Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno u ovom momentu 88 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. (Zoran Krasić: Po Poslovniku. Hoćete li da pogledate na ovu stranu.) Sačekajte, i ja imam pravo da završim. Obaveštavam vas da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da sednici prisustvuju gospodin Janko Guzijan, državni sekretar u Ministarstvu finansija, i gospođa Ružica Stojiljković, pomoćnik direktora Uprave za trezor. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2008. GODINU I IZMENE FINANSIJSKIH PLANOVA ZA 2008. GODINU REPUBLIČKOG FONDA ZA PENZIJSKO I INVALIDSKO OSIGURANjE, NACIONALNE SLUŽBE ZA ZAPOŠLjAVANjE I REPUBLIČKOG ZAVODA ZA ZDRAVSTVENO OSIGURANjE Obaveštavam vas da je poslanička grupa LDP ovlastila da je po ovoj tački dnevnog reda predstavlja narodni poslanik Zoran Ostojić. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite, a zatim gospođa Vjerica Radeta, pa gospodin Buha i to bi bilo sve.
Gospođo Đukić-Dejanović, kada poslanici ukažu na povredu Poslovnika verovatno to treba da tumačite kao ozbiljno upozorenje i obaveštenje da nešto nije u redu sa radom na sednici Narodne skupštine. Opet vas podsećam na obaveze koje imate po članu 27. Poslovnika Narodne skupštine. Danas ću vam, ako vi to dozvolite, mada vidim odjutros neka nova klima, krenula domaćica na pijacu, pa svratila do Skupštine da održi sednicu Odbora za finansije. Dobro, to ćemo drugi put. Upozoravam vas, gospođo Đukić-Dejanović, u ovoj zemlji se vodi borba da se suzbije kriminal, a ne sme Narodna skupština da podstiče kriminal.
Molim vas da omogućite da gospodin Krasić nesmetano govori.
Gospođo Đukić-Dejanović, ovi vaši meni uopšte ne smetaju. Meni je važno da građani Srbije čuju o čemu se radi. Predlažem, gospođo Đukić-Dejanović, da Narodna skupština donese zaključak kojim će ili da zabrani Božidaru Đeliću da ulazi u zgradu Narodne skupštine ili da pokrene krivični postupak protiv njega. On je otišao u inostranstvo i dao je izjavu da ste vi, gospođo Đukić-Dejanović, Nada Kolundžija i ostali crna rupa na putu Srbije prema EU. Tako je uvredio Narodnu skupštinu kao državni organ, ukazao inostranstvu da nešto nije u redu sa ovom grupom građana koja se ovde nalazi i samo da vas podsetim, gospođo Đukić-Dejanović, pre nekoliko meseci sa ovog mesta je došao ovde i počeo je da se kerebeči ovde kao onaj pastuv italijanski u Sava centru pre nekoliko dana, hajmo, hajte, znate ono, u Evropu. Od tada nije ušao ovde ...
Molim vas da koristite pristojne termine.
Molim?
Htela sam da vas zamolim da koristite pristojne termine kada govorite o potpredsedniku Vlade.
Reč kerebeči znači da nekontrolisano pokazuje mimiku i to je konkludentna radnja kojom vređa Republiku Srbiju i sve građane Srbije. To nije pogrdna reč, to nije ni uvreda, to nije ni kleveta. To je upravo reč koja ga lepo opisuje. Maznuo 11,5 miliona kada je došao sa kesom ovde, a sada ide po svetu i blati svoju državu i državne organe. Vi morate da skočite i da kažete, ili da on više ne ulazi ovde, ili da se pokrene krivični postupak protiv njega ili da vi tražite razrešenje njegovo, jer je uvredio Narodnu skupštinu, a Narodna skupština, između ostalog, pored desne strane ima i levu stranu. Vodite računa koga šaljete u inostranstvo da predstavlja Srbiju. Pitanje je da li je on uopšte predstavnik Republike Srbije tamo gde ide i gde priča ove stvari. Molim vas da nešto preduzmete, jer Narodna skupština Republike Srbije nije crna rupa. Nije crna rupa. Neka on razmisli šta radi. Molim vas, nemojte da podstičete kriminal nego suzbijajte kriminal. Sada je ovo dokaz da se kriminal nalazi u Vladi Republike Srbije. (Predsednik: Vreme.) Prvi potpredsednik, zamenik predsednika Vlade, neka hapsi drugog potpredsednika, koji ovakve stvari radi i vređa celu državu.
Gospođa Vjerica Radeta, po Poslovniku. Gospodine Krasiću, uvek kada bi moje objašnjenje bilo dodatni razlog da vas iritiram i da nastavljamo polemiku, prosto, znate, kao što vi koristite stilske figure, može biti da je i gospodin Đelić koristio neku stilsku figuru, i zaista nisam u stanju da objasnim motive, to ćemo u direktnom kontaktu s njim. Razumela šta ste rekli, ali mislim da vas neće zadovoljiti ovaj način mog objašnjenja. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Đukić-Dejanović, javljam se na osnovu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Gospođa Đukić-Dejanović je pre nekoliko minuta rekla da postoje uslovi za početak današnjeg rada. Želim da upoznam Narodnu skupštinu da nema uslova za rad parlamenta, da skupštinska većina, ovo je obaveštenje za građane Srbije, ne želi da se donese zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetu, odnosno kolokvijalno rečeno, da se donese rebalans budžeta, jer skupštinska većina ne dozvoljava da ovaj parlament i skupštinski odbori rade u skladu sa Poslovnikom i u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Dakle, gospođo Đukić-Dejanović, dame i gospodo iz skupštinske većine, danas je ovaj parlament doveden u takvu situaciju da teško može da se nađe izlaz dok se vi ne odlučite i ne dogovorite sa onim s kim se dogovarate, konkretno sa predsednikom države, Borisom Tadićem, neće biti moguće da se radi u ovom parlamentu dokle god vi narodnim poslanicima, koji to zaista jesu, ne omogućite da rade i ovde i u skupštinskim odborima. Mi smo malopre imali nešto što neko zove sednicom skupštinskog odbora, što naravno nije bilo tako, bilo je nekoliko poslanika, sednicu je vodio neko ko nije član ovog parlamenta na osnovu člana 102. stav 2. Ustava Republike Srbije i, verovali ili ne, poslanici Srpske radikalne stranke nisu mogli da dobiju reč na tom skupu koji je neko nazvao Odborom za finansije. Dakle, dok se to pitanje ne reši, dok se ponovo ne sastane pravi odbor za finansije i dok poslanici Srpske radikalne stranke ne budu mogli na Odboru za finansije da iznesu svoj stav o predlogu rebalansa budžeta, neće biti moguće da radi ovaj parlament jer nije ispunjen uslov iz člana 151. Poslovnika Narodne skupštine. Ne možete da kažete da imate mišljenje Odbora, jer ga nemate, ne možete da kažete da se Odbor sastao, jer nije. Ovde su narodni poslanici koji su prisustvovali tom nekom skupu, molim ih neka kažu da li je poslanicima Srpske radikalne stranke bilo omogućeno da govore na tom skupu. Hvala.
Zahvaljujem. Mi ćemo imati izveštaj sa Odbora za finansije, gospođa Ljiljak je određena da podnese taj izveštaj. Imamo informacije da ima izdvojenih mišljenja, materijal u pismenoj formi se upravo sačinjava, tako da će nakon tog materijala koji budemo dobili to biti razlog, ako treba da konstatujemo i određene nepravilnosti u radu, da to učinimo i eventualno ponovimo sednicu, ako ima elemenata za to. Gospodin Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, juče je Vlada, razmatrajući probleme u oblasti energetskog sistema i aktuelne probleme u ceni prirodnog gasa, donela ishitreno jednu odluku kojom je faktički opovrgla sve ove razgovore koje smo vodili na Odboru za finansije, na Skupštini Srbije i u celokupnoj javnosti. Celokupna javnost je bila uzdrmana ovako visokom cenom prirodnog gasa, povećanjem od 60% za domaćinstva. Ova odluka Vlade pre 15 dana iza sebe vuče ne samo ekonomske i finansijske elemente, nego ima i politički karakter, ali zadržaćemo se na ovim ekonomskim i finansijskim. Na Odboru za finansije smo razmotrili sve informacije koje se odnose na uslove, način nabavke i distribucije prirodnog gasa. Konstatovali smo sve te probleme. Zatražili smo od Agencije za energetiku, kao najodgovornije državne institucije u ovoj oblasti, pored toga zadužili smo i Ministarstvo rudarstva i energetike, da ponovo sagleda i zajedno sa Agencijom za energetiku zauzme stav i da ide sa predlogom korekcije cene, da li u ukupnosti gašenju ove odluke ili korekcije cene prirodnog gasa. Vlada je juče donela odluku, ne vodeći računa o svemu onome o čemu smo mi pričali. Ono što smo konstatovali na Odboru i ovde na Skupštini jeste da je ovoga trenutka neprihvatljiva cena prirodnog gasa. Domaćinstva to ne mogu plaćati. Stav Srpske radikalne stranke je da se stavi van snage i prva odluka o povećanju cene prirodnog gasa i jučerašnja odluka o subvencijama u plaćanju gasa. Naime, po jučerašnjoj odluci, potrošači bi plaćali u dve rate. Prva rata bi bila 62,5%, a druga rata za šest meseci od 37,5%. Neprihvatljivo je i jedno i drugo, zato tražimo od Agencije za energetiku, Ministarstva za rudarstvo i energetiku i Vlade Srbije da povuče jednu i drugu odluku, da sagleda još jednom sve elemente i donese pravednu odluku. Narod ovo ne može platiti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospođica Nataša Jovanović.
Gospođo predsedniče, javljam se na osnovu člana 104, želim i vama gospođo ministar da se obratim. Naime, kada je gospodin Cvetković podnosio ekspoze i predstavio svoj novi kabinet, nama je u vašoj radnoj biografiji napisano da ste vi jedan od finansijskih eksperata i neko ko će na čelu Ministarstva koje ste i nasledili od aktuelnog premijera moći da, što nije mišljenje Srpske radikalne stranke, ali to stoji u vašoj radnoj biografiji, da učini da naš finansijski sistem i da našapolitika u tom smislu ekonomska bude mnogo bolja nego što je do sada. Mi otvoreno sumnjamo u to i želeli smo o tome da govorimo prilikom ove tačke dnevnog reda i amandmana koje smo podneli. Ali, gospođo Dragutinović, vi ste dovedeni, zahvaljujući Nadi Kolundžiji i Demokratskoj stranci, pre svega predsedniku Demokratske stranke, Borisu Tadiću, u jednu veoma neprijatnu situaciju. Vi, kao žena koja je finansijski ekspert, imate sada situaciju da se neko, lažno predstavljajući se kao neka građanka, što bi rekla koleginica Čomić, sa ulice, što kaže gospodin Krasić, da li je pošla na pijacu ili u butik, stvarno ne znam gde je ta osoba od jutros krenula, svratila u Skupštinu i hoće da predsedava Odborom za finansije. Time se urušava vaše dostojanstvo kao finansijskog eksperta, da neka osoba sa ulice, da ne upotrebim neki grublji izraz da ne dobijem opomenu, ali neću to da radim, hoće da razgovara sa vama kao sa ravnopravnim partnerom u poslu koji se zove rasprava o budžetu Republike Srbije. Pa to je neverovatno. Znate, vi treba da se zapitate nad činjenicom šta je onda sa vama, jer vi ste ministar u Vladi, sa legitimitetom koji imate i koji vam je dala skupštinska većina, a vama ono što su skupštinske primedbe hoće da obrazlaže osoba koja nije narodni poslanik i koja očigledno želi na takav način, i kroz zloupotrebu, i kroz zaista vrhunac nemorala koje pokazuje kao osoba, da se ponaša i da nastavi da urušava dostojanstvo ove skupštine. Zato je, pre svega, odgovorna gospođa Kolundžija. Gospođo Kolundžija, dolazite u situaciju da nemate i neće biti sednice Narodne skupštine dok se ne ispravi ovo što se zove krađa mandata i kršenje volje narodnih poslanika. Pogledajte šta je ovo, narodni poslanici. Prijava za liste poslanika koji učestvuju u diskusiji, ovde su imena nekih građana. Zašto niste stavili nekoga od osam miliona birača? Zašto niste stavili da može da se pojavi u skupštinskoj sali neki Srbin sa Kosova i Metohije, neki seljak iz Šumadije, radnik iz "Zastave", nego stavljate imena nemoralnih ljudi koji nisu ništa u ovoj skupštini i još nama hoćete da kažete da će zajedno s nama, s našim integritetom i s onim što smo mi dobili od birača, ove osobe da učestvuju u raspravi? Zaista neće moći. Zapitajte se nad činjenicom, gospođo ministar, zašto su vas doveli u ovako ponižavajuću situaciju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u skladu sa Poslovnikom i smatram da je malopre na Odboru za finansije prekršen član 78. poslovnika o radu Skupštine, s obzirom da ovaj poslovnik uređuje i rad odbora, odnosno radnih tela Skupštine. Naime, pojedini poslanici SRS-a bili su malopre prisutni na Odboru za finansije Skupštine Republike Srbije i u kontekstu Poslovnika i u duhu Poslovnika hteli su da koriste svoje pravo iz stava 1. člana 78. Kada su svi članovi Odbora za finansije iskoristili svoje pravo da govore, poslanik SRS-a Zoran Krasić se javio za reč i dobio je reč, a posle samo minut ili minut i po brutalno je prekinut i oduzeta mu je reč. To što se onome ko, rekao bih, uzurpira mesto predsednika jer mu ne pripada, nije dopalo to što je gospodin Krasić govorio, to je stvar onoga ko odborom predsedava, ali niko u odboru nije sudija i niko nema pravo da političku težinu reči onoga ko govori meri, vaga, prekida ga i oduzima mu reč. Gospođo Đukić-Dejanović, vi ćete morati da prestanete da zatvarate oči pred činjenicom da su i u ovom parlamentu prava, ono što pripada SRS-u, uzurpirana, a sve se to preslikalo na odbore Skupštine Republike Srbije. Konačno ćete morati da shvatite onu tezu koju ovde zagovara i promoviše gospodin Krasić, a to je da ono što je predstavljalo kamen u čizmi SRS-a izbačeno, polako postaje kamen oko vrata svima vama koji činite i predstavljate skupštinsku većinu. Mi smo sve manje i manje spremni da takvu uzurpaciju istrpimo i na neki način upozoravam vas da će SRS u skladu sa zakonom, Ustavom i Poslovnikom svoja prava koja je dobila na izborima 11. maja braniti, tražiti i zahtevati da joj se vrate. Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Boris Aleksić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, želim da vas informišem da je nedavno pokušan atentat na još jednog novinara, glavnog urednika "Geopolitike", gospodina Slobodana Erića, na taj način što je sabotirano njegovo vozilo. Na svu sreću, čovek je živ i zdrav, ali ovom prilikom bih želeo da podsetim da je nedavno nađena i bomba u redakciji "Kurira", koja je mogla da ugrozi članove ove redakcije, takođe članove redakcije lista "Glas javnosti" i nedeljnika "Grom". Podsećam, takođe, svi znamo da su ubijeni novinari Slavko Ćuruvija i gospodin Pantić iz Jagodine. Dakle, zaista se moramo zapitati da li država čini sve što je u njenoj moći da zaštiti novinare, jer pretpostavljam da svi znamo koja je uloga novinara, koja je njihova funkcija. Dakle, moderna demokratija i moderna država su nezamislivi bez rada novinara. Stoga se nadam da će nadležni organi ispitati najnoviji napad na glavnog urednika "Geopolitike", da će utvrditi sve činjenice i okolnosti i informisati javnost o tome šta se desilo. Hvala.
