Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjamo z nadaljevanem 16. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanec: gospa Polonca Komar, gospa Alenka Jeraj, mag. Katarina Hočevar in gospod Roberto Battelli od 17. ure dalje. Vse prisotne še enkrat lepo pozdravljam. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PRAVNEM VARSTVU V POSTOPKIH JAVNEGA NAROČANJA PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade in sicer državni sekretarki Ministrstva za finance mag. Mateji Vraničar.
Spoštovani gospod predsednik, gospe in gospodje poslanci! Cilj predloga zakona je povečati učinkovitost pravnega varstva zoper kršitve v postopkih javnega naročanja ter povečati gospodarnost oddaje javnih naročil. Javnonaročniška zakonodaja mora namreč omogočati, da sta oddaja in izvedba javnega naročila hitri in učinkoviti, saj se z javnim naročanjem zagotavljajo blago, storitve in gradnje, potrebne za opravljanje nalog javnega sektorja. Poglavitne rešitve predloga zakona lahko strnemo v naslednje tri točke. Prvič. Da bi preprečili nepotrebno vlaganje zahtevkov za revizijo zoper nepravilnosti, ki ne vplivajo na razvrstitev ponudb oziroma odločitev o oddaji javnega naročila, se omogoča uveljavljanje pravnega varstva zgolj zoper bistvene nepravilnosti. Namen pravnega varstva namreč ni zagotoviti, da bi naročnik odpravil vse morebitne napake v postopku javnega naročanja, temveč da ponudnikove možnosti za pridobitev javnega naročila niso okrnjene na račun nepravilnega ravnanja naročnika, ki bistveno vpliva na oddajo naročila. Drugič. Zagotavlja se prednostna obravnava zahtevkov za revizijo zoper kršitve pri oddaji javnih naročil, ki so sofinancirana iz evropskih sredstev. Pri teh javnih naročilih gre običajno za obsežne in zahtevne projekte. Zaradi dogovorjene dinamike črpanja sredstev za sofinanciranje pa je ključno, da potekajo postopki javnega naročanja in morebitni postopki pravnega varstva kar se da hitro. In tretjič. Takse za predrevizijski in revizijski postopek se urejajo bolj jasno in sorazmerno glede na vrsto in predmet postopka. Pri tem se za zahtevke za revizijo, ki se nanašajo na razpisno dokumentacijo, določa fiksna taksa, ločeno za blago, storitve in gradnje, ter ločeno glede na nacionalne in evropske postopke javnega naročanja. Za pritožbe zoper odločitve o oddaji javnega naročila pa se odmeri taksa v višini 2 % najugodnejše ponudbe. Upoštevaje namene in cilje predlaganega zakona ter ključne rešitve, ki sem jih predstavila, predlagamo, da Državni zbor predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala. Zakon je obravnaval tudi Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila dajem besedo predsedniku odbora gospodu Bojanu Starmanu.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik in lep pozdrav vsem skupaj. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 62. nujni seji 8. 7. 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem po nujnem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji 59. seji 2. 7. 2013 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Člani odbora so poleg besedila predloga zakona in mnenja Zakonodajno-pravne službe prejeli tudi mnenje Državnega sveta, Komisije za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. Uvodno obrazložitev je podala državna sekretarka z Ministrstva za finance, ki je poudarila, da je cilj predloga zakona zagotovitev učinkovitega pravnega varstva zoper kršitve v postopkih javnega naročanja, s tem da želi predlagatelj povečati učinkovitost pri javnem naročanju in zagotoviti, da ponudnikove možnosti za pridobitev javnega naročila niso okrnjene na račun nezakonitega ravnanja naročnika. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim redom in oblikovala pripombe k 2., 6., 7., 8., 9. in 11. členu. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je na seji odbora podala še dodatno obrazložitev pisnega mnenja in povzela pripombe k posameznim členom. Odbor se je seznanil tudi z mnenjem Državnega sveta Komisije za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki načelno podpira vsako spremembo zakonodaje, ki na področju javnih naročil uvaja poenostavitve in pripomore k večji učinkovitosti sistema javnega naročanja, se pa zavzema za celovito prenovo področja javnega naročanja, ki bi odpravila slabosti, ki so se pokazale pri dosedanjem izvajanju zakona. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu vložile poslanske skupine koalicije, in sicer k 1., 6., 8. in 9. členu. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval tudi amandmaje poslanskih skupin koalicije k 1., 6. in 8. členu ter jih sprejel. Poleg tega je odbor na podlagi opravljene razprave sprejel še amandma k 2. členu zakonskega predloga, ki v osnovi sledi večji objektivnosti samega dokazovanja seznanitve ponudnika. Odbor je v sklad s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni tudi vsi sprejeti amandmaji. Predlagamo da ga Državni zbor sprejme. Hvala lepa.
Hvala tudi vam za predstavitev poročila odbora. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Marko Pavlišič bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavnik ministrstva, spoštovane poslanke in poslanci! Novela zakona prinaša spremembe, ki poenostavljajo postopke in povečujejo učinkovitost sistema javnega naročanja. Prednostno obravnavanje zahtevkov za revizije pri revizorski komisiji, ko gre za javna naročila za sredstva Evropske unije, je nedvomno korak v to smer. 1. in 2. člen uvajata tudi spremembo, usklajeno z evropsko direktivo, ki zahteva, da ponudnik, preden zahteva revizijo, mora o morebitni nepravilnosti naročnika predhodno opozoriti preko portala javnih naročil, če ta možnost obstaja. S tem rešujemo tudi primere, kjer pride do pomot s strani naročnika, vendar je bila do sedaj edina pot za odpravo teh pomot preko razveljavitve razpisa in ponovnega razpisa, kar pa je dolgotrajno in predvsem neučinkovito. Na kratko bi lahko dejali, da je osnovni namen novele, da se ustavijo špekulacije, ki jih predvsem nekateri zlonamerni ponudniki uporabijo pri vlaganju pritožb. Tudi vrsta mednarodnih inštitucij nas opozarja, kar kaže sama praksa, da imamo v Sloveniji kompleksen in prekompliciran sistem javnega naročanja. Zahteve za revizijo, torej pritožbe, se lahko vlagajo zoper vsa ravnanja, čeprav so nepomembna ali popolnoma nebistvena za dejanski zbor ponudnika, četudi – kar pa je najbolj pomembno – se s pritožbo želi zaradi kakšne nepomembnosti eliminirati najcenejši ponudnik, s tem pa le dražimo javni sektor. Javna naročila so še eno področje, kjer so se s prihodom gospodarske krize pokazale slabosti. Zaradi nižanja sredstev se je povečal konkurenčni boj, s tem pa tudi količina pritožb in revizij pri javnih razpisih. Le-te so pogosto tudi neupravičene in bolj izraz stiske neizbranega ponudnika kot napak pri samem postopku javnega naročanja. Na področju javnega naročanja imamo prenormiranost. Predvidevati želimo vse hipotetične situacije, pogosto pa pozabljamo na zdravo kmečko pamet. Razpisi, kjer se avtomobile kupuje z na centimeter natančno določenimi merami, ker si ne upajo napisati modela, ki so si ga izbrali, je morda normativno v redu, je pa skregano z osnovno logiko javnega naročanja. To je v poštenem konkurenčnem boju doseči najugodnejšo ponudbo za porabnika javnih sredstev. Postopki za doseganje tega cilja pa morajo biti hitri, učinkoviti, pregledni in pošteni. Zakon tako ne uvaja nekih dodatnih pravnih kvalifikatorjev, ki bi še dodatno omejevali ponudnike, s tem pa ožili krog možnih ponudnikov, temveč se omogoča, da se skozi prakso poišče, kaj je bistveno in kaj ne. Lahko bi dejali, da sprememba zakona vnaša več zdravega razuma pri vlaganju in odločanju o pritožbah. Verjamemo, da bo novela pripomogla k hitrejšemu zaključku raznih razpisov predvsem za evropska sredstva ter omogočila čimprejšnje črpanje le-teh, kar je za marsikatero podjetje v teh kriznih časih zelo pomembno. Novela je tako pomemben element pri konsolidaciji javnih financ, zato jo bomo v Državljanski listi podprli. S to spremembo sistem javnega naročanja le popravljamo. V Državljanski listi pa menimo, da se da na tem področju narediti še več. Celovita reforma bi lahko še opazneje in še občutneje pripomogla k nižanju stroškov materiala in storitev javnega sektorja. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Franc Bogovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Lep dober dan, spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani predsednik, predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance! Področje javnega naročanja je nedvomno eno izmed področij pri nas, ki nam ga nikakor ne uspe spraviti v neke normalne okvire, vsaj kar se tiče ekonomičnosti postopka ter njegove učinkovitosti. Eden izmed zakonov, ki ureja ta del postopka javnega naročanja, je tudi Zakon o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja iz leta 2011, ki je nadomestil Zakon o reviziji postopkov javnega naročanja in med drugim tovrstno pravno varstvo razdelil na predrevizijski in revizijski postopek. Predlagana novela Zakona o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja naj bi izboljšala ekonomičnost pri javnem naročanju in zagotovila, da ponudnikove možnosti za pridobitev javnega naročila niso okrnjene na račun nezakonitega ravnanja naročnika. Odpravlja se namreč vlaganje zahtevkov za revizijo zaradi postopkovnih napak, ki ne vplivajo na vsebino javnega naročanja. S predlaganim zakonom se zagotavlja tudi prednostna obravnava zahtev za pravno varstvo, zopet kršitve pri oddaji javnih naročil, ki so sofinancirani iz evropskih sredstev. Pri teh javnih naročilih gre namreč za obsežnejše in zahtevnejše projekte večjih vrednosti, zato je izjemnega pomena, da so projekti javnega naročanja iz izvedb javnih naročil in ureditev pravnega varstva pri ugotovljenih morebitnih kršitvah hitri in učinkoviti. Predlog zakona tudi jasneje določa način odmere takse za predrevizijski in revizijski postopek, saj predpisuje določanje taks po načelu sorazmernosti, in sicer ločeno za blago, storitve in gradnjo ter ločeno za vrste postopkov javnega naročanja. Pri tem velja opozoriti, da se takse v primerjavi z veljavnim zakonom precej zvišujejo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo vsak korak, ki vsaj delno izboljšuje stanje na področju javnega naročanja pri nas. Opozarjamo pa, da je k omenjeni problematiki treba pristopiti celovito in zakonodajo spremeniti na takšen način, ki bo omogočil hitrejše in fleksibilnejše izvajanje investicij oziroma izvajanje javnih naročil ter končno dal prednost vsebini pred formo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagano novelo zakona o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja podprli.
Hvala. Gospa Marija Plevčak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Lep dober dan vsem zbranim. Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev je naklonjena vsaki spremembi zakonodaje, ki na področju javnih naročil uvaja poenostavitve in pripomore k večji učinkovitosti sistema javnega naročanja. Eden izmed tipičnih primerov neustrezne zakonodaje na tem področju so prav javni razpisi v zdravstvu. Tu je naročanje precej neučinkovito in povzroča celo neuspešno črpanje evropskih sredstev zaradi revizij postopkov javnega naročanja. Neizbrani ponudniki se pritožijo na praktično vsako zadevo v razpisu, zato se le-ti vlečejo mesece in mesece oziroma celo leta. Cilj je zagotovitev učinkovitega pravnega varstva zoper kršitve v postopkih javnega naročanja, povečanje učinkovitosti pri javnem naročanju in zagotovitev, da ponudnikove možnosti za pridobitev javnega naročila niso okrnjene na račun nezakonitega naravnanja naročnika. S predlogom zakona se zagotavlja tudi prednostna obravnava zahtev za pravno varstvo v prekršitve pri oddaji javnih naročil, ki so sofinancirane iz evropskih sredstev. Ker gre pri teh javnih naročilih po navadi za projekte večjih vrednosti, ki so obsežni in zahtevni, je ključno, da so postopki javnega naročanja in izvedba naročil hitri in učinkoviti. Natančneje se določa tudi način odmere takse za predrevizijski in revizijski postopek. V skladu z načelom sorazmernosti se takse določajo ločeno za blago, storitve in gradnje ter ločeno za vrste postopkov javnega naročanja. Strinjamo se tudi s prednostno obravnavo zahtevkov za revizijo s strani državne revizijske komisije, ko gre za javna naročila, ki se sofinancirajo iz evropskih sredstev. Vseeno pa menimo, da hitre in parcialne spremembe praviloma niso najbolj učinkovite. Zavzemamo se za celovito prenovo področja javnega naročanja, ki bo odpravila slabosti, ki so se pokazale v dosedanjem izvajanju zakona. Cilj postopka revizije javnega naročanja je vsekakor zagotoviti spoštovanje načel in pravil javnega naročanja, ne pa varstvo posameznika. Naj povem, da bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev predlog novele zakona podprli.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanke skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dober dan, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, lep pozdrav tudi predstavnikom Vlade! Zakon o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja je bil sprejet v letu 2011 in je na novo uredil pravno varstvo v postopkih javnega naročanja, in sicer v predrevizijskem postopku, ki poteka pred naročnikom, in revizijskim postopku, ki teče pred Državno revizijsko komisijo. Pri nekaterih največjih kršitvah predpisov s področja javnega naročanja pa je dopustno tudi sodno varstvo pred rednim sodiščem. Z noveliranjem tega zakona se uvaja zakonska podlaga za prednostno reševanje tistih zahtev za pravno varstvo, ki so sofinacirana iz evropskih sredstev. Pri tem se zasleduje cilj pospešitve črpanja evropskih sredstev. Novela tega zakona uvaja tudi nekatere druge novosti. Ena izmed njih je obveznost vlagatelja oziroma drugega ponudnika, da nemudoma opozori naročnika o kršitvah v postopku javnega naročanja, če je bilo javno naročilo objavljeno preko portala javnih naročil. Opustitev te obveznosti ima za posledico izgubo pravice do zahteve za pravno varstvo. Druga posledica opustitve take obveznosti je tudi domneva, da taka oseba ni izkazala interesa za dodelitev javnega naročila. Pomembna novost je tudi zviševanje sodnih taks v predrevizijskem in revizijskem postopku. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije bomo sicer novelo zakona o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja podprli, ob tem pa poudarjamo, da mora biti ne glede na vrsti red vsem vlagateljem zahteve za pravno varstvo zagotovljeno hitro in učinkovito odločanje v revizijskem postopku, to je v rokih, ki so predpisani z zakonom. V letu 2012 je Državna revizijska komisija beležila nižji pripad zahtev od leta 2011, glede na sedanje spremembe zakonodaje pa je pričakovati trend nadaljnjega upada števila vloženih zahtev. Opozarjamo tudi, da je zviševanje sodnih taks v času gospodarske krize in pomanjkanja dostopa do likvidnih sredstev lahko za prenekateri gospodarski subjekt ovira za vložitev zahteve za pravno varstvo. Plačilo sodne takse je namreč pogoj, da Državna revizijska komisija sploh vzame v obravnavo zahtevo za pravno varstvo. V Novi Sloveniji smo tudi prepričani, da bi bilo mogoče večje spoštovanje pravil javnega naročanja doseči tudi z doslednejšim izvajanjem prekrškovnih določil Zakona o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja. Državna revizijska komisija je namreč tudi prekrškovni organ. Iz vsebine letnega poročila Državne revizijske komisije za leto 2012 je razvidno, da je bilo uvedenih zelo malo prekrškovnih postopkov ter da je v večini primerov bil izrečen le sodni opomin ali nizka, morda prenizka globa. Tako neizvajanje ali nepravilno izvajanje prekršovnih določil do neke mere celo spodbuja naročnike, predvsem odgovorne osebe k nespoštovanju določil javnega naročanja. Državno revizijsko komisijo torej pozivamo k doslednejšemu izvajanju zakonskih določil s tega področja. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Mag. Mirjam Bon Klanjšček bo predstavila stališče Poslanke skupine Pozitivna Slovenija.
Spoštovani predsednik, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Ob vsakokratnem načrtovanju in sprejemanju proračuna Republike Slovenije so postavke, ki kažejo na višino črpanja evropskih sredstev, dosti višje kot takrat, ko se Državnemu zboru predstavi zaključni račun tega istega proračuna. In zakaj? Zakaj se vsako leto zgodi, da so načrtovana sredstva dosti višja, kot se to dejansko kasneje realizira. Pojasnilo, ki vsakokrat sledi zaključnemu računu, je skoraj vsako leto enako. Velik, rekla bi prevelik delež pade na pritožbene postopke javnih naročil, ki so sestavni del projektov, financiranih iz evropskih sredstev. Torej pritožbe, in to vsako leto, znova in znova poslušamo. Glede na povečanje pripada zadev Državni revizijski komisiji v zadnjih nekaj letih se z novelo zakona prednostno obravnavajo zahteve prav za pravno varstvo zoper kršitve pri oddaji javnih naročil, ki so sofinancirana iz evropskih sredstev, kjer gre običajno za obsežne in zahtevne projekte oziroma naročila večjih vrednosti. Zaradi dogovorjene dinamike črpanja sredstev za sofinanciranje teh javnih naročil in s tem povezanih omejitev je ključno, da so ti postopki javnega naročanja, morebitni postopki pravnega varstva in izvedba naročil hitri in učinkoviti. Predlog novele tako določa, katere kršitve pri oddaji javnega naročila se štejejo za bistvene kršitve. Čeravno se vsak primer obravnava individualno, saj je vsak postopek vezan na različne dejanske in pravne okoliščine, novela opredeljuje tiste bistvene kršitve, ki jih vsekakor ni moč prezreti. Prav tako pa se z zakonom jasneje določa način odmere takse za predrevizijski in revizijski postopek. V skladu z načelom sorazmernosti se določajo takse ločeno za blago, storitve in gradnje ter za vrste postopkov javnega naročanja. Da bi bilo pravno varstvo zoper kršitve v postopkih javnega naročanja dostopno tudi manjšim ponudnikom, zakon še vedno omogoča, da se taksa odmeri od vrednosti posameznega sklopa naročila, v katerem vlagatelj zahtevka za revizijo naročniku očita nepravilnosti. S takšno razčlenjenostjo taks za predrevizijski in revizijski postopek se zagotavlja uresničevanje načela sorazmernosti pri določanju višine takse kot nadomestila za vodenje postopka pravnega varstva, in sicer zlasti z vidika zahtevnosti predmeta in postopka javnega naročanja oziroma posamezne faze postopka ter dokumentacijo postopkov oddaje javnega naročila. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije podpiramo vse spremembe in napore, ki bodo pripomogli k poenostavitvi in k večji učinkovitosti celotnega sistema javnega naročanja. Prevečkrat je slišati, da je ravno sistem javnih naročil tisti, ki duši gospodarstvo, in prevečkrat je že bilo slišati, da so pritožbe krive, da je bilo črtanje evropskih sredstev zaradi pritožb nižje, kot se je načrtovalo. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije bomo vedno podprli vse tiste rešitve, ki bodo pripomogle k izboljšanju sistemov javnega naročanja, še posebej pa pozdravljamo rešitve, ki so predstavljene v tej noveli. To so rešitve, ki uvajajo kazni za neupravičene pritožbe, ki ponujajo dodatno možnost pogajanja o ceni z že izbranim ponudnikom in ki prednostno obravnavajo zahteve za pravno varstvo za projekte, ki so sofinancirani iz evropskih sredstev. Zato bomo v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije predlagano novelo zakona podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Mag. Marko Pogačnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarka! Slovenija se že vrsto let sooča s problematiko črpanja evropskih sredstev, kar vsekakor ni dobro. Črpanje evropskih sredstev bi morala biti rdeča nit za zagon slovenskega gospodarstva. Velikokrat smo se pogovarjali, na kakšen način zadevo pospešiti in prišli smo do zaključkov, da črpanje evropskih sredstev v veliki meri omejujejo tudi administrativne in birokratske ovire. Tudi pri javnem naročanju smo se soočili s problematiko pritožb in s tem posledično so se vsi ti procesi zavlekli in se je s tem delala gospodarska škoda. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja v neki meri zagotavlja, da bo zdaj javno naročanje in pa tudi črpanje evropskih sredstev postalo bolj učinkovito. Mi upamo, da se bo ta zakon čim prej tudi uveljavil in da se bodo prvi rezultati učinkovitejšega dela in pa zmanjšanje administrativnih ovir pokazali tudi v realnem življenju. Zaradi vsega tega navedenega ocenjujemo v poslanki skupini, da je ta zakon smiselno podpreti. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Matevž Frangež bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovane in spoštovani! Javna naročila so pomembna z več vidikov. Spostopki javnega naročanja moramo slediti transparentni in gospodarni uporabi javnega denarja, ne nazadnje so javna naročila pomemben generator rasti in bruto domačega proizvoda in zagona gospodarstva. Na drugi strani imajo javna naročila pomembno vlogo tudi pri učinkovitosti črpanja evropskih sredstev, kjer se kaže, da smo z nekaterimi vidiki teh postopkov otežili učinkovitost črpanja evropskih sredstev. Na tretji strani pa ne smemo pozabiti, da so ta pravila postavljena tudi v interesu varstva konkurence, enakega dostopa ponudnikov in prav konkurenca, širok dostop različnih možnih ponudnikov pri izvajanju vrste javnih naročil naj zagotavlja tudi izbor najugodnejšega ponudnika, s tem pa transparentno, gospodarno in racionalno izrabo javnih sredstev. Danes v tej dvorani obstaja sicer soglasje za to, da je treba zagotoviti večjo učinkovitost postopkov, na drugi strani pa ne smemo pozabiti, da je treba pri vseh zakonskih rešitvah, ki načenjajo vprašanja pravnega varstva, biti pozoren tudi zato, da s preveč lahkotnimi spremembami ne otežimo tega, kar državljani, davkoplačevalci od nas upravičeno pričakujejo, namreč da bo vsak evro, ki ga prispevajo v javne blagajne, porabljen na transparenten in gospodaren način, v skladu s cilji, nameni, ki so zanj določeni. Socialni demokrati novelo Zakona o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja sicer podpiramo. Veseli smo, da smo uspeli v koaliciji uskladiti dodaten amandma, ki določa določneje, kaj so bistvene kršitve postopka, zato da zaradi vsake nepravilnosti v postopku ne pride do oteževanja izvedbe postopka javnega naročila, ampak da se jasneje določi. katere so bistvene kršitve, s tem pa verjamemo, da so bile zadovoljene tudi bistvene pripombe Zakonodajno-pravne službe. Danes po nekaj letih veljavnosti novega zakona o javnem naročanju, torej ZJN2, pa bi pričakovali, da bi slovenski politiki v Državnem zboru kritično ovrednotili prispevke nove ureditve. Zakon o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja je na nek način moderniziral te postopke kot posledico sprejema novega ZJN2. Takrat ga je tako politika kot stroka ocenjevala kot bistveni prispevek k hitrejšemu in učinkovitejšemu izvajanju postopkov javnega naročanja, danes pa bi bil morda čas, da ga kritično ovrednotimo, pogledamo, kje so bile pozitivne spremembe, kaj pa je še treba v sistemu celovito spremeniti, zato da bomo dosegali že omenjene cilje javnega naročanja, torej gospodarno uporabo javnih sredstev, čim širši multiplikator uporabe javnih sredstev na zaganjanje gospodarske aktivnosti, pospešeno črpanje evropskih sredstev ter zagotovljeno varstvo konkurence. Tudi v postopkih javnega naročanja, v pravnem varstvu, v njihovi izvedbi je treba zato biti toliko bolj pozoren. Socialni demokrati bomo novelo podprli. Ocenjujemo, da prinaša pametne rešitve, da bodo ti postopki učinkoviti in da bo zagotovljeno učinkovito pravno varstvo ponudnikov na eni strani ter države in lokalnih skupnosti kot naročnikov javnih storitev in naročil na drugi strani. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. S tem smo zaključili s prestavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 1. člen ter amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Želi kdo razpravljati? Želi. Odpiram možnost prijave za besedo. Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Lep pozdrav še enkrat. Naj na začetku povem, da ta amandma podpiram. Gre za to, da se v tem amandmaju precizira, kaj so te hujše kršitve, ki bistveno vplivajo na oddajo javnega naročila. Mislim, da je ta pot, ki ste jo na Ministrstvu za finance ubrali pri tej kratki noveli zakona, pravilna pot. Gre v tej smeri, da se tiste najbolj kritične točke pri javnem naročanju odpravljajo. Iz izkušenj, ki jih imam na tem področju, mislim, da smo zelo veliko naredili v preteklosti za to, da se je zaščitil ponudnik, ki se je prijavljal na javna naročila, in da smo včasih očitno v teh nejasnih postopkih dali tem ponudnikom tudi možnost izigravanja samega smisla javnega naročila. V tej noveli poskušate ravno to odpraviti, s tem ko se zdaj določijo te bistvene kršitve, in da tisti, ki se želi pritoževati v postopki, naj predhodno tudi najavi, da je mogoče v samem razpisu kaj narobe, ne pa da se potem dogaja to, kar se je dogajalo predvsem v času konjunkture, ko so se gradbinci praktično specializirali na to, kako pridobiti javno naročilo in je bila to prva prioriteta, bolj kot to, kako potem to javno naročilo korektno in v okvirih, ki so bili tu navedeni, izvesti. Tudi glede evropskih sredstev, mislim, da je prav, da imajo takšni razpisi prednost, kajti tu je že bilo rečeno v stališčih poslanskih skupin, da so mnogokrat tedni zelo pomembni. Pri tem vztrajnem zavlačevanju in pri tem, kot sem že dejal, ko so se nekateri prav specializirali na te postopke pritoževanja, je bil resnično ogrožen marsikateri razpis, za katerega so bila na razpolago evropska sredstva. Tudi to, da je finančna obremenitev tistega, ki želi izigravati ta sistem, večja, se mi zdi pravilno. Zato podpiram ta duh in mislim, da je pot, ki ste jo ubrali, prava in da bo treba tako počasi mašiti te luknje zakona o javnem naročanju in resnično priti na koncu do zakona, ki bo zagotavljal transparentno porabo javnih sredstev, da pa bodo postopki takšni, da bodo zaključeni v razumnih rokih. Amandma, ki je predlagan, bom podprl.
Hvala. Besedo dajem še mag. Ivanu Vogrinu.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ker je gospod kolega Bogovič že povedal večino, ni treba, da jaz povem še enkrat.
Primerno. Hvala. Želi še kdo besedo o 1. členu in amandmaju? Gospod Matevž Frangež, izvolite.
Sprememba pri 1. členu je povezana s pripombo Zakonodajno-pravne službe. Zakonodajno-pravna služba je namreč ocenila, da prevelika odprtost bistvenih kršitev za nadaljnjo interpretacijo pravzaprav zmanjšuje pravno varnost. V tem pogledu sem vesel, da smo v koaliciji uspeli z Ministrstvom za finance uskladiti določnejšo opredelitev bistvenih kršitev. Prav pri postopkih, ki zadevajo pravno varstvo, je treba biti toliko bolj pozoren zato, da je to pravno varstvo določno, da torej v zakonu neposredno napišemo, kaj so bistvene kršitve, hkrati pa v dikciji puščamo dovolj manevrskega prostora, da pravna praksa, ki pa zahteva čas, saj se ne vzpostavi čez noč, to interpretacijo smiselno dogradi glede na čim bolj življenjsko opredeljene primere, ki bodo postavljeni v nadaljevanju pred Državno revizijsko komisijo. Še enkrat naj povem, da je treba pri teh rešitvah iskati smiselno ravnotežje med tem, da kolikor je mogoče učinkovito zavarujemo interes države, da je poraba javnih sredstev tekoča, nemotena in da lahko učinkovito izrabimo možnosti pri črpanju evropskih sredstev na eni strani, na drugi strani pa da z učinkovitimi mehanizmi pravnega varstva tako neizbranim ponudnikom kot tudi pravnemu interesu zagotovimo učinkovito zaščito. Menim, da smo z rešitvami v tej noveli pa tudi z amandmajem k 1. členu to učinkovito dosegli.
Hvala. Želi mogoče še kdo razpravljati o 1. členu in amandmaju k 1. členu? Ugotavljam, da ni želje po razpravi. Zato zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, in sicer pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OSNOVNI ŠOLI PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Ta hip nas sicer predstavniki Vlade, ki so odgovorni za finance, zapuščajo. Nimamo pa v tem trenutku prisotnih predstavnikov Vlade, ki pokrivajo področje izobraževanja, znanosti, športa in mladine. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin oziroma se opravičujem, pred tem je še poročilo odbora. Predlog zakona je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu Jožefu Kavtičniku.
Hvala lepa, predsednik. Lep pozdrav, kolegice in kolegi poslanci! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 29. nujni seji 4. 7. 2013 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osnovni šoli, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 58. redni seji 26. 6. 2013 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in s pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika in podala pripombe k nekaterim členom. Predlog zakona je obravnavala tudi Komisija Državnega zbora za kulturo, znanost, šport in šolstvo, ki je v svojem mnenju predlog zakona podprla. Minister dr. Jernej Pikalo je uvodoma povedal, da predlog zakona sledi izhodiščem bele knjige iz leta 2011 in predstavil poglavitne rešitve, ki jih prinaša. Te so: uvedba obveznega poučevanja prvega tujega jezika v 2. razredu, poučevanje prvega tujega jezika kot neobveznega predmeta za vse učence 1. razreda, možnost prostovoljne vključitve učencev od 4. do 6. razreda v pouk neobveznih izbirnih predmetov, to je drugega tujega jezika, umetnosti, računalništva, športa ter tehnike, možnost izbire pouka tujega jezika kot neobveznega izbirnega premeta za učence 7., 8. in 9. razreda, večja avtonomnost šole pri izvedbi dejavnosti, podrobneje definirane posamezne kategorije statusa učenca, zamik izvajanja šole v naravi kot del obveznega programa, možnost usmeritve učenca s posebnimi potrebami v najbližjo ustrezno osnovno šolo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da je bil pretežni del njihovih pripomb ustrezno upoštevan v predlogih za amandmaje odbora. Razprava je potekala predvsem o 2. členu novele, ki uvaja kot del razširjenega programa tudi neobvezne izbirne predmete in k njemu vložene amandmaje. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Odbor je besedilo zakona potrdil in ga poslal v Državni zbor, da ga sprejme.
Hvala za predstavitev poročila odbora. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Mihael Prevc bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Verjetno ni dvoma, da nam znanje tujih jezikov pomaga ohranjati stik z globaliziranim svetom, v katerem živimo in v veliki meri pomaga tudi ohranjati konkurenčnost našega izvozno usmerjenega gospodarstva. Znanje tujih jezikov prinaša še številne druge prednosti, od večje mobilnosti, kvalitetnejše in hitrejše medsebojne komunikacije do širjenja obzorij in splošne razgledanosti. Upam si trditi, da smo Slovenci, predvsem mlajša generacija, med evropskimi narodi med najboljšimi v znanju tujih jezikov ter tudi med bolj dovzetnimi za učenje tujih jezikov. K temu je poleg naše geografske lege in sodobnih komunikacijskih tehnologij odločilno pripomogel tudi naš izobraževalni sistem, ki po vzoru sodobnih evropskih sistemov spodbuja učenje tujih jezikov od zgodnjega otroštva naprej. In to ne glede na nenehno preigravanje s prestavljanjem leta uvajanja prvega ali drugega tujega jezika razreda, v katerem se začne določen tuji jezik uvajati ter razpravljanju, ali ga je olje uvajati kot obvezni predmet ali kot neobveznega. Naj preidem h konkretni vsebini obravnavane točke tega zakona, ki je že lep čas predmet takšnih ali drugačnih diskusij in številnih nasprotujočih se informacij. Predlagani zakon poleg nekaterih drugih redakcijskih in manjših vsebinskih sprememb na področju učenja tujih jezikov prinaša tri ključne spremembe. Te spremembe po mnenju poslancev Slovenske ljudske stranke ne bodo znižale nivoja kakovosti znanja tujih jezikov in dostopnosti do tujih jezikov v osnovni šoli kot tudi ne poslabšale konkurenčne prednosti slovenskih učencev pred učenci drugih držav v Evropski uniji. Kot vemo, prva sprememba se nanaša na obvezno poučevanje prvega tujega jezika v drugem razredu, v zvezi s katerim se predlaga 3-letno postopno uvajanje od šolskega leta 2014/2015 dalje. Druga sprememba se nanaša na prostovoljno vključevanje učencev med četrtim in šestim razredom v pouk neobveznih izbirnih predmetov drugega tujega jezika, umetnosti, računalništva, športa in tehnike, kar naj bi se začelo izvajati s šolskim letom 2014/2015. In tretja sprememba. Ta je bila tista, okoli katere se je v preteklih tednih dvigovalo največ prahu, ta sprememba pa zadeva enoletno preložitev uvajanja drugega tujega jezika kot neobveznega predmeta v zadnji triadi osnovne šole. Kot predvideva predlagani zakon, naj bi se to začelo izvajati s šolskim letom 2014/2015, torej z enoletnim zamikom, kot je bilo sprva predvideno. Opozoriti velja tudi na to, da se za 159 osnovnih šol, ki so že vključene v poizkusno izvajanje drugega tujega jezika kot obveznega predmeta, v prihodnjem šolskem letu ne spreminja nič. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zavedamo, da je znanje tujih jezikov izjemno pomembno pri posameznikovem udejstvovanju v družbi, kar je v globaliziranem svetu še toliko bolj pomembno in tudi potrebno. Vemo tudi, da znanja ni nikoli preveč, zato je čim zgodnejše in intenzivnejše učenje tujih jezikov v izobraževalnem sistemu treba krepiti, k čemer teži pravzaprav celotna Evropa. Predlagani zakon ne ukinja nobenega tujega jezika, ker nečesa, kar še ni uveljavljeno, pač ni mogoče ukiniti. Zakon naših otrok ne prikrajšuje za možnost pridobivanja znanja, pač pa le zamika obdobje in način uvajanja prvega oziroma drugega tujega jezika v osnovni šoli. Zato mu poslanka in poslanci Slovenske ljudske stranke ne nameravamo nasprotovati. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Marija Plevčak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Zakon o osnovni šoli je strokovni in problematiko, kot je vprašanje ustreznosti oziroma primernosti poučevanja prvega in drugega tujega jezika v osnovni šoli, katero starostno obdobje otroka je za kaj primerno in ali naj bo posamezni učni predmet obvezen za učenca, prepuščamo stroki. Torej tistim, ki so k temu poslanstvu po svoji profesiji poklicani. Za področje poučevanja tujih jezikov novela zakona upošteva stališča strokovnjakov, ki so pripravili belo knjigo za področje vzgoje in izobraževanja v Republiki Sloveniji v letu 2011. Pripravljavci bele knjige so izvedli anketno raziskavo glede potreb, smotrnosti in primernosti učenja tujih jezikov v osnovni šoli pri posameznih starostnih obdobjih. Anketiranci pa so bili starši, učitelji in pa tudi ravnatelji. Rezultati te ankete, primerjava ureditev v drugih državah, mnenja strokovnjakov pedagoške in jezikovne sfere ter z vidika javnofinančnih situacije države je bila predlagana ureditev poučevanja tujih jezikov v osnovni šoli. Ta novela tako določa triletno postopno uvajanje prvega tujega jezika kot obveznega v drugi razred osnovne šole od šolskega leta 2014/2015 dalje, triletno postopno uvajanje neobveznih izbirnih predmetov za učence od druge triade pa od šolskega leta 2014/2015 naprej. Med temi neobveznimi izbirnimi vsebinami bo učenec lahko izbral tudi drugi tuji jezik. Enak način je določen za uvedbo drugega tujega jezika kot neobveznega izbirnega predmeta za učence tretje triade. Poučevanje prvega tujega jezika pa bi se uvedlo v prvem razredu kot neobvezni predmet s šolskim letom 2015/2016. Glede učenja tujih jezikov učenci tako ne bodo prikrajšani, saj jim je glede drugega tujega jezika dana možnost izbire, da se zanj na podlagi želje, zmožnosti in potrebe prostovoljno, seveda skupaj s svojimi starši, odločijo, in to že v četrtem razredu. V naši poslanski skupini smo prepričani, da morajo imeti otroci možnost razvijati se prav na tistih področjih, ki so jim bližja in kjer imajo interes. Da se vse to ne bo moglo izvajati že takoj s prihajajočim šolskim letom, pa je glede na javnofinančno stanje v naši državi vsekakor jasno. Poleg tega razloga pa za postopno uvedbo predlaganega govori tudi dejstvo pomanjkanja oziroma neenakomerne porazdelitve učiteljev tujih jezikov pri nas. V spremembi novele je še nekaj drugih popravkov zakona, ki stremijo k boljši organizaciji dela in poenotenju pravil in prakse na določenih področjih. Novela tako bolj natančno opredeli pogoje za pridobitev statusa športnika oziroma umetnika. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev bomo predlagano novelo Zakona o osnovni šoli podprli.
Hvala. Gospa Ljudmila Novak bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Spoštovani! V Novi Sloveniji se zavzemamo za razvijanje vseh ključnih sposobnosti in zmožnosti otrok v času šolanja. Med njimi je znanje vsaj dveh tujih jezikov zelo pomembno. Komunikacija v maternem jeziku je najpomembnejša, osnovna sposobnost komuniciranja v tujem jeziku pa v današnjem času zelo potrebna. Zaradi tega Nova Slovenija zagovarja zgodnje uvajanje učenja tujega jezika, če je mogoče že v vrtcih. Prav tako se zavzemamo za učenje dveh tujih jezikov v osnovni šoli in menimo, da je treba spodbujati večjezičnost ter medkulturnost v slovenskem in širšem prostoru. Mladim je treba ponuditi možnost učenja čim večjega števila tujih jezikov, saj jih bodo potrebovali tako pri vzpostavljanju stikov z ljudmi po svetu kot tudi, kar je lahko še pomembnejše, na svojih delovnih mestih. Predlagana novela načeloma predlaga rešitve, za katere se v Novi Sloveniji zavzemamo. Zdi se nam pa škoda, da ministrstvo predlaga enoletni zamik začetka postopnega uvajanja obveznega poučevanja tujega jezika v drugi razred osnovne šole ter pozno uvedbo poučevanja neobveznega tujega jezika. Zakaj čakati še nekaj let, vsako leto je dragoceno in ob majhnem naporu se poučevanje gotovo da uvesti kakšno leto ali dve prej. Tudi do dvoletnega zamika začetka izvajanja šole v naravi, kot dela brezplačnega obveznega programa v osnovni šoli, smo zadržani. Ministrstvo pozivamo, naj se šola v naravi do takrat in po uvedbi izvaja tako, da ne bo prinesla prevelikih dodatnih finančnih obremenitev za starše šolskih otrok. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo novelo Zakona o osnovni šoli podprli.
Hvala. Gospod Jožef Kavtičnik bo predstavil stališče Poslanke skupine Pozitivne Slovenije.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o osnovni šoli bomo v Pozitivni Sloveniji podprli. Ker gre za manjše spremembe in korekcije zakona, nismo nasprotovali nujnemu postopku. Spremembe sledijo načelom, ki jih v Pozitivni Sloveniji podpiramo. Osnovnošolsko izobraževanje naj bo javno in vsem dostopno pod enakimi pogoji. V osnovni šoli morajo imeti vsi udeleženci enake možnosti in priložnosti. Udeleženci naj imajo v samem procesu izobraževanja tudi možnost soodločanja, torej izbire. Ta načela so tudi rdeča nit bele knjige, ki je leta 2011 izšla in je plod večletnega strokovnega dela. Spremembe in dopolnila zakona, ki ne posegajo v bistvo že obstoječega zakona, so predvsem pri poslancih SDS sprožile burne reakcije v delu, ko naj bi drugi tuji jezik še naprej ostal neobvezen, torej izbiren. To predpisuje tudi zakon, ki je veljal v obdobju, ko je sedanja opozicija z SDS na čelu imela oblast. In če bi jim res bilo toliko za te spremembe, bi jih lahko predlagali v času, ko so imeli oblast. Še večji absurd pa je, da v proračunu niso zagotovili sredstva za izobraževanje kadra, ki naj bi drugi tuji jezik poučeval, niti sredstva, da bi se lahko tak proces normalno izvajal. Zaradi tega je bila vlada prisiljena, da prestavi začetek obveznega učenja prvega tujega jezika v prvi triadi za eno leto ter zamakne postopno izvajanje drugega tujega jezika kot neobvezni predmet od 4. do 9. razreda za eno leto. Se je pa iz razprav, ki so potekale na obeh sejah odbora, ponovno opazila razlika v pojmovanju, kakšno šolo naj bi v Sloveniji imeli. Ali naj bo to šola, ki temelji na upoštevanju otroka kot samostojne osebnosti, ki lahko izraža svoje mnenje in stališče ter se mu daje priložnost in možnost vplivati na proces izobraževanja in s tem možnost, da soodloča o svoji prihodnosti in gradi svojo lastno osebnost. Temu smo poslanci v Pozitivni Sloveniji naklonjeni. In drugo, ali naj bo izobraževanje v osnovni šoli izključna domena odraslih in tistih, ki izobraževanje usmerjajo in vodijo ter otroku predpisujejo, kaj je zanj dobro in najbolje, saj oni že vedo, kaj je za otroka najbolje in kako se naj to izvaja. V Pozitivni Sloveniji zagovarjamo in podpiramo izobraževanje, kjer je otrok enakopravni del v procesu, kjer ima pravico in dolžnost, da soodloča o tem, kaj se z njim počne, saj bo lahko le na tak način postal odgovoren ter kompetenten državljan. Podpiramo kvaliteten proces vzgoje in izobraževanja v osnovni šoli z možnostjo, da se otroci poleg obveznih predmetov, med katere spada tudi prvi tuji jezik, učijo stvari, ki jih zanimajo in kjer se čutijo močnejši – in med te spada tudi drugi ali tretji tuji jezik – vendar naj bo to za vse otroke dostopna izbira, in to od vrtca do zaključka šolanja. V spremembe, ki so predlagane v zakonu, spada tudi maksimalna dnevna obremenitev otrok pri dejavnostih, ki se izvajajo izven šole in ta naj ne bi presegala več kot 8 ur dnevne obremenitve. Na novo se je opredelil tudi status učenca športnika in umetnika. Vse to ter še marsikaj ta zakon omogoča in zato bomo v Pozitivni Sloveniji te spremembe in dopolnitve tudi podprli.
