Kolega Lenart, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala. Moje vprašanje je bilo bolj vezano na to optimistično napoved za letošnje leto, ki se nam zdi neuresničljiva. Zakaj? Slovensko gospodarstvo je vse preveč vezano na dobaviteljske komponente za multinacionalke in tako zelo ranljivo v kriznih obdobjih, katero nas je tudi sedaj doletelo. Multinacionalke izjavljajo, da se umikajo iz Slovenije, ker postajamo predragi. Predragi. Kaj moramo ostati reveži, da bomo zanimivi za multinacionalke iz bogatih držav?! To je tisti ključ, ki ga iščemo. Ali ni naš cilj rast BDP na prebivalca, da v naslednjih letih v razvoju dohitimo vsaj povprečje držav Evropske unije in zmanjšamo zaostanek za bolj razvitimi? Kje je ta vaša strategija z višjo dodano vrednostjo, ki nas bo peljala k temu cilju? Kje je strategija, da se postavimo na svoje noge? V osmih paketih smo veliko delili enkratne pomoči, manj pa gospodarstvu. Skoraj eno leto bo od mojih vprašanj, zakaj v osmih letih akcijskega načrta gozdno-lesnih verig nismo bili uspešni v ponovnem zagonu lesnopredelovalne dejavnosti, da bi lesno surovino, ki je slovensko naravno bogastvo, predelali doma, da bi vrnili vsaj polovico od 20 tisoč izgubljenih delovnih mest. Zakaj nismo uspeli postaviti vsaj enega lesnega centra od štirih načrtovanih, kjer bi lahko potekal razvoj in vlaganje v lesnopredelovalno dejavnost? Morali bi ga tudi na Koroškem. Posekamo dve tretjini dovoljenega etata gozdov, in še to v velikih količinah, potem pa prodamo čez mejo. Imela sva seveda dogovor, da bo lesnopredelovalna dejavnost v kratkem bolj optimistična rešitev; in upam, da je že na vaši mizi. Morda si predstavljam preveč preprosto – da na vladi sprejmete odlok, zakon, direktivo, naj se v Sloveniji 20, 30 % gradi v lesu, da se gradi trajno, zeleno, kar nam narekujejo zaveze skupne strategije. In še enkrat, spoštovani minister, uspešne rešitve jutri z vodstvom Adienta in županom v Slovenj Gradcu.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala še za to dopolnjeno vprašanje. Najprej, multinacionalke ne zapuščajo slovenskega prostora, imajo pa težave tako multinacionalke kot slovensko gospodarstvo s predrago delovno silo v višjih plačnih razredih. In tukaj je dejstvo, da si že leta prizadevamo, da tudi na tem področju postanemo bolj konkurenčni. Gre za to, da imamo konkurenčne pogoje pri nižjih plačah, in tukaj ne vidim možnosti razvoja Slovenije. Mislim pa, da je treba nasloviti vprašanje bolj degresivnega obdavčevanja višjih plač – ali z načinom obdavčevanja ali pa skozi kapico, ki je predmet tega novega zakona. Tukaj gre za ključno vprašanje, da preidemo iz komercializacije mišic v komercializacijo možganov. In multinacionalke ta delovna mesta selijo iz Slovenije in tukaj je treba opraviti poglobljeno razpravo. Vem, da bo dosti dosti diskusije na to temo, ampak mimo tega, da o tem diskutiramo in sprejmemo odločitev, ki nam bo omogočila biti konkurenčen na tem področju, ne moremo. Zakaj sem optimist? Optimist sem zato, ker je jedro slovenske industrijske proizvodnje, tudi če je dobaviteljska, dobro prestalo to krizo, ker naročila ne upadajo, ker smo kot ekonomija na nek način skozi ta naš podjetniški sektor izvedli prilagoditvene ukrepe; in zaradi našega obsega smo hitreje reagirali. Za okrevanje in ponoven zagon gospodarstva pa skozi to postcovid krizo lahko povem, da na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo v letošnjem letu namenjamo za 659 milijonov 42 raznoraznih razpisov z različnih področij. Verjamem, da bodo v največji meri naslovili prave probleme in gospodarstvu omogočili, da se bo ponovno zagnalo v vsej svoji moči. Tukaj govorim, da je treba tudi storitveni sektor zagnati, če hočemo doseči ustrezno rast bruto družbenega produkta. Še en problem naslavljamo, problem zagotavljanja likvidnosti. In mislim, da so tudi za industrijsko proizvodnjo podatki dobri, nad pričakovanji. Skupna vrednost industrijske proizvodnje je bila namreč januarja 2021 medletno višja za 1,3 %, glede na december pa za 1,6 % več. To je več kot v območju evra, ker je bila rast le 0,1 %. Krepila se je predvsem proizvodnja v visoko tehnološko zahtevnih dejavnostih in v srednje nizko tehnološko zahtevnih dejavnostih. V obeh primerih je bila rast nad 5 %. Glede na navedeno verjamem, da ostajamo konkurenčno poslovno okolje.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Dobro. Hvala. Mag. Bojana Muršič bo postavila vprašanje ministru za javno upravo Boštjanu Koritniku. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani minister, kolegice, ne, kolegic ni, kolegi, lepo pozdravljeni! Plačni sistem javnega sektorja potrebuje spremembe. S tem se mnogi strinjajo, na vašem ministrstvu pa že dlje časa pripravljate oziroma se ukvarjate s spremembo plačnega sistema. Ne samo vi, spoštovani minister z ekipo, ampak to so opravljali tudi že vaši predhodniki. Zato je skrajni čas, da nas seznanite, kakšne spremembe so pripravljene. Še posebej pomembno je, da do teh sprememb pride v najkrajšem možnem času, saj se je z dvigom minimalne plače zelo sploščil spodnji del lestvice, kjer je višina plače na zaposlenega s srednješolsko izobrazbo in tistega, ki ima končano osnovno šolo, enaka v višini minimalne plače, ki od 1. januarja 2021 znaša 1024,24 evra. Po moji presoji bi se morala plačna lestvica začeti ravno pri 22. plačnem razredu, kajti nesprejemljivo je, da nekdo, ki opravi 174 ur mesečnega dela, ne bi prejel minimalne plače. Postavila sem vam poslansko vprašanje že 18. februarja 2021, ki se je sicer nanašalo konkretno na poenotenje uvrščanja visokošolskih knjižničarjev v plačni sistem. Takrat ste mi odgovorili, da so izhodišča za prenovo plačnega sistema javnega sektorja usmerjena v ukinitev enotnega plačnega sistema ter določitev zgolj skupnih temeljev plačnega sistema javnega sektorja. Prav tako ste v odgovoru navedli, da bodo sindikatom izhodišča predstavljena 15. februarja in da nadaljnja usklajevanja potekajo 1. marca 2021. In kot kažejo javno dostopni podatki, je moč zaznati, da pripravljena izhodišča ne odgovarjajo potrebam, ki jih zaznavamo vse od uvedbe enotnega plačnega sistema, in tudi ne odpravljajo pomanjkljivosti. Zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Kako potekajo pogovori s pogajalsko skupino reprezentativnih sindikatov javnega sektorja? Ali bodo odpravljene anomalije glede primerljivih delovnih mest in uvrstitvijo v plačni razred? Zaenkrat se vam vnaprej zahvaljujem za odgovore. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoči. Spoštovana gospa poslanka! Vlada je 10. februarja letos določila izhodišča za prenovo plačnega sistema javnega sektorja. Ta pomenijo prvi korak k realizaciji zaveze iz koalicijske pogodbe o prenovi plačnega sistema javnega sektorja in ustreznejšega variabilnega nagrajevanja javnih uslužbencev. Izhodišča so bila, tako kot ste sami omenili, predstavljena vsem reprezentativnim sindikatom javnega sektorja na seji pogajalske skupine pet dni pozneje, torej 15. februarja. MJU je poslal v obravnavo Vladi tudi osnutek členov novega zakona o skupnih temeljih plačnega sistema javnega sektorja za namen usklajevanja s sindikati, ker iz poslovnika o vodenju pogajanj s sindikati izhaja, da se tudi predlogi zakonov usklajujejo po konkretnem besedilu členov in ne le po posameznih institutih zakona. S tem zakonom se sledi že sprejetim izhodiščem Vlade o prenovi plačnega sistema. Vlada sicer še ni sprejela odločitve glede osnutka besedila členov zakona, je pa pričakovati, da bo to sprejeto v kratkem, zato se tudi usklajevanja s sindikati še niso mogla začeti. Takoj ko bo osnutek besedila členov potrjen na Vladi, bomo seveda pristopili k usklajevanju s sindikati, smo z njimi tudi ves čas na zvezi. Ti so se sicer, tako kot ste sami omenili, negativno odzvali na predstavljena izhodišča o prenovi plačnega sistema, jim je bilo pa pojasnjeno, da gre zgolj za izhodišča, ki nikakor ne implicirajo končne odločitve vlade o tem, kakšen zakon bo posredovala v zakonodajni postopek. Vlada je hkrati ob sprejetju izhodišč sprejela tudi sklep, da se o stopnji usklajenosti besedila členov zakona seznani vlado. Ne glede na rezultat usklajevanja s sindikati bo v vsakem primeru, če bo predlog zakona posredovan v Državni zbor, morala biti zakonu priložena tudi izjava o stopnji usklajenosti besedila členov zakona s sindikati. Tisti rok, ki ste ga omenili, v bistvu je bil 1. april, nikakor ni končni. Jasno, spremenjene okoliščine terjajo tudi spremenjene roke. Glede vašega drugega vprašanja, glede odpravljenih anomalij glede primerljivih delovnih mest in uvrstitve v plačni razred. Splošni odgovor je, da gre za prenovo plačnega sistema in ne za odpravo anomalij glede vrednotenja delovnih mest in nazivov. Drugače rečeno, ta na vladi sprejeta izhodišča naslavljajo anomalije oziroma pomanjkljivosti sistema kot celote, ne pa vrednotenja delovnih mest. Kot ste seznanjeni, so bile anomalije glede vrednotenja delovnih mest predmet pogajanja s sindikati v letih 2016 in 2017, ko so bili sklenjeni tudi aneksi h kolektivnim pogodbam dejavnosti in poklicev. S temi kolektivnimi pogodbami pa se je vrednost delovnih mest in nazivov v javnem sektorju ustrezno povišala. Sicer so se potem v letu 2018 zgodila še dodatna povišanja plač s sklenitvijo sporazumov o razrešitvi stavkovnih zahtev sindikatov javnega sektorja. Takrat je bil finančni učinek, če se ne motim, dobrih 300 milijonov evrov. V tej zvezi je bilo potem v dogovoru s sindikati izrecno napisano, da obveznost iz naslova odprave anomalij pri vrednotenju delovnih mest in nazivov v javnem sektorju ne obstaja več. Seveda pa to ne pomeni, da ne bomo v tem dalj časa trajajočem procesu ugotovili in zaznali, da karkoli od tega, kar je bilo takrat sporno pa potem nekako usklajeno, da ni več problematično, ne bo terjalo novih posegov in popravkov. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Muršič, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Moram reči, da je prav, absolutno pozdravljam dialog s predstavniki javnih uslužbencev, ki bodo pripravljali in zaznali vse te anomalije. Super, da govorite o variabilnem delu plačnega sistema, vendar pri variabilnem delu plačnega sistema je treba opozoriti na to, da je to subjektivna odločitev predstojnika organa, ki odloča o tem delu. Tukaj velikokrat prihaja do težav tako na strani predstojnika, ki mora odločiti o višini variabilnega dela, na drugi strani ima pa potem zaposlene, ki se s tem variabilnim delom, ki je bil odrejen, ne strinjajo. Ta variabilni del je na zelo zelo majavih tleh, ker predstojnik oddelka si ne želi konflikta s svojimi zaposlenimi. Če pa korektno oddela, verjemite mi, da je težava. Če ste s tem seznanjeni oziroma ste se soočili, po mojem veste, o čem govorim. Ker osnutka členov še ni, je mogoče sploh realno pričakovati, da se bo plačni sistem javnega sektorja sploh spremenil do konca tega mandata oziroma letos? Ali bi mogoče sprememba imela okus po predvolilnih bombončkih? To je eno izmed vprašanj. Imam pa tudi vprašanje: Kakšno je vaše mnenje, da nekdo, ki ima srednješolsko izobrazbo, dobi popolnoma enako plačo kot tisti, ki ima opravljeno osnovno šolo? Kajti tukaj imamo od 1. do 22. plačnega razreda vse v enem košu. Ljudje so začeli zapuščati delovna mesta v javnem sektorju in odhajajo v gospodarstvo, kjer je ta variabila oziroma so drugačne plače in so recimo za poklicno izobrazbo dosti boljše nagrajeni kot v javnem sektorju. Hvala zaenkrat.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Najprej glede tistega temeljnega vprašanja, ali bo to še letos. Če bo Vlada osnutek teh členov potrdila do konca tega meseca, pa bi se potem usklajevanja s sindikati zaključila nekje do konca meseca maja, potem ocenjujem, da bi plačni sistem lahko doživel spremembe do konca tega leta. Je pa seveda veliko odvisno tudi od vas, poslank in poslancev, pri čemer je mogoče domnevati, da bo informacija o stopnji usklajenosti predloga akta s sindikati vplivala tudi na vaše odločanje glede samega predloga zakona. Sam sem sicer optimist, ker plačni sistem je zares potreben prenove. To vemo tako predstavniki Vlade kot delodajalci v javnem sektorju, sodeč po mnogih odzivih to vedo tudi zaposleni v javnem sektorju in tisti, ki jih predstavljajo, torej reprezentativni sindikati. Kot ste sami omenili, osnutek besedila členov zakona vključuje tudi večjo fleksibilnost pri določanju plač oziroma nasploh boljšo povezanost plačila dela z rezultati dela. To, kar ste omenili, to mi je zelo dobro znano, izhaja pa tudi malo iz kulture, ki bi jo bilo treba ob uvedbi teh institutov bolj pojasniti ali pa razložiti. Mislim, da je to tudi malo kultura nepovezovanja višjih položajev v hierarhiji delovnih organizacij z odgovornostjo, ki s tem gre. Tisto reklo, da tisti, ki odloča in odgovarja, ne more biti vsem všečen, bi morali tudi tukaj aplicirati. Bi pa rekel, da se po mojih informacijah ta beg iz javnega sektorja v zasebni sektor ne dogaja. Če imate drugačne informacije, bom vesel, bom še enkrat tudi preveril, ampak jaz mislim, da to v praksi ni primer. Ali to potrjuje ali pa negira vašo trditev, tega si ne bi upal predvideti oziroma soditi, je pa moje mnenje, da nikakor ne moremo govoriti o predvolilnem bombončku, ker gre za nujne spremembe sistema. Morda bi predvolilni bombonček bil, pa oprostite mi, če bo to razumljeno narobe, predvolilni bombonček bi bil verjetno, da se tega ne lotimo glede na odziv sindikatov ob tem, ko smo začeli v to drezati. Hkrati pa že deset let poslušamo ali pa vsaj pet let poslušamo, da je sistem potreben sprememb. Kar nikakor ne pomeni, da ko je bil vzpostavljen, ni bil kakovosten, dober, pohvaljen s strani OEDC, ampak že leta 2011 smo dobili zelo jasne napotke, da naj vsekakor še kaj korigiramo. V tolikih letih se je pa tudi to, kar ste omenili, na spodnjem delu plačne lestvice malo ne sfižilo, ampak neke korekcije so potem povzročile [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod minister. Se ne snema več naprej. Lahko nadaljujemo? Imate postopkovni predlog? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Vidim, da ima minister še marsikaj za povedati, zato bom izkoristila to priložnost, da bi se mogoče o tej tematiki tudi malce širše pogovorili na naslednji seji. Jaz vem, da je zelo težko danes v Državnem zboru govoriti o problematiki plačnega sistema. Vendar kljub temu, nekatera izhodišča, pa tudi kot ste sami povedali, da je treba javnim uslužbencem v bistvu razložiti kulturo, da niso potem užaljeni, če ne dobijo tega variabilnega dela, iz tega razloga bi mogoče bila ta razprava v Državnem zboru zelo smiselna, da se nekako poistovetijo s tem, kaj jih potem v bodoče čaka. Ko sem bila na delovnem mestu pa sem imela zgolj tisto delovno uspešnost v zelo zelo majhnem znesku, pa mi verjemite, da zamere so še danes pri javnih uslužbencih. Pa sem delala povsem korektno, kajti nagradila sem tistega, ki si je v bistvu zaslužil. Tisti, ki pa ni pokazal te delovne uspešnosti v tistem mesecu, pač ni dobil. In tukaj bi bilo potrebno osveščanje in tu je mogoče en korak naprej, da se lahko začnemo o tem tudi pogovarjati, če si seveda želimo. Vsekakor pa tako, kot ste rekli, ja, 10 let pa še več se pogovarjamo o tem. Enotni plačni sistem je vzpostavljen. Menim, da ga je treba zgolj nadgraditi, ne pa dopuščati nekaterim skupinam, da bi izstopile iz plačnega sistema; ker ko bo prišlo do tega, se nam bo ves sistem porušil. In danes so tudi ti sindikati – kajti sindikate imamo na drugi strani in to so koraki – pokazali, da dejansko nekateri so za izstop, nekateri ne. Treba je najti neko skupno pot – in pogovori, pogovori. Jaz srčno upam, da nekako bo prišlo in da ne bodo to predvolilni bombončki. Če bo prišlo v tem letu do realizacije tega, kajti javni uslužbenci že res končno čakajo, da bo do tega tudi prišlo, kajti ta sistem se je res pokazal v dobrih 12 letih oziroma še več, da je res nujno potreben sprememb. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospod Luka Mesec bo postavil vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. En lep pozdrav! Gospod minister, za vas imam, kot napovedano, vprašanje glede financiranja slovenskega filma. Po blokadah filma, filmskih ustvarjalcev in njihovih financ lansko leto in po tem, ko so komaj na zadnji dan leta 2020 prejeli 1,95 milijona evrov iz proračuna v Slovenski filmski center, da so lahko približno pokrili neke tekoče dejavnosti, se letošnje leto za filmarje ne nadaljuje nič bolje. Ministrstvo je v začetku leta 2021 sprejelo dve odločbi, po katerih je Slovenski filmski center prejel komaj 50 % sredstev, ki naj bi jih letos dobil, in sicer 3,5 milijona od skupno obljubljenih 6,4 milijona evrov. In moje prvo vprašanje je: Zakaj ste jim odredili samo polovico obljubljenega denarja? Kaj je vsebina te vaše odredbe, da se proračun zadrži, kaj je razlog za to? V Slovenskem filmskem centru so zelo jasno povedali, da je bila večina tega denarja, se pravi 2,7 milijona od 3,5 milijona, porabljena za transferne stroške, se pravi za projekte, ki so že v teku. Zdaj smo konec prvega četrtletja in filmarji opozarjajo, da noben nov razpis še ni bil razpisan, kar zanje predstavlja hud problem. Ljudje so dobili denar, v Evropi recimo obstaja prvi otroški božični slovenski film z naslovom Kapa, ki je dobil pol milijona evrov sredstev v tujini, pa ima zdaj obveznosti do koproducentov, do drugih financerjev in tako naprej. Sabotira ga pa slovenska država, ker ni razpisov, da bi lahko dobil denar, da bi se ta projekt sploh realiziral. Pa to še zdaleč ni edini tak primer. Vsi slovenski filmarji, ki želijo letos delati, ne morejo priti do slovenskega denarja in jim zato zapadejo obveznosti v tujini. Se pravi, da so lahko pridobili, kot tudi v tem primeru, pol milijona evrov, ki jim bodo propadli zaradi vaše sabotaže, gospod minister. To me zanima. Druga stvar, ki me zanima, pa je: Zakaj svet Slovenskega filmskega centra še ni bil imenovan in kaj je razlog za to zadržanje?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Z lanskimi zapleti je stvar bolj ali manj jasna oziroma je jasna. Filmska sredstva so bila seveda izplačana v polni meri. Ni res, da čez celo leto ni bilo izplačanih sredstev, izplačano je bilo najmanj 30–40 % sredstev čez celo leto, tako da filmska proizvodnja se ni ustavila, tako kot je bilo večkrat v javnosti pojasnjeno. Je pa res, da je k zadevi v zvezi s financiranjem pripomogla, če tako rečem, ali omilila sama bolezen, ki je razsajala in onemogočala marsikomu ter tudi filmarjem, da snemajo filme. Ob koncu leta je bilo to izplačano, pokazalo pa se je ravno to, da je botroval k porabi sredstev tudi realni položaj, ki je bil zaznamovan s covidom-19, saj je ostalo nerazporejenih sredstev za skoraj 800 tisoč evrov. Torej ni bilo v tem take sile, da bi dejansko film ali pa filmska industrija bila v polni meri tako prizadeta, da ne bi moglo priti do realizacije in uresničevanja filmskega programa. Pravite, da noben razpis ni bil razpisan. Moram reči, da tega ne vem, če je bil v letošnjem letu. Bil pa je razpis lansko leto oktobra, in to je razpis, ki se nanaša na letošnje leto. Seveda se bojo filmi lahko delali, če bodo rezultati razpisa čim prej obelodanjeni in jasni. Da sabotira država film, to so pač te grobe besede, lastne seveda določenemu okolju, težke besede. Pravite, da vsi filmarji ne morejo delati. Verjetno ne zaradi tega, ker ne bi bilo dovolj sredstev. Kot ste sami ugotovili, je bilo več milijonov sredstev že nakazanih in filmska proizvodnja seveda lahko teče. Sicer pa smo v letošnjem letu zagotovili kar dovolj sredstev in tudi v celoti je za film poskrbljeno kar v zadostni in veliki meri. Verjamem, da se bo filmska proizvodnja nemoteno lahko odvijala. Nekaj ovir je pravzaprav pri tem, kar je pa rešil do določene mere ta protikoronski paket 7, kjer smo te uvrstitve projektov, ki morajo skozi vlade, povišali na 600 tisoč evrov, prej je bilo 300 tisoč evrov; in s tem se seveda vsaj do določene mere olajša ta filmska proizvodnja in tudi financiranje. Upam, da bo filmska proizvodnja stekla v normalnih razmerah. Res je, da se filmski svet še ni potrdil; mislim, da se mora v roku tedna ali štirinajstih dni. Upam, da se bo in da bo do tega tudi čim prej prišlo in se bo seveda nemoteno odvijala filmska proizvodnja ali industrija v letošnjem letu.