Otvaram načelni pretres o Predlogu zakona... Gospodin Krasić, ponovo, nisam bila sigurna da zaista želite još jednom reč.
Ovde se širi sindrom dioptrije kao problem. Toliko se milozvučno obraćam vama, gospođo Đukić-Dejanović, da sam prosto iznenađen da ne vidite kad dignem Poslovnik. Ne može ovako kako ste vi zamislili. Član 27. Vi sada direktno podstičete razvoj kriminala u Republici Srbiji. Evo, vidite da to moje mišljenje dele i neki koji pripadaju toj kriminalnoj grupi. Evo o čemu se radi. To da li je Narodna skupština crna rupa nije u pitanju stilska figura. Mogu u Narodnoj skupštini da kritikujem vlast i da koristim stilske figure, pa da kažem - Vlada Mirka Pacera, zato što mu je nadimak Pacer, ali mi ne pada na pamet da idem u inostranstvo i da kažem - pacerska vlada. Đelić je otišao u inostranstvo da blati svoju državu, najviši organ vlasti u Republici Srbiji je nazvao crnom rupom, a vi kažete - stilska figura. On je mogao da ode u inostranstvo i da kaže - predsednik Narodne skupštine, pa da kaže nešto najgore, a vi biste rekli da je stilska figura. Ne, nego biste ga pozvali pa biste rekli - šta pričaš, bre, ti, ko je tebe ovlastio to? Boris Tadić? Ne važi ako te je Boris Tadić ovlastio. Vlada odgovora Narodnoj skupštini. Kako mi da kontrolišemo Vladu ako vi prelazite preko toga što jedan potpredsednik Vlade ode i napada državne organe Republike Srbije, a u toj Srbiji se zahlebio, postao čak i vojvoda jedne banke, priznao da je 11 i po miliona zaradio za godinu i po dana; sitnica, prepametan. Ko je taj ko može da se izdigne izvan državnih organa i iznad državnih organa? Mi smo imali jedan slučaj. Narodna skupština je donela Rezoluciju i rekla - Srbi sa Kosova i Metohije da ne idu na glasanje, ovo što je organizovao UNMIK. Jedan se stavio iznad države, Boris Tadić, pozvao da idu da glasaju, izašlo 0,06%. Preko ovoga ne može da se pređe. Kako on zastupa državu u inostranstvu kada napada najviše organe vlasti u svojoj državi? To je neviđeni skandal. Ovo se nigde nije desilo. Kada se desilo da neko napada svoju državu, a otišao kao član delegacije da predstavlja državu? I mi idemo kao parlamentarna delegacija u inostranstvo pa predstavljamo našu državu, pa kad sam rekao nešto loše o mojoj državi? Smejali smo se kad smo bili pre godinu i po dana u Irskoj, pali smo od smeha. Mi pitali za irsko čudo, oni se krste, Irci, kažu - koja vam je budala rekla da smo mi čudo. Mi kažemo - Mlađan Dinkić. Kakvo čudo, 25 godina, kaže, ne možemo da skrpimo kraj s krajem. Da li je tako bilo, gde je Obradović? Pa, tako je bilo. Ali, opet nismo napadali našu državu, bez obzira što se politički razlikujemo. Ovo je klasičan primer nečega što ne sme Narodna skupština da toleriše i ne sme to da se pravda stilskim figurama. Očekujem od vas, vi ste po članu 27. dužni da primenjujete Poslovnik, da poštujete Ustav i zakon i očekujem od vas, kao predsednika Narodne skupštine, da podnesete krivičnu prijavu protiv Božidara Đelića.
Gospodine Krasiću, vaše konstatacije vezane za formulacije koje je eventualno koristio gospodin Đelić biće prosleđene Vladi i gospodinu Đeliću i očekujemo odgovor i njegov komentar u vezi sa tim. Iza toga ćemo videti da li ima elemenata za bilo šta dalje. Mislim da kao čovek koji poštuje i poznaje pravo i postupke u svemu, u ovom momentu se slažete da Skupština ne može ništa više da uradi nego ovo što sam predložila. Da li ste zadovoljni? Niste opet. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Đukić-Dejanović, u ovom momentu je prekršen veći broj odredaba poslovnika o radu Narodne skupštine. Ukoliko nastavite ovom progresijom da kršite odredbe Poslovnika, čini mi se da će za par sati nepovređene samo ove korice. Moram da intervenišem jer je zaista povređen veliki broj odredaba poslovnika o radu Narodne skupštine. Najpre, da vas upozorim da veliki broj odredaba kršite lično vi. Član 27. kaže da se predsednik stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, a zatim u članu 104. kaže: narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine. Jeste li vi narodni poslanik? Jeste. Da li poštujete dostojanstvo Narodne skupštine? U ovom momentu ne. Član 27. Poslovnika je taksativno nabrojao koji sve odbori postoje kao odbori Narodne skupštine. U prvoj trećini hoću da verujem da je to urađeno po značaju. Rečeno je da postoji i Odbor za finansije. Zatim je u članu 52. tačno opisana nadležnost Odbora za finansije. Jutros smo imali, ne znam od koga, zakazanu sednicu Odbora za finansije i nije predsedavao neko ko bi trebalo da predsedava. Znate, mene često građani pitaju, a ko je predsednik ovog odbora, ko je onog, pa pitaju ko je predsednik Odbora za finansije. Ne mogu da kažem da je to neko od narodnih poslanika i kažem da nema i da nije to jedini Odbor koji nema svog predsednika. Vi ste dužni da se starate o dostojanstvu Narodne skupštine, znate, ne samo na ovoj sednici, nego i u vezi sa sednicama odbora koje Skupština bira. Molim vas da hitno uložite svoje napore da se ovaj problem razreši jer mi ovde, pored svojih interesa, interesa narodnih poslanika, moramo da štitimo i interese građana Srbije, a kako da ih štitimo. Da li mi obavljamo svoju ulogu u skladu sa zakonom, sa voljom građana i u skladu sa ovim poslovnikom ukoliko imamo situacije da na sednicama predsedava neko ko nije predsednik Odbora i neko ko, da situacija bude još gora, nije ni narodni poslanik. Molim vas, u vezi sa članom 151, znate dobro da kada se raspravlja o izmenama budžeta mora svoje mišljenje da da i Odbor za finansije. Neko ko se usudio i neko ko je smatrao da treba da predsedava Odborom za finansije nije čak dozvolio nijednom narodnom poslaniku iz SRS da govori, i ko je član Odbora za finansije, a ni neko ko je želeo od narodnih poslanika da učestvuje u radu Odbora za finansije, da bi imali konačno stav Odbora za finansije pred ovom Skupštinom. Zahvaljujem.
Gospodin Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospođo Đukić-Dejanović, očigledno me ne shvatate ozbiljno. Opet se pozivam na član 27. Poslovnika Narodne skupštine. Upozoravam vas i obaveštavam javnost Srbije, poslanike levo, desno i balkon, i gospodina Mićunovića, dobrodošli gospodine Mićunoviću. Mi smo dužni da sprečimo kriminal, ne možemo da podstičemo kriminal. Skoro dva meseca svojim ignorantskim, pasivnim i kobajagi poslovničkim stavom prema nekim pitanjima u Narodnoj skupštini, vi stimulišete kriminal neslućenih razmera. On ima i svoju materijalnu vrednost. Čućete kako koji dan ide, shvatićete da štitite kriminalce, ali od vas, gospođo Đukić-Dejanović, očekujem da povratite ugled Narodnoj skupštini, da ne srozavate ugled. Da ne dolazimo u situaciju da krene neko na pijacu, pa ajde da svrati u Narodnu skupštinu da predsedava. Generalu se plače, hajde da idemo u Skupštinu da plačem. Nemojte, molim vas, da srozavate. Uzmite Ustav i zakon, primenite, sve je opštepoznato. Petnaest dana vas upozoravam šta će da se desi i šta se dešava, koje posledice mogu biti mnogo veće, ne za te ljude, oni su uradili šta su uradili, biće šta će da bude, nego za legalitet rada Narodne skupštine. Ukoliko i dalje nastavite da snižavate taj nivo, onda idete naruku Borisu Tadiću koji želi da bude apsolutni diktator u Republici Srbiji. On određuje i budžet, i spoljnu politiku, određuje sve. Videli ste ga i sami, pitate ga za budžet, on vam to bolje kaže nego ministar finansija. Više se razume u te stvari, ko da svakodnevno po stavkama radi. Jednostavno, sva pitanja od vitalnog interesa za građane Republike Srbije, on smatra da su to pitanja iz njegove nadležnosti i tako se ponaša. Ne možemo u Narodnoj skupštini da sprovedemo osnovnu našu funkciju, pored donošenja propisa i kontrolu vršenja vlasti. Ne možemo. Zašto ne možemo? Zato što su svesno ubačene ove poluge i ove klečke kako Narodna skupština ne bi zakonito radila. Kome odgovara nezakonito stanje? Da vas podsetim, što gore, to bolje. To od govora Mehi, odgovara ovima sa leve strane, koji bez obzira koja su stranka, uvek su u Skupštini.
Gospodine Krasiću, na ugledu i dostojanstvu Skupštine možemo raditi svi podjednako, i vi i ja, naravno. Htela bih još jedanput zbog javnosti da vas podsetim da potpuno razumem vašu tendenciju i vaše primedbe, ali organi koji treba da se izjasne na sva nezadovoljstva koja imate apsolutno nisu ovde u ovoj sali. To je od Administrativnog odbora, preko sudova, do RIK. Pozivam i sa ovog mesta sve te organe da reaguju u skladu sa zakonom. Zaista potpuno razumem nezadovoljstvo koje imate, ali nisam u stanju sa ovog mesta, niti je parlament u stanju da zadovolji potrebe koje imate, i političke i vrlo konkretne zahteve koje imate. Predlažem da radimo danas po dnevnom redu, a još jedanput pozivam sve instance u državi da daju odgovore u skladu sa svojim ovlašćenjima. Gospođa Vjerica Radeta, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da se pozovem na član 27. ili član 104. Poslovnika, potpuno je svejedno. Prekršen je i jedan i drugi član, ali radi se o tome da se ovde suštinski dešavaju neke poprilično opasne stvari za državu Srbiju i za građane Srbije, i da se ne radi samo o formalnim povredama Poslovnika Narodne skupštine. Skupštinska većina svesno nas dovodi u situaciju da reklamiramo formalne neke prekršaje Poslovnika odnosno povrede Poslovnika Narodne skupštine, upravo zato da bi se dešavale van očiju i javnosti neke stvari koje se dešavaju u zemlji. Sada je jasno, zapravo nama je bilo jasno od samog početka, zašto je Boris Tadić, zajedno sa Nikolićem, pokušao da rasturi SRS kao najjaču opozicionu partiju. Hvala bogu nije uspeo, ali zato ovde sedi jedna grupica nekih koji nisu narodni poslanici i to odgovara skupštinskoj većini, to odgovara Borisu Tadiću. Dok se mi bavimo time da li imamo sednicu odbora ili nemamo sednicu odbora, da li ovde sede građani ili sede narodni poslanici, mi se o mnogim stvarima koje se dešavaju u Srbiji informišemo iz medija. Pa postavljamo pitanje i naravno u toku dana ćemo ta pitanja da ponovimo, zato što ne dobijamo odgovore, znate, ponašate se kao da se ništa ne dešava. Mislite da su građani Srbije maloumni, kad kažete, najpre obavestite građane da će gas da poskupi za 60%, pa onda neko iz vladajuće koalicije kaže da će ipak cena da se vrati na početak, da neće biti tog poskupljenja; pa se onda prepucavate ko je potpisao ugovor, ko je imao ovlašćenja, ko nije, gde je otišla neka ogromna provizija. I onda na kraju čujemo ministra kako kaže da će građanima olakšati to poskupljenje tako što će cenu gasa plaćati dva puta mesečno, što je zaista frapantno. Ništa niste učinili za građane Srbije, samo pokušavate da ih prevarite. Nastaviću o drugim problemima, pošto su prošla tri minuta. Hvala.
Gospodin Milorad Buha po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, moramo u ovom parlamentu da razgovaramo o najnovijim rešenjima i odlukama Vlade, jer ona izazivaju u javnosti određene probleme i iz njih moramo izaći na taj način da kroz skupštinsku raspravu ukažemo na sve ono što državni organi, a na kraju i neodgovorna Vlada, čine u praktičnim rešenjima. Moramo se vratiti na povećanje prirodnog gasa. Moramo o tome razgovarati i moramo naći rešenje, jer ovu cenu građanstvo ne može da plati. Kada smo razgovarali u ovom parlamentu o najnovijoj odluci Vladi o povećanju cene prirodnog gasa, ukazali smo na sve probleme u organizaciji uvoznika i distributera gasa. Ukazali smo na ogromne marže distributera, koje se kreću od 30 do 40%, kao maloprodajna marža, ako tome dodamo i veleprodajne marže, gotovo pola cene je izmaržirano. Ako ovaj iznos maloprodajne-veleprodajne marže izbacimo, svedemo na neku razumnu meru, evo nam načina kako možemo smanjiti poskupljenje. Vlada o tome ne razmišlja, a državni organi u toj oblasti, Agencija za energetiku i Ministarstvo rudarstva i energetike takođe ne razmišljaju. Moraju razmišljati. Ovo je aktuelno i o tome moramo razgovarati ovde, jer državni sistem ne funkcioniše. Moramo reći da je Vlada dala saglasnost na povećanje cena telekomunikacionih usluga, sa takvim procentima koje ne pamtimo od 93. godine, od one inflacije koja nam je svima poznata. To su dali onom javnom preduzeću koje je prošle godine u 2007. imalo najveću dobit od svih državnih preduzeća u Srbiji. Telekom je u prošloj godini imao dobit od 11,5 milijardi ili 140 miliona evra. Tom preduzeću država dozvoljava povećanje cene, znači imaju sasvim dovoljno sredstava i ostvaruju veliku dobit na temelju monopolskog položaja. Ista situacija je i sa distributerima gasa. Ova vlada, ova država i državni organi dozvoljavaju monopolistima da rade šta hoće i zato je stav SRS: sve se mora vratiti na početne pozicije. Vlada mora ponovo sagledati sve ovo povećanje, dobiti relevantne informacije od državnih organa, Ministarstva za rudarstvo i energetiku, i tek onda doći sa pravim rešenjem ovde. Hvala vam.