Hvala. Gospa Mateja Pučnik bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani minister! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke novele zakona o osnovni šoli ne bomo podprli, ker v delu, ki se nanaša na poučevanje in učenje tujih jezikov, ne prinaša rešitev, za katere se v poslanski skupini zavzemamo in bi zagotovile kvalitetno učenje tujih jezikov v naših osnovnih šolah. Menimo namreč, da je zgodnje učenje tujih jezikov izrednega pomena, zato smo mnenja, da bi bilo smiselno uvajati prvi tuj jezik kot obvezen učni predmet že v 1. razred osnovne šole, kot je to predvideval zakon iz lanskega leta. Proračunska sredstva so bila zagotovljena in interes staršev obstaja, zato obžalujemo, da se prvi tuj jezik s to novelo uvaja v 2. razred osnovne šole. Še več pomislekov pa imamo glede učenja drugega tujega jezika. Učenje dveh tujih jezikov je namreč v skladu z resolucijo o evropski strategiji o večjezičnosti, s smernicami Evropske komisije in določili Sveta Evropske unije, ki narekujejo učenje vsaj dveh tujih jezikov v osnovni šoli. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se že od mandata 2004–2008, ko je bil obvezen drugi tuj jezik uzakonjen pod takratnim ministrom dr. Milanom Zverom in ga je njegov naslednik dr. Lukšič ukinil, zavzemamo, da bi se naši učenci od 7. do 9. razreda učili drugi tuj jezik kot obvezen učni predmet. Projekt obveznega drugega tujega jezika je tako potekal od leta 2008 in do letos se je vanj vključilo 159 šol po Sloveniji. Izkazal se je za uspešnega, poleg staršev in učiteljev ga je pozitivno ocenila tudi strokovna skupina Zavoda Republike Slovenije za šolstvo, ki je pripravila tudi učni načrt, zato v poslanski skupini obžalujemo, da se ta projekt ne bo nadaljeval v smislu vključevanja vseh osnovnih šol po Sloveniji, na kar smo opozorili tudi na izredni seji Odbora za izobraževanje, vendar neuspešno, saj se projekt vseeno počasi zaključuje in ta novela zakona prinaša učenje drugega tujega jezika samo v okviru izbirnih predmetov, kar je za nas nesprejemljivo. Še enkrat želimo opozoriti, da se delo in organizacija pouka v okviru izbirnih predmetov ne more primerjati z organizacijo in delom pri rednem pouku. Obvezni predmeti so obvezni za vse, odnos do dela in jezika je resnejši, predmet je umeščen v urnik v dopoldanskem času in poteka brez prekinitve od 7. do 9. razreda. In ni res, da se bodo vsi učenci lahko učili drugega tujega jezika v okviru izbirnih predmetov, tudi če bodo to želeli. In to zaradi formule, ki šoli omejuje število skupin izbirnih predmetov, glede na velikost šole oziroma število učencev v tretji triadi. Če učenci in njihovi starši ne prepoznajo nujnosti učenja še enega tujega jezika, je prijav na izbirni tuji jezik manj, kot je prijav na katerikoli drug predmet, na primer s področja športa ali umetnosti, in šola pouka drugega tujega jezika ne more organizirati, četudi bo izkazan interes. Še enkrat želimo poudariti, da je znanje več tujih jezikov zelo pomembno, da omogoča dodatna znanja in veščine, krepi socialne kompetence mladostnikov, dviguje samozavest, mladim omogoča večjo mobilnost in tudi to, da bodo konkurenčni svojim vrstnikom doma in znotraj Evrope pri iskanju zaposlitve. Novela zakona sicer prinaša tudi nekaj drugih vsebinskih sprememb, katerim v poslanski skupini ne nasprotujemo. Ne strinjamo pa se z organizacijo poučevanja tujih jezikov. Kot sem že na začetku napovedala, novele zakona ne bomo podprli, ne bomo pa nasprotovali njenemu sprejetju. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo zakon, ki ga sprejemamo po nujnem postopku in zadeva osnovno šolo, podprli. Zagovarjamo sicer, da mora delo v šoli spremljati previdno spreminjanje šolske zakonodaje. Če se lotevam tistega vprašanja, ki je v zvezi s predlagano novelo najpogosteje poudarjeno, to je uvedba drugega tujega jezika kot izbirnega predmeta, njegovo postopno uvajanje in obvezno uvajanje prvega tujega jezika v 2. razred, potem moram povedati, da je to sprememba, s katero se srečujemo od leta 2007 že petič. Ob prvi vpeljavi obveznega učenja tujega jezika smo Socialni demokrati opozarjali na odsotnost strokovnih analiz, pa tudi med pedagoškimi vodji osnovnih šol je bila skepsa tako glede primernosti dveh obveznih tujih jezikov in ustrezne kadrovske usposobljenosti na šolah velika. Ampak nič ni pomagalo, leta 2007 je bil zakon sprejet. Leta 2010 je bila sprejeta novela, ki je za eno leto oziroma za potreben čas podaljšala poskus, ki je bil vpeljan, in tudi leta 2010 je bilo prestavljeno to na leti 2013 in 2014. To je tudi razlog, zaradi katerega podpiramo nujni postopek pri tem zakonu. Zdaj pa nekaj realnih podatkov o temi, s katero se največ ukvarjamo nekaj časa že. V javnih občilih je bilo mogoče zaslediti oceno, da gre za zaplankanost tistih, ki nasprotujemo obvezni uvedbi dveh tujih jezikov, pri tem pa so tisti, ki so tako menili, sledili samo eni tretjini šol, ki so imele vpeljan poskus. Poskus se je, kot rečeno, iztekel, normalno je, da so tisti, ki so bili v poskus vključeni, o poskusu vedeli povedati vse najboljše, ni pa bilo nobene zunanje evalvacije, ki bi podala realno oceno. Kakorkoli že z novelo se tistim, ki so začeli poskus, se pravi eni tretjini šol se možnost nadaljevanja poskusa omogoča, res pa je, da se bo začel vpeljevati tudi redni pouk drugega tujega jezika kot izbirnega predmeta že v drugem triletju. Zato je govorjenje o zaplankanosti neprimerno, ker se pravzaprav učenje drugega tujega jezika začne bolj zgodaj. Pa še na nekaj je treba opozoriti, da je Slovenija tista država, ki ima v osnovnošolskem sistemu enega najnižjih odstotkov izbirnih predmetov. Osnovna šola je za vse učence obvezna, zato je treba zagotoviti čim večjemu številu učencev, da to šolo tudi uspešno končajo. Kar je uvodoma treba še poudariti in je drugače od mogoče kakšne informacije, ki se tudi večkrat ponavlja, ZUJF, ki je pravzaprav bil četrti poskus spremembe vpeljave učenja tujega jezika, ki je predvidel obvezno učenje v prvem razredu, ni predvidel zadosti finančnih sredstev za izpeljavo projekta. Tako da bi bilo dobro vendarle graditi na preverljivih podatkih. Res pa je, da za uspešno učenje dveh tujih jezikov kot obveznih predmetov tudi nimamo izpeljane izobraževalne [[...]] [[znak za konec razprave]] Torej je več strokovnih argumentov, zaradi katerih je k temu vprašanju treba pristopati strokovno, tako kot so strokovnjaki v beli knjigi menili, in zato mi podpiramo take rešitve. Hvala.
Hvala tudi vam. Branko Kurnjek bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, ministrica, poslanke, poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli prinaša nekaj pomembnih novosti in sprememb, ki pa so po pričakovanju naletele na različne poglede in mnenja. Naj se osredotočim na najpomembnejše in predstavim stališče Državljanske liste. Prvič. Podpiramo uvedbo neobveznega prvega tujega jezika v 1. in kot obveznega v 2. razredu, in sicer z vidika, da je otroke, ki prihajajo iz enojezičnih družin ali okolij, treba najprej osnovno jezikovno opismeniti v maternim jeziku. To zagotavlja potrebno osnovo za učenje tujega jezika. S stisnjenimi zobmi podpiramo tudi zamik postopnega uvajanja prvega tujega jezika za eno leto, ker se pač zavedamo stanja javnih financ. Drugič. Veliko je bilo govora, da bi se projekt obveznega drugega tujega jezika prelevil v obvezni drugi tuji jezik na vseh osnovnih šolah. Pri tem pa je bilo pri zagovornikih pozabljeno, da otrok ne moremo in ne smemo preobremeniti, kajti to lahko privede le do nasprotnega učinka. Sploh pa jih ne smemo preobremenjevati na podlagi pomislekov, da je zaradi naše majhnosti to pač nujno potrebno. Ker bo drugi tuji jezik po predlogu zakona v 4. razredu in kot drugi ali celo tretji tuji jezik v 7. razredu postal neobvezen izbirni predmet, to pomeni, da bo imel prav vsak učenec pravico in možnost učenja drugega ali kasneje tudi tretjega tujega jezika, a hkrati bo imel tudi možnost, da namesto drugega tujega jezika izbere računalništvo, tehniko, umetnost ali šport. Od naših otrok ne moremo in ne smemo pričakovati, da bodo prav vsi Matije Čopi po znanju tujih jezikov, Ivane Kobilice na področju umetnosti, Juriji Vege v matematiki ali Leoni Štuklji v športu. Čeprav bi si v Državljanski listi to seveda želeli, želimo naša pričakovanja in zahteve do otrok obdržati na realnih tleh. In še tretjič. Podpiramo natančnejšo opredelitev statusa učenca kot perspektivnega ali vrhunskega športnika ter perpsektivnega ali vrhunskega mladega umetnika ter tudi njihove pravice in obveznosti, ki izhajajo iz tega. Bi pa želeli, da bi bila pravila in postopki za pridobitev statusa in prilagajanje šolskih obveznosti standardizirani in ne čisto prepuščeni posameznim šolam. Predlog zakona torej podpiramo. Naj pa na koncu jasno in glasno povem, da v Državljanski listi na račun varčevanja s kasnejšo uvedbo obveznega tujega jezika šele v letu 2014/2015 pričakujemo tudi ustrezen pregled in revizijo standardov in normativov v šolskem sistemu. Hvala.
Hvala tudi vam. S tem smo zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UREJANJU TRGA DELA PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vladi dr. Anji Kopač Mrak, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Poslanke in poslanci! Pred vami je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o urejanju trga dela, in sicer novela B. Predlog novele prinaša eno pomembno novost, to je, da so dolgotrajno brezposelne osebe, to so tiste osebe, ki so brezposelne več kot eno leto, ciljna skupina za vključitev v javna dela. S tem želimo storiti prvi korak v smeri večje ciljne usmerjenosti naše aktivne politike zaposlovanja in nameniti javna dela predvsem tistim, ki se tudi s pomočjo drugih ukrepov aktivne politike zaposlovanja, na primer subvencij, ne morejo vključiti na trg dela. Brezposelna oseba, ki prejema denarno nadomestilo, se bo lahko prostovoljno vključila v javna dela in v tem času ji bo pravica do denarnega nadomestila v polovici časa mirovala, polovico časa pa bomo aktivirali. Če se bo vključila v javna dela, pri čemer opozarjam, da gre za prostovoljno vključitev, bo v skladu z zakonom upravičena najmanj do plačila v višino od 80 % do 120 % minimalne plače, prejemala pa bo tudi plačilo povrnitve poštnih stroškov in malice. Ta vključitev pa je za brezposelno osebo pomembna tudi zaradi tega, ker se vključitev šteje v delovno dobo in bi lahko ponovno zaprosila za odmero denarnega nadomestila. V zakonu so tudi predvidene nekatere varovalke. Če bi bilo denarno nadomestilo slučajno višje kot plačilo za opravljeno delo v okviru javnega dela, bi se mesečno poračunavali ti zneski. Bistvo predlagane ureditve je, da omogoča prehod iz pasivne v aktivno obliko pomoči dolgotrajno brezposelnim osebam. S tem ukrepom bomo omogočili večjemu številu dolgotrajno brezposelnih oseb, da se vključijo v javna dela. Drugi pomemben ukrep, ki ga vključuje ta novela zakona, pa je izvzetje občasnega in začasnega dela upokojencev iz Zakona o posebnem davku na določene prejemke. To je bilo nujno, ker če tega ne bi storilo, bi bilo to delo, ki ga je moč opravljati od 1. 7., dejansko obdavčeno preko 60 %, in sicer se od tega dela plačuje 25-odstotna dajatev, ki je namenjena za financiranje štipendij in plačuje se 8,85-odstotna dajatev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Če ne bi bilo te ukinitve, bi se dodal na vse to še 25-odstotni davek, ki se plačuje tudi od avtorskih in podjemih pogodb in torej bi bila taka oblika dela dejansko realno neizvedljiva. To sta dve pomembni spremembi. Rešitve, ki so danes pred vami, so nastale v dialogu s socialnimi partnerji, s katerimi smo dosegli soglasje, predvsem pa sta ta zakon in tisti, ki se bo kasneje obravnaval, paket in okoli tega paketa je bilo tudi dogovorjeno soglasje. Želela bi vašo podporo in zanjo se tudi zahvaljujem. Hvala.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za delo, družino, socialnega zadeve in invalide. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici dr. Andreji Črnak Meglič.
Gospod predsednik, najlepša hvala. Lep pozdrav ministrici in sodelavcem kakor tudi vam drage kolegice in kolegi! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada s predlogom za obravnavo in sprejetje tega predloga po nujnem postopku. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja z ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anjo Kopač Mrak, predstavnica Zakonodajno-pravne službe in predstavnika Zveze svobodnih sindikatov Slovenije. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona preučila z vidika njegove skladnosti s pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika ter podala konkretne pripombe k 2. in 5. členu. Komisija za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide Državnega sveta je v svojem mnenju predlog zakona podprla in obenem pozvala k uskladitvi preostalih odprtih vprašanj v okviru socialnega dialoga še pred obravnavo predloga zakona na matičnem delovnem telesu Državnega zbora. V poslovniškem roku ni bilo vloženih amandmajev s strani kvalificiranih predlagateljev, bili pa so predlagani predlogi za amandmaje odbora, ki jih je odbor sprejel kot svoje amandmajev. Predstavnica predlagatelja je na kratko predstavila predlog zakona in povedala, da so na podlagi dogovora s socialnimi partnerji pripravljeni predlogi za amandmaje odbora z nekaterimi dodatnimi varovalkami, ki jih je Vlada tudi podprla. V razpravi, ki je potekala predvsem o 1. in 3. členu predloga zakona, je bilo izpostavljeno stališče, da je predlog usklajen s socialnimi partnerji, saj je pomembno, da so poiskali kompromisne rešitve. Ob tem je bilo tudi opozorjeno, da je v predlogu zakona zelo slabo predstavljena ocena finančnih posledic. Razpravljavci so menili, da je sicer res težko oceniti vse finančne posledice, vendar pa bi si želeli natančnejše finančne učinke predlaganih ukrepov. Na podlagi pogajanj s socialnimi partnerji se dolgotrajno brezposelnim osebam zagotavlja vključitev v program javnega dela na podlagi lastne odločitve, pri čemer morebitna odklonitev vključitve ne predstavlja kršitve iz naslova obveznosti brezposelne osebe. V čas prejemanja denarnega nadomestila se bo čas vključitve v javna dela štel le polovično, v drugi polovici pa bo pravica še vedno mirovala. Dolgotrajno brezposelna oseba bo lahko po izteku vključenosti v program javnega dela denarno nadomestilo izkoristila v še preostalem trajanju. V nadaljevanju je bilo izpostavljeno vprašanje, zakaj so kot ciljno skupino za javna dela izvzeli mlade. Ministrica je povedala, da mladih ne izključujejo, vendar so javna dela ukrep, da se najde delo dolgotrajno brezposelnim osebam, zato se javna dela zamejujejo za tiste, ki so brezposelni več kot dvanajst mesecev. Ob tem je izpostavila tudi pomen vključevanja brezposelnih v socialno sredino, namesto da so le pasivni prejemniki nadomestila za brezposelne. Večina razpravljavcev se je strinjala, da je namen predloga zakona pozitivno naravnan, da je kompromis dober, stimulacije morajo biti ciljno usmerjene, spodbujati pa je treba tudi prostovoljno vključevanje v javna dela. Odbor je sprejel svoje amandmaje in sprejel vse člene. Pripravljeno je besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala lepa.
Hvala predsednici za predstavitev poročila odbora. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Jana Jenko bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospa ministrica in gospod minister ter ostale kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Javna dela kot poseben podprogram aktivne politike zaposlovanja so ukrep, ki je namenjen delovni in socialni vključenosti težje zaposljivih brezposelnih oseb. Še posebej ranljiva skupina znotraj te so zagotovo dolgotrajno brezposelni. To potrjuje dejstvo, da je v tem trenutku med vsemi registriranimi brezposelnimi kar 46 % dolgotrajno brezposelnih, torej skoraj polovica. Povedano v številkah, pomeni to od 118 tisoč 576 brezposelnih kar 54 tisoč 545 ljudi. Rešitev te problematike, ki jo podpiramo in pozdravljamo tudi v Poslanski skupini DeSUS, saj je med temi dolgotrajno brezposelnimi velik oziroma največji delež ravno starejših brezposelnih, bo omogočala dolgotrajno brezposelnim, ki so prijavljeni na zavodu več kot eno leto, večje možnosti za vključevanje v delovno sredino, namesto da so le pasivni prejemniki nadomestila. Že v času prejemanja nadomestila za brezposelnost se bodo namreč te osebe lahko, če bodo tako želele, vključile v javna dela. V čas prejemanja denarnega nadomestila se bo čas vključitve v javna dela štel le polovično, v drugi polovici pa bo pravica še naprej mirovala. Po izteku vključenosti v program bo denarno nadomestilo lahko do konca izkoriščeno. Pomembna je tudi varovalka za primer, če bi bilo denarno nadomestilo višje od plače iz naslova javnih del. V takem primeru se bo razlika lahko izplačevala že sproti, torej mesečno. Druga stvar, ki jo prinaša ta novela, je znižanje dajatve iz začasnega in občasnega dela upokojencev. Trenutna obremenitev tega dela znaša skoraj 60 %. Po kompromisni rešitvi s socialnimi partnerji in ministrstvom za finance bo ta oblika dela zdaj ugodnejša, in sicer bo nižja za posebni davek na določene prejemke, ki znaša 25 %. Kot taka pa bo ta oblika dela sprejemljivejša tako za delodajalce kot tudi za upokojence. Za Poslansko skupino DeSUS je vsebina predloga zakona sprejemljiva, zato ga bomo podprli, ker pozitivno pristopa oziroma pospešuje aktivacijo dolgotrajno brezposelnih oseb in s tem socialno vključenost, ne nazadnje pa ima ta ukrep tudi pozitivne učinke na porabo javnofinančnih sredstev. Podpora zakonu z naše strani še posebej velja zaradi tega, ker obe predlagani vsebinski rešitvi povečujeta možnosti delovne aktivnosti za starejše brezposelne in upokojence. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanke skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovana ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi poslanci! Novela zakona o urejanju trga dela je po usklajevanju s socialnimi partnerji bistveno drugačna, kot smo jo obravnavali na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide. V Novi Sloveniji smo močno nasprotovali znižanju dajatve iz začasnega in občasnega dela upokojencev s 25 % na 3 %. Ocenjujemo, da je prevladala zdrava pamet in je sedaj ta predlagana določba umaknjena, in to rešitev pozdravljamo. Načeloma podpiramo spodbudo k aktivaciji dolgotrajno brezposelnih oseb z možnostjo vključitve v javna dela. Na tak način jim lahko država pomaga ohranjati delovne zmožnosti in socialno vključenost, kar močno pripomore k lažji vrnitvi v delovno razmerje. Nasprotujemo pa rešitvi, ki predlaga, da morebitna zavrnitev vključitve v program javnega dela ne bi predstavljala kršitve iz naslova obveznosti brezposelne osebe. Takšna rešitev ni v skladu s stanjem na trgu dela, ko se preveč ljudem bolj splača prejemati nadomestilo za brezposelnost, kot da bi bili v delovnem razmerju. Ko s kolegi iz vodstva Nove Slovenije obiskujemo kraje in ljudi po Sloveniji, nam mnogi podjetniki jasno povedo, da kriza še ni dovolj zaostrena. Številni ne morejo dobiti delavcev za nekatera delovna mesta, mnogi tako imenovani iskalci zaposlitve pa pridejo na razgovor zgolj zaradi pridobitve potrdila, da so opravili obveznost in da lahko še naprej obdržijo nadomestilo. V Novi Sloveniji torej menimo, da je potrebno iz spoštovanja do vseh, ki pošteno delajo in ki bi tudi želeli pošteno delati za pošteno plačilo, pa jim to ni omogočeno, na trgu dela nujno vzpostaviti več reda. Poslanki in poslanca Nove Slovenije rešitvam, ki jih ta predlog zakona prinaša, nasprotujemo in bomo glasovali proti.
Hvala. Mag. Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče Poslanke skupine Pozitivna Slovenija.
Spoštovane kolegice in kolegi! Vlada se je z novelo zakona o urejanju trga dela v prvi vrsti lotila omejevanja ciljne skupine brezposelnih oseb oziroma dolgotrajno brezposelnih oseb, ki se lahko vključijo v javna dela. Gre za tiste brezposelne osebe, ki so na zavodu za zaposlovanje prijavljene več kot 12 mesecev. Tisto, kar nas posebej veseli, je, da je ministrstvo uspelo v dobršni meri uskladiti osnovni predlog zakona s socialnimi partnerji. Prepričana sem namreč, da je področje trga dela in pravic, ki izhajajo iz zaposlitve, tisto področje, na katerega bi morala biti vsaka vlada izredno pozorna. Vseeno bom omenila, da so v Zvezi svobodnih sindikatov prvotno na osnovni predlog zakona opozorili, da naj bi predlog novele pomenil, prvič, zniževanje pravic delavcev na račun subvencioniranja delodajalcev, drugič, pomenil naj bi zniževanje pravic tudi na področju pravice do mirovanja denarnega nadomestila za čas brezposelnosti, in tretjič, pomenil naj bi zniževanje višine nadomestila za brezposelnost in tako dalje. Želim tudi sama na tem mestu opozoriti, da je predhodno sprejeta novela Zakona o urejanju trga dela, torej tista, ki smo jo sprejemali v začetku letošnjega leta, temeljila na socialnem dialogu, in prav je, da danes ne posegamo v ta dogovor. Kot rečeno, dogovor je bil naknadno sprejet in usklajen s socialnimi partnerji. Tako smo na matičnem delovnem telesu spremenili določilo o popolnem mirovanju pravice do prejemanja denarnega nadomestila, način izplačevanja in tako dalje. To pomeni, da se bo dolgotrajno brezposelna oseba lahko vključila v javna dela tudi v času trajanja pravice do denarnega nadomestila. Pri tem se bo čas vključitve v javna dela štel v čas prejemanja denarnega nadomestila, vendar zgolj v polovičnem času. Ko je pravico do denarnega nadomestila mogoče pridobiti tudi za daljše časovno obdobje, kot traja sama vključitev v javno delo, se bo dolgotrajno brezposelni osebi po prenehanju vključitve v program javnega dela denarno nadomestilo izplačevalo vse do izteka pridobljene pravice. Vsebina zakona je v korist dolgotrajno brezposelne osebe tudi v delu, ko bo denarno nadomestilo višje od plače, ki jo bo v času vključitve v program javnega dela prejemala oseba. Razlika se bo po novem izplačevala mesečno in ne, kot je bilo prvotno zapisano v predlogu zakona, po izteku javnega dela. Skratka, razlika se bo izplačevala v mesečnih zneskih. Na podlagi dialoga s socialnimi partnerji pa smo na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide črtali tudi določilo, po katerem se je znižala dajatev iz začasnega in občasnega dela upokojencev v višini 25 % na 30 %, saj je na tem področju prihajalo do različnih interpretacij obdavčitve tako imenovanega malega dela. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija zasledujemo v prvi vrsti ključni cilj predloga novele, to je stimulacija in vključevanje čim večjega števila brezposelnih oseb v javna dela. Pri tem je pomembno, da zasledujemo tudi novi logiki javnih del, se pravi, da javna dela ostajajo pravica in s tem svobodna odločitev posameznika, ali se bo vključil v javno delo. Torej pravica, ne dolžnost. S tem pa se zagotavlja tudi ponovna delovna in socialna vključenost brezposelne osebe. Zaradi predvsem teh slednjih argumentov, se pravi zasledujemo stimulacijo in vključevanje čim večjega števila brezposelnih oseb v javna dela, bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela v Pozitivni Sloveniji tudi podprli.
Hvala. Gospa Romana Tomc bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Vlada je v sprejetje predložila spremembe Zakona o urejanju trga dela, s katerimi je želela poseči na področje ureditve začasnega ali občasnega dela upokojencev in na področje javnih del. V razpravi na matičnem odboru se je izkazalo, da je ta poseg v začasna in občasna dela upokojencev popolnoma neutemeljen, zato je prišlo do ustreznega amandmaja, ki je uredil to področje tako, da ostaja nespremenjeno in takšno, kot velja zdaj. Spreminja pa se, in to bistveno, področje urejanja javnih del. Kot vsi vemo, so javna dela en del aktivne politike zaposlovanja, in to zelo pomemben del, s katerim se vlade spopadajo s problemom brezposelnosti. Ampak naj nam bo vsem jasno, v program javnih del se ne morejo vključiti vsi brezposelni, ampak samo tisti, katere ta program posebej določa kot aktivno in ciljno populacijo. Tako je zdaj mogoče, da se v javna dela vključijo recimo prejemniki denarnega nadomestila, ki so zadnjih 6 mesecev prijavljeni v evidenci brezposelnih oseb, ali starejši od 50 let, ki so prijavljeni 6 mesecev, ali pa mlajši od 30 let, ki so prijavljeni 6 mesecev. Zdaj pa se ti pogoji izrazito zaostrujejo. Pogoj ni več 6 mesecev prijavljenosti na zavodu, pač pa eno leto, kar pomeni, da je program namenjen izključno dolgotrajno brezposelnim. Takšno omejevanje se nam ne zdi smiselno, ne zdi primerno v tem času, ko brezposelnost nikakor noče pasti oziroma ko kvečjemu je nevarnost, da brezposelnost še narašča. Torej mlajši, ne glede na to, da so več kot leto dni prijavljeni na zavodu, ali mlajši, ki niso eno leto prijavljeni na zavodu, pa čeprav recimo samo 8 mesecev, ali starejši ne bodo imeli več dostopa do javnih del. Mi razumemo, da je ta problem dolgotrajne brezposelnosti zelo pereč in da ga je treba reševati z vsemi možnimi ukrepi, pa vendar opozarjamo, da poleg javnih del obstajajo tudi številni drugi programi, ki so namenjeni ravno tem ciljnim skupinam, to se pravi dolgotrajno brezposelnim. Če pa pogledamo še malce statistiko programov javnih del, pa lahko ugotovimo, da ta program ni dovolj uspešen. Lahko bi bil bolj, posebej v teh težkih časih, ko bi morali čim več brezposelnih aktivirati preko tega programa. Tako pa od vseh prijavljenih, ki recimo, da jih je tam okoli 116 tisoč, samo približno 4 tisoč ljudi na leto dobi to priložnost, da lahko dela preko javnih del. In čeprav naj bi bil ta program eden izmed tistih, ki naj bi spodbujal, da se potem ti ljudje tudi dejansko zaposlijo, se od teh 4 tisoč zaposli redno v nadaljevanju komaj ena četrtina ljudi. Torej treba je razmišljati v smeri večje učinkovitosti tega programa in čim večje vključitve večjega števila vseh brezposelnih. Ne podpiramo tega, da se za določene skupine ljudi omejuje možnost oziroma da te možnosti sploh ni več. Ne nazadnje pa tudi opozarjamo, da bodo zaradi novosti brezposelni, ki prejemajo nadomestilo, prikrajšani, če se bodo vključili v program javnih del. In sicer bodo prikrajšani pri času prejemanja nadomestila. Ta se bo namreč za njih bistveno skrajšal. Ker pa spoštujemo, tako kot je že predhodnica dejala, tudi mi dogovor s sindikalnimi partnerji, ki so te zaostrene pogoje sprejeli, temu zakonu in predvidenim spremembam tudi v Slovenski demokratski stranki ne bomo nasprotovali, vendar pa opozarjamo na to, da bi lahko s tem zakonom z bolj prilagojeno aktivno politiko zaposlovanja [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]brezposelnosti naredili mnogo več, kot to delamo danes. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Andreja Črnak Meglič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Ponovno lepo pozdravljeni! Bistvena sprememba Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela se nanaša na sistem javnih del. Predlog zakona določa, da se bodo v sistem javnih del lahko vključili samo dolgotrajno brezposelni, to pa so tiste osebe, ki so več kot eno leto neprekinjeno prijavljene v evidenci brezposelnih. Delež dolgotrajno brezposelnih je konec maja 2013 znašal kar zaskrbljujočih 46 % od vseh brezposelnih. Dolgotrajna brezposelnost ne pomeni zgolj nezaposlenosti in izgube dohodka, temveč vpliva tudi na psihosocialni položaj ljudi. Poveča se socialna izključenost, okrnjena je samopodoba ljudi, več je depresivnosti in drugih psihičnih težav, ki pogosto preidejo tudi v bolezni. Socialni demokrati zato zelo podpiramo odločitev ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, da s to novelo zakona javna dela ob tako omejenih sredstvih, kot jih imamo na razpolago, rezervira za skupino dolgotrajno brezposelnih, saj za njih to pomeni morda edino možnost za njihovo ponovno aktivacijo. Posebej pomembno se nam zdi poudariti, da je vključitev v javna dela za brezposelne prostovoljna, če se zanjo ne odločijo, pa ni predvidenih nikakršnih sankcij. Dolgotrajno brezposelna oseba se bo sama odločila, ali se želi vključiti v javna dela, pri čemer se ji bo sicer res delno skrajšalo obdobje prejemanja nadomestila za brezposelnost, vendar se bodo na ta način zagotovila dodatna sredstva za izvedbo ukrepa javnih del. Spomniti je treba, da je prvotni predlog zakona o urejanju trga dela iz časa ministra Vizjaka predvideval obvezno vključitev v javna dela in sankcije, če se brezposelna oseba za to ne bi odločila. To se pravi očitki, da krnimo pravice, so do neke mere sprenevedanje. Novela, ki je pred nami, predvideva mirovanje pravice do nadomestila za čas ene polovice in hkrati določa, da bo po preteku enoletne vključenosti v javno delo brezposelna oseba upravičena do dodatnih treh mesecev nadomestila, vendar ne v višini 50 %, pač pa v višini 80 % plače. Nezanemarljivo je tudi dejstvo, da se bodo v sistem javnih del lahko vključili tudi tisti dolgotrajno brezposelni, ki ne prejemajo nadomestila za brezposelnost. In teh je, dragi moji kolegice in kolegi, ker dve tretjini. In ne nazadnje in ne najmanj pomembno, predlagane spremembe zakona so bile v celoti usklajene s socialnimi partnerji, kar zelo podpiramo. Kar izhaja iz povedanega, je, da bomo Socialni demokrati predlagani zakon podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Branko Kurnjek bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Ponovno vsi lepo pozdravljeni! Ob naraščajočih številkah brezposelnih in zelo slabim obetom v bližnji prihodnosti je še najbolj zaskrbljujoč podatek o procentu dolgotrajnih brezposelnih oseb. To so tiste osebe, katerih neprekinjena brezposelnost traja več kot eno leto. Takšnih oseb je bilo po podatkih konec maja, kar smo danes že večkrat slišali, kar 46 % ob skoraj 119 tisoč brezposelnih oseb. Tukaj pa številke pravzaprav niso edine, ki nas morajo skrbeti. Pri dolgotrajno brezposelnih osebah velike težave povzročajo socialna izključenost, s časom povezana izguba znanja in s tem povezana nekonkurenčnost ter posledična nemotiviranost te kategorije iskalcev zaposlitve. In na koncu tudi, žal, zapadlost v usodo ter navajenost na državno pomoč oziroma socialne prejemke. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela te težava v dobršni meri odpravlja, saj javna dela omejuje ravno na skupino dolgotrajno brezposelnih in jih tako ponovno vključuje v aktivni trg delovne sile. S tem ukrepom se dolgotrajno pasivni prejemnik denarnega nadomestila kot opravljavec javnega dela spreminja v aktivnega delavca. Prav tako pa bo imel javni delavec tudi v prihodnje v okviru opravljanja javnih del možnost in pravico do usposabljanja in izobraževanja. Predvideva se, da naj bi bilo lahko na podlagi ukrepov, ki jih prinaša predlog zakona, v sistem javnih del vključenih 30 % več dolgotrajno brezposelnih oseb. Treba je povedati tudi to, da je prvotna verzija predloga zakona med drugim predvidevala, da se bo v čas prejemanja denarnega nadomestila štel tudi celoten čas vključitve v javna dela. Po dogovoru s socialnimi partnerji pa je bil ta predlog umiljen tako, da se bo čas vključitve v javna dela štel le polovično. Ukrepe, ki jih prinaša Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela, v Državljanski listi štejemo kot korak v pravo smer in jih podpiramo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, ni je hujše kazni za človeka, kot je biti brez dela. Naredimo vse, kar je v naši moči, da bo teh kazni v naši državi čim manj. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Jakob Presečnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za bedo, gospod predsednik. Gospa ministrica s sodelavko, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlog zakona, pa ne samo zato, ampak tudi zato, ker je dopolnjen v skladu z dogovorom s socialnimi partnerji, enako kot smo pozdravili na začetku leta ta dogovor in smo sprejeli takrat zakon, ki je veljal do sedaj oziroma ki velja še sedaj. V poslanski skupini podpiramo vključitev brezposelnih v program javnega dela na podlagi lastne odločitve. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se strinjamo z obrazložitvijo predlagateljev glede možnosti vključitve dolgotrajnih nezaposlenih v javna dela, namesto da so le pasivni prejemniki nadomestila za brezposelne. Kot rečeno, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo novelo zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. ¸ S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O INTERVENTNIH UKREPIH NA PODROČJU TRGA DELA IN STARŠEVSKEGA VARSTVA PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo dr. Anji Kopač Mrak, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi oziroma poslanke in poslanci! Zakon, ki je pred vami, skupaj s prejšnjim predstavlja paket, ki je usklajen s socialnim partnerji. Zakon določa začasno spodbudo za zaposlovanje mlajših brezposelnih oseb in določa zaradi finančne situacije, v kateri smo, da se porodniški dopust začasno omeji na višino dvakratnika povprečne plače v naši državi, kar znaša okoli 2 tisoč 800 evrov bruto. Omejitev višine porodniškega dopusta ni zaželen ukrep, je pa ukrep, s katerim ne posegamo v temeljno socialno varnost mladih družin. Višji porodniški dopust od tako postavljene meje namreč prejema trenutno okoli sto mamic. Pomembno je, da zakon prinaša spodbude za zaposlovanje mladih, in sicer v obliki olajšave delodajalcem. Delodajalci po predlogu tega zakona, če bi zaposlili mlado brezposelno osebo v starosti do trideset let za nedoločen čas za obdobje dveh let, bi bili oproščeni plačevanja socialnih prispevkov. V socialnem dialogu smo se dogovorili tudi za omejitve za delodajalce, in sicer za to lahko zaprosi delodajalec, ki tri mesece pred zaposlitvijo ni odpuščal iz poslovnih razlogov, ni imel v tridesetih dneh pred tem blokiranega računa in je v zadnjih šestih mesecih redno plačeval prispevke in plačeval plačo svojim zaposlenim. Če bi delodajalec pred potekom dveh let prekinil takšno pogodbo, je predvidena sankcija, in sicer bi moral poravnati vse prispevke, ki so mu bili oproščeni, za nazaj. Ukrep bi veljal od 1. novembra letošnjega leta do 31. 12. naslednjega leta. To pomeni, če bi bile v tem obdobju sklenjene zaposlitve za nedoločen čas, bi bili delodajalci, če bi izpolnjevali pogoje, upravičeni do te olajšave, ki jo predvideva zakon. Poudarjam, da gre za interventni ukrep v pogojih, ko je v lanskem letu Slovenija beležila najvišji porast stopnje brezposelnosti med mladimi v vsej Evropski uniji. Verjamem, da je s finančnega vidika in tudi vseh drugih vidikov, tako mladih tako tudi države, mnogo bolje, da so ti mladi zaposleni in plačujejo vsaj prispevke delavca, kot pa da so doma na plečih staršev in ali celo države. Mladim je treba dati priložnost. Verjamem, da bomo skupaj s tem ukrepom zaposlili 5 tisoč več mladih, kot je bilo to v lanskem letu, in da bo približno delež zaposlenih za nedoločen čas tudi od tistih, ki bi se tudi drugače zaposlili, okoli 7 tisoč zaposlitev za nedoločen čas. Ker pa so na žalost vedno možne zlorabe, smo z amandmajem predlagali, da se doba prijave mlade brezposelne osebe na zavodu podaljša iz enega meseca na tri mesece. Zakaj? Da ne bi prišlo do substituiranja prej zaposlenih za določen čas zdaj v okviru te subvencije. Verjamem, da je takšna varovalka dobra. Hkrati bomo pa tudi zelo budno spremljali vključitve po tem zakonu in bomo, če bi prišlo do zlorab, tudi lahko posegli v samo veljavnost zakona. Vendar verjamem, da danes ni čas, da govorimo predvsem o zlorabah, ampak da podprete zakon, ki daje mladim možnost, da se bodo morda lažje zaposlili v teh težkih pogojih, v katerih je država. Mislim, da ta zakon potrebujejo predvsem mladi. Hvala.
Hvala tudi vam. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je obravnaval zakon kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila dajem besedo predsednici dr. Andreji Črnak Meglič.
Hvala lepa za besedo. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o interventnih ukrepih na področju trga dela in starševskega varstva, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada s predlogom za obravnavo in sprejetje predloga zakona po nujnem postopku. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja z ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anjo Kopač Mrak, predstavnica Zakonodajno-pravne službe in predstavnika Zveze svobodnih sindikatov Slovenije. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe ZPS. Odbor je prejel tudi mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki predlagani predlog podpira, podpira predvsem spodbude delodajalcem za zaposlovanje cilje skupine brezposelnih oseb mlajših od 30 let, glede določitve zgornje meje izplačila porodniškega dopusta pa so izrazili pomisleke. Glede ukrepa znižanja z odločbo priznanih zneskov denarnega nadomestila za primer brezposelnosti za 3 % pa pozivajo socialne partnerje, da se dogovorijo o sprejemljivih rešitvah v nadaljevanju usklajevanj. V poslovniškem roku je s strani kvalificiranih predlagateljev amandmaje vložila Poslanska skupina Nove Slovenije, ki jih odbor ni sprejel oziroma so postali brezpredmetni. Na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe in dogovora s socialnimi partnerji so bili predlagani tudi predlogi za amandmaje odbora, ki jih je odbor sprejel kot svoje amandmaje. Predstavnica predlagatelja je predstavila predlagani zakon in povedala, da so na podlagi dogovora s socialnimi partnerji pripravljeni predlogi za amandmaje odbora z nekaterimi popravki in dodatnimi varovalkami, ki jih Vlada podpira. V razpravi, ki je potekala predvsem o 3. in 4. členu predloga zakona in vloženih amandmajih, je bilo izpostavljeno stališče, da so ukrepi sicer dobri, postavlja pa se vprašanje netransparentnosti glede finančnih posledic. Daljša razprava je potekala predvsem o 3. členu, ki določa spodbude za zaposlovanje. Na podlagi dogovora s socialnimi partnerji je bil sprejet predlog za amandma odbora, ki določa pogoje, ki jih mora izpolnjevati delodajalec, da je upravičen do oprostitve plačila prispevkov delodajalca za obvezna socialna zavarovanja in nekaj varovalk, ki bi čim bolj preprečile možnosti zlorabe pridobitve subvencij. Brezposelne osebe, ki jih bo delodajalec zaposlil in bo iz tega razloga upravičen do oprostitve plačevanja prispevkov za obvezna socialna zavarovanja, so upravičene do pravic iz vseh socialnih zavarovanj, torej tudi z naslova zavarovanja za primer brezposelnosti in zavarovanja za starševsko varstvo. Razpravljavci so se strinjali, da je ukrep dober, nekateri pa so izpostavili predvsem problema všečnosti ukrepa, ki nima finančnega pokritja, zato je bil predlagan predlog za amandma odbora k 3. členu, ki bi kot plačnika določil proračun Republike Slovenije. Predlog ni bil sprejet, ministrica pa je povedala, da se zavedajo, da ukrep ni najboljši. Vodilo pa jih je zavedanje, da je treba spodbuditi zaposlovanje mladih brezposelnih, saj je prav, da jim družba da možnost, da lahko delajo. S tem interventnim ukrepom, ki je tudi časovno omejen, želijo ustaviti trend naše države z največjo brezposelnostjo mladih. Imeli smo 30-procentno rast brezposelnosti v zadnjem obdobju. V razpravi o 4. členu in o vloženem amandmaju, s katerim so predlagatelji črtali omejitev višine porodniškega nadomestila, ki po predlogu zakona naj ne bi bilo višje od 2-kratnika vrednosti povprečne plače v Republiki Sloveniji, je bilo poudarjeno, da gre za občutljivo področje družinske politike, ki je že do sedaj doživela kar nekaj uskladitev. Predlagatelji so predlagali, da ostane višina porodniškega nadomestila nespremenjena, saj je Slovenija sedma država v svetu z najstarejšim prebivalstvom in zato menijo, da bi predlagano omejevanje porodniškega nadomestila nizko rodnost še povečalo. Ministrica je povedala, da to ni sistemski, ampak interventni ukrep, menila pa je tudi, da ne gre za tak poseg v pravico, da bi zaradi tega upadla želja po otroku. Poudarila je, da zaradi trenutne težke finančne situacije zagotavljanje razlike med izdatki za starševska nadomestila in vplačanimi prispevki za starševsko varstvo zahteva znižanje izplačil vseh starševskih nadomestil, tudi porodniškega dopusta. Poudarila pa je, da takšno nadomestilo, ki je večje od dvakratnika, prejema zgolj 100 upravičenk. Odbor je sprejel svoje amandmaje in vse člene. Pripravljen je bil dopolnjeni predlog zakona. Hvala.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Ljudmila Novak bo predstavila stališče Poslanke skupine Nove Slovenije.
Spoštovani gospod predsednik, gospa ministrica, kolegice in kolegi! Predlog zakona o interventnih ukrepih na področju trga dela in starševskega varstva je slab, nedodelan in diskriminatoren do mladih družin, zato ga poslanci Nove Slovenije ne bomo podprli. Zanimivo je, da so se socialni partnerji uspeli dogovoriti, da se ne bo uveljavilo prvotno predlagano linearno znižanje nadomestil za brezposelnost za 3 %, kar bi v Novi Sloveniji podprli. Niso pa iz zakona umaknili omejevanja višine porodniškega nadomestila, ki pa je za nas resnično sporno. Kot smo že večkrat poudarili, je Slovenija 7. država na svetu z najstarejšim prebivalstvom, zato menimo, da bi predlagano omejevanje porodniškega nadomestila nizko rodnost lahko še poslabšalo, nikakor je pa ne bo izboljšalo. Področje porodniškega oziroma starševskega dopusta in nadomestil je občutljivo področje družinske politike, ki je že do sedaj doživelo kar nekaj uskladitev in sprememb. Nesprejemljivo pa se nam zdi varčevanje prav pri mladih materah, ki bi jih morali spodbujati k večkratnemu materinstvu. Na drugi strani pa vidimo zgrešeno ravnanje državnih bankirjev, ki je zabrisano z milijardnimi dokapitalizacijami. Spodbuda delodajalcem za zaposlitev brezposelnih oseb, mlajših od 30 let, ki so vsaj tri mesece prijavljene v evidenci brezposelnih oseb, za nedoločen čas, je sicer dober in všečen predlog, ki pa je, sodeč po pripombah Računskega sodišča Republike Slovenije z dne 9. 7., popolnoma nedodelan. Vlada ni utemeljila, zakaj ravno mladi do 30. leta starosti in ne širša ali ožja ciljna skupina. Računsko sodišče prav tako izraža bojazen, da bodo delodajalci zlorabili ukrep in bodo svoje že zaposlene mlade odpustili in nato zopet na njihovo ponovno zaposlitev koristili ugodnosti. Ne nazadnje pa je škandalozno, da predlog zakona med finančnimi posledicami sploh ne predvidi, iz katerega naslova bodo plačani prispevki za zdravstveno in pokojninsko zavarovanje delodajalcem, ki bodo v skladu s predlogom oproščeni plačevanja teh prispevkov za 24 mesecev. Kot sem povedala že na začetku, bomo poslanci Nove Slovenije glasovali proti predlogu zakona.