Hvala lepa. Poslanec Mesec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Najprej, gospod minister, ni res, da so bila vsa sredstva lani izplačana. Izplačanih oziroma počrpanih je bilo 85 % sredstev, približno 729 tisoč pa jih niste izplačali; pa ne zaradi tega, ker bi bilo projektov premalo, kot pravite, ampak zaradi tega, ker se je zapletalo z uvrščanjem filmskih projektov v nacionalne razvojne programe. Drugič, da blokirate in sabotirate film, to ni samo moja sodba. To je sodba dobršnega dela od približno tisoč 400 filmskih izvajalcev, ki delajo in živijo v Slovenij ter ki so lani od maja do konca leta čakali na vaš pristanek, na pristanek vlade, da so jim sploh izplačali tekoče obveznosti do njihovih projektov. Ljudje so dobesedno jemali kredite, da so približno preživeli leto. Zadnji dan leta 2020 je bilo s PKP7 urejeno to, da so se neke obveznosti do njih poravnale. In letos, kot sem vam povedal, imajo probleme s tem, da jim propadajo mednarodne obveznosti do Evropske komisije, kjer so nekateri projekti dobili financiranje, do koproducentov, s katerimi so dogovorjeni. Zakaj? Ker konec prvega četrtletja, kot opozarja Društvo slovenskih režiserjev, razpis za film še ni bil izdan, niti en razpis za film. Vse, kar ste vi omogočili, da se financira, so transferni stroški, se pravi nek del tistih projektov, ki so od lani; in nič novega. Ponavljam vprašanje, ker mi nanj niste odgovorili: Kaj je razlog, kaj je vsebina, da ste vi zadržali financiranje slovenskega filma, zakaj ste Slovenskemu filmskemu skladu dodelili samo polovico predlaganega proračuna? Zakaj svet Slovenskega filmskega centra še ni bil imenovan? Kolikor jaz vem, je bil že okoli 8. februarja nekako potrjen na ministrstvu, zdaj se pa zatika na Vladi, kjer ne pride niti na dnevni red. Kaj je razlog temu?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Če je bilo polovico proračuna zagotovljenega že letos, potem lahko verjetno snemajo, verjetno ne rabijo vsega denarja v tem trenutku za vse filme, kar je verjetno nemogoče. Morajo biti, tako kot ste rekli, uvrščeni v določen program in ta mora iti seveda tudi po določeni proceduri, ker so proračunska pravila taka. Za vse proračunske uporabnike so seveda določena pravila transparentnosti in v zvezi s tem tudi ta izplačila sredstev za film. Zakaj je bila izpeljana samo polovica proračuna? Moram reči, da drugič postavite bolj jasna vprašanja, da se bo lahko človek pripravil, ker ste najavili, da boste postavili vprašanje v zvezi s financiranjem slovenskega filma. Slovenski film imamo marsikje, ne samo na Slovenskem filmskem centru in podobne stvari. Drugič bi prosil, da so bolj eksaktna vprašanja in bodo verjetno tudi zadovoljivejši odgovori za vas. Zakaj ni bil še imenovan filmski svet? Filmski svet bo imenovan, teče pač po proceduri, tako kot je, in bo imenovan. Nekaj časa smo imeli težave, ko je bilo treba ta svet imenovati. Svet ima osem članov, imenujejo ga različna društva in seveda so morda še kakšna neskladja. To bomo uredili in bo seveda lahko potem nemoteno delal. Res pa je, da mora svet potem potrditi ta delovni program. Ampak zaenkrat delo ni ohromljeno. Glede na lanski razpis filmski projekti, ki so v teku, tečejo seveda nemoteno.
Hvala lepa. Kolega Mesec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. To, kar smo zdaj videli, gospod minister, je še ena vaša uprizoritev cinizma in arogance, kakršnega ste zmožni dobesedno samo vi. Ko sem vam zadnjič postavil vprašanje, zakaj blokirate financiranje slovenskega filma, mislim, da je bilo to nekje novembra 2020 – od maja ljudje niso dobili plačanih obveznosti od države, čeprav je bilo denarja v proračunu v vseh postavkah neprimerno več kot katerokoli leto prej –, ste mi vi odgovorili, da naj gredo na sodišče. Rekli ste, naj gredo na sodišče. Danes slišimo neko podobno sprenevedanje. Pravite, da filmi morajo biti uvrščeni v nek program. Gospod minister, niste prvič na tej funkciji in ne morete se sprenevedati, da ne veste, da program Slovenskega filmskega centra postavlja svet Slovenskega filmskega centra, ki ga še niste imenovali. Seveda ni programa, če ni organa, ki bi ta program postavil. In zato je odgovornost in krivda vaša. In jaz vem, jaz vas vidim, kako se sprenevedate, pa filmarji vas tudi vidijo, ko vas zdaj gledajo. In zdaj bova čez minuto in pol tole zaključila, ampak na srečo se vidimo v sredo, kjer boste imeli 17 ur časa, da nam odgovorite na ta vprašanja. To, gospod minister, kar si vi privoščite, to ni samo sabotaža, to je uničevanje slovenskega filma in slovenskih filmskih ustvarjalcev. In ne vem, kako imate obraz, da tukaj v kamero na ta način odgovarjate [[…]]
Kolega, koncentrirajte se na postopkovni predlog, [[…]]
[[…]]na vprašanje, kot mi odgovarjate.
[[…]]ne na verbalne napade in tako naprej.
Predlagam, da se o tem pogovorimo tudi na seji Državnega zbora.
Dobro. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Poslanec Vojko Starović bo postavil vprašanje vršilki dolžnosti generalnega sekretarja Vlade mag. Janji Garvas Hočevar. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani, spoštovana vršilka dolžnosti generalne sekretarke Vlade! Pretekli četrtek je v javnosti znova završalo zaradi izredno dvomljivega sklepa Vlade. Ta je nadzornemu svetu Slovenske tiskovne agencije (STA) predlagala čimprejšnjo razrešitev direktorja Bojana Veselinoviča, ki da Vladi ni posredoval neke dokumentacije in ker naj bi šikaniral zaposlene. Na tej isti seji je Vlada kar Ministrstvu za notranje zadeve predlagala, naj preveri, ali domnevne kršitve vsebujejo tudi elemente utemeljenih sumov kaznivih dejanj in ali so tudi člani nadzornega sveta ravnali neskladno z zakonom. In dodatno, naj tudi Inšpektorat za delo opravi inšpekcijski nadzor agencije. Vlada se je očitno, tako kaže, na STA spravila z vsemi sredstvi. Pri tem je vtis, da SDS kot vodilna koalicijska stranka želi zamenjati sedanje vodstvo predvsem zato, da bi bila potem agencija vodena po podobi SDS ter da bi preverljive in verodostojne informacije nadomestili z novicami za lastno propagando. Ob nastajanju samostojne Slovenije je bilo ključno, da smo si takrat zagotovili lastni in predvsem neodvisni informacijski kanal za obveščanje državljanov. Sedaj pa po tridesetletni zgodovini in ustvarjanju informacij na visokem nivoju skušamo to enostavno zradirati. Spoštovana, sprašujem vas: Kdaj bo Vlada začela spoštovati institucionalno neodvisnost STA? Kdaj bo vlada začela spoštovati zakon o PKP7, ki zagotavlja nemoteno financiranje STA? In na koncu imam še eno vprašanje. Pri pripravi tega vprašanja sem na spletni strani Vlade zasledil, da funkcijo generalne sekretarke Vlade opravljate kot vršilka dolžnosti. Sprašujem vas: Od kdaj je možno, da funkcionarji svojo funkcijo opravljajo kot vršilci dolžnosti? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospa vršilka generalnega sekretarja Vlade, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, najprej hvala za vprašanje. Kot vam je znano, tudi na Vladi z zaskrbljenostjo spremljamo dogajanje v zvezi s Slovensko tiskovno agencijo, predvsem pa z načinom, kako direktor Veselinovič to pomembno ustanovo vodi. Prav zaradi nevzdržnosti razmer, v katerih se je znašla agencija, je Vlada pretekli teden sprejela sklepe, katerih realizacija po našem mnenju lahko pripelje do poslovanja agencije v skladu z zakoni in pravnim redom Slovenije. Podlaga za delovanje STA je Zakon o Slovenski tiskovni agenciji in PKP7, ki sicer arbitrarno posega v poslovni odnos med STA in Uradom vlade za komuniciranje kot predstavnikom ustanovitelja. Ukom je bil namreč nosilec krovne pogodbe za izvajanje javne službe po Zakonu o Slovenski tiskovni agenciji. V pogodbi je med drugim določeno, da mora STA Ukomu dostaviti vso dokumentacijo, kar omogoča pregled nad poslovanjem agencije in porabo davkoplačevalskega denarja. Ukom je namreč že lani maja ugotovil, da direktor Veselinovič na mesečni ravni prikazuje okoli 5 tisoč evrov več stroškov iz naslova izvajanja javne službe, kot je bilo to opredeljeno s pogodbo, ki je bila sklenjena 19. decembra 2019 za leto 2020. Prav zato je direktor Ukoma opozoril STA, da takšno prikazovanje minusa na koncu leta pomeni likvidnostne težave podjetja v višini okoli 70 tisoč evrov. Direktorja Slovenske tiskovne agencije je pozval h konsolidaciji finančnega stanja agencije. Ne glede na pozive Ukoma se stanje ni v ničemer spremenilo. Še več, ugotovilo se je, da se je podobno ravnalo tudi v preteklih letih, finančno situacijo pa reševalo s poljubnim številom aneksov skozi leto. Tako se je prvi aneks med Ukomom in STA podpisal že dva meseca po podpisu krovne pogodbe. Kako se lahko že v dveh mesecih po podpisu pogodbe naredi aneks v višini 50 tisoč evrov?! In kako je lahko dva meseca pred tem direktor Veselinovič pripravil tako slab poslovni načrt ali bolje rečeno, kako je lahko pri podpisu vsakoletne pogodbe tako zavajal vlado?! Zaradi vsega naštetega je Ukom oktobra želel podrobneje pogledati finančno poslovanje STA. Ne glede na številne pozive direktor STA z različnimi izgovori dokumentacije ni želel posredovati. Posledično pa je Ukom moral zaustaviti financiranje. S PKP7 je ne glede na dejstvo, ali STA izpolnjuje svoje zakonske obveznosti iz naslova zakona, poravnal svoje obveznosti do STA. Kljub vsemu STA do danes še vedno ni posredovala zahtevane dokumentacije in s tem še vedno jasno krši določila podpisane pogodbe med direktorjem STA Veselinovičem in nekdanjo direktorico Ukoma. Iz sporočila, ki ga je posredoval član nadzornega sveta, pa je sicer evidentno, da želi direktor na vse načine ovirati delo posameznim članom nadzornega sveta, saj jim ne omogoči temeljitega pregleda poslovne dokumentacije. Še posebej si želi prikrivati stvari, ki so že v osnovi sporne, to so kompenzacijske pogodbe. Spoštovani, vsem je jasno, da mora biti poslovanje kateregakoli podjetja transparentno, da se morajo pogodbene obveznosti spoštovati, še posebej v kontekstu vladavine prava. V tem smislu dvomim, da kdorkoli od tukaj prisotnih podpira nespoštovanje pogodb. Prav tako sem prepričana, da nihče ne more podpirati mobinga nad novinarji in uredniki. Večkrat je bilo že izpostavljeno, kako je direktor Veselinovič obračunal z nekdanjim odgovorim urednikom in od njega zahteval dnevna poročila, kaj je delal, nato pa mu hudo bolnemu poslal odpoved delovnega razmerja. Gre za nesprejemljivo dejanje, še toliko bolj, ker gre za podjetje v stoodstotni državni lasti. Če kdorkoli izmed vas podpira takšna ravnanja direktorja podjetja, ki je v državni lasti, naj pove. Vlada takšna ravnanja ostro obsoja in stoji za dejstvom, da podjetja ne more voditi direktor s takšnim odnosom do zaposlenih. Med drugim naj izpostavim še en podatek, ki je bil v teh dneh tudi javno predstavljen. Ne glede na to, da bi moral biti administrativni del agencije ločen od uradniškega, so bila v Studiu ob 17h prebrana pisma, kako se je direktor Veselinovič vmešaval v uredniško delo in s tem grobo kršil tudi svoje zakonske omejitve. Takšni dopisi, koga pokrivati, koga ne, kako pokrivati izjave posameznih poslancev, so že sami po sebi protizakoniti, ki terjajo odstavitev direktorja.
Hvala lepa. Kolega, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Moram takoj povedati, da z odgovori nikakor ne morem biti zadovoljen. So formalni, pikolovski in težko verjetni. Navsezadnje gre za neodvisno agencijo, za inštitucijo, ki je vodilni ponudnik informacij za domačo in tujo javnost. Rekli bi lahko, da je srčika slovenske medijske krajine; in v stranki SAB ostro protestiramo proti vsakršnim napadom na medije. Tega si oblast enostavno ne more privoščiti. S tem prestopi Rubikon. Izgleda, da takšno obveščanje, kakršno je, ne odgovarja tej oblasti. Rada bi ga nadomestila s svojim načinom obveščanja za lastne potrebe. Neodvisni mediji so ena ključnih sestavin demokratične družbe in države. Poimenujejo jih celo kot četrto vejo oblasti, ker nadzira oblast. Zdaj pa vidimo čisti drugo situacijo, ganjamo policijo na njo, delovno inšpekcijo, vse, kar hočemo. Izgleda, da res hočemo imeti medije po madžarskem, poljskem in srbskem modelu. Naravnost katastrofalno pa je, da kar šest najvidnejših mednarodnih organizacij za zaščito svobode medijev v pismu Evropski komisiji izraža zaskrbljenost nad dogajanjem pri nas. Slovenija je članica Evropske unije in kot taka imam dostop do skupnega proračuna in notranjega trga, imamo pa tudi obveznosti in zaveze. Kdaj bo konec teh kršitev vseh teh zavez? In na koncu bi vas še vprašal, če bi se izkazalo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Časa za postavljanje vprašanja ni več na razpolago. Gospa vršilka dolžnosti generalnega sekretarja Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Najlepša hvala. Še enkrat bi poudarila, Ukomu so se z 31. decembrom 2020 iztekle vse pogodbene obveznosti do Slovenske tiskovne agencije. Kot vam je znano, direktor Veselinovič iz nam neznanih razlogov Ukoma ne priznava kot predstavnika ustanovitelja, četudi ga je Vlada s tem, ko je na proračunsko postavko Ukoma dala sredstva za STA, evidentno priznala kot svojega zastopnika. Ne glede na to je direktor Veselinovič na Ukom poslal tudi zahtevek za plačilo domnevno opravljene javne službe po Zakonu o Slovenski tiskovni agenciji. Račun je direktor Ukoma seveda moral zavrniti, ker bi sicer ravnal protizakonito in bil kazensko odgovoren. Kot prvo, ni sklenjena pogodba, kot drugo, pa je v PKP7 tudi določilo, da mora STA izvajati javno službo. Kdo sedaj to preverja, če te službe ne izvaja tako, kot je opredeljeno v zakonu? Če bi direktor Ukoma brez pogodbe plačal račun, ki ga je prejel, na koncu pa bi se izkazalo, da STA ne opravlja obveznosti iz naslova javne službe, kdo bi odgovarjal? Direktor Ukoma. Kdor je prepričan, da dela prav, zakonito in transparentno, mislim, da z obiskom inšpektorjev in drugih pristojnih organov nima nobenih težav. Ne glede na vse bi se dalo stvari že zdavnaj rešiti, pa jih očitno direktor Veselinovič ne želi. Kot talca pa jemlje vse zaposlene na STA, kar je znova nedopustno. Kateri direktor kateregakoli podjetja bi iskal tisoč in en izgovor, da ne predloži lastniku dokumentacije; hkrati pa izrablja podjetje, ki ni v njegovi lasti, v propagandne namene, češ da ne ve, ali bo podjetje dočakalo 30 let. Skoraj po sistemu − raje imam, da gre podjetje v stečaj, kot pa da predam dokumentacijo. Nedopustno je, da direktor ne preda dokumentacije, za talca pa jemlje kar vse zaposlene na STA. Prav tako je nedopustna odgovornost nadzornikov, da še niso ukrepali v skladu s svojimi pristojnostmi. Kar pa se tiče mojega imenovanja, pa mislim, da nima neposredne zveze z vašim vprašanjem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Starović, želite besedo za postopkovni predlog? Izvolite, imate besedo.
Ja, postopkovni predlog imam. Ampak bom moral odgovoriti, da to ima vezo, ker je lahko njeno delovanje, če ne more delovati kot vršilka dolžnosti [[…]]
Če imate postopkovni predlog [[…]]
[[…]]protizakonito. Moj postopkovni predlog pa je, da bi se na eni od naslednjih sej najvišjega državnega organa, to je našega parlamenta, posvetili temi neodvisnosti medijev. To je moj postopkovni predlog, ker so mediji in njihov položaj ključni za demokracijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odločali bomo samo o tem, da se vaše vprašanje v zvezi s Slovensko tiskovno agencijo uvrsti na naslednjo sejo Državnega zbora; ne o medijih, ampak samo o STA. O tem bomo odločali jutri v okviru glasovanj. Gospod Matjaž Nemec bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite, imate besedo.