Gospođica Nataša Jovanović. Samo bih da vas obavestim, dobili ste već i pismeni izveštaj, da je Odbor za finansije Narodne skupštine Republike Srbije sednicu održao jutros, sa temom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, da je ta sednica završena, da je sednici prisustvovala dr Diana Dragutinović, ministar finansija. Na osnovu člana 79. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, Odbor za finansije je podneo izveštaj, i to: Odbor je većinom glasova odlučio da predloži Narodnoj skupštini da prihvati Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2008. godinu u načelu. Odbor je većinom glasova odlučio da predloži Narodnoj skupštini da prihvati predloge odluka o davanju saglasnosti na odluke o izmenama i dopunama finansijskih planova za 2008. godinu Republičkog fonda za penzijsko-invalidsko osiguranje, Nacionalne službe za zapošljavanje i Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje. Na sednici Odbora mišljenje su izdvojili narodni poslanici Mladen Grujić i Slobodan Maraš, članovi Odbora. Za izvestioca Odbora na sednici Skupštine određena je narodni poslanik Branka Ljiljak, zamenik predsednika Odbora.
Hvala vama predsedniče, iako ste mi dali reč, sačekala sam da tu važnu informaciju pročitate, ali ona je zaista u kontekstu svega onoga što smo mi govorili od početka zasedanja, nelegitimnosti rada skupštinskog odbora za finansije. Na osnovu Poslovnika i člana 100. želim da iskoristim svoje poslovničko pravo, da postavim pitanje po članu 225. i 226. i da ga uputim direktno ministru Dragutinović Diani, a pre svega Vladi Republike Srbije, gospodinu Cvetkoviću i Vuku Jeremiću. Naša država se nalazi u izuzetno teškoj situaciji i stanje na KiM je iz dana u dan sve gore i gore. Ono što je poražavajuće i što Srbiji, ne samo sa KiM, već i mi u Srbiji ne možemo da prihvatimo je činjenica je do današnjeg dana, 24. oktobra, raspoređeno preko 2000 policajaca iz, kako oni kažu, najveće Misije EU koja se nalazi na području naše južne pokrajine, tzv. EULEKSA, kao sudija i specijalnih savetnika, čiji je cilj, po planu Martija Ahtisarija, koji je naša država odbacila, da vrše neophodnu podršku, kako oni kažu, kosovskim institucijama, počev od policije, preko pravosuđa. I naravno, sve to što oni rade je sadržano i u šiptarskom ustavu, koji je naša država odbila, i svim prethodnim rezolucijama Narodne skupštine Republike Srbije. U isto vreme dok mi ovde moramo da štitimo volju naroda, gospođo Đukić-Dejanović, 268 biračkih mesta ima na KiM, evo da povežem ovde dve stvari. Od 268 biračkih mesta, na preko 200 ubedljivo pobeđuje, čak sa preko 50% glasova, SRS i lista SRS-dr Vojislav Šešelj. Negde su ti rezultati tako izraženi da, recimo, u opštini Štrpce vi imate biračka mesta, ispraviće me kolega Kragović ako grešim, gde sa 80% pobeđuje SRS-dr Vojislav Šešelj. Mi ovde, želeći da branimo našu državu, pre svega i zbog ove alarmantne izjave koja dolazi od predstavnika EU, izvesnog Iva de Kermabona ili već kako se zove, da je blizu dogovor Beograda i EU po pitanju EULEKSA, što znači odricanje od naše južne pokrajine. Gledaju nas Srbi sa KiM, ti ljudi su na okupiranim područjima 11. maja izašli na izbori i zaokružili izbornu listu SRS-dr Vojislav Šešelj. Oni su, kao i svi drugi građani Srbije, prevareni. Njihova osećanja i njihova briga za državu i to što su oni brana... (Predsednik: Vreme.) ...završavam, od svih tih pokušaja, dakle, gole sile, da nam se otme naša teritoriji, oni sada gledaju da u Narodnoj skupštini Republike Srbije sede oni koji nikako nisu poslanici izabrani sa te liste za koju su oni glasali i oni koji su u pravom smislu rečikao i ta građanka, bruka za Srbe sa KiM, jer takvo i mišljenje imaju o njoj. Gospođo Dragutinović, izvinjavam se, podsetila sam se vaše radne biografije, ne samo da ta osoba koja se lažno predstavlja nije ekspert, možda je ekspert za finansijske malverzacije Vučića i Nikolića, ali svakako nije predsednik skupštinskog Odbora za finansije. Hvala.
Narodni poslanik Momir Marković, a zatim gospođa Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, kad nešto od početka krene naopako, ne mogu se očekivati dobri rezultati. Slažem se s gospodinom Buhom, da se moramo vratiti na cenu gasa i na sve igranke koje ste vi, evromeraklije iz žutog preduzeća, sve vreme pravili do današnjeg dana oko te cene. Povećanje cene gasa odjednom 60% i upravo na domaćinstva, na one koje ste već za ovih osam godina opljačkali, kožu s leđa ste im skinuli. Sada, posle silnih pregovaranja, posle silnih "intervencija" pojedinih iz vaše sklepane koalicije, pa se neki ljutili, pa govorili kako će da krenu u opšti revolt, da pokrenu široke narodne mase itd. Ispostavi se - tresla se gora, rodio se miš. Namirili ste toga koji se ljutio, on je bio nezadovoljan prethodnom raspodelom, a sad iskoristio priliku da se malo ohlebi i u redu, i građanima ostade cena od 60%. Sada ste se odlučili - nećemo da vam uzmemo te pare, nego sada, pa opet za 15 dana. Koja je korist građanima što neće plaćati u jednoj radi, nego u dve rate kada je cena 60% veća. Postavio sam pitanje, odgovor nisam dobio, ni ne očekujem da dobije, jer ova vlada ne razmišlja da treba narodnim poslanicima da prosledi odgovor. Šta je sa domaćim gasom? Čija je proizvodnja? Čija je cena, daleko jeftinija? Naša nalazišta koja su u Vojvodini, ponderišite cenu, uvozni gas plus domaći gas, pa onda dođete do cene gasa. Neka industrija plaća uvoznu cenu gasa, ali neka domaćinstva plaćaju cenu domaćeg gasa, nemojte ponderisati. Šta je sa platom direktora Srbijagasa? Pre tri dana, kada se otprilike znalo ko će biti direktor, objaviste da direktor ima 12 hiljada evra: tri hiljade evra platu, devet hiljada evra kao predsednik Upravnog odbora, to je 12 hiljada. Sve vreme, kada su neki drugi sedeli na tom mestu, primali su 12 hiljada evra i nikome dlaka s glave falila nije, čak se to krilo. Naravno da je velika plata direktora 12 hiljada evra, i naravno da ćemo se uvek boriti protiv toga i naravno da ćemo tražiti da se sve plate direktora javnih preduzeća i ostalih svedu u normalne okvire, jer ne možete sada pričati da onaj treba da plati 60% povećanje cene gasa, a da mu direktor tog preduzeća ima 12 hiljada evra. (Predsednik: Vreme.) Naravno da sve to može da se dešava kad još uvek u Skupštini sede građani, završavam za pola minuta, kad odborima predsedavaju građani, kad nekima treba dva pakovanja papirnih maramica... (Predsednik: Molim vas, završite misao.) Završavam. Bojim se da krenem dalje jer će neki ovde da se rasplaču.
Gospođa Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po osnovu člana 100, a u vezi sa članom 226. Poslovnika Narodne skupštine. Želim da se, kao narodni poslanik, obavestim preko predsednika parlamenta, a od nadležnih organa u ovoj državi - kakvu, država Srbija, Vlada Republike Srbije, predsednik Srbije, stvarno politiku vode u odnosu na KiM? Ovo ne pitam bez razloga, već zato što se mi iz medija informišemo o raznim potezima ili probnim balonima koji se puštaju u javnost, da bi valjda vladajuća koalicija i predsednik Republike procenili kakve su reakcije na ono što oni spremaju za srpsku pokrajinu KiM. Govorila sam i prethodnih dana kako je Boris Tadić negde u belom svetu, a to smo gledali u medijima, rekao da će Srbija imati fleksibilan odnos, odnosno fleksibilniji odnos kada je u pitanju KiM. Neposredno posle toga počele su priče o razmeštanju misije Euleks na KiM i opet Boris Tadić kaže da za njega Euleks može da se uspostavi na KiM, uz neke njemu znane uslove. Što se tiče nas, srpskih radikala, čvrsto smo pri stavu da je to nemoguće i da Narodna skupština mora, pre svega, i pre rebalansa, i pre šengenskih zakona koje ste juče usvojili, ništa nam to ne treba ako ostanemo bez KiM. Zato smo insistirali i insistiramo da Narodna skupština raspravlja i odlučuje o rezoluciji koja je predlog 108 narodnih poslanika, ali vi uporno to ne stavljate na dnevni red, odnosno glasate da to nije za hitan postupak, nego za redovan, a redovan će doći jednog dana i onda, u međuvremenu, pojavljuje se izjava jednog od lidera iz okvira vladajuće koalicije, koji najavljuje da će Srbija u EU bez KiM. To je veoma opasno, to je, bojim se, ono što zapravo misli Boris Tadić i vladajuća većina. Završavam, nastaviću. Hvala.
Zahvaljujem. Državna i nacionalna politika Vlade i predsednika Republike je i javnosti i svima nama poznata, ali u formi vašeg pitanja biće prosleđeno. Za reč se javio Srboljub Živanović, reklamira Poslovnik.
Dame i gospodo poslanici, javio sam se po Poslovniku, čl. 225. i 226. Nastavio bih se na priču mojih stranačkih koleginica vezano za KiM, jer KiM je uvek bila i služila je režimskoj vlasti, da li vezano za Srbe ili nealbanske građane, da im poboljšaju rezultate na izborima. Najlakše je bilo njih prevariti obećanjem da će buduća vlast ili Vlada pomoći njihov život na KiM, odnosno da će im omogućiti da bolje prebrode svoje teškoće koje sada imaju. Videli ste da po završetku izbora mnogi ministri su se sjatili da obiđu KiM, obećavali su im kule i gradove, obećavali su im ono što je i moguće i nemoguće, jer su navodno hteli da pokažu koliko oni patriotski misle o građanima KiM, odnosno Srbima. Nemojte zaboraviti, dame i gospodo, da je KiM najveće stratište Srba, da je kosovski božur cvet koji se nalazi pored spomenika junacima koji su izginuli 1389. godine braneći ne samo Srbiju, nego i Evropu od najezde turskih hordi i da je Srbija bila zadnji bedem, da je Srbija bila trnje za tu cvetnu Evropu. Šta je danas i šta danas ta cvetna Evropa nudi Srbiji? Nudi u 20. veku da je uništi, da je porobi, da Srbije više nema. Mnogi su pokušali taj cvet da prenesu na druga mesta, da cveta, ali nije mogao jer se vrlo brzo osušio, to govori samo o značaju srpske krvi i srpskog junaštva tada, koji su položili svoje živote za slobodu. Vidimo, oni koji su izdali zadnji bedem srpstva, zadnji bedem to je SRS, oni danas ovde sede, vidite, ovde u ovom prednjem čelu i ne znam kako mogu da sede kao izdajnici. Oni verovatno kao obezbeđenje onih koji su oteli mandate SRS. Propagirao je svoje herojstvo, ali ga pitam, gde je ovaj u prednjem čelu, zajedno sa Solanom, Oli Renom i sa mnogim izdajnicima, najvećim izdajnicima koji su pokušali da unište Srbiju i srpski narod. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović, a zatim Vjerica Radeta.
Poštovane kolege narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 100, a pozivam se na čl. 225. i 226. Postavljam, po ko zna koji put, pitanje kada će na dnevni red u ovom parlamentu da dođe rezolucija o Kosovu i Metohiji. Naime, da vas podsetim da ste imali predlog 108 narodnih poslanika i za takav predlog ste uspeli da stvorite većinu i da odbacite taj predlog da ne bude na dnevnom redu Narodne skupštine Republike Srbije. Potom ste imali predlog Vlade Republike Srbije koji ste, bez ikakvog obrazloženja, nakon formiranja kvazipolitičke grupe Napred Srbijo skinuli sa dnevnog reda. Zašto to radite, pitaju se građani Srbije, a naročito građani-Srbi koji žive na prostoru Kosova i Metohije. Mi smo formirali Skupštinu Zajednice opština Kosova i Metohije, koja ima zadatak da objedini sve skupštine opštine koje su formirane nakon izbora 11. maja. Želimo, a pošto na svim delovima teritorije imamo približno iste probleme, da udruženi zajedno uradimo nešto kako bi mogli da živimo bolje, da obezbedimo našoj deci da se normalno školuju, našim građanima da se leče, da imamo svoje institucije, od lokalne samouprave, preko lokalnog pravosuđa i lokalne policije, i da živimo kao sav normalan svet. Čujemo mnoge priče o stavu i politici Vlade Republike Srbije, odmah smo nakon tog povlačenja iz procedure rezolucije, jer ona bi dala i definisala stav i ova skupština bi odredila stav i politiku kako da se predsednik Vlade i ministri ponašaju, kao i predsednik Republike, prema Kosovu i Metohije. Poslali smo dopis, tražili smo da nas primi, dva puta smo već poslali, ali nikako da nas primi. Želim da istaknem pozitivan primer ruskog ambasadora Koružina, koji je na naš zahtev rekao, ne, nećete vi da dođete kod mene da vas primim, nego ću ja doći kod vas da se upoznam sa vašim problemima. Ovim putem još jednom se zahvaljujem ruskom ambasadoru što je našao vremena da dođe i obiđe Štrpce, Gračanicu i Kosovsku Mitrovicu i da se upozna sa situacijom na Kosovu i Metohiji. Pošto ne možemo da umolimo predsednika Vlade Republike Srbije da nas primi, mi smo doneli odluku da organizujemo peticiju. Ta peticija je počela juče da se skuplja širom Kosova i Metohije. Znači, u svim opštinama, u svim sredinama gde ima Srba, srpski narod se okuplja i skuplja peticiju. Nadam se da ćemo u što skorijem roku skupiti preko 50, a možda i 100.000 potpisa. Nadam se da će onda tih 100.000 potpisa biti dovoljno da se smiluje predsednik Republike Srbije i predsednik Vlade Republike Srbije da primi delegaciju koja je legitimna, legalna, kojoj je narod dao poverenje na Kosovu i Metohiji,i da zajedno dođemo do nekog stava šta da se radi i kako da se radi da se spreči ova nelegalna misija Euleksa na Kosovu i Metohiji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, po Poslovniku takođe, a zatim Dušanka Plećević.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam završila temu o kojoj sam počela malopre da govorim na osnovu člana 100, a u vezi sa članom 226. Poslovnika Narodne skupštine. Odnosi se na zvaničnu politiku Vlade Republike Srbije i predsednika države kada je u pitanju Kosovo i Metohija. Gospođo Đukić-Dejanović, vi ste rekli da je politika Vlade i predsednika transparentna i dostupna javnosti. Govorim o nečemu što se građanima Srbije puštaju kao probni baloni, to sam već rekla i napomenula da je ovih dana aktuelna izjava jednog od lidera stranke koja čini Vladu i skupštinsku većinu u Srbiji. Taj čovek je rekao da će Srbija u EU bez Kosova i Metohije. Taj koji je to rekao je minorna politička ličnost. Svakako ne bih komentarisala njegovu izjavu da se odnosi na bilo šta drugo. Ali, s obzirom da se odnosi na Kosovo i Metohiju i da se pribojavam da to nije samo njegovo mišljenje, već da je on glasnogovornik Borisa Tadića i Vlade Republike Srbije, iz tog razloga želim da se o tome govori. Iz tog razloga želim da pitam, da li će i zašto se već nije zvanično oglasio ni predsednik države, ni predsednik Vlade, ni Vlada. Vlada je juče imala sednica, postavljala direktore javnih preduzeća, one kojima su plate pet, šest, 12, koliko reče kolega Marković malopre, hiljada evra. Dakle, time imaju vremena da se bave i zato juče nismo komentarisali. Očekivali smo da će Vlada Republike Srbije da se ogradi od takve izjave. Jer znate, to nije rekao neko ko je u opoziciji. To je rekao neko ko vrši vlast, ko učestvuje u vlasti. Onda to ne može da se protumači kao nečije lično mišljenje, pogotovo ako ne reaguju zvanični organi države Srbije. Dakle, pitanje vezano za to koje želim da postavim, odnosno tražim, a to možete veoma brzo, još u toku današnjeg dana, gospođo predsedniče Narodne skupštine, da nas obavestite, da li predsednik Republike i Vlada Srbije dele mišljenje ovo ko je rekao da će Srbija bez Kosova u EU. Hvala.