Hvala. Mag. Barbara Žgajner Tavš bo predstavila stališče Poslanke skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa še enkrat, predsednik. Jaz razumem nekatere pomisleke okoli tega zakona. Tudi v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije smo jih izražali predvsem v prvem delu, nekaj jih je še vedno ostalo. Pa gremo lepo po vrsti. Tisto, kar je pomembno, je, da interventni zakon zajema v prvi vrsti začasne ukrepe, ki med drugim predstavljajo tudi del zaveze Vlade Republike Slovenije iz sprejetega programa stabilnosti in njegove dopolnitve v letošnjem letu. Na začetku se bom dotaknila tistih ukrepov, ki pomenijo zagotavljanje restriktivne politike na področju socialnih transferjev, tudi zato, ker je bil del današnje koalicije – med njimi tudi Pozitivna Slovenija zelo glasen nasprotnik tovrstnim ali podobnim ukrepom pred letom dni v okviru Zujfa oziroma kasneje v okviru reforme trga dela. V Pozitivni Sloveniji, kot sem dejala, smo imeli resne pomisleke glede predlagane rešitve, ki je bila sprejeta na Vladi, na kar smo opozorili tudi Vlado. Zdaj konkretno gre za zniževanje denarnih nadomestil za 3 %. Korektno resorno ministrstvo je naknadno zakon usklajevalo in uskladilo s socialnimi partnerji. Rešitev, ki smo jo sprejeli na matičnem delovnem telesu s predlaganim amandmajem, je usklajena in skladna tudi z dogovorom, sprejetim pri nedavni reformi trga dela. Predlog zakona je kot rečeno določal znižanje z odločbo priznanih zneskov denarnega nadomestila za primer brezposelnosti za 3 %, in sicer za čas veljavnosti tega zakona. Ampak z amandmajem odbora smo to rešitev črtali, se pravi znižanja denarnega nadomestila ne bo. Pomisleki še vedno ostajajo pri rešitvi, ki pomeni omejevanje višine oziroma določitev zgornje meje izplačila porodniškega nadomestila na 2-kratnik povprečne mesečne plače v Republiki Sloveniji. Ministrica je tudi danes dejala, da ne gre za sistemski, ampak interventni ukrep, ki je, kot rečeno, časovno omejen, ki ne bo ogrozil socialne varnosti matere in otroka. Prav tako meni, da ne gre za poseg v pravico, zaradi katere bi se matere odpovedale želji po družini in otroku, pa vendar gre za ukrep, ki bo prizadel samo ženske, porodniško nadomestilo je namreč izključna pravica ženske v prvih treh mesecih po porodu, in drugič, ta ukrep se v prvi vrsti dotika žensk z višjo izobrazbo na boljše plačanih delovnih mestih. Z vidika pravičnosti, morda res lahko razumemo ta ukrep, ki bi prizadel, kolikor mi je znano, okrog 100 mater. Po razpoložljivih podatkih namreč najvišje porodniško nadomestilo znaša nekaj več kot 7 tisoč evrov, o neto zneskih govorim, medtem ko je najnižje porodniško nadomestilo zgolj 250 evrov, prav tako v neto znesku. Z vidika pravičnosti, kot rečeno, lahko tak ukrep podpremo, s čimer se moramo jasno zavedati, da istočasno področju starševskega varstva pripisujemo oziroma ga spreminjamo iz razvojne v izrazito socialno materijo oziroma mu dajemo zgolj socialno komponento. Ampak tisto, kar je pomembno v okviru tega zakona, je tretji ukrep, ki je izrazito pozitiven ukrep in je namenjen mladim brezposelnim osebam, z željo po večji vključitvi mladih na trg dela. Dejstvo je, da je v Sloveniji brezposelnost med mladimi ena najvišjih v Evropski uniji in da so interventni ukrepi za povečanje zaposlitvenih možnosti mladih brezposelnih oseb več kot nujni. Gre za spodbudo delodajalcem za zaposlovanje mladih, torej ciljno skupino predstavljajo brezposelne osebe mlajše od 30 let. Predlagana olajšava za zaposlovanje mladih brezposelnih oseb bo pripomogla k večjemu zaposlovanju in s tem tudi k večjemu prilivu sredstev v obe socialni blagajni, kar je z vidika javnofinančnih prihodkov absolutno zelo pomembno. Brezposelne osebe, ki jih bo delodajalec zaposlil in bo iz tega razloga upravičen do oprostitve plačevanja prispevkov za obvezna socialna zavarovanja, so upravičene do pravic iz vseh socialnih zavarovanj, torej tudi iz naslova zavarovanja za primer brezposelnosti in zavarovanja za starševsko varstvo. Če povzamem ob koncu, v zakonu ni več določila, ki je zniževal nadomestila za brezposelne za 3 %, višina porodniškega nadomestila se omeji na 2-kratnik povprečne plače v Republiki Sloveniji, jasneje pa se definira tudi mlade brezposelne osebe, [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]podjetja, ki jih država stimulira za zaposlovanje teh oseb, in obdobje, ko je brezposelna oseba prijavljena na zavodu. Skladno s poročili Računskega sodišča pa je koalicija za drugo obravnavo pripravila tudi amandma k 3. členu, s čimer odpravljamo morebitne dvome in v zakon vpeljujemo tudi varovalke, pred morebitnimi kršitvami. Pozitivna Slovenija bo predlog zakona podprla.
Hvala. Gospa Romana Tomc bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Zakon o interventnih ukrepih na področju trga dela in starševskega varstva, ki je danes pred nami, predvideva samo dva ukrepa, in sicer spodbudo za zaposlovanje oseb, mlajših od 30 let, za nedoločen čas in poseg v izplačilo porodniškega nadomestila in tudi druge pravice na tem področju. Pa naj se najprej dotaknem omejevanja porodniškega nadomestila, ki je bilo s strani mojih predhodnikov kar zelo hitro prediskutirano in preskočeno, ko vendarle je zelo, zelo pomembno. Predlagana zgornja omejitev porodniškega nadomestila je nedopustna. Hkrati pa je takšen predlog tudi potrditev, da se sedanja koalicija očitno strinja s predlogi prejšnje vlade, ki je predlagala sprejetje Zujfa. Z Zujfom je bilo namreč poseženo na področje družinske politike, priznamo, vendar so porodniška nadomestila ostala popolnoma nedotaknjena, ker smo se zavedali njihovega pomena. Vlada sedaj predlaga omejitev porodniškega nadomestila na dvakratnik povprečne plače. In naj vas spomnim, spoštovane kolegice in kolegi, finančni učinek, ki si ga obeta Vlada iz tega naslova v letošnjem letu za vseh sto mladih mamic, ki bodo deležne tega grobega posega, znaša recimo eno plačo slovenskega menedžerja. To pa seveda ni edini rez v družinsko politiko. Sedanja koalicija ki je, kot rečeno, Zujf takrat tako ostro kritizirala, gre sedaj korak dlje in dodaja še večji rez v družinsko politiko. Predlog zakona z določbami, ki jih sicer nekateri želijo prikazati kot svobodno možnost izbire in večje sodelovanje očetov pri negi in vzgoji otrok, v praksi pomeni predvsem to, da se mladim mamicam skrajšuje dopust za nego in varstvo otroka za en mesec. In dejstvo je, da bo tistih očetov, ki bodo izkoristili to – sicer dobro možnost, vendar prisilo v tem zakonu, zelo malo, kajti to ni odvisno samo od njihove volje, to je odvisno tudi od tega, kako benevolenten bo do tega njegov delodajalec. Kot veste, v sedanjih zaostrenih razmerah pa je najaviti enomesečno odsotnost – tudi če zaradi nege otroka – pri delodajalcu zelo težko. Na ta račun, če prav razumemo, bo država predvsem prihranila s tem, da ne bo izplačevala nadomestil za nego otroka. Torej država ponovno hrani na račun družinske politike. Predlagane ukrepe, ki pa spodbujajo delodajalce k zaposlovanju mladih do trideset let, s tem da jih oproščajo plačila prispevkov, pa seveda zelo pozdravljamo. To smo tudi zelo odločno zagovarjali na odboru in menili smo, da mora država v sedanji težki situaciji, ko brezposelnost mladih narašča, narediti vse, da bi to naraščanje omejila in spodbudila delodajalce, da zaposlujejo mlade. Pa vendar želimo, da je tudi ta ukrep, ne glede na to, kako zelo dober je in kako ga podpiramo, povsem transparenten. Transparenten tudi v tem smislu, da natančno pove, kdo bo za te pravice, ki jih mladi dobijo, prispeval, kdo jih bo plačal. Napačno je razumeti, da so prispevki nekaj podobnega kot davki, da lahko oprostitev teh prispevkov izenačujemo na primer z investicijsko olajšavo. Ni res. Za plačilo prispevkov dobimo neko protistoritev, to je recimo zdravstveno zavarovanje, pokojninsko zavarovanje. Nekdo, ki bo to storitev dobil, ki bo upravičen do zdravstvenega zavarovanja, tega prispevka ne bo plačal, torej plačal ga bo nekdo namesto njega. Podpiramo ta ukrep, še enkrat pravim, in to smo odločno zagovarjali, vendar želimo, da se tudi jasno pove, da se da neka transparentna razlaga, kdo bo to oprostitev prispevkov tudi plačal. In predlagamo, da je to država oziroma proračun, tako kot je v vseh ostalih podobnih primerih, kjer se država vključuje v reševanje podobnih problematik. Hvala.
Hvala tudi vam. Dr. Andreja Črnak Meglič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Zakon, ki je pred nami, je interventni zakon, kar pomeni, da vsebuje ukrepe, ki so začasni in namenjeni hitremu posredovanju za ublažitev krize, v kateri se nahajamo. Predlog zakona o interventnih ukrepih na področju trga dela in starševskega varstva vsebuje dve poglavitni rešitvi. Prva se nanaša na določitev zgornje meje izplačila porodniškega nadomestila, drugi ukrep pa je spodbuda za delodajalce za zaposlitev mladih med 15. in 30. letom. Zakon je bil usklajen tudi s socialnimi partnerji. Socialni demokrati nismo navdušeni nad omejevanjem porodniškega nadomestila, ki pripada zgolj materam v skupnem trajanju 105 dni v času pred in po porodu. Vendar je v trenutnih razmerah to še edina pravica iz sistema socialnega zavarovanja, ki nima zgornje meje. Ker je solidarnost v tej težki javnofinančni in gospodarski situaciji pomembnejša kot kdajkoli prej, se nam zdi postavitev meje porodniškega nadomestila na dvakratnik povprečne mesečne plače v Republiki Sloveniji razumen ukrep. Še posebej zato, ker je omejen zgolj na obdobje, dokler gospodarska rast ne bo presegla 2,5 %. Zavedati se moramo, da dvakratnik povprečne plače pomeni približno 3 tisoč evrov bruto ali malo manj kot tisoč 800 evrov neto plače. Trenutno to porodniško nadomestilo prejema, kot že rečeno, 100 porodnic. Ob tem pa ni zanemarljiv podatek, da je najnižje porodniško neto nadomestilo 250 evrov oziroma znaša kar sedemkrat manj od tega zneska. Janševa vlada je v Zujfu predlagala znižanje zgornje višine nadomestila za nego in varstvo otroka v času nadaljnjih 260 dni starševskega dopusta, in sicer iz do takrat veljavnega 2,5-kratnika na 1,5-kratnik povprečne mesečne plače, kar bi prizadelo bistveno več kot 100 porodnic. Zato smo Socialni demokrati skupaj s kolegi iz Pozitivne Slovenije predlagali dvig te meje na dvakratnik povprečne plače, kar je bilo tudi sprejeto. Po sprejetju tega interventnega zakona bo nadomestilo za celoten starševski dopust v trajanju 365 dni navzgor omejen na enaki ravni, to se pravi na ravni 2-kratnika povprečne plače. Z veseljem pa bomo Socialni demokrati podprli drug ukrep, ki ga prinaša ta zakon. Gre za oprostitev plačila prispevkov delodajalca za dve leti, če za nedoločen čas zaposli osebo, ki je prijavljena v evidenci brezposelnih. Z amandmajem, ki smo ga prejeli danes na klop, je predlagana doba brezposelnosti najmanj tri mesece pred zaposlitvijo, in to velja za osebe, ki so mlajše od 30 let. Stopnja brezposelnih mladih znaša 20,6 % in je kar dvakrat višja kot splošna stopnja brezposelnosti. Po podatkih Eurostata je imela Slovenija med decembrom 2011 in 2012, torej v času Janševe vlade, največje povečanje stopnje brezposelnosti mladih do 25 let, celo večjo, kot jo beležijo v Grčiji in Španiji. Menimo, da bo ukrep, ki ga predlagamo s tem zakonom, spodbudil delodajalce, da se bodo odločali za zaposlovanje mladih, in to za nedoločen čas, kar za mlade pomeni prepotrebno varnost in možnost načrtovanja prihodnosti in, če hočete, tudi družine. V primeru minimalne plače bo znašala višina prihranka za delodajalca približno 3 tisoč evrov, pri povprečni plači pa okoli 5 tisoč evrov za obdobje 24 mesecev, kolikor traja ukrep, kar ni zanemarljivo. Pomembno je tudi dejstvo, da zakon predvideva sankcijo za predčasno prenehanje pogodbe o zaposlitvi in varovalke, ki bodo preprečile zlorabe. Še dodatna varovalka pa je predlagana z amandmajem in bo onemogočala, da bi se na ta način nekako manipuliralo s tem ukrepom. Vidik javnofinančnih učinkov je treba gledati celovito. Ravno zaradi prej omenjenih varovalk menimo, da bodo zlorabe v veliki meri preprečene, zato bodo ti mladi, ki se bodo zaposlili v okviru predlaganega ukrepa olajšav za delodajalce, tudi prispevali svoj delež, najprej v proračun, torej plačevali bodo dohodnino, pa tudi v blagajne, in sicer v skupni višini 10,6 milijonov. Ker bodo zaposleni, ne bodo prejemali socialne pomoči, kar pomeni, da bo tudi finančni učinek večji oziroma pozitiven učinek večji, kot če bi bili brezposelni. Zaradi vsega povedanega bomo Socialni demokrati vse rešitve, ki jih predlagani zakon prinaša, podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Branko Kurnjek bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Še enkrat prav lepo vsi pozdravljeni! Zakon o interventnih ukrepih na področju trga dela in starševskega varstva je posledica nezadržne rasti brezposelnosti mladih in trenutnega slabega finančnega položaja v državi. Prvi ukrep uvaja spodbude za zaposlovanje brezposelnih mladih oseb do 30. leta starosti, saj so trendi zaposlovanja te starostne strukture, kot že rečeno, slabi. Zakon delodajalca, ki zaposli predhodno vsaj tri mesece, če bo sprejet amandma k 3. členu, brezposelno mlado osebo, za prvih 24 mesecev zaposlitve osebe oprošča plačila prispevkov delodajalca za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, zdravstveno zavarovanje, zavarovanje za starševsko varstvo in zavarovanje za primer brezposelnosti. Sicer pa predlog zakona delodajalcu postavlja tudi določene pogoje za zaposlitev in mu obenem nalaga plačilo opravičenih prispevkov za nazaj v primeru odpovedi zaposlenega pred potekom 24 mesecev. V Državljanski listi podpiramo ukrepe, ki spodbujajo odpiranje novih delovnih mest, pri tem pa opozarjamo, da mora Vlada pri vseh ukrepih zagotoviti tudi transparentno financiranje. Drugi ukrep, ki bo vplival na trenutno okoli 100 upravičenk, mamic, pa omejuje višino porodniškega nadomestila, ki ne more biti višje od 2-kratnika vrednosti povprečne mesečne plače v Republiki Sloveniji, določene s predpisom, ki ureja usklajevanje transferjev posameznikom in gospodinjstvom. Ta ukrep bo sicer v veljavi do vključno leta, ki sledi letu, v katerem gospodarska rast preseže 2,5 % družbenega proizvoda. Interventne ukrepe, ki jih prinaša zakon, v Državljanski listi podpiramo in si hkrati želimo čimprejšnjega upada števila brezposelnih in čim višje, čimprejšnje gospodarske rasti, da prvega ukrepa ne bi bilo treba ponoviti in da bi se drugi ukrep čim hitreje iztekel. Hvala.
Hvala lepa. Še gospod Jakob Presečnik, Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke.
Ponovno hvala lepa za besedo, tokrat gospe podpredsednici. Spoštovani vsi ostali prisotni! Sem že enkrat pozdravil, da ne bom še ponavljal. Zmanjševanje podpore brezposelnim in zmanjševanje nadomestila za porodniško sta po mnenju poslanske skupine SLS vsekakor zelo boleča in nepopularna ukrepa. V poslanski skupini smo se po tehtnem premisleku odločili, da bomo podprli dopolnjeni predlog zakona, če bo imel podporo socialnih partnerjev. Na podlagi dogovora s socialnimi partnerji so bili na matičnem odboru sprejeti ustrezni amandmaji in črtano dodatno zmanjševanje nadomestil za brezposelne ter dodani nekateri varovalni elementi glede olajšav pri zaposlovanju mladih, zato dopolnjeni predlog zakona Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podpira. Podpiramo ga tudi zato, ker gre za začasne nujne ukrepe, ki predstavljajo izpolnjevanje dela zaveze Vlade iz sprejetega programa stabilnosti in dopolnitve v letu 2013 o zagotovitvi restriktivne politike na področju socialnih transferjev, ki zajema predvsem omejevanje višine nekaterih denarnih nadomestil. Pri omejitvi višine porodniškega nadomestila gre le za omejitev najvišjih nadomestil na 2-kratnik povprečne plače, torej ne bodo prizadeti tisti starši, ki spadajo v nižje razrede prejemnikov nadomestil, zato znižanje ne bo dodatno ogrozilo socialno ogroženih družin. Seveda bomo pa zelo pozorni pri nadaljnjih spremembah družinske politike, ker pa nakazane spremembe bolj kritično zarežejo v pozitivno diskriminacijo predvsem mladih družin. V zakonu pa so tudi pozitivne določbe, ne samo omejitve. V naši poslanski skupini pozdravljamo spodbude, ki so predvidene za zaposlovanje mladih brezposelnih oseb, kar je po našem mnenju pozitivno z dveh vidikov. Prvi je ta, da bodo mlajši brezposelni lažje in hitreje dobili delo, saj je za njih pomembno, da se čim prej po študiju vključijo v trg dela. Drugi pozitivni vidik pa je posledično večje zaposlovanje in s tem tudi večji priliv sredstev v socialne blagajne. Nujno je treba ukrepati, da se ustavi 30-odstotna rast nezaposlenih med mladimi. Nezaposlenost mladih za njihovo prihodnost zagotovo ni spodbudna, prav tako ne za prihodnost našega naroda. Zato v Poslanski skupini SLS resnično upamo, da bodo ukrepi prinesli pozitivni trend. S sprejetim amandmajem k 3. členu so sicer dodane nekatere varovalke, kljub temu še posebej pozivamo vlado, da zagotovi transparentnost dodeljevanja teh spodbud in s tem prepreči morebitno zlorabo mladih za nezakonito pridobivanje olajšav. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še gospa Jana Jenko, Poslanska skupina DeSUS.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Vsem skupaj še enkrat lep pozdrav! Socialni dialog v sprejemanju zakonodaje, ki se navezuje na spreminjanje tiste vrste zakonov, ki posegajo v pravice in obveznosti oziroma standard ljudi, je pomemben že v normalnih razmerah. Ko pa gospodarske, finančne in družbene razmere niso idealne ali ko so celo zaostrene, pa sta socialni dialog in usklajenost glede sprejemanja sicer potrebnih ukrepov še posebej pomembna. Od prvotnega predloga zakona pa do vsebine, ki jo imamo danes na mizi, je nastajalo kar precej sprememb, ki so plod kompromisa med Vlado in socialnimi partnerji. Med temi kompromisnim rešitvami je tudi črtanje prvotno predvidenega 3-procentnega znižanja nadomestil za brezposelnost kar v naši poslanski skupini še posebej pozdravljamo. Za tiste brezposelne, ki so več kot eno leto dni na zavodu in prejemajo nadomestilo, ki po zadnjem znižanju po Zujfu znaša samo še 50 % osnove, bi to znižanje pomenilo udarec že drugič približno v letu dni. V Poslanski skupini DeSUS pozdravljamo korak Vlade, da je odstopila od nameravanega znižanja nadomestil, ker menimo, da se lahko oziroma se mora obstoječe stanje v državi reševati tudi še na kakšen drugačen način in ne zgolj z udarci po najbolj ranljivih skupinah prebivalstva. Poslanska skupina DeSUS podpira predlagani ukrep spodbud delodajalcem za zaposlovanje mladih brezposelnih ljudi. Ta ukrep je zelo pozitiven, saj je ravno skupina mladih, starih pod trideset let, zelo rizična skupina iskalcev zaposlitve. Stopnja brezposelnosti mladih znaša pri nas 23 %, to pomeni okoli 28 tisoč brezposelnih, kar ni spodbuden podatek. Še manj spodbudno pa je dejstvo, da je Slovenija na prvem mestu v Evropski uniji po rasti brezposelnih med mladimi iskalci zaposlitve. V Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da je dopolnjeni predlog zakona z vsemi varovalkami, ki so posledica rezultata pogajanj s socialnimi partnerji in določajo pogoje, ki jih mora izpolnjevati delodajalec, da je za dve leti upravičen do oprostitve plačila prispevkov delodajalca za obvezna socialna zavarovanja, zdaj ustreznejši in primeren za podporo. Sicer pa glede na devet milijard evrov, ki jih bodo lahko države članice Evropske unije, med njimi tudi Slovenija, črpale za reševanje problematike mladih, pričakujemo, da bodo sprejeti še kakšni ukrepi v korist mladih na tem področju. V Poslanski skupini DeSUS bi si seveda želeli, da se tudi na področje družinske politike ne bi posegalo, ampak vendarle je ukrep določitve zgornje meje izplačila porodniškega nadomestila sprejemljiv. Sprejemljiv je predvsem zaradi dveh razlogov. Prvič, ukrep ni trajen, je zgolj začasen. Časovno je vezan na leto, ki sledi letu, v katerem gospodarska rast preseže 2,5 % bruto domačega proizvoda. To je trenutek, na katerega je vezana cela paleta že sprejetih ukrepov v Zujfu. Drugi razlog pa je ta, da je ravno z Zujfom že bilo na enak način z določitvijo zgornje meje poseženo pri vseh ostalih starševskih nadomestilih in bile so tudi omejitve najvišjih pokojnin. V Poslanski skupini DeSUS bomo predlaganemu interventnemu zakonu namenili podporo. Hvala.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih oziroma vloženih amandmajih. Najprej bomo razpravljali o 3. členu. K 3. členu sta bila podana dva amandmaja, in sicer je enega vložila Poslanska skupina SDS, drugega pa so vložile poslanske skupine koalicije. Dajem v razpravo 3. člen in amandmaje k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Ivan Vogrin, izvolite.
Gospa predsedujoča, hvala lepa. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Štejejo samo rezultati, nič drugega. Samo rezultati. Rezultat aktivne politike zaposlovanja APZ, bi lahko rekli, če bi se malo šalili, akademski pevski zbor. Kolikor let jo imamo, vsako leto imamo večjo brezposelnost. Ti ukrepi, spoštovane dame in gospodje, ne delujejo. Ne delujejo. To niso ukrepi, to je pač neko delo, zato da delamo, pa kažemo svojim državljankam in državljanom, kako delamo. Rezultati tega dela so pa – danes se kaže, kaj je rezultat dela: znižali bomo porodniške. A to so ukrepi, ki bi naj delovali? Glejte, saj se nam morejo vsi smejati. Jaz sem povedal svoj primer. Kaj če bi se jaz tukaj postavil in razglašal, kako sem bil dober direktor? Moja firma je bankrotirala. Rekli bi, da sem nor. Kaj mislite, kaj mislijo naši državljani in državljanke? Da smo politiki in ministri nori. To si mislijo. Ker jim z vsakim zakonom nekaj jemljemo. Glejte, to ni pravi način. In to so interventni ukrepi na reforme trga dela. Zdaj pa gremo na dve besedi, "interventni", pa "trg dela". Zdaj smo dejansko v krizi. Ta kriza ni več recesija, ampak je že depresija. Zakaj? Ko se gospodarska rast tako hitro zmanjšuje, kot se slovenska, gremo proti depresiji. Ko gre brezposelnost proti 20 %, je to že depresija. Ko se z vsakim zakonom jemljejo pravice, ki jih je država prej delila, saj jih je res prebogato delila, tudi na to sem jaz pred desetimi leti opozarjal, in ko davke zvišujemo zato, da ohranjamo nek socialni mir in kažemo, da nekaj dela, je to že depresija. Če pa mi natančno proučujemo, to ni prva gospodarska kriza, res pa je, da v Sloveniji, pa tudi v Jugoslaviji je to prva, kajti Tito je fantastično znal krmariti, in je vsakokrat, ko bi prišli v krizo, šel po kredite. Potem pa smo od 90. leta naprej v Sloveniji, pa smo leta 2008 res prišli v prvo krizo, iz katere ne moremo, zdaj smo že v depresiji. Ampak 1920. leta je v Ameriki bila tako imenovana prva pozabljena kriza. Prečitajte si, kako so jo reševali. 1929. leta je bila druga tako imenovana velika gospodarska kriza, ki je potem pljusknila tudi v Evropo. Ameriški predsednik Hoover jo je reševal natančno tako kot mi zdaj. Zviševal je davke, zviševal je javno porabo, javni sektor krepil in na področju gospodarstva neprestano posegal z interventnimi ukrepi. Ali veste, kdaj je Amerika dejansko izšla iz krize? 1954. leta. Se pravi, od 1929. do 1954. leta, približno tako dolgo bomo mi rabili s takšnimi ukrepi. Vmes pa so imeli srečo, da je bila druga svetovna vojna, drugače so analitiki ugotovili, da je vprašanje, če bi še prišli 1954. leta iz krize. Zdaj pa za zaključek. Kaj mislite, zakaj imamo tako brezsmiselne ukrepe in interventne zakone? Veste, zakaj? Jaz bom vprašal direktno. Kdo od predlagateljev zdajšnjega interventnega ukrepa na reformi trga dela je bil en mesec zaposlen v svoji firmi in si je zaslužil plačo? Jaz vam lahko odgovorim. Noben. Ali so ti predlagatelji en mesec imeli zaposlenega enega človeka in mu dali plačo? Nihče. In če nimaš izkušenj, če ne veš, kaj pomeni zaslužiti plačo, potem pač predlagaš brezsmiselne ukrepe, ki niso ukrepi in ki ne delujejo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Ker je bil še izkazan interes za razpravo, vas vabim k prijavi za besedo. Najprej dajem besedo gospe Romani Tomc.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Jaz bi rada razpravljala o tistem delu, ki se nanaša na olajšave za zaposlovanje mladih do 30. leta. Jaz sem že uvodoma v predstavitvi stališča poslanske skupine poudarila, da smo mi izrazito naklonjeni temu ukrepu in tudi vsem drugim ukrepom, ki imajo za cilj zmanjšanje brezposelnosti med mladimi. Tako tudi pozdravljamo te nove sheme, ki jih predstavlja Evropska unija za reševanje brezposelnosti mladih. V tem kontekstu smo tudi nekako, bom rekla, nezadovoljni. Ampak kolikor koli bo že Slovenija iz tega naslova dobila, bo nekaj. Pa vendarle naj ob tem opozorim, da iz približno 6 milijard oziroma zdaj naj bi bila shema še povišana, kolikor je denarja v Evropi na voljo za zmanjševanje brezposelnosti mladih, je ta naš uspeh, da smo od 6 milijard uspeli pridobiti nekaj manj kot 10 milijonov evrov, zelo relativen. Ampak kakorkoli že, vsak denar, ki ga za te namene dobimo, je dober. Problematika je zares pereča, brezposelnih mladih je iz dneva v dan manj. Ampak naj ob tem opozorim na nekaj, kar smo tudi že v preteklih letih večkrat poudarjali. Problematika brezposelnosti mladih ni pereča samo zaradi tega, ker je slaba gospodarska situacija, ker so podjetja v takšnih škripcih, kot so, ampak ta problem poglablja še popolnoma napačna šolska politika v preteklih letih. Zdaj se je bolj kot kdajkoli prej pokazalo, da v Sloveniji usposabljamo ljudi za poklice in področja, ki jih nihče ne potrebuje. Imamo visoko izobražene mlade ljudi, ki ne najdejo svoje priložnosti na trgu dela, ker po njih preprosto ni povpraševanja. Na drugi strani imamo tudi poklice, ki bi jih delodajalci radi zaposlili, pa jih žal ne najdejo. Na ta strukturni razkorak bomo morali v bodoče biti zelo pozorni in nekaj narediti tudi na tem področju, sicer se brezposelnost med mladimi ne bo znižala, pa naj bodo olajšave še tako visoke. Da pa zdaj preidem na to, zakaj sem skeptična do tega ukrepa, pa je edini razlog, da je popolnoma netransparenten, netransparenten v tem smislu, da ne opredeljuje kdo bo, če tako rečem, te stroške plačal. Gre za prispevke, in prispevki so tista vrsta dajatve, za razliko od davkov, za katero tisti, ki jih vplačuje, na drugi strani dobi neko storitev, je upravičen do neke storitve, je upravičen do zdravstvenega zavarovanja, je upravičen do pokojninskega zavarovanja. Iz tega naslova mu nekoč v prihodnosti gre neka pokojnina, ampak že danes in v sedanjosti pa zdravstveno varstvo. In poglejte, če država, vlada, predlagatelj, koalicijski poslanci tiščite zaprte oči proti temu dejstvu, da to vendarle mora nekdo plačati, in to bomo plačali vsi davkoplačevalci preko proračuna, preko spodbud oziroma transferov, ki jih bo moral proračun zagotoviti v te blagajne, kjer bo zmanjkalo denarja, je to dejstvo. In nič drugače kot tako ni. Mi želimo samo to, da se to v zakon napiše, ker želimo, da so popolnoma jasna razmerja. Strinjamo se z vso solidarnostjo, jo podpiramo, v pokojninskem sistemu, v zdravstvenem sistemu. Nekateri plačujejo več, pa nikoli ne koristijo tistega obsega storitev, kot so ga v bistvu vplačali. Nekateri pa plačujejo malo, pa koristijo več, kot so vplačali. Zato ker pri nas obstaja solidarnostni sistem, ki preliva od tistih, ki vplačujejo več, k tistim, ki vplačujejo manj. In s tem se strinjamo. Ne želimo, da se to karkoli spremeni. Želimo ohraniti socialno in solidarno družbo. Ampak želimo, da se ve, da je to treba plačati. Želimo, da je slika transparentna. In v tem kontekstu nas seveda moti tudi to, da je Vlada ob predložitvi zakona opredelila, da pravzaprav kakšnih finančnih posledic tukaj ni. Poglejte, če si dejansko tako zatiskamo oči, potem nikoli ne bomo na zeleno vejo spravili javnih financ, ker smo jih nesposobni opravljati. Če nekdo za tak ukrep napiše, da ni finančnih učinkov – lepo vas prosim!? Potem pa mi povejte, zakaj na vseh drugih področjih, ko recimo država prispeva del prispevka za kmete, pa za invalide, pa za starejše zaposlene, zakaj pa tam napišemo v zakonih povsem jasno, da se sredstva krijejo iz proračuna. Pika. Samo tukaj ne. Zakaj ne? Bodimo pošteni in povejmo, sredstva se krijejo iz proračuna. In z veseljem bomo to podprli. Opozorila bi še na nekaj, to tudi nismo imeli v uradnih gradivih, ki so bila pripravljena za to točko na E-klopi, vsaj jaz nisem opazila, je pa čisto uradno stališče Računskega sodišča, ki ga je zahtevala Komisija za nadzor javnih financ. Če mi je prav znano, zelo na hitro sem ga morala sedaj pregledati v kratkem času. Ampak Računsko sodišče je odgovorilo na ta predlog oziroma vse pomisleke, ki jih je imela komisija, kako je s temi finančnimi učinki in tudi sicer, kako je s pozitivnimi učinki, ki jih predvideva ta zakon. Torej da bo zaradi teh ukrepov zaposlenih na novo 5 tisoč mladih ljudi. Verjamem, da boste to stališče tudi sami lahko prebrali. Jaz ga tukaj ne bom brala, bi pa ga rada samo na kratko povzela. Računsko sodišče je ta predlog zakona, če se malce bolj grobo izrazim, dobesedno raztrgalo. Imajo toliko vprašanj in pomislekov, da ne vem, kako bo Vlada našla vse odgovore na njih. Ali bo zares zaradi te olajšave zaposlenih 5 tisoč več mladih ljudi, bomo videli v nadaljevanju. Računsko sodišče močno skrbi, ker tukaj zadaj ni nobenih poglobljenih obrazložitev, zakaj Vlada meni, da ravno 5 tisoč ljudi, po čem to sklepa. Mnogo mnogo je še odprtih vprašanj, ampak verjamem, da vseh zapreti ne moremo nikoli. In da na račun tega, da bomo reševali problematiko zaposlovanja mladih, za katero se res vsi strinjamo, da je zelo, zelo pereča in da tukaj moramo nekaj narediti in tudi delamo. Ampak vendarle, spoštovana vlada, koalicijski poslanci, bodimo tako pošteni, da povemo, da to delamo na račun nekoga, da bo zaradi tega trpela pokojninska blagajna. Ampak verjamem, da si težko predstavljamo, da bo pokojninska blagajna trpela zaradi tega čez štirideset let, ker štirideset let je zelo daleč. Ampak nekoč nekje se bo nekdo spraševal, zakaj je pokojninska blagajna v tako slabem stanju. Tako ko se mi danes sprašujemo za vse tiste ukrepe, ki so bili nekoč narejeni, pa jih moramo danes plačevati, tako se bodo enkrat spraševali eni drugi o tem, kaj pa vendarle so takrat počeli, da so nam pridelali takšen manko v pokojninski blagajni. Ampak recimo da pustimo ob strani ta hip štirideset let v prihodnosti, pa pojdimo raje na sedanjost. Kaj pa zdravstvena blagajna? Res je, da so nekateri, ki so danes brezposelni mladi, pa bodo dobili zaposlitev preko tega ukrepa, da jim država pomaga pri plačevanju prispevkov, da so socialni problem, da bo zaradi tega ukrepa morda tudi kakšna socialna pomoč manj, ampak spoštovani kolegi, zagotavljam vam, da transformacija iz socialnih pomoči direktno v zaposlitev, to ne gre tako enostavno. In prav gotovo v tem trenutku ne obstaja 5 tisoč mladih, ki jim država plačuje prispevke za socialno varnost oziroma jim pomaga pri vzdrževanju socialne varnosti na kakršen koli način, in bo ravno teh 5 tisoč mladih zdaj koristilo ta ukrep. Ne bo. Definitivno ne bo. In še druga nevarnost je tukaj, da pa se bodo pojavljali neki drugi, katerim pravzaprav ta ukrep sploh ni namenjen in bi bili sicer zaposleni, tudi če tega ukrepa ne bi bilo. Pa bodo v bistvu lahko pozitivne učinke tega zakona koristili tudi oni. Ampak nič hudega. Pustimo tiste, naj koristi, kdor le more, naj jih koristi čim več, kajti več, ko jih bo koristilo, manj bo brezposelnosti med mladimi in jaz verjamem, da je to skupni cilj nas vseh. Zaključujem pa s tem. Pri cilju se strinjamo, na eno oko bomo zamižali, ob tem da je zakon nedodelan in nedomišljen, na račun višjih ciljev, na račun tega, da bo kakšen mlad zaposlen več, kot je sedaj. Ampak tukaj na tem področju pa naj se ve, kdo pije, kdo plača. Naj se ve, kdo bo tu plačal. Pri tem pa bomo vztrajali. Zato vas seveda prosim, da naš amandma podprete, kajti ta amandma, če je res to, kar pravi vlada, da ne bo finančnih posledic, če je to res, potem te besede, ki jih dodajamo zraven besedila, da prispevke pokrije države, da se krijejo iz proračuna, mislim, da konkretno piše, tako kot sicer v Zakonu o invalidskem in pokojninskem zavarovanju. Poglejte, kaj piše v zakonu, ki smo ga pred nedavnim sprejeli. V 156. členu, "oproščeni del prispevka delodajalca za navedene delavce plačuje Republika Slovenija v skladu s 161. členom tega zakona". Pika. Samo da je jasno. In če se Vlada ne boji finančnih posledic, za katere pravi, da jih ni, s sprejetjem tega stavka, ki nikomur nič ne vzame in ki ne obremenjuje proračuna, pač nima kaj izgubiti. Zato verjamem, da boste ta amandma podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo dajem dr. Andreji Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, gospa ministrica! Vlada Alenke Bratušek si je zmanjševanje brezposelnosti mladih zastavila kot enega svojih prioritetnih ciljev, k temu bo poskusila prispevati na različne načine. Seveda je povsem jasno, da najpomembnejši način za zmanjševanje brezposelnosti mladih je ponovno oživljanje gospodarske rasti in povečanje povpraševanja po delovni sili. Vendar pa lahko tudi drugi ukrepi, ki jih lahko Vlada zagotavlja, spodbudijo zaposlovanje te tako zelo ranljive populacije. Slišali smo že, da v preteklosti Slovenija ni sodila med države z zaskrbljujočo visoko stopnjo brezposelnosti mladih. Bili smo pod povprečjem Evropske unije. Toda glej ga zlomka, ravno v času vlade Janeza Janše, v zadnjem obdobju njene vladavine je brezposelnost mladih poskočila tako kot v nobeni drugi evropski državi. Pravite, da Vlada ni pridobila dovolj evropskih sredstev oziroma iz pobude za zaposlovanje mladih, pa vendar vam moram reči, da je še nedavno bivši minister Vizjak govoril, da je velika bojazen, če bomo sploh upravičeni do teh sredstev. Treba je bilo veliko napora, dodatnih argumentov in kazalnikov, da je Slovenija vstopila v to shemo in pridobila teh 10 milijonov oziroma 8 milijonov sredstev. Za to gre vsa pohvala ministrici, ki je s tem uspela in pravzaprav zagotovila po mojih kalkulacijah možnost za zaposlitev v najmanj tisoč mladih. Drugi ukrep, ki lahko znatno prispeva k povečanju zaposlenosti mladih, je v omenjenem interventnem zakonu. Namen je, da se delodajalcem oprosti plačilo prispevkov za vse oblike socialnih zavarovanj. Na ta način bomo povečali zaposlenost mladih, predvsem za nedoločen čas, kajti ta ukrep je vezan na to, in s tem bomo pridobili tudi dodaten priliv v obe blagajni, to se pravi zdravstveno in pokojninsko, in na drugi strani tudi v proračun. Izračuni kažejo, da v skupni višini 10,6 milijona. Vendar pa ob tem, ko se tako zaskrbljeno sprašujemo, kdo pa bo plačal, bi vas rada, kolegice in kolegi, opozorila na predvsem problematiko zdravstvenega zavarovanja. Ali vemo, da je razmerje med vplačili posameznih kategorij zavarovancev tudi ena proti deset, pravice pa uživajo vsi enake. Kdo to plača? Kje to piše? Solidarnostno se porazdeli med različne kategorije zavarovancev. Tako to poteka v zdravstvu. In v zdravstvu imamo kategorije, od kmetov do tistih, ki jih imenujemo druge kategorije, v katere sodijo tudi družinski člani in tisti, ki sami vplačujejo, kot sem rekla, ena proti deset. Zaposleni v povprečju plača 2 tisoč 400 evrov na leto, takšna oseba pa 240 na leto. Tukaj so ogromne diskrepance in enake pravice za vse. Solidarnostno se pokriva. In na enak način je predvideno tudi tukaj. Zatorej če se izraža skrb za nekatere, naj se izraža tudi za druge, ne da imamo dvojna merila. Rekla bi še to, da sem prepričana, da bo ta ukrep lahko v celoti dal rezultate zgolj in samo, če bo prišlo do oživljanja gospodarske rasti, kajti še takšne olajšave delodajalcem ne pomenijo veliko, če ni trga, ni povpraševanja, ker nimajo potem za kaj zaposlovati. Zato moramo pač vse sile strniti v to, da se poveča tudi gospodarska rast. Na drugi strani se strinjam, tudi pri šolskem sistemu in z drugimi ukrepi bi veljalo spodbuditi večjo povezanost na eni strani med šolanjem, na drugi strani med potrebami gospodarstva. In dokazano je, da tiste države, ki to večjo povezanost imajo, imajo nižjo stopnjo brezposelnosti mladih. Zato se seveda napovedujejo dodatni ukrepi, ki bodo spremenili predvsem politiko študentskega dela, ki bodo stimulirali pravzaprav delo mladih v dejavnostih, v poklicih, za katere se tudi šolajo. Vsekakor bi veljalo razmisliti tudi o ponovni uvedbi dualnega sistema izobraževanja, ki dokazano daje ugodne rezultate. Pri tem pa ne velja pozabiti, da ima slovensko gospodarstvo izredno nizko dodano vrednost tudi zato, ker enostavno ni izvedlo svojega prestrukturiranja. Prevelike potrebe kaže po nizko kvalificirani delovni sili ali pa tistimi s poklicno izobrazbo, premalo pa tistih z visoko izobrazbo. Zato ob tem, ko opozarjamo na povezanost gospodarstva in šolskega sistema, ne smemo pozabiti, da naša primarna naloga mora biti, da se najdejo spodbude za tiste oblike gospodarskih dejavnosti, ki bodo odpirale nova delovna mesta, predvsem tista z najvišjimi stopnjami izobrazbe. In na koncu dovolite, sicer se ne bi, ampak so me kolegi izzvali, da se dotaknem tudi družinske politike. Kot rečeno, z Zujfom ste radikalno znižali pravice družin v Sloveniji, pri 1,3 povprečne plače, skupni ukrepi pri družinah z dvema otrokoma, pri čemer je eden v vrtcu, pri drugem pa je eden od staršev na porodniškem dopustu, se je razpoložljivi dohodek družine zmanjšal za 5,2 %, no, če smo govorili pa o dveh povprečnih plačah na enega starša, pa kar za 13 %. In takrat, dragi moji, nobenega ni bolelo srce, noben ni poudarjal kako se bo zmanjšala rodnost in tako naprej. Poudarila sem, tudi nam ni všeč, da prihaja do zamejitve. In tudi že v preteklosti, ko gospodarske krize nismo imeli, so zamejitve zgornjega izplačila porodniškega dopusta obstajale, ker je prihajalo do zlorab. Porodniški dopust je možno planirati, in dostikrat se je zgodilo, da so nekateri sebi povišali plačo tik pred odhodom na porodniški dopust, da so prejemali višje nadomestilo. Tudi to se je dogajalo. In zaradi tega so bile omejitve uvedene. Omejitev na ravni dveh povprečnih plač, kar velja tudi naprej za starševsko nadomestilo v trajanju 260 dni, je pravzaprav enaka višina omejitve, kot velja za starševsko nadomestilo. In še enkrat, to je interventni ukrep, ki bo trajal do takrat, ko bo bruto domači proizvod narastel za 2,5 % oziroma za leto po tem. Skratka, tudi nam ni všeč to, kar smo morali sprejeti. Samo oprostite, bodite korektni, ko govorite o 100 porodnicah in o 105 dneh, opozorite tudi na vse ostalo, kar ste sprejeli sami in kar je družine prizadelo bistveno bolj kot ukrep, ki ga načrtujemo mi. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem gospodu Mirku Brulcu.
Hvala lepa. Najprej kratka replika kolegu, ki je razpravljal malo pred gospemi. Stalno nas ocenjuje, vsi smo, nori, vsi ministri so nori, tako se govori v gostilnah in tako dalje. Prosim nehajte s temi žalitvami vseh nas in pometajte pred svojim pragom. Ne bom dovolil, da kar tako počez kdorkoli žali v tem parlamentu. Glejte, v ustavi piše, da smo socialna država. Res je, to so majhni koraki, vendar za tiste, ki bodo dobili delo in kruh, so to vseeno veliki koraki. In v tej sociali, o kateri je bilo danes že nekaj rečenega, dajmo, nehajmo točiti krokodilje solze za tiste, ki dobijo 7 tisoč evrov porodniškega nadomestila. Jaz si tega ne predstavljam. Kdo je to?! 100 mamic. O tistih, ki pa dobijo 250 evrov, o tistih pa ne govorimo. 7 tisoč evrov so imeli neki tajkuni plače, zdaj sedijo v zaporih. Kar tako 7 tisoč evrov mamica pri 20 letih, če zasluži, klobuk dol, in meni je žal, da ni 10 tisoč takšnih. Vendar mene skrbijo tiste, ki dobijo 250, 300 evrov nadomestila. Tiste, ne vem, kako živijo. Jaz mislim, da je potrebna ta solidarnost. Bilo je rečeno, da plačuje nekdo kar velik prispevek za zdravstveno zavarovanje in tega nikoli ne koristi. Jaz bi plačal še več, če bi imel garancijo, da potem zdravstva ne rabim. Zdaj pa govorimo bedarije. Glejte, solidarnost je nujno potrebna, ko grem k zdravniku, enako čakam v vrsti kot tisti, ki pošteno dela in pometa ceste. In tako je prav. In oba sva enaka pri plačilu prispevka, če obstaja. Ko pa plačujem v zdravstveno blagajno in kakšno drugo, tam bom pa seveda plačal več in nekdo manj, ampak tisti, ki bo manj plačeval, tudi mora s tistim nekako preživeti, čeprav ne vem, kako lahko z 250 evri nadomestila, saj še za plenice otroku ni to dovolj. Zato je treba obdavčiti bogate! Konec. Zapleniti premoženje. Tistim, ki so se okoriščali in ne morejo dokazati, od kod izvor premoženja, je treba premoženje zapleniti. Danes berem, da naj bi obdavčili, ne vem, 70 % ali koliko procentov tiste, ki ne znajo dokazati, od kod imajo izvor premoženja. Če jaz vozim ogromen avto in ne vem, od kod sem dobil ta denar, mi ga je treba vzeti, ne samo 70 % obdavčiti. Vzeti mi ga je treba, ker z neba mi ne pade takšno bogastvo pa hiša pa še ne vem kaj, pa jahta na morju. Takšne je treba kaznovati, potem bomo pravna država. In o tem se naj v gostilnah ljudje pogovarjajo, ne pa, kako smo vsi neumni. Ker ni res. Nihče od nas tukaj ni neumen in nihče ni baraba, zato strogo protestiram. Jaz bom podprl ta amandma k 3. členu iz preprostega razloga, ker gre izključno samo za varovalko, da ne bi prihajalo do izkoriščanja. In mislim, da tudi te varovalke morajo biti, kajti, veste, mnogo delodajalcev se zna okoristiti s temi subvencijami, tako ali drugače, so se izkoriščale, so obogateli tudi na račun takšnih subvencij. Da se pa to ne bo dogajalo, je ta amandma k 3. členu in ga bom podprl. Z veseljem pa podprem tudi zakon v celoti, ker mislim, kot sem rekel v uvodu, gre za majhen korak, ampak za tistega, ki je socialno ogrožen, ki je mlad, nima službe, sedi doma in čaka, da bo zbolel, za tistega je pa to velik korak. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Ljudmila Novak.