Dober večer in lep pozdrav tudi v mojem imenu. Spoštovani minister za infrastrukturo, dobrodošli in dober večer! Mnogi smo se v preteklosti ukvarjali z revitalizacijo bohinjske proge. Tudi tisti posamezniki z vsem zanosom, ki so v okviru operativne iniciative praktično v zadnjih letih naredili izjemen premik na področju bohinjske proge. Moje današnje poslansko vprašanje se sicer tiče več podvprašanj, ni toliko povezano z bohinjsko progo, ampak bolj s povezanostjo med obema Goricama. Namreč, moč je razumeti, da bo prihodnje leto po mnogih letih spet vzpostavljena neposredna povezana med Novo Gorico in Staro Gorico, kar je v prihajajoči Evropski prestolnici kulture gotovo za pozdraviti, po dolgoletnih prizadevanjih tako nas kot mnogih v Novi Gorici in italijanski Gorici. Gotovo nas navdihuje tudi neposredna povezanost med Ljubljano in Benetkami, za katero smo se večkrat zavzemali in želeli iti korak naprej. Spoštovani minister, zato imam kar dve konkretni vprašanji. Zanima me: Kako poteka priprava nadgradnje železniške povezave na mejnem prehodu Vrtojba oziroma v Šempetru? Tam se je na italijanski strani že začela izvajati tako imenovana sondacija kot predpriprava za izgradnjo tako imenovanega povezovalnega loka, kar bi morali v bližnji prihodnosti storiti tudi na slovenski strani, zato da bi potniški promet ne bil primoran v Novi Gorici obračati in s tem povzročati tudi zvočno onesnaževanje, kar bi pomenilo zelo veliko razbremenitev za Novo Gorico kot mesto. Moje drugo vprašanje je: Kako potekajo priprave na resolucijo o nacionalnem programu? Izvedeli smo, da bo to v bližnji prihodnosti romalo v obliki sprememb in dopolnitev resolucije o nacionalnem programu v Državni zbor. Zakaj to sprašujem, spoštovani minister, bom pa pojasnil v drugemu delu svojega vprašanja.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala za to vprašanje. Za vzpostavitev potniškega prometa na relaciji Nova Gorica–Vrtojba–Gorica, po naše Stara Gorica, je torej predvidena izvedba direktne medpostajne odvisnosti med železniškima postajama Nova Gorica–Gorica. To bo šlo tako, da se bo vzpostavil potniški promet na sami relaciji Nova Gorica–Vrtojba–Gorica, izvedba ob tem pa zajema vzpostavitev tehnične medpostajne odvisnosti na odseku Nova Gorica–Vrtojba, Nova Gorica–Šempeter, Šempeter–Vrtojba, Šempeter–Prvačina, sistem medpostajne odvisnosti med železniško postajo Vrtojba na progi številka 71 in Gorica Centrale v Italiji, ki je pripravljen za vključitev v obratovanje. Izvedba del je predvidena še v tem letu, torej v letu 2021, ocenjena vrednost postavitve medpostajne odvisnosti pa je skoraj pol milijona evrov, natanko 472 tisoč evrov. Investicija na železniški postaji Vrtojba je potrebna za vzpostavitev potniškega prometa. Predvidena je tudi gradnja novega bočnega potniškega perona, v okviru gradnje je predvidena tudi ureditev dostopnih poti in ustrezne same komunalne ureditve. Tukaj je ocenjena vrednost gradnje 235 tisoč evrov, izvedba pa je prav tako v letošnjem letu. V letošnjem letu bomo oba projekta tudi zaključili oziroma začeli z njima. S samo investicijo bo omogočen potniški promet na relaciji Nova Gorica–Vrtojba in Gorica brez kakršnekoli omejitve zasedenosti železniške postaje Vrtojba z osebjem. Tako se bo lahko razvijalo in širilo povezovanje slovensko-italijanskega železniškega sistema in z ukrepom se bo dosegla večja izkoriščenost javne železniške infrastrukture. Čezmejna potniška povezava, kot kaže, je pomembna tudi ne nazadnje zaradi kandidature Nove Gorice za Evropsko prestolnico kulture 2025, kar vsi Primorci tudi podpiramo. Še to. Glede povezave med Ajdovščino in Postojno lahko odgovorim sledeče. Že sedaj pripravljamo resno resolucijo. Ta resolucija ni dana samo na mizi, ampak bo tudi tukaj v parlamentu, in ta resolucija zlasti govori o tem, kako do leta 2050 in naslednjih nekaj let pripeljati železnico med Postojno pa do Ajdovščine zelo resno, na kakršenkoli način, zaradi tega, ker prometni tokovi kažejo na to, da potencial v tej povezavi vsekakor je. Tudi kot domačin lahko ocenim, da v tej povezavi potencial v tem obdobju je, in v nadaljevanju se bo Državni zbor s tem resno tudi ukvarjal. Ta resolucija bo v naslednjih treh tednih na Vladi in potem tudi v Državnem zboru.
Hvala lepa. Gospod Nemec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani minister. Gotovo gre za lepo novico ne samo za severno Primorsko, ampak tudi za Gorenjsko, da bo v zelo kratkem povezana s celotnim italijanskim železniškim omrežjem. Moje podvprašanje je, minister, predvsem naslovljeno na tisto, s čimer ste svojo uvodno besedo zaključili. Namreč, jasno je, izhajajoč iz tega zemljevida in tudi iz zgodovinski dejstev, da že v času prve svetovne vojne, v času Soške fronte je Avstro-Ogrska načrtovala povezavo, konkretno med Črnim Vrhom in Ajdovščino. To je, bom rekel, nek oris proge, o kateri upam in si drznem reči, da je priložnost najine generacije, še posebej, ker izhajava iz istih krajev. Spoštovani minister, rekli ste, da je resolucija v pripravi, sledila bo tudi predstavitev v Državnem zboru. Ker govorimo o trajnostnem prometu, govorimo o smernicah, ki predvsem nekje narekujejo tempo prihodnosti. Želel bi si, da se bova midva v bližnji prihodnosti lahko zapeljala iz Nove Gorice mimo Ajdovščine ali do Vrhnike ali do Postojne, in zato je potrebno umestiti v resolucijo tudi to traso. Zato vam danes javno, o tem sva že govorila, tudi predlagam, da umestite to – zaenkrat predvsem regijsko – progo v Resolucijo o nacionalnem programu razvoja prometa za leto 2030. Mislim, da bi to bila zelo pomembna gesta ne samo najine generacije, ampak prihodnosti za to, da postavimo temelje neke nove proge, povezave med Ajdovščino ali Vrhniko ali med Ajdovščino in Postojno. Hvala lepa za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala. 2030 – to ne gre zaradi tega, ker smo zamudili vse postopke v preteklosti, v zadnjih 10 letih. Naj povem eno stvar, da ta trenutek, ko nekateri očitate meni in ministru, pristojnemu za evropsko kohezijsko politiko, da smo vse zamudili, da nič nismo pametno vložili in tako naprej, naj povem, da projekti v preteklosti niso bili pripravljeni. Mi se ta trenutek ukvarjamo s projekti in jih pripravljamo, da pridejo v zgodbe umeščanja v prostor. Ta železniška povezava je ta trenutek v tej fazi, da začnemo z idejnimi postopki, da sploh začne biti neka ideja. Iz te ideje moramo mi začeti samo umeščanje. Se pravi, to ni povezava Ljubljana–Maribor, ki že obstaja, pa govorimo o idejnih rešitvah, da jo bomo pohitrili, da jo bomo naredili bolj ekonomično in tako naprej, ampak gre za povezavo, ki ne obstaja in smo na nulti točki. Prva zgodba, ki je, je ta, da ta parlament bo v roku enega meseca dobil na mizo to resolucijo in v tej resoluciji bo tudi ta povezava. Prva zgodba je, da tudi Socialni demokrati, katere pomemben član ste vi, gospod Nemec, to resolucijo podprete. Od takrat naprej se bomo pogovarjali o tem, kdaj začnemo umeščanje v prostor. Jaz si nekaj pa želim, tukaj pa pred celotnim parlamentom povem. To, da pohitrimo postopke umeščanja v prostor regionalnih železniških prog in tudi pomembnih ten-t prog, torej novih prog ali ten-t prog. Za kaj gre? Zaradi tega, ker mi imamo ta trenutek, naj vam povem, predvideno umeščanje v prostor za regionalno progo Ljubljana–Kranj 12 let. Ljubljana–Kamnik je 7 let. Torej, kdaj bomo to zgradili? Ne vem, čez 20 let. Se pravi, čas pa teče. Torej bistven element ni v tem, da ne bi imeli denarja, da ne bi imeli idej, vizije. Jaz vizijo imam. Idejo imam. Verjamem, da denar lahko dobimo, poenostaviti pa moramo postopke. Moja naloga tudi tukaj je, da ob tem, ko imamo ideje, tudi poenostavimo postopke, da bi lahko od Postojne do Nove Gorice ali pa najprej do Ajdovščine prišli z vlakom hitreje oziroma da bi končno vzpostavili lahko samo progo. O tem lahko ta parlament tudi diskutira in bom tudi zelo vesel, da o tem razpravljamo. Zakaj? Zaradi tega ker si želim, da ta resolucija, ki jo bomo imeli v roku enega meseca v tem parlamentu, mislim da v roku 14 dni je to na Vladi, da potem v roku enega meseca o tem tudi opozicija, tudi vi sami glasujete pozitivno, ne pa po tej inerciji: opozicija, recite ne, tega mi ne bomo podprli. [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, časa ni več. Gospod Nemec, imate besedo za postopkovni predlog.
Moj postopkovni predlog je, da se opravi razprava. Dovolite mi, predsedujoči, sicer se strinjam, sem razumel neke polemike o tem, jaz sem vedno tukaj, ko podpiramo dobre predloge, tako tudi moja stranka, zato verjamem, da imamo enake cilje, iste cilje. Moja pričakovanja niso bila, da bo v strategiji že sama proga umeščena, ampak predvsem, da se jo predstavi kot potencialno progo, ki jo bomo lahko v naslednjih obdobjih umeščali, ali bo to ena vlada ali je to druga vlada, ampak zato, da postavimo neke temelje. Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Torej postopkovno predlagam, da glasujemo jutri o tem, da se opravi o tem razprava. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, v okviru glasovanj. Gospod Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Danes, 22. marca, obeležujemo svetovni dan voda. Kako ceni vodo ta vlada in vi kot minister, gospod Vizjak, ste tudi pokazali s tem predlogom spremembe Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vodah, ZV-1G, in sicer v spremembi 69. člena, iz katerega ste v tem zakonu o vodi umaknili še tiste zadnje varovalke, navedene zato, da bi se dosledno prepovedovala gradnja objektov in naprav, v katerih se uporabljajo nevarne snovi, ter gradnja odlagališč na vodovarstvenih območjih. Se pravi, dejansko glede na to, da danes obeležujemo svetovni dan voda, bi pričakoval, da boste v ta zakon oziroma tudi v ta člen še dodali dodatne varovalke, ki bi preprečevale zlorabo teh vodnih virov oziroma tudi še te vodne vire dodatno zaščitile. Prihajam z območja, kjer imamo konstantno problem s čisto pitno vodo. To je območje Dravske kotline, bi pa še rad tudi opozoril na problem Murske kotline in Savinjske kotline. Mislim, da ste tudi seznanjeni s temi poročili oziroma s tem monitoringom, ki je bil opravljen leta 2019 glede podzemnih vodnih teles. V tem monitoringu so bile specifično izpostavljene prav te tri kotline, se pravi Dravska, Murska in Savinjska kotlina, da je v teh kotlinah kakovost vode opredeljena kot slaba. Se pravi, kakovost podzemnih voda na tem območju je zelo slaba oziroma slaba. Saj tudi sami veste, ker ste se s tem tudi kar konkretno ukvarjali, da imajo pozemne vode zelo slabo samočistilno sposobnost in onesnaženje, ki zaide v to podzemno vodo, se tudi zaradi teh specifičnih fizikalnih in kemijskih procesov tam zadržuje daljši čas. Kar je pa tudi najpomembnejše in tudi je pomembno to izpostaviti in omeniti, je dejstvo, da za 97 odstotkov prebivalcev Slovenije v bistvu podzemna voda predstavlja glavni vir pitne vode. Zato me zanima: Ali ste dobili kakšne dodatne rezultate, delne rezultate monitoringa kakovosti vode za preteklo leto? Ali je na to mogoče vplival tudi sam koronavirus oziroma če sta mogoče celo ta monitoring opustili? Posebej me zanima za Dravsko, Mursko in Savinjsko kotlino: Kako mislite reševati z vidika tega zakona o vodah, da bomo res imeli možnost in dostop do čiste pitne vode, do katere trenutno žal sedaj imamo samo delno ali pa ga nimamo? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Spoštovani poslanec, najlepša hvala, da ste mi danes na svetovni dan voda dali to priložnost, da spregovorim o tem izredno pomembnem vprašanju ne samo za Slovenijo, ampak širše. V Sloveniji bomo dosledno, zlasti pa z ukrepi Ministrstva za okolje, varovali vodne vire, preprečevali onesnaževanje in spremljali stanje tako podzemnih kot seveda tudi nadzemnih voda v tem smislu, da ohranimo karseda dobro stanje voda tudi prihodnjim generacijam. Zelo veliko se je govorilo o uredbi oziroma o zakonu, ki je v obravnavi, ampak na podlagi tega zakona ne bomo, poudarjam, ne bomo dovolili nikakršnih nevarnih proizvodnih objektov na vodovarstvenem območju. Danes 69. člen Zakona o vodah preprečuje gradnjo proizvodnih – poudarjam, proizvodnih in podčrtujem proizvodnih – objektov na vodovarstvenem območju, ki uporabljajo nevarne snovi, dovoljeni pa so danes vsi storitveni objekti, ki uporabljajo nevarne snovi. Na vodovarstvenem območju stoji nešteto bencinskih črpalk, nešteto avtopralnic, čistilnic, takšnih in drugačnih obratov storitvene dejavnosti, mešalnic barv, lakirnic, ki uporabljajo nevarne snovi. In to ni prepovedano. Tudi roko na srce, ti proizvodni kakor tudi storitveni potencialno – potencialno zgolj ob havarijah ali nesrečah – ogrožajo vire v podzemnih vodah ali nižje oziroma tudi vire potem pitne vode, medtem ko po moji oceni daleč največje tveganje za stanje voda predstavlja še vedno kmetijstvo, čeprav vse manj zaradi seveda sodobnega načina, kakor tudi transport nevarnih snovi, ki je dovoljen. Danes lahko največje in najbolj strupene kemikalije prevažate preko vodovarstvenih območij. Tveganje za nesreče, za izlitje – nedavno se je to zgodilo, recimo, na Primorskem oziroma izlitje kerozina, kar dobro poznamo in ni bilo povezano z nobeno proizvodno dejavnostjo. Zato je zelo zanimivo spremljati danes – kako bi rekel – orkestralni napad na ta zakon s strani tistih, ki so molčali takrat, ko se je umeščal in gradil kanal C0 čez vodovarstveno območje. Takrat ni bilo nobenega nikjer, ki bi branil vodovarstveno območje pred glavnim kanalizacijskim vodom čez to razmeroma občutljivo območje – brez predhodne presoje vplivov na okolje. Torej, spoštovani poslanec, lahko vam garantiram, da bomo v Ministrstvu za okolje naredili vse, res prav vse, da zaščitimo vodne vire v Sloveniji, da ohranimo dobro stanje voda. V vašem poslanskem vprašanju ste omenili konkretne podatke glede rezultatov v monitoringu kakovosti podzemnih voda. Analize za obdobje od 1998 do 2019, to se pravi za skoraj 30-letno obdobje, kažejo statistično značilnost trendov zniževanja koncentracij nitrata, atrazina in njegovega razgradnega produkta destil-atrazina na vodnih telesih podzemnih voda in na posameznih merilnih mestih. Trendi za nitrat padajo na vseh vodnih telesih podzemnih voda, z izjemno Krške kotline, atrazin in desitil-atrazin sta v Savski kotlini in Ljubljanskem barju ter v Savinjski kotlini prisotna le še v sledovih pod 0,03 mikrograma na liter. Stanje v vodnih telesih se je izboljšalo. V nekaterih vodonosnikih se vrednosti desitil-atrazina, Krška kotlina, in atrazina, Murska kotlina, še niso znižale, torej je še vedno okoli 0,03 mikrograma na liter, vendar te ne kažejo nekih trendov. Če povzamem. Kemično stanje teh ključnih parametrov se izboljšuje oziroma stagnira. Seveda je treba te trende ohraniti oziroma celo izboljšati in zato je nujno, da nadaljujemo z ukrepi, ki so sprejeti v Programu ukrepov upravljanja z vodami in to bomo na Ministrstvu za okolje tudi dosledno izvajali v prihodnje.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Spoštovani, še enkrat hvala za besedo. Kar se tiče tega C0 kanala, smo bili mi v Levici tisti, ki smo vas takrat tudi podpirali pri tem, tudi pri tej razpravi oziroma pri varstvu tega vodovarstvenega območja, pa tudi mislim, da z dela opozicije so bili poslanci, ki so to podpirali takrat. Mislim, da je bil gospod Anže Logar, ki je vodil razpravo na to temo. Bi pa povedal še eno zadevo glede atrazina in nitratov. Ja, saj to je problem. Atrazin in nitrati se tudi počasi čistijo v teh podzemnih vodah oziroma teh vodnih telesih in tu tudi pričakujem, da boste imeli neko dodatno strategijo, kako boste reševali ta problem, da boste poskušali čim prej oziroma tudi čim hitreje, kolikor pač gre zaradi teh kemijskih procesov, ki potekajo, čim bolje in čim več očistiti to območje vodovarstveno, se pravi Dravska kotlina, Murska kotlina in Savinjska kotlina. Zdaj ste razlagali glede Zakona o vodah, o katerem smo že razpravljali na odboru. Me pa zanima, če lahko tudi mi pričakujemo, se pravi v razpravi v Državnem zboru, ki bo potekala mislim, da naslednji teden v torek. Se pravi, da lahko pričakujemo, da boste dodali dodatne varovalke za zaščito teh vodovarstvenih območij, da boste poskrbeli, da bom dobili tudi amandmaje oziroma da boste podprli amandmaje, ki bodo šli v tej smeri na sami seji Državnega zbora. Vsaj tako sem razumel. Ali sem si mogoče narobe razlagal? To sem tudi želel in tudi prav je, da bi šli v tej smeri. Se pravi, če že govorimo o zaščiti teh vodovarstvenih območij, potem mislim, da je to edina rešitev, da ta zloglasni 69. člen napišete oziroma uredite v tej smeri, da bo vseboval čim več varovalk za zaščito čiste pitne vode. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala za to dodatno vprašanje in možnost, da pojasnim. Namreč že sedaj je v predlogu Vlade kar nekaj varovalk, da do možnosti, da bi zaradi proizvodnih obratov, ki uporabljajo nevarne snovi, prišlo do onesnaževanja – je že zdaj urejenih. Namreč, prvič. Za vsak tak potencialni obrat, ki bi se gradil na vodovarstvenem območju, je potrebno pridobiti okoljevarstveno soglasje. Okoljevarstveno soglasje pomeni, da stroki – poudarjam stroki, ne politiki – prepustimo oceno, ali določen konkreten tip proizvodnje lahko povzroči z uporabo nevarnih snovi onesnaževanje okolja oziroma podzemnih voda ali ne in ali so predvideni ukrepi s projektom zadostni, da zmanjšujejo kakršnokoli tveganje, da do tega pride. Po domače povedano, na vodovarstvenem območju se lahko postavi tudi, recimo, proizvodnja, ne vem, železnih ograj, kjer izdelovalec teh ograj uporablja za barvanje nevarno snov, barvo. To je nevarna snov danes. Posledično se v taki presoji ugotovi, koliko je teh količin, ali so ukrepi, da ne pride do kakršnegakoli onesnaževanje okolja zadostni ali ne, in posledično se izda dovoljenje. Sedanja uredba oziroma sedanji zakon a priori prepoveduje sleherno proizvodnjo na vodovarstvenem območju, ki uporablja nevarne snovi, dovoljuje pa sleherno storitveno dejavnost, ki uporablja nevarne snovi na vodovarstvenem območju, seveda kljub temu ob spoštovanju okoljevarstvenega soglasja, in da uredba o vodovarstvenem območju to omogoča. Mi želimo samo izenačiti proizvodne in storitvene dejavnosti, ker menimo, da je tveganje za podzemne vode identično pri storitveni ali proizvodni dejavnosti in odvisno od vsakega projekta posebej, kar mora oceniti stroka in stroka dati odgovor, ali je tveganje sprejemljivo ali ne. V tem se razlikuje ta predlog od tega dosedanjega stanja. To se pravi, po naši oceni ni možno zaradi varovalk – prva varovalka je, da je potrebno pridobiti okoljevarstveno soglasje, in drugo je, da mora tako dejavnost dopustiti tudi uredba o vodovarstvenem območju, da so te varovalke dovolj, da ne pride do nikakršnih možnosti ogrožanja vodnih virov. Ne nazadnje sodobne tehnologije proizvodnih obratov preprečujejo uporabo nevarnih snovi in jih zamenjujejo z nenevarnimi, predvidevajo nešteto preventivnih ukrepov, da do kakršnekoli potencialne kontaminacije podtalnice ne pride. To je po naši oceni še neko zmerno tveganje oziroma še neka zmerna možnost dopuščati take proizvodne obrate.