Vaše pitanje će biti prosleđeno, ali vam mogu odgovoriti pouzdano da Vlada i predsednik Republike kažu da će Srbija u Evropsku uniju jedinstvena, to kažu na svakom mestu, i da je Kosovo i Metohija sastavni deo Srbije. (Zoran Krasić, sa mesta: Vi im verujete?) Da, verujem i Vladi i predsedniku Republike, verujem. Reč ima Dušanka Plećević.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram čl. 225. i 226. Koristim se poslaničkim pravom da postavim Vladi Republike Srbije i gospođi Dragutinović, koja ovog trenutka nije u sali, nadam se da će njeni saradnici da joj prenesu pitanje koje će ona preneti Vladi, pošto imam obavezu pred građanima koje zastupam u Skupštini, a to su građani Borskog okruga ili cele Timočke Krajine ispred SRS, koji nemaju prave informacije ni putem novina ni putem medija o nečemu što ih uznemirava ili obeshrabruje. Šta zvanična Srbija čini da jedan izvanredan čovek, naš sunarodnik, Srbin, gospodin Andrija Mandić, koji već jedanaesti dan štrajkuje glađu, spasi od antisrpskog crnogorsko-šiptarskog režima u Crnoj Gori? Postoji li način da se ta neljudska, grabežljiva, nezasita i prema Srbiji nezahvalna vlast, nekako privoli ili možda čak i ucenida bi gospodin Mandić spasao svoj život, spasavajući obraz i ono malo slobode koju njegovi sunarodnici imaju. Ako ne može ništa Vlada da učini, kao što smo bili svedoci u mnogim sličnim situacijama, na primer kada su štrajkovali rezervisti, setimo se samo tih izmučenih štrajkača preko kojih su danima preskakali kako bi ušli u svoje tapacirane kabinete, može li neki humani ministar, recimo, ministar zdravlja ili gospođa Dragutinović, koja trenutno nije tu, da privoli onog hrabrog, istrajnog i politički nepokolebljivog Evropljanina Tadića da utiče na svoju braću po demokratiji, po ekologiji i po poreklu, ne bi li se spasao život gospodina Mandića. Umesto što na crnogorskoj televiziji daje izjave i umiruje tamošnju javnost da zvanična Srbija neće ni na koji način da kazni šiptarsko crnogorsko narkodilersku vlast i njihovu, kako je bez ikakvog stida rekao, legitimnu odluku. Po poreklu sam Šumadinka, Garašanka, ali mene sve rane moga roda bole, pa se pitam kako oni koji su rođeni u Crnoj Gori, a u našoj Vladi, hvala bogu ima ih dosta, i više nego što će ikada biti, mojih Garašana, Timočana ili Šumadinaca, okreće glavu od tih monstruoznih događaja. Dakle, očekujem hitnu akciju srpske Vlade i detaljno obaveštavanje javnosti. Danima ovde slušamo o tome kako G 17 plus pokušava da spreči realizaciju gasnog sporazuma preko lepljivih prstiju gospodina Dinkića i njegovih šifrovanih izvršilaca, što cela Srbija to odavno zna, i kako se celokupna vlast i javnost angažuje da istraži nešto samo zato što to traži gospodin Čanak, pogotovo ako udari štapom o pod. Zato molim gospođu Dragutinović da ozbiljno uzme u razmatranje ovo pitanje i postavi ostalim članovima Vlade. Hvala.
Gospodin Milorad Buha, a zatim Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, moramo otvoriti priču oko povećanja cene prirodnog gasa i otvoriti sve elemente koji su bitni za određenje i utvrđivanje visine cene prirodnog gasa. Ovde moramo krenuti u kalkulacije prirodne cene gasa. Izneću ovde nekoliko podataka, pre svega finansijskih podataka koji relevantno određuju cenu prirodnog gasa. Prema bilansima za poslovnu 2007. godinu, Javno preduzeće "Srbijagas" ostvarilo je dobit od 861 milion dinara, što predstavlja blizu 11 miliona evra. Pored toga, ako tome spomenemo da postoji na desetine, 37 ili 38 distributera lokalnog karaktera koji takođe su ostvarili ogromnu dobit, naša je procena da je dobit svih, nemamo sumarni pregled, ali procenjujemo da je oko 35 miliona evra dobit ovih preduzeća, zajedno sa ovom dobiti, tačno imamo onoliko koliko će po našoj proceni biti potrošnja gasa za 2008. godinu, odnosno 2008/2009. godina. Kada uporedimo taj podatak ukupne potrošnje, koja je negde u nivou od 40 miliona, i ovu dobit, onda vidimo da jednostavno iz ove dobiti možemo pokriti mnogo toga. Možemo pokriti i ovo povećanje. Znači, nema potrebe za povećanjem cena. Nema potrebe. Zašto nema potrebe? Radi se o distribuciji gasa koji se tretira u našem pravnom sistemu delatnosti od posebnog interesa. Preduzeća koja se bave ovim poslom su preduzeća koja imaju odobrenje da li republičke Vlade ili lokalne samouprave, ali ako se radi o preduzećima koja obavljaju delatnost od posebnog društvenog interesa, oni su se u našem sistemu pretvorili u monopoliste, oni određuju sve elemente i na kraju su oni ti koji predlažu stvarnu cenu za povećanje. Ako smo rekli da su marže previsoke, ako smo konstatovali da su zarade u preduzećima koja se bave ovim delatnostima previsoke, dva do tri puta i pet puta veće nego u ostalim delovima privrede i neprivrede, onda dolazimo do zaključka - gde su nam rezerve. Tu su nam rezerve. Opominjemo Vladu, opominjemo sve državne organe, nemojte tako. Ova cena gasa nema ni ekonomsko, ni privredno, ni finansijsko uporište u ukupnoj kalkulativnoj ceni prirodnog gasa. Sagledajte ponovo. Ovo što ste napravili morate staviti van snage. Hvala vam.
Zahvaljujem. Mislim da je Skupština kroz aktivno učešće i angažovanje poslanika, nadležnog odbora i Skupštine u celini, poslala dosta snažnu poruku i nadležnim organima i javnosti oko cene gasa. Mislim da bi danas bilo jako korisno da radimo po rebalansu budžeta. Naša potreba da nam predstavnici Vlade budu ovde je upravo zadovoljena danas prisustvom gospođe ministra za finansije. Zaista mislim da bi trebalo danas tu priliku da koristimo za rad po tačkama dnevnog reda. Gospodin Dragan Stevanović se javio, povreda Poslovnika takođe.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u kontekstu onih članova po kojima sam se i malopre javio, a koji kroz Poslovnik regulišu rad skupštinskih odbora. Mi smo pre par minuta dobili Izveštaj sa sednice Odbora za finansije i ako ga pročitate, ne možete ni kroz jednu njegovu rečenicu da prepoznate ili da vidite da se na njemu dešavalo nešto što objektivno nije u duhu parlamentarizma i principa demokratičnosti. Naizgled, sve je OK. Gospođo Đukić-Dejanović, vi ste malopre, nakon izlaganja gospodina Krasića rekli da razumete nezadovoljstvo Srpske radikalne stranke i da niste u stanju da nam pomognete. Spomenuli ste i uputili ste nas na određene adrese ili institucije. Mi jako cenimo to što vi nas razumete, ali mi konkretno od svega toga nemamo ništa. Ponavljam vam drugi put danas, a ko zna koji put u poslednjih nekoliko dana, problem koji se javio u ovoj skupštini i koji nas objektivno tišti je izraz političke volje skupštinske većine. To ću vam na jednom primeru i ilustrovati. Na jednoj od sednica Administrativnog odbora traženo je da Administrativnim odborom predsedava potpredsednik ili zamenik predsednika. Izrazom volje skupštinske većine to nije prihvaćeno. Prema tome, problem nije samo u Srpskoj radikalnoj stranci i nije istina da vi ne možete da to rešite. Znači, morate da pokažete, i vi i vaša skupštinska većina, političku volju da to stvarno hoćete da razrešimo, da se uzurpirana prava Srpskoj radikalnoj stranci vrate. Mi ne tražimo ništa što vi ne možete i ne treba da nam vratite, ništa što nije u skladu sa elementarnim principima demokratije i elementarnim principima parlamentarizma. Stoga još jednom apelujem na vas da iskoristite svoj politički autoritet, da iskoristite sve poluge sistema i vlasti, da se prava koja su uskraćena Srpskoj radikalnoj stranci, a to je pravo da raspolaže sa 78 mandata i svim onim što proističe iz toga, vrate.
Informisala sam Skupštinu i javnost da će danas referent po odboru koji je danas zasedao biti zamenik predsednika Odbora, gospođa Ljiljak. Razumem vas, a imam informacije da su svi dobili reč, a oni koji nisu članovi Odbora da su dobili reč na kraju. Interesovala sam se šta se događalo na Odboru. Vjerica Radeta, izvolite.
Očigledno ste, gospođo Đukić-Dejanović, dezinformisani kada je u pitanju onaj skup koji je falsifikovan kao Odbor za finansije, ali neću o tome da govorim, nego nastavljam o onome što je istinski problem države Srbije i svih građana u Srbiji, a to je problem Kosova i Metohije. Vi ste rekli malopre da vi verujete predsedniku Republike i da verujete Vladi Republike Srbije, to je vaše pravo, ali mi srpski radikali ne verujemo ni Tadiću ni njegovoj vladi, a naravno imamo razloga zašto to kažemo. Ne samo zato što smo mi opoziciona politička partija, nego zato što se mnogo puta pokazalo da nemaju iskrene namere kada je u pitanju Kosovo i Metohija. Ne znam da li ste razumeli pitanje koje sam postavila, odnosno informaciju koju sam želela da saznam, a to je kakav je zvaničan stav Vlade Republike Srbije i kakav je zvaničan stav predsednika Srbije u odnosu na izjavu jednog od koalicionih partnera iz vladajuće većine koji je najavio da će Srbija u Evropsku uniju bez Kosova i Metohije. Ovo nije nimalo bezazleno i ovo nije nimalo neozbiljno pitanje, već suprotno od toga, zato i dalje insistiramo na tome. Mi nemamo zvanično mišljenje, ni stav naših nadležnih organa, recimo, ni šta će se dešavati nakon ovog naknadnog pranja savesti vezano za istinu o Račku, a to podrazumeva istinu o početku NATO agresije na Saveznu Republiku Jugoslaviju, odnosno na Srbiju. Takođe o tome čitamo samo u dnevnoj štampi i niko od zvaničnih organa ništa na tu temu nema da kaže. To je ono što je zabrinjavajuće i mi zato moramo i hoćemo svakodnevno da upozoravamo, da tražimo od Vlade Republike Srbije, od predsednika države, da su u obavezi da se ponašaju u skladu sa Ustavom Republike Srbije, da moraju ozbiljno i odgovorno da rade svoj posao, da imaju ozbiljnu opoziciju u SRS i da im nećemo dozvoliti da, narodski rečeno, oči otvore dok nam ne odgovore na sva ova pitanja. Nastaviću, hvala.
Pitanje će biti prosleđeno na prave adrese. Narodni poslanik Ognjen Mihajlović.
Poštovani, dužan sam da obavestim građanstvo, da mu ukažem na jednu veliku opasnost, jednu veliku prevaru koju mu je ovih dana pripremila Vlada Srbije, a naravno iskoristiću i prisustvo ministra finansija. Naime, Vlada je, ako se ne varam, prekjuče garantovala uloge građana u bankama do 50.000 evra. To je povećanje od nekih 17%, jer je pre toga garantovani ulog iznosio oko 3.000 evra. Dakle, pitam vas odakle toliki novci jednoj siromašnoj državi, u kojoj nema investicija, ima samo lepih želja, u zemlji u kojoj nemamo dinara za osnovne socijalne stvari, planiraju se raznorazni koridori, putevi, i sve to izgleda u svrhu neke kampanje koja još uvek nije nažalost predizborna? Dakle, mi smo 17 puta jača država od SAD, od kojih je sve ovo, tako izgleda po ovoj meri Vlade, i počelo. Te SAD su izazvale ovaj finansijski fijasko, ali u svojim ekonomskim razmišljanjima oni nisu otišli dalje od povećanja garantovanog uloga od sedam ili osam puta, ako se ne varam. Znači, mi smo sa 3.000 skočili na, tako kažem, abnormalnih 50.000 evra. Dakle, to je po mom sudu jedan običan blef, pravi kartaroški pokušaj Vlade da se spasi od onoga što su nam Amerikanci tako lepo upakovali, a o čemu smo izvešteni kao o nečem marginalnom, nečem što nas neće ni dotaći. Međutim, taj cunami i te kako izgleda da udara u obale Srbije. To se sve dešava u zemlji koja nema nikakvu ekonomsku politiku nažalost, u zemlji u kojoj se ekonomska politika sastoji u veštačkom kursu dinara, koji je takođe ozbiljna pretnja građanima, naročito onima koji su uzeli kredite. Naravno, tri minuta me ograničavaju da to malo detaljnije objasnim, ali mislim da je većini to jasno. Znači, ako neko ima platu 100.000 dinara, po ovom sadašnjem kursu, vraća kredit od recimo 30.000 dinara, a ako dinar ikad ode na pravo tržište, taj kredit će biti puno veći. Da li je tako, gospođo? Mislim da me gledate s razumevanjem. Nadam se vašem objašnjenju, ali pošto moje tri minute upravo ističu, neću da oduzimam više vremena, pa ću se javiti ponovo. Hvala.