Vsem mladim bi privoščila, da bi imeli zaposlitev, čim boljšo glede na njihovo izobrazbo, vendar vemo, da imamo v Sloveniji na tem področju probleme. Pa ne samo v Sloveniji, tudi drugje. Tudi naša izobraževalna politika ni bila najbolj ustrezna, ko smo izobraževali za poklice, ki jih danes ne potrebujemo, in nimamo ljudi s poklici, ki jih potrebujemo. Vendar problem je širši, dolgotrajnejši in ne bom rekla, da je samo ta vlada kriva za te probleme, ampak kar nekaj vlad zapored, in tudi sindikati in tudi naše javno mnenje, kajti včasih se lotevamo stvari na napačen način. Že mi smo poskušali narediti bolj fleksibilno zakonodajo na področju zaposlovanja, pa nam je žal uspelo v manjši meri, kot bi si želeli. Interventni ukrepi so zato, jaz jih razumem tako, da gasimo požar oziroma da zmanjšujemo posledice naravnih nesreč. Prav je, da koristimo sredstva, ki so nam na voljo, evropska sredstva za zaposlovanje mladih, vendar to ne bo rešilo problema. Vprašanje je, koliko zaposlitev bo zaradi teh ukrepov dolgoročno več, če bomo sedaj zaposlili okoli 5 tisoč mladih, katerim bodo plačani prispevki iz tega računa. Potem je vprašanje, če bo pa drugih 5 tisoč manj zaposlenih zaradi tega ali jih bo dodatno več. Kar nam v prvi meri manjka, so ukrepi, ki bodo spodbujali gospodarstvo, da bodo lažje zaposlovali, tudi lažje odpuščali, čeprav to ni dobrodošlo. Za tisti vmesni čas imamo pa sklad za brezposelne osebe in ta del bi morali narediti bolj fleksibilen. Žal vedno nova srečujem delodajalce, ki iščejo delavce, pa jih ne dobijo. Delo se mora splačati, brezposelnost pa se ne sme splačati. Tukaj mislim, da moramo še narediti nekaj bistvenih korakov. Kadar uvajamo neke interventne ukrepe in mislimo, da bomo rešili težave, se nam pogosto dogajajo zlorabe, na različnih področjih skoraj vedno prihaja do teh zlorab. Če bodo ta ista podjetja, ki bodo sedaj zaposlila mlade, šla v stečaj, potem je spet vprašanje, ali bodo res vračala za nazaj ali ne bodo vračala. Če pa spremenimo zakonodajo tako, da bo gospodarstvo lažje delalo, potem pa ti ukrepi veljajo za vse in bodo vsi lažje delali. Predvsem moramo narediti ukrepe, da bo naše gospodarstvo globalno bolj konkurenčno, da ne bodo selili podjetij v druge države, kot je sedaj Gorenje in še marsikatero drugo podjetje, kjer lažje zaposlujejo, kjer je cenejša delovna sila. Ko bomo uspeli na tem področju do tolikšne mere izboljšati zakonodajo, da bo zaposlovanje fleksibilnejše in bo potem manj brezposelnih, potem bomo naredili res bistvene korake naprej. Želim, da bi ukrep dobro deloval, čeprav imam mnoge pomisleke, ker mislim, da niso dodelani, predvsem pa si gospodarstvo želi ukrepov, da bodo lahko normalno delali brez finančnih spodbud, da bodo lažje dobili dokumentacijo, ko se širijo, da bodo lažje dobili kredit, da bodo tudi davki primerni, da bo naše gospodarstvo globalno konkurenčno. Šele takrat bomo lahko naredili velik korak naprej.
Hvala lepa. Vidim še interes za razpravo k 3. členu in vloženima amandmajema. Odpiram prijavo na razpravo. Šest prijavljenih razpravljavcev. Prvi ima besedo gospod Franc Breznik.
Predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Biti brezposeln je nekaj, kar ne privoščim nobenemu svojemu sodržavljanu in sodržavljanki. Je pa en proces, predvsem tista najslabša stvar iz občutka brezposelnosti ali statusa brezposelne osebe je ta občutek nekoristnosti v družbi. Občutek, da nisi koristen, da te nihče ne potrebuje, je tisti občutek, ki na vsakega posameznika in posameznico izredno slabo vpliva, ne motivira, iščeš še sam sebe. Predvsem pa občutek brezposelnosti pri mladih, ki nikoli še niso bili na trgu dela, da imajo že na začetku svoje kariere ta občutek, da so nekoristni v tej družbi, da ne morejo ničesar prispevati, je pa tisti, ki se mi zdi, da je zelo slaba popotnica neki življenjski poti posameznika. Večkrat sem v Državnem zboru govoril o nekih politikah, predvsem izobraževalnih, držav, ki so uspešne in imajo izredno malo brezposelnost mladih in lahko rečem, da so bile moje besede nekako zelo slabo slišane. Ukrepi, ki jih danes sprejemamo, tako imenovani interventni ukrepi, so obliž na to našo veliko rano, ki se nam poraja, ki smo jo začutili, ampak vseeno pa ničesar nismo naredili na tisti primarni strani, ki generira brezposelnost med mladimi. Danes sem slišal nekaj besed o dualnem šolskem sistemu, ki ga imajo naši sosedje v Avstriji in kaže na izredno dobre učinke. Avstrija ima eno najnižjih brezposelnosti pri mladih ravno na račun dualne šolske politike. Seveda pa se sprašujem, zakaj v okviru te vlade, tudi mogoče nekaterih prej, nekako nismo pogledali te statistike na trgu, v katerih poklicih imamo največjo brezposelnost, kateri so tisti, ki so strukturno brezposelni, in kaj bomo naredili s temi strukturno brezposelnimi osebami na tržišču. Če pogledamo poklice predvsem v družboslovju v tem trenutku, ki so izredno slabo zaposljivi, ne samo v Republiki Sloveniji, ampak na mednarodnem, globalnem področju, potem se sedaj sprašujem, zakaj ne zmanjšujemo vpisa ali pa ne zmanjšamo koncesij za tiste študije, kjer ugotavljamo to brezposelnost. Tega ni. Teh ukrepov nisem prepoznal. Spomnim se besed ali pa spomnim se ravnanj takratne opozicije na prizadevanje bivšega ministra, ko je poskušal zmanjšati vpis v gimnazijske programe, in napade na njega. Ali niso to neki preventivni ukrepi, da sledimo, da se mlade generacije izobražujejo za poklice, kjer imajo prihodnost, kjer imamo tudi svojo surovinsko bazo, kjer ima neke strateške prednosti Slovenija kot država? Vsi govorimo o nekem dvigu lesne industrije. Vprašajmo se, koliko imamo mizarskih tehnikov, koliko imamo mizarjev, zakaj jih ne vpisujemo, zakaj tam dodatno ne koncesioniramo teh poklicev in zakaj dajemo velik del sredstev za poklice, kjer se zavedamo, da ljudje ne bomo imeli teh zaposlitev. To so vse obliži na rano v tisto sfero, kjer pa ne vidim nekega logičnega zaključka. Ali rešujemo v bistvu njihove učitelje, profesorje, ali rešujemo neke institucije? Ali bi mi morali mogoče prilagajati tržne razmere našim diplomantom? Mogoče gre za neko čisto obratno logično razmerje, ki ga še do zdaj nisem prepoznal. To so tista vprašanja. In to vse kaže tudi na našo nekonkurenčnost v tem delu, da imamo strukturno brezposelnost, da v tem trenutku, če se odloči Volksawagen, da tu postavi eno linijo nekega novega avtomobila, nas bo vprašal: "Koliko strojnih tehnikov, elektrotehnikov, avtokleparjev, koliko imate avtoličarjev, koliko imate vseh teh poklicev, kje jih imate, zakaj imate tisoč 500 brezposelnih filozofov, 4 tisoč brezposelnih ekonomistov, 2 tisoč 500 brezposelnih diplomiranih pravnikov, zakaj imate tisoč 500 brezposelnih sociologov, kdo jih je izobraževal, zakaj so se izobraževali 20 let, koliko je tistih fiktivno vpisanih, kaj ste naredili na področju fiktivnega vpisa, ko se ve, da obstaja, kaj se vse dogaja v tem prostoru? In potem tisti, ki danes dela, ki te priložnosti študirati ni imel, ki dela za svojih 500, 600 evrov, ki nonstop plačuje visoke davke, tisti ves čas plačuje tudi nekomu študij 20 let. In po dvajsetih letih ti diplomanti rečejo: "Pomagajte mi, država naj subvencionira moje delovno mesto pri nekem delodajalcu." Ko bo pa ta brezposeln, ki je 20 let delal, ko bo ta na trgu dela, bo država njegovo delovno mesto subvencionirala. Ali gre tu za neko pravičnost v dej družbi? Ali ni nekdo dobil priložnost in se je napačno odločil? Vse resne kapitalistične države, ki imajo dobro tržno ekonomijo, ki imajo visok standard, pogledajo vedno statistično, kateri so strukturno brezposelni in takoj jih dajo na preizobraževanje v poklice, ki so trenutno zaposljivi. In ljudje potem v toku svoje kariere spreminjajo poklice, gredo v druge branže in so dinamični, predvsem moramo biti dinamični. Če bomo dinamični, bomo tudi konkurenčni. In dobro gospodarstvo, s kvalitetnimi poklici, torej točno tam, kjer imamo surovinsko bazo, to je tista strategija, gre za vrhunske manufakture poklice. Mi lahko razvijamo vrhunsko tudi svojo čevljarsko industrijo naprej. Moramo začeti graditi svoje blagovne znamke, svoje brende, ki jih 25 let nismo naprej razvijali. Niti enega pametnega brenda nismo razvili, razen nekateri nekaj manjših družinskih podjetij, treh, štirih, ki jih vedno naštevamo tu notri. In tu je naš osnovni problem, tu so tista velika vprašanja tega družboslovja, ki je trenutno brezposeln. Delati strategije na tržišča, ki jih nismo razvili, razvijati nove brende, nove blagovne znamke, v katerih pa imamo mi surovinsko bazo. Ampak mi moramo verjeti v to, mi moramo verjeti tudi v te poklice in v to industrijo. Mi ne moremo imeti na sebi kitajskega suknjiča, govoriti pa o tem, kako bomo reševali Muro. Mi ne moremo imeti kitajskega plastičnega čevlja, ki ga izdelujejo otroci na Kitajskem, pa verjeti, kako bomo Peko reševali. Gre za eno kulturo naroda, gre za en zanos, gre za to, da verjameš v svojega sodržavljana, sodržavljanko. In tu gre za kompletni proces. Danes, kar delamo, to so neki obliži na nekaj, ko si zatiskamo oči sami pred sabo. In to je ena resna politika, to je kompletni paket ukrepov, kaj se bo dogajalo z mladimi. Povedati njihovim staršem, ne more biti vsak vpisan v gimnazijo, vsak je talentiran za nek poklic, naj se najde v tem poklicu. In tu je cela črta nepravilnosti. Končna postaja pa je, da je nekdo star 30 let, da je diplomiral, da ga je neka družina morala izobraževati, torej plačevati njegove stroške za študij in na koncu je pri 30 nesrečen, brezposeln. In kdo je kriv? Dostikrat so krivi starši, dostikrat je kriv proces in dostikrat so krivi tudi interventni ukrepi neke vlade, ki dobesedno dajo neko potuho tudi nekim institucijam. Ali je kdo od profesorjev na različnih fakultetah prevzel odgovornost? Jaz jo bom prevzel mogoče ob naslednjih volitvah ali mogoče že čez eno leto, pol leta, zdravnik jo prevzame, ko naredi strokovno napako. Ali je kateri od profesorjev prevzel odgovornost zdaj? Imamo 3 tisoč brezposelnih mojih diplomantov. Kaj smo delali, kaj je moja institucija delala? Pobirala denar, imela celo vrsto fiktivno vpisanih študentov. Kje so ti ljudje?! Kaj bodo povedali, kje so tista znanja, ki so jim jih dajali, kako jih je ovrednotil trg? Trg je tisti, ki to ovrednoti. Trg ovrednoti našo ceno. To je tržno gospodarstvo. In trg je danes globalni. Smo na 500- milijonskem procesu Evrope, kjer imamo te možnosti, kjer se lahko najdemo, kjer lahko najdemo tudi svojo pot. In to, kar danes delamo, je nek obliž. Jaz ga podpiram. Seveda moramo nekaj narediti, nekaj mladih brezposelnih bomo reševali. Ampak zakaj si zatiskamo oči pred tistimi preventivnimi zadevami, ki jih ne rešujemo? Zakaj ne zmanjšujemo vpisa na fakultete, ki ničesar ne prinašajo tej družbi. Zakaj tega ne storimo, zakaj ne zmanjšujemo? Jaz ne govorim o ukinjanju, jaz verjamem, da mi potrebujemo na različnih družboslovnih smereh različne profile, ki jih ne moremo kar tako ovrednotiti tudi ekonomsko. Ampak tega je preveč, razmerja so totalno porušena, ljudje božji, totalno so ta razmerja porušena!
Hvala lepa. Gospod Jazbec, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Jaz se bom v razpravi omejil samo na ta predlog zakona. Mislim, da si ne zatiskamo oči, ampak enostavno nekje je treba začeti oziroma kakršnakoli spodbuda za zaposlovanje mladih je dobrodošla. Mislim, da je to osnovno sporočilo vsebine tega, kar ravnokar obravnavamo, torej spodbuditi zaposlovanje mladih. Zdaj smo se v razpravi preveč omejili na neke finančne posledice, ki se jih da prikazovati na različne načine, v eno in drugo smer. Ker enostavno ni možno točno izračunati, je v razpravi možno raztegovati razlago, s tem pa se izgubi bistvo tega interventnega zakona. Še enkrat rečem, spodbuda je na nek način, koliko bo efekta, bo pa pokazal čas. Rad bi samo objektiviziral prej izrečene številke za javne blagajne. ZPIZ vemo, da se mora že ves čas dopolnjevati iz proračuna po principu solidarnosti, tako da tu ni dileme. Kar pa se tiče zdravstvene blagajne, pa lahko to različno izračunamo. Če bi recimo vzeli teh 5 tisoč, kot je okvirna ocena, da bi se na tak način zaposlili, zdaj so ali na socialni podpori ali brezposelni, sicer doma, in večina teh plačuje osnovno zdravstveno zavarovanje, ki trenutno znaša 14 evrov. Če pa bi se ti zaposlili, bi pa kljub temu, da je delodajalec oproščen prispevkov, kot delojemalec oni plačali prispevek. Pri plači tisoč bruto je to potem čez 60 evrov, torej bi pri 5 tisoč na novo zaposlenih zdravstvena blagajna celo profitirala čez 200 tisoč evrov. Ker pa ni možno tako natančno izračunati, koliko bi se jih na tak način zaposlilo, ali bi nekateri, ki so prešli iz pogodbe za določen čas, zdaj pa bi izkoristili to priložnost in bi prišli v to drugo delovno razmerje, pa bi se ta učinek potem verjetno nekako izničil. Ampak ni namen ne izguba, ne profit v zdravstveni blagajni, tako še vedno mislim, da o tem razglabljati, ni teža argumenta na tem, ampak dejansko je to spodbuda in tak učinek lahko tudi pričakujemo. Na koncu koncev ima zakon tudi kar nekaj varovalk, to je, da je treba nekaj časa biti na zavodu za zaposlovanje, sam zakon je tudi časovno omejen, tako da mislim, da se za negativne učinke ni treba bati, pozitivni pa sigurno bodo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Frangež, izvolite.
Verjamem, da je treba v tem času dati zelo jasne in močne spodbude za to, da rešimo v tej državi enega od ključnih strukturnih problemov, ki jih imamo, in to je vprašanje brezposelnosti mladih in kroničnega pomanjkanja priložnosti zanje v naši domovini. Jaz zato absolutno stojim za predlaganim ukrepom in se mi zdi pravzaprav po dolgem času eden od tistih ukrepov, ki ima dejanski obet, da prime in začne reševati ta problem. V tem pogledu se strinjam, da ta ukrep jasno kaže na to, kje so za to vlado in vladno koalicijo prioritetne naloge. Mislim, da je tudi zelo dobro ciljan ukrep. Poglejte za primerjavo. V prejšnjem letu je bil sprejet ukrep postopnega zmanjševanja davkov od dohodkov pravnih oseb pod geslom povečevanja konkurenčnosti, ki naj bi pripeljal do tega, da bo slovensko gospodarsko okolje atraktivnejše za nove naložbe. Ampak v končni posledici je zmanjševanje davčne obremenitve dobička v podjetjih rezultiralo v tem, da so tisti, ki so dobiček ustvarili, od tega dobička imeli več razpoložljivega dohodka, ne glede na to, v kaj so ga plasirali. Seveda je možno, da je odgovoren lastnik, odgovoren podjetnik več dobička v svojih rokah namenil v nova vlaganja, a glede na splošno situacijo lahko vidimo, da je večja verjetnost, da se je povečan razpoložljiv dobiček prelil v njegovo povečano zasebno potrošnjo. Ta ukrep pa, obratno, oprosti za točno določen namen, oprosti zato, da mlad človek, mlajši od 30 let, ki je na zavodu za zaposlovanje vsaj tri mesece, dobi priložnost, in to za nedoločen čas, za trajanje ukrepa vsaj 24 mesecev, kolikor bo njegov delodajalec deležen spodbud v oprostitvi plačila prispevkov. Seveda ne gre spregledati, da opozicija v tem trenutku poudarja, da je to pameten ukrep, da ga podpirajo ampak se najde tehnični detajl, na katerem zaostrujejo svojo govorico. Vrsto primerov v dosedanji praksi bi se dalo najti in ne nazadnje tudi v sedanjem delovanju sistema, ko bi lahko upravičeno postavili enako vprašanje, kdo to plača. Kdo plača zmanjševanje davka od dohodkov pravnih oseb? V tem pogledu je mogoče zelo enostavno zaključiti, da s tem ukrepom dobimo bistveno, bistveno več koristi in prednosti, kot je njegovih stroškov in slabosti. Najprej zato, ker je v tem hipu zelo malo verjetno, da bo nastal sploh kakršen koli strošek. Govorimo o mladih ljudeh, ki ne hodijo veliko k zdravniku, govorimo o mladih ljudeh, ki bodo šele čez desetletja postali strošek pokojninske blagajne, na drugi strani. Zato je pravzaprav to operacija, ki nima hipnega stroška. Še več, je to tudi operacija, ki pomeni investicijo. Iz izračuna, ki ga je povedal gospod Jazbec in še pred njim dr. Andreja Črnak Meglič, jasno kaže, da se bodo pravzaprav prihodki iz tega naslova, četudi oprostimo plačilo prispevka delodajalca, tako v zdravstveno kot v pokojninsko blagajno povečali. Predvsem pa se bo povečala tudi dolgoročna perspektiva za plačevanje prispevkov za te osebe, ker bodo na trgu dela končno prišli do svojih priložnosti, ker bodo iz tega dobili svoja znanja in izkušnje in ker bodo zaradi te zaposlitve postali tudi v prihodnje bolj zaposljivi. Torej se krepi dolgoročno povečevanje njihove zaposljivosti in dolgoročna sposobnost plačevanja prispevkov za zdravstveno in pokojninsko blagajno. Še dolgo vztrajati pri tem, da je to strošek in da intervencije v tem pogledu niso potrebne, ampak da raje počakajmo na to, da bo trg naredil svoje in da bodo, upajmo, nekega dne prišli boljši časa, je z vidika priložnosti teh ljudi nesprejemljivo. Zanima me, če bi opozicija še naprej govorila o tem, da je ta ukrep vreden vsaj podpore, če bi se na drugi strani za tem ukrepom skrival konkreten primanjkljaj, ki bi ga povzročilo upoštevanje amandmaja, ki ga je predlagala Slovenska demokratska stranka. Takrat bi utegnil kdo izračunati, da je strošek vlaganj v mlado generacijo, mlado generacijo brez možnosti, pač prevelik. Veliko je bilo danes tudi povedano o izobraževalni politiki. Jaz ne želim hvaliti dosedanje izobraževalne politike, hkrati pa tudi mislim, da je človek najboljši v tistem, v čemer vidi uresničenje svojih življenjskih potencialov. In če nekdo meni, da bo v življenju dober sociolog ali filozof ali humanist, ker si to želi, ker ta pot predstavlja uresničenje njegovih ali njenih življenjskih sanj, potem jaz mislim, da je treba takemu človeku omogočiti, da se izobražuje na polju, kjer bo lahko dosegel uresničenje svojih življenjskih talentov, svojih življenjskih ambicij. Ker tudi Franciju Brezniku nihče ni preprečil, da je študiral pravo. Tudi on bi lahko bolje ovrednotil, bom rekel, svoje zaposlitvene priložnosti in šel za avtoličarja. Pa ni. In jaz predlagam, da to izbiro prepustimo mladim ljudem. Mladi ljudje pa so dovolj izobraženi, dovolj razgledani, da vedo, kaj se dogaja v današnjem svetu in da danes bistveno bolj, kot so v preteklosti, tudi pri izbiri študija upoštevajo prihodnje možnosti za zaposlitev. Veste, ko sem se jaz odločal za faks, je veljalo, da je tehnika popolnoma brezperspektivna v postindustrijskem Mariboru. Jaz verjamem, da je preko aktivacije potencialov mladih ljudi, ki jih bomo dosegli ravno s tem, da bomo v tej družbi končno začeli odpirati priložnosti zadnje, tudi eden od ključev za izhod iz krize. Veliko se pa govori tudi o zlorabah. V nekaterih primerih, ko je ta država že ponudila roko gospodarstvu, da je to pomagalo ljudem, spomnimo se ukrepov skrajšanega delovnega časa ali čakanja na delo, ko smo videli, da v težkih časih, v časih krize vendarle obstajajo podjetja, ki so sposobna te ukrepe tudi zlorabiti, pa mislim, da mora ta država kompleksneje in bolje odgovoriti na vprašanje zlorab. Pri posamičnem ukrepu, verjamem, da nam to ne bo v celoti uspelo. Ta ukrep je zato po mojem prepričanju dober, koristen in vreden vse naše podpore, kljub temu da se morebiti glede posamičnega tehničnega detajla v tem državnem zboru težko strinjam.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovana gospa ministrica s sodelavko, poslanke in poslanci! Izobrazbena struktura v Sloveniji raste, zato je popolnoma logično, da si mladi ljudje želijo biti vse bolj izobraženi, ker so tudi njihova pričakovanja z izobrazbo zvezana tudi z boljšim plačilom za opravljeno delo. To je zame nek logičen proces, ki ima na drugi strani tudi neko splošno prepričanje. Če bi bili ljudje v enostavnih poklicih, v proizvodnih poklicih bolje plačani, bi bili tudi bolje motivirani za opravljanje tega dela. In name deluje zelo depresivno, ko poslušam neke, bi rekla kar abonirane moraliste, ki tistim, ki delajo v javnem sektorju, očitajo to, da so v javnem sektorju. So pa tisti, ki so zaposleni v javnem sektorju, tudi najbolj natančni in vestni vplačevalci vse javne blagajne. Težko bi govorila o napakah v izobraževalnem sistemu, če se, govora je bilo o tem, razmerje med tistimi, ki so usmerjeni v družboslovje in humanistiko, in tistimi, ki so usmerjeni v naravoslovje in tehniko, giblje prednost v smer prvih. To je vseevropsko znano dejstvo. Dejstvo pa je, da pomanjkanje teh izobražencev moramo povezovati tudi z globalnim trgom in tudi z odhodom naravoslovno in tehnično izobraženih ljudi v tiste države, v katerih si lahko obetajo boljšo plačo. Mislim, sem že nakazala, ampak še enkrat bom poudarila, ko se bo odnos delodajalcev do delavcev odvrnil od tega, da so delavci za delodajalce samo strošek, potem se bo tudi razmerje in interes nekoliko spremenil. Bi pa opozorila samo na to svoje kolege iz SDS, pa še iz katere stranke, ko smo razpravljali o koncesijah v visokem šolstvu, za katere visokošolske inštitucije smo koncesije razpisovali. Me prav zanima, komu bo namenjen denar tudi v prihodnje. Javna sredstva – za katere visokošolske? Zdaj nek memorandum o ustanovitvi nove univerze kroži po Državnem zboru. Kar zadeva humanistično izobrazbo mogoče še en detajl. Ne vem, če je kdo med vami bral odličen prispevek vrhunske humanistke, antropologinje, ki je povedala svojo izkušnjo, ki ni tako redka izkušnja, vrhunsko izobraženih humanistov, ki jih zaposlujejo vrhunske, visokotehnološke firme, ker je humanistično znanje potrebno za vizijo družbe prihodnosti. Ampak ti svojo humanistično izobrazbo marsikdaj prikrijejo zaradi tega, ker je zdaj pač "šlager", da tako grdo rečem, biti tehnično izobražen, pa mogoče še v dualnem sistemu. Bi spomnila, kako smo o deregulaciji poklicev govorili in o marsičem, s čimer se je zniževala izobrazbena zahtevnost. Pa se zdaj isti, ki so poprej deregulacijo zagovarjali, se zdaj znajdejo na drugem bregu in pravijo, da je dobro strokovno znanje tudi potrebno. Zagotovo je reforma poklicnega in strokovnega izobraževanja nujnost, ki čaka vse evropske države, zato da bi privabili večje število mladih v te poklice. Ampak hkrati pa govorimo tudi o vseživljenjskem učenju in sposobnosti prilagajanja zahtevam trga. Sposobnost prilagajanja je pa bistveno večja takrat, če imaš dobro splošno izobrazbo. Toliko glede na račun tega, kar je bilo govora o družboslovju in humanistiki. Mogoče samo še o nekem drugem problemu. Zelo se hvalimo in zelo poudarjamo odstotek zniževanja zaposlenih v javni upravi pa predčasno upokojevanje. Ampak vse to ni zvezano z odpiranjem mest za mlade zaposlene, za brezposelne in mlade izobražene. In se nam tudi zaradi tega delež brezposelnih mladih dviguje. Morebiti bi bilo dobro, da bi tisti, ki tako po družboslovju in humanistiki udrihajo, šli pogledat strukturo brezposelnih ali iskalcev prve zaposlitve na zavode za zaposlovanje. Zdaj se sicer vse potrebe več ne javljajo, ampak vendarle za Maribor poznam podatek, da tudi inženir strojništva več mesecev išče zaposlitev, ker je to zvezano z absorpcijsko sposobnostjo našega gospodarstva, ali je pripravljeno na to sprejemanje visoko izobraženih ljudi. Seveda se pa vlaganje v visoko izobrazbo z večkratnikom povrača. Ko govorim o tem, da zelo podpiram ta zakon, ker prinaša konkretne ukrepe – kaj pa je interventni zakon? Interventni zakon je samo poseg v neko področje za omejen čas, z omejenimi sredstvi. In to ta zakon dela. In zakaj pravim, da je ministričin uspeh velik. Zaradi tega, ker je bilo spodbujanje zaposlenosti med mladimi prvotno mišljeno samo za tiste države, v katerih je brezposelnost mladih nad 25 % in ukrep je bil namenjen do petindvajsetega leta starosti. Mi imamo pred seboj zakon, ki govori o spodbujanju zaposlovanja mladih do tridesetega leta in hvala bogu nimamo še 25-odstotne brezposelnosti med mladimi, celo v vzhodni regiji je 22 % ali pa 24 %, zdaj se podatki spreminjajo. Ampak tisto, kar je prepričalo, je bil ravno hitro rastoči odstotek brezposelnih mladih v letu 2012. Saj lahko minimaliziramo ukrep pa rečemo, to je premalo, ampak že v petek smo v razpravi rekli, en ukrep pa drug, ukrep, pa ko se to sešteje, vendarle rešimo več brezposelnih kot bi jih, če jih sploh ne bi reševali. Ob koncu bi samo opozorila na to, da če mladi ljudje vidijo perspektivo tudi v tehničnem poklicu, se zaposlujejo, za primer bi znova dala mariborski SERŠ, sem opozorila na dva svetovna prvaka v robotiki, in to je srednja šola tehnične smeri. Zakaj? Zaradi tega, ker dobro sodeluje z gospodarstvom, ker se mladi identificirajo z uspešnostjo, hočejo biti uspešni in vidijo tudi perspektivo v nadalje. Ne zdi se mi sprejemljivo, da bi mlade kakor koli slabo obravnavali zaradi tega, če hočejo biti uspešni, če iščejo priložnosti tam, kjer se jim zdi, da bodo svoj potencial lahko realizirali. Me pa zanima, kdo bi razmišljal tako, kot je bilo prej slišati, kateri učitelj je odgovarjal za to, ker vsi njegovi učenci niso dobili zaposlitve. Celo najboljši zdravnik ne more zagotoviti, da bodo vsi njegovi pacienti ozdraveli. In v vsakem poklicu je tako. Tudi najboljši učitelj ne more zagotoviti, da bo imel samo dobre učence in da bodo vsi dobili zaposlitev. Dajmo se enkrat sprijazniti s tem, da je različnost v družbi velika, da so sposobnosti različne na nas pa je, na politikih, da iščemo poti iz krize. Hvala.
Hvala lepa. Replika Franci Breznik.
Jaz moram malo reagirati, ker šli smo ponovno iz neke totalno nerealnosti. Jaz nikoli nisem poniževal ali diskreditiral humanistike in družboslovnih ved. Govoril pa sem o razmerjih. Poglejte, Nemčija, ko je imela manj kot 30 % naravoslovnih ved na fakultetah, je bila kriza v Nemčiji. Nastopila je kriza, ljudje so se spraševali, kaj se dogaja, in to Nemčija, ki ima 150 let vrhunske inženirje, ki ima večino največjih patentov, od iznajdbe otto motorja, preko dizel motorja, wanklovega motorja itn. In razmerja so porušena. To je ta naš problem, ki ga imamo. V Sloveniji je samo 18 % naravoslovja. To je ta problem, o katerem jaz govorim. Jaz ne govorim o tem, kar ste sedaj vi govorili, in to je totalna izraba mojega govora, ki sem ga imel. Najprej pa se morate usesti v en avto, se zapeljati 600 kilometrov do Münchna, lahko 150 kilometrov do Gradca, do bližnje Magne, pa pogledate, koliko družboslovcev iz teh fakultet dela tam preko. Skoraj noben ne dela. In na enem primeru govoriti, ko je eni humanistki uspel en preboj, pozdravljam to, ampak večina ljudi je pa brezposelnih. In tega vam ne sporoča Franc Breznik ali pa stranka SDS, ampak gospodarstvo vam to sporoča. Ne potrebujemo teh ljudi. Ali ne slišite, ne potrebujemo! Ne izobražujte jih, ne zapravljajte davkoplačevalskega denarja, ampak zmanjšujte vpise, ker so razmerja porušena. To vam sporoča gospodarstvo, ne stranka SDS pa ne jaz. In še enkrat, je še tudi neka napaka. Jaz sem bil nekoč dijak točno te šole SERŠ. Diplomiral sem iz elektrotehnike, diplomiral sem iz ekonomije in sem študent še vedno podiplomskega študija na pravni fakulteti. Lahko rečem, da imam nekako izkušnje iz družboslovja in iz naravoslovja. In lahko govorim. Pet let sem delal v enem Siemensu, vem, kako deluje sistem. In o tem govorim, o nekih svojih praktičnih izkušnjah, ki bi jih rad prenesel tukaj notri – v Državni zbor zato, da mladi doživijo to, kar sem jaz doživel, da sem bil cenjen, da sem imel kot mlad človek dobro zaposlitev, da sem dobro zaslužil, da sem imel dober kapital. In ker imam kapital, tu srčno govorim. Ne rabim se klanjati ne levim opcijam, ne desnim opcijam, ampak govorim o tistem, kaj prinaša denar in kaj prinaša ceno vsakega posameznika. In ceno posameznika dela trg, ne pa izobraževalni sistem. Izobraževalni sistem bi naj bil tisti, ki bi ti ceno dvignil, ki bi dvignil nivo tvojega znanja, s katerim bi bil konkurenčen na trgu. Trenutno pa vam trg daje vedeti, niso dobri, preveč jih je, zmanjšajte, dajte v tiste pore izobraževalnega dela, kjer pa je možnost. In ne moremo potem mi gasiti požara, če je prevelik. Mi ga moramo preventivno zmanjševati. To je vsa moja teorija, ki jo tukaj ponavljam v Državnem zboru. Ves ta čas že. In ne vem, zakaj se temu tako izogibate, zakaj ste tako napadali tudi bivšega okoljskega ministra.
Sledim gospa Potrata. Tri minute so ravnokar minile.
Bom zaključil. Upam, da smo razčistili enkrat te zadeve, da bomo začeli ceniti in da se bomo začeli zavedati, kaj je sploh to tržno gospodarstvo, da je konec planskega gospodarstva, nekega nenormalnega načrtovanja za pet let ali pa deset let naprej, ki nima realne podlage.
Gospod Breznik, hvala lepa.
Hvala lepa.
Marko Pavlišič, izvolite.
Hvala za besedo. Ukrep, ki spodbuja zaposlovanje mladih, je vsekakor dobrodošel in ga podpiram. Vendar moramo tukaj preiti od besed k dejanjem in za zapisane ukrepe tudi zagotoviti ustrezna sredstva. Vsaka pravica nekaj stane, nosi za seboj neke izdatke, in prav je, da te izdatke transparentno prikažemo. 148. člen Ustave določa, da morajo biti vsi izdatki javne porabe zajeti v proračun. Zato po moji razlagi visi nad tem, kar smo zapisali v zakonu oziroma kar bomo sprejeli, če bomo, senca ustavne presoje. In prav bi bilo, da s podprtjem amandmaja, ki to senco odpravlja, nekako rešimo ta dober ukrep, ki spodbuja zaposlovanje mladih, da ne bi bilo tega morebitnega zapleta. Vsi vemo, kaj se je zgodilo lani, ko je neka prejšnja vlada sprejela neke protiustavne ukrepe, zdaj ima pa letos s tem ta vlada probleme. Dajmo narediti vse, da se nam to ne bi zgodilo naslednje leto. Milijardo pa pol bomo letos imeli proračunskega primanjkljaja. In ta milijarda pa pol se bo financirala z zadolževanjem, ki ga bodo v veliki meri krili naši zanamci. Zato bi bilo prav, da morda znotraj tega, kar jim že itak jemljemo iz njihove prihodnosti, kaj namenimo danes. Zato ne bi smel biti problem, da najdemo ta sredstva v proračunu, in to transparentno prikažemo. Če pa to ni potrebno, ker itak ni nekih dodatnih izdatkov, potem pa sploh ne vidim problema, da tako zapišemo, kot je predlagano v amandmaju. Vprašal bi kolega Frangeža, ga ni tukaj, kdo plača pivo, ki ga včeraj nisva popila, pa bi ga hipotetično lahko. Da bomo izšli iz te krize, potrebujemo nadpovprečen napor, potrebujemo nadpovprečno vlado, potrebujemo nadpovprečno delo. In veseli me, da imamo tudi vsaj nekaj oziroma par sto nadpovprečnih mamic. Ni problem Slovenije, da imamo preveč takšnih mamic, ki imajo 7 tisoč evrov plače in potem nadomestila, problem je, ker imamo premalo tistih, ki imajo 3 tisoč, 4 tisoč, 5 tisoč evrov plače in potem posledično nadomestila. Ta ukrep, ki ga tukaj sprejemamo, nekako sili v povprečje, ampak s povprečjem se mi ne bomo izkopali iz tega stanja, v katerem smo. Bi pa tukaj opozoril še na eno naravno okoliščino, ki bi jo bilo po mojem pametno upoštevati pri vseh nadaljnjih tovrstnih spremembah, da bi bilo nekako smiselno, da takšne spremembe uvajamo z nekim devetmesečnim rokom uveljavitve. Saj ne, da bi otroke po novem naračunali ali kaj podobnega, še vedno bomo otroke spočeli, vendar bi bilo vseeno nekako smiselno, da takšen ukrepe sprejemamo z obzirom na to devetmesečno naravno okoliščino. Hvala.
Hvala lepa. Besedo je želela še ministrica. Izvolite, dr. Kopač Mrakova.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Meni se zdi, da sem vam dolžna odgovor na pobudo Računskega sodišča, ki je bila poslana 9. julija na naše ministrstvo. Pobuda s strani Računskega sodišča je bila naslovljena na nas zaradi tega, ker je tako želel predsednik Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za nadzor javnih financ gospod Vizjak. V tem dopisu, ki so nam ga poslali in na katerega smo takoj naslednji dan odgovorili, so nas predvsem povpraševali, zakaj smo se odločili za ciljno skupino do 30 let. Potem so bile izpostavljene možnosti zlorab delodajalcev in pa finančne posledice. Če mi dovolite, bom morda predstavila del odgovora, ki smo jim ga posredovali, lahko ga tudi vam pošljemo, da ga boste imeli vsi poslanci pred seboj. Dejansko smo s številkami o številu brezposelnih oseb, primerjava junij lansko leto in letošnje leto, s temi podatki dokazali, da dejansko skupina, ki je najbolj rastla v tem obdobju, so prav mladi med 25 do 29 let. S tem smo dejansko utemeljili to, zakaj je smotrno imeti to starostno mejo 30 let. Vi veste, da smo v preteklosti večkrat mlade jemali predvsem kot ciljno skupino do 25 let, tudi Eurostat jo še vedno tako vodi, zato imamo tudi pri uveljavljanju svoje specifike, ker Slovenija je po deležu terciarno izobraženih na vrhu, na žalost pa se v tej krizi soočamo s tem, da ta delež mladih tudi najbolj raste po stopnji brezposelnosti. To smo s podatki pokazali. Kar se tiče zlorab delodajalcev, smo tudi po razmisleku in tudi pismu Računskega sodišča in že prej razmišljali o tem, da ne bi želeli s tem ukrepom spodbuditi, da delodajalci tistim, ki so za določen čas, prekinejo to zaposlitev in jih zaposlijo v okviru te subvencije, zato smo podaljšali to obdobje enega meseca prijave na zavodu za zaposlovanje na tri mesece. Hkrati bi želela opozoriti, da je vseeno mišljeno, da morajo zaposliti za obdobje dveh let, in to za nedoločen čas. Malce sem se poigrala s podatki. O številu zaposlitev za določen čas in povprečen čas trajanja zaposlitev za določen čas v lanskem letu v naši državi in so zelo zanimivi podatki. Če pogledamo starostno skupino od 18 do 24 let, je bilo 37 tisoč zaposlenih za določen čas, povprečno trajanje teh zaposlitev je bilo zgolj 9 mesecev. Če pogledamo starostno skupino, ki je zdaj zanimiva za ta ukrep, to je od 25 do 29 let, je bilo takšnih zaposlitev v lanskem letu 33 tisoč, od tega jih je bilo v povprečnem trajanju zgolj 13 mesecev. Mi s tem zakonom s to oprostitvijo govorimo o 24 mesecih. To je glede na obstoječe podatke relativno dolgo obdobje za zaposlitev s strani delodajalcev, in verjamemo, da se bodo odločali tisti, ki imajo realno potrebo po tem, hkrati pa zakon predvideva, da bodo tisti, ki bodo prej odpustili, morali plačati vse prispevke. Torej se nam zdi, da je vseeno kar nekaj razumnih omejitev znotraj zakona tudi na ravni delodajalca, kakšni morajo biti ti delodajalci, tisti, ki niso odpuščali, tisti, ki nimajo blokiranih računov in tisti, ki vestno plačujejo plače in prispevke. Hkrati se mi zdi pa pomembno, ker na žalost se prevečkrat v naši državi ukrepi, ki imajo za cilj neko dobronamernost, izidejo v neko zlorabo, zato bomo res budno spremljali, kaj se bo dogajalo s številom vključitev. Če bi prišlo do neke številke, ki bi bila preko ocene in bi lahko govorili o substituiranju tistih zaposlitev, ki so v danem trenutku že za določen čas, bi lahko tudi posegli v veljavnost zakona, ker pač tisto, kar zdaj zakon pravi, da za zaposlitve, ki bi se sklenile od 1. novembra letošnjega leta do konca naslednjega leta, je možna ta dvoletna subvencija in je torej več kot enoletno obdobje. Če bi prišlo do nekih enormnih številk, za katere bi ocenili, da niso več zaželene, bi lahko omejili to trajanje, če bo res nujno potrebno. Kar se tiče finančnih posledic se strinjam, da je transparentnost zelo pomembna predvsem pri plačilu, kar se tiče javnega denarja. Tukaj bi vseeno opozorila, da gre za interventni ukrep in to ni ukrep, ki bi bil sprejet v nekih normalnih razmerah. Predvsem ga je treba gledati, da bi bili ti mladi brezposelni, sedaj pa jim damo možnost, da so zaposleni. In torej upoštevamo predvsem stanje, kako bi bilo, če bi bili brezposelni, in sedaj, če bodo zaposleni s strani delodajalcev in bodo plačani prispevki delavca. Če pogledamo, ker je znotraj našega sistema ključen tudi element solidarnosti, še vedno ugotavljamo, pri čemer ne želim zdaj primerjati in izpostavljati posamezne kategorije, da bi zgledalo, kot da je eden proti drugemu, ampak vseeno kmetje celo življenje tako za ožji ali širši obseg pravic plačajo manj prispevkov, kot jih bodo plačale te brezposelne osebe, tudi če bodo plačale samo prispevke delavca. Podobno je tudi z vidika zdravstvene blagajne, predvsem pa je pomembno, da če bi bili ti mladi brezposelni, bi plačevali nič v te blagajne oziroma plačali bi zdravstveno kot občani 14 evrov, tukaj pa bodo plačali bistveno več. Pomembno pa je predvsem to, da bodo mladi imeli možnost dela, da bodo imeli dve leti delovnih izkušenj in iz tega bodo drugačno možnost svoje prihodnosti v nadaljnje. V tem času krize si predvsem ne smemo dovoliti izgubljene generacije. In zato nas je predvsem to vodilo pri oblikovanju te rešitve v zakonu. Da pa bi bil lahko ta zakon podvržen protiustavnosti, kot je bilo na koncu izpostavljeno, primerjano z nekaterimi členi zakona Zujfa, ki ga je Ustavno sodišče razveljavilo, pa za kaj takšnega absolutno ni nikakršne skrbi. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 3. členu in amandmajem? Če ne, potem zaključujemo razpravo k 3. členu. Imamo odprt še 6. člen in amandma poslanske skupine SDS k 6. členu. Želi kdo razpravljati? Če ne, zaključujem tudi to razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjamo to točko dnevnega reda in tudi prekinjamo 16. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali čez pol ure, to se pravi ob 14.15.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravnem varstvu v postopkih javnega naročanja po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja, z dnem 15. julij 2013, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Pozitivna Slovenija, Socialnih demokratov, Državljanska lista in Demokratična stranka upokojencev Slovenije k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti 1 [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 1. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje? Ker ni vloženih amandmajev, ne prekinjam točke dnevnega reda, temveč prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o osnovni šoli po nujnem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela po nujnem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 4. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o interventnih ukrepih na področju trga dela in starševskega varstva po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 15. julij 2013, ki ste ga prejeli na e-klop. K 3. členu imamo vložena dva amandmaja. Prehajamo najprej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 3. členu. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Želite mag. Andrej Vizjak besedo v imenu poslanske skupine? Izvolite, imate besedo.