Hvala lepa. Gospod Koražija, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovani, hvala za besedo. Voda naj bi bila brez barve, vonja in okusa, vsaj tista čista pitna voda. Glede na to, da je čista pitna voda naša univerzalna vrednota oziroma tudi neke vrste dar oziroma darilo v tem času, pa moramo zato res temeljito in vsi poskrbeti, da bomo te zaloge oziroma ta vodovarstvena območja zaščitili. Za to smo odgovorni vsi. Mi kot državljani od vas, gospod minister, pričakujemo, da boste v tej smeri delovali, se pravi za zaščito okolja in v dobro državljanov. Glede vašega prejšnjega izvajanja oziroma razlage tega zakona mislim, da bi morali v luči Evropskega zelenega dogovora, ki bo spet, mislim da, za leto 2022 prišel precej v ospredje, morali stremeti ravno k temu, da bomo poskušali čim več teh proizvodnih obratov s teh vodovarstvenih območij počasi ali zapirati oziroma jih nekam seliti na območja, ki bodo lahko to omogočala, kjer bodo lahko delovali. Oziroma tudi v tej smeri bo treba delovati, da teh obratov v resnici sploh več ne bo, ki bi kakorkoli delovala v smeri onesnaženja okolja, kaj šele čiste pitne vode. Zato predlagam, da se v Državnem zboru tudi opravi širša razprava. Mislim, da to pa je področje, ki ne samo da se tiče vseh nas, ampak je sploh [[...]]Tudi po odboru, saj sami veste, da je bila tudi v medijih kar precej burno zadeva predstavljena, ker mislim, da je prav, da se državljani postavijo zase. Ko gre za te osnovne dobrine, za katere odgovarjamo vsi, mislim, da je prav, da se o tem pogovorimo vsi tukaj v Državnem zboru. Saj zato pa smo poslanci, zato ker smo v imenu državljanov, okolja in narave tukaj. Tako da opravimo razpravo.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Poslanec Dušan Šiško bo postavil vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite, imate besedo.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani minister! Gradovi so res dolgotrajne stavbe, ampak samo, če kdo v njih živi in jih vzdržuje, sicer hitro propadejo. Ravno to se vrsto let dogaja z gradom Šrajbarski turn v Leskovcu pri Krškem, ki je eden izmed 33 gradov ali dvorcev, ki so bili proglašeni za kulturni spomenik državnega pomena. Ta naziv in status si je objekt prislužil tudi zaradi svojih nekdanjih imenitnih lastnikov, med katerimi so bili Celjski grofje, baroni Mosconi, družina Auersperg in drugi. Z odlokom o razglasitvi območja Šrajbarski turn za kulturni spomenik državnega pomena je leta 1999 grad prešel v lastništvo države in v njenem imenu Ministrstva za kulturo. Po načrtih o investicijskih vlaganjih države bi moralo Ministrstvo za kulturo leta 2003 po opravljenem posnetku gradu ter izdelani dokumentaciji pričeti z obnovo gradu. V sklopu obnove je bila v njem predvidena ureditev prostorov za izobraževanje, kulturne, razstavne, gostinske ter gospodarske dejavnosti, a do nje brez kakršnekoli obrazložitve ni prišlo. Do naslednje namere je prišlo leta 2007, ko je občina Krško obnovo gradu Šrajbarski turn uvrstila v enega izmed sklenjenih protokolov z državo na račun umeščanja odlagališča NSRAO na območju Vrbine, vendar tudi ta poskus ni bil realiziran. Spoštovani minister! Vem, da kot strokovnjak za zgodovino gotovo poznate pomen Šrajbarskega turna, poleg tega pa ste bili na enakem političnem položaju kot danes tudi leta 2007, zato vam dodatne obrazložitve gotovo niso potrebne. Zato vas samo sprašujem: Ali bo država pustila, da ta kulturni in arhitektonski biser še naprej propada ali bo končno začela uresničevati protokol, v katerem se je pred 14 leti obvezala za njegovo obnovo?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Kot ste ugotovili, je leta 2007 Vlada res na pobudo Občine Krško obnovo gradu uvrstila na seznam zavez v zvezi z umestitvijo odlagališča nizko- in srednje radioaktivnih odpadkov v Občini Krško in v ta namen naj bi bil podpisan, seveda, protokol o financiranju obnove gradu Šrajbarski turn, ki naj bi ga podpisalo Ministrstvo za kulturo, Ministrstvo za gospodarstvo, Agencija za radioaktivne odpadke in Občina Krško. S podpisom protokola naj bi se Ministrstvo za kulturo zavezalo izvesti obnovo gradu iz sredstev Evropske unije, Evropskega sklada za regionalni razvoj, obdobje 2007–2013, vendar ministrstvo protokola potem, kot vem, ni podpisalo, ker ni moglo zagotoviti finančnega vira za celovito obnovo. Ob tem bi rad povedal, da smo v tistem času obnavljali tudi grad Pišece, kar verjetno veste, kjer je za tem tudi stala Agencija za radioaktivne odpadke, Občina Brežice v tem primeru, vendar ko smo grad obnovili, so odstopili od vseh tistih zavez, ki so jih dali prej. Grad je danes v večini, pravzaprav večinoma, 99-odstotno obnovljen in prazen, kar je seveda tisto, kot pravite, če je grad prazen, potem propada. In dejansko sedaj obnovljena hiša, obnovljen grad, v katerega je bilo vloženo ogromno sredstev in truda, propada. V zvezi s Šrajbarskim turnom je treba ugotoviti, da je grad trenutno prazen, za silo vzdrževan, vendar ni primeren za uporabo. Stanovalci, ki so v tem gradu živeli, dokler se niso izselili, so postopoma uničili dekorativne lesene tlake, to sami dobro veste, keramične peči in drug inventar. V delih gradu so razpoke, dotrajani so tlaki in podobno. V izjemno slabem stanju je tudi streha. Dejstvo je, da je bil za grad izdelan leta 2008 konservatorski načrt. Ministrstvo je zaradi sanacije strehe gradu leta 2018 naročilo preiskavo o materialno-tehničnem stanju strešne konstrukcije in posnetek obstoječega stanja strehe in strešne konstrukcije. Ministrstvo se vsekakor zaveda, da je ta grad treba tako ali drugače vzeti v okrilje pravzaprav neke obnove in novembra 2020 je bila, torej pred nekaj meseci, sklenjena pogodba za izdelavo projektne dokumentacije, DGD PZI za sanacijo strehe in strešne konstrukcije in projekt bo izdelan do sredine tega leta. Izvedba sanacije strehe je predvidena do leta 2022 in 2023. Drugih večjih posegov se seveda ni izvajalo. Ves čas pa se izvajajo nujna vzdrževalna dela, da se prepreči nadaljnje nastajanje še večje škode. Kakšna bo nadaljnja usoda za grad Šrajbarski turn? Pri ovrednotenju kulturnih spomenikov, že iz leta 2009, je dopuščena možnost, da pride do prodaje ali vsaj do koncesije. Lahko se da ta grad v koncesijo, se odda v upravljanje ali pa v najem. Seveda si želimo, da bi do česa takega prišlo, kar bi ministrstvu v veliki meri olajšalo odločitev, da dejansko vloži v dokončno obnovo in da se potem da v upravljanje ali pa v najem najboljšemu ponudniku, ki bi dejansko lahko izvajal tam tudi ne nazadnje določene dejavnosti, tudi gostinske in podobno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Šiško, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Kot ste že navajeni, v svojih vprašanjih pogosto omenjam problematiko jedrske elektrarne ali radioaktivnih odpadkov in najsibo to na prvi pogled nenavadno, tudi tokrat ne morem mimo tega. Že na prejšnji seji ste slišali, da je minister Vizjak najavil selitev sedeža ARAO v Krško, kjer naj bi še letos začeli z gradnjo odlagališča. Slišali pa smo tudi, da je država obljubila, da bo reševanje gradu vključila prostorske potrebe agencije ARAO. Žal se usoda reševanja Šrajbarskega turna vleče prav tako zelo počasi kot gradnja odlagališča in medtem država tudi ni uspela poskrbeti za njegovo obnovo, zato je za zdaj zamujena priložnost, da bi agencija tam dobila svoje prostore. Res je tudi, da se ni našel nihče, ki bi sam prevzel grad v lastništvo, je pa ves čas in tudi danes precej zanimanja za njegovo souporabo v gospodarstvu. Grad je namreč za razliko od mnogih drugih na izjemno lepi lokaciji. Pošteno je tudi povedati, da je v zadnjih letih na usodo gradu najbolj opozarjal tako Občino Krško kot vso slovensko javnost gospod Jože Olovec, krški občinski svetnik in predsednik Krajevne skupnosti Leskovec pri Krškem. On je na ogled gradu povabil tudi mnoge znanje osebnosti, kot so današnji minister za zunanje zadeve Anže Logar, bivša evropska poslanka Patricija Šulin in drugi. Ker ste tako Olovec kot vi minister, vsi člani iste politične organizacije, upam, da bo tokrat vendarle prišlo do premikov glede usode Šrajbarskega turna tako kot ste mi v obrazložitvi že povedali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Temeljni problem pri teh obnovah je dejansko, da okolje, v katerem tak objekt stoji, okolica, občina, širša okolica ponudi vsebine, ki bi zagotavljale možnost po obnovi, da ta grad živi ali pa taka zgradba živi s pozitivno ničlo, če rečem v gospodarskem žargonu, in tukaj naklonjenosti potem ne umanjka. Seveda smo mi v letošnjem letu in tudi za naslednja leta naredili določene načrte prav v zvezi tudi z evropskimi sredstvi in podobnimi zadevami, vendar če bi dobili prave programske vsebine, prave in prepričljive, verodostojne ponudbe, da se bo v gradu dogajala taka dejavnost, ki bo omogočala, da se potem grad vzdržuje sam od sebe, potem bi ministrstvo lahko k taki obnovi hitreje pristopilo. Vsekakor se pa ministrstvo te pozicije tega gradu zaveda in kot sem omenil že v prvem odgovoru, zato tudi vsaj v določeni meri skrbi toliko, da se to propadanje ne nadaljuje. Ampak važen je, kot sem rekel, program, vsebina, ki jo pa lahko ponudi samo okolje, v katerem taka zgradba stoji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Poslanec Miha Kordiš bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala. Prej je bil minister Vrtovec še tukaj [[…]]Prihaja. V redu. Moje vprašanje se nanaša na nivojske in izvennivojske prehode na spodnjem delu gorenjske železnice oziroma kot minister ve, tista točka, ki me žuli, je predvsem železniški prehod na Trati, ki ga je Slovenska železnica mimo soglasja Občine Škofja Loka zaprla za motorni promet in to ob ostrem nasprotovanju vseh lokalcev – od lokalnih gasilcev do vaščana Trate. Predvsem je to zaprtje za motorni promet prehoda na Trati problematično z vidika, ker preko tega prehoda pelje najkrajša, najhitrejša intervencijska pot in za industrijsko cono in za lokalne prebivalce. 250 vaščanov ima Trata, 450 ljudi dela tam v industrijski coni v Knaufu. Da se nekaj zgodi, je hitra intervencija ključnega pomena in ta scenarij ni hipotetičen. Približno 2 leti nazaj, februarja, je v Knaufu zagorelo in samo pravočasen prihod gasilcev je preprečil, da niso šle v zrak plinske jeklenke v skladišču, ki se je vnelo. To zaprtje prehoda za motorni promet, kolikor se na njega Slovenske železnice oziroma Komisija za nivojske prehode sklicujete, še vedno ni po regulah, na katere se sklicujejo, zato je bila v Škofji Loki pripravljena alternativa, se pravi neka druga začasna rešitev. Na to začasno rešitev Občina Škofja Loka ni dobila odgovora. Nekateri člani komisije pa je ob zadnjem ogledu in sestanku komisije na sami lokaciji niti prebrali niso. Ta rešitev ima to prednost, da čez prehod spusti lokalni in interventni promet. Na mizi imamo torej dve izvedenki, dve alternativi, dve začasni rešitvi. Ena rešitev, za katero stojijo lokalni gasilci, vaščani Trate, Občina Škofja Loka, skratka celotna Škofja Loka, ki se s tem vprašanjem ukvarja. Druga pa je ta rešitev implementirana v praksi, kakor so jo postavile Slovenske železnice, da je meni nič, tebi nič mimo soglasja z Občino Škofjo Loko, mimo lokalnih gasilcev, ki poznajo to območje, in mimo lokalnega prebivalstva izkoristila, izrabila prenovo prehoda čez železniške tire za to, da ga je zaprla za motorizirani promet in s tem v nevarnost spravila življenja že omenjenih 250 vaščanov Trate in 450 delavcev v industrijski coni, predvsem v tovarni Knauf. Minister Vrtovec, zanima me: Kdaj boste zaustavili zapiranje prehoda Trata in kdaj lahko Občina Škofja Loka pričakuje odgovor na to svojo utemeljeno alternativo, kaj s tem prehodom narediti do izgradnje izvennivojskega križanja?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite. Imate besedo za odgovor.
Hvala. Zelo neodgovorno bi bilo z moje strani to, da bi rekel, gospod Kordiš, kje ste bili dve leti nazaj, ko ste bili tisti, ki ste podprli ono vladajočo koalicijo, ki je to naredila. Ali pa to isto skupino, komisijo, ki je to počela. Sam sem se sestal dvakrat z županom Škofje Loke, o tem sva razglabljala, se pogovarjala. Zraven je bil oziroma zraven so bili vsi iniciatorji okrog tega. Ta komisija je prvič izdala sklep že leta 2009, takrat, ko mene pa vas ni bilo še v tem parlamentu. Postopki so se nadaljevali potem v bistvu do tiste koalicije, tiste, ki jo je tudi Levica podprla, da je bila izvoljena v parlamentu. Zdaj se jaz trudim na ta način, da bi lahko naredili, karkoli bi bilo mogoče, da bi naredili čim lagodnejše življenje onim delavcem, ki delajo v dotičnem podjetju, in seveda tudi prebivalkam in prebivalcem. Imamo tam enega invalida, ki vsakodnevno hodi oziroma gre z vozičkom čez tire, da ne bo pomote. O tem sem zelo podrobno seznanjen in mi imamo to v vidu. Ampak, ko enkrat komisija sprejme dotične sklepe – kar se je zgodilo pred mojim mandatom, da ne bo pomote –, je zelo težko vrniti na nulto stanje. Delamo pa zdaj vse, da bi to ubranili oziroma da bi šli nazaj na nulto stanje. Lahko rečem, da to, kar je status sedaj – da ne boste rekli, da gre samo za politično obračunavanje na podlagi nekih preteklih dejanj in tako dalje – jaz verjamem, da je še vedno dovolj manevrskega prostora, gospod Kordiš, da bomo to vrnili nazaj tako, kot je potrebno. In sicer, da bo zlasti za avtomobile, za tovornjake težko. Če greste zdaj na Google Maps, pa boste videli ta prehod, boste ugotovili, da so v bistvu tudi tovornjaki šli prej čez ta prehod. To bo v bodoče onemogočeno. Ne trdim pa, da bo bilo tako enako za avtomobile. Kar pa je bistvenega pomena, pa je to, da naredimo oziroma da smo že sprejeli vse potrebne sklepe. Župan, gospod Tine Radinja, tudi ve, da smo naredili vse potrebne sklepe, sprejeli vsa stališča, da končno po dolgih letih prenovimo, dogradimo, obnovimo za več 10 milijonov evrov obnovimo železniško postajo Škofja Loka in v tej rekonstrukciji, ki bi se lahko začela v letu 2022, tudi naredimo podvoz, ki vključuje tudi ta del, gospod Kordiš. Podvoz tudi za ta del, ne za tovornjake, govorimo pa za osebne avtomobile. To je to. V vmesnem obdobju, govorim o tem do leta 2023, pa tudi apeliram na to skupino, to komisijo, da o tem še enkrat razglablja, ali je bilo to narejeno na vrat na nos. Lahko se tudi strinjam z vami, da je bilo to na vrat na nos. Če bi bil jaz lokalni poslanec, bi enako govoril, ampak prvič je bila lokalna skupnost pred obstoječim županom, ki ga osebno poznam, soočena leta 2009. Od takrat naprej ni bilo ne duha ne sluha. Potem je bilo to v tistem mandatu, se pravi pred menoj, postavljeno in zakoličeno. Nisem bil minister in nisem bil jaz tisti, ki sem podpiral tisto koalicijo, zdaj jo moram pa gasiti, vi pa povejte, kako. Lahko gasim samo tako, da naredim nekaj ta trenutek, kar je protipravno. Potem, če bo nekoga avtomobil na tistem prehodu, ker vi govorite, da naj bo spet prehod, povozil, boste rekli, da je minister kriv in naj odstopi. Takrat bo tisti minister kriv, ker je ta prehod naredil, da je spet tam prehod. Če mi vi zdaj rečete, minister, naredite spet ta prehod in javno pozovete to komisijo, da naj bo ta prehod spet odprt in naj bo tam, kjer je, in če se karkoli zgodi, gospod Kordiš in ne vem kdo prevzame vso odgovornost za smrti, potem verjamem, da bo komisija lažje o tem odločila. Zelo težko pa bom jaz rekel komisiji, da naj spremeni svoje odločitve za nazaj in če se v roku, dokler podhoda ne bo, karkoli zgodi na tem prehodu, sicer zavarovanem – bodimo pošteni, zavarovanem –, ampak je v sklopu železniške postaje, če se karkoli zgodi, boste s prstom kazali, mhm, a vidiš, zakaj je smrtna žrtev. Vsi smo lahko pametni takrat, ko je vse v redu, ko pa pride kaj narobe, pa na koncu minister odgovarja. Dolgoročna rešitev, gospod Kordiš, pa je ta, da smo se z županom že pogovorili, da preden bomo začeli delati postajo, naredimo podhod naslednje leto.