Narodni poslanik Momir Marković, a zatim Zoran Ostojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kad pogledam ovu knjigu koja se zove rebalans budžeta i kad se prestane po Poslovniku razgovarati, kad budemo prešli na ovu knjigu videćete zašto su ogromna poskupljenja. Rupa u budžetu je 45.784.730.463 dinara. Zbog toga je, dame i gospodo narodni poslanici, cena gasa 60% veća, zbog toga će i cena hleba, i cena ulja, i cena svih proizvoda i široke potrošnje uskoro dostići cenu gasa. Nego, da završim onaj deo, jer kad sam govorio o plati direktora Srbijagasa i o plati predsednika Upravnog odbora Jugorosgasa, pa kad se to skupi jer je jedna ličnost, onda ispadne 12.000. Da ne ostane nedorečeno, plate zaposlenih u Srbijagasu se kreću od 30.000 do 50.000 dinara. To su oni ljudi koji celu noć dežuraju, koji održavaju gasovodni sistem, koji su spremni svakog trenutka da izađu da završe havariju, nekad rizikujući, vrlo rizikujući i sopstveni život, jer podsećam vas, kad su neke velike eksplozije na magistralnom gasovodu se dešavale, onda su i životi onih koji su došli da rade bili ugroženi. Prema tome, plate zaposlenih nisu velike. Plate onih koje mi ovde izaberemo, odnosno koje izaberu one koje mi ovde izaberemo su ogromne. Da podsetim na platu direktora Uprave za kontrolu leta, sad je on predsednik upravnog odbora, koji je po kvalifikaciji muž sekretara, bivšeg sekretara, bivšeg predsednika, odnosno šefa kabineta bivšeg predsednika Vlade, Biljane Stankov. Da vas podsetim da su plate mnogih direktora preko milion dinara, odnosno preko 10-12.000 evra. Prema tome, ovo nije izuzetak. Skrešite plate tih koje ste vi izabrali i doveli da im sa državnim novcem plaćate ono što su nekad učinili ili što će nekad učiniti i doći ćete na nivo da ne morate ovih 45 milijardi, koje ćete opet u krajnjoj liniji sa grbače građana skinuti, iz praznog džepa ćete izvlačiti, crno ispod nokata ćete ljudima uzimati da pokrijete ovo. Dame i gospodo narodni poslanici, postavljam poslaničko pitanje, zahtevam da mi se odgovori, kolike su plate sa svim primanjima – ne samo plate, jer tu i jeste igranka, plata je 500.000-600.000 i još dva puta po toliko na razne načine dobijeno, onda to izađe na milion i nekoliko stotina hiljada – kolike su plate svih direktora svih javnih preduzeća u Srbiji, javnih preduzeća koje kontroliše i o čijem se poslovanju stara Vlada Srbije.
Zapravo nemate pravo da postavljate na ovoj sednici poslanička pitanja. To je posebna sednica. Razumela sam to kao vašu konstataciju i interesovanje. Biće prosleđeno i dobićete odgovor, ali zapravo niste se držali dnevnog reda, niti povrede Poslovnika koju ste reklamirali. Gospodin Zoran Ostojić.
Predsednice, koleginice i kolege, narodne poslanici poslanici, javljam se po članu 225. I ja mislim da treba da pređemo na dnevni red, ali očigledno da prvo nešto treba utvrditi i rešiti neka prethodna pitanja. Zato pitam Vladu zašto se oglušila o jednoglasni zaključak Odbora za industriju koji je preporučio, naložio da se ne diže cena gasa, jer sa jučerašnje sednice Vlade vidimo da je cena ostala povećana za 60%, samo se plaća u dve rate. Naprosto, to nije bio zaključak, ne samo skupštinske većine, nego gotovo da je postignut konsenzus u ovoj skupštini i među članovima Odbora, da Vlada ima prostora da ne podigne za 60% cenu gasa za domaćinstva, jer domaćinstva troše samo 12% ukupnog gasa u Srbiji. Tih 60% više na tih 12 je oko 40 miliona evra. To što je Vlada bila velikodušna, pa je rekla građani će tih 40 miliona evra povećanja platiti iz dva dela, nije nikakva uteha za građane koji treba da plate. Mi iz LDP, koji smo otvorili i pokrenuli ovu temu, nudimo rešenje. Tada smo, za razliku od nekih drugih koji iz demagoških razloga gaze po ovoj temi, jer je jednostavno jasno da je ovo povećanje skandalozno i neprimereno, predložili: ukinite posrednika, koji 35 miliona zarađuje na proviziji i to je tačno onoliko koliko domaćinstvo treba više da plati. Završena priča. Industrija će morati da plati ono što mora da se plati. Jasno je da ima razloga za neko povećanje cena, jasno je i da je promenjen kurs dolara itd, ali suština je u posredniku. S tim u vezi, po članu 225. pitam, ko od naših državljana učestvuje u upravi te firme "Jugorosgas" u onom delu koji vodi vlasnik "Fenerbahčea" Ali Šen, i ko je tog našeg ili naše državljane preporučio tom gospodinu Šenu, i kakva je veza između tih državljana i partija koje su uvele posrednika, a podsećam vas da je to bilo za vreme vlade Vojislava Koštunice i Mlađana Dinkića. Tražim odgovor na ova pitanja, jer ako u toj proviziji ima naših državljana, mislim da će se nadležni organi baviti kako je Srbija izgubila 25% i kako je spala samo na četvrtinu vlasništva, ali ovo je sada drugo pitanje: ko je ubacio u tu firmu naše državljane i kakva je njihova veza sa pojedinim strankama, strukturama, organizacijama, sportskim društvima?
Narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospođo Đukić-Dejanović, poneo sam jednu novinu, ali ista je situacija da sam poneo sve današnje novine. Moram da vam ukažem na član 27. našeg Poslovnika koji, bez obzira što vam se učtivo obraćam i tražim razumevanje da shvatite o čemu se radi, a vi se oglušujete tako što preko govornice pozivate nadležne da rade svoj posao. Mislim da svrha mog javljanja nije da vi preko govornice njih pozovete nego da se preduzmu oštre akcije, a vi ste ovlašćeni na to, jer ste pod nekim uslovima i v. d. predsednik Republike Srbije. O čemu se radi? Danima uporno vas obaveštavam da Narodna skupština nije mesto gde se podstiče kriminal nego gde se gazi kriminal. Znači, oni kriminalci treba da se uhapse, da se sputaju, da se pošalju na primereno mesto. Vi sve nekako nalazite neka opravdanja. Evo sada da vam kažem šta je danas u novinama objavljeno. "Bajatoviću plata od 12.000 evra.'' Petnaest dana u Narodnoj skupštini poslanici opozicije kritikuju Vladu, kritikuju pojavu da se povećava cena grejanja na gas. Organizuju se sastanci, izbegava se rasprava na tu temu na sve moguće načine, a onda nas Vlada Mirka Pacera lepo obavesti juče da je jedan poslanik postao direktor i da to mesto vuče maltene dve plate, plata plus naknada, to kada se sabere iznosi 12.000 evra. Običan čovek može da zaključi da je razlog ovolikog povećanja cene gasa upravo to da bi se obezbedila plata ovom čoveku. Ali, nije poenta u tome. Ako pogledate članak ispod toga, kaže ovako: "Premijer Srbije Mirko Cvetković o ekonomskom razvoju. Plate će rasti 2%, o penzijama se razgovara". Da pređemo na drugu stranu, pa pročitamo tekst: "Skupština usvojila rebalans budžeta". Jutros u novinama piše tekst - Skupština usvojila rebalans budžeta. Mi još nismo ni počeli raspravu o rebalansu budžeta. Eto, kada se ovde podstiče kriminal, nemoral i sve najgore što može da postoji, onda uopšte nije nikakvo iznenađenje što izvan ove sale, izvan ove zgrade kriminal cveta. Naravno, on cveta u Vladi Republike Srbije, u zgradi Predsedništva, gde se nalazi Boris Tadić, koji sve to pomno podržava. Neću više da se javljam po Poslovniku jer mislim da je javnost shvatila o kakvoj se manipulaciji radi: manipulaciji sa Narodnom skupštinom i manipulacijom u medijima koju sprovode Đilas, Šafer i Miki Rakić, i jedan talijanski pastuv.
Gospodine Krasiću, kao što nije tačno da je završena tačka dnevnog reda vezana za rebalans budžeta, tako nije prosto ni fizički moguće da gospodin Bajatović, koji još nije počeo da radi, ima platu o kojoj se govori. Prema tome, to šta neko profesionalno radi i koliko to radi profesionalno, to jeste tema, ali ne za današnju sednicu. Gospodin Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedniče parlamenta, tražim objašnjenje od Ministarstva za poljoprivredu. Počela je jesenja setva pšenice i drugih strnih žitarica. Pitam Vladu, koja je obećala, da li će ispuniti obaveze i da li će nešto preduzeti vezano za regresiranje goriva i veštačkog đubriva, i da se na taj način pomogne poljoprivrednim proizvođačima, čiji su proizvodi danas na tržištu izuzetno niski. Naime, imate ovakvu situaciju, potrebno vam je da poljoprivrednik proizvede četiri kilograma kukuruza, a vrednost četiri kilograma kukuruza jeste jedno jaje. Da li Vlada misli o poljoprivrednicima? Godinama smo u prilici da pratimo rad Vlade, posebno Ministarstva za poljoprivredu i da se uverimo da Ministarstvo za poljoprivredu ne radi ama ništa na poboljšanju uslova, ni poboljšanju ni pomoći repromaterijal da nabave po nižim cenama, da se đubrivo po nekim normalnim cenama prodaje poljoprivrednicima, da se kontroliše rad proizvođača veštačkog đubriva, da se kontroliše uvoz veštačkog đubriva i da se kontrolišu cene koje se određuju, i veštačko đubrivo prodaje poljoprivrednicima, a u bescenje se otkupljuje ili ne otkupljuje ništa od njihovih poljoprivrednih proizvoda. Dame i gospodo, pre neki dan sam postavio pitanje koje se odnosi na izdavanje u zakup poljoprivrednog zemljišta od strane Ministarstva za poljoprivredu na teritoriji katastarske opštine Omoljica, u sastavu grada Pančeva. Nikolaj Dimitrov, koji zastupa firmu "PD Omorica" A.D., uzeo je u zakup 731 hektar poljoprivrednog zemljišta. Postavljam pitanje, a tražim u stvari objašnjenje i obaveštenje, jer me građani pitaju, da li je tačno da se ne poštuje ugovor i ugovorne odredbe koje se odnose na izdavanje u zakup ovih 731 hektar poljoprivrednog zemljišta? Drugo, šta radi pravobranilac? Pravobranilac ne radi svoj posao, a ogromne površine poljoprivrednog zemljišta zelenaši i profiteri su uzeli, i zbog toga postavljam pitanje: da li će javni pravobranilac nešto učiniti i preduzeti one mere na šta ga zakon obavezuje da se kontroliše da li je ovaj ugovor izvršen? Od Ministarstva za poljoprivredu tražim obaveštenje - da li je ovaj zakupac ispoštovao obaveze koje je preuzeo prema ugovoru ili nije? Hvala vam.
Gospođa Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 100., a u vezi sa članom 226. Poslovnika Narodne skupštine i želim i dalje da govorim o onom što smatramo da je najbitniji problem trenutno u Srbiji, a to je KiM. Iako ste vi gospođo Đukić-Dejanović rekli da imate poverenja u Vladu Republike Srbije i predsednika Republike Srbije, moram da ponovim da mi srpski radikali nemamo u njih poverenje, ali hoću da vam kažem da kada smo mi imali nekakve pregovore, razgovore sa ministrom Bogdanovićem, vezano za predlog rezolucije o KiM, mi smo tada naravno i kod samog izbora gospodina Bogdanovića za ministra izneli svoj stav i bojazan da gospodin Bogdanović neće moći da radi u interesu srpskog naroda zbog činjenice da je bio ministar u jednoj tzv. šiptarskoj vladi. Kada smo razgovarali sa ministrom o predlogu rezolucije 108 narodnih poslanika, onda se čulo od jednog kolege, opet iz vladajuće većine, imena namerno ne pominjem jer ne želim da izazivam replike, jedan od kolega je tada rekao, a ovi razgovori su bili pre one neobavezujuće Generalne skupštine UN, da je najbolje da mi Narodnoj skupštini ne donosimo nikakvu rezoluciju dok ne vidimo šta će se desiti u Generalnoj skupštini. Mi smo tada izneli suprotan stav i tvrdili smo da upravo zbog toga i zbog tog odlučivanja mi treba da imamo još jedanput jasno izražen stav Narodne skupštine Republike Srbije o KiM. Zašto sada ovo pominjem? Zato što se evo ispostavilo da smo mi bili u pravu i da je to zaista bilo neophodno. Šta sada imamo? Opet bez reakcije Vlade Republike Srbije, bez reakcije predsednika Srbije, mi se upoznajemou medijima da Međunarodni sud u Hagu poziva nelegitimne kosovske predstavnike, šiptarske predstavnike, da dostavljaju neku dokumentaciju, da daju odgovore na neka pitanja i to je upravo ono čega smo se mi plašili. Znate, na ovaj način taj međunarodni sud je već indirektno priznao postojanje i samostalnost KiM i onda se zaista postavlja pitanje s kojim namerama smo mi uopšte išli sa tim predlogom, ali to ću u nastavku pošto je prošlo tri minuta. Hvala.