Spoštovani! V Slovenski demokratski stranki menimo, da ne moremo kar tako razbremeniti prispevka katerekoli kategorije upravičencev, temveč moramo jasno določiti, kdo je plačnik prispevkov za socialno zavarovanje. Jaz se strinjam z ukrepom vlade, da zaradi ciljne skupine mladih naredimo zaposlitev teh bližje, to se pravi, da se stimuliramo delodajalce, da zaposlujejo mlade do 30 let starosti za nedoločen čas. Oproščamo jih plačila prispevkov tako za zdravstveno kot pokojninsko zavarovanje. Vendar moramo povedati, kdo te prispevke plača, kajti vrzel, ki bo nastala v zdravstveni in pokojninski blagajni, je vrzel, ki jo bo tako ali tako morala država pokriti. Sama vlada v svojem mnenju piše, da se je leta 2012 zaposlilo 20 tisoč mladih ljudi in da zaradi tega ukrepa pričakuje še 5 tisoč dodatnih zaposlitev. Jaz sem zelo vesel, če bo temu tako, kar pomeni, da bo veliko teh delodajalcev, ko bi tudi sicer zaposlili mladega, ne glede na to, ali je ta ukrep sprejet ali ne, zaposlilo preko tega ukrepa, kar pomeni, da ne bo samo 5 ali 7 tisoč upravičencev za ta nov ukrep, temveč lahko kar blizu 25 tisoč. Če je 25 tisoč upravičencev, je to približno za neko plačo med minimalno in povprečno plačo izpad približno 50 milijonov na letni ravni iz obeh blagajn. To so računi, ki so zelo jasni. Ne govorite, kdo to poravna in mi želimo zgolj zaradi transparentnosti tega ukrepa zapisati, da prispevke za te poravna namesto delodajalca državni proračun. Podobno prakso smo imeli tudi že v pokojninski blagajni, ko smo pri pokojninski reformi določali podobne spodbude za zaposlovanje mladih, sicer do 26. leta. Tudi tam smo zapisali, da te prispevke poravna, ne delodajalec, temveč državni proračun. Torej si ne znam predstavljati, kako bomo tem mladim obrazložili čez nekaj desetletij, ko bodo šli v pokoj, da jim za določeno obdobje niso bili plačani prispevki, ker jih ne bo nihče plačal. Ne bo jih plačal delodajalec, ker ga oproščamo, ne govorimo pa, kdo jih plača. Zato predlagamo z amandmajem, da te oproščene prispevke poravna državni proračun. To se mi zdi v vidu neke transparentnosti javnih financ potrebno. Tudi cela pokojninska zakonodaja temelji na tem, da so pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja na podlagi vplačanih prispevkov, ki temelji na zavarovalnem principu, sedaj pa nekoga oproščamo plačila prispevkov in imamo zopet eno kategorijo uživalcev pravic, ki jim ne bodo v celoti poravnani prispevki. Mislim, da to ni najbolje. Mi podpiramo ta ukrep Vlade, vendar hkrati podpiramo ta amandma, da se jasno določi, kdo je plačnik teh prispevkov, to je proračun Republike Slovenije. Prosim tudi v luči transparentnosti javnih financ za podporo temu amandmaju.
Hvala lepa. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. V lastnem imenu? Če ne, potem prehajamo na glasovanje. Najprej glasujemo o amandmaju SDS k 3. členu. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 39. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju koalicije poslanskih skupin PS, SD, DL, DeSUS k 3. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 6. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih k 3. členu. Prehajamo na glasovanje in odločanje o vloženem amandmaju k 6. členu. Amandma je vložila poslanska skupina SDS. Izvolite, mag. Andrej Vizjak, v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Poglejte, ta prehodna določba pravi, da je veljavnost 3. člena od 1. novembra letošnjega leta in do 31. decembra 2014. Ta 3. člen pa določa, da je delodajalec oproščen plačila prispevkov za socialno zavarovanje za mladega do 30. leta starosti za dve leti. Če bo nekdo zaposlen 10. novembra leta 2013, potem mu bo država oprostila prispevke samo do 31. decembra 2014, ker sicer člen ni več v veljavnosti. To se pravi, da je čisto zavajanje, da je delodajalec oproščen prispevkov dve leti, če je veljavnost vezana do konca prihodnjega leta. Če bo nek delodajalec zaposlil mladega do 30. leta starosti 1. decembra prihodnjega leta, to se pravi leta 2014, bo ukrep veljal samo en mesec, čeprav mu bo nekdo obljubljal, da ga zaposluje za dve leti, da mu bo oproščeno plačilo dve leti. Ne bo. Poglejte, ta amandma ureja to, da tisti, ki v tem obdobju zaposli, je dejansko oproščen prispevkov dve leti, kajti iz člena in dikcije člena to ni razvidno. Želimo narediti zadevo bolj jasno in ne nazadnje tudi ne prepuščeno interpretacijam raznoraznih v verigi, ki bodo ta zakon izvajali, kot so razni zavodi za takšna in drugačna zavarovanja. To je ena stvar, ki jo vsebuje naš amandma. Druga stvar je pa ta, da podaljšujemo veljavnost do 31. 12. 2015. To se pravi, da približno dve leti velja ta ukrep spodbude zaposlovanja mladih.
Hvala lepa. Želi še kdo v imenu poslanske skupine besedo? Če ne želi, prehajamo na glasovanje in sicer glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 43. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaja k 3. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Prosim, imate besedo. Izvolite, gospod Matjaž Han, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Mi bomo kot predlagatelji amandmaja vlagali še enkrat ta amandma pri tretjem branju. Hvala.
Hvala lepa. Prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali danes po zaključeni 15. točki dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Poročila o delu Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb v letu 2012. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor Republike Slovenije se je seznanil s poročilom o delu Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb v letu 2012 in ga potrdil. Želi kdo v imenu poslanske skupine ali lastnem imenu? Če ne, potem prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o železniškem prometu po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 11. julija 2013. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 38. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 2. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Ker vidim, da ni te želje, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za 48, proti 5. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravilih cestnega prometa, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Preden preidemo na glasovanje, želi kdo v imenu poslanske skupine? DeSUS. Izvolite, gospod Jurša, imate besedo.
Hvala lepa, gospa predsednica, lep pozdrav vsem kolegom in kolegicam! Moram reči, da smo se nazadnje usklajevali v poslanski skupini, tik pred odhodom na glasovanje, in pregledali tudi še nekatere kazni, višino kazni, za določeno področje, katero tudi predlog zakona na nek način obravnava. Hoteli ali ne, moramo priznati, da so kazni za identične prekrške, na primer v primerjavi s sosednjo Hrvaško, pri nas bistveno višje, s tem da zdaj zopet uvajamo nazaj ta ukrep odvzema vozila za tiste prekrškarje, ki naredijo ta prekršek, namreč res, v dveh letih. Mi bi soglašali s tem, da je to za nekatere prekrške, in da tako imenovane "lumpe" polovimo in da se nam na naših slovenskih cestah ne dogaja to, kar se nam dogaja. Mi vemo tudi odreagirati na en primer. Seveda bi lahko nekdo takrat tudi rekel, zakaj pa niso bili na tistem mestu policaji in tega prekrškarja ulovili. Mi poskušamo z velikimi sankcijami na nek način zadržati vse tiste, ki počnejo neumnosti. Poleg teh, ki počnejo neumnosti, pa bomo na nek način kaznovali tudi take, ki pa mogoče ne želijo delati neumnosti, pa se jim pač zgodi, ker se jim zgodi. Zato smo se na koncu koncev odločili, da bomo v naši poslanski skupini glasovali po lastni vesti.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti v lastnem imenu? Izvolite, mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Upam, da ste me prej pri reformnih ukrepih, reformi trga dela, spregledali slučajno, ne pa namenoma. Dvakrat sem se prijavil, ker sem želel pojasniti, pa bom sedaj na vseh treh primerih. Poglejte, to je še en prime, ki kaže, da mi uvajamo hudo bistroumne nesmisle. Ta izraz je uvedel dr. Peter Kraljič. Kaj pa to pomeni? To pomeni to, o čemer je prej mag. Vizjak govoril in o čemer govorim sam. Mi sprejemamo zakonodajo, ki je nesmiselna; tudi gospod Jurša je zdaj povedal, da s kaznovalno politiko ne bomo rešili te države. Pojasnil bi še svoje stališče okrog psihoze norosti. Einstein je rekel, da je največja definicija norosti delati stvari na enak način in pričakovati drugačne rezultate. Mi ves čas delamo na enak način. Jaz se seveda poslanskemu kolegu opravičujem, ni bilo mišljeno osebno, na nobenega poslanca. Mogoče sem se res malce nerodno izrazil. Res pa je, da mi z rezultati svojega dela pa v tej državi ne moremo biti zadovoljni. Kar se pa tiče mojega osebnega pometanja pred lastnim pragom, bom šel navzgor – veste, zakaj? Ker sem priznal tudi v svoji knjigi napake, ki sem jih naredil v vodenju podjetja. V tej državi pa mi ne priznamo tega, da smo doslej delali narobe in da bi odslej morali delati drugače. Upoštevajmo pa vsaj sedaj predlog koalicijskega partnerja in recimo, da so takšne kazni za naše državljane, danes bodo plačali večji davek pri registraciji vozila, pa nesmiselne. Hvala lepa.
Želi še kdo v lastnem imenu? Gospod Franc Jurša.
Še enkrat hvala lepa. Rad bi izrazil svoj predlog. Ta predlog je naslednji. Namreč, korektno, zelo dobro in pošteno bi bilo, če bi vsi plačevali kazni, da bi bili enako kaznovani, se pravi v odstotkih na prihodke, ki jih imamo v lastnih proračunih. Zamislite si, da nekdo dobi kazen tisoč evrov, plače pa ima 500 ali 550 evrov ali pa tisti, ki ima plače 5 tisoč evrov in plača tisoč evrov kazni. Se pravi, ta bič ni za vsakega enako dolg. Pa še samo to, da podkrepim; na razdalji od Ljutomera do Gornje Radgone, približno 25 kilometrov, imamo okoli 15 različnih omejitev. Se pravi, šofer, ki vozi na tej relaciji, res mora paziti na vsak prometni znak, da se mu ne zgodi ta nerodnost, da prevozi hitrost, ki je dovoljena in s tem zasluži tudi ustrezno kazen. Tam, kjer so pločniki v naseljih urejeni z leve in desne strani, tam ni problema, in če je to urejeno na celotni relaciji, kje se največ prometa odvija. Na žalost, pri nas tega ni in bomo morali na področju urejanja cest in pločnikov še ogromno postoriti.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 12. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga Državnemu zboru, da na podlagi drugega odstavka 153. člena Poslovnika zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o pravilih cestnega prometa. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 3. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. julij 2013. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k 4. členu. Želite v imenu poslanske skupine? Izvolite, gospa Ljudmila Novak.
Nova Slovenija je vložila amandma, ker želi razbremeniti oziroma da kmetje ne bi imeli dodatnih administrativnih del s temi prevoznicami, kajti sami sebe zagotovo ne bodo goljufali. Če je namen te prevoznice ta, da bomo imeli seznam, kdo seka, kje seka in kam ta les gre, se nam zdi to upravičeno samo za koncesionarje, ki sekajo v državnih gozdovih, medtem ko za lastne potrebe, še posebej na kmetijah, pa menimo, da to ni potrebno. Zato v spodbudo kmetom, ki se jim napovedujejo novi, veliki davki, predlagamo, da ta amandma podprete.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje o vloženem amandmaju Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 66. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 66.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 11. členu in prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 11. členu. Želite besedo v imenu poslanske skupine? Gospod Zvonko Lah, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Če bi prevoznice veljale samo za tiste privatne lastnike, ki so lastniki gozdov in sekajo za prodajo, bi še nekako pristali na te višine kazni . Ker pa so prevoznice tudi za posameznike, ki sekajo za lastno porabo in za kurjavo, in tudi potrebne prevoznice za gozdne sortimente, ki ne zrastejo na gozdnih površinah in so debelejši od deset centimetrov, pa nikakor ne moremo pristati na takšne kazni, ki so tukaj s tem zakonom določene. Z našim amandmajem predlagamo bistveno znižanje kazni, saj te kazni, ki so predvidene, nekajkrat presegajo višino stroška oziroma vrednosti prekrška. Na primer, če nekdo pelje drva, en kubični meter, ki je vreden štirideset evrov, bo plačal kazni lahko tristo evrov, še posebej, ker je v zakonu tudi določba, da lahko tisti, ki kazen določa, odmeri višjo kazen, kot je pa najnižja kazen. Na to ne moremo pristati in mislim, da gre s tem uvajanjem prevoznic in tako visokimi kaznimi tudi za ustrahovanje tistih manjših lastnikov gozdov, ki sekajo za lastno porabo. Če to primerjamo z drugim zakonom, kot je kazen pri prevozih nevarnih snovi, kjer je lahko velika nevarnost za zdravje in za škodo drugih ljudi. Če tam prevoznik nima prevoznice s seboj, plača kot pravna oseba kazen tisoč evrov. To je v primerjavi s tem zakonom in temi škodami, ki se naredijo pri teh prekrških, nenormalno. S tem amandmajem mi znižujemo, bistveno znižujemo kazni pri teh prekrških.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine SLS ima besedo gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Že v petek sem pri razpravi o tem amandmaju apeliral na kolegice in kolege, da podpremo ta amandma in da potem Vlada v neki sorazmerni višini, ki bo sorazmerna prekršku, predlaga eventualno kakšno drugačno rešitev. Mi smo že pred obravnavo na odboru, na matičnem delovnem telesu predlagali svoj amandma, ki pa žal ni bil sprejet. Zaradi tega ponovno poudarjam, da bomo v Poslanski skupini podprli amandma kolegov iz SDS in v primeru, da Vlada meni, da ni korekten, da ni sorazmeren, naj pripravi za tretjo obravnavo amandma, ki bo uveljavljal globe, ki bodo sorazmerne prekršku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o amandmaju [[...]]Še v lastnem imenu je več želja. Gospod Tanko želi. Še kdo? Potem imata besedo gospod Jože Tanko in potem tudi gospod Jerovšek.
Hvala lepa za besedo. Sprašujem najprej, kolikšna je kazen, če bi nekoga ustavili brez prometnega dovoljenja pri vožnji po cesti ali avtocesti. Skoraj je ni. Če pa nekoga dobijo, ki vozi nek gozdni sortiment brez prevoznice, pa bo plačal do 2 tisoč evrov kazni. Tu je treba opozoriti, da marsikatero drevo, ki ga uporabljamo za kurjavo, ima samo vejevje debelejše od 10 centimetrov – se pravi ostanek od sečnje. In pri tako radikalnem pristopu, kot ste zdaj to zapisali, pomeni, da bo nekdo, ki bo čistil, pospravljal za sabo in bo slučajno pozabil prevozni dokument in ga bo pri tem inšpektor ustavil, plačal lahko tudi 2 tisoč evrov kazni. To so nore kazni in so očitno usmerjene samo v to, da se dodatno oteži življenje na podeželju. Tu ne gre za krajo, tu gre za lastnike gozdov, ki imajo svoj gozd, ki ga bodo pospravili za sabo. Edina njihova napaka bo, da bodo morda pozabili dokument, s katerim bi to lahko peljali. Pri takšnih rešitvah, kot jih zdaj predlagate, so te stvari nemogoče. Predlagam, da ta amandma sprejmete. Strinjam pa se tudi, da bi to zadevo lahko tudi drugače strukturirali, ker za lastnike gozdov, ki niso nič ukradli, in za tatove pa velja ista kazen, če jih bomo zalotili. To, kar je bilo predlagano tudi s strani kolega Presečnika, je povsem razumno, da se kazen strukturira glede na prekršek, glede na to, ali si ali nisi lastnik in tako naprej. To, kar predlagate, pa s tem ni predvideno. Predlagam, da to podprete.
Besedo ima gospod Jožef Jerovšek, potem mag. Ivan Vogrin in potem gospod Tomaž Lisec.
Hvala lepa. Te prevoznice in drakonske kazni za kmete, lastnike gozdov, me spominjajo na pripovedovanje očeta, kako so se povojne oblasti po letu 1945 spravile na kmeta in s takšnimi kaznimi, podobnimi, zatirale kmeta. Namreč, bilo je tako daleč, da so imeli takšno zakonodajo, da če je kmet podaril svojemu sinu nekaj dreves za ostrešje, so mu lahko zaplenili celo gozd. Kljub temu pa so takrat nekateri posvečeni lahko trgovali z lesom – štajerskega prodajali na Hrvaško in tako naprej. Sedanje prevoznice in to je boj proti kmetom, poštenim kmetom. Tisti koncesionarji, tisti bodo itak trgovali naprej; tisti so imeli sedaj dobičke, bodo podkupovali naprej in bodo trgovali naprej. To je restavracija sistema, ki smo ga imeli pred samostojno Slovenijo, ko je bil kmet lastnik gozda tlačan gozdnega gospodarstva, gozdna gospodarstva pa so bila pod kontrolo Udbe. Tako sem tu za ta amandma, ki stvari glede višine kazni spravlja malo v primerljive odnose z drugimi. Sem pa generalno absolutno proti temu, da se ta oblast, ta leva stran, na tak način spravlja na kmete, ki noč in dan garajo, ne zapravljajo, ne hodijo na počitnice, zdaj pa jih skušate uničiti še na tak način, da bodo za lastna drva in lastne stvari plačevali drakonske kazni. To so ukrepi totalitarnih oblasti in žal imate to legitimacijo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Mislim, da je stvari vseeno gledati celovito. Čez kakšen mesec ali mesec in pol bomo tu govorili spet o debirokratizaciji Slovenije in bomo na veliko govorili, kako sprejemamo zakonodajo, ki je antibirokratska in tako dalje. Zdaj pa bo vsak kmet spet moral pisati neke papirje. Veste, o čem smo govorili tukaj? Naj vrnemo ljudem upanje! Mislim, da je treba graditi državo, v kateri imajo ljudje upanje, da se da tukaj normalno živeti. V takšni državi, kjer ti samo tolčeš po ljudeh, ne moreš normalno živeti in težko upaš in se težko veseliš. Glejte, od danes naprej bomo pri vsaki registraciji vozila plačali 50, 70, 80 evrov več. Ali je to upanje? Pa to ni upanje, to je brezup [[...]]
Obrazložitev glasu.
Amandma bom podprl in prosim lepo, podprimo ga vsi!
Hvala lepa. Glas bosta še obrazložila gospod Tomaž Lisec in potem gospod Mirko Brulc.
Hvala, predsedujoča. Podpora temu amandmaju je verjetno predzadnji klic tistim, ki želimo, da ne bo prišlo do novega lastninjenja slovenskih gozdov. Mislim, da je Vlada začela polniti državni proračun na popolnoma napačnih koncih, v tem primeru pač z malimi kmeti, vse to je skrila pod neko sledljivost oziroma uvajanje evropskih uredb v slovenski pravni red. Kazni, ki so v tem zakonu, so nenormalne. S tem amandmajem želimo to nenormalno preprečiti, na kar je, da vas spomnim, opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba, ki je rekla, da je to eden skrajnih primerov, kako drastične so lahko kazni. Te drastične kazni bodo doletele predvsem tiste slovenske kmete, ki se borijo za vsakodnevno preživetje. Primer: zgodilo se bo, da bo nek kmet, ko bo odpeljal neko bukev domov iz gozda, pri tem doma pozabil prevoznico, plačal od 300 do 2 tisoč evrov kazni [[...]]Zakaj do 2 tisoč evrov kazni? Vlada je sama zapisala v zakon, da lahko v hitrem postopku določi celo večkratnik najnižje plače, torej bo v bistvu Vlada dopustila možnost, da bodo inšpektorji na lepe oči dajali kmetom kazni, glede na to, ali so njihovi prijatelji ali ne. Skratka, gre za nov poskus lastninjenja slovenskih gozdov s strani večjih državnih ali paradržavnih institucij, na slabem bo pa slovenski kmet. Verjamem, da bi bile te kazni tako visoke, če bi za posamezen hlod dobili 100 tisoč evrov, kot je opozoril eden izmed koalicijskih poslancev na odboru. Torej, če bi bil en hlod vreden 100 tisoč evrov, bi sam razumel, da so kazni oziroma globe tako visoke, nikakor pa glede na to, da prihajam iz prakse in iz realnega sveta, noben hlod ni tako drag in tudi nobena globa naj ne bi smela biti tako visoka, kot je v tem zakonu, zato predlagam, da podprete ta amandma.
Hvala lepa. Gospod Mikro Brulc.
Spoštovani! Saj sploh ne gre za to, da se leva stran spravlja na kmete ali Udba in podobno. To je evropska direktiva in mi smo že na odboru trdili, da je ta Evropa, takšna, kot je: predpisuje nam velikost kumar, pa kako morajo biti banane ukrivljene in druge neumnosti in med drugim tudi to, da deblo fi 10 centimetrov je že ne vem kakšna vrednost. Pa to si kmetje delajo kole za vinograd in bo nesel porcijo, če se mu kar koli zgodi. Že takrat sem protestiral in rekel, da je treba posebej pogledati situacijo, kakršna je. Vsak odpad, veja v gozdu je z 10-centimetrskim premerom, in to ni neka hlodovina. Je ta zakon prvi korak k urejanju zadev. Ampak dokler ne bomo imeli povezane informacijske baze z davčno upravo, s carinsko upravo, ki bo omogočila tudi takojšen pogled v količino lesa, v posek, v identifikacijo lastnika, v parcelno številko in tako dalje, ta čas ta zakon tudi ne bo imel takšne 100-odstotne veljave. Danes bom sicer podprl, da gre v tretje branje, ampak bomo morali vsi skupaj od ministrstva zahtevati, da naredi popust pri teh debelinah in pri kaznih. Tudi Evropa zahteva takšne kazni, pa mi ne moremo plačevati kazni enako, kot jih plačuje nekdo lahko v Švici ali kjer koli drugje. V tem koraku bom podprl ta zakon, potem naprej bomo pa videli. Hvala.
Hvala lepa. Še vidim interes za obrazložitev glasu. Gospod Zvonko Lah je dvignil roko že prej in potem gospod Jožef Kavtičnik tudi.
Hvala lepa za besedo. No, gospod Brulc, po tem vašem izvajanju bi vi lahko podprli ta naš amandma. Namreč, vsi člani odbora in vodje poslanskih skupin smo dobili stališče Zveze lastnikov gozdov Slovenije, Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije, Zadružne zveze Slovenije, Sindikata kmetov Slovenije, Združenja predstavnikov agrarne skupnosti Slovenije, Zveze slovenske podeželske mladine do tudi tega zakona. Kdor si je to prebral, je lahko ugotovil, da je ta zakon že čisto mimo. Kar se pa tega amandmaja tiče in kazni. Večkrat koncesionarji dajejo posameznikom ali kmetom ali tisti, ki so nekmeti, čistiti v gozdovih za njihovo sečnjo. Kot je bilo že rečeno, vse te veje, vrhači so nad 10 centimetrov. Kako naj ima ta človek, ki je dobil preko koncesionarjev, ki sekajo v državnih gozdovih, potem prevoznico. Saj to se potem s tem konča, ker bi potem moral lastnik ali koncesionar priskrbeti njim prevoznice. Kakšna birokracija. Tudi stališče teh organizacij, ki sem jih prej navedel, tudi njihovo stališče je, da bodo že tako prevoznice povzročile samo dodatne stroške in večjo birokratizacijo gozdarstva, nič drugega. In tukaj je naštetih tudi kup slučajev, kjer bo ta kontrola, ki je uvedena s temi prevoznicami, odpovedala. Čisto praktično: če se v gozdovih delajo že sekanci, kar [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Ta zakon je nastal zaradi tega, ker se ugotavlja, da je več kot milijon kubičnih metrov lesa posekanega; in to na črno. Zdaj se poskuša narediti nek red in ko se začne delati na tem, se začne razmišljati, komu bi se odpustilo in kaj bi se odpustilo. Torej, zaradi tega je potrebno urediti te prevoznice. V tretjem branju pa bo sigurno zakonodajalec šel na način, kot ga je predlagal tudi kolega Brulc, da se naredi neka selekcija; da se pri tistih, ki bodo prevažali manj kot 10 centimetrov ali morda tukaj nekje, seveda ne gre tako rigorozno. Kolega je prej dejal, da se lahko povečajo kazni, seveda za tiste povratnike in to je tudi bilo na sami razpravi s strani Vlade rečeno. Tisti, ki bodo večkrat kršili ta zakon, ki bodo večkrat kršili, da ne bodo imeli prevoznic, se jim lahko poveča tudi kazen. Če želimo urediti – in prepričan sem, da tudi vi v opoziciji želite, da se tukaj naredi red, potem je potrebno imeti neke kazni. Seveda bom proti temu amandmaju. Hvala.
Hvala lepa. Glas želi obrazložiti tudi gospod Ljubo Žnidar, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, kolegi in kolegice! Tudi sam se zavzemam, da se področje trgovanja z lesom v Sloveniji uredi. Slišali smo tudi že znan podatek, da nekje milijon kubikov je lesa, ki se na črno trguje z njim po Sloveniji. Seveda, to zadevo je treba urediti. Absolutno se pa ne ureja na takšen način, kot je predlog novele zakona o gozdovih. To je zame, bi rekel, napad na malega kmeta in dejansko s tem grob napad na slovensko podeželje. Rekel bi, da tisti milijon kubikov lesa ni prepeljal mali kmet na mali traktorski prikolici, to so bili veliki kamioni in veliki trgovci, ker se pogovarjamo o takšni količini. Ta zakon pa je eksplicitno uperjen proti slovenskemu malemu kmetu. Če zdaj še bolj praktično gledam; se pravi, da si bo vsak mali kmet kupil gozdarske škarje, da bo meril svoje vejevje, ki ga bo dal na traktor tam ob bližnjem potoku, ko ga bo čistil. Dajte malo se stvarno postaviti, naj ne bodo zakoni preveč birokratizirani, akademski, ampak naj bodo življenjski in operativni. Tudi same kazni: zelo enostaven preračun je: vsebina tovora glede na najvišjo kazen, štiridesetkratnik je ta koeficient glede na vrednost samega tovora, če vzamem najvišjo kazen. To je neprimerljivo in povsem neživljenjsko. Predlagam, da podprete naš amandma, ki občutno znižuje kazni za te male uporabnike.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 11. členu. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 40. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 15. členu. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 46. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Gospod Zvonko Lah, želite v imenu Poslanske skupine SDS? Izvolite.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini ne bomo podprli tega zakona zaradi tega, ker smo mnenja, da bi lahko izvajanje EU uredb Slovenija uredila drugače, da bi Vlada z uredbo lahko sprejela take pogoje, da bi te uredbe lahko pričele veljati. Ta zakon, ki je bil vložen po skrajšanem postopku, je nepotreben, uvajanje prevoznic na tak način, kot so v tem zakonom uvedene, samo prinaša večjo birokratizacijo v gozdarstvo, da je veliko nedodelanih stvari v tem zakonu, ki se bodo pokazale kot velika težava, in bi bilo potrebno to bistveno drugače dodelati, kot pravi tudi stroka, tako Zavod za gozdove kot posamezni strokovnjaki, inšpekcije, kot tudi predstavniki kmetov in gozdarjev. Ta zakon je bil nekako sprejet pod nekim izgovorom, da je bilo posekanega v vsakem letu ali prejšnjem letu, milijon in 200 tisoč kubikov lesa, celo je šlo tako daleč v razpravi, da je bilo rečeno od nekaterih poslancev, da je bilo milijon 200 tisoč kubikov lesa ukradenega, kar se še dodatno sliši, kot da je potrebno nekaj storiti, vendar je bilo po podatkih Zavoda za gozdove v letu 2011 posekano bistveno manj lesa nezakonito, manj kot 60 tisoč kubikov, da je v preteklih petih letih bilo posekanega kot nezakonito manj kot 2 % vsega lesa, to so uradni podatki Zavoda in zaradi tega ne bi bilo potrebno ustvariti tak vik in krik, uvajati kontrolo tudi za tiste male kmete, ki sekajo les za svojo porabo. Evropska uredba ne določa, da moramo uvesti kontrolo nad posekom lesa za lastno porabo – nikjer – in da se mora tudi spremljati količina tega lesa. Mi smo ti izmisli sami, tako kot je že prej kolega Lisec govoril, gre za druge interese tukaj, ker je les oziroma gozd naravno bogastvo Slovenije in so razni apetiti po še neposekanih, popolnih gozdovih, ki imajo toliko in toliko kapitala v svoji sredini [[...]] [[znak za konec razprave]] Zato menimo, da bi bilo bolje, da bi Vlada pripravila sistemski zakon in v tem zakonu odpravila vse nedorečenosti. Zato bomo ta zakon [[...]]
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine SLS bo obrazložil glas gospod Franc Bogovič.
Sprememba Zakona o gozdovih je nujno potrebna, bistvo širša, kot je ta, ki je tukaj predstavljena. Že v lanskem letu je bila oblikovana skupina, ki si je zadala cilj, da bo v letu 2014 sprejela sistemsko spremenjen Zakon o gozdovih, ki mora odgovoriti na veliko nepravilnosti, ki se odvijajo v zadnjih desetletjih v slovenskih gozdovih in se v zadnjih letih samo še stopnjujejo, na katere je tudi slovenska javnost vse bolj pozorna. Res je tudi to, da je na področju sledljivosti lesa zaradi evropskih direktiv potrebno sprejeti določene spremembe v slovenskem pravnem redu, vendar pa delim mnenje tistih, ki so že opozorili na to, da smo skozi sprejetje takšne novele, sedaj v takšni izvedbi tudi s tako izglasovanimi ali pa neizglasovanimi amandmaji, šli najbrž zopet preko tiste meje, ki je znosna, ki je normalna, ki je potrebna. Govorimo o tem, kar je bilo že sedaj tukaj povedano. Mi že imamo sledljivost slovenskega leta; to, da se odkazila naredijo že sedaj za slovenski les, je že eno od teh stvari, ki omogoča sledljivost. Res je, da Računsko sodišče in ostali ugotavljajo, da se odvijajo deviacije v tem prometu, zato bi bilo najbrž prav, da bi s prevoznicami v enem delu to sledljivost še okrepili. Vendar pa: zaradi takšnega načina, kot smo sedaj zapisali za praktično sleherni les, ki je tudi za domačo porabo, in to začinili s temi nesorazmernimi kaznimi, pa smo se v Slovenski ljudski stranki odločili, da takšne novele ne bomo podprli, in mislimo, da smo še enkrat več pokazali in dokazali, da znamo biti bolj papeški od papeža. Čas bo svoje pokazal. Pri izvajanju tega zakona bo precej težav. Resnica je tudi to, da bo v veliki meri zelo močno zaposlovala uslužbence Zavoda za gozdove, tudi zaradi že okrnjenih sredstev, ki jih imajo na razpolago, pa tudi zaradi v lanskem letu neodobrenih dodatnih virov, pa tudi v novem rebalansu proračuna, to pomenilo samo še pritisk na to službo. Mi smo poskušali tudi v tej fazi sprejemanja zakona, vsaj v tem delu pri kaznih, dati neko srednjo mejo, ki bi bila tudi srednja meja med tem, kar je bilo sedaj v amandmaju, in vladnim gradivom, vendar je po naši meri ministrstvo ostalo in vztraja na preveč visokih kaznih in tudi pri sami prevoznici gre preveč v podrobnosti. Zato še enkrat; v imenu poslanske skupine odrekamo podporo temu zakonu.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Nova Slovenija gospa Ljudmila Novak.
Tudi v Novi Sloveniji smo se odločili, da tega zakona ne bomo podprli; predvsem zaradi tega, ker nista bila sprejeta dva pomembna amandmaja. Torej amandma, ki bi razbremenil kmeta te prevoznice, za katere menimo, da v tem primeru za lastno uporabo ni potrebna, pa tudi zaradi tega, ker so kazni pretirano visoke glede na težo prekrška. Prav to piše v evropski direktivi, da mora kazen biti sorazmerna s težo prekrška. Tako ni samo evropska direktiva kriva za to, da sedaj si mi izmišljujemo tako hude kazni in ukrepe, ampak smo jih sami še zvišali, sami smo pretiravali v tej smeri. Če velikokrat govorimo, da smo res bolj papeški od papeža, velja to tudi v temu primeru. Zaradi tega Nova Slovenija tega zakona ne bo podprla. Tudi Zakonodajno-pravna služba parlamenta je ugotovila, da je višina kazni nesorazmerna s težo prekrška.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija gospod Branko Ficko.
Hvala. Poslanska skupina Pozitivna Slovenija bo spremembe tega zakona podprla, saj prinaša nekatere pozitivne spremembe, to pa ne pomeni, da smo z zakonom celovito in sistemsko zadovoljni, saj te spremembe zakona še vedno ne bodo uredile vseh problemov, zadev, ki se nahajajo v gozdnem predvsem pa v lesnopredelovalnem področju. Ta zakon uvaja prevoznico kot dokument, kot osnovo sledljivosti predvsem v privatnih gozdovih, kjer tega do sedaj ni bilo. Ta dokument je tudi osnova za dajatve pri tistem prvem kupcu, ki tudi ta les oziroma hlodovino kupi. Daleč pa od tega, da bi ta prevoznica omejila izvoz hlodovine v tujino, ker te zadeve lahko reši samo ustrezna sistema razdelitev v reproverigi gozd-žaga-lesnopredelovalna industrija. Tudi ni res, da ta prevoznica napada majhnega kmeta, saj od privatnih gozdov je malih kmetov samo cca 20 tisoč, 460 je privatnih lastnikov, ki se v osnovi sploh ne ukvarjajo s kmetijsko dejavnostjo, in tam sledljivosti seveda nismo imeli. Te spremembe bomo podprli, seveda pa pričakujemo od ministrstva, da na področju gozdnega gospodarstva, lesne predelovalne industrije pripravi še dodatne ukrepe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi v imenu poslanske skupine? Če ne, potem odpiram prijavo na obrazložitev glasu v lastnem imenu, ker vidim, da je več želja za obrazložitev glasu. Prijavljenih je pet poslank oziroma poslancev. Prvi ima besedo gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa za besedo. Če sem prav slišal gospoda Brulca in gospoda Kavtičnika, naj bi zakonodajalec oziroma predlagatelj do tretjega branja dopolnil ta zakon in ga naredil bolj, bi rekel, človeškega, zdaj bomo pa glasovali o tretjemu branju. Gospod Ficko je pa rekel, da bo poslanska skupina pa podprla ta zmazek, da ne rečem drugače. Da je potrebna kontrola pri tistih lastnikih, ki niso kmetje, ki ne sekajo za lastno porabo, se strinjamo tudi mi. Ampak, zakaj gremo potem tako daleč, da uvajamo prevoznice tudi za les, posekan na negozdnih površinah, za lastno porabo, za kurjavo in tako naprej; pa še s takšnimi kaznimi! Zakaj gospodje? Zaradi nekakšnih višjih interesov? Zato da bomo kazali na tiste manjše prekrškarje, koliko so plačevali in ustrahovali ljudi, medtem ko bodo pa kamioni in šleperji na veliko vozili v tistih večjih [[...]]Če ste si prebrali stališče teh organizacij, ste lahko videli, da kontrola še vedno ne bo prava, dokler ne bo Zavod za gozdove kontrolirala tudi koncesionarje, tudi Sklad kmetijskih zemljišč. Mi uvajamo prevoznice samo do prvega kupca. Kaj pa sledljivost naprej? To se pravi, od gozda do drvarnice, od gozda do prvega kupca, do rampe? Kaj pa sledljivost naprej? In da se bodo z ugotavljanjem, kakšen les vozijo, ukvarjali še cariniki in policisti! Tukaj piše, da se še vsak strokovnjak ne more odločiti, kakšna vrsta lesa je, kaj šele carinik ali pa policist. Ne uvajajmo nečesa [[...]]Rečeno je bilo, da smo bolj papeški od papeža. To ne bo delovalo v praksi; nikakor.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsedujoča. Kolegice, kolegi! Sam bom glasoval poti zakonu. Mislim, da imamo zadnjo možnost, da naredimo nekaj normalnega v tem parlamentu glede Zakona o gozdovih. Veliko je debate glede lesne industrije, glede gozdov v Sloveniji, ampak kaj nam pomaga vsa debata, če na koncu sprejmemo neke politične odločitve, ki nimajo nobenega repa in konca. Račun za to delovanje pa bomo izstavili malemu kmetu. Že večkrat sem rekel, veliki kmetje oziroma koncesionarji so vedno našli pot in bodo tudi kljub tem zakonu vedno našli pot, da bodo delovali tako, kot so v preteklosti, malega kmeta pa bomo s tem prisilili v to, da bo prodajal svoj gozd, da se bo s tem odpovedal svojemu vsakodnevnemu delovanju. V zakonu je ogromno nesmiselnosti, ki delajo ta zakon popolnoma nepraktičen, po mojem celo neizvedljiv: od velikosti debla do tega, kaj je sploh traktorska prikolica, ko so se celo predstavniki ministrstva spraševali, kaj sploh to pomeni, do tega, da je treba hraniti prevoznico pet let, kar je popolna norost, do tega, da nimamo nobenih analiz, kaj bo ta zakon pripeljal na prometnice, do tega, da so dvignili soglasje za gradnjo prevoznic v gozdovih, kar je ponoven nesmisel, do tega, da s tem zakonom ponovno dajete nek nov birokratski zagon tej naši Sloveniji ter s tem, ko ste povzročili tudi mnogo debat o tem, ko ste skušali kmeta prikazati kot lopova. Mislim, da kmet ni lopov, kmet je priden in mislim, da bo ta zakon slej kot prej doživel podobno zgodbo, kot jo je debata glede katastrskega dohodka. Slej kot prej se bomo morali ponovno srečati s tem zakonom in takrat na žalost, ko bo že marsikateri mali kmet kazen plačal zato, ker si je neka država neke neumnosti izmislila. Tako, kolegi, predlagam, da zavrnemo zakon in damo Ministrstvu za kmetijstvo novo možnost, da naredi nov zakon, ki pa bo bolj celovit, bolj dodelan in bolj realen in kjer bodo kazni bolj sorazmerne, ne pa takšne, ki malega kmeta ugonabljajo iz dneva v dan. Skratka, zakona ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rihard Braniselj.
Hvala lepa. Imamo celo vrsto zavezujočih direktiv Evropske komisije, Sveta Evrope, ki nas pravzaprav silijo, da nekaj podobnega ukrenemo. Nisem najbolj želel, da bi morali plačevati kazni, ker na tem področju ne storimo nič. Druga stvar. Lesna industrija in vsi tisti, ki se resno z lesom ukvarjajo, tako stvar pozdravljajo in si želijo, da bo les imel neko sledljivost, dokazilo o izvoru. Tudi to je nekaj, kar bo dvignilo konkurenčnost naše lesne industrije. Želimo si malo več reda v gozdu in ta red pomeni tudi to, da bo lahko prevoznica pomenila neko izhodišče za preganjanje dela na črno, tudi ostalih stvari. Želel bi si in mislim, da ne bodo imeli težave s prevoznico kmetje, bodo pa imeli verjetno težave s prevoznico koncesionarji, veleposestniki, tatovi in tisti, ki sekajo les mimo odobrenih posekov. Tako ni res, to ni napad na malega kmeta, to je napad na velike anomalije v gozdu. Glasujem za.
Hvala lepa. Gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Ostro nasprotujem sprejemu tega zakona zato, ker je to zloraba evropske direktive, je krinka za to, da se sedanje oblasti spravijo na kmeta, da se bojujejo proti njemu v maniri nekdanjih komunističnih oblasti. Tisti, ki smo na kmetih rasli gor, se točno spominjamo točno takšnih ukrepov in trepeta naših staršev, ko se je pod krinko socialistične preobrazbe vasi vedno načrtovalo, kako še dodatno izropati slovenskega kmeta. Prav ta vzgib tiči za tem zakonom, z vsemi ukrepi, ki ste jih skušali v to. To ni boj proti prekupčevalcem, tisti bodo prekupčevali naprej, to je frustracija duha, obvezna vdaja, srhljivo spominja na nekatere rabote in manire in dejanja, ki so se v zgodovini Slovenije vršile proti slovenskemu kmetu. S tega mesta, seveda če boste to sprejeli, pozivam slovenske kmete, da se z vsemi metodami državljanske nepokorščine uprejo proti nameram sedanje oblasti, da bodo izropano domovino, sanirali na [[...]]
Obrazložitev [[...]]
[[...]]plečih delavcev in kmetov. To je nesprejemljivo. V to vodijo takšni ukrepi in ta duh, ki veje iz tega zakona. Hvala lepa.
Gospod Jožef Horvat ima besedo.
Prav lepa hvala, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! S svojim glasom proti predlogu te novele zakona želim pomagati koaliciji, ker gre v bistvu, prvič, za konfuzno besedilo, drugič pa tudi za konfuzno parlamentarno proceduro sprejemanja tega zakona. Kolega Lah je že opozoril, in jaz dodajam, bilo je povedano, da bo v tretji obravnavi amandma, da bo zakonodajalec – kdo je to, to smo mi! - saniral to res konfuzno besedilo in imam zdaj zadrego in mislim, da v tem trenutku ni druge rešitve, kot da ta zakon zavrnemo, se potrudimo in naredimo novo, boljšo novelo zakona. Obžalujem, da nekateri v razpravi zlorabljate Evropsko unijo za to, in celo slovenski javnosti razlagate, da nam Evropska unija diktira globe, kazni in tako naprej. To ni res! To je iskanje zunanjega sovražnika. In vedno večkrat slišim v tej dvorani, da je Evropska unija naš zunanji sovražnik. Gospe in gospodje, to zlorabo moramo čim prej opustiti. Spomnim se, ko je pred leti Hrvaška uvedla posebno dovolilnico za kmete, ki so sekali drva na slovenski strani – ampak katastrska občina, recimo, je Sv. Martin na Muri –, kakšne nočne more so imeli kmetje, ki so šli po svoje na svoje parcele po drva! In zdaj to uvaja še Republika Slovenija. Škoda, da ste zavrnili amandma Nove Slovenije, in škoda, da ste zavrnili amandma SDS, ki je nekako te kazni, ki so resnično brutalne, omilil, ampak zdaj gre, izgleda, ta glasovalni valjar naprej. Torej, glasoval bom proti temu izjemno slabemu zakonu.
Hvala lepa. Gospod Mirko Brulc ima besedo.
No, Evropa res ni naš sovražnik, je naš prijatelj, o tem ne dvomim, če nam tudi predpisujejo, kako velike kumarice lahko damo na trg, tako nam predpisuje fi 10 debelo vejo. Ampak pustimo zdaj to stvar ob strani. Mislim, da bo s podzakonskimi akti ministrstvo marsikaj moralo popraviti, ker sem še vedno prepričan, da tudi Zavod za gozdove Slovenije ni čisto brez masla in da dokler ne bomo imeli na hlodu, ne na veji, na hlodu črtno kodo, s katero bomo sledili hlodovino, tako dolgo bodo zlorabe možne. In so gozdarji, ki od vsakega kubika dobijo toliko v žep, in to ne gre iz državnih gozdov, če tako rečem, ampak iz privatnih; in to je pravilo. Žal je tako in to je namen, da se zadeva prepreči v nadaljevanju, in je to prvi korak. In še veliko korakov je pred nami, da bi te stvari uredili in s podzakonskimi akti bo marsikaj mogoče. Ta zakon bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj ima besedo in gospod Jožef Kavtičnik tudi.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Kolegi in kolegice! Tega zakona ne morem podpreti. Prvič zaradi tega, ker mislim, da gre pri kaznih in pri celotnem besedilu za politiko zastraševanja, predvsem malega kmeta; tistega, ki si dejansko sam ustvari življenje oziroma pogoje za življenje tudi s kmetijstvom in tudi z gozdarstvom Glede na to, da je bilo danes veliko izgovorov in govora, kaj nam predpisuje Evropska komisija in kaj nam predpisuje ta uredba. Uredba Evropske unije in Evropske komisije ne predpisuje nobenih zneskov, to je prva zaveda. Poglejte 19. člen, ki govori o kaznih, ki morajo biti učinkovite, sorazmerne, nikakor pa ne uničujoče in ne takšne, da bi dejansko kmeta ali kogar koli drugega odvrnile od samega opravljanja dejavnosti. S temi kaznimi do 2 tisoč evrov pa kmeta in tistega, ki ima gozd dejansko odvračajo in mu onemogočajo, da bi sploh opravljal dejavnost. S kaznimi prepovedujemo podjetnost, prepovedujemo opravljanje določene kmetijske dejavnosti. Gospe in gospodje, to je nesprejemljivo! To je nesprejemljivo tudi za nas poslanke in poslance, da s predpisi prepovedujemo neko dejavnost, prepovedujemo opravljanje neke dejavnosti. Kot sem že rekel, glasoval bom proti temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jožef Kavtičnik ima besedo, za njim gospod Jože Tanko.
Hvala. Zakon bom podprl. Politika danes zastrašuje, ne da ta zakon zastrašuje ljudi in male kmete, ampak politiki danes zastrašujejo. Bilo je rečeno, da so kazni brutalne. Da je tisti, ki ga je dobil, da krši zakon, brutalen, verjetno. Kaj pa tisti, ki krši? Kaj je potem tisti? Oprostite! Mi govorimo o ljudeh, ki so pošteni, in govorimo o ljudeh, ki niso pošteni, ki kršijo zakon. Za tiste gre. In sedaj so brutalni tisti, ki hočejo narediti zadevo pošteno in ugotavljamo in ugotovili smo, in to vsi, da iz naših gozdov letno izgine več ko milijon in 200 tisoč kubičnih metrov. In sedaj je brutalen tisti, ki hoče imeti red. Ne razumem! Tukaj pa nam ne gre nekaj skupaj. Seveda bom podprl ta zakon.