Hvala lepa. Gospod Kordiš, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Minister Vrtovec je v svojem odgovoru natrosil neke polresnice, polovico svojega odgovora se je pa ukvarjal z mano in ne z železniškem prehodom na Trati, o katerem sem ga spraševal. Pa vendarle mu bom odgovoril, kje sem jaz bil 2019, ko je njegova predhodnica Alenka Bratušek ravno tako branila odločitev, da se ta prehod zapre. Ja poklical sem jo na odgovornost, dal sem ji poslansko vprašanje in z vašim glasom je bila izglasovana splošna razprava, imeli smo splošno razpravo na to temo. Tu sem bil, opravil sem svoje delo na podlagi mandata prebivalk in prebivalcev Škofje Loke. Dejali ste, da bomo ta prehod vrnili nazaj, da se tega nadejate. Zelo preprosto: Zanima me, kdaj? Na mizi imamo občinsko rešitev, ta občinska rešitev je primerna in ne more čakati na obnovo železniške postaje, čeravno si jo vsi želijo. Sklicevanje na odločitve za nazaj pa prav tako ne pije vode, čeravno priznavam, gospod minister, da to ni vaša krivda – za zatečeno stanje na prehodu namreč. Ampak že v preteklosti, ko so bili sprejeti dogovori in odločitve, recimo, omenjali ste letnico 2009, je bila obljubljena celostna ureditev v kontekstu te celostne ureditve pa tudi podvoz. Zdaj pa imamo – kaj? Zaprt železniški prehod, čez njega gasilci ne morejo, podvoza pa nikjer oziroma je bil najbližji podvoz narejen za industrijske potrebe en kilometer stran, po katerem se intervencijska pot podaljša za štiri, pet minut, kot vedo povedati lokalni gasilci. Zaradi tega lahko kaj hitro pride do nesreče in ne bo ene smrtne žrtve, ne bo dveh smrtnih žrtev, merile se bodo v nekaj sto, če zajemamo prebivalce Trate in če zajemamo zaposlene, ki delujejo v Knaufu, ki se ukvarja tudi z materiali, ki so lahko vnetljivi. Kaj se zgodi, če gre v zrak kisikarna Knauf? Skratka, rešitev je preprosta: komisija za nivojske prehode, nova dejstva in naj sprejme, potrdi rešitev, kot jo je predlagala Občina Škofja Loka, vi morate pa to zagotoviti.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
V osnovi bi se z vsem povedanim strinjal, ampak je problem v tem, da je tukaj problem pravne podlage. Mi smo v preteklosti izčrpali oziroma so izčrpali vse pravne možnosti. Če bi jaz imel tukaj možnost ta trenutek reči, okej, bomo ta prehod nazaj oživeli, gospod Kordiš bo tudi prevzel odgovornost, karkoli se bo zgodilo, bi to naredili. Ni problem. A ne gre sam za odgovornost, da nekoga potem tam povozi, gre za to, da imamo komisijo, in to ni samo komisija mojega ministrstva. Če bi jaz rekel, da je to samo moja volja, bi tam lahko to nazaj vzpostavili, ker ni gospod Kordiš edini, ki to vprašanje postavlja, je še kdo drug. Ogromno vprašanj dobivamo z naslova tega prehoda in ni samo moč ministrstva, so tukaj tudi Slovenske železnice, ki spadajo pod nek drug resor, samo vsebinsko so z mano povezane. In še neko drugo ministrstvo, ki tudi to pokriva. Ni problema, lahko pritisnemo na plin, pa se o tem pogovarjamo. Ampak, še enkrat, takrat ko se bo kaj zgodilo, če na vrat na nos kdorkoli kaj odloči v primeru tega prehoda, bo odgovoren minister, zakaj tega prehoda ni ukinil. O tem bi se morali pogovarjati, govorim, nekaj let nazaj, danes pa se pogovarjamo o tem, ko je minister Vrtovec končno dobil rešitev, in sicer da naredimo podhod naslednje leto, še preden začnemo obnovo železniške postaje. O tem smo se z županom že pogovarjali. Torej ne vem, ta vprašanja, ki jih vi naslavljate, so tempi passati, bi rekli Italijani. Mi smo se z županom o tem pogovarjali mesec dni nazaj. Lepo, da se pobrigate za to, ampak o tem smo se z gospodom županom pogovarjali že nazaj. Seveda rešitve še nimamo, da bi ta prehod oživeli nazaj. Zakaj ne? Zaradi tega, ker je ključna problematika, ali lahko povrnemo stanje, ki je bilo pred tem. Ali imamo pravno podlago? To je ključno. Takrat, ko ste vi postavili to vprašanje in smo v opoziciji podprli glasovanje o tem, da naredimo razpravo, takrat je bil pravi čas za to. Ko pa je enkrat tam postavljen pesek, ni več ramp, ni nič. To mene vi sprašujete dve leti, tri leta zatem. Lahko ponovno zavrtimo nove stroške in vse. Sicer pa ta čas, ja, podaljša se tudi intervencijski čas za okoli tri minute, tudi za prehode, vse se podaljša, se strinjam s tem, ampak reševati situacije z nekajletno zamudo je mnogo težje kot pa takrat. Lahko povem samo, da se bomo potrudili, seveda se bomo potrudili in tudi županu sem to obljubil, da bi lahko dobili neko rešitev. Upam, da bo komisija to prepoznala v naslednjih tednih, ko se ponovno sestanejo tudi na to temo.
Hvala lepa. Gospod Kordiš, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Seveda želim splošno razpravo zaradi tega, ker argumenti gospoda ministra ne zdržijo. Za začetek argument o tem, da z zapiranjem železniškega prehoda na Trati stoji neka pravna podlaga. To ne drži oziroma drži zelo pogojno, zaradi tega ker po tej isti pravni podlagi bi bil ta prehod na Trati potrebno zapreti v celoti. Puf! Ne pa, da je še odprt za vse, kar ni motoriziran promet. Seveda mislim, da bi moral ostati odprt, ker varnost v odnosu do industrijske cone in gasilskega dostopa do vaščanov Trate odtehta to, da je ta prehod odprt za pešce. Pa vendarle pravnoformalni argument že zdaj ni upoštevan, že zdaj ni konzumiran. Vse, kar lokalci v Škofji Loki želimo, je, da se začasna rešitev oblikuje na tak način, da bo preko tega prehoda mogoč dostop z motoriziranim prometom in zaradi zaposlenih in zaradi lokalcev in zaradi intervencijske poti. V osnovi, kaj bi bilo potrebno narediti, malo bom banaliziral, ampak tako zelo pa spet ne, ko omenjate, gospod minister, stroške. Za začetek, glejte, Slovenske železnice so mimo soglasja z Občino Škofja Loka, zbuldožirale ta prehod in tam postavile količke. Kljub hudemu nasprotovanju lokalcev in mimo soglasja z Občino Škofja loka. Ja v redu, potem naj pa Slovenske železnice plačajo za to, da se implementira to, kar je prinesla na mizo občina, ali pa za to, da ga vrnejo v prvotno stanje; in ni potrebno tako zelo veliko. Tukaj pridemo na točko, kjer sem rekel, da banaliziram. Vse, kar rabiš, je ena fleksarica, da se požagajo tisti kovinski količki, in vprašanje časa je, če se bo to še nekaj časa pacalo in vleklo, kdaj bo kakšen od lokalnih prebivalcev to dejansko tudi naredil. Seveda si vsi želimo obnovljene železniške postaje in podvoza, ki bi trajno rešil vprašanje tega železniškega prehoda na Trati, ampak dokler ga ne vidim, vanj ne verjamem, in vsi ostali, tam okoli, lokalci in tako, premorejo dovolj soli, da vedo, da ni trajnejše rešitve, kot je začasna rešitev. Zato si želijo, da se do izgradnje tega podvoza prehod nazaj odpre. O prehodu je nedavno zasedala tudi komisija za nivojske prehode. Bila je seznanjena, če ne prej, na licu mesta, z alternativami oziroma predhodno jim je tudi občina poslala nek alternativni predlog, pa nekateri člani komisije tega predloga tudi prebrali niso. In zdaj, če je v komisiji problem, zelo preprosto, komisija lahko sprejme alternativno odločitev, drugačno odločitev, seznani se z novimi dejstvi in potem primerno odločitev amandmira. Če pa komisija tega trmoglavo noče narediti, pa zamenjajte komisijo.
Hvala lepa. Gospod poslanec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Gospa Tina Heferle po postavila vprašanje ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič. Izvolite, imate besedo.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Lep dober večer, gospa ministrica! Moje vprašanje se tudi danes nanaša na imenovanje oziroma na postopek izbire in seznanitve z dvema evropskima delegiranima tožilcema. Vemo, da ta seznanitveni postopek na ravni Vlade stoji, in vemo, da Slovenija z imenovanjem teh dveh tožilcev zamuja že vse od 1. marca. Danes sem zelo podobno, če ne enako vprašanje, postavila predsedniku Vlade, ki me je, moram priznati, v svojem odgovoru kar malce presenetil. Namreč, dejal je, da je postopek izbire teh dveh evropskih tožilcev po naši zakonodaji zelo nenavaden in da je Vlada pri tem postopku samo poštar. Nato je nekako nakazal, da bodo preverili ta postopek in dokler ne bo povsem jasno, kakšen je ta postopek, se Vlada s to izbiro teh dveh kandidatov ne bo seznanila. To je izjavil. Obe veva, da Zakon o državnem tožilstvu postopek izbire kandidata in postopek seznanitve na ravni vlade zelo jasno in zelo enostavno določa. Čudi me, ali pa tudi ne; najprej je bilo toliko govora o tej angleščini, potem ko se je nekako izjasnilo, da oba kandidata vendarle imata zadostno stopnjo, še višjo, znanja angleščine, kot je zahtevana z evropskimi predpisi Evropskega javnega tožilstva, se je zdaj nekako ta tehtnica pri predsedniku Vlade prevesila v ta izbirni oziroma seznanitveni postopek, češ da ni okej. Zato vas sprašujem, sploh glede na stališče, ki ga je vaše ministrstvo zavzelo na prejšnji seji Odbora za pravosodje. Državni sekretar je povedal, da glede evropskih delegiranih tožilcev je faza izbiranja kandidatov v takšnem stadiju, kjer se preverjanje izpolnjevanja predpisanih pogojev pač ne preverja več. To sem citirala iz magnetograma. Zato vas, spoštovana gospa ministrica, sprašujem: Kako boste zagovarjali to izbiro, ki je že končana? Tudi s strani Državnotožilskega sveta je bila strokovno utemeljena. Kako boste branik te avtonomije tožilstva v Sloveniji? Kako boste preprečili, da bi s takšnimi ali drugačnimi manevri, s spremembo zakonodaje post festum in njeno retroaktivno uporabo – kar vemo, da je prepovedano v naši državi, razen v zelo, zelo izjemnih okoliščinah –, kako boste preprečili, da bi se izigrala ta volja Državnotožilskega sveta in se obšel vaš predlog, ki ste ga poslali na Vlado?
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana poslanka gospa Heferle, tudi vam dober večer. Glede imenovanja tožilcev oziroma glede izbire je bilo že veliko povedano tako v medijih, tudi na odboru, predsednik Vlade je danes tudi odgovarjal na vaša vprašanja, pa verjamem, da bo v četrtek, ko bo Državni zbor odločal o spremembi Zakona o državnem tožilstvu, še veliko priložnosti, da se pojasnijo nedvomno vsa vprašanja. Najprej moram povedati, da pri postopku glede delegiranih tožilcev ne moremo govoriti o imenovanju. Imenovanje izvede evropski javni tožilec, tako da to je tista prva razlika, ki se je moramo zavedati, kajti ne gre za enak postopek, kot je postopek, ki ga ima Vlada pri imenovanju rednih tožilcev. Tam ima Vlada seveda pristojnost, v celoti, polno kompetenco ima, da odloči, da izda upravni akt. Pri delegiranih tožilcih je postopek določen drugače. Pri nas smo se odločili in podali sam poziv javnega razpisa Ministrstvu za pravosodje, nato pa Državnotožilski svet preveri oziroma predlaga kandidate, potem ko dobi tudi mnenje samega vrhovnega državnega tožilca. To pa še ne pomeni izbire in tudi ne pomeni imenovanja, gre samo za predlaganje kandidatov. Torej po našem postopku ima Ministrstvo za pravosodje samo predlagalno vlogo in seznanitev na Vladi. Sprašujete me, na kakšen način. Torej menite, da se poskuša s spremembo angleščine ali pa s spremembo zakonodaje. Mislim, da to so pač lahko predvidevanja, ampak ne moremo govoriti o tem, da gre dejansko za to, kar nekako se v javnosti namiguje, pa tudi vi ste želeli sedaj povedati. Torej, kako bom branik državnega tožilstva? Mislim, da že do sedaj sem bila vseskozi branik državnega tožilstva in bom tudi tako ostala. Namreč, storim lahko tisto, kar je moja pristojnost in v okviru te svoje pristojnosti nedvomno bom branila samostojnost državnega tožilstva.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Gospa ministrica, ja, se strinjam, zelo lepo ste tudi opisali celoten ta postopek izbire in potem seznanitve. In seveda, tudi jaz ves čas govorim o seznanitvi in ne imenovanju. Kar se tiče tega predvidevanja, s čimer ste zaključili, tukaj se ne strinjam. Predsednik Vlade je danes zelo jasno povedal, pa predlagam, da si še enkrat pogledate ta posnetek, »dokler ta postopek ne bo povsem jasen« – govoriva o seznantivenem postopku v skladu z Zakonom o državnem tožilstvu – »se Vlada z izbiro ne bo seznanila«. Torej, kaj je to drugega kot poskus, da se vendarle spremeni ta predlog že izbranih dveh kandidatov, ker iz takšnih ali drugačnih razlogov – in ne mislim špekulirati, zakaj nista povšeči tej vladi ali pa predsedniku Vlade. Torej, to niso moje domneve, predsednik Vlade je sam nakazal, »do tedaj se Vlada s tem predlogom ne bo seznanila«. In seveda, Evropsko javno tožilstvo pač ne bo moglo opraviti tega imenovanja in ta institut evropskega delegiranega tožilca pri nas pač ne bo obstajal do takrat. In spraševala sem vas, ja, kako boste branik tega, te avtonomije tožilstva. Po mojem mnenju ni dovolj, da ministrica za pravosodje reče, vse, kar je bilo v moji pristojnosti, sem naredila, ker na tak način, kot se zdaj dogaja, pa z vsem spoštovanjem, gospa ministrica, se predsednik Vlade dela norca tudi iz vas oziroma izigrava tudi vaše odločitve in vam ruši vašo integriteto in pristojnost. Zato vas sprašujem, kaj boste storili, da temu ne bo tako, ker ali molk ali pa sklicevanje na neke pristojnosti očitno v tem primeru žal ni dovolj.
Hvala lepa. Preden dam besedo naprej, pozivam kolegico, da si da masko na obraz. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala. Predvidevanja ali ne, s tem, kar je predsednik Vlade danes povedal, nisem seznanjena in težko komentiram. Tako da karkoli me sprašujete, se moram seznaniti s tem in potem lahko dam tudi odgovor. Sprememba zakonodaje terja svoj proces, svoj čas in se po nekem določenem postopku tudi sprejme. Ponovno bom poudarila, ker mislim, da ne morete od mene nekako pričakovati, da bom ravnala mimo svojih pristojnosti. Saj bi bila odgovorna, če bi svoje pristojnosti kršila, tako da še enkrat poudarjam, da bom storila vse, kar je v moji pristojnosti.
Hvala lepa. Gospa Heferle, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Seveda imam postopkovni predlog, da se o tem opravi širša razprava na eni izmed naslednji sej, ker nimam upanja, da bi se izglasovala razprava glede odgovora predsednika Vlade. Pa naj pojasnim, gospa ministrica. Ne govorim niti ne pričakujem nikoli od nikogar, da bi prekoračeval svoje pristojnosti. Govorila sem o tem, da bi bilo potrebno bistveno bolj glasno govoriti o tem zapletu, če želite v medijskem prostoru, če želite na sejah Vlade in tako naprej. In ja, sprememba zakonodaje, ki jo je danes nekako nakazal predsednik Vlade s tem svojim stališčem, da dokler se ta postopek ne bo razčistil – jaz ne vem, kaj je treba sicer razčiščevati, ker zakon zelo jasno predpisuje postopek in dokaj enostavno, kot sem že večkrat danes povedala –, do takrat se Vlada s tem ne bo seznanila. To je danes očitno postalo dejstvo. Predlagam vam, da si pogledate magnetogram njegovega odgovora. Do takrat bo Slovenija, prvič, brez tega instituta evropskega delegiranega tožilca, kar je problem. In drugo, na tak način, ko se poskuša izigravati, spoštovana gospa ministrica, vašo odločitev, vaš predlog, ki ste ga poslali na Vlado, na način, da se najprej išče, kot sem že prej omenila, vatle preko neke angleščine, potem je gospod predsednik Vlade zvalil krivdo tudi na vas, spoštovana ministrica. Zdaj se poskuša z neko spremembo zakonodaje, za katero opozarjam, da je vaš državni sekretar jasno povedal, da ne sme biti retroaktivne veljave, torej veljave za nazaj. Izbirni postopek za ta dva delegirana tožilca je že končan, to pa je zaskrbljujoče, skrajno zaskrbljujoče. In tukaj pa se ustvarja ta politizacija tožilstva v Sloveniji in kot pravnico me to izredno izredno žalosti. Po drugi strani me izredno skrbi, če bomo dopuščali, da se preko vseh strokovnih kvalifikacij daje prednost nekim osebnim zameram predsednika Vlade, potem ne vem, kam bo ta država prišla v prihodnosti. Zato mislim, da je izjemnega pomena, da se na to temo, kljub temu da smo velikokrat že govorili o tem v Državnem zboru, vendarle opravi še splošna razprava in se enkrat za vselej zavzame stališče, ali bomo pravna država, ki bo spoštovala vladavino prava in delitev načela oblasti in tako naprej, ali ne bomo. Tudi pod vašim ministrovanjem, gospa ministrica. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Gospod Matjaž Nemec bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku, ki pa je odsoten. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa in zaradi tega bom prosil tudi za ustni odgovor na naslednji seji, zaradi tega ker sva se z ministrom dogovorila tudi za sestanek z lokalno skupnostjo in z menoj, ki ga bomo opravili v naslednjih dneh, tako da bo moč tudi javno potem te rezultate izkazati. Govorim o nesmotrnem izkoriščanju Trnovskega gozda. To je na skrajnem zahodu naše države, in sicer je veljal ta gozd kot izkoriščeni že v rimskega času. Prvi zapisi o njegovi uporabi segajo že v 16. stoletje. Iz tega gozda so prihajale barkače, če smem tako reči, ali pa jambori. V zadnjem obdobju gre za največje in najbolj nepremišljeno delovanje v smeri izkoriščanja tega naravnega habitata. Vsako leto se je namreč v zadnjem obdobju izredno povečal posek hlodovine in drevja. Samo za občutek, če se je v preteklosti posekalo od 15 tisoč do 20 tisoč kubičnih metrov, lahko danes govorimo o količinah med 50 in 60 tisoč kubičnih metrih poseka. Torej, da lažje bi dosegali te kvote, se predvsem odkazuje debelo drevje po golosečnem sistemu, ki pa je v Republiki Sloveniji prepovedan že od leta 1949. Se pravi, govorim o Trnovskem gozdu, kjer so zaradi izkoriščanja le-tega otežene predvsem druge funkcije. Govorim o lovskem upravljanju ter seveda tisto, kar je ključno – gre za to, da je zaradi neprimernega poseka burja že močno posegala v najbolj ranljivo območje tega naravnega habitata, kar bi pomenilo, da gre za odmik od tega, čemur rečemo trajnostni razvoj nekega tako senzibilnega območja, kot je Trnovski gozd. Uničenih je tudi nekaj zelenic sredi gozdov. Seveda to onemogoča preživljanje divjadi, na kar opozarjajo predvsem domačini, ki razumejo, da država v tem primeru negospodarno ravna z našimi naravnimi danostmi. Podjetje SiDG je po objavi razpisa postavila pogoje, da naj se podizvajalci ne obnašajo mačehovsko do tistega, kar bi morala biti naša dediščina. Govorim predvsem o izgubljanju drevesne pestrosti gozdov. Delež iglastih gozdov se je v Trnovskem gozdu močno zmanjšal v zadnjem obdobju. Seveda gre v to smer predvsem delovanje tistih podizvajalcev, ki ne čutijo nobenega sočutja do takšnega ravnanja. Moram reči, da pri vseh teh slabih novicah ohranjamo le kanček upanja, kajti minister je izkazal afiniteto do tega vprašanja, in upam, da bomo v mesecu aprilu predstavili javnosti izsledke dogovorov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Danes ste že večkrat tudi ostali razpravljavci oziroma poslanci omenili to socialno bombo, ki se je zgodila v tem našem ljubem Spodnjem Podravju, in sicer z zaprtjem oziroma z napovedo zaprtja tovarne Safilo v Ormožu. Saj gospod minister je tudi že prej razlagal, da je bil v Ormožu in se tudi sestal z župani in tudi lastniki podjetja. Dejstvo je, da bo ta problem Spodnje Podravje še kar nekaj časa držal v nekem klinču oziroma v nekem krču, ker se bo brezposelnost že spet povečevala, sploh med mladimi, z napovedjo zaprtja tega podjetja bo pa sigurno brezposelnost poskočila kar precej v višave. Če ste bili pozorni, sem že lani v Državnem zboru tudi opozoril na ta problem, ki ga konstantno doživljamo v tem vzhodnem delu Slovenije oziroma sploh v Spodnjem Podravju, kjer se pojavljajo te tako imenovane socialne bombe. Se pravi, ko se začne zapirati oziroma ko se napovedujejo zaprtja podjetij, potem pa pride do preplaha tudi med ljudmi in tudi dejansko med zaposlenimi, ki potem iščejo druge možnosti, seveda če jih sploh dobijo. Zdaj vem, da je to podjetje, se pravi podjetje Safilo, od maja 2020 do marca 2021 dobilo od države 716 tisoč evrov pomoči državne. Zanima me in vas kot ministra za gospodarstvo tudi sprašujem oziroma tudi kot ministra za delo: Ali ta podatek drži? Ni prvič, da je to podjetje dejansko odpuščalo, to se je že dogajalo v letu 2017 in tudi takrat so odpustili kar okoli 228 delavcev. Zanima me: Kako se mislite tega problema lotiti? Priznati moram, da sem spremljal vse izjave gospoda Počivalška zelo pridno in zelo pozorno, ker tu je treba res najti pravo rešitev, ker Spodnje Podravje je konstantno na tapeti. Zanima me tudi: Kakšna je dejansko vaša strategija reševanja delavcev? Ponavadi je zadeva takšna, da rešujemo lastnika tovarn in ostale menedžerje, delavci pa ostanejo prevečkrat, in to zaporedoma, opeharjeni. Glede na to, ker sem spremljal vaše izjave in tudi te sestanke in tiskovne konference, kjer ste omenjali tudi neke ostale delodajalce, da bi bile možnosti ostalih prezaposlitev, me zanima: Ali ste že bili v kontaktu s kakšnimi dotičnimi delodajalci in s katerimi, če želite oziroma če lahko poveste, in kateri izmed teh delodajalcev so že izrazili podporo?