Gospođica Nataša Jovanović
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministar vi ste zaista dovedeni zbog takve volje DS u ovu situaciju, ali već kada vas ponižavaju nelegitimnim predstavljanjem nekoga na sednici Odbora za finansije, iskoristiću priliku, poštujući vaš legitimitet i pre svega vašu stručnost, mada se ne slažem uopšte sa ekonomskom politikom koju vi zastupanje i Vlada premijera Cvetkovića, da vam postavim neka konkretna pitanja, odnosno da iskoristim mogućnost da se informišem po osnovu člana 225. i 226. Inače, taj član 225, čućete u toku dana i već ste čuli da se više puta pozivamo, govori o tome da moramo da budemo obavešteni o svim pitanjima, odnosno iz delokruga rada narodnih poslanika, kao i da nam se dostavljaju određene publikacije. Mi nismo dobili, a nisu ni članovi Odbora za zdravstvo, istraživanja koja su sprovođena u Srbiji, od Instituta za zaštitu zdravlja, u periodu od 2000. do 2006. godine, i od 2006. do 2007. godine. Želim da ovim putem tražim konkretno obaveštenje, možda ste uspeli da saznate kao ministar finansija, a ako niste zahtevam da hitno saznate šta je sa tim bilo. To je pitanje pokrenula i dr Jagoda Jorga, koja je iz DS, na jednoj od sednici Odbora za zdravlje i porodicu. Gospođo Dragutinović, Svetska banka je Republici Srbiji odobrila sredstva za nacionalni zdravstveni račun, koji je neophodan da bi se suzbila korupcija u zdravstvu i mi to zaista zastupamo već dugi niz godina. Doktor Paja Momčilov, predsednik Odbora za zdravstvo, insistira na tim pitanjima, međutim imamo bahatog ministra Milosavljevića, koji ne želi da sluša poslanike, koji ulazi s nama u duele, koji često nastupa toliko neprijatno da sednice odbora napuštaju i oni koji ga podržavaju iz vaše koalicione vlasti. Odobren je novac za taj projekat, a zašto je to važno? Zato što dok Srbija ne bude imala nacionalni zdravstveni račun mi ćemo imati haos i korupciju u našem zdravstvenom sistemu. Nisam dobila publikaciju po članu 225, ni mogućnost da se o tome informišem preko skupštinskih službi, ali sam to uspela preko interneta i preko publikacija do kojih sam došla kao narodni poslanik. Čak 46% građana Srbije je obolelo od hipertenzije i Ministarstvo zdravlja ništa nije učinilo u strategiji borbe protiv te nezarazne bolesti, ali se širi kao zarazna, da pomogne građanima Srbije. Završiću, gospođo Đukić-Dejanović, trebalo bi mi ko zna koliko vremena, jer sam pokrenula jednu veoma važnu temu za građane Srbije. Gospođo ministre, pošto ste vi ministar finansija, sva istraživanja pokazuju, ne samo da postoje indicije, već su to istraživanja do kojih su došli ljudi, pre svega Instituta za zaštitu zdravlja, da je 30% ukupnog novca u tokovima za lečenje ljudi u odnosu na kontrolu države van tokova. Oni jesu potpisali, neki vlasnici privatnih ordinacija i klinika, sa Republičkim fondom za zdravstveno osiguranje ugovore, ali kliko je hiljada onih koji nisu? To je osnov za korupciju. Pošto je gospođa Đukić-Dejanović uvaženi profesor, redovni profesor kragujevačkog Medicinskog fakulteta, ona vrlo dobro zna da lek i pilule protiv korupcije ne postoje. Ona će verovatno morati mnogima koji su nelegitimni poslanici, a građani, da propisuje neke druge terapije, to vidim po njihovim izrazima i po tome kako ih ona posmatra, ali pošto nema mogućnosti ... (Predsednik: Vreme.) ... da se izmisli tableta, pilula za korupciju, država mora da uzme taj posao u svoje ruke, a korupcija u zdravstvu i ti nelegalni tokovi novca su veliki. Hvala. Izvinite što sam prekoračila vreme.
Gospodin Ljubomir Kragović, narodni poslanik, reklamira Poslovnik.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 100. i na čl. 225. i 226. Naime, tražim objašnjenje od ministra spoljnih poslova, gospodina Vuka Jeremića, koji je desetak minuta nakon odluke Skupštine UN o opravdanom zahtevu države Srbije da se preispita nelegalno proglašenje nezavisnosti KiM razgovarao sa generalnim sekretarom UN Ban Ki Munom. Naši mediji nisu preneli nijednu informaciju u vezi sa tim razgovorom, ali smo iz šiptarske štampe upoznati da je tog razgovora bilo i da se pregovaralo o nekih navodnih šest tačaka, kako bi misija Euleks bila legalizovana na prostoru KiM. Postavljam pitanje - u čije ime, svakako ne u ime kosovskih Srba i Srba iz Srbije koji su glasali za SRS, ne može Vuk Jeremić da pregovara i ne može da sprovodi politiku, a ponovo podsećam da ga obavezuje poslednja doneta rezolucija u decembru mesecu 2007. godine, koja kaže da je misija Euleks nepoželjna na teritoriji Srbije, a to značina teritoriji KiM. S druge strane, srpskom narodu sa KiM je sve jasnije da se priprema velika izdaja upravo iz Beograda prema Srbima na KiM, pa želim da iskoristim govornicu i ovu priliku da uputim apel Ruskoj federaciji, Kini, Indiji i svim ostalim zemljama koje su protiv nezavisnosti KiM da zauzmu stav da nikako misija Euleks ne prođe u SB UN. Danas imamo u štampi izjave da će ta misija Euleks biti ponovo stavljena na dnevni red na SB UN, a da naša Vlada i naš predsednik traži da Ruska federacija omekša svoj stav i da bude blaža u odnosu na tu misiju. Kao poslanik SRS, ispred srpskog naroda sa KiM, šaljem apel Ruskoj federaciji da nikako ne omekšava stav, jer nema tu omekšavanja stava. Tu se radi o klasičnoj izdaji, o prepuštanju 130.000 Srba na milost i nemilost šiptarskim institucijama i neobjektivnoj misiji, koja je nelegitimna i koja na jedan način krajnje divalj sprovodi svoju misiju na KiM. Stoga apelujem na Rusku federaciju, naročito na predsednika Dimitrija Medvedeva i premijera Vladimira Putina, da i dalje imaju jasan stav da se međunarodno pravo ne može gaziti i da se moraju poštovati sve odluke u UN kako bi se zaštitilo KiM... (Predsednik: Gospodine Kragoviću, govorite 25 sekundi duže, hoćete da privedete kraju, molim vas.) ... i srpski narod na KiM. Zahvaljujem.
Narodni poslanik Dragan Živkov, po Poslovniku, zatim gospodin Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po čl. 225. i 226. Poslovnika. To što neću govoriti o pitanju KiM, ne sporim da je najvažnije pitanje za našu državu teritorija KiM, moje kolege su već obrazložile, ali želeo bih da se obratim Skupštini kao član Odbora za industriju, pošto na poslednjoj sednici Odbora je bio prisutan ministar koji je saslušao sve poslanike na Odboru i članove Odbora. Posle jučerašnje sednice je ministar odgovorio na sva pitanja koja smo mu postavili i dali zadatak ispred Odbora za industriju, nije ostao gluv prema tim pitanjima. Upravo sam se javio da obavestim građane i ovaj parlament da povećanje gasa od 60% će sigurno u državi Srbiji napraviti veliki udar na budžet građana, naročito onih koji koriste gas. Naravno da će udariti i na budžet građana koji ne koriste gas, jer mnoge fabrike, postrojenja, proizvodnja, posebno u Vojvodini, koriste energiju kao gas, kao energiju za proizvodnju. S obzirom da sam postavio par pitanja ministru, verovatno da na ta pitanja niko nije obratio pažnju, mislim da su vrlo bitna pitanja koja sam postavio na Odboru za industriju: koliko i šta opterećuje kubik gasa da mora da ide cena 60% više? Da li je osnovno opterećenje zaposlenost? Koliki je procenat zaposlenosti u javnom preduzeću, s obzirom da znamo da određene političke strukture, posebno u javnim preduzećima, političke strukture koje vrše vlast, ispunjavaju svoje apetite i zapošljavaju mnoge ljude u tim javnim preduzećima koji možda nisu ni potrebni? Jedno od tih pitanja je bilo - koliko opterećuje zaposlenost javnog preduzeća kubik gasa? Da li moneta, naš dinar, ne vredi više onoliko koliko se predstavlja u javnosti i koliko ga Narodna banka drži veštački, da li je cena gasa upravo razlog što naš dinar više ne vredi toliko prema stranoj valuti? Ovih dana se najviše čulo oko marži,procentaugradnje firmi koje trguju gasom. Osnovno i elementarno pitanje je bilo - ko izdaje firmama licence za trgovinu gasa i koliko tih firmi u državi ima? (Predsednik: Vreme.) Samo da završim. Koliko procenata se opterećuje kubik gasa na osnovu posrednika i koliko takvih posrednika u državi ima? Molio bih vas da me upišete ponovo, pošto nisam završio.
Gospodin Milorad Buha, a zatim Slobodan Maraš.
Dame i gospodo narodni poslanici, pokazaću vam kako ne rade državni organi, a posebno oni organi koji su bitni i vitalni za funkcionisanje ukupnog društvenog, ekonomskog i političkog sistema Republike Srbije. Razgovaramo o drastičnom povećanju cene prirodnog gasa i probali smo da vidimo ko su ti subjekti u društvu koji su morali da odreaguju na daleko odgovorniji način nego što su odreagovali u slučaju ovog povećanja. Moramo tu spomenuti Agenciju za energetiku, koja je osnovana na temelju Zakona o energetici. Ovde ću pročitati nekoliko odredaba i videćete jedan od razloga zašto je došlo do povećanja cene prirodnog gasa. Članom 13. Zakona o energetici predviđeno je da se faktički formira agencija kao samostalan pravni subjekt i funkcionalno, kaže, nezavisna od bilo kog državnog organa, energetskih subjekata i korisnika njihovih proizvoda i usluga, kao i od svih drugih pravnih i fizičkih lica. U članu 10. kaže, u pogledu nadležnosti prati primenu propisa i pravila za rad energetskih subjekata, usklađuje aktivnosti energetskih subjekata na obezbeđivanje redovnog snabdevanja kupaca energijom i uslugama, njihovu zaštitu i ravnopravan položaj, kao i drugih poslova utvrđenih ovim zakonom. Članom 15. predviđeno je da agencija obavlja poslove na donošenju tarifnog sistema za obračun električne energije i prirodnog gasa, usklađuje metodologiju za utvrđivanje tarifnih elemenata za obračun cene električne energije i prirodnog gasa itd. Ono što je bitno, to je da u pogledu nadležnosti u radu ove agencije imamo organ upravljanja, a to je savet agencije koji bira Skupština. Ukupno ima pet članova. Savet agencije kao organ upravljanja dužan je da dostavi izveštaj o radu Narodnoj skupštini, kaže, najmanje jednom godišnje, a ovaj izveštaj sadrži izveštaj o finansijskom poslovanju i izveštaj o finansijskom planu za narednu godinu. Onog trenutka kada je Skupština izabrala savet, savet je morao biti u funkciji, savet nije u funkciji. Agencija nije u funkciji. Da je agencija na vreme preduzela sve aktivnosti i dalapotpunu informaciju Ministarstvu itd, ne bi došlo do ovakvog povećanja cena. Isteklo je vreme, javiću se kasnije. Hvala.
Gospodin Maraš, a zatim Vjerica Radeta.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Dragutinović, hteo sam da govorim u skladu sa dnevnim redom, hteo sam da pitam gospođu ministarku kako je to moguće da se rebalansom budžeta povećaju sredstva za JP Skijališta Srbije. Ali, o tome ćemo pričati malo kasnije. Mene je moj prethodnik, gospodin Buha, podstakao da ipak o nečem drugom kažem neku reč. Odbor za industriju pre neki dan je doneo zaključke. Obavezali smo Vladu da preko tih zaključaka pokuša da reši akutni problem trenutno u društvu, znači poskupljenje gasa od 60%. Međutim, osim plaćanja na rate, odnosno polakog ubijanja ništa drugo građani nisu dobili kada je u pitanju gas. Gospodin Buha je malopre pokušao da objasni zašto je došlo do poskupljenja gasa. Do poskupljenja gasa je došlo zato što je tadašnji ministar finansija Dinkić svog tadašnjeg predsednika partije G 17 smenio. Tada je smenio i čoveka koji je vodio do tada Srbijagas. Postavio je svog čoveka Miloša Milankovića. Njegov čovek, Miloš Milanković, 2007. godine uvodi posrednika. Znači, suština cele priče i pitanje svih pitanja, zašto je uveden posrednik tada. Ta priča da su Rusi to tražili da bi nam zavrnuli gas itd, to je priča za neozbiljne ljude. To je priča pokušaja pranja osobe koja je do sada u ovoj državi više puta i sa ove skupštinske govornice prozvana da je osoba koja je umnogome oštetila budžet i umnogome oštetila građane Srbije. Znači, direktno smatramo da je Vlada Vojislava Koštunice i Mlađana Dinkića odgovorna za poskupljenje gasa, bez obzira što je ova Vlada sada podigla cene za 60% i što ne čini ništa da te cene smanji. Tadašnji ministar finansija, sadašnji ministar za ekonomski razvoj, vaš kolega iz Vlade, Mlađan Dinkić, direktno je odgovoran za uvođenje posrednika, direktno odgovoran za plaćanje države Srbije, evo koliko smo čuli od ministra Škundrića, 40 miliona evra godišnje provizije jednoj firmi, koja je postala posrednik onog momenta kada je prešla u većinsko rusko vlasništvo. Tačnije, tih 25% o kojima stalno pričamo još uvek ne možemo da tvrdimo da je čisto vlasništvo Gasproma, pošto se tu pojavljuju razna imena, od gospodina Ali Šena, gospodina Zečevića itd. Bilo bi interesantno da saznamo zaista ko se sve iza toga krije, odnosno zašto je Mlađan Dinkić preko Milankovića uveo posrednika i oštetio ovu državu, njen budžet i njene građane bar godišnje u vrednosti od 40 milina evra. Hvala.
Gospođa Radeta, zatim Milan Avramović.
Član 100, u vezi sa članom 226. Poslovnika Narodne skupštine. Zašto je bilo neophodno da Narodna skupština Republike Srbije razmatra i usvoji rezoluciju o KiM koju su Narodnoj skupštini predložili 108 narodnih poslanika. Mi smo mnogo kasnije podnetu, ali na neki način paralelno razgovarali o oba predloga i imali predlog Vlade Republike Srbije koji poslanici SRS nisu mogli da prihvate, jer je tamo bilo vrlo neprecizno, odnosno uopšte je bio izostavljen stav Narodne skupštine o misiji Euleks, a mi mislimo da je upravo to suština na koji način moramo da sačuvamo KiM u okviru Rezolucije 1244 i u okviru svih dosadašnjih rezolucija i deklaracija koje je Narodna skupština donosila, kako vi, gospođo Đukić-Dejanović, kažete i u skladu sa zvaničnom politikom Vlade Republike Srbije i predsednika Republike Srbije. Mišljenje SRS od početka je bilo, a sada govorim pre nego što ste podneli zahtev Generalnoj skupštini UN, neophodno da se pojedinačno tom sudu u Hagu tuže one države koje su priznale nelegalnu državu Kosovo na teritoriji države Srbije. Sada se pokazuje, to bi bilo mnogo efikasnije i konkretnije, jer ovo što sada imamo je nešto što dovodi u sumnju motiv zbog čega smo mi, kao država, uopšte išli prema Generalnoj skupštini i euforično da posle odluke Generalne skupštine obaveštavali kako je postignut ogroman rezultat. Ako posle toga imamo činjenicu o kojoj se informišemo iz medija, da taj međunarodni sud u ovoj svojoj proceduri, koju je najavio da će biti završena za nekoliko meseci, traži mišljenje lažne države Kosovo, onda to zaista nije ono što je potrebno Srbiji. Ubeđena sam da to nije ono što ste tražili kada ste tražili mišljenje Generalne skupštine; ili ste tu rezoluciju neprecizno predložili ili je u pitanju velika obmana građana Srbije i o tome želimo da nam da saopštenje i Vlada i predsednik Republike. Hvala.