Hvala lepa. Gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Zakonu bom nasprotoval. V slovenski kazenski praksi ni primera, ko bi nekdo za nek prekršek plačal do stokrat toliko, kot je vrednost tistega, kar je pod prekrškom. Tu imamo primere, ko bo nekdo, zato ker bo pripeljal nekaj brez nekega ušivega dokumenta, ki se mu reče prevoznica, in bo to njegovo in ga bo pri tem nekje nekdo dobil, ki bo to nadzoroval, spravil ob 2 tisoč ali še celo evrov kazni. To je marsikje letni dohodek kakšne kmetije. In takih diskriminatornih ukrepov v tej naši zakonodajni praksi, ki jo imamo, ni. Je nimamo. Če bi take kazni uvedli na primer v gospodarskih družbah pri kršenju pravic delavcev, bi človek še razumel. Tam takih kazni ni. Za tiste, ki niso dobili plač, ki jim niso bili plačani prispevki, ni odgovorna oseba, ni delodajalec plačal desetino toliko kazni, kot jo bo tu plačal za neko vejo, ki jo bo pripeljal. Moram reči, da je v tej koaliciji ta zdrava kmečka pamet že zdavnaj pošla, sicer ne bi predpisovali takih nenormalnih ukrepov, kot jih sedaj predpisujete. Vam gre v tem trenutku samo še za višino davkov in višino kazni. In skoraj noben izmed teh ukrepov, ki jih predpisujete, ne zadene, mesta Ljubljana, ampak vse strelja okoli. Skratka, pričakujemo še, da boste uvedli kazen na paradižnik, ki je debelejši od 5 centimetrov in podobno kazen za krompir, ki bo večji od 5 centimetrov, od fija, in ga bo nekdo izkopal in pripeljal z njive domov. Skratka, to so nadaljnji ukrepi in tega ni moč podpreti niti zagovarjati.
Hvala lepa. Še nekaj interesa je za obrazložitev glasu. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu in prosim, da bi se držali dejstva, da gre za obrazložitev. Prvi ima besedo gospod Marijan Pojbič.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica, sicer se nisem mislil oglasiti, vendar se mi zdi, da je izjemno pomembno in nujno povedati nekaj stavkov. To, kar se nam zadnje čase dogaja v parlamentu, je res katastrofa od katastrofe. Vsak dan pride na mizo nov davek, nove kazni in predvsem vse tisto, kar obremenjuje malega človeka, kar obremenjuje tiste, ki tako ali tako ne morejo preživeti v tej državi. Danes, ko govorimo o teh kaznih – to je absurd! Če bi v katerem koli evropskem parlamentu na tak način razpravljali, bi verjetno državljanke in državljani ta celoten parlament prestavili verjetno kam, kjer bi se lahko ti, ki sedijo v takem parlamentu, malce ohladili. Mislim, da ta koalicija ravno to potrebuje. Ta koalicija, da se usede skupaj in začne razmišljati, kje je njen zdrav razum. Kako dolgo bomo še tolkli ljudi po glavi? Kako dolgo? Lepo vas prosim! Na eni tu strani govorimo o nenormalnih kaznih za te majhne ljudi, ki imajo morda pol hektarja gozda in bodo plačali zaradi te ene neumne prevoznice, ki je ne bodo imeli pri sebi, kazen, ki bo višja, kot je vrednost celotnega tistega pol hektarja gozda! V to skrajnost greste! To je ustrahovanje, to je pritisk na vsakega posameznika in to je nedopustno. Dragi moji, kje so tisti, ki so delili stotine milijonov kreditov, kje so ti bančniki? Kje so za njih kazni? Kdo izmed tistih je bil kaznovan? Zakaj za njih niste predpisali kazni? Danes ne bi bili tu, kjer smo, in bi tudi država bila drugačna in državi ne bi manjkalo vsako leto po milijardo in več, če bi ta denar prišel nazaj, ki so ga zapravili bankirji.
Hvala lepa. Gospod Bojan Starman, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi jaz zakona ne bom podprl, ker ne rešuje ničesar, temveč na nek način kriminalizira naše male kmete na podeželju in jih na nek način kaznuje in ustrahuje. Takih zakonov ne smemo podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ljubo Žnidar, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Tudi sam zakona o gozdovih ne bom podprl. Gre za izjemen napad na podeželje. Če bi vladna koalicija imela željo po ureditvi najbolj perečih vprašanja v državi, potem bi se bilo najprej potrebno lotiti in naložiti kazni za tiste prekrškarje, ki so največ izpraznili slovenske banke, tisti, ki so podelili te neupravičene kredite. Tu bi bila realizacija velika, ne pa, da s tem zakonom posegate na podeželje in dejansko tudi hočete uničiti še tisti del slovenskosti, ki jo Slovenija v svojem podeželju ima. Tako tega zakona absolutno ne bom podprl.
Hvala lepa. Gospod Dragutin Mate ima besedo, za njim mag. Branko Grims.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Seveda tega zakona ne bom podprl. Preprosto, zakaj? Zato, ker poslušam tako v razpravi kot sedaj pri obrazložitvah glasov čiste neumnosti. Kmetijsko-gozdarska zbornica – pa še nekaj drugih organizacij nam je poslalo in zelo dobro bi bilo, če bi gospod Kavtičnik to poslušal, ko je prej govoril neumnosti – je napisala, da v Sloveniji nikoli ni bilo posekano nezakonito en milijon kubičnih metrov lesa oziroma celo več. Ne vem, če si gospod Kavtičnik prestavlja, koliko je to. To je približno 36 tisoč kamionov, kolona vozil po obeh voznih pasovih po avtocesti od Kopra do Lendave. Toliko je to. To pomeni, da bi potem slovenske gozdove izropali v zelo kratkem času. Sploh ne gre za to! Imamo uradne podatke, uradni podatki govorijo o tem, da se v slovenskih gozdovih od leta 2007 do 2011 povprečno nezakonito odpeljalo od osemintrideset do oseminšestdeset tisoč kubičnih metrov lesa – bistveno manjši zneski. In zdaj se postavimo v vlogo preprostega navadnega človeka. Sosedje, ki jih vsi imate, in tisti, ki ne živite v mestu, v bloku, bodo pred svojo hišo podrli jablano, ki jim dela senco ali je postala stara in nato jo bodo sto metrov prepeljali po cesti do nekega kmeta, ki jo bo tam razžagal – za to rabijo papir. Če ne bodo imeli tega papirja, bodo plačali kazen. In če ne bodo všeč tistemu, ki jih bo nadziral, bodo plačali strahovito visoko kazen. Za eno samo drevo, ki raste na negozdnem območju! Seveda je to nesprejemljivo, popolnoma nesprejemljivo in zato ne morem glasovati za takšen zakon. Hvala.
Hvala lepa. Imate proceduralno? Gospod Jožef Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Jaz sem obrazložil glas, zdaj me je pa kolega Mate obtožil, da sem govoril neumnost in je z menoj polemiziral. Mislim, da bi bilo prav, da ga opomnite, da pri obrazložitvi glasu ni polemike. Prosim.
Hvala lepa. Gospod Jožef Kavtičnik, se strinjam z vami, vendar moram tudi izreči, da je danes bilo pri teh obrazložitvah glasu kar nekaj tudi polemičnih medsebojnih razprav. Tako vse poslanke in poslance opozarjam na to, da pri obrazložitvi glasu govorijo o sebi, o svojem razmišljanju in obrazložijo svoj glas, ne pa o drugih kolegicah poslankah in poslancih. Mag. Branko Grims ima besedo in bo obrazložil svoj glas.
Vsem prav lep pozdrav. V pravu velja, da naj bi bila kazen zadnja izbira – ultima ratio, kot se temu reče. Seveda, ko so izčrpana vsa druga sredstva in da bi se izpolnjeval ustavni kriterij sorazmernosti. Tega zakona, ki je pred nami, ni mogoče, trdim, ni dopustno podpreti iz obeh teh razlogov; prvič, Slovenija je ena najbolj poraščenih držav, zveni pa ta zakon, kot da branimo zadnjih pet dreves v Sloveniji in gre očitno za sledenje nekih povsem drugih ciljev, ne pa tistih, ki so predstavljeni v samem zakonu. Namesto da bi omogočili slovenskemu podjetništvu, da zadiha s polnimi pljuči, da bi les ostajal tukaj, se oplemenitil, da bi mu dajali dodano vrednost, se stvari pelje na takšen način, da se na koncu poskuša z neko povsem nesorazmerno, očitno pretirano kaznovalno politiko, ki ne bo povzročila ničesar dobrega, zagotovo pa bo povzročila nekaj osebnih tragedij. To je nedopustno in nesprejemljivo in takšno politiko zavračam v celoti. Ta politika je uperjena proti slovenskemu podeželju, je uperjena proti tistim, ki slovensko podeželje ohranjajo, je uperjena torej proti enakomernemu razvoju Slovenije kot države, takšne kot smo si jo želeli nekoč vsi. Vse to so razlogi, zaradi katerih je potrebno ta zakon zavrniti in poiskati druge rešitve, ki bodo omogočale, da bo Slovenija bogata in da bo bogata za vse.
Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 38. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Javni agenciji za knjigo Republike Slovenije, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 24. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2014–2018. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 11. julija 2013, k podpoglavju 2.1.1. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k podpoglavju 2.2.1. Obrazložitev glasu dr. Lászlo Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Gre za amandma redakcijske narave, ki je tako rekoč usklajen. To besedilo, ki je zdaj pred vami, sledi ustavnemu besedilu, torej v celoti je identičen s terminologijo, ki se uporablja v ustavi, medtem ko prvotno ni bilo. Torej, mi bomo ta amandma podprli in upam, da tudi vsi drugi.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasovanje poteka. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k podpoglavju 2.1.5. Amandma je povezan z amandmajem istega predlagatelja pod številko 1 k podpoglavju 2.1.6. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma istega predlagatelja pod številka 1 k podpoglavju 2.1.6 brezpredmeten. Želite obrazložiti glas? Dr. Laszlo Göncz, potem mag. Majda Potrata.
Hvala lepa. Dejansko tudi gre za amandma redakcijske narave. Namreč vsebina, na katero se nanaša ta amandma, je zajeta v naslednjem predlaganem amandmaju. Torej, tukaj je nepotreben in zato je potrebno tukaj brisati to vsebino in se bo to potem uveljavilo v naslednjem amandmaju. Skratka, ta amandma gre v to smer, da se vsebina uredi v naslednjem poglavju.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Socialni demokrati bomo predlog za črtanje poglavja 2.1.5 podprli, zaradi tega, ker je to podpoglavje smiselno vključeno v podpoglavje 2.3 formalnopravni vidiki slovenske jezikovne politike. Če želi kdo to preveriti, bo našel besedilo v dopolnjenem predlogu resolucije na straneh 59 in 60. Dejstvo je, da sta narodni skupnosti, madžarska in italijanska, imeli rok za pripombe do 27., mi smo pa na odboru že 28. obravnavali zakon oziroma resolucijo in je v naglici tudi kakšen amandma bil dvakrat upoštevan in je zdaj treba kakšno stvar jezikovno izčistiti. Prosim za podporo. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasovanje o amandmaju k podpoglavju 2.1.5 poteka. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti k podpoglavju 2.1.6. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Dr. Lászlo Göncz želi besedo in nato mag. Majda Potrata.
Ponovno hvala lepa za besedo. No, ta je pa ta dejanski vsebinski amandma, ki je nastal na osnovi naše ugotovitve, da doslednost jezikovnih politik narodnih skupnosti ni zajeta v prvotnem besedilu predlagane resolucije, ampak na osnovi usklajevanja s pristojnim ministrstvom kakor tudi z ostalimi dejavniki v okviru razprave v Državnem zboru je besedilo vsebinsko v celoti usklajeno. Menim, da so tako cilji kot učinki dobro nastavljeni, ne bi zdaj tega ponovno razlagal, ker je o tem bilo veliko govora v okviru razprave na odborih oziroma tudi v Državnem zboru. Skratka, da se ne bom oglašal potem pri morebitnem naslednjem amandmaju, tukaj sta zdaj predlagana dva amandmaja, ta in pa čisto identičen naslednji, ki je pa predlagan s strani koalicije, razlika je zgolj v naslovu. Mi sledimo v tem naslovu, torej jeziki avtohtonih narodnih skupnosti, romske skupnosti, ostalih manjšin in priseljencev v Republiki Sloveniji, tisti vsebini ali pa tisti obliki, ki je tudi do zdaj bila obrazložena v samem kontekstu besedila. Medtem ko pa iz razlogov, ki bodo potem verjetno pozneje predstavljeni, koalicija predlaga drug naslov. Tako bom rekel: mi bi si želeli, da bo ta amandma sprejet, po naši oceni je bolj dosleden in tudi morda bolj sledi ustavnim terminom, vendar če se boste drugače odločili, vsebina prav tako ne bo nastradala, ker je vsebina dejansko identična tisti, ki jo predlaga koalicija. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine SD mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Poslanska skupina Socialnih demokratov tega amandmaja ne bo podprla. To je tudi opredelitev koalicije zaradi tega, ker menimo, da če gremo gledat besedilo stališča celotne resolucije o jezikovni politiki, je to besedilo skladno vsebinsko s tistim, ki ga predlagamo v koalicijskem amandmaju, je pa uvrščeno besedilo pod naslov Jezik manjšin in priseljencev, pri čemer je beseda "manjšina" rabljena kot nadpomenka in pokriva vse različne pravne kategorije manjšinskih skupnosti, ki v Sloveniji po ustavi obstajajo. Zato bi prosila za pozornost; če boste šli pogledat, je vsebina obeh amandmajev identična, razlika je samo v naslovu. Ker smo prvotni naslov, ki je govoril o narodnih skupnosti, italijanski in madžarski, zdaj ustavnopravnim tem formalnopravnim vidikom slovenske jezikovne politike uvrstili, se je ta prostor, ki se na obe skupnosti, ustavni manjšini, avtohtoni narodni skupnosti nanaša v tistem delu, sem vam citirala, strani 59 in 60 – nič vsebinskega ni odpadlo. Besedilo je samo logično grajeno po tem principu in tudi po zaslugi Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti so zdaj poimenovane še nekatere druge manjšinske skupnosti tudi pri ukrepih. Tako mislim, da je besedilo dejansko boljše, razlika je v naslovu, zato torej povem še enkrat; Socialni demokrati bomo ta prvi amandma k podpoglavju 2.1.6 zavrnili, bomo glasovali proti, pri drugem amandmaju k istemu podpoglavju pa bomo glasovali za. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 44. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k podpoglavju 2.1.6. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 25. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin Pozitivna Slovenija, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k podpoglavju 2.2.3 Standardizacija. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 21. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu resolucije v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu in na seji Državnega zbora, predlog resolucije neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 22. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa o izbiri revizorske službe za revidiranje računovodskih izkazov Računskega sodišča Republike Slovenije za leti 2011 in 2012. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 83, proti nihče. [[Za je glasovalo 83.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE SVETA EVROPE O ZAŠČITI OTROK PRED SPOLNIM IZKORIŠČANJEM IN SPOLNO ZLORABO. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon soglasno sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI DODATNEGA PROTOKOLA H KONVENCIJI O TRANSFERJU OBSOJENIH OSEB. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN GRUZIJO O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA, S PROTOKOLOM. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko, kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovanje poteka. Zaključujem glasovanje. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE UZBEKISTAN O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA, S PROTOKOLOM. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovanje poteka. Zaključujem glasovanje. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMB RIMSKEGA STATUTA MEDNARODNEGA KAZENSKEGA SODIŠČA, KAMPALA, 10. IN 11. JUNIJ 2010. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovanje poteka. Zaključujem glasovanje. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 83, proti nihče. [[Za je glasovalo 83.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO MANDATNO-VOLILNIH ZADEV. Prehajamo na obravnavo Ugotovitve prenehanja mandata članici Nadzornega sveta RTV Sloveniji. Mag. Marta Kos Marko je 26. junija 2013 Državni zbor obvestila, da zaradi prevzema novega delovnega mesta v tujini odstopa z mesta članice Nadzornega sveta RTV Slovenija. Mandatno-volilna komisija se je na 16. seji 4. julija 2013 z navedenim seznanila in v seznanitev Državnemu zboru predložila predlog sklepa. Prehajamo na razpravo poslanca. Besedo dajem mag. Ivanu Vogrinu, ki se je edini prijavil k razpravi. Se odpovedujete razpravi. Torej, zaključujem razpravo. Mandatno-volilna komisija je na podlagi sedmega odstavka 26. člena v zvezi s tretjim in četrtim odstavkom 18. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija in 112. člena Poslovnika Državnega zbora v seznanitev Državnemu zboru predložila naslednji sklep: Ugotovi se, da je članica Nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenija mag. Marta Kos Marko podala odstopno izjavo z dne 26. junija 2013, zato je na podlagi sedmega odstavka 26. člena v zvezi s tretjim in četrtim odstavkom 18. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija preneha mandat članice Nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenije. Mandatna funkcija ji preneha z dnem seznanitve na seji Državnega zbora. Ugotavljam, da se je zbor s sklepom seznanil. Prehajamo na obravnavo Predloga odloka o spremembi Odloka o ustanovitvi Sveta za elektronske komunikacije Predlog odloka je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prehajamo na razpravo poslanca. Besedo dajem mag. Ivanu Vogrinu, ki se je edini prijavil k razpravi in tudi zaključujem razpravo, ker se odpoveduje razpravi. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka, s katerim se za člana Sveta za elektronske komunikacije imenuje Matic Bitenc. Glasujemo. Glasovanje poteka. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Gospod Jože Tanko, imate proceduralno? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Mandatno-volilna komisija je sprejela tudi sklep o razrešitvi dveh članov fundacije Fiho. Zanima me, zakaj ta točka ni uvrščena na dnevni red Državnega zbora, kajti praviloma se vse mandatne zadeve, ki so pripravljene do seje Državnega zbora, do odločanja o točki, uvrstijo na dnevni red in se o njih tudi glasuje. Prosil bi za pojasnilo.
Hvala lepa. Gospod Tanko, bom pridobila pojasnilo do konca te točke. Sedaj prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje članov Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev Vlada je z dopisoma z dne 28. junija 2013 ter 2. julija 2013 Državnemu zboru predlagala, da za člane Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev imenuje mag. Primoža Pinoza, Primoža Damjanoviča, gospo Vesno Stanković Juričić in mag. Mojco Majič. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga za imenovanje tukaj prisotnemu, mag. Mitji Mavku.
Lepa hvala za besedo. Kot omenjeno, Vlada je podala predlog, da bi se za naslednje šestletno mandatno obdobje za člane Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev imenovali kandidati mag. Primož Pinoza, gospod Primož Damjanovič, gospa Vesna Stanković Juričić in mag. Mojca Majič. Vlada je predlog podala na podlagi javnega zbiranja kandidatur, ki je bilo objavljeno v Uradnem listu sredi aprila. Na to javno zbiranje ponudb se je prijavilo 13 kandidatov in Vlada predlaga v imenovanje omenjene štiri kandidate. Z omenjenim predlogom Vlada sledi dosedanji dobri praksi sestave Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev, po kateri poleg predsednika svet agencije sestavljajo še štirje člani. Dva izmed teh sta zaposlena v Agenciji za trg vrednostnih papirjev, to sta mag. Pinoza in gospod Damjanovič, dva sta strokovnjaka, ki ju v imenovanju predlaga Vlada, pa sta zunanja člana. Tukaj gre za gospo Vesno Stanković Juričić in za mag. Mojco Majič. Vsi štirje navedeni kandidati po mnenju Vlade predstavljajo zelo dobre, konkretne, strokovno podkovane kadre s področja dela agencije in verjamemo, da bodo deležni podpore v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo in vsem lep pozdrav! Pred nami je ena najpomembnejših kadrovskih odločitev v tem mandatu, imenovanje Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Pri tem je potrebno opozoriti na okoliščine, v katerih se to dogaja, saj se je začel že spopad na odprti sceni med liderji koalicijskih strank glede kadrovanj. Zadnji v vrsti je javni obračun Lukšiča in Viranta. Da gre za resne spore, kaže tudi odstop predsednika nadzornega sveta Soda, gospoda Otmarja Zorna, člana SD, ki je bil namesto nadzornika imenovan pred manj kot tremi meseci, torej takoj na začetku mandata vlade Alenke Bratušek. Sod je ta trenutek, dokler se ne vzpostavi Slovenski državni holding, ključna državna institucija, ki bdi nad upravljanjem z več ali manj z 8 milijardami državnega premoženja, torej z vso državno srebrnino. Poleg upravljanja pa je pomembna tudi kadrovska vloga Soda. Že pred odstopom Zorna, sta odstopila tudi dva člana kadrovske oziroma akreditacijske komisije, se pravi Alenka Stanič in Arne Mislej, kar kaže na to, da se med SD in PS odvija huda bitka za krajo stoletja. Gospod Zorn je v zelo kratkem svojem mandatu ugotovil, da svoje naloge ne more opravljati tako, kot je načrtoval. Ob odstopu je dajal, in to za razne medije, več pojasnil, v katerih je natančno obrazložil ta svoj korak za odstop. Prvič, nestrinjanje z načinom kadrovanja. Kadrovanje interesnih skupin, povezanih z določenimi politiki, sploh pri ključnih imenovanjih, neupoštevanje priporočil OECD, pomanjkanje strategije upravljanja in meril pri upravljanju državnih družb, nepreglednost pri upravljanju, politično vpletanje in je to, kar se počne, pravzaprav označil za bolj močvirsko stvar kot pa kakšno resno upravljanje. S tem je gospod Zorn nazorno potrdil način delovanje te interesne koalicije, ki jo skrbi predvsem to, kaj bo vzela zase in za svoj interesni klan, ne pa za koristi države in ljudstvo. Če samo spomnim na težave pri imenovanju nadzornikov Soda, ko se je cela koalicija ukvarjala s tem, ali bo Jankovićeva Zdenka Grozde direktorico Soda ali ne in ali bosta Jankovićeva Samo Lozej in Nives Cesar nadzornika Soda ali ne, potem verjetno ni potrebno izgubljati kaj več besed. Ostale oziroma druge interesne skupine so bile sicer bolj taktne, ampak v principu je šlo za isto stvar. Če ob tem dodamo še, da je koalicija zavrnila oba akta Janševe vlade, ki sta bila podlaga za pregledno in s ciljem zavezano upravljanje smernic in strategijo, in da se je na spisku vlade Alenke Bratušek brez primernega vrednotenja učinkov in posledic za Slovenijo našlo nametanih 14 družb in ena banka, potem gre pri tem spopadu v koaliciji samo za to, kdo bo več zagrabil pri nepregledni prodaji državnega premoženja. Sedanji predsednik Državnega zbora je pred nastopom vlade Alenke Bratušek, takrat ko se je uveljavil zakon o državnem holdingu, in ko je Janševa vlada pripravila strategijo in smernice, večkrat izrazil, da gre v koaliciji za veleizdajo in da povzročamo krajo stoletja. SD je tedaj tudi arogantno zavrnila pregledno upravljanje državnega premoženja in naložbeno politiko Soda. Ko je sedanja koalicija zavrnila oba akta Janševe vlade in podprla svoj neargumentiran predlog prodaje državnih deležev v družbah, smo doživeli hladen tuš, ko so Lukšič, Erjavec in drugi izjavili, da bodo sedaj podprli slabši predlog Alenke Bratušek, kot je bil predlog Janševe vlade. Norčevanje iz državljanov brez primere! Ta vlada se zelo trudi, da nam bo slabo. Edino, kar jim je važno, je to, da bodo potešeni lobiji in po tej plati je ta vlada slabša, kot je bila vlada Boruta Pahorja. SD, še manj pa koaliciji, niti na kraj pameti ne pade, da bi zaustavili to početje. Kadrovskemu predlogu vlade Alenke Bratušek za Svet Agencije za trg vrednostnih papirjev v SDS nasprotujemo, ker gre po našem mnenju za izvedbo točno istega koncepta, zaradi katerega je odstopil Otmar Zorn, za kadrovanje interesnih skupin, povezanih z določenimi politiki, sploh pri ključnih imenovanjih. Tako kadrovan regulator ne bo regulator, ampak izvajalec interesov posameznih lobijev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključili smo s predstavitvijo stališča poslanske skupine. Prehajamo na razpravo poslancev. Besedo ima mag. Ivan Vogrin.
Spoštovane kolegice in kolegi! Mogoče je dobro da malce posegamo v preteklost. Če se boste spomnili, sem podpisal tisto zahtevo za referendum o Slovenskem državnem holdingu. Nekateri ste očitali, da sem Jankovićev, drugi tako in drugače. Pa ni šlo za to, šlo je za načelno stališče, moje stališče, ki ga nisem mogel razumeti, da ga takratna koalicija ni mogla upoštevati. Skupaj z mag. Alenko Bratušek sva sedela v delovni skupini in zagovarjala, da od devetih članov nadzornega sveta bi bilo dobro za počutje opozicije pa tudi za transparentnost postopkov, da bi pozicija imela pet članov nadzornega sveta, opozicija pa štiri. Ni bilo mogoče to doseči, kar je bila relativno drobna zahteva. No, zgodilo se je to, da je bil vložen zahtevek za referendum in vse ostalo, ker vemo, kakšen je bil razplet in kaj se je vse dogajalo s tistimi podpisi in tako dalje. Ampak to zdaj ni pomembno v temu trenutku. Veste, kaj je v temu trenutku pomembno? To, da delamo enako kot prejšnji, enako! Dobro si je priklicati v spomin določene misli: "Moč kvari, absolutna moč pa kvari absolutno." Nedvomno lahko sedanja pozicija izglasuje vse, kar hoče, ker ima absolutno moč, ker ima šestinštirideset glasov. Ker pa moč kvari, so rešitve absolutno kvarne in to je problem delovanja te države. Sam menim tako, če bi mi želeli priti res hitro iz krize, bi se morali tukaj v parlamentu dogovoriti tako: sedem parlamentarnih strank je, vsaka stranka naj predlaga sorazmerni delež ali pa imenujmo neko komisijo sedmih članov in soglasno iščimo rešitve. To je neke vrste vlada narodne enotnosti, ki jo sedaj potrebujemo, bolj kot kdaj koli prej. Rekel bi, da to etiketiranje, enkrat z leve, drugič z desne strani ni prineslo nobenih dobrih rešitev, predlog, o katerem bi bilo vredno razmisliti, pa bi prinesel. Seveda to ne bo mogoče doseči, ker še nismo dovolj globoko v bankrotu. Še malo, pa bomo čisto v bankrotu, proti novemu letu ne bo več denarja za plače, če si ne bomo sposodili na kakšnem ameriškem ali drugem trgu, ker gospodarstvo enostavno ne ustvarja dovolj. In večina stvari je odvisna od zaupanja v ljudi, v institucije sistema in na takšen način, da bi mi pravzaprav začeli konsezualno reševati zadeve, bi vendarle počasi začeli vzpostavljati zaupanje. Zdaj pa se lahko obkladamo, kolikor hočemo z leve in desne, spredaj in zadaj [[...]]Rezultati so slabi, ljudje pa nam ne verjamejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jože Tanko je prijavljen k razpravi.
Hvala lepa. Agencija za trg vrednostnih papirjev je institucija, ki bdi tudi na glasovanji na skupščinah. Glede na to, da je država daleč največji posamični lastnik, ima to, kdo ima glasovalne pravice na skupščinah v družbah, marsikje izjemno pomemben vpliv. Mi smo bili tudi temu priča, da je Agencija za trg vrednostnih papirjev državi, to se pravi vladi, odvzela glasovalne pravice v mnogih družbah in na osnovi tega so se marsikatere skupščine realizirale drugače, kot bi se sicer. Glede na to, da je v ozadju kadrovskega imenovanja, ki je pred nami pravzaprav ta klientelistični boj znotraj koalicije, zdaj že več ali manj povsem jasno, da gospod Lukšič napada gospoda ministra Čuferja, da gospod Virant napadel gospoda Lukšiča in tako naprej, da gre tu za močno interesno vplivno področje, ki bo s tem, komu se bo dalo glasovalne pravice na skupščinah ali ne, ali se bo državi vzelo ali ne, močno vplivalo tudi na usodo vsega državnega premoženja, ki ga upravlja sedaj Sod, pa deloma Kad in še nekoliko kakšne druge družbe, dokler ni to preneseno. Skratka, od tega, kako se bo oblikoval Svet Agencije za trg vrednostnih papirjev, in to, na kakšen način se bo odrejalo s pravicami glasovanj na skupščinah, je v veliki meri odvisna tudi usoda državnega premoženja. Glede na to, da se ključni spopad v tej koaliciji vrši o tem, kdo bo sedel v kakšni instituciji, ki upravlja s tem premoženjem, je s tem tudi prišla v ospredje bitka za to, koliko bo kdo poceni prodal ali poceni kupil to premoženje. Ključne so te interesne skupine, ki so pripete na posamezne stranke vladne koalicije, tukaj gre za ključen spopad. Gospod Veber je to vedel, da se bo zgodilo, že zdavnaj, zato je tudi govoril o kraji stoletja in o veleizdaji. Sedaj, ko imamo pred seboj vse te spopade, pravzaprav lahko v živo spremljamo to krajo stoletja in veleizdajo. Še posebej zato, ker je ta koalicija šla zavestno v zrušitev programa, to se pravi strategije upravljanja z državnim premoženjem in tudi zavrnitev smernic, sama pa ni predložila nobenega dokumenta, niti enega od teh dokumentov, ki bi bil boljši od predloga prejšnje vlade. In to je bilo javno povedano. To se prvi, da gre ta koalicija zavestno s slabimi predlogi, nedodelanimi predlogi samo zato, da bi se to močvirje, kot je dejal gospod Zoran, razprodaje državnega premoženja lahko izpeljalo tako, kot tisti vplivni zadnji lobiji to urejajo. Moram reči, da takega predloga, ki nastaja na tako šibki podlagi, kar zadeva upravljanje z državnim premoženjem in prodajo državnega premoženja, pravzaprav ni moč podpreti. Ker v ospredju so vsi drugi interesi, samo ne to, da bi to naredili transparentnost in da bi iz tega, kar se bo zgodilo, dobilo kar največ. Interes je pravzaprav diametralno nasproten od tega. To se vidi tudi že pri teh odločitvah, ki so povezane, recimo, s prodajo Mercatorja. Mi smo v nekaj mesecih izgubili nekaj sto milijonov evrov, pa se ni zgodilo nikomur nič. Za en hlodiček 10 cm ali več bo pa 2 tisoč ali pa do 100 tisoč evrov kazni. To je pač naša sedanjost. Tudi to je pristop te koalicije. Skratka, predloga za kadrovsko popolnitev Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev, ki je nastal na tej podlagi ni moč podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo še predlagatelj, Vlada?Je prijavljen, predlagatelj, Vlada ima 15 minut. Izvolite, mag. Mitja Mavko, imate besedo.
Hvala lepa. Obljubim, da ne bom izkoristil polnih 15 minut. Se zelo strinjamo z razpravo, ki je potekala v zvezi s pomenom Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Gre za zelo pomemben organ. Vlada je zato h kadrovski popolnitvi tega zelo pomembnega organa pristopila z vso resnostjo. Objavljen je bil javni poziv v Uradnem listu, kot omenjeno, na uradni poziv se javilo 13 kandidatov. Glede na to, da ima ta agencija izjemen pomen, je tudi v zakonu predvidena ustrezna zahtevana stopnja soglasja k potrditvi članov Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Potrebnih je 46 glasov. V razpravi danes pa, žal nismo slišali ene besede o tem, da bi bil kateri izmed predlaganih kandidatov pomanjkljiv z vidika strokovnih kompetenc. Ravno zato, ker ima ta agencija tako izrazit pomen za delovanje kapitalskega trga, finančnih trgov v Sloveniji, se je Vlada potrudila in imenovala, recimo temu, kandidate iz interesnega kroga stroke; stroke v tem pogledu, kot omenjeno prej, iz nabora obstoječih kadrov Agencije za trg vrednostnih papirjev, eden izmed kandidatov je namestnik direktorja, drugi izmed kandidatov je pomočnik direktorja že v Agenciji za trg vrednostnih papirjev, ena izmed kandidatk je trenutno direktorica Agencije za javni nadzor nad revidiranjem in druga je vodja oddelka korporativnih financ v mednarodnem podjetju. Vsi torej strokovno izredno utemeljeni kandidati in s tega vidika nas veseli, da kot vlada lahko predlagamo strokovno kompetenten paket kandidatov za Svet Agencije za trg vrednostnih papirjev, za katerega verjamemo, da bo tudi naprej lahko skrbel za red na naših finančnih in kapitalskih trgih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja o Predlogu za imenovanje članov Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. V skladu s sedmim odstavkom 477. člena Zakona o trgu finančnih instrumentov Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoča ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so, prvič: mag. Mirjam Bon Klanjšček, Poslanska skupina Pozitivna Slovenija, gospod Zvonko Lah, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, gospod Branko Kurnjek, Poslanska skupina Državljanske liste, gospa Iva Dimic, Poslanska skupina Nove Slovenije. Članica te komisije sem tudi jaz kot predsedujoča. Pri delu komisije bo sodelovala tudi generalna sekretarka gospa Mojca Prelesnik. Ali kdo predlogu za takšno sestavo komisije nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o takšni sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo vseh 71, nihče proti. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi soglasno izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bodo poslanka in poslancev štiri glasovnice vročene tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na vsaki glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s sedmim odstavkom 477. člena Zakon o trgu finančnih instrumentov bo vsak od predlaganih kandidatk oziroma kandidatov izvoljen, če bo zanj oziroma zanjo glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanki in poslanca, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 16.35, torej čez 10 minut in bo trajalo do 16.50. Po končanem glasovanju prosim poslanki in poslanca, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 17.15, torej čez 25 minut po glasovanju.
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo sejo. Nadaljujemo s prekinjeno obravnavo 24.c točke, to je s Predlogom za imenovanje članov Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju mag. Primoža Pinoze za člana Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 15. julija 2013. Razdeljenih je bilo 78 glasovnic, oddanih je bilo 78 glasovnic. Neveljavna je bila 1 glasovnica, veljavnih pa je bilo 77 glasovnic. Za je glasovalo 50 poslancev, proti je glasovalo 27 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil mag. Primož Pinoza z večino glasov vseh poslancev imenovan za člana Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Nadaljujemo z drugim kandidatom; zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju Primoža Damjanoviča za člana Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 15. julija 2013. Razdeljenih je bilo 78 glasovnic, oddanih je bilo 78 glasovnic. Neveljavni sta bili 2 glasovnici, veljavnih pa je bilo 76 glasovnic. Za je glasovalo 50 poslank in poslancev, proti je glasovalo 26 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil Primož Damjanovič z večino glasov vseh poslancev, imenovan za člana Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju Vesne Stanković Juričić za članico Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 15. julija 2013. Razdeljenih je bilo 78 glasovnic, oddanih je bilo 78 glasovnic. Neveljavna je bila 1 glasovnica, veljavnih pa je bilo 77 glasovnic. Za je glasovalo 50 poslank in poslancev, proti je glasovalo 27 poslank in poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bila Vesna Stanković Juričić z večino glasov vseh poslancev imenovana za članico Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju mag. Mojce Majič za članico Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 15. julija 2013. Razdeljenih je bilo 78 glasovnic, oddanih je bilo 78 glasovnic. Neveljavna je bila 1 glasovnica, veljavnih pa je bilo 77 glasovnic. Za je glasovalo 50 poslancev, proti je glasovalo 27 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bila mag. Mojca Majič z večino glasov vseh poslank in poslancev imenovana za članico Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Izvoljenim članom Sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev iskreno čestitam k imenovanju in jim želim uspešno delo. Pred zaključkom te točke dnevnega reda vas obveščam, da sem prejela odgovor Mandatno-volilne komisije: točka Določitev kandidacijskega postopka za imenovanje dveh članov Sveta Fundacija za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji, Fiho, na seji delovnega telesa Mandatno-volilne komisije še ni zaključena. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Izvolite gospod Jože Tanko, imate proceduralno. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Razrešitev gospoda Matjaža Juharta in mag. Vladimirja Pegana je bila na Mandatno-volilni komisiji izglasovano na 37. nujni seji 23. maja. Kar zadeva glasovanja o teh dveh članih Fiho, je postopek na Mandatno-volilni komisiji zaključen in dokler ni odločitve Državnega zbora o razrešitvi ali pa o potrditvi ali nepotrditvi sklepa Mandatno-volilne komisije tudi ni možen noben drug postopek na to temo. Ni mi jasno, zakaj zadeva traja že skoraj dva meseca, da se o tej odločitvi Mandatno-volilne komisije ne odloča na seji Državnega zbora. V skladu s dosedanjo prakso bi se to moralo zgoditi pač na tekoči seji, to se pravi, da bi že lahko v okviru majske seje, tudi junijske seje, zdaj imamo julijsko sejo, in o tem predlogu ne odločamo. Glede na to, da sodijo kadrovske zadeve tudi med zadeve, ki jih je možno obravnavati na izredni seji Državnega zbora, lahko to opravimo tudi na izredni seji, vendar menim, da ni nobene potrebe in najkasneje danes bi morali o tem procesnem sklepu Mandatno-volilne komisije odločiti, ali podpreti predlog za razrešitev obeh gospodov ali pa zavrniti predlog Mandatno-volilne komisije. Če bi predlog zavrnili, razpis oziroma nov kandidacijski postopek niti ni potreben več, ampak ni nobene obrazložitve že skoraj dva meseca, zakaj se o tem predlogu sklepa ne odloči. Predlagam, da poslanci zdaj, na tej zadnji redni seji odločamo tudi o potrditvi ali pa zavrnitvi sklepa Mandatno-volilne komisije glede teh dveh članov Fiha. Ni nobenih razlogov, da se zadeva zavlačuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na prej povedano, zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih v okviru rednega postopka. Državni zbor je v četrtek, 11. julija 2013, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog Vlade kot predlagateljice predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Gospod Tanko, imate postopkovno pri 14. točki dnevnega reda? Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana podpredsednica, postopkovno sem zahteval ponovno tudi že pri prejšnji točki, pri mandatno-volilni zadevah, zato ker odgovor, ki ste ga napisali, ni skladen z dejanskim stanjem. Mislim da je nedopustno, da kateri koli predsedujoči se tako ignorantsko obnaša do tistih, ki zahtevajo postopkovne predloge. Želim nedvoumno, da se Državnemu zboru pove, ali je bil na Mandatno-volilni komisiji postopek glasovanja o razrešitvi obeh kandidatov končan ali ni bil končan. Po podatkih, ki jih je navedla predsednica Mandatno-volilne komisije na 15. redni seji, to se pravi 13. junija, je nedvoumno povedala, da je bila razrešitev izglasovana. Sprašujem še enkrat, zakaj se ta predlog sklepa o razrešitvi gospoda Vladimirja Pegana in Matjaža Juharta že dva meseca ne sprocesira v Državnem zboru. Postopek je bil končan, glasovanje je bilo opravljeno, gospod Han je predlagal glasovanje o razrešitvi in izglasovano je bilo. Državni zbor mora ta postopek zaključiti. Ni nobene možnosti, da se to vrne na Mandatno-volilno komisijo in da se tam opravi ponovno glasovanje o tem, ali bosta razrešena ali ne bosta. To nalogo mora opraviti Državni zbor na plenarni seji. Ne se tukaj iti nekih igric, gospa predsedujoča, ker je to nedostojno za status Državnega zbora. Stvari morajo biti povsem nedvoumne, jasne in, kar zadeva odločitve, tudi čiste. Ne gre, da bi zdaj kar z neko interpretacijo pospravili z levo roko pod mizo in potem nadaljevali s sejo Državnega zbora. Želim nedvoumen odgovor o tem, kdaj bomo o tem predlogu Mandatno-volilne komisije, ki je bil korektno izglasovan, odločali na seji Državnega zbora. Ne o kandidacijskem postopku, ker to bo ali ne bo, ampak o predlogu Mandatno-volilne komisije in razrešitvi teh dveh članov Sveta Fiha.
Hvala lepa, gospod Tanko. Mag. Melita Župevc želi proceduralno, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Zato, da bodo stvari nedvoumne in čiste in jasne, se mi zdi, da je prav, da v obliki proceduralnega odgovora, da mi ne boste očitali zlorabe poslovnika, odgovorim na zahtevo gospoda Tanka. Če bi bil gospod Tanko – bi povedal korektno, zakaj se dva meseca vleče postopek že na seji Mandatno-volilne komisije; to je zato, ker so poslanke in poslanci želeli pred dokončnim odločanjem na seji Državnega zbora razčistiti vse dileme, ki se vežejo na imenovanje oziroma razrešitev teh dveh članov Fiho. Verjetno veste, da je Komisija za preprečevanje korupcije podala določeno mnenje, na podlagi katerega so se članice in člani MVK res odločili, da ta dva člana, gospoda Pegana in gospoda Juharta, na seji Mandatno-volilne komisije razrešijo. Vendar pa je na prejšnji seji Mandatno-volilne komisije pred koncem oziroma zaključkom te točke dnevnega reda prišlo do proceduralnega predloga, kjer je bilo ponovno predlagano, da se ta točka prekine pred nadaljevanjem postopka, kar je gospod Tanko pravilno prej ugotovil, da noben drug postopek ni možen, dokler ta dva, torej gospod Juhart in gospod Pegan, nista razrešena na seji Državnega zbora. Je pa gospod Tanko osebno eksplicitno nasprotoval, da se na prejšnji seji Mandatno-volilne komisije sprejme sklep, s katerim bi se postopek po seji Državnega zbora, današnji, torej tudi nadaljeval. Toliko v pojasnilo.
Hvala lepa. Kako? Gospod Tanko, imate proceduralno še enkrat? Ne. Hvala lepa. Samo malo. Ali želite še proceduralno? Poglejte, vi ste dali proceduralno vaše mnenje, mag. Župevc je tudi podala proceduralno, torej lahko sama ugotovim, da sem ravnala v skladu s Poslovnikom Državnega zbora. Če Mandatno-volilna komisija Državnemu zboru ni predložila predloga sklepa, tudi pri točki Mandatno-volilnih zadev nisem mogla zadeve izpeljati. Izvolite, gospod Matjaž Han, proceduralno.
Hvala lepa. Mislim, da smo prišli v neko zagato, ki jo lahko brez problema rešimo. Vi veste, da se ta imenovanja gospoda Juharta in gospoda Pegana, kot sta rekla gospod Tanko in gospa Melita Župevc, vleče že dva meseca. S tem da poslanke in poslanci, ne leve in ne desne opcije, zaradi tega nismo nič krivi. Da samo jasno povem, ko smo nekateri glasovali prvič za ta dva gospoda, nas je protikorupcijska komisija obdolžila, da smo delovali koruptivno in da smo proti ne vem čemu glasovali za ta dva gospoda. Nakar smo na osnovi priporočila protikorupcijske komisije, to, kar ste vi Jože rekli, še enkrat razrešili na isti Mandatni-volilni komisiji ta dva ista gospoda. Nakar so se, zaradi javnosti govorim, vključile vse pravne stroke te Slovenije in ugotovile, da pa vendarle poslanke in poslanci nismo storili napake, da je napaka nekje drugje. Zato sem, Jože, dobro veste, naredil tisti proceduralni predlog, da se – pred tremi dnevi na Mandatno-volilni komisiji, ker je trajala samo eno uro – zaradi časovne dimenzije, seja prekine, da bomo dobili še en papir od protikorupcijske komisije. Ta papir smo dobili 15. 7. in je danes na klopi. Tako proceduralno predlagam, ker po poslovniku ni mogoče, da danes glasujemo o teh dveh gospodih, da se lahko – to, kar si na začetku rekel – odločimo in glede na to, da imamo še izredno sejo, lahko to na izredni seji naredimo. Vendar rabimo: prvič, stališče MVK, drugič, stališče Kolegija in tretjič uvrstimo na Državni zbor. Za danes pa je to žal nemogoče. Kako bom pa glasoval, bom pa povedal, ko bo točka uradno uvrščena na sejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Meh je želel še postopkovno, s tem da bi samo opozorila, da smo točko Mandatno-volilne zadeve že zaključili. Izvolite, gospod Meh.