Žal je časa zmanjkalo. Minister Počivalšek, imate besedo. Izvolite.
Spoštovani poslanec Boštjan Koražija, spoštovani Državni zbor, hvala za postavljeno vprašanje. O podjetju Safilo sem že odgovarjal spoštovanemu poslancu gospodu Ivanuši danes. Lahko ponovim to, da sem prepričan, da bi bilo podjetij, ki zapirajo svoja vrata, še mnogo več, če ne bi Vlada pristopila z aktivnimi ukrepi pri reševanju te krize. Ukrepi so bili namenjeni podjetjem in delavcem, ne pa delodajalcem. To potrjuje tudi v petek objavljeno poročilo IMF, ki navaja, da je Slovenija na negativne posledice reagirala s hitrimi, obsežnimi in dobro usklajenimi ukrepi. Ministrstvo za gospodarstvo je pripravilo številne predloge tako v okviru protikoronskih zakonov kot tudi prilagoditve obstoječih razpisov in oblikovanje novih. Naj ponovim, da so ključe sistemske rešitve s področja mojega resorja iskanje novih investitorjev, ki bi na teh lokacijah vzpostavili podobno ali drugačno proizvodnjo z višjo dodano vrednostjo, in državne spodbude za obstoječe ali nove domače in tuje investitorje. V primeru Safila smo reagirali hitro, se takoj sestali z vodstvom podjetja, imeli dva kontakta tudi z lastniki in kontakte z dvema potencialnima investitorjema. Potrebni pa so še dodatni pogovori. Po razpoložljivih podatkih Ministrstva za finance o izplačanih državnih in odobrenih de minimis pomočeh v letih od 1998 do leta 2020/2021 je podjetje Safilo prejelo v skupnem znesku 3,8 milijona evrov neto pomoči, od tega je naše ministrstvo izplačalo skupaj 954 tisoč evrov. Vsa sredstva so bila izplačana z namenom novih naložb in ustvarjanje novih delovnih mest, in sicer trikrat: leta 2000, 2001 in 2006. Verjamem, da tudi zaradi sprejetih protikriznih in sistemskih ukrepov tako za reševanje presežnih delavcev kot tudi za spodbujanje investicij ostajamo konkurenčno poslovno okolje za ohranitev investicij in tudi nove investicije s pozitivnim vplivom na zaposlovanje. Želim si, da bi se tako, kot tudi navaja IMF poročilo, znali še bolj usmeriti v ustvarjanje delovnih mest v dejavnostih z višjo dodano vrednostjo, kar nam trenutno, kot to kažejo podatki, v industrijski proizvodnji tudi uspela. Hvala.
Minister Janez Cigler Kralj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani poslanec Koražija, kolega minister! Na zelo podobno vprašanje sva odgovarjala nekaj ur nazaj. Kot veste, je prednostna naloga Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti v tem mandatu tudi vzpostavitev odzivnega trga dela ter ohranjanje kakovostnih zaposlitev. Lahko povem, da sem zaskrbljen nad razmerami in napovedjo teh podjetij. Vem, da izguba zaposlitve pomeni šok za zaposlene, predvsem pa grožnjo za družine in za celotno regijo. Če dopolnim to, kar je minister Počivalšek iz svojega resorja povedal, dejansko so prve možnosti to, kar je on naštel; torej iskanje novih investitorjev, ki bi nadaljevali ali z drugo dejavnostjo na tem območju naprej nadaljevali. Seveda pa je naša vloga preko vseh rešitev oziroma možnosti za omilitev razmer potem, če pride do tega, da so res zaposleni ogroženi, da naj bi jim grozila izguba zaposlitve, imamo pa kar nekaj programov na voljo. Morda začnem z dvema projektoma. To sta projekt SPIN in Štartaj kariero s potencialom. To sta prav ciljna projekta, ki sta namenjena zaposlenim osebam, ki jim grozi izguba zaposlitve. Torej, da ne čakamo, da nekdo že pride v evidenco brezposelnih, ampak da jih že tekom tega obdobja, ko jim grozi izguba zaposlitve, vključimo v projekte, ki so namenjeni spodbujanju teh oseb za usposabljanje, za dobro informiranje, motiviranje in izobraževanja in da jim na tak način omogočimo lažji prehod na nova delovna mesta ali na novo zaposlitev oziroma da se prepreči njihov prehod v brezposelnost.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani, še enkrat hvala za besedo. Kot že prej omenjeno, sem pozorno spremljal tudi izjavo gospoda Počivalška, ki je dejal, »borili se bomo za vsako delovno mesto, še posebej na periferiji«. To me veseli. Se pravi, da boste naredili vse, kar se da oziroma kar je v vaši moči. Nadaljevali ste pa še potem, da posebno pozornost boste posvetili ravno regijskemu razvoju in podjetjem, kot je ormoško, da z državno pomočjo ohranimo zdrave dejavnosti in delovna mesta. Ker vidim, da ste se očitno že ukvarjali tudi precej s temi strategijami oziroma tudi oba, kakor sem razumel, me pa zanima, ker gre za to vzhodno kohezijsko regijo: Ali se bo in kaj se bi dalo posredno ali neposredno financirati iz sredstev EU oziroma tudi iz teh projektov EU – pa mislim, da je bil SPIN, če sem prav prej razumel –, da bi lahko sorazmerno hitro zaposlili te ljudi v primeru, da bi ostali brezposelni? Ker vem, da je naša država v tem primeru oziroma sploh ta vzhodna regija, pa tudi Koroška, v zelo kočljivem položaju in tudi pred velikimi izzivi, me zanima: Kako bosta pripravljala to posebno ali dodatno strategijo pomoči v primeru – pa upam, da do tega ne bo prišlo –, da bi prišlo do odpuščanja oziroma do povečanja brezposelnosti v tej regiji Spodnje Podravje oziroma v vzhodni regiji? Res se je ta zadeva kar čez noč zgodila, po domače povedano. Ljudje so bili res v šoku, župani so bil v šoku, župan Ormoža, župan Središča ob Dravi, Svetega Tomaža. Tudi sami ste se z njimi pogovarjali, pa poznate te zgodbe. Upam, da bosta res tudi poskrbela, pa vaju bom zelo pozorno spremljal, da bosta res naredila vse, kar je v vajini moči oziroma kar je pač tudi v naši moči, da se preprečijo ta odpuščanja. [[izklop mikrofona]]
Minister, izvolite.
Hvala za dopolnjeno vprašanje. Najprej moram povedati, da iščemo rešitve na našem ministrstvu v dveh smereh. Najprej rabimo za rezervo imeti možnost prezaposlitve teh delavcev. Ključni cilj pa je, da se najde investitorja, da eventualno nadaljuje z obstoječo proizvodnjo na obstoječih lokacijah v obeh primerih, Koroške in Ormoža, ali da dobimo investitorja, ki bo v teh prostorih delal neke nove slične produkte. Državno spodbudo za podporo temu lahko nudimo po dveh zakonih – Zakonu o spodbujanju investicij ali po Zakonu o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. Čisto konkretno, zakaj sem optimist. Za okrevanje in ponoven zagon gospodarstva po krizi covid bomo letos v okviru vseh razvojnih spodbud, ki se bodo izvajale v okviru MGRT, namenili 659 milijonov evrov. Izvedenih bo 42 javnih razpisov, 25 bo novih javnih razpisov v višini 255 milijonov, 17 že objavljenih s 403 milijoni evrov. S področja regionalnega razvoja pa še posebej izpostavljam Javni razpis za financiranje spodbud za ponoven zagon poslovanja podjetij v obmejnih problemskih območjih – COVID-19 v vrednosti 9 milijonov in sveže objavljen Javni razpis za sofinanciranje začetih investicij in ustvarjanja novih delovnih mest na obmejnih problemskih območjih v letih 2021 in 2022 v vrednosti 23,8 milijona evrov. V vsakem primeru bomo aktivno delali na pridobitvi investitorjev, ki so pripravljeni investirati konkretno v ti dve podjetji, ne samo v podjetje Safilo. Država – ministrstvo in Vlada bosta naredila vse, da take investitorje tudi podpreta. Lahko odgovorno rečem, da verjamem, da se delavcem za svojo usodo ni bati, zato ker gospodarstvo v celoti v Sloveniji rabi dobro usposobljeno, visoko kvalificirano delovno silo, ki je glavni adut za to, da smo mi kot Slovenija aktualni za tuje in domače investitorje. Hvala.
Minister Janez Cigler Kralj. Časa imate malo. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Bom skušal biti hiter. Kot sem rekel, odziven trg dela delamo tudi v dveh smereh. Eno je z interventno zakonodajo, ko odgovarjamo na posledice covida, in na drugi strani s sistemskimi ukrepi, ko želimo narediti take odzivne razmere, da se bomo lahko hitro odzvali na takšne in podobne spremembe na trgu dela, ali v gospodarstvu, ali pa pretrese. Mislim, da so zaposlitvene možnosti v tej regiji sicer nekaj težje, kot je slovensko povprečje, ampak vseeno je od januarja do februarja 2020 bilo objavljenih 924 prostih delovnih mest, največ poklicev strugarjev, voznikov težkih tovornjakov, vlačilcev, delavcev za preprosta dela in podobno. Tako bomo spremljali skupaj z [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala za besedo. Saj ko se gre za te res krute usode zaposlenih v teh podjetjih, ki kar čez noč ostanejo brez dela ali pa na cesti, govorimo o usodah ljudi, njihovih družin in vseh deležnikov, ki so vključeni v takšnem primeru. Zato predlagam, da se na te odgovore oziroma tudi na to moje vprašanje opravi širša razprava v Državnem zboru. Upam pa tudi, glede na to, da vem, da smo pred kratkim dobili tudi državnega sekretarja, ki je s Ptuja, upam, da bo tudi on še dodatno pogledal na Ormož pa na naše območje, da bo tudi sam poskušal reševati stvari oziroma tudi kaj dodatno pomagati pri teh rešitvah. Želim si, da do teh odpuščanj oziroma tudi zaprtij podjetij v bodoče ne bi prihajalo oziroma v manjših oblikah, ker ja, po tej korona krizi se bo res treba postaviti na noge in začeti stvari postavljati tudi na novo, tudi mogoče na določene temelje oziroma kar temelje na novo graditi. Prav je, da v teh primerih, ko gradimo nove temelje, da so zaposleni oziroma da so delavke in delavci na prvem mestu in da ne ščitimo samo kapitala oziroma da se ne ščiti samo kapitala. To, kar imamo, je največja vrednost, to so naše delavke in delavci, in to je korona kriza več kot očitno zelo dobro pokazala. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Jože Lenart bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani minister! To je shema, ki nam je znana iz prejšnjih dni. Tu nakazuje, da nameravate kar 30 milijonov investirati v vlaganje, krepitev javne mreže, v domove za starejše. Kdo si tega ne bi želel? Vsekakor! In celo 40 novih enot, 218 mest za dnevno varstvo, 178 mest za začasne namestitve in kar tisoč 285 novih postelj, ki smo jih čakali s strani države kar 15 let. Se strinjam, brez problema, ampak glejte, zelo konkretno vprašanje iz tega. Ob vaši interpelaciji ste izjavili, da ste ob prevzemu ministrovanja prevzeli domove za starejše v zelo slabem stanju. Poleg tega, da se v zadnjih 15 letih niso gradili domovi, pravite, da domovi niso ustrezno grajeni, opremljeni, predvsem je pomanjkanje kadra glede na predpisane standarde in normative. Tako me seveda iz tega zanima zelo resno vprašanje: Kako boste zagotovili potreben kader v domovih za starejše, da zadostite standardom in normativom na obstoječe stanje? Kako boste zagotovili dodaten potreben kader po vaših vlaganjih v krepitve javne mreže v DSO-je? Tudi sam sem pred 20 leti pripravljal poslovni načrt za dom starejših na Koroškem in zagotovitev kadra je bilo pomembno poglavje, predvsem z vidika pomanjkanja tega kadra in tudi slabega nagrajevanja, nestimulativnega. Za 120 postelj v enem domu je potrebno cirka 70 zaposlenih, po standardih in normativih pa verjetno še kakšen več. Danes je pomanjkanje kadra v socialnovarstvenih zavodih še bolj občutno. Poklic negovalca je zahteven poklic, premalo plačan. Poglejte, veliko zaposlenih iz domov za starejše se celo raje odloča za delo v trgovinah Hoferju, Lidlu in tako naprej. Verjetno bo tako potreben kader še težje zagotoviti tako za obstoječe dopolnitve po standardih in normativih, kaj šele za nove okrepitve, ki jih načrtujete. Tako bi želel slišati: Kako boste potrebne kadre zagotovili? Na razpolago imate sicer res zelo malo časa, praktično manj kot dve leti, glede na vaše napovedi. Se zahvaljujem za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Hvala lepa spoštovanemu poslancu Jožetu Lenartu za vprašanje. Ob tej priložnosti bi izkoristil priložnost, se še enkrat zahvalil vsem zaposlenim v naših domovih za starejše in vseh socialnovarstvenih zavodih za trud in požrtvovalnost pri obvladovanju epidemije. Kot ste rekli, je ta epidemija covida razgalila in še poudarila, zaostrila, dolgoletne težave s kadri in prostori v domovih. Najnujnejše potrebe po kadrih smo pravzaprav začeli reševati v interventni zakonodaji. Zadeve smo se lotili nekje v dveh sklopih. Najnujnejše potrebe smo zagotovili, kot sem rekel, v interventnih zakonih, in sicer PKP4 je dal podlago za 26 milijonov evrov za dodatne kadre samo v domovih za starejše. To dodatno kadrovsko okrepitev smo zagotovili tudi z začasno razporeditvijo zaposlenih, tam, kjer je bil povečan obseg dela zaradi covida-19, in okrepili tudi sodelovanje s študenti zdravstva. Pomoč pa so ponudili tudi številni upokojenci in študentje. Tudi v Slovenj Gradcu, ko sem bil tam, sem srečal te ekipe in še v številnih drugih domovih za starejše, ki sem jih obiskal. Iz naslova omenjenih 26 milijonov evrov je bilo od sredine avgusta do konca januarja dodatno zaposlenih, povprečno, 410 ljudi v mesecu, torej povprečno na mesec. 