Narodni poslanik Milan Avramović, a zatim Vladan Jeremić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na čl. 225. i 226. Prvo ću da obavestim javnost da postoji još uvek jedna narodna, zaklela se zemlja raju da se sve tajne znaju i da polako, kako vreme odlazi, dobijamo odgovore na pitanja koja je postavila pozicija. Da podsetim građane da je pre neki dan izašla gospođa Suzana Grubješić i ovde napala pojedine poslaničke grupe kako su one uzrok i najveći problem cene poskupljenja gasa i kako su krivci iz tih poslaničkih grupa, iz tih partija još uvek krivci, a da se u međuvremenu ništa nije promenilo. Dakle, sada ću da obavestim građane Srbije, pošto je Miloš Milanković, sada direktor Elektromreže Srbije, takođe uhvaćen u jednom krivičnom delu, što nije uopšte strana pojava za funkcionere G 17 plus, u tadašnjem periodu uveo posrednike u celu ovu priču, dao opravdanje da je on samo radio po instrukcijama Upravnog odbora Srbijagasa u tom periodu i da je normalno, kako je vreme prolazilo, lauferčići se polako javljaju i istina dolazi na videlo. Šta se dešava? U Upravnom odboru Srbijagasa u tom periodu učestvovalo je ukupno devet članova, pet članova iz stranke G 17 plus, dva člana iz stranke SPO i dva člana iz DSS. Od ovih pet članova G 17 plus stranke, dva su iz reda zaposlenih takođe članovi G 17 plus, što govori samo da je pet veće od četiri i da je G 17 hteo da izbaci posrednika u tom trenutku, imao je za to mogućnost. Ono što je takođe zanimljivo jeste da se jedan od članova G 17 plus iz reda zaposlenih, Nedeljković, protivio ovom uvođenju posrednika u tom trenutku. Pogledajmo i postavimo pitanje gde je danas završio Nedeljković. Po ekspresnom nalogu gospođe Dulić i Mlađana Dinkića, taj Nedeljković niti je više član G 17 plus, niti ima mogućnost da se vrati na posao u Srbijagasu jer je bio izbačen u ekspresnom roku. Ono što bih još želeo da kažem, pošto imam malo vremena, ali javiću se ponovo, jeste da su otkriveni i pozadinci koji se danas pozivaju na njihove izvore, recimo LSV, Čankova stranka, ne znam ni da izgovorim kako se zovu i ne želim da znam, pa ćemo postaviti pitanje ko je Boban Sokolović? Ko stoji iza Centreksa? Šta je Bedžet Pacoli uradio 15. septembra u Osijeku na Savetu liberala u Hrvatskoj 2008. godine? S kim se dogovorio da za ovo poskupljenje optuže Rusiju? Da li je Pacoli finansijer UČK? Da li je Pacoli poznat po tome kao austrijska firma? Onda ćemo da otkrivamo dalje detalje. Šta je uloga Ali Šena, Šiptara iz Prizrena? Koja je njegova uloga? Koliki je on finansijer UČK? Posle ćemo polako, lauferčići se vremenom javljaju, da vidimo zašto se opere, kako i na koji način se pere novac iz posrednika, ko je učestvovao da posrednik bude uopšte tu gde jeste... (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) Evo završavam, izvinite, samo dve sekunde. Na koji način se te pare peru i gde odlaze? Sigurno nisu otišle u Fenerbahče, fudbalski klub, sigurno nisu otišle u srpsku kasu. Izvinjavam se na prekoračenju vremena. Javljam se ponovo po Poslovniku, moram sve ovo da završim. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladan Jeremić, želi da govori o povredi Poslovnika. Dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, iskoristiću svoje pravo koje imam shodno poslovniku o radu Narodne skupštine Republike Srbije i priključiti se diskusijama koje su i prethodni govornici danas za skupštinskom govornicom, a i inače ovih desetak prethodnih dana, posvetili temi koja je svakako najaktuelnija i zaokuplja najviše pažnje građana Srbije. Naravno, reč je o poskupljenju gasa za 60% ili da budem precizan 59,9%, koliko zaista iznosi, mada mislim da to u biti ništa ne menja. Svakako da je to jedan od najtežih udara na ionako skroman životni standard velike većine građana Srbije i da je izvršen u najnezgodnijem trenutku, znači na samom početku grejne sezone. I pored pokušaja poslanika opozicionih stranaka, kao i zvaničnih stavova koje smo imali na sednicama skupštinskog odbora za industriju, jedino što je usledilo kao reakcija nadležnih, odnosno Vlade Republike Srbije, jeste ta odluka o plaćanju računa u dve rate, prve u visini od nekih 67% i druge valjda 33 %, što i nije toliko bitno. Mislim da je reč o jednoj, najblaže rečeno, nekorektnoj odluci, jer nije smisao u tome na koliko rata ćemo moći da plaćamo, već kako ćemo uopšte moći da plaćamo gas po ovoj ceni. Kada već govorimo o gasu, prilično sam se iznenadio kada sam ovih dana u razgovoru sa svojim sugrađanima, Mladenovčanima, saznao da je i dosadašnja cena od 24,51 dinar po kubnom metru inače veća za skoro nekih pet dinara nego što je u većini drugih opština Srbije. Naravno, neko objašnjenje ili pokušaj da se nađe objašnjenje možda u transportnoj ceni ili već svemu drugom ne stoji, jer je Mladenovac sastavni deo Beograda i tu je nekih pedesetak kilometara udaljen. Tako da sada, čini mi se, da preko 3.300 domaćinstava, koliko je u Mladenovcu priključeno na gas, s pravom je praktično i duplo gnevno. Sve je to dodatno poražavajuće, ako se setimo uveravanja i ubeđivanja o tome da će gas biti najekonomičniji energent, iako je u Mladenovcu, primera radi, priključenje iznosilo negde oko 1200 američkih dolara ili pak ako se zna da je u Mladenovcu najniži prosek ličnog dohotka na području grada Beograda, kao i da je broj nezaposlenih ljudi znatno veći nego što je broj onih koji još uvek imaju status zaposlenih. Tako da koristim i ovu priliku da se pridružim više nego opravdanom revoltu građana Mladenovca.
Tri minuta, molim vas navedite koji član je povređen Poslovnika.
Samo su mi četiri reči još falile da završim.
Narodni poslaniče, u obavezi ste da navedete o povredi kog člana je reč. Na isteku vremena tri minuta, u obavezi sam da vas pitam koji član je povređen.
Mislim da ste me pažljivo slušali na početku, rekao sam da je u pitanju član 226.
Narodni poslaniče, niste rekli koji član. Možete uvidom u stenogram to da vidite, vrlo pažljivo slušam svakog narodnog poslanika i to je razlog zašto u trećem minutu izlaganja zamolim narodnog poslanika da, zbog stenograma, i da ne bi bilo sumnje da kršite i zloupotrebljavate Poslovnik, navedete koji član je povređen. Zahvaljujem vam. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, javljam se na osnovu člana 100, a u vezi sa članom 27. stav 1. alineja 3, koji glasi: "Predsednik Narodne skupštine (između ostalog) stara se i o primeni Poslovnika Narodne skupštine." To podrazumeva, ne odnosi se na vas, jedan aktivan odnos predsednika Skupštine. Šta to znači? Nekoliko poslanika SRS je na vreme predsednika Skupštine obavestilo i upozorilo, da bi mogli da radimo po tački dnevnog reda koja glasi "Predlog zakona i o izmenama i dopunama Zakona o budžetu", potrebno nam je da se održi sednica Administrativnog odbora. Sednica Administrativnog odbora nije održana, bilo je prisutno osam članova, ali to ne znači ništa. U ovoj skupštini može da bude prisutno 249 narodnih poslanika, ako Skupštinom ne predsedava predsednik Narodne skupštine ili neko od potpredsednika, a na osnovu ovlašćenja predsednika, sednica Skupštine ne može da se održi, bez obzira koliki je broj poslanika koji su prisutni u sali. Na sednici Odbora za finansije bilo je prisutno osam članova tog odbora. Bio je prisutan i zamenik predsednika tog odbora, dakle, postojali su uslovi za održavanje te sednice, međutim nije održana jer je sednicom pokušao da predsedava neko ko nije član tog odbora i neko ko nije narodni poslanik. Da situacija bude još gora, narodnom poslaniku Zoranu Krasiću, koji na osnovu Poslovnika ima pravo i mogućnost da govori na sednici Odbora za finansije, nije data reč od nekog ko nije čak ni član tog odbora, a svakako ni narodni poslanik. U vezi sa čl. 225. i 226, s obzirom kako teku stvari, da ćemo imati na dnevnom redu, odnosno da ćemo raspravljati o pomenutom zakonu, zakonu o izmenama i dopunama Zakona o budžetu u nekoliko narednih dana, a Vlada Republike Srbije je preduzela neke mere vezane za sprečavanje globalne ekonomske krize i o tome u poslednje vreme intenzivno promoviše svoj program i kod građana i kod privrednika Republike Srbije, i doneta je odluka da se garantuje za štedne uloge građana ne više do 3.000 dinara, nego 50.000 evra. Mene zanima, ne ulazim u imena svakako, jer to je u okviru poslovne tajne banaka, koliki su ulozi brojčano, koliko građana Srbije štedi 50.000 evra u poslovnim bankama Srbije da bih mogao adekvatno da se pripremim po tački dnevnog reda koja je u narednom periodu. Zahvaljujem.
Nema povrede člana 27. Starajući se o usklađenom radu skupštinskih tela i pri zakazivanju ove sednice Narodne skupštine, predsednica Narodne skupštine je zakazala sednicu u skladu sa Poslovnikom. Rasprava se odvija u skladu sa čl. 151. i 139. A vaše tvrdnje da član odbora Narodne skupštine Republike Srbije može biti neko ko nije narodni poslanik ili da može da bude predsednik su proizvoljne i neistinite. Molim vas da se uzdržite od izricanja takvih tvrdnji za govornicom Narodne skupštine zbog toga što u telima Narodne skupštine mogu raditi samo narodni poslanici i samo se tako rad Skupštine u skupštinskim telima odvija. Iz svog statusa narodnog poslanika svi imaju jednaka prava i dužnosti. Svako izricanje neistine o tome da je neko ko nije narodni poslanik predsedavao odborom predstavlja ozbiljno urušavanje dostojanstvo Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Dragan Živkov, želi da govori o povredi Poslovnika, i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Javljam se po članu 225. i 226. Izvinjavam se, predsedavajući, da li se sećate gde sam stao zadnji put kada sam govorio? Dobro, ako ne znate, onda moram sve ponoviti.
Narodni poslaniče, samo predsedavajući može da prekida govornika, a vaš pokušaj da uspostavite dijalog sa predsedavajućim predstavlja kršenje odredbi Poslovnika Narodne skupštine o ophođenju za govornicom i člana 104, te vas molim da ako već dobijate reč da svoj govor samerite sa odredbama Poslovnika Narodne skupštine.
Ništa ružno nisam mislio, samo sam hteo da me podsetite.
Narodni poslaniče, obaveza poslanika koji je dobio reč je da poštuje odredbe Poslovnika i to što sada činite za govornicom Narodne skupštine je kršenje odredaba Poslovnika Narodne skupštine. Ne možete na takav način da započinjete govor i ne možete na takav način da se obraćate narodnim poslanicima. Molim vas da svoj govor samerite sa odredbama Poslovnika Narodne skupštine.
Tražim obaveštenje po članu 226. da mi se odgovori na ona pitanja koja sam u prethodnom govoru postavio na Odboru za industriju, ministru koji je bio prisutan, i nadovezao bih se još na govor koji sam hteo da završim u prethodnom izlaganju, pa sam se morao ponovo javiti. S obzirom da je poskupljenje gasa sigurno od 60%, koje Vlada ne misli da vrati na staru cenu, sigurno će napraviti veliki udar na budžet građana i da će poskupeti mnoge proizvode koji se u industriji preko gasa i energije proizvode. Posebno grupa penzionera koji sede ovde u ovom parlamentu, a hvale se da su dobili povišicu od 10%, sigurno neće moći ni sa tom povišicom od penzije da plaćaju gas, posebno ljudi koji se greju na gas u zimskom periodu. Ovo što je Vlada odlučila da se u dva ili u tri puta plati gas koji je potrošen, ne znači nikakvu olakšavajuću okolnost za građane, znači samo opterećenje 60%, onako kako je i doneseno. Poslanici Srpske radikalne stranke su tražili na odboru i traže u parlamentu da Vlada spusti cenu, da vrati cenu na staro, a na koji način će to da uradi, to ste već čuli ovde hiljadu puta izrečeno, da je najveći problem marža, ugradnja ljudi koji se bave trgovinom i distribucijom gasa. S obzirom da je licenci ko zna koliko izdato, da mogu da imaju pravo da distribuiraju gas, pitanje se odnosi koliko takvih firmi ima i koliko puta mogu da se ugrade u kubik gasa i dokle bi ta cena kubika cena gasa stigla da mogu svi da se ugrade? Hvala.
Molim službu da deo stenograma u kojem poslanik traži informacije o distributerima uputi Ministarstvu za energetiku Vlade Srbije. Reč ima narodni poslanik Ognjen Mihajlović, želi da govori o povredi Poslovnika, i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1, a posle njega narodni poslanik Momir Marković.
U vezi člana 100. i 226. U prethodnom izlaganju, poštovani građani, direktno sam se obratio prisutnoj gospođi ministar. Gospođo ministar, kada to kažem, koristim se ispravnim srpskim jezikom, to je gramatički pravilno, ovo ministar u muškom rodu. Zamislite kako bi bilo da vam kažem gospođo ministarka, to bi bila onda gramatika gospođe prisutne Čomić i onda biste se vi naljutili, rekli bi - pa nisam ja Nušićeva Živka. Znači, srpski jezik je vrlo precizna stvar, s njim nema igranja i ne trebaju nam zaista ove evropske novotarije. Dakle, stao sam kod veštačkog kursa dinara, što je u stvari jedini instrument kojim raspolaže ova vlada u suzbijanju inflacije, koja je u ovom trenutku, ako se ne varam, negde oko 11%, međutim dosezala je i čitavih 16%. Koliko vi kažete? Dobro, možemo o tome i malo kasnije. Ono što je indikativno u celoj ovoj priči je to da guverner Jelašić koristi samo anesteziju prema ovom narodu govoreći mu da neće ništa da se desi, da ova nepovoljna kretanja u svetskim bankama neće na nas da imaju nikakvog efekta, a pri tom se ne usuđuje da uzme Vladu u usta, da kaže recimo da je došlo do prekomerne budžetske potrošnje, što se može nazvati čak i divljanjem u pojedinim slučajevima, da nema nikakvih investicija, da je privatizacija potpuni promašaj itd. Znači, guverner Jelašić je otprilike sam sebe ovim izjavama srozao na nivo onog vodoinstalatera koji je nedavno u Kuršumliji izabran za direktora Javnog preduzeća Vodovod i kanalizacija. To je naravno uradila leva strana, ona je dovela do takvog izbora, takvog čoveka je dovela građanima Kuršumlije. Dakle, ovde je potpuno pobijena jedna teza koju smo čuli od ministra Dinkića da je guvernersko mesto nepartijsko, da je to čovek koji je nezavisan itd. Ovim svojim postupkom, ovim svojim javnim nastupima, on dokazuje i te kako da je i on oruđe Vlade i da narod ovde nema nikome da veruje, najmanje Narodnoj banci. Dakle, da se ne bih previše rasplinuo u svemu ovome i da ne dođemo do nečeg konkretnog, ipak ću da sve to sublimiram u samo jednu tačku. Voleo bih da mi gospođa ministar odgovori: odakle nam pare, ovoj državi, ovoj vladi, da garantujemo 50 hiljada evra uloga građanima koji su imali tolike uloge, mada ih je jako malo. Biću fer pa neću da načinjem neke druge teme, a to mi ni vreme ne dozvoljava, na primer, bilo bi zanimljivo da nam odgovorite šta se to dešava sa cenom goriva u ovoj zemlji, jer poznato da je barel nafte na svetskom tržištu nedavno pao na polovinu one enormne cene koja je iznosila, čini mi se, 144 dolara. To je bilo negde polovinom ove godine.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, želi da govori o povredi Poslovnika. Predstavnica predlagača, ministarka Diana Dragutinović, obaveštava da ima obaveze zbog kojih će nakratko da odsustvuje sa sednice.