Gospa podpredsednica, protestiram. Danes se tukaj obravnava material, se pravi točka, o kateri nismo dobili ne materiala in prav nobenih pogojev, da bi lahko o tem razpravljali. Predlagam, da prekinete in omogočite vsem poslankam in poslancem, tudi tistim, ki nismo bili na Mandatno-volilni komisiji, da bomo imeli podatke in da bomo lahko prav odločali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Seveda sem točko Mandatno-volilne zadeve že zaključila. Smo pred glasovanjem oziroma odločanjem o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih. Prehajamo na glasovanje. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 2. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi v okviru rednega postopka. Državni zbor je v četrtek, 11. julija 2013, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog Vlade kot predlagateljice predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na razpravo o vloženem amandmaju, ki ste ga prejeli na e-klop. V razpravo dajem 26. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Želi. Izvolite, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Sicer smo želeli vložiti dva amandmaja, ampak smo se potem iz tehničnih razlogov morali odločiti samo za tega. Ta amandma, ker pač ni bil možen tisti o višini let starosti za začetek sodniške službe, ta amandma govori o tistem, kar je urejeno že praktično v celi Evropi, pri nas pa še ni, to je prehajanje sodnikov in tožilcev v odvetniške vrste. Naj vas spomnim, da ima to večji del Evrope urejeno in da se je to pri nas pokazalo kot velik problem. Velik problem zato, ker sodniki in tožilci praktično, recimo do nekega dne, do 24. ure opravljajo nalogo sodnika ali tožilca, tam so seznanjeni s takimi ali drugačnimi akti, dokumenti, spisi in tako naprej. Naslednji dan pa so odvetniki. Imeli smo že znani primer gospoda Penka, ki se je še v času, mislim, da nekaj ur opravljanja tožilske službe, preprosto sestal s svojim bodočim klientom, to je z gospodom Zidarjem. Taki primeri niso dopustni. Na to nas opozarja tudi tisto, čemur lahko rečemo podatki o disciplinskih ukrepih zoper sodnike in tožilce. Te v večini evropskih držav imate, so prisotni in se izrekajo, pri nas jih imamo predvidene, izrekajo se ne. Zakaj? Ker je to sodiščem in tožilstvom onemogočeno, ker posameznik, ki oceni, da bi lahko izgubil sodniško ali tožilsko službo, prej odide v odvetniške vrste. Zato mi še enkrat menimo, da bi bilo prav, da ta amandma podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Ivan Vogrin, za njim gospa Maša Kociper.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Če sem pravilno informiran, v kar nisem čisto prepričan, je moje razmišljanje naslednje. Poskušamo si pomagati s primerom iz nogometa, ki je zelo popularen v Sloveniji. Imamo nogometno ekipo, ki jo pošljemo na igrišče. Imamo igrišče, imamo gledalce, imamo celo nasprotno ekipo, vendar igralci naše ekipe pa nočejo igrati, niso motivirani. Pravijo, da ne bodo igrali. Če pa igrajo, pa igrajo tako, da si zabijejo avtogole. Če sem pravilno obveščen, je proti zakonu sodniško društvo in sodniški svet. Kako bo ta zakon učinkoval? Približno tako uspešen bo, kot je bila naša ekipa. Zato mislim, in sem to že nekajkrat danes povedal, konsenzualno moramo začeti zadeve delati, drugače si zabijamo avtogole. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Maša Kociper.
Hvala lepa. Razpravljala bi o amandmaju, o katerem zdaj teče razprava, in sicer bi povedala najprej vsem, ki niso bili prisotni na odboru, da je bila na odboru zelo poglobljena razprava o tem vprašanju opravljena in v tej razpravi sta med drugim Vlada in minister, resorni minister opozorila, da ta določba nikakor pravnosistemsko ne sodi v Zakon o sodniški službi. Ne moreš ti vstopanje in omejitev za poklic odvetništva urejati v Zakonu o sodniški službi. Ta določba, če kam, sodi v zakon na področju odvetništva, Zakon o odvetništvu. Drugič. Opozorjeno je bilo, da bi bila lahko ta ureditev potencialno ustavnopravno sporna zaradi ustavne pravice do svobodne izbire poklica. Tretjič. V bistvu pravzaprav še vedno ne razumem točno, kaj je tako veliki problem SDS. Če sodnik ne opravlja dobro sovjega dela in se namesto disciplinske sankcije odloči, da bo raje šel ven iz sodniškega poklica, je na segmentu sodniškega poklica težava rešena. Problematičnega sodnika ni več v sodniških vrstah. Če on gre v odvetništvo, ki je zasebna dejavnost, privatna dejavnost, kjer on opravlja privatni poklic v svojem svojstvu, je to pač njegov problem. Če mu ljudje ne bodo zaupali, ne bodo prišli k njemu in ne bodo najemali njegovih storitev. Ne vem, zakaj se mora tukaj država kot nek, ne vem, "big brother" vključevati v to, kaj bo tak sodnik potem delal. In četrti argument. Gospod Gorenak, vam se zdi problem, da je bil ta sodnik pred tem seznanjen s spisom, sedaj pa postane odvetniki. Vsak odvetnik že po sedanji ureditvi, tako kot povsod po svetu, kadar postane odvetnik, se lahko v detajle seznani z vsakim sodnim spisom. Se pravi, tudi če prej ni bil seznanjen, se lahko seznani kasneje. Zelo veliko razlogov je, da se tega amandmaja ne podpre in Pozitivna Slovenija ga ne bo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak, želite še enkrat razpravljati? Lahko, ker imate možnost. Izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, da vse to ne drži, kar ste vi navedli sedaj, vam bom povedal skozi druge zakone. V Zakonu o policiji ne piše, da bi policist ne smel postati zasebni detektiv, ampak to piše v Zakonu o detektivski dejavnosti. ¸ Druga zadeva. Ne more biti ustavno sporen člen, potem je sporen člen tudi tisti, ki prepoveduje policistom. Policist, ki lima liste, naj rečeva temu tako, opravlja relativno enostaven posel, nima nobenih dostopov do kakršnih koli policijskih težkih ali pomembnih podatkov, pa vendarle štiri leta ne more biti detektiv. In če torej policistom niso kršene pravice do dela ali ustavne pravice, potem tudi sodnikom verjetno ne bodo. Tisto, kar se pa tiče vpogleda v spise in tako naprej, je pa stvar etičnih kodeksov in vseh ostalih zadev, za katere pa vemo, kakšna so vprašanja okoli tega, se spoštujejo ali pa ne, tu moramo biti enkrat končno dosledni. Če druge evropske države takšna določila poznajo, recimo Nemčija ali Avstrija, potem jih lahko vnesemo tudi v našo zakonodajo. Ne vidim nobenega razloga, da tega ne bi naredili, ker to bo šlo v korist sodstva samega in čisto nič drugega. Če pogledate nekatere druge pomembne stvari, če ste vi danes direktor raziskovalnega instituta, ne vem, na pamet bom zdaj rekel, v Gorenju Velenje, boste vi podpisali konkurenčno klavzulo, ki vam bo pet ali deset let prepovedala delati za Simens, kar je logično, ker se zapirajo ta znanja, ki so dragocena in tako naprej. Tako tudi naši državljani vlagajo v sodnike, absolutno vlagajo v sodnike, trajni mandat jim dajemo in tako naprej in ne vidim nobenega najmanjšega razloga, da ne bi omejili te njihove pravice avtomatsko naslednji dan oditi med odvetnike. Nič posebnega ni, tudi detektivi so privatniki takrat pri odvetnikih. Ampak vseeno to velja. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 26. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 44. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmaju. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil predlog zakona zaradi sprejetih amandmajev na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, na obravnavo Predloga zakona o interventnih ukrepih na področju trga dela in starševskega varstva, nujni postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih in členih. V razpravo dajem 3. člen in vloženi amandma poslanskih skupin Pozitivna Slovenija, Socialni demokrati in Državljanska lista. Želi kdo razpravljati? Besedo ima dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Amandma, ki ga vlagamo, razveljavlja zadnji stavek v prvem odstavku, ponovno pa uvaja določbo, da tiste osebe, ki bodo upravičene do oprostitve plačila prispevkov za socialna zavarovanja navkljub neplačilu prispevkov za pokojninska, invalidska, zdravstvena in druga zavarovanja, da bodo upravičena do enakega obsega pravic iz navedenih socialnih zavarovanj, kot če bi bil prispevek delodajalca plačan. Kako to utemeljujemo? Utemeljujemo s tem, da je ukrep, ki ga sprejemamo s tem interventnim zakonom, interventne narave in zamejen na dve leti, torej velja največ do 31. 12. 2014, in na nek način uvaja pozitivno diskriminacijo določene skupine prebivalcev Slovenije, za katero smatramo, da je do tega več kot upravičena, saj smo se v zadnjem obdobju srečali z največjim porastom brezposelnosti mladih v Sloveniji, ki je predhodno veljala za dokaj vzoren primer držav z relativno nizko stopnjo brezposelnosti mladih. Drugi del se navaja na to, da so določene kategorije po naši veljavni zakonodaji na nek način že pozitivno diskriminirane in ne vplačujejo sorazmernega deleža prispevkov. Tako bi, recimo, lahko, če izvzamem neko kategorijo, kot so kmetje, ugotovili, da bodo ti mladi, ki bodo od minimalne plače plačevali prispevke, recimo, da vzamemo minimalno plačo, plačevali več kot te kategorije upravičencev. Pri pokojninskem zavarovanju je to razmerje takšno, da, recimo, za širši obseg pravic kmetje v povprečju letno plačajo 880 evrov, medtem ko bi ti ljudje plačali tisoč 460 evrov. Še bistveno bolj je komplicirana zadeva pri zdravstvenem zavarovanju, razpravljali smo dve uri in tam sem pojasnila, da imamo nepojasnjene razlike v višini plačevanja prispevkov v zdravstveno blagajno, razmerje je 1 : 10, in to popolnoma neupravičeno, pri čemer tisti, ki smo zaposleni, plačujemo 2 tisoč 400, tisti, ki so samoplačniki ali pa v kakšnem drugem sistemu, pa lahko tudi samo 240 evrov na leto. Dejstvo je pa še to, da v primeru izpada teh prihodkov, ki so začasne narave, tudi sedaj veljavni pokojninski zakon določa, da manjkajoča sredstva med vplačili zavarovancev in potrebami za tekoče izplačevanje pokojnin, izplačuje oziroma doplačuje tudi proračun. Na nek način je to že zagotovljeno. Pri zdravstvenih prispevkih pa, kot pravim, je prvo vprašanje, o katerem se moramo vprašati seveda to, ali so razlike, s katerimi se srečujemo, upravičene in zaradi česar prihaja do izpada prispevkov tudi v višini sto milijonov na letni ravni. Morda še to, ti mladi, ki jim bomo ponudili delo – jaz res upam, da jih bo 5 tisoč –, bodo vplačevali v proračun in v obe blagajni in na ta način bosta obe blagajni bogatejši za 7,4 milijona. Skratka, dobili bomo bistveno več, kot na nek način dali. Zato menimo, da je pravzaprav amandma, ki ga vlagamo upravičen. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Romana Tomc, mag. Andrej Vizjak. Izvolite, gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo. Bi se odzvala na vloženi amandma in za začetek ugotavljam, da gre ali, prvič, za nerazumevanje tega, kaj smo mi s svojim amandmajem želeli povedati, ali pa, kar je pa še huje, za zavajanje. Namreč, ni pomembno, da gre za interventni ukrep in jasno je, da razlike v vplačilu prispevkov vedno bodo, trenutno so in bodo še v nadaljevanju. Zato pa imamo solidarnostni sistem, ki ga mi tudi podpiramo. Ampak naš amandma ni šel v smeri, da se kakor koli diskutirajo pravice tistih, ki bodo deležni tega ukrepa, to se pravi pravice mladih. Ni problem v tem, seveda jim bodo priznane pravice v enakem obsegu, kot če bi vplačevali v pokojninsko oziroma zdravstveno blagajno. Tudi drugim kategorijam so kljub neplačilu prispevkov priznane enake pravice. To ni bila naša poanta. Naša poanta je bila samo to, da mora biti zadeva transparentna in da je problem preglednost javnih financ danes v slovenskem prostoru zelo velik, s takšnim načinom pa ga še poglabljamo. Vlada pravi, da ta predlog ne prinaša za seboj nobenih finančnih učinkov. Če je temu res tako, zakaj je potem problem zapisati, tako kot smo predlagali z amandmajem SDS? Da torej te prispevke poravna država. Če temu ne bo tako, se sprašujem naprej – zakaj pa ravno mladi? Samo mladi. Seveda so ogrožena kategorija, seveda imajo problem, ampak ogrožene kategorije so tudi drugi, pa so invalidi, pa so dolgotrajno brezposelni in jutri se bodo pojavili še kakšni tretji, za katere bomo lahko rekli, poglejte, to so danes tista skupina, ki nujno potrebuje pomoč države, pa jih bomo oprostili plačila prispevkov. Si predstavljate, da bi to naredili za več skupin ljudi? To, kar se danes dogaja, je še dodaten korak k destabilizaciji obeh blagajn, pokojninske blagajne in zdravstvene blagajne. Zaradi tega ukrepa se v to blagajno ne bo nateklo toliko sredstev, kot bi se jih lahko. To bo pomenilo pritisk na vse tiste, ki iz teh blagajn črpajo, da se jim, ker je denarja premalo, znižajo pokojnine ali pa, recimo, omeji košarica pravic iz zdravstvenega zavarovanja. Da zaključim s tem. Upam, da smo dovolj velikokrat poudarili, da ta ukrep podpiramo. Strinjamo se s tem, da so delodajalci nagrajeni s tem, da če zaposlijo brezposelno mlado osebo, jim ni treba plačati prispevkov. Menimo, da je to dober ukrep, potreben ukrep in ga kot takega zelo močno podpiramo. Hkrati pa na drugi strani pričakujemo, da bo ta ukrep transparenten, da se ve, kdo bo te pravice, ki bodo iz naslova nevplačila prispevkov, plačeval; da se to natančno ve. Da bo te prispevke plačevala država iz proračuna. Če je obrazložitev Vlade točna, če pri tem niso zavajali, če pri tem ne gre na napad na pokojninsko in zdravstveno blagajno, če zaradi tega ne bo nič prispevkov manj, zakaj potem takšne manipulacije tudi s takšnim načinom, kot ste ga sedaj predložili z amandmajem. To, kar ste želeli narediti sedaj, ste želeli vzpostaviti prvotno stanje. Gre za popolno nerazumevanje ali pa zavajanje pred slovensko javnostjo in podcenjevanje spoštovanih kolegov, ki smo vam zelo lepo in obširno razložili, kje vidimo problem: ne v spodbujanju zaposlovanja mladih, ne v oprostitvi plačila prispevkov, ampak samo v tem, da delate sistem javnih financ še bolj netransparenten in še bolj nevzdržen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak ima besedo.
Spoštovani! Tudi sam se pridružujem stališču, da nikakor ne nasprotujemo, nasprotno, podpiramo ukrepe, ki spodbujajo zaposlovanje, zlasti mladih, recimo, in tudi ostalih ranljivih skupin. Da to niso prazne besede, je potrjeno tudi v pokojninski reformi, kjer smo oprostili delodajalce, ki zaposlijo brezposelno mlado osebo do 26. leta starosti, polovice plačila prispevkov v prvem letu in 30 % vplačila prispevkov v drugem letu, vendar smo jasno napisali, da manjkajoče prispevke plača državni proračun. Res je tudi to, kar je povedala v obrazložitvi gospa Meglič, češ da različne kategorije ljudi plačujejo različne prispevke. Da. Vendar unicum bi bil, da bi bil nekdo danes oproščen plačila prispevkov za isti obseg pravice. Samo za določene kategorije, pač kmetje imajo drugačne prispevke, eni in drugi imajo drugačne prispevke, vendar nihče ni do polovice oproščen prispevka ali v celoti, nihče. Oprostitve plačila prispevkov za pričakovan obseg pravic nima nihče danes. To bi bil unicum, ki bi se začel dogajati, in verjemite mi, da bo načel neko logiko; in ne samo to, da bo tudi podrl nek koncept obeh blagajn. Tako zdravstvena blagajna kot pokojninska blagajna temeljita na zavarovalnem principu. To se pravi, zavaruješ se za določen obseg pravic, zato ti ali nekdo drug plačuje premijo. To je tipičen zavarovalniški princip. In ne moreš imeti istega obsega pravic, če si oproščen premije. Enostavno to ne gre, to je načetje tega sistema. To je ena stvar. Druga stvar, češ Vlada smatra, da je treba k določenim kategorijam pristopiti naproti, da delodajalce oprosti plačila, potem je tudi prav, da prevzame to plačilo nase. Naj vas opozorim na pokojninsko blagajno, ki smo jo, oziroma pokojninsko reformo, ki smo jo soglasno sprejeli v tem parlamentu. V definiciji pokojninskega zavarovanja je zapisano, da je pokojnina pravica, ki izhaja iz zavarovanja na podlagi plačanih prispevkov. Torej, spoštovani, ali ni rešitev, ko se neka populacija delno oprosti plačila prispevkov, v nasprotju s to definicijo? Kajti, na eni strani pišemo in govorimo, da bomo ohranili ves obseg pravic, po drugi strani pa povemo, da ni treba v celoti plačati prispevkov za ta obseg pravic. Povem vam, da to ruši načela ne samo transparentnosti javnih financ, temveč tudi osnovna temeljna načela funkcioniranja obeh blagajn. Naprej, zadeva niti približno ni tako finančno nevtralna ali skromna, kot predlagatelji navajajo. Ne podcenjujem poslank in poslancev, da znate tudi računati, jaz to vem, in en čisto preprost izračun pokaže, ki je na podlagi podatkov, ki jih Vlada navaja, sledeč. Vlada navaja, da se je v letu 2012, ko pravi, da je bil rekorden porast števila brezposelnih zlasti med mladimi, zaposlilo 20 tisoč mladih ljudi do 30. leta. 20 tisoč so jih delodajalci zaposlili brez tega ukrepa, in tudi takrat še ni veljala pokojninska reforma, tudi brez ukrepa znižanega plačila, recimo, prispevkov. To se pravi, lahko smatramo, da je zaposlitev 20 tisoč ljudi pod 30 let neka normalna zaposlitvena, nek proces, ki traja, ne glede na ukrepe. 20 tisoč mladih se je torej zaposlilo. Za te mlade delodajalci plačujejo polne prispevke. Verjetno lahko smatramo, če se je to zgodilo leta 2012, ker mladi pač nastajajo, hvala bogu, se bi to zgodilo tudi leta 2013 ali 2014 in leta 2015, približno 20 tisoč mladih novih zaposlenih do 30 let. Spoštovani, če ta ukrep velja, mi verjemite, da se ne bo samo 5 tisoč dodatno zaposlilo, ampak se bo vseh teh 25 tisoč, obstoječih 20, ki pridejo, in teh 5 dodatnih pod pogoji brez plačila prispevkov delodajalcev, kar pomeni izpad v zdravstveni blagajni med 10 in 12 milijonov evrov letno. Da ne govorim o izpadu v pokojninski blagajni. Torej, teh 20 tisoč, ki bi se jih tako ali tako zaposlilo leta 2014 in bi bili za njih plačani prispevki, zdaj po novem ne bodo; in to je problem.
Hvala lepa. Gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak, imate besedo.
Hvala za besedo. Če menite, da je 20 tisoč ljudi, ki se je lansko leto zaposlilo dovolj, in negiramo dejstvo, da je leta 2012 Slovenija beležila najvišji porast med brezposelnostjo mladih, ne potrebujemo takšnega ukrepa. Če menite, da je številka 20 tisoč O. K. in da se bo 20 tisoč brez problema tudi letos zaposlilo in da lansko leto številka 20 tisoč v redu, je na žalost podatek, da imamo pa 28 tisoč brezposelnih. Govorim o tem, da ukrep je v specifičnih razmerah, v razmerah, ko imamo v državi najvišjo stopnjo porasta brezposelnosti mladih znotraj Evropske unije. Evropska komisija, OECD v svojih študijah države članice tudi pozivajo k zmanjšanju stroškov dela za mlade. To je eden izmed ukrepov, ki je predlagan in katerega se države članice zaradi situacije, v kakršni so mladi, tudi poslužujejo. Torej, če ukrep obravnavamo, da se ne bi nič zgodilo, potem bi bilo bolj idealno, da pustimo, da imamo 20 tisoč zaposlenih in vsi ti plačujejo prispevke, tako kot ste rekli, tako delodajalca kot delojemalca. Mi pa želimo s tem ukrepom, da bi se zaposlilo več kot 20 tisoč, ocenjujemo, da se jih bo 5 tisoč zaposlilo, medtem pa dajemo varovalko tudi na podlagi razprave na matičnem odboru, da ni več samo tisti, ki so en mesec prijavljeni na zavodu, ampak tri mesece, prav zaradi tega, da ne bi prihajalo do substitucije tistih, ki so bili prej zaposleni pri posameznemu delodajalcu za določen čas, da potem ne bi tega naredili. Hkrati sem na razpravi, ki je potekala v okviru tega zakona, večkrat pojasnila, da bomo budno spremljali, da ne bi prišlo do številke, kjer bi prihajalo res do substitucije, ker to ni namen tega zakona. Ko primerjamo finančne posledice in prilive v pokojninsko kot tudi zdravstveno blagajno, se vedno primerja, kaj bi bilo, če bi bili ti zaposleni in bi se plačevalo te prispevke. Ti mladi niso zaposleni, zato je treba realno primerjati številko in plačila, ki jih plačajo v pokojninsko in zdravstveno zavarovanje kot brezposelni. Tukaj imamo dogovor. V pokojninsko ne vplačajo nič, predvsem če so iskalci prve zaposlitve, ki ne plačujejo prispevkov in nimajo denarnega nadomestila, v zdravstveno blagajno plačajo 14 evrov kot občani. Torej dejansko gre za plus, ker sedaj bodo plačani vsaj prispevki delavca in ti so višji, kot gre v primeru prispevkov za ožji obseg zavarovanja kmetov ali širši obseg tako za pokojninsko kot zdravstveno. Strinjam pa se, gospod Vizjak, da je idealna situacija, ko so vplačani prispevki, ko je vse tako, kot mora biti. Ampak, na žalost stanje v tej državi predvsem glede brezposelnosti mladih ni tako, kot bi si želeli, zato je ta ukrep kot spodbuda specifičen. Zakaj do 30 let smo tudi Računskemu sodišču zelo jasno odgovorili s številkami, ker dejansko ta skupina predvsem v zadnjem obdobju beleži največji porast med vsemi skupinami, torej tudi če primerjamo starejše, je ta skupina najbolj ranljiva. Ranljiva je predvsem zaradi tega, ker gre tudi za mlade ljudi, ki so v času formiranja družine, in verjamem, da ukrep, tudi če jih zaposlimo – bomo zelo veseli, če bomo pet tisoč novih zaposlili – ampak če jih zaposlimo vsaj nekaj, bo to na dolgi rok za te mlade, za to državo mnogo bolje, kot če se zdaj prerekamo o tem, ker vi točno veste, v čem je problem: v tem trenutku zagotoviti denar na način, ki točno v tem trenutku bremeni proračun, medtem pa se mi včasih zdi ob tej razpravi, kot da bi želeli, da je problem to, da niste predlagali ukrepa vi; v okviru Spiza morda do 30 let in da ste predlagali zgolj 50 % olajšav. Mislim, da ne gre nikakor za destabilizacijo blagajn, gre za to, da se mladim da možnost in ko se jim bo dala možnost, bodo plačevali več kot brezposelne osebe in bomo od tega imeli vsi več, tudi pokojninska in zdravstvena blagajna, kot če tega ne storimo.
Hvala lepa. Replika mag. Andrej Vizjak.
Spoštovana ministrica, začeli ste svojo razpravo tako, kot da mi temu nasprotujemo. Niti približno! Jaz sem petkrat podčrtal in še zdaj šestič podčrtujem: mi ta ukrep pozdravljamo in sem zelo vesel, da ste bili tako ambiciozni, da ste ga predlagali. To je v redu. Ukrep je dober, to se pravi, da se subvencionira, poudarjam to besedo, prispevek delodajalca za socialno zavarovanje za to kategorijo. Smo za to. Vendar, za božjo voljo, nekdo mora plačati prispevke! Ne morete pa vi priznati ene pravice, ene oprostitve in reči, da tega ne bo nihče plačal, pravica pa gre. To je pa neodgovorno, spoštovana ministrica, to je moj očitek. Mi smo za to, da se poveča število vključitev mladih v zaposlitve za nedoločen čas, zato smo, ne nazadnje, celo kopico reform tudi lani delali in sprejeli, vendar morajo biti zadeve jasne in transparentne tudi, kar se tiče javnih financ. Poslušajte, tem mladim delate lahko tudi na tak način, levjo uslugo, saj bodo oni to sami plačali. Ti ljudje bodo davkoplačevalci in bodo to morali plačati, kar jim danes vi dajete. Mislim, da je bolje, če že dajete, da poveste, kdo je tudi plačnik prispevkov. In spoštovana ministrica, z amandmajem, ki smo ga sprejeli, nismo nič drugega naredili, kot samo to, da smo rekli, da te prispevke, ki bi jih morali plačati delodajalci, plača proračun Republike Slovenije, kot smo to naredili v pokojninski reformi, ker to je edino korektno. Ne moremo pa pravice priznati, plačnika ne določiti in sem pravzaprav vesel, da ste pritrdili tudi mojim izračunom. Namreč, še enkrat, če se brez tega ukrepa zaposli 20 tisoč ljudi, jaz se z vami strinjam, to je premalo, želimo si vsi, da je več in zato je prav, da so takšni ukrepi. Ampak, če se jih zaposli tako ali tako 20 tisoč, verjetno v malih podjetjih – v kakšnem Telekomu še kje kakšnega zaposlijo in v energetiki oziroma v podjetjih, ki ne občutijo toliko krize, te bi tako ali tako zaposlili. Vendar, ko bo ta ukrep na mizi, bodo zaposlil, ker bi tako ali tako zaposlili, vendar bodo izkoristili ta ukrep. Kar pomeni, da če ne bi bilo ukrepa in plačnika, bi bil prispevek v blagajno, tako ga pa ne bo. In ne meni govoriti, da ne bo imela zdravstvena blagajna – o zdravstveni blagajni se je veliko razpravljalo – primanjkljaj zaradi tega. Ker bo manj zavarovancev, ki bodo plačevali prispevke v celoti, ampak bodo samo delno, koristili bodo pa enako kot prej. Zato vam govorim, da je samo za zdravstveno blagajno izpad približno 10 milijonov evrov, na podlagi vaših izračunov. Kajti, če seštevate 25 tisoč ljudi in jih oprostite prispevka, hkrati pa upoštevate, da je bil za 5 tisoč ljudi plačan nižji prispevek, boste prišli do številke 10 milijonov. To sva zadnjič z vašim koalicijskim kolegom računala na odboru. Če imate to možnost, da si privoščite takšen dodaten primanjkljaj v zdravstveni blagajni, potem kar [[...]]In tudi ne vem, kako je to v liniji z načelom upokojencev, češ da je za pravico iz pokojninske blagajne potrebno plačati prispevke. Ne vem, ali je to v skladu s tem načelom. Pravice bodo šle, prispevki pa ne bodo plačani. Torej, če boste [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Naprej so se prijavili k razpravi gospod Andrej Čuš, potem gospod Bojan Starman in potem gospod Matevž Frangež in gospa Alenka Jeraj, Ramšak [[...]] Izvolite.
Hvala za besedo. Zdaj predlagam, da se drugič odpre krog za prijavo, ker je očitno še kar nekaj interesa. Ampak, ko že govorimo o spodbujanju mladih, sem tisti prvi, ki bo dal roko v ogenj, ki bo dal glavo stran za zaposlovanje mladih. Ne zaradi tega, ker to delam zaradi kampanje, ampak ker kot mlad posameznik to vsak dan doživljam, živim in ko vidim situacijo med svojimi sovrstniki, se tudi zavedam, da je težko. Tudi v Slovenski demokratski stranki z našim amandmajem ni bil namen šikaniranja ali oviranja; celo obratno, rekli smo, da podpiramo te amandmaje, tudi zaposlovanje mladih, ampak želimo si več transparentnosti. Kdo bo te pravice, prispevke, ki ne bodo prišli v proračun, pokril? Verjetno proračun – ali je to kaj drugega? V Slovenski demokratski stranki si prizadevamo samo za več, če rečem, transparentnosti. Danes smo tukaj veliko govorili in sprejemali tako imenovanih redakcijskih amandmajev in po mojem mnenju bi lahko tudi naš amandma, ki je bil sprejet, šteli kot redakcijskega. Zakaj? Ker samo pove, kdo pije in kdo plača. Kot drugo bi rad povedal, da sem v Državnemu zboru v teh petih mesecih velikokrat slišal: tukaj sem šestnajst, tukaj sem štirinajst, bilo koliko let. Mogoče je pa tudi čas, da se kdaj sami pri sebi vprašate, da ste za to nastalo situacijo med mladimi odgovorni tudi vi. Veliko je na sistemski ravni na področju zaposlovanja, ampak veliko je tudi na izobraževalnem sistemu. Gospod Breznik je danes imel nekaj dobrih razprav o pomanjkljivosti izobraževalnega sistema, pa so vas poslanci koalicije vzeli kot nič, da je naše izobraževanje odlično in da so vsi takoj zaposljivi. Pa niso! Ker nihče ne ve, kaj sploh pomeni praksa. Kot sem že rekel, naš amandma je predvsem redakcijske narave, po drugi strani pa so me zmedle te vaše razprave, kako smo slabi, kako smo mi najslabši v Evropi in tako naprej. Če smo najslabši v Evropi, mi pa, prosim, povejte, zakaj pa smo za pobudo za mlade dobili samo 9 milijonov evrov od 6 milijard evrov. Če smo tako slabi, mi, prosim, povejte! Pa je zadnjič ministrica sicer to povedala, ampak še vseeno, če smo tako slabi, če nam tako teče voda v grlo, bi človek pričakoval, da bi dobili ne 9 milijonov evrov, ampak vsaj kaj več. Amandma, ki je bil prej sprejet, videli smo potem tudi hitro to vašo ihto, vaše težave, prepire. Moram reči, da je bilo kar malo tragikomično to spremljali. Ampak kot sem že rekel, samo definirajmo, kdo pije in kdo plača. Za prispevke, ki bi sicer bili plačani, povejmo, kdo bo to izgubo pokril. Mi se samo zavzemamo za transparentnost, ampak tako ali tako vemo, da transparentnost levim vladam ne pomeni veliko.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Starman.
Hvala lepa za besedo. Tudi jaz zelo podpiram ta zakon, spodbujanje zaposlovanja mladih. Mislim, da je prišel še celo prepozno. Lahko bi bilo celo še bolj spodbuden, kot je v tej obliki, da se delodajalci oprostijo plačila prispevkov za invalidsko in zdravstveno zavarovanje. Sam sem že velikokrat predlagal, da bi bilo mogoče na tak način sistemsko lahko rešiti kakšno panogo v državi, tudi kakšno delovno intenzivno branžo, če bi se država odpovedala delu davkov, pa bi ostala delovna mesta, pa bi dobila nekaj od ljudi, ki bi delali, ki bi ustvarjali novo vrednost, tako pa ne. Vendar pa ne razumem, zakaj se to enostavno ne reši in ne naredi praktično [[...]]Tako v obračunih podjetij, tako v obračunih sistema je vedno zelo enostavna varianta, da se ta enostavno obračun naredi, delodajalec vplača ustrezne blagajne in zahteva refundacijo od Ministrstva za delo, družino in tudi Ministrstvo za delo bo na osnovi izplačil za te namene imelo dobro opravičilo za eventualno refundiranje sredstev iz Evropske unije, ki ste jih dobili. Če ne, je pa zadeva nekam potlačena in mislim, da sploh ni problema, da se tukaj dogovorimo, ko nobeden ne nasprotuje vsebini, nobeden ne nasprotuje zadevi. Zakaj ne bi tehnično redilo tako, da bo jasno, da bo transparentno in da bo tudi izvedljivo v vseh programih, ki jih ne bo treba popravljati. Zadeva je tako enostavna, jo imamo v praksi v veliko primerih in ne bi bil nič proti, če bi še drugi del deloma plačala država. Se pravi, tukaj govorimo o 24,5, pa mogoče je kdo mislil, da ne bo treba plačati prispevkov pri mladih za invalidsko in zdravstveno blagajno. Mi pa vemo, da delodajalec plačuje, ne vem, včasih je bilo približno 16,5 na te naslove, iz bruto osebnih dohodkov gre pa 24,9 za te namene – ne vem, če sem desetinko dal gor. In tega nič ne plačuje država. Marsikdo bo mislil, da tudi te plačuje. Država pomaga samo v tem delu. Nič ne bi bil proti, če bi tudi v tem delu, samo pač jasno: obračun in refundacija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Prvič. S tem ukrepom se zelo jasno kaže, kje je prioriteta protikrizne politike; in ta mora biti na mladih. Mladi so že dolga leta in vedno bolj strukturni problem številka 1; zato ker nimajo priložnosti, ker nimajo možnosti, zapadajo v vedno dolgotrajnejšo izključenost iz trga dela in to postaja vedno bolj dolgoročen problem. Jaz sem vesel, da se s pametnim ukrepov s tem spoprijemamo. Mlada oseba, mlajša od 30 let, ki je v evidenco brezposelnih na zavodu za zaposlovanje vpisana vsaj tri mesece, bo deležna oprostitve plačila prispevkov za socialno zavarovanje za delodajalca, ki jo bo zaposlil za nedoločen čas za čas trajanja ukrepa vsaj 24 mesecev. To je ena od ključnih spodbud, zato da zaposlovanje mladih premaknemo z mrtve točke. Drugič. To je ciljan ukrep. Marsikdo v tej dvorani je zaveznik različnih davčnih olajšav, zmanjševanj davčnih obremenitev. Kje je ciljnost teh davčnih razbremenitev? Praviloma se prelijejo samo v povečano zasebno potrošnjo tistega, ki mu je davek oproščen ali zmanjšan. Tukaj zmanjšujemo breme zato, da bo nekdo zaposlil mladega človeka, da mu bo dal priložnost in da bo ta mladi človek tudi začel plačevati svojo pokojninsko in zdravstveno zavarovanje. V tistem delu prispevkov, ki odpadejo na delojemalca. V predhodnih razpravah, meni je žal, da gospoda Vizjaka, prej ko smo imeli o tem bogato razpravo v Državnem zboru, ni bilo, ampak o tem smo veliko govorili in tudi empirično pokazali, da sta zdravstvena in pokojninska blagajna na boljšem. Če nadaljujem, morda se je pa v kakšni od razprav ene od opozicijskih poslank vendar pokazalo, kje je problem. Začela se je spraševati, zakaj ravno mladi, zakaj ne kakšna druga ranljiva skupina. Prepričan sem, da tudi zato, ker so prav mladi tisti obet največje multiplikativnosti. Oni imajo danes največjo potrebo; ustvarijo si družino, želijo si ustvariti dom in to lahko, potem ko bodo dobili varno zavetje zaposlitve, požene tudi celotno ekonomijo. Še nekaj o podpori, ki jo je država izborila, ki jo je Anja Kopač Mrak, ministrica te vlade izborila v Bruslju. Zakaj Sloveniji ni uspelo pridobiti več sredstev za zaposlovanje mladih? Zato, ker glede na kriterije, ki so bili na mizi, Sloveniji pravzaprav ni pripadalo nič denarja. In zato je 10 milijonov evrov za zaposlovanje mladih uspeh. Uspeh Anje Kopač Mrak in te vlade. Gre za začasni ukrep, z amandmajem smo danes že rešili vprašanje, ki zmanjšuje atraktivnost tega ukrepa za zlorabe. Verjamem pa, d se bo tudi pri tem ukrepu pokazalo tisto, kar se kaže pri spodbudah za samozaposlovanje. Tam statistike kažejo, da kar 70 % samozaposlenih ostane samozaposlenih tudi po koncu obdobja spodbud. Iskreno upam, da bo tako tudi v tem primeru. Zato vsi tisti, ki želite mladim v tej državi dobro, vsem tistim, ki podpirate to, da letno 1,5 milijarde evrov dofinanciramo v pokojninsko blagajno za neko drugo generacijo, da pomislite na to, da je čas, da v tej državi damo nekaj tudi mladim; eno spodbudo za to, da pridejo na trg dela in da na njem dobijo priložnost. Zato pozivam vse: glasujte za.
Hvala lepa. Repliko ima mag. Andrej Vizjak.
Bravo, gospod Frangež. Ampak, ne vem, komu ste govorili. Koga prepričujete, da je ta ukrep potreben? Nas? Ga podpiramo! Ne glede na to, kot pravite, da imate težave s tem, da nam verjamete in da bi še kakšno drugo ciljno skupino. Ne, podpiramo ga. Ta ukrep podpiramo. Naš zadržek je samo eden: da, če ta ukrep nekaj stane, ga plačajmo. Ne pa, da priznamo pravico, plačnika ne določimo, plačnik bo prišel, prej ali slej, ker bo treba sanirati to luknjo v zdravstveni blagajni, ampak plačniki bodo drugi, morebiti še bolj ranljive skupine. Če se je vaša vlada, če se ta parlament odloči to podpreti, bom z veseljem stisnil "za", ampak določimo tudi plačnika te podpore mladim. Gospod Frangež, neodgovorno do mladih je, da prelagamo bremena z današnjega dne na bodoče rodove, kar delate s tem zakonom. To, če ne definirate prispevkov, prelagate problem blagajn v prihodnje in mladi ga bodo sanirali v prihodnje. To ni fer. To je prelaganje bremen na prihodnje rodove, s tem da danes všečne ukrepe sprejemate. Ni prav, ni fer in ni pravično in ni transparentno, vizavi javnih financ. Mislim, da so tudi marsikatere javne finance zašle v probleme zaradi kup takšnih lukenj. To je lahko precedens, jutri smo lahko všečni do ene druge kategorije, bomo podoben zakon sprejeli in tako naprej. Spoštovani, v Slovenski demokratski stranki in osebno podpiram ta ukrep. Vendar želim samo to, da se ve, kdo je plačnik teh prispevkov in nič drugega. Spoštovani gospod Frangež, repliciram vam zaradi tega, ker ste zlorabili in govorili, češ, da takrat, ko je obširna razprava potekala, me ni bilo. Obširna razprava na to temo je potekala v poznih večernih urah na odboru. Danes sem bil pa v Državnem svetu, ker sem moral predstavljati pred pristojno komisijo zahtevo za izredno sejo, ki bo jutri. Sem bil v tem parlamentu in ne morem biti, pač fizično se ne da, da sem na dveh koncih hkrati.
Za repliko je prosila gospa Romana Tomc in ima besedo.
Hvala lepa za besedo. Prepoznala sem se v tistem delu, ko je kolega Frangež govoril o opozicijski poslanki, glede na to, da sem jaz edina razpravljala, verjamem, da je s tem mislil mene, se pa bojim, da me je zelo narobe razumel. Zelo narobe razumel zato, ker ste izpostavili, da sem se začela v svoji razpravi spraševati, zakaj ravno mladi. Res je. Zakaj ravno mladi? Ampak to ne iz razloga, da bi kakor koli oporekala temu ukrepu – nasprotno! Vsi smo večkrat poudarili in najbrž bomo morali še nekajkrat, ker boste z nasprotne strani vedno znova poudarjali, da nekako smo proti temu ukrepu. Ni res, nismo proti temu ukrepu. Ampak, gospod Frangež, zakaj ravno mladi, zakaj ne bi to logiko, ki jo ministrica razlaga, da oprostitev plačila prispevkov privede do nove zaposlitve, ta pa v nadaljevanju da več prispevkov v vse blagajne, zakaj pa potem ne bi te logike uporabili na vseh brezposelnih? Saj vendar, ko bodo zaposleni, bodo prinesli v pokojninsko in zdravstveno blagajno več. Torej ni nobenega razloga, da jih ne oprostimo plačila prispevkov. Ta logika vaša, žal, ne vzdrži. Še enkrat: razlika med olajšavami na področju davkov in olajšavami na področju prispevkov je zelo bistvena, kajti davek je povsem drugačna dajatev kot prispevek, prispevek je dajatev, za katero nekdo nekaj dobi, je zdravstveno zavarovan, je pokojninsko zavarovan. Iz tega naslova mu gredo neke pravice in nekdo drug, če ne ta, mora za te pravice plačati: hočeš ali nočeš, priznate to ali ne priznate tega. Naš solidarnosti sistem je naravnan tako, da za te pravice nekdo plača. Najbrž pa Vlada zelo težko prizna oziroma jo je strah, da bi to priznala, da bo to nekdo plačal in želi to zamegliti s takšno dikcijo, kot jo sedaj prelaga. To, kar je prej omenjal kolega Starman, je natančno način, kot je zdaj uveljavljen v ZPIZ-2, ki smo ga pred kratkim sprejeli. Slika je popolnoma jasna: plačaš, uveljavljaš in dobiš subvencijo nazaj ali kakor koli že temu rečemo. Poleg tega tudi to, na kar je opozoril gospod Starman, obstajajo mnogi načini in programi, kako pa ta denar potem iz naslova sredstev, ki jih nudi Evropska unija, pripeljati nazaj v državo. Skratka, še enkrat, podpiramo ta ukrep, smo zelo za, vendar želimo, da je transparenten, naj se ve, kdo ga plača.
Hvala lepa. Ugotavljam, da imamo še pet prijavljenih razpravljavcev in potem, če bo potrebno, bom odprla še razpravo, če bo potreba. Po vrsti naj naštejem: gospa Jeraj, gospa Ramšak, mag. Vogrin, gospod Potočnik in mag. Šircelj. Prva ima besedo gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Rada bi povedala, da tudi v SDS želimo mladim v tej državi dobro, vendar so ti mladi danes mladi, jutri bodo pa stari in bodo to, kar bomo danes sprejeli, tudi plačevali. Brezposelnost mladih je problem, prav tako je problem zaposlenost mladih za določen čas. Vsi smo za to, da se na tem področju nekaj naredi, da naredimo kak korak naprej. Omenjena je že bila rešitev, ki je v ZPIZ-2, kjer je jasno, da to plačuje proračun. Moja predhodnika sta povedala, na kakšen način to poteka: torej, delodajalec plača, potem pa od drže zahteva refundacijo stroška. Zanima me, kakšen je podatek o tem, koliko delodajalcev se poslužuje tega ukrepa. Prepričana sem, glede na to, da je še nov ukrep, da morda prave analize še ni, ker praktično velja nekaj mesecev, vendar sem prepričana, da ima učinke in da je morda bil korak naprej in bi bilo morda treba počakati, da vidimo, kako stvar poteka. Nekateri ste rekli, da imamo verjetno težave, da nismo takšnega ukrepa predlagali mi – nimamo težav s tem, ker smo ukrep predlagali v ZPIZ-2. Sicer je bil res že tudi v vaši pokojninski reformi podoben ukrep, vendar pa je bolj transparenten in tak, kot bi vsak ukrep, ko nekomu pravico daš, moral biti: da tudi poveš, kdo bo to pravico plačal. Še vedno ocenjujem, da bo problem, ali bo mlad človek en mesec na zavodu ali bo tri mesece. Brez skrbi, da delodajalci znajo poiskati variante in ni treba biti ne vem kakšen čarovnik, da to pogruntaš, na kakšen način boš to naredil, ker to že počnejo. Rekli ste, da boste budno spremljali. Računsko sodišče je v svojem pismu ravno na to opozorilo, da ni nikjer, predlog zakona pa tudi za ta čas, torej čas prejemanja spodbude, nadzora nad izvajanjem ukrepa ne opredeljuje. To pomeni, da ponovno financiramo nekaj, česar ne bomo nadzorovali ali bomo slabo nadzorovali, podobno kot smo nadzorovali subvencioniran delovni čas, kjer je prihajalo do zlorab in tako naprej. Podobno kot mi opozarja Računsko sodišče na to, da bodo finančne, to, kar vi trdite, da bodo finančne posledice tega ukrepa zgolj pozitivne za proračun in delodajalce. Vendar pa bo zdravstvena blagajna morala pokriti morebitne stroške zdravstvene oskrbe teh oseb, kljub temu da prispevki delodajalca zanje ne bodo plačani, pokojninska blagajna pa izplačati pokojnine tudi za obdobje, za katero delodajalec in zanj tudi nihče drug prispevkov ne bo plačal. Ta mladi človek bo čez 40 let prišel na ZPIZ: "Izračunajte mi pokojnino." Rekli mu bodo: "Boš kar lepo še dve leti delal, ker za dve leti nimaš plačanih prispevkov, ali pa jih plačaj zdaj, ali pa boš imel zato nižjo pokojnino." No, lahko rečemo danes, da ni res. Spomnite se razprave pri ZPIZ, kako smo se pogovarjali o tem, kdo je plačal prispevke in za kdaj ni bilo plačanih prispevkov – služenje vojaščine in tako naprej –, o čem smo se pogovarjali. Računsko sodišče tudi opozarja, od kje imate številko, od kje ocena, da se bo zaradi ukrepa število mladih do 30. leta zaposlenih za nedoločen čas, povečalo s približno 2 tisoč na 7 tisoč. In po njihovi oceni obstaja utemeljeno tveganje, se spomnite, kaj vse smo poslušali o utemeljenih tveganjih, da bodo obliko zaposlitve, na podlagi katere bo delodajalec prišel do predlagane spodbude, v omembo vrednem obsegu prehajali tudi mladi do 30. leta, ki v tem trenutku niso brezposelni, ampak nekdo zanje danes plačuje prispevke. To je stvar, na katero smo opozarjali tudi mi. Kaj še pravi Računsko sodišče? Da je v preteklih letih izdalo dve revizijski poročili o analizi učinkov predpisov ter revizijsko poročilo o uspešnosti in učinkovitosti nekaterih ukrepov za ohranjanje obstoječih delovnih mest in spodbujanje zaposlovanja. Ocenjujejo, da če bi ministrstvo to prebralo, ne bi sprejemalo takšnih ukrepov, in jim predlaga, da si oba dokumenta pogledajo oziroma če imajo drugačne podatke ali druge analize, da prav tako o teh kaj povedo. V predlogu zakona se o tem ne reče nič. Z zakonom bomo naložili nove obremenitve, ponovno obremenili že tako prazno pokojninsko blagajno, zdravstveno blagajno, ki ji moramo dodajati – veste, da teče razprava o tem, da bomo povišali prispevne stopnje, da se nam ne bo sesula zdravstvena blagajna, in podobno se nam lahko zgodi tudi tukaj. Kot smo povedali, mi predlog podpiramo, vendar pa predlagamo, da ga dorečemo, da se uredi nadzor in da določimo, kdo bo plačnik pravic, ki jih z zakonom dajemo, ker sicer nekomu v prihodnje nalagamo neko obremenitev, mi se ji pa danes izogibamo.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Han imate proceduralno.