113 udeležencev javnih del je bilo mesečno povprečno udeleženih v programih javnih del, preko 15 tisoč ur je bilo opravljenih iz naslova začasnega in občasnega dela in preko 250 tisoč delovnih ur je bilo opravljenih s strani dijakov in študentov. Poskrbeli smo tudi za to, da je bilo to dodatno delo skozi interventne zakone tudi primerno dodatno nagrajeno. Vsi začasno razporejeni so prejeli še 20 odstotkov dodatka, dodatek za delo v sivi in rdeči coni pa znaša 30 odstotkov. Ob tem so seveda zaposleni že upravičeni do dodatka v višini 65 odstotkov na podlagi kolektivne pogodbe. Interventno smo se tudi pri zagotavljanju kadra, kar je bil v drugem valu epidemije bistven izziv, bistven problem pri izbruhih virusa, smo spodbudili in aktivno sodelovali tudi pri povezovanju z lokalnimi zdravstvenimi domovi, kjer so kapacitete v le-teh to seveda omogočale. In pa vzpostavili smo sodelovanje s Civilno zaščito in preko njih z nevladnimi organizacijami za pomoč prostovoljcev. Za tistih 26 milijonov, ki smo jih zagotovili za prihodnji dve leti, smo tudi spodbudili in okrepili Zavod za zaposlovanje, da se je bolj povezal z domovi za starejše pri iskanju novih kadrov, ker je res, kar ste izpostavili, da je izjemno težko dobiti še posebej negovalni kader v domove. Tudi zdravstveni, predvsem srednje medicinske sestre, ampak to je težava tudi v zdravstvu. Tako se bomo tega problema morali tudi lotiti celovito. Po analizi izobrazbe in usposobljenosti brezposelnih so na Zavodu za zaposlovanju tiste, ki ustrezajo kriterijem, posebej spodbudili, da so se odločili za delo v domovih. Torej, na eni strani smo interventno uredili zadeve za prihodnji dve leti. Prvi odziv domov je, da je to dober način, da je pravi način, da je prava smer za to obdobje. Hkrati pa se zavedamo tega, kar ste rekli. Ob naših načrtih za investicije tako državne kot preko koncesij v krepitev javne mreže bo treba in smo dolžni, to je naša dolžnost, tudi pripraviti razmere za to, da bodo te investicije tudi pokrite z ustreznimi kadri. Tudi v to dejansko smo že usmerili svoje delovanje. Morda, če mi boste dali priložnost, nadaljujem v drugem delu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Res minister, oba se morava strinjati s tem, da so bili neverjetni napori oziroma so še v tem obdobju, ampak seveda to ni dolgoročna rešitev. Na tak način ne moramo večno delati in je treba trajno rešiti ta problem, kar ste tudi že nekako nakazali. Poglejte, da še naprej poskušava razčistiti tole zadevo. Dosedanja praksa je pokazala, da je na tem področju res velik problem, ki se je pokazal tudi v dosedanjih praksah. Prvi problem je nastal, ko smo v zdravstvu uvajali referenčne ambulante, so nastale nove potrebe po kadrih medicinske stroke. Drugi problem je nastal z uvajanjem centrov za krepitev zdravja. Tretji problem je nastal ob pilotnih projektih na Koroškem, Celjskem, Krškem, s pilotnimi projekti programov dolgotrajne oskrbe. V vseh primerih je prišlo do odhajanja medicinskega in negovalnega osebja predvsem iz bolnišnic in zdravstvenih domov. Tako je v bolnišnicah nastajal že dodaten problem in stiska, pomanjkanje sester in medicinskih tehnikov. Poznamo problem, da so tako medicinske sestre in medicinski tehniki vedno bolj obremenjeni in pregorevajo. Na razpise potreb ni prijav in problem ostaja vedno večji. Medicinske sestre in medicinski tehniki odhajajo iz bolnišnice v referenčne ambulante, v centre za krepitev zdravja zaradi lažjega dela, da jim ni potrebno dežurati. Spoštovani minister! Ta problem boste morali rešiti z večjo resnostjo, sistematično in v povezavi z drugimi ministrstvi, šolstvom, zdravstvom, ker je to skupni problem, kar ste že tudi sami rekli. Kako boste zagotovili predvsem zdravstveni kader v DSO-jih? Tehnični kader bo po vsej verjetnosti lažje tudi glede na to, da brezposelnost sedaj narašča ob zapiranju podjetij. To pa seveda ne velja za področje zdravstva, kjer je že tako pomanjkanje in zahteve po okrepitvah. To se pravi, določene kadre, bo mogoče celo rešiti – to, kar se zdaj dogaja –, ravno ta zdravstveni kader je pa nekaj specifičnega. Tukaj pa žal bomo morali res nekaj napraviti, skupaj stopiti, tudi z zdravstvom, s šolstvom in narediti nekaj konkretnega, za kar pa mislim, da nihče od nas danes nima te rešitve. Prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Hvala lepa, spoštovani poslanec Lenart, za dopolnitev vprašanja. Kot sem rekel, smo se nekje v dveh sklopih lotili te situacije reševanja kadrovske problematike v domovih za starejše, in sicer je bil interventni odziv, ki sem ga razložil v prvem delu, drugi pa je sistemski odziv, ki se v najširšem delu nanaša pravzaprav na sprejem zakona o dolgotrajni oskrbi. Vi veste, da si je ta koalicija zadala in ta cilj bomo tudi izvedli. Naredili bomo vse, kar je v naši moči, da ta zakon postavi eno celovito podlago za področje oskrbe starejših, ki bo vsebovala tudi primerne sodobne kadrovske standarde in normative. Ti bodo na eni strani omogočali zelo kvalitetno oskrbo starejših, ne glede na to, v kakšni obliki, ali je to pomoč na domu, deinstitucionalizacija, dnevni centri, manjše enote ali pa potem v domovih za starejše kot institucionalni obliki varstva. Pristopili smo tudi že k sistemski prenovi kadrovskih standardov in normativov. 16. oktobra 2020 smo imenovali delovno skupino za kadrovske standarde in normative v sklopu domov za starejše in posebnih socialnovarstvenih zavodov, ki pripravlja predlog izboljšanja in posodobitve normativa. Zelo pomembno pri tem, ko spreminjamo ali pa posegamo v te kadrovske standarde in normative, je tudi vidik, in tu se je velikokrat v preteklosti ustavilo, je tudi vidik povišanja cene, ki je po navadi grožnja, posledica teh višanj standardov. Tu moramo biti posebej občutljivi tudi za to problematiko, kajti oskrba starejših je za same uporabnike tega sistema kot za njihove svojce lahko kar velik strošek, velika finančna obremenitev in tukaj moramo res biti občutljivi in celovito dobro rešiti to zadevo. Potrebno bo pa, tako kot ste vi naglasili, tudi z vidika zaposlenih izboljšati način oziroma pogoje dela, torej z ustreznimi kadrovskimi standardi in normativi omogočiti, da bodo zaposleni tudi razbremenjeni tako težkega dela, in delo napraviti bolj privlačno. Je pa res, da je tukaj ogromno srčnih ljudi, ki se predano trudijo za to, da starejši, najranljivejši dobijo ustrezno oskrbo.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala lepa. Mislim, minister, da sva oba v najini razpravi ugotovila, da bo to presneto trd oreh. Problematika zagotavljanje kadra ob širitvi zmogljivosti v domovih za starejše z vašimi napori in programi je izredno zahtevna in zahteva res poglobljen pristop. Še posebej je to zahtevno in problematično, saj bo tako prišlo še do večjega pomanjkanja medicinskega osebja v bolnišnicah in zdravstvenih domovih; to se pravi, je to skupni problem. Zato dajem zahtevo za širšo razpravo na eni izmed naslednjih sej Državnega zbora in vredno bi bilo to podpreti, da s skupnimi močmi pridemo do ključnih rešitev za to področje. Hvala.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanju. Primož Siter bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Dober večer! Hvala lepa, podpredsednik za besedo. Dober večer minister! Naš pokojninski sistem ne deluje. Imamo 243 tisoč ljudi, ki v državi živijo pod pragom tveganja revščine, in med temi je 90 tisoč upokojencev. Ključen vzrok je pa seveda mizerno nizka pokojnina. Lani je 42 odstotkov vseh upokojencev prejemalo pokojnino pod 600 evrov, kar ne zadošča niti za preživetje niti na osnovi pokritja minimalnih življenjskih stroškov. Ampak čeprav so pokojnine sramotno nizke, prispevki za pokojninsko in invalidsko zavarovanje ne zadostujejo za njihovo izplačevanje. Za pokrivanje primanjkljaja Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje je treba iz državnega proračuna vsako leto odšteti milijardo oziroma včasih še več. Ob takšnih primanjkljajih je absolutno nujno narediti vse, kar je treba, da se ohrani dolgoročna vzdržnost javne pokojninske blagajne, kar pomeni na eni strani, da moramo sprejeti ukrepe, ki bodo pokojninski blagajni zagotavljale dodatna sredstva, in na drugi strani se izogibati ukrepov, ki bodo pokojninsko blagajno po nepotrebnem izčrpavali. Ampak v Vladi greste s svojimi ukrepi v pokojninski politiki diametralno nasprotno smer. Recimo, tako imenovani demografski sklad bo sicer del dividend, po napovedih, od svojih naložb vplačal v pokojninsko blagajno, ampak ne bo zagotavljal praktično nobenih novih sredstev za pokojninsko blagajno. Proračun se bo odrekel delu dividend in jih prepustil skladu, zato da bo lahko tam potem sklad razbremenil proračun pri financiranju primanjkljaja pokojnine, pokojninske blagajne torej. Po domače rečeno iz enega žepa v drug žep. Potem je pa tukaj še drug ukrep, socialna kapica oziroma jaz ji rečem antisocialna kapica. Za povrh vsega pride še ta antisocialna kapica, torej pri plačah nad 6 tisoč evrov. S tem ukrepom boste opustošili pokojninsko in zdravstveno blagajno na račun brezsramnih davčnih odpustkov tistemu enemu procentu najbogatejših. Kapica bo torej služila dvigu plač elitne kaste menedžerjev, zdravnikov, najbolje plačanih odvetnikov in tako naprej in nikomur drugemu. Moje vprašanje je, minister: Koliko sredstev bo naslednje leto pokojninska blagajna dobila od tako imenovanega demografskega sklada in koliko sredstev bo izgubila zaradi uvedbe te antisocialne kapice? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani poslanec Siter, hvala za vprašanje. Najprej mi dovolite, da odgovorim oziroma povem pač svoje misli glede vašega prvega stavka, ko ste rekli »pokojninski sistem ne deluje«. Pokojninski sistem deluje. Pokojninski sistem deluje tako, da vsak mesec ZPIZ izplačuje pokojnine, te pokojnine so do določene mere seveda odraz tudi tega, koliko je posamezen zavezanec vplačeval v pokojninsko blagajno in koliko let je delal. Kot vemo, lahko nekdo s 15-imi leti dela že dobi pokojnino, tako da tukaj imamo zelo različne primere. Po drugi strani se pa strinjam, da pokojnine niso bile v prejšnjih letih v zadostni meri usklajevane in prejšnje vlade jih niso usklajevale. Mi jih usklajujemo veliko bolj kot prejšnje vlade in tistim, ki imajo najnižje pokojnine, smo dali že dvakrat tudi posebne dodatke, covid dodatke. Tako s tega zornega kota, mislim, da pokojninski sistem ne deluje, ne drži in tudi ne drži, da ta vlada ne skrbi za upokojence. Mislim, če kakšna vlada skrbi toliko za upokojence, potem skrbi ta vlada. Naslednja zadeva, kar ste rekli »opustošili boste pokojninsko blagajno«. Tudi to ni res. Mi ne bomo nič opustošili pokojninske blagajne. Pokojninska blagajna je stabilna, sami ste omenili, da tisto, kar ni dovolj sredstev, ki pritečejo iz prispevkov, jih plača proračun in vedno jih bo dejansko tudi plačal. Sprašujete me, koliko bo stala tako imenovana socialna ali pa – nekateri pravijo tudi – razvojna kapica, kakor želite, zaradi tega ker se s tem motivira in stimulira tudi tisti del, ki tukaj ostane. Po izračunih, ki upoštevajo na eni strani manko prispevkov, na drugi strani povečanje dohodnine, povečanje finančnega učinka tudi iz naslova davka od dohodkov pravnih oseb ali bolj po domače davka od dobička. To seveda pomeni, da bo v prvem letu ali pa v prvem obdobju manko 70 milijonov. Če govorimo o simulaciji izračunov donosa demografskega sklada, o katerem ste tudi govorili, lahko vzamemo simulacijo izračunov donosa na primer 5 odstotkov, lahko vzamemo simulacijo odstotkov 8 odstotkov, tudi vse vmes lahko naredimo izračune za to. Iz tega naslova je ob 8-odstotni, na primer, 40 odstotkov akumulacija dividend predvidena v zakonu, to pomeni 69 milijonov, skoraj 70 milijonov, vplačila v ZPIZ ravno tako 70 milijonov, politika za starejše in mladino 10 odstotkov – 17 milijonov, družinska politika 17 milijonov. To je pač tisto za leto 2020 ob 8-odstotni donosnosti. Donosnost, recimo, SDH je bila v tem letu oziroma v prejšnjem letu nekaj okoli 6 odstotkov. Če želite 5-odstotni donos lahko tudi s 5-odstotnim donosom dejansko govorimo – in tudi v tem primeru bo dejansko donos sklada 429 milijonov skupaj. To je tudi na razpolago, to smo že velikokrat predstavili donose od leta 2020 do leta 2069 po različnih ROE. Tako s tega zornega kota ni nobenih težav. Mislim, da sem na to odgovoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Bom prevedel vprašanje, minister. Povejte mi: Kaj bodo od teh dveh ukrepov – sicer govorite o velikih številkah na neki makro ravni, v navednicah demografskega sklada in v navednicah socialne oziroma kot ji rečete razvojne kapice – imeli upokojenci in običajni delavci? Se bo zaradi demografskega sklada to dejansko poznalo na pokojninah? Se to lahko preračuna v nekaj evrov višjo pokojnino za neko gospo, ki je zdaj na 550 evrih? Bodo imeli delavci na minimalnih in povprečnih plačah višje svoje neto dohodke? Se bo to prevedlo dejansko v TRR nekega delavca oziroma upokojenca? Ker zdaj na tej točki, kar vidimo, profitiral bo tisti en procent najbogatejših, ki imajo že zdaj plače šest tisoč evrov in več. Ti bodo na leto oziroma na mesec profitirali – ne vem točne številke –, mislim, da dva tisoč. Nekdo, ki ima 20 tisoč evrov, bo dva tisoč evrov in še nekaj profitiral. Mene zanima: Kako se to prenese na osebni račun upokojenca z minimalno pokojnino, delavca z minimalno plačo? To je bistvo vprašanja, to je bistvo demografskega sklada. Če se delovanje demografskega sklada ne prenese na dvig vsaj minimalnih pokojnin, potem je že samo ime demografski sklad zavajanje. Moje vprašanje je: Kako se ta dva ukrepa prevajata v boljše pokojnine in v boljše minimalne plače?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Nobeno zavajanje ni to. To je dodaten vir za stabilnost pokojninskega sistema. To je dodaten vir za to, da bodo te pokojnine stabilne in da bodo seveda tudi takšne višine, ki bodo odražale preteklo delo vsakega upokojenca. Tukaj seveda ne izključujem, pravzaprav vključujem tudi socialni korektiv, ki je bistveno pomemben. Vi ste pač tukaj rekli, kakšen vpliv bo to imelo na upokojenca, kakšen vpliv bo to imelo na minimalno plačo. Ti dve stvari sta tako različni, da so pravzaprav pokojnine posameznika ali pa posameznikov odvisne od višine plače. Tako pač deluje ta sistem, Bismarckov sistem, če želite. Seveda vsaka pokojnina je odvisna tudi od tega, koliko prispevkov in koliko časa nekdo dejansko vplačuje. Tako povezovanje demografskega sklada v povezavi s tem, da bo zdaj to vplivalo na minimalno plačo, čeravno tisti, ki delajo, vplačujejo, mislim, da enostavno tukaj ni nobene povezave na minimalno plačo. Minimalna plača se bo povečala zaradi tega, ker bo blaginja vseh v tem primeru večja, tudi zaradi socialne kapice ali pa razvojne kapice, ker se bo osredotočalo na dejavnosti, ki imajo, če želite, višjo dodano vrednost, ki bodo stimulirale tiste, ki prinašajo višjo dodano vrednost. Tako je s tega zornega kota ta sistem popolnoma transparenten, popolnoma jasen. In glede na demografske trende, ki pa so v Sloveniji, kar z drugimi besedami pomeni staranje prebivalstva, o čemer nam govori tudi OECD in druge mednarodne institucije, pa seveda to pomeni dodatno varnost in dodatno stabilnost pokojninskega sistema. Kajti napovedano je, da leta 2050 bo en delavec dejansko financiral enega upokojenca zaradi demografskih trendov v Sloveniji. Na to je treba pač odreagirati in je treba zagotoviti dodaten vir. To ni nobena farsa, to je zagotavljanje dodatnih virov za stabilnost pokojninskega sistema.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovori. Izvolite.
Hvala lepa. Prosil bom Državni zbor, da opravi razpravo, ker poglejte, podpredsednik, minister mi ni odgovoril na ključno vprašanje, ki sem mu ga zastavil – kako se bo to poznalo na pokojninah? Tudi najprej, preden nekaj zaključnih misli serviram. Razvojna kapica ne bo povečala kupne moči. Mi vemo, da se davčni odpustki najpremožnejšim, če se ustvarja dodaten plus v denarnici najpremožnejšega, se to ne prevede navadno v domačo potrošnjo in posledično ne vpliva na dvig standarda. To je en tak ekonomski gabarit. Zdaj pa tako. Cilj vseh teh ukrepov, še posebej teh dveh, spoštovani minister, je samo izdatno izčrpavanje že tako podhranjene javne pokojninske blagajne. Z ustanavljanjem demografskega sklada, jaz mu rečem kvazi demografski sklad, ker ne služi demografskem namenu, ne skrbite za upokojence, ampak zase. Utrdili boste na eni strani nadzor nad lastništvom in upravljanjem državnega premoženja, 8,6-milijardnega, dobili boste nove vzvode za privatizacijo, poseganje v nadzorne odbore slovenskih podjetij, kar je že znana praksa v slovenski politiki, in nikakor ne boste rešili problema financiranja pokojnin ali pa, če grem korak naprej, še zajezitve revščine med upokojenci, ki so največje žrtve revščine. Ta antisocialna kapica oziroma razvojna kapica, kot ji vi ljubkovalno rečete. Z njeno uvedbo boste v pokojninsko in zdravstveno blagajno dejansko izvrtali luknjo samo zato, še enkrat ponovim, da bo imel tisti en odstotek, in to je dejansko en odstotek prebivalk in prebivalcev Slovenije – 17 tisoč mislim, da je številka ljudi z najvišjimi plačami, torej 6 tisoč ali več evrov – še višje neto plače. To je cilj tega ukrepa. Ostalih 99 odstotkov ljudi pa od teh dveh ukrepov ne bo imelo čisto ničesar, dolgoročno pa državni proračun še škodo. Spoštovani podpredsednik, Državni zbor prosim, da na to temo opravi na naslednji seji širšo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala za besedo predsedujoči. Pozdravljam tudi ministra v teh večernih urah. Moje poslansko vprašanje pa se nanaša na predsedovanje Republike Slovenije Evropski uniji, kajti približuje se ta čas, in kultura je v tem pogledu vedno eden paradnih konjev vsake države, ki predseduje. Pričakovati bi bilo, da bi Ministrstvo za kulturo pravočasno pripravilo strateški program za mednarodno promocijo slovenske kulture v času predsedovanja EU, načrte in plan aktivnosti pa uskladilo s strokovno javnostjo, z vsemi deležniki iz polja kulture ter vse to predstavilo javnosti. Slovensko kulturo namreč bogatijo vrhunski dosežki in je mednarodno priznana v Evropi in drugje po svetu uživa zelo velik ugled. Ob pomembni priložnosti mednarodne promocije slovenske kulture, ki je nikakor ne gre zamuditi, pa se odpira dvom, kako boste kot minister, ki seje razdor v polju kulture in neti konflikte s kulturnimi ustvarjalci in ustvarjalkami, zatira neodvisno kulturo in nevladne organizacije in si z brezbrižnim ciničnim pišmevuhovskim odnosom do kulture prislužil naziv nekulturni minister. Kako se vi v teh razmerah, tudi v razmerah interpelacije, ki nas čaka pojutrišnjem, kako se vi v teh razmerah pripravljate na predsedovanje Evropski uniji? Pobude kulturnikov so bile že zdavnaj dane na to temo, kot denimo za promocijo sodobne slovenske dramatike v obliki sistemskega financiranja prevodov in prevajanja. JAK namreč po navodilih ministrstva ne priznava uprizoritve kot ekvivalenta knjižne objave, zato prevajanje dramatike ne financira. Že v času ministra Prešička so bile dane neke obljube, da se zadeva realizira kot del priprav na predsedovanje EU, ko se bo zvrstilo veliko število dogodkov, kjer se slovenska umetnost lahko predstavi javnosti, a kot minister z dialogom o tem projektu niste nadaljevali. Skratka, načrtujete večje investicije in zaščito kulturne dediščine, ki bodo tekle tudi v času predsedovanja, tudi takšne, ki niso bile v programu, na primer, ta vaš Muzej slovenske osamosvojitve. V javnosti so poleg strokovnih odjeknili tudi očitki o smotrnosti ustanavljanja novih javnih zavodov v kriznem času, ko večina teh ustanov deluje v zelo slabih razmerah. Zato vas sprašujem: Ali obstaja kakšen program kulturne promocije in kakšna je nacionalna strategija za čas predsedovanja? Katere investicije bodo del te promocije, kateri kulturni projekti bodo potekali med predsedovanjem EU in ne nazadnje tudi v Frankfurtu 2023? Kaj ste doslej naredili glede promocije slovenske kulture v času predsedovanja in katere [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Glede na očitke, ki jih je gospa poslanka izrekla o tem, da razdiram kulturo in da imam nadimek nekulturni minister, seveda ne more od mene pričakovati kaj posebnega. Glede na to, da ona seveda ve, kaj je to velik ugled v svetu, katera kultura in da ima velik mednarodni ugled in da ve vse o tem, katere do sedaj predsedujoče države so svoj ugled močno utrdile v zadnjem času, v zadnjih treh letih, štirih, sem prepričan, da zna našteti vsaj 10 izjemnih prireditev, ki so obeležile in zaznamovale svetovno in evropsko javnost s presežnimi stvarmi, ki so jih predstavile posamezne predsedujoče države. O tem ne dvomim, ker tako suvereno dajati oznake meni, pomeni, da sama sebe ceni visoko in da točno ve o vseh teh stvareh, ki sem jih jaz rekel, in me bo veselilo, če bo poleg zmerljivk znala našteti pet stvari, ki jih je, recimo, predstavila Portugalska ali Nemčija v lanskem letu. To bi bilo, recimo, za kaj takega. Sicer pa imamo zelo jasen program, ki je oblikovan. Sestavljen je iz petih zadev, ki jih je Ministrstvo za kulturo pripravilo. Pripravila so jih pa tudi neka ostala ministrstva, ki tudi zadevajo kulturo. Seveda, te so skrbno premišljene, izbrane, dogovorjene in vsi postopki tečejo. Torej, skupina, ki je koordinacija na vladni ravni, je te zadeve potrdila in vnesla v načrt tega predsedovanja. Res je, da želimo, da bi bilo ob 30-letnici države, na katero smo ponosni in seveda, mislimo, da je to enkratno dejanje v zgodovini, da smo dobili svojo državo. Seveda bo tekla marsikaj tudi v skladu s to obeležitvijo 30-letnice naše imenitne in drage slovenske države. Bojo pa nekateri dogodki, ki bojo pa izstopali in bojo nagovarjali tudi širšo množico ali pa javnost predvsem v sami državi Sloveniji, saj smatramo, da je potrebno v naši državi narediti promocijo temu predsedovanju in spodbuditi zavest Slovenije in slovenskih državljanov in državljank, da pripadamo Evropski uniji. Kajti v Evropi, v kolikor bi posebej s predsedovanjem predstavljali, recimo v Bruslju ali kje drugje, svoje dogodke – saj jih bomo, ampak ne v taki veliki meri – vendarle mislim, da v tem trenutku ne bi imeli posebne odmevnosti, ker tiste prestolnice bi bile v teh trenutkih tudi – recimo Bruselj je zasičen s temi dogodki. Vendar pa je treba povedati, da je pa ena velika ovira, to je covid-19, za katerega seveda ne vemo, koliko časa bo še aktualen v tem smislu, da nam grozi z določenimi omejitvami, ki bodo ob tretjem valu te epidemije vsekakor verjetno še vedno v ospredju. Ena od takih stvari je, da so nam v Bruslju že odpovedali za mesec september določen naš program prav zaradi tega, ker so nas v enem imenitnem centru v Bruslju opozorili, da je 8. september vendarle še v času, ko ne vejo, kako bo s tem covidom. Tudi mi bomo s svojimi dogodki počakali tja do 15., 20. aprila. Potem bomo videli, kaj bomo izvedli oziroma ali bomo ustavili ali ne, ker so neke stvari, ki zahtevajo določene predpriprave in seveda je treba izpeljati te zadeve, ki jih bo, če bo grozila epidemija v večji meri – recimo, če se ne bo umirila ali če bo celo naraščala – verjetno preprečila te prireditve na kulturnem področju. In ostalo bo tisto, kar je politični program in zaveze, ki jih mora izpeljati država, Vlada, predsednik Vlade. Morda se bo s kulturo zgodilo prav to, da bo morda tudi kaj umanjkalo, če bo bolezen napredovala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Gospod minister, tako lepo ste govorili, pa tudi nič niste povedali. Povedali ste sicer, da sem jaz grozna, da pojma nimam, kot da sem jaz tu minister, kogar se sprašuje, kaj je Portugalska naredila. In ne govorim o meni, minister, spet ste pokazali, da imate ciničen, pišmevuhovski odnos do vsega, do poslancev, do kulture, kulturnikov, da ste nekulturni. Tole, ko pravite, da vam neke očitke dajem – ni res! Spraševala sem vas, kaj ste naredili in kaj boste naredili, takšni, kot ste, in niso to očitki, očitki bojo pojutrišnjem. Počakajte malo! Bruselj je zasičen s temi dogodki, ste rekli, pa planirate že tretji val [[…]]Konkretno vas sprašujem! Vsi ministri in ministrice morajo načrtovati svojo mednarodno delovanje, predvsem v času covida, seveda. Pa sodelovanje, pa uradne obiske, pa gostovanja v tujini. Prosila bi vas, da nam predstavite seznam svojih bodočih službenih obveznosti v tujini – če dovolite, da vas vprašam, če vas smemo vprašati – v povezavi s promocijo kulture v času predsedovanja Evropski uniji, vaš načrt dela, časovnico, predvideno število in vrsto dogodkov in ali boste res takole nadaljevali, kot se zdajle obnašate, tudi v Bruslju, ampak bomo videli, kaj bo. Verjetno boste prestali nezaupnico glede na število, ampak upajmo, da ne. Skratka, mene zanima: Kaj boste konkretno naredili, s kom se boste sestali in kakšno promocijo in časovnico načrtujete? To vas sprašujem, nič drugega. Vi pa samo dokazujete, da imam prav, ko vidim, da vi očitno niste sposobni normalno odgovoriti na eno normalno vprašanje. Presenetite me, prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Ko vas poslušam, mi postaja neprijetno ob taki imenitni in globoki ženski, polni globokih misli in izjemnih kvalitet, ki ni znala našteti ene stvari o tem, ko se je toliko hvalila, kaj je svetovno pomembno in kaj je mednarodni ugled, niti ni znala našteti ene stvari prejšnjih držav, ki so predsedovale. Govorili ste seveda, da sem govoril o vas. Seveda sem govoril o vas, ker ste vi govorili o meni in to bo magnetogram zelo jasno pokazal. Ampak glede na vašo držo, ki je milo rečeno čudna, in grozno neprijetno se počutim ob vas, sem pa vseeno vesel, da ste rekli, da če me smete vprašati. Pač, ene dve besede sta bili malo bolj vljudni, pa vam moram povedati, da imamo program pripravljen, zadovoljiv, obsežen, potrjen in ga bomo tudi izpeljali v meri, da bo v ponos in potrditev naše države v tem času, tako kot pač smo si zamislili, in da so na široki ravni to tudi potrdili. To. Ali to sporočim zdaj vam, lahko naštevam, imamo pač nekaj kulturnih dogodkov: tri kulturne velike dogodke, nekaj konferenc. Seveda ob tem logično prihaja obvezno tudi do srečanj z našimi pandani v tujini in tudi ostali kulturniki se bodo srečali. Mislim, da bo poudarek, če te bolezni ne bo v taki meri, na njo je treba računati. Ne gre za to, da se napovedovati, ampak odgovorni ljudje se morajo zavedati nekih realnih stvari, nekateri se pač tega ne zavedate, in mi to vidimo, gledamo in bomo to tudi naredili. Vse je potrjeno, urejeno, v krogih, ki so za to odgovorni. Seveda, ko boste primerno vprašali, vljudno in manj cinično in s podtikanji in nekimi občutki, ki dajejo ljudem, da se skuša nekdo postavljati na raven, da nekoga žali ali ponižuje – kar me ne morete, ker morate imeti isti nivo, kot ga imam jaz, a tega nimate. Zaradi tega vam bom kdaj drugič povedal pravzaprav to, kar boste želeli, drugače pa lahko to tudi dobite. Ta program je jasen, znan in tudi na voljo vsem, ki ga bodo želeli videti, in upam, da se boste kakšne stvari tudi udeležili.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala za besedo. Ja, prosim za ta program. Ja, zato ker naj bi bil dostopen predvsem Odboru za kulturo, meni kot predsednici Odbora za kulturo in se ne morete, minister, tako obnašati, kajti jaz sem izvoljena. Ne morete se tako obnašati. Vi lahko, ker ste pač samovšečni, cinični, samoljubni in nesramni. Prosim vas za ta program, želim si ga videti in obravnavati na Odboru za kulturo – če dovolite. Me pa zelo veseli, da imate tri kulturne dogodke, nekaj konferenc in nekaj srečanj. Mene konkretno zanima: Kateri kulturni ustvarjalci bodo sodelovali, s kakšnim programom bodo sodelovali, v kakšnih dogovorih ste? [[oglašanje iz ozadja]] Jaz se obračam zdaj na vas in ne bodite, minister, nesramni [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
[[…]]poslovnika [[…]] [[govorita hkrati]]
Me zelo veseli, da se zelo nelagodno počutite v moji družbi, niste zdržali tri minute [[…]] [[oglašanje iz ozadja]] Me veseli, kajti 18 ur interpelacije, minister, vas čaka in pričakujem, da sedite tukaj notri in da ne odidete ven. Če boste pa rabili karkoli, da boste lažje sedeli, bomo poskrbeli, da vam bodo pomagali. Prosim, odnos ministra je res nedostojen in nedopusten in prosim, da se o tem v skladu s Poslovnikom tega Državnega zbora opravi razprava. Hvala.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil juri v okviru glasovanj. Nataša Sukič bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoči. Minister, številne samozaposlene v kulturi, ki jim prispevke za socialno varnost plačuje država, je vznemirila novica, da so ti prispevki po novem že všteti v davčno osnovo, in to kljub Uredbi o samozaposlenih v kulturi, ki v 12. členu jasno določa, da so prispevki za socialno varnost, plačani s strani države, izvzeti iz cenzusa. To pa ne bo več možno oziroma mogoče, če so ti zdaj po novem že všteti v davčno osnovo. Če to drži, potem bo to dejansko povzročilo zelo resne težave tako imenovanim normirancem. Veste, da govorim o približno 2 tisoč ustvarjalkah, ustvarjalcih, kulturnih delavkah, kulturnih delavcih. Prva posledica je, da bodo morali ti samozaposleni zaradi višje davčne osnove plačati seveda več dohodnine za preteklo leto, čemur pritrjujejo tudi na Furs. Druga, še večja nevarnost pa je, da bi lahko sprememba povzročila zaplete pri izračunu cenzusa, ker namreč vemo, samozaposleni so do pravice do plačila prispevkov iz proračuna upravičeni samo, če njihovi letni dohodki ne presegajo nekega določenega zneska, mislim, da je tam malo pod 20 tisoč evrov bruto, zdaj natančnega zadnjega podatka nimam, tam okrog 20 tisoč. Priča smo popolnemu neskladju tolmačenja na eni strani s strani Fursa in veljavnega 12. člena Uredbe. Opozorila bi na posledico za mnoge, da ne bodo več upravičeni do plačila prispevkov, če presežejo cenzus, morda bodo morali že prejeta sredstva celo vračati in to za nazaj, ne da bi bili pravočasno sploh informirani o tej spremembi. Če se bo to res tako zgodilo, potem bi to pomenilo načrtno rušenje kulture in uničevanje kulturnih delavk in delavcev. Poleg tega, minister, urejanje za nazaj, ne da bi za to nekdo prej uredil pravne podlage in obvestil ciljne javnost o tem, o teh spremembah, torej samozaposlenih v kulturi, ki jih to zadeva, pač ni pravno vzdržno. Pa vas sprašujem minister: Kaj se v resnici dogaja? In to v času, ko vemo, da so samostojni delavci v kulturi že tako na robu obupa in preživetja, sploh uprizoritveni sektor, ker ni ne predstav ne koncertov zaradi epidemiološke situacije. Kot minister bi morali dejansko tem ustvarjalcem pomagati z olajšavami, ne pa, da prihaja do nekih novih prejemov, ki status samozaposlenih v kulturi pravzaprav delajo za nevzdržnega. Zakaj teh samozaposlenih v kulturi ne izenačite, recimo statusa bolniškega staleža, z drugimi zaposlenimi v Republiki Slovenije? To bi zelo pomagalo. Ali pa pojasnite mi, kako lahko terjate nekaj za nazaj, ne da bi to bilo najavljeno? Ker če je to [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovana gospa poslanka, govorite o neki stvari, če je res tako, in vi ne veste, da je bila uredba sprejeta ali novo davčno breme, je to sprejeto ali ni. Ne, čakajte, ali je ali ni?
Lepo prosim [[…]]
Aha, dobro. Odgovarjam vam. Torej iz vašega vprašanja se vidi, da nekaj predvidevate, torej tako sem razumel. Morda se motim, kot da predvidevate, da nekaj je, ampak verjetno še ni. Kolikor sem seznanjen, se Uredba o samozaposlenih v kulturi ni v ničemer spremenila. Velja, tako kot je bilo, točno določa, da se pri preverjanju dohodkovnega cenzusa ne upoštevajo obračunani obvezni prispevki za socialno varnost, ki jih samozaposleni plača sam, kakor tudi ne prispevki, ki so plačani iz državnega proračuna. Gre za to, da se od prispevkov ni plačevala dohodnina in da se tudi ne bo plačevala in da ne bo nikakršne spremembe. Če bi prišlo do tega, kar govorite vi, da bi ta cenzus, ki je 22 tisoč 51 evrov, in da bi vključili v dohodnino tudi 4 tisoč 800 evrov, da poenostavim, da bi 25 tisoč evrov bilo in da bi plačevali dohodnino od tega, torej tudi od prispevkov, bi bilo to 190 evrov približno več, vendar tega ne bo. Ne bo! Torej, nič se ni spremenilo v zvezi s tem, kar ste me vprašali. Tako zagotovilo imam. Tako zagotovilo so mi dali tisti, ki se ukvarjajo s tem na financah, tako zagotovilo mi je dala moja finančna služba, čeprav primarno pravzaprav je to bolj vprašanje res za to davkarijo in tako naprej ali za tiste službe finančne, ki so za to pristojne, slovenski inštitut za neko revizijo in podobne stvari. Torej, temeljna stvar pa je ali pa sporočilo tega je, da ta zakon ali ta obveznost, ki bi dodatno bremenila samozaposlene, ni sprejeta in tudi ne bo sprejeta.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Hvala za to obrazložitev minister, me veseli, da ne bo sprejeta. Edino problem pa imamo, da Furs pa to malo drugače razume, pa baje že pošilja te položnice in obračunava dohodnino. In sedaj, če ti enkrat to dohodnino na ta način obračunaš, potem ne vem, pride do neskladja med to uredbo in med dejanjem Fursa. Potem bi nekako po nekem avtomatizmu lahko to ogrozilo cenzus. Se pravi, da bi potem vi morali zvišati cenzus za teh 4 tisoč 800. V glavnem, držimo vas za besedo, da vsaj cenzus ne bo ogrožen. Je pa lahko težava ta, da bodo imeli normiranci zaradi vštetja teh prispevkov v davčno osnovo v preteklem letu – kar dela Furs trenutno, se pravi, da je s Fursom treba urediti – za približno 5 tisoč evrov višje dohodke. Ali bi to lahko pomenilo tudi med drugim, da ne bi bili več upravičeni do kriznega mesečnega temeljnega dohodka, četudi so imeli ob oddaji vloge zanj vse pogoje? To me tudi zanima. To mi boste tudi povedali, da mogoče vi nič nimate s tem, pač Furs nekaj po svoje. Ampak vseeno, to bo treba uskladiti. Da ne bi potem ljudje celo vračali, recimo 4 tisoče evrov državne pomoči. Ali mi lahko pojasnite tudi glede tega? Se pravi, če se ne dotika cenzusa, potem domnevam, da tudi tega ne. Upam, da ne. Sprašujem vas tudi: Kako boste to s Fursom uredili, da ne bo prihajalo do nekih takih absurdnih neskladij? Nekaj tu pač sedaj ne štima. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Gospa, rekli ste, da baje že pošilja Furs okoli te zadeve. Moram reči, da tega ne vem. S tem nisem seznanjen. Povedal sem vam tisto, kar sem vam povedal, zelo jasno in decidirano. Pred tem je sedel tukaj gospod minister za finance, katerega sem pred tem vprašal tudi prav o tej stvari še enkrat, recimo, o tem cenzusu in o tej obdavčitvi dohodnine 5 tisoč, mi je tudi on potrdil, da ne. Sedaj vam v tem trenutku ne morem povedati kaj več kot to, kar sem povedal. Mislim, da izraža to, da ostaja stvar nespremenjena. To je bil moj odgovor. Kako se bom s tem srečeval? Ko bo prišlo to do mene ali ko bomo to verjetno usklajevali, ali na Vladi, ali v določenih odborih, ali ko se bodo strokovne službe o tem pogovarjale, verjamem, da bom o tem obveščen, in bomo seveda videli, kako in kaj. Mislim, da sedaj v tem trenutku kakršnekoli spremembe v škodo samozaposlenih niso primerne. In ne samo zdaj, da pač niso primerne, ker to je že stanje, ki ga ne smemo slabšati, naj ostane tako. To vam zaenkrat lahko odgovorim. Ne znam vam bolje odgovoriti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor bo na naslednji opravil razpravo o odgovoru.
Imam postopkovni predlog, da opravimo razgovor, mogoče v malo širšem smislu, minister. Kajti upam, zdaj ste dali zagotovila in to me veseli, da bo pomirilo ljudi. Ker dobro veste, da je bilo v zadnjem času v medijih precej napisanega, ker je Furs razburil s temi svojimi zahtevki. Pač potem stvari postanejo nejasne, saj sem vam povedala, zakaj. Ampak saj to ni edini problem samozaposlenih. Mi dobro vemo, da so v težkem položaju, in kot sem vam že prej namignila, recimo fino bi bilo mogoče že počasi urediti tudi njihov bolniški stalež, navsezadnje plačuješ prispevke kot samozaposleni. Jaz sem bila sama samozaposlena in vem, kaj pomeni, da moraš biti 30 dni bolan ali 31, da ti šele začne teči bolniška, pa si lahko zelo bolan, in potem ne moreš delati in ko ne moreš delati, seveda ne moreš tudi ničesar zaslužiti. Zdaj je med samozaposlenimi v kulturi kar 61 različnih poklicev. Mednje vemo, da spadajo tudi arheolog, arhitekt, arhivist, bibliotekar, umetnostni zgodovinar, galerist, interpretator kulturne dediščine, kustos, konzervator, restavrator, prevajalec, galerist, urednik, kinooperater; skratka, zelo širok diapazon poklicev. Zato bi mogoče, minister, resnično bil čas, da se nekdo na ministrstvu, zdaj ste pač vi minister, zares posveti vsem tem ljudem, vsem tem poklicem, da se jih potrudi zaščititi, ne pa, da počasi, mislim res životarijo, sploh v tej krizi. Iz vaših nekaterih izjav v preteklosti moram reči, da je bilo zaznati, da vi želite zaostrovati kriterije za pravico do plačanih prispevkov samostojnih kulturnikov ustvarjalcev. To je, recimo, tudi nekaj, kar vnaša nelagodje, nemir, kdo so zdaj ti ustvarjalci. Kako boste zdaj vi vrednotili delo teh vrhunskih ustvarjalcev, umetnikov, drugih kulturnih delavcev? Nekako obstaja občutek, mogoče se pač motimo, pač obstaja, da jih nekako gledate v rangu neke minimalne plače. Pa se je treba vprašati, ali tudi drugi kadri, ki so vrhunski v državi, kot so, recimo, znanstveniki, raziskovalci, ki delajo za dobrobit te države, tako kot kulturniki in umetniki, ali se tudi njih percipira v tem smislu. Navsezadnje, minister, saj tudi vi ne delate za minimalno plačo, pa vaši sekretarji tudi ne. Zato opozarjam, da je treba enkrat za vselej malo resneje se spoprijeti s stanjem v kulturi, s situacijo teh ljudi in že zato je treba opraviti neko resno razpravo, nek strateški skupni razmislek in tukaj bi vam lahko bil Državni zbor vendarle tudi v pomoč. Ne nazadnje nas je precej takih, ki prihajamo iz kulturnega sektorja in se na te stvari tudi nekoliko spoznamo. To je moj postopkovni predlog in prosim, da ga uvrstite na glasovanje. Hvala lepa.
Hvala vam. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Ministricam, ministrom in vršilki dolžnosti generalnega sekretarja Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 67. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa in lahko noč.