Hvala lepa. Ker gre tudi ta seja proti koncu, bi proceduralno predlagal, da nehamo razpravljati, zato ker zdaj razpravljamo o zakonu, imamo pa pred sabo samo amandma. Ne bi rad, da bi še tisti mladi, ki so v tej naši državi in niso pobegnili v tujino, da bi s to razpravo začeli bežati v tujino. Če se mi ne znamo med sabo na nek način pogovarjati in da se zdaj kregamo, oprostite, za oslovo senco. Na konec koncev bo plačal ali proračun, ali bo plačal zavod, ali bo plačal kdor koli. Iz enega žepa bomo dali v drug žep. Sicer se tukaj strinjam s tem, kar je rekel Andrej Vizjak, vendar smo v situaciji, ko mislim, da bo to mladim v vsakem primeru pomagalo. Predlagal bi, spoštovani in spoštovane, glede na to, da vsi zakon podpiramo z manjšimi razlikami in s tem, kar je ministrica predlagala, da nehajmo razpravljati, da nam res ti mladi ne bodo na nek način pobegnili iz Slovenije. Ker to, kar sedaj delamo, da smo se vkopali na okope SDS pa SD pa Pozitivna Slovenija, je ta moment brez zveze. Predlagam, da gremo na glasovanje, izglasujemo. Vi veste, zakaj je ta amandma še enkrat vložen; zato ker so člani Poslanske skupine DeSUS razumeli, da bo manj denarja v pokojninsko blagajno in ni bilo razprave o tej zadevi. Predlagam, da če je moč, še enkrat to izglasujemo in potrdimo zakon, za katerega mislim, da bo v korist mladim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj je na vrsti [[...]] [[oglašanje iz klopi]] Hotela sem samo povedati, kdo vse je še prijavljen, vezano na vaš proceduralni predlog, gospod Han, in dati na glasovanje. Mag. Andrej Šircelj, imate proceduralno? Izvolite.
Hvala lepa. Strinjam se s tem, kar je gospod Han povedal. Dejansko se vsi v tej dvorani strinjamo s tem, da bodo mladi imeli posebno olajšavo, da bodo hitreje zaposljivi. Strinjamo se s tem, da imajo mladi dejansko danes težave s tem, da dobijo prvo zaposlitev, in dejansko se strinjamo s tem, da gre ta zakon v pravo smer. Je pa izredno pomembno tudi to, da vemo, kdo bo plačal tisto, kar ne bo dejansko plačano. Zaradi tega predlagam proceduralni predlog, da se amandma, ki ste ga vložili in ki dejansko ne omogoča tega, da bi takoj izglasovali in da dejansko še sedaj razpravljamo, da ta amandma umaknete in potem preidemo brez kakršne koli razprave na glasovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na dva proceduralna predloga naj povem glede na prvi proceduralni predlog gospod Matjaža Hana. Glede na to, da nam je pri tej točki, tem zakonu ostalo še 1 uro in 38 minut, in glede na to, da je v Poslovniku Državnega zbora v 5. točki določeno, da se lahko skupaj odločimo, da Državni zbor lahko na predlog predsedujočega ali poslanca odloči, da lahko govornik o istem vprašanju razpravlja le enkrat. To pomeni, da bi vsak razpravljal le enkrat od sedaj naprej, to bi bilo mogoče, če to izglasujemo. Ne morem pa sedaj, glede na to, da je še razpoložljiv čas, omejiti razprave. Tega mi poslovnik ne dopušča. Vsak od prijavljenih razpravljavcev se pa lahko sproti tudi odpove razpravi. To pa je mogoče. Gospa Sonja Ramšak je na vrsti.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovana ministrica, poslanske kolegice in kolegi! Verjamem, da bi nekomu odgovarjalo, da bi sedaj zaprli razpravo. Poglejte, nočete slišati tega, da Slovenska demokratska stranka podpira ta ukrep, ki je predlagan. Ne podpiramo pa vašega amandmaja, s katerim želite izničiti amandma Slovenske demokratske stranke. Če kdo razume ta ukrep, ga razumem prav gotovo jaz [[...]]Gospod Han, dovolite, da dokončam svojo razpravo, tudi jaz vas nisem prekinjala v vaši razpravi. Ker imam sama brezposelno hči, ki izpolnjuje pogoje, recimo, za uveljavljanje v tem ukrepu aktivne politike zaposlovanja. Ampak kaj pomeni, če bo izkoristil delodajalec ta ukrep? Pomeni to, da bo delodajalec oproščen plačevanja prispevkov za socialo, zdravstvo in za pokojninsko invalidsko zavarovanje. Na drugi strani pomeni to, da nihče ne bo pokril moji hčeri tistih mesecev, ko bo zaposlena, za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. To pomeni nižjo osnovo za izračun pokojnine. Točno to pomeni! Ta ukrep lahko primerjamo tudi z enim ukrepom, ki je bil nekoč v preteklosti, če se boste spomnili, ko smo imeli nekateri beneficirano delovno dobo, pa ministrstva niso vplačevala prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ker nihče ni takrat definiral, da mora država te stroške pokriti, bodo iz tega naslova tudi nižje pokojnine. Samo tukaj vas želim opozoriti, spoštovane koalicijske poslanke in poslanci, ne delajte tega, tudi mi podpiramo ukrepe zaposlovanja mladih, to je velik problem, še posebej tistih, ki so že leta in leta na zavodu, pa jim zavod, tudi ko so vključeni v program aktivne politike zaposlovanja, ne najde delovnih mest. Upam, da bodo danes ti mladi dobili s tem ukrepom priložnost, ampak brez amandmaja, ki ga koalicija predlaga. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Ivan Vogrin, in sicer v povezavi z vloženim amandmajem k 3. členu.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani kolegice in kolegi! Morda bi bilo dobro, da bi malce vseeno pogledali v preteklost. Danes sprejemamo interventni ukrep, zdaj pa, če bi pogledali v zgodovino, pa da ne bi posegal v leto 1920 in v naslednje krize, ki so sledile, poglejmo, ozrimo se na leto 2009. V letu 2009 je slovenska vlada, saj je vseeno, katera, sprejela podoben interventni ukrep. Se pravi, takrat se je podjetjem drastično znižalo delo in da ne bi odpuščali, smo plačevali tako imenovano čakanje na delo, delavci so bili doma in so podjetja dobila denar. Desetine, da ne rečem stotine milijonov je šlo. To je bil eden od interventnih ukrepov, pa sledili so, da jih ne bi zdaj naštel vse, ker bi bil predolg. Kaj je posledica teh interventnih ukrepov? Še večja gospodarska stagnacija, večja nezaposlenost, večji javni dolg in tako dalje. Veste kaj, dobro je včasih kaj prebrati. Vsi interventni ukrepi načeloma skoraj vseh vlad, japonska vlada je to delala leta 1990, so prinašali še večjo recesijo in depresijo. Zato sem načeloma tako ali tako proti takšnim ukrepom, če pa že, potem pa bi res bilo dobro, da bi določili vir, od kod bomo to plačali. Pa kakšna država smo mi spet? In potem slišim tukaj, saj je vseeno, kdo bo plačal: proračun ali ena ali druga blagajna [[...]]To ni res! Veste kdo bo plačal? Državljani! Z večjimi davki, večjim javnim dolgom, izgubo upanja in z vedno večjo depresijo. Poglejte, kaj mi je rekel poslanec koalicije, moj kolega, ne bom povedal, ker ga nisem vprašal, če ga smem povedati, bom citiral. Pravi, dokazno breme bi moralo biti drugačno. Citiram: "Dokler bomo resnico in pravico dokazovali z glasom več in ne z argumenti in soglasjem, bomo pritlehen in nezrel narod." Poglejte, pa poiščimo rešitev, kjer se lahko uskladimo. Mislim, da je predlog korekten. Pa saj moramo ja povedati, od kod bomo denar vzeli, če že uvajamo interventne ukrepe, ki pa praviloma niso uspešni. In glejte, pa to ni moja ugotovitev, saj vi zdaj vsi veste. Ukrepi doslej niso ničesar prinesli, ukrepe prinese svoboden trg dela, kapitala in svobodno podjetništvo, znižanje davkov, ne poviševanje, svobodno podjetništvo in zmanjšanje javne porabe, ne povečevanje. Pa to ni moja ugotovitev, to v vsakem malo boljšem učbeniku lahko preberem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo imata še gospod Alojzij Potočnik in potem mag. Andrej Šircelj. Izvolite, gospod Potočnik.
Najlepša hvala za besedo. Danes je bilo zdaj že povedanega toliko, da je težko kaj dodati. Pred seboj imam dve pogodbi, ki sta bili podpisani v teh treh ali dveh letih. Obe pogodbi sta zelo podobni, najprej bom začel s tisto, ki je bila podpisana prej in ki ima naslov Pogodba za Slovenijo 2012–2015. V spodbujanju zaposlovanju mladih in starejših podpisniki podpišejo slednje: "Mladi po končanem šolanju težko najdejo ustrezno zaposlitev. Za čimprejšnjo zaposlitev mladih, ki so končali šolanje, bomo koalicijski partnerji v okvire aktivne politike zaposlovanja oblikovali posebne programe, ki bodo spodbujali delodajalce, da bodo mlade vključevali v delovni proces že med šolanjem. Za njihovo prvo redno zaposlitev pa jim bomo omogočili posebne spodbude v obliki zmanjšanja prispevkov ali delnega nadomestila plač." Podobnih spodbud bodo deležni tudi delodajalci, ki bodo zaposlovali starejše, ampak to je že druga zgodba. Torej tukaj smo pred tistim problemom, ki se danes odpira in treba ga je prebrati korektno zaradi tega, da ne govorimo eno ali pa drugo. Pri tem bi še prešel še na drugo stvar, ki pa govori o podobni zadevi in ki se nanaša na davke. Danes je bilo že rečeno, da so prispevki in davki bistveno različni, če se ne motim. Seveda razlika ni velika. Nekateri se financirajo – po vaše, verjetno, če gre iz proračuna za pokojnine, potem velike razlike ni, vendar bi kljub vsemu rekel to, da ste takrat rekli, da boste v prvem letu za davke peljali tako politiko, da novoustanovljenih podjetij ali podjetnikov ne boste obremenjevali z davki oziroma, citiram, " ... ne bodo plačevali davkov, po treh letih pa bodo prišli na normalno obdavčitev". Vaš predsednik je takrat to rekel, da ste pripravili za to deset rešitev za prvih sto dni in sto rešitev za Slovenijo. Mislim, da smo v zelo podobnih primerih in da smo se našli v podobni ekonomski situaciji, tako da razlika med takrat, ko ste vi sestavljali program, in danes, ko ga sestavlja seveda druga koalicija, ni velikih razlik. Kaj pa je zapisala druga koalicija? V neki drugi konotaciji je zapisala v peti alineji, "v zagonu gospodarstva je uvedba olajšav na prispevke delodajalcev za nova delovna mesta" ter v naslednji alineji "uvedba olajšav na prispevke delodajalcev za prvo zaposlitev po končanem rednem šolanju". Gospodje, govorite popolnoma en in isti jezik in treba je samo združiti oba programa na ta način, da bosta tista, ki bosta dala slovenskim potencialom, tistim slovenskim mladim ljudem, ki nas bodo peljali naprej, spodobne pogoje. Tako ste zapisali, gospodje. Upam, da ne boste zanikali tega. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak je prosil za repliko. Izvolite.
Hvala lepa. Res je, to smo zapisali in smo tudi precej tega naredili. Bom zelo konkreten. Kot veste, smo v mandatu prejšnje vlade uvedli tako imenovani ukrep aktivne politike zaposlovanja Prvi izziv. To je bil takrat nov ukrep, ki je omogočal spodbudo, subvencijo delodajalcu, ki zaposli mlado osebo v prvo zaposlitev. To je bil Prvi izziv. To je izpolnitev tistega prvega, kar ste povedal. Je res ali ni? Smo to naredili? Smo. Približno 3 tisoč mladih ljudi je preko tega ukrepa dobilo zaposlitev, znašal je nekaj čez 20 milijonov evrov. Točno vemo, kdo je plačal, vemo, koliko je bilo upravičencev in tako naprej. To smo subvencionirali oziroma sofinancirali celo iz evropskih skladov. Znižali smo prispevke za zaposlitev oziroma za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, če nekdo pri prvi zaposlitvi zaposli osebo, mlajšo od 26 let. To smo naredili. Znižali smo tudi prispevke, če nekdo zaposluje starejšo osebo nad 55 let starosti. Tudi to smo naredili. Tudi to je v pokojninskem zakonu. Vse, kar ste prebrali, smo izpolnili; ampak z eno razliko od vas. Določili smo, kdo je plačnik teh prispevkov, da je to državni proračun, vi pa samo tega ne želite naredili. Kako bo ta ukrep imel izpad iz pokojninske blagajne? Čisto preprosto. V ukrepu, ki je v pokojninskem zakonu, smo zapisali, da za mlade do 26. leta starosti plača prispevke država, ker smo delodajalca razbremenili. Seveda bo zdaj vsak raje uporabil ta ukrep, kjer delodajalec ne bo plačal nič, ne samo 50 %, državni proračun pa tudi za njega ne bo plačal nič, to se pravi, bo pokojninska blagajna definitivno ob izpad prihodkov, za katere bi tudi po sedaj veljavnem ZPIZ-2 imela prihodke. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, ja, ampak to je dodaten udarec virom financiranja pokojninske blagajne. Pokojninska blagajna se sooča z velikim primanjkljajem. Upam, da bi bila naloga nas vseh, da to pokojninsko blagajno čim prej konsolidiramo, da je čim več prihodkov glede na odhodke, to se pravi, da je čim manj izgube, ki jo krije državni proračun, vi pa s tem ukrepov to izgubo povečujete in zamegljujete pravice teh ljudi, kaj bo. Preprosta računica kaže, da bo s tem ukrepom pokojninska blagajna ob približno 20 do 25 milijonov evrov, zdravstvena pa ob približno 10 milijonov evrov. Vam lahko razložim potem nadalje, ko bom imel 5 minut. S številkami. Ni problem.
Hvala lepa. Gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Hvala za besedo. Bom začela pri aktivni politiki zaposlovanja lanskega leta. Res je, bil je Prvi izziv – 20 milijonov. Zanimivo, da kažejo podatki, da ste od januarja do junija lanskega leta vključili 10 tisoč ljudi v ukrepe aktivne politike zaposlovanja, od januarja do junija letošnjega leta smo jih vključili 100,8 % več, več kot 21 tisoč. Zato je Slovenija v letošnjem letu imela za 6,1 % več zaposlenih mladih, kot jih je imela v lanskem letu. V lanskem letu je bila tudi poraba evropskih sredstev 40 milijonov evrov, kar je najmanj, kar nas je zelo jasno opozorila tudi Evropska komisija. Letos bo 90 milijonov. Toliko govorimo o realnosti in ukrepih aktivne politike zaposlovanja. Poleg tega ukrepa, ki je interventen, bomo marsikaj naredili tudi na ukrepih aktivne politike zaposlovanja, predvsem v novi finančni perspektivi in v povezavi z jamstvi mladi oziroma s pobudo za zaposlovanje mladih, kjer bomo dodatna sredstva nato namenili. Veliko je razprave in veliko se vrti o tem, da to pomeni zlom ali prispevamo k zlomu pokojninske blagajne. Prosim, povejte mi, s čim prispevamo k zlomu pokojninske blagajne, če želimo zaposliti brezposelne mlade, ki v tem trenutku ne plačujejo nič? Pa da smo si enkrat morda na jasnem glede številk. Lansko leto je bilo zaposlenih 20 tisoč, ker ves čas uporabljate izraz, in rečete, da bo letos v ta ukrep 20 tisoč se vključili. Veste, zakaj se jih ne bo? Zaradi tega, ker mi postavljamo 24 mesecev kot pogoj. Na primer po podatkih SURS, je za osebe, stare med 25 in 29 let, povprečno trajanje njihove zaposlitve za določen čas 13 mesecev. Torej to, da bo nekdo zaposlil za nedoločen čas, 24 mesecev, ni tako samoumevno. Zakon o delovnih razmerjih pravi, da se za določen čas 1 % več plačuje, tako da s tem ste res veliko naredili – razen tega, da se pač lepo sliši. Če plačaš za [[...]]Še vedno so pa bistveno drugačni pogoji in bomo videli, kako se bo to zgodilo. Dejstvo je, da so pogoji v tem zakonu dokaj ostri glede na obstoječo situacijo na trgu dela in da ne podeljujemo te subvencije kar tako, vendar želimo s tem tudi predvsem omogočiti prvo zaposlitev, predvsem pa za nedoločen čas in to v obdobju 24 mesecev. Vsekakor je pa treba za razumevanje povedati jasno, da ne gre za ogrožanje nobenih od blagajn zaradi tega, ker bo plačano bistveno, več kot bi bilo plačano, če se ti mladi ne zaposlijo. In to je edini cilj tega zakona. In to [[...]] [[oglašanje iz klopi]] Vi točno veste, vi točno veste, gospod Vizjak. Točno veste, ker ste delali proračun, točno veste, za kaj gre, in točno veste, zakaj to danes počnete.
Hvala lepa. Sedaj je prijavljen še mag. Andrej Šircelj, potem pa vidim še željo po razpravi. Gospod Pojbič je dvignil roko. Vendar predlagam, da sedaj mag. Andrej Šircelj najprej dobi besedo, potem pa odprem prijavo na razpravo, če ocenjujete, da je še treba razpravljati k vloženemu amandmaju k 3. členu. Opozarjam dobronamerno, opredelite se na vloženi amandma in 3. člen. Mag. Andrej Šircelj ima besedo.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Kolegi in kolegice! Mislim, da smo danes že vsi večkrat povedali, da podpiramo ta člen, podpiramo to, da delodajalci ne bodo plačali dela prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in zdravstveno zavarovanje in tukaj ni nobene dileme. Druga zadeva je samo ta, da predlagamo, da se zaradi tega, ker bo vplačanih manj sredstev v pokojninsko in invalidsko blagajno in v zdravstveno blagajno, napiše, da ta manko krije proračun. To je vse. Če pogledamo, plačuje proračun, slovenski proračun, že danes nekaj pokojninski in invalidski blagajni, zaradi tega ker pokojninska in invalidska blagajna ne doseže s prispevki zadostnih sredstev. Mislim, da je nekaj okoli milijarde in pol teh sredstev, ki že danes gredo iz proračuna v pokojninsko in invalidsko blagajno in tukaj ni nobenih težav, da se to tudi ne bi naprej dogajalo. Gre pa samo za to, da ta manko sredstev ravno tako nadomesti proračun. Zakaj? Zato, da bodo pokojnine na enaki ravni. Zakaj? Zato, da bodo zdravstvene storitve na enaki ravni. Zakaj? Zato, da bodo zaščiteni vsi današnji in prihodnji upokojenci, da bodo dobili dostojne pokojnine, takšne, ki jih dobijo po tistem izračunu, ki ga naredi ZPIZ. Ravno tako velja za zdravstvo; da bodo zdravstvene storitve takšne in da se ne zaradi tega, ker delodajalci ne bodo plačevali dela prispevkov, ne bo kvaliteta zdravstvenih storitev zmanjšala. Sedaj, če preidem na tisto, kar je bilo danes že rečeno, med drugim tudi, da so davki in prispevki približno isto. Niso! Prispevki so namenski vir ali za zdravstveno blagajno ali pokojninsko blagajno. Davki se potrošijo za karkoli, tudi lahko za pokojnine, tudi lahko za ceste, tudi lahko za varnost in tako naprej. To se pravi, če danes govorimo o prispevkih, imamo strogo namenski vir, iz katerega se lahko krijejo samo pokojnine, invalidnine, vse tisto, kar je treba kriti v skladu z Zakonom o pokojninskem in invalidskim zavarovanjem, in tisto, kar gre v zdravstveno blagajno. Zaradi tega je tukaj samo eno vprašanje: zagotovitev enakih pravic, zagotovitev takšnih pravic, ki jih bodo lahko imeli sedanji upokojenci, prihodnji upokojenci, in zagotovitev kvalitetnih storitev, takšnih kot so zdaj. Ne glede na to, da nekaj manjka. Ta ukrep navsezadnje ni nov, ta ukrep je bil sprejet že v 90. letih v Zakonu o davku od dobička pravnih oseb. Ravno takrat je to bilo in ravno tako je bilo tam navedeno, da se ta manko, ta olajšava, če želite, krije iz proračuna. In samo za to dejansko gre. In ne vem, zakaj je takšno, bom rekel, nasprotovanje temu, da bi se zagotavljale enake storitve, enake pokojnine, noben zaradi tega ne bi bil nič na slabšem. Samo to je treba dejansko priznati! In plačevalo se bo iz davkov! Morda iz višjega davka na dodano vrednost, morda iz boljšega pobiranja davkov, morda iz [[...]]Skratka, iz proračuna Republike Slovenije. Vsi pa se še enkrat strinjamo, da je treba uvesti to olajšavo, da je treba uvesti olajšavo za delodajalce, da je verjetno treba takšno olajšavo uvesti še morda za koga drugega, za kakšno drugo ciljno skupino, da je treba spodbujati zaposlovanje, da je treba tudi pridobivati tudi sredstva za mlade – mislim, da smo od 6 milijard dobili 9 milijonov. To je tisto, pač ta uspeh, kolikor jaz vem. Od šestih milijard 9 milijonov! 3 milijarde so šle v Španijo in tako naprej. Ampak treba je s tem nadaljevati, treba je nadaljevati, treba je več sredstev dobiti za mlade, ne samo 9 milijonov od šestih milijard. Predlagam, da zaradi transparentnosti javnih financ, zaradi tega, da se zagotovi enaka kvaliteta zdravstvenih storitev, enaka raven pokojnin, da se enostavno tega amandmaja sedaj ne podpre in da se zagotovi, da se sredstva, ki ne bodo plačana iz tega naslova, krijejo iz proračuna. Hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci ste dobili besedo. Vidim gospoda Pojbiča, gospoda Tanka, da bi želela besedo. Ali lahko potem s tema dvema razpravljavcema [[...]]? Gospod Brulc, tudi še želite razpravljati? Potem odpiram prijavo za razpravo. Predlagam, da se resnično osredotočite na vloženi amandma in 3. člen. Odpiram prijavo za razpravo. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Meni je prav žal, ker sem prvi, ker bi bil raje zadnji. Ampak, poglejte, prijavil sem se tako kot vsi. Rekel sem, da bom postregel z enim takšnim enostavnim izračunom, kako smo prišli do teh 50 milijonov evrov finančnih posledic, ki jih bo imelo. Vlada navaja, da se je lani zaposlilo 20 tisoč ljudi brez tega ukrepa, tudi brez ukrepa, ki je sedaj v SPIZ-2, to se pravi tega delnega subvencioniranja prispevkov za pokojninsko blagajno. Skratka, lahko računamo, da bi delodajalci, tudi če ta ukrep ne bi bili sprejet v letu 2013, zaposlili 20 tisoč ljudi. Tako lahko računamo. Ob tem velja poudariti, da smo zaostrili zaposlovanje za določen čas, kajti na istem delovnem mestu z isto osebo se ne more več verižiti pogodb za določen čas. To pomeni, da bodo številni delodajalci že zaradi Zakona o delovnih razmerjih prisiljeni zaposliti za nedoločen čas, če ne bodo, seveda, kršili zakona. To se pravi, da lahko pričakujemo, da se bo nek trend zaposlitev za nedoločen čas zgodil tudi zaradi delovnopravne zakonodaje. Če jim pridete nasproti še s tem ukrepom, to se pravi, bo verjetnost, da se bo tudi od teh 20 tisoč ljudi, ki bi se tako ali tako zaposlili, velika večina zaposlila tako, da bo delodajalec izkoristili to subvencijo, to je logično. To se pravi, ni samo 5 tisoč tistih novih upravičencev, ki bi bili sicer brezposelni, ampak tudi dobršen del teh 20 tisoč, ki bi se že sicer zaposlili, vendar se bodo sedaj, ko je ta ukrep na voljo, zaposlili v skladu s tem ukrepom, to je logično. Saj imajo kadrovske službe firm nalogo, da poiščejo vse ukrepe, da delodajalec ob zaposlitvi najbolje skozi pride, to je povsem logično. Kar pomeni ob predpostavki, ki jo navaja ministrstvo, da če bo plača tega novega zaposlenega nekje med minimalno plačo in povprečno plačo, da bo delodajalec prihranil približno 4 tisoč evrov zaradi teh prispevkov v dveh letih, kar pomeni 2 tisoč evrov na leto. 2 tisoč evrov bo prihranil na leto. In če špekuliramo, da se jih bo od teh 20 tisoč, recimo, 15 tisoč zaposlilo za nedoločen čas, ki bi se sicer zaposlili v letu 2013, in pet dodatnih, ki bodo samo zaradi tega, lahko računamo, da se bo 20 tisoč ljudi zaposlilo na podlagi tega ukrepa. 20 tisoč krat 2 tisoč evrov je 40 milijonov evrov. Od tega jih gre približno 10, 15 za zdravstveno blagajno in nekih 25 do 30 za pokojninsko blagajno. To je zelo preprosta računica in jo naj kdor koli ovrže. To se pravi, ne govoriti, da ta ukrep ne bo prizadel teh blagajn, da ni napad na te blagajne. Je! Povejte mi, kako bo zdravstvena blagajna utrpela še dodaten manko 10 milijonov evrov, ob težavah, ki jih že danes ima? Verjamem, da se ministrica ne bi toliko branila tega ukrepa, če bi bile finančne posledice res neznatne. Ker pa ve, da bodo finančne posledice, in ve, da nima denarja za te prispevke, se temu upira. Logično! Torej, spoštovani! Mi podpiramo ukrep, danes poteka beseda in razprava samo o tem, ali ta amandma – ne ali ukrep da ali ukrep ne –, ampak ali amandma izničiti, da manjkajoče prispevke plača državni proračun. To se pravi, nam gre samo zato, da se plačnik prispevkov tudi v skladu z vsemi zavarovalnimi načini določi. Če ne bomo sposobni ob tem relativno banalnem ukrepu, ki ga vsi podpiramo, doreči tudi tega obveznega instrumenta transparentnosti, potem res ne vem, kako se piše našim javnim financam v prihodnosti. Še enkrat: mladi, katerim je ta ukrep namenjen, bodo to plačali, kajti račun za te ukrepe bo prišel z zamikom, bo pa gotovo prišel in gotovo ga bodo plačali nesorazmerno tisti, ki bodo v prihodnje plačevali davke. Marsikoga med nami več takrat ne bo med davkoplačevalci. Torej, če že danes ustanavljamo in vzpostavljamo tak ukrep, je tudi pravično od nas, da tudi mi to plačamo oziroma proračun sedaj to plača, ne en prihodnji, ko bo, če bo enkrat prišel tak izstavljen račun.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc.
Ena resnica je ugotovljena skupna. Ta je, da želimo mladim vsi dobro. Sedaj pa, kdo plačuje razliko, kajti samozaposleni plačujejo eno desetino prispevkov. Kdo plača razliko? Mi. Espeji plačujejo eno polovico prispevka. Kdo plača razliko? Mi. Kmetje plačajo eno tretjino. Kdo plača razliko? Mi. Saj zakon določa, kdo plača razliko ob teh prilikah solidarnosti. Verjetno bomo prodali kaj premoženja. Gospod Šircelj bo ugotovil, da bo tudi iz slabe banke lahko kaj šlo v te namene in bo to pokrito tudi z našimi prispevki, davki ali kakor koli to imenujemo. Poglejte, grožnja, da ko bo prišel nek mlad kasneje na ZPIZ po penzijo in bo nekdo rekel, da dve leti ni plačeval [[...]]Tako bo, če boste vi na oblasti. To ste vi naredili za nekatere pripadnike NOB in tako dalje, ki niso plačevali, sedaj pa – voljno s penzijami. Kaj ne? Tako je bilo! To smo popravili z veliko muko in z mnogimi besedami. Če boste vi na oblasti, upam, da nikoli, potem bodo tisti mladi res morali še dve leti več delati, ker bodo sedaj subvencionirani z našim denarjem, tudi z mojim. Zdravstvena blagajna. Mladi hodijo dosti manj k zdravniku kot mi starejši in ne bo tako obremenjena z njihovimi željami po zdravju, ker ga očitno imajo, in to je dobro. In še enkrat: proračun bo plačal to razliko. Kaj sedaj blefiramo in si dopovedujemo in gremo v neke tisočake evrov? Proračun. Kdo polni proračun? Mi. Davkoplačevalci, ki imamo malo več in tako dalje. Mislim, da nima smisla več razpravljati o teh vsebinah. Ta amandma bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Že dolgo ni bilo toliko razprave o stvari, o kateri se vsi strinjamo. Tokrat smo, mislim, da prvič v tem mandatu, razvili to razpravo, in to predvsem koalicija, ki skuša nekaj podtakniti opoziciji, ki njen ukrep podpira. Kateri koli resen ekonomist, ki ga boste vprašali, bo povedal, da pravica povzroči strošek in da je strošek treba obesiti na neko stroškovno mesto. Tokrat smo pravzaprav prvič v tej situaciji, ko za pravico vemo, da bo nastal strošek in nočete priznati, da bo to treba obesiti na neko stroškovno mesto. To lahko vprašate Štiglica, da je to tako, vprašajte katerega koli resnega ekonomista v tej dvorani Državnega zbora. Samo nekateri, ki ali niste ekonomisti ali pa ste kaj zamudili pri ekonomiji, nočete priznati, da bo to treba nekam locirati. Morda je FDV posebna fakulteta, kjer nočejo definirati stroškovnega mesta. Ampak če bi vprašali kakšnega profesorja na Ekonomski fakulteti, bi vam to lepo razložil. Pravica povzroči strošek in ta strošek mora nekdo plačati. To se pravi, treba je določiti tudi nosilca. Gospod Brulc je prej povedal, da bo nekoč to plačal proračun. Morda. Morda tudi ne. In tisto, kar vi veste že sedaj, da bo to nekdo plačal, smo mi oziroma je v tem amandmaju, ki je bil sprejet v drugi obravnavi, definirano. Natančno to je definirano, kdo plača ta bonus za zaposlovanje mladih. Mislim, da vam je vsem jasno, da je ena država zaradi tega – ne samo zaradi tega, ampak tudi zaradi tega – že propadla, ker so vedeli, kakšne so njihove pravice, ker so te pravice povzročile stroške, ki se jih ni nikomur obesilo in je samo negativni saldo rasel in na koncu je prišlo do kolapsa. Mislim, da smo dovolj zreli v tem Državnem zboru, da nekaj takšnega ne bomo podprli. Povsem neprimerno je, da stvari, ki se jih noče definirati, pri katerih se noče definirati plačnika, to obesimo začasno ali trajno eni ali drugi blagajni, pokojninski ali zdravstveni. To je neodgovorno. Mislim, da smo v Državnem zboru toliko zreli, da znamo definirati, kdo bo to plačal. To je pač standard, to je minimum. En napad je pokojninska blagajna v tem mandatu že doživela s sprejemom programa prodaje državnega premoženja, se pravi 14 gospodarskih družb in ene banke, je pokojninska blagajna ostala brez 10 % kupnine. Če bi šlo po modelu, ki ga je predlagala prejšnja vlada, pa ste ga zavrnili, bi to bilo narejeno, ker teče to drugače, ker se to tudi definira drugače, je to manko. In v tem primeru se bo dodatno, ko zdaj govorimo o teh zadevah, obremenilo obe blagajni, brez da kdor koli to refundira. Če se te pravice ne pokrijejo, potem bo najbrž prišla nekoč neka nova koalicija, neka nova vlada, ki bo ravnala najbrž podobno, kot se je zgodilo zdaj pri nekaterih kategorijah, ki so imele priznane pravice in potem ob upokojitvi te zadeve niso bile upoštevane, zato ker ni bilo plačnika za te stvari. Mislim, da ni nobene potrebe, da ta koalicija in tudi ta Državni zbor ravna tako neodgovorno. Vse tisto, kar veste, da se bo zgodilo, je urejeno v rešitvi, ki ste jo izglasovali v drugi obravnavi. Vse ostalo kar bo, bo nek nedefiniran sistem z neznanimi posledicami. Nihče ne ve, ali bo to kdaj poravnano ali ne bo. Če želite, da so stvari transparentne, da tega ne obešamo neki imaginarni instituciji in puščamo to za neko svetlo prihodnost, potem je treba te zadeve definirati tako, kot so definirane s sprejetim amandmajem, ki smo ga vložili. Predlagam, da ta amandma zavrnete in da ostane pri rešitvi, ki je že izglasovana. Vse ostalo je odmik od tega, in zdaj gre za ekonomijo, ki ni dostojna in ni resne rešitve zaradi tega.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Uvodoma moram povedati, da tega amandmaja, ki so ga vložile koalicijske poslanske skupine, seveda ne bom podprl. Ne samo da ga ne bom podprl, prepričan sem, da je to ena največjih blamaž te koalicije in vlade, ki poskuša ponovno prikrito zadolževati Slovenijo in ta proračun pod pretvezo, da želi mladim pomagati. Hkrati sem prepričan, da v državnem zboru ne v vladi ne more in ne sme sedeti nihče in absolutno nihče, ki se ne bi zavedal stanja v tej državi, stanja mladih v tej družbi in ki se ne bi zavedal, da je nujno, nujno je treba pomagati mladim generacijam do službe in prve zaposlitve. Ga ni! Tokrat se ne moremo deliti na nobeno stranko, tokrat je dejstvo in jasna stvar. Skupaj smo za to našo mlado generacijo dolžni poskrbeti, vendar pa zagotovo ne na tak način, kot poskušate vi zdaj storiti. Slovenska demokratska stranka in jaz osebno ta zakon podpiramo in ga bomo podprli, če seveda boste vi, koalicija, stopili korak nazaj in naredili tisto, kar je vaša odgovornost do državljank in državljanov Republike Slovenije; da jim poveste, od kod bodo te obveznosti plačane, kdo bo to plačal. Ali bodo to plačali naši vnuki? Ne upam si pogledati v oči svoje vnukinje, da jo zadolžim za 10, 20, 50 tisoč in ne vem koliko evrov, že vnaprej, preden sploh ima možnost vplivati na to, kar se tukaj dogaja. Kdo v tej naši družbi ima to pravico? Kdo, mi povejte?! Povejte, kdo! Nihče, dragi moji! Nihče, niti jaz niti vi, ki tukaj sedite. Da bomo zadolževali tiste, ki nimajo možnosti vplivati na to, kar mi sprejemamo tukaj v Državnem zboru. Jaz tukaj zraven nisem nikoli bil in ne želim biti. Prav je, da slovenska javnost jasno izve, za kaj gre. In da si ne bi slučajno kdo izmed takšnih in drugačnih, ki želijo morda malo izkriviti neko pravo resnico, razlagal, da smo v Slovenski demokratski stranki in jaz proti temu, da zaposlujemo mlade. Da jim ne pomagamo in ne iščemo rešitve, kako jim pomagati! Da se ne bi slučajno to zgodilo! Zato je prav, da v tem parlamentu jasno pred vso slovensko javnostjo povemo, da imamo jasen cilj, skupen cilj. Vendar pa lepo vas prosim: zakaj je takšen problem za vas zapisati, da je plačnik tega državni proračun danes, sedaj, jutri, pojutrišnjem in ves tisti čas, ko bo trajala ta subvencija? Zakaj je to problem? To je naša edina transparentna dolžnost, ne pravica, dolžnost in bog ne daj, da si upa kdo iti v drugo smer in delati vse drugo, samo tistega ne, kar je nujno, ključno in pomembno in potrebno in transparentno. Slovenska javnost mora to vedeti. Lepo vas prosim, drage kolegice in kolegi, govorim samo z enim in jasnim in edinim ciljem, da mladi generaciji na eni strani pomagamo in na drugi strani jasno povemo, da smo sedaj danes mi tisti, ki bomo to plačali, zato ker želimo pomagati, ker smo dolžni pomagati, da bodo te generacije prišle do službe. V svojem volilnem okraju, v svojem okolju, kjer živim – pojdite pogledat! Polovica mojih prijateljev so mladi, vseh generacij. Vprašajte, ali mi zaupajo oziroma mi verjamejo; in to je pomembno Tudi če bomo mi tukaj tako delali, kot mislim, da je edino pravično in pošteno, potem ne bo nobene dileme, nobenih težav. Ta zakon bi danes lahko sprejeli v petih minutah oziroma po predstavitvi stališč poslanskih skupin, če ne bi koalicija trmasto vztrajala na rešitvah, ki so nesprejemljive za naše vnuke, za naše hčere in tako naprej. Še enkrat vas lepo prosim, umaknite ta amandma, ki je blamaža, ki je škodljiv, tega si koalicija in Vlada ne bi smela dovoliti, če dela in funkcionira v interesu Republike Slovenije, naših državljank in državljanov.
Hvala lepa. Kot sedaj vidim, so vsi prijavljeni razpravljavci k vloženemu amandmaju k 3. členu dobili besedo. Predlagam, da preidemo na glasovanje. Glasujemo o vloženem amandmaju. Mag. Barbara Žgajner Tavš, želite razpravljati? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoča. Prej se nisem želela vključevati v razpravo, ker se mi je zdela res nepomembna, nepotrebna; pa ne samo to, rekla bom, da celo na nek način sramota za Državni zbor. Veste, na mladih se lomijo kopja v tem primeru, kar je po moji oceni nezaslišano. Ničkolikokrat smo slišali, da so ukrepi interventni in nujni in ko je treba, smo na načelni ravni vsi za takšne ukrepe. Pa bom povedala konkretno na zdravstveni blagajni, zakaj bom podprla ta amandma. Nekateri ste se spraševali, kaj bo z zdravstveno blagajno, že danes je luknja v zdravstveni blagajni. Hipotetično: če imamo brezposelno osebo danes, plačuje v zdravstveno blagajno zdravstvenega zavarovanja ali 14 evrov, lahko je na plečih svojih staršev ali ne plačuje nič. V primeru, da bomo po tem novem zakonu in po tem amandmaju zaposlili brezposelno osebo, hipotetično govorim, ki ima tisoč evrov plače, polovička 6 %, 60 evrov bo ta oseba plačevala zdravstvenega zavarovanja, kar pomeni, da bo zdravstvena blagajna absolutno na plusu. Tiste, ki vas skrbi, kje je tisti drugi del, druga polovička, vas bom vprašala: tudi kmetje plačujejo samo polovičko, pa to ni problem. Nihče se ne sprašuje, zakaj je temu tako. Tudi upokojenci plačujejo samo polovičko, pa ni težava in ni problem. Mislim, da so te razprave, ki so se danes odvijale v Državnem zboru, popolnoma neupravičene in gre zgolj za zganjanje nekega populizma. Kot rečeno, predlagani amandma bom absolutno podprla, žal pa mi je, da amandma ni bil podprt pravočasno, ker če bi bil podprt pravočasno, potem bi prihranili nekaj časa teh mučnih in res nepotrebnih razprav. Ker sem govorila v imenu Pozitivne Slovenije, Pozitivna Slovenija ta amandma podpira.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovani! V Poslanski skupini SDS bomo nasprotovali temu amandmaju, ki želi zopet zamegliti plačnika teh manjkajočih prispevkov. Absolutno smo za to, da se ta ukrep uvede, vendar smo za to, da se uvede transparentno; in ni res, da se tu kopja lomijo na generaciji mladih ali kateri koli generaciji. Kopja se lomijo zaradi ne transparentnosti javnih financ, ki jih želite doseči. Želite doseči pravice, ne želite pa določiti plačnika za te pravice. Mislim, da je osnovno načelo zavarovalnega principa to, da jasno povemo, če nekoga oprostimo plačila prispevkov in hkrati napišemo, da ima vse pravice, moramo tudi povedati, kdo bo te manjkajoče prispevke plačal. Samo to. In tu se torej kopja ne lomijo na mladih, nasprotno! Vsi želimo, da mladi so deležni čim več zaposlovanja, želimo pa samo, da so ukrepi, ki jih predlaga Vlada, takšni, da prenesejo tudi vzdržnost, ko govorimo o javnih financah in nič drugega. Še nekaj bi povedal. Res je, da je ta ukrep zelo vzdržen, če bi bili vanj vključeni samo tisti, ki bi sicer ostali brez zaposlitve, ker pa bo ta ukrep, se pa zaposlijo – imate čisto prav. Ampak problem je v tem, da teh ne morete ločiti od tistih, ki bi se tako ali tako zaposlili, in teh je bilo v letu 2012 20 tisoč in ni razloga, da jih ne bi bilo 20 tisoč tudi v letu 2013. Torej tem pet tisočim, zaradi katerih se bodo dejansko povečali prilivi v zdravstveno blagajno, je treba dodati teh 20 tisoč, za katere se bo pa bistveno razbremenil prihodek v zdravstveno blagajno in tudi pokojninsko blagajno. In ga ni heroja, da bi izmislil način, kako bo samo tistih 5 tisoč našel in samo tistih 5 tisoč subvencioniral, onih 20 tisoč, ki bi pa se tako ali tako vključili, pa izvzel iz tega ukrepa. Ukrepa bodo deležni vsi, mi računamo, da bo ta ukrep zadel približno 20 tisoč ljudi in če jih bo zadel 20 tisoč in če je prihranek povprečno – oziroma oprostite, od tega stane približno 2 tisoč evrov na letni ravni, je to 40 milijonov evrov. Če smo bolj konzervativni v teh napovedih, je lahko kakšnih 10 milijonov manj, vendar je to še vedno 30 milijonov. Gotovo niso to neznatne posledice. V Slovenski demokratski stranki vztrajamo na rešitvi, ki je bila sprejeta v okviru druge obravnave, da je plačnik tako oproščenih prispevkov državni proračun, in tudi poudariti velja, da so druge kategorije, katerim so določeni nižji prispevki, določeni tako z zakonom. Nižji prispevki – zakaj je temu tako, lahko odpremo diskusijo, pa kakšen prispevek tudi dvignemo zaradi mene. Vendar nihče izmed teh kategorij ni oproščen plačila prispevkov ob zakonsko določenem odstotku, kot vi sedaj predlagate. Ni oprostitve, so nižje prispevne stopnje. Glejte, zato smo zakonodajalci, da jih popravimo. Oprostitev bi bila pa [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]prvič ta kategorija brez jasno določenega plačnika in mi podpiramo, da to breme prevzame državni proračun namesto delodajalcev.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje o amandmaju. Glasujemo. Glasovanje poteka. Amandma poslanskih skupin PS, SD in DL. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 37. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 37]] . Ugotavljam, da je amandma sprejet. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti 4. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 16. redno sejo Državnega zbora in vas pozdravljam do jutrišnje izredne seje Državnega zbora.