Dame i gospodo, reklamiram članove Poslovnika 225. i 226. Prošli put kad sam se javio po Poslovniku isteklo mi je vreme pa nisam mogao da završim. Da podsetim građane Srbije da plate zaposlenih u "Srbijagasu" nisu velike, da se kreću od 30.000 do 50.000 dinara za neka rukovodeća mesta, a da su plate vrha rukovodećih, počev od generalnog direktora, predsednika upravnog odbora pa nadole, enormno velike. Ima još jedna stvar, dame i gospodo, o kojoj se do sada nije govorilo, sad sam dobio SMS poruku od mojih nekadašnjih kolega, pa su me podsetili da pored ovoga u "Srbijagasu" postoji šest lica koji su potpisali tzv. menadžerske ugovore. Dakle, pored plate koju primaju u javnom preduzeću, oni su potpisali menadžerske ugovore koji im omogućavaju da uzmu, ne da zarade, neverovatne sume novca. Menadžerski ugovor podrazumeva da kad završite neki posao za javno preduzeće, dobijete procenat od završenog posla i to se kreće otprilike za neke i do sto hiljada evra u jednom potezu. Zahtevam da se poslanicima, da se Narodnoj skupštini dostave imena tih ljudi koji su u "Srbijagasu" potpisali menadžerske ugovore i ukupna primanja koja su za prošlu i ovu godinu uzeli po tom osnovu. Da obavestim građane Srbije da su nam jutros vraćeni odbornički mandati u Priboju i Užicu i da se polako privodi kraju taj posao, da okružni sudovi rade svoj posao i da pri tom pohvalim pravosuđe i Ministarstvo pravde, rade korektno i u skladu sa zakonom taj posao, osim u Kragujevcu i u još jednom ili u dva grada, Novi Beograd i mislim da je još jedan grad u pitanju. Taj deo posla će završiti Ustavni ili Vrhovni sud. Ima načina da se i ti mandati vrate. Zahtevam od Narodne skupštine da učini sve da se krađa koja je evidentna, koja je dokazana, zaustavi i da se mandati vrate SRS, mislim na poslaničke mandate. Da obavestim još i članove i simpatizere SRS da Srbijom sad ide druga priča od ove grupe građana koji sede ovde u zadnjim redovima. Znate, mi smo to učinili da bismo prikupili veći broj glasova, pa ćemo onda eventualno. Nema eventualno, nema isto između časnih i poštenih radikala i izdajnika koji su pokrali SRS, finansijski pre svega, pokušali da je unište. Neće im uspeti. Pokušali su da ukradu ove mandate, takođe ni to neće uspeti. Protivpravno i neovlašćeno potpisivali su ugovore o kreditima koji SRS nisu bili potrebni.
Govorite četiri minuta, narodni poslaniče. Molim vas da završite.
Zahvaljujem za ovaj jedan minut. Gledaću da nadoknadim kada se sledeći put budem javljao.
Narodni poslanik je jasno informisao da nadoknada podrazumeva da manje jedan minut govori sledeći put. Svaki put kada se javite da govorite o povredi Poslovnika, imate pravo na tri minuta. Narodni poslanik Bojan Mladenović, želi da govori o povredi Poslovnika. Molim službu Narodne skupštine da deo stenograma izlaganja narodnog poslanika Momira Markovića, koji se tiče zahteva za informacijom o zaposlenima u "Srbijagasu" o iznosima zarada, dostavi narodnom poslaniku i Narodnoj skupštini.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, javljam se po čl. 225. i 226. Želim da dobijem informaciju šta se dešava sa SO Voždovac. Na jednoj od prethodnih sednica napomenuo sam da je predsednik opštine izabran na jedan potpuno nelegalan način, nasilan način. Izabran je van skupštinske sale, u nekoj kancelariji 38, gde je zabranjeno odbornicima opozicije da glasaju, odnosno obezbeđenje opštine nije dalo odbornicima opozicije da uđu na mesto glasanja. Na isti način je izabran i zamenik predsednika Opštine. Odgovor na ova pitanja još uvek nisam dobio. O ovome sam pričao prošli put dosta opširnije, a u međuvremenu se desila još jedna skandalozna sednica, gde su odbornici pozicije održali drugu sednicu bez kvoruma, prisutno je bilo 28 od 56 odbornika. Po njima, 29-i odbornik je bila izvesna Isidora Injac iz LDP-a. Ukazivali su odbornici SRS da je pomenuta postala član Opštinskog veća i da više nije odbornik i da ne može dati kvorum. Uprkos toj činjenici, DS opet nastavlja nasilno sednicu i tumači zakon onako kako njima odgovara. Nakon toga, opozicione partije ulažu tužbu sudu. Sud istu usvaja. Odluke donete na sednici ne važe. Interesantno je da je stara OIK razrešena, a nova koja je izabrana na sednici ne postoji jer nije bilo kvoruma, kako je i sud potvrdio i odluku o izboru nove OIK poništio. Sada opština Voždovac nema OIK, nema kvoruma i nema izlaz iz ove situacije. Neprirodna interesna koalicija DS-SPS-LDP imala je komotnu većinu od 31 odbornika, sada imaju 28 zahvaljujući svojim greškama jer su podneli ostavke. Nemaju mogućnost da ih promene jer ne postoji OIK, nemaju mogućnost da obezbede kvorum, ne mogu da održe sednicu. Vladajuće stranke su napravile haos iz koga nemaju izlaz i nemaju rešenje. Moje je pitanje: dokle će se tolerisati ovakvo stanje na opštini? Hvala.
Molim službu Narodne skupštine da zahtev za informaciju dostavi Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Reč ima narodni poslanik Milan M. Nikolić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Poštovani narodni poslanici, po Poslovniku, čl. 225. i 226. Želeo bih da iskoristim, ministar finansija nije tu, ali su tu predstavnici Ministarstva, da postavim sledeće pitanje. Radi se o budžetu, ali punjenje budžeta u lokalnim samoupravama. Po Zakonu o lokalnoj samoupravi, opštine imaju pravo da ubiraju prihod preko komunalnih taksi, konkretno je u pitanju taksa za isticanje firme. To je u skladu sa zakonom, međutim, način prikupljanja u mojoj opštini, opština Arilje, jeste sledeći. Vezano je za promet preko računa, tako da je pojedini privredni subjekti kod mene u Arilju, zavisi koliki je promet, kreće se firmarina na nivou godine od 100 do milion maraka, tako da ima veliki pritisak i pitanja meni kao poslaniku da li je to u skladu sa zakonom. Firmarine su uglavnom plaćaju vezano po zonama, da li je istaknuta u centru grada. U centru grada je najveća firmarina, a dalje od centra su manje. Proverio sam u Beogradu u Knez Mihailovoj, ekstrazoni, firmarina na nivou godine je negde oko 150 hiljada. Da uporedimo to sa jednom firmom u Arilju, u nekom selu, a ima dobar promet i plaća taksu na firmarinu od 100 do milion dinara. To je vezano i sa Ministarstvom za lokalnu samoupravu, ali i sa Ministarstvom za finansije, da mi date odgovor da li je to u skladu sa zakonom i pozitivnim propisima? Hvala.
Molim službu da stenogram izlaganja narodnog poslanika uputi nadležnim ministarstvima. Reč ima narodni poslanik Marko Milenković, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija je na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 225. i 226. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Srbija je od 5. oktobra do današnjih dana postala država sa nagomilanim problemima građana i ovaj trend je zadržala nova vlada Borisa Tadića. Srbija je postala država u kojoj se njeni građani isporučuju u džakovima Haškom tribunalu, država u kojoj haraju različite vrste mafija, stečajna, građevinska, drumska, prosvetna, energetska, farmaceutska, fudbalska, šumska i mnoge druge, a ovih dana dolazimo do podataka od pripadnika vladajuće većine i o postojanju gasne mafije. Sve nas je zabrinula činjenica da je gas poskupeo za 60%, da postoji posrednik koji se ugrađuje 35 miliona evra. Zabrinulo nas je poskupljenje telefonske pretplate tri puta, impulsa 100%, razna poskupljenja cena robe široke potrošnje, mesa, mleka i drugih proizvoda, a i činjenica da je cena robe široke potrošnje koja se proizvede u Srbiji jeftinija u zemljama u okruženju nego što je to u Srbiji. Naravno, ako povučemo paralelu sa nama bliskom Grčkom, u kojoj je zbog sumnjive privatizacije aerotransporta, reforme penzionog sistema i poskupljenja nekih životnih namirnica došlo do generalnog štrajka, i to kao znak upozorenja vlastodršcima tamo da se ne igraju građanima, već da im obezbede pristojan život, dolazimo do zaključka da to tako i treba da funkcioniše u jednoj organizovanoj državi tipa Grčke. A ne kao što se dešava u Srbiji, u kakvu nas je uvela DS, gde sindikati praktično i ne postoje, jer građani uglavnom rade u državnoj administraciji. Postaviću pitanje, odnosno tražim obaveštenje i objašnjenje od predsednika Vlade, da li postoji mogućnost da se prevaziđe ovo poskupljenje, tako što će Vlada pronaći neku drugu alternativu u vidu ili ostanka cene ili mnogo manjeg poskupljenja nego što je to ovo. Hvala najlepše.
Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 225. i 226, što znači da imam tri minuta da pričam, da li je tako gospođo predsedavajuća. Svedoci smo već više dana da u ovom domu raspravljamo o enormnom poskupljenju gasa, jednog energenta koga koriste domaćinstva, pošto se taj izvor gasa najviše nalazi u Vojvodini, nažalost tamo je najviše njih koji ga koriste. Ne znam, pored ove vaše kalkulacije kako će ta domaćinstva uspeti da obezbede jednu socijalnu sigurnost porodice, svoje dece, kako da nastave školovanje pored ovakve cene gasa. Međutim, nisu samo tu u pitanju domaćinstva kada je u pitanju cena gasa, tu je u pitanju opet poljoprivreda. Naime, oni koji su se odlučili, onih 6,5 miliona tona kukuruza koji su skinuti sa njiva, dobar deo je otišao u sušare, znate li kako se oni ponašaju kada dobiju kolika će biti nova cena gasa. Zna se da je zrno sada kada ga u jesen oberete negde oko 32-14% vlage, 14% to je taj bivši JUS, ako iznesete 10.000 kilograma kukuruza u silos ili sušaru, koja koristi energent gas, vi od 10.000 kilograma sa 22% vlage imate novu količinu koja je vaše vlasništvo - 7.909 kilograma. Što znači vlasnik sušare ili skladištar vam je uzeo zbog enormne cene gasa 2.100 kilograma na sušenje. To je još jedan udar na poljoprivrednika, na seljaka, na paora, na individualnog poljoprivrednog proizvođača, i još jedan pokazatelj da Vlada, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede ne vode računa o tome, još jedan udar da zemljoradnik ne zna šta će na proleće raditi sa ovim silnim viškom jer robne rezerve ne interesuje višak što se tiče tog poljoprivrednog proizvoda. Hvala.
Narodni poslaniče, pozvali ste se na članove 225. i 226. i u svom izlaganju niste ni od koga zatražili nikakvo obaveštenje i nikakvu informaciju. Molim vas da ako imamo već prećutan dogovor da se toleriše i da imamo dogovor da se reč dobija i ako nije u pitanju povreda Poslovnika, da onda bar ispunimo svoje izlaganje nekakvim zahtevom za nekakvim obaveštenjem, da bi izlaganje po članu 225. i 226. bilo, koliko-toliko, opravdano. Ovako je zloupotreba Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u skladu sa članom 226. Poslovnika o radu Narodne skupštine i postavio bih konkretno pitanja predstavnicima Vlade. Hteo sam da to postavim gospođi Dragutinović, ali pretpostavljam da ste vi tu sada umesto nje. Naime, u senci svih neprijatnih stvari koje se dešavaju u Srbiji, naročito poslednjih nekoliko nedelja, najpre otimanja mandata SRS, proglašenja odnosno priznavanje nezavisnosti KiM od Crne Gore i Makedonije, poskupljenja gasa, činjenice da je u Vojvodini usvojen statut koji predstavlja atak na ustavni poredak, Vlada Republike Srbije je pre nekoliko dana donela odluku koja je kažem prošla ili promakla u senci svega ovoga što sam naveo. Za tu odluku ste gospođo ministre i vi glasali, a to je da se od 1. januara naredne godine primenjuje jednostrano trgovinski sporazum sa Evropskom unijom, odnosno Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, koji Evropska unija nije bila spremna da prihvati. S obzirom da je to sporazum trgovinskog karaktera, mene interesuju određene stvari, i hteo bih da mi date odgovor na iste. Najpre, s obzirom da nas to obavezuje da smanjimo carinske stope, akcize, da smanjimo poreze po pojedinim osnovama, interesuje me kako će to uticati na projekciju budžeta za narednu godinu, kojim merama će se Vlada rukovoditi u obezbeđivanju prihodne strane budžeta zbog svega ovoga što sam naveo? Interesuje me takođe - kako će Vladi prihodnu stranu budžeta popuniti, zbog činjenice da će zakonima koje sad usvajamo određeni poreski obveznici biti oslobođeni dugova na ime poreza koji imaju, jer ukoliko do marta naredne godine budu platili glavnicu duga, biće im otpisane kamate, kako će to uticati na prihodnu stranu budžeta? Hoću da pitam predstavnike Vlade i rukovodstvo ovog parlamenta - kada će konačno u Srbiji, posle sedam godina, pred poslanike ovog parlamenta da se iznese završni račun budžeta Republike Srbije iz prethodne godine? Da li će praksu dosadašnjih vlada nastaviti i ova vlada, s obzirom da je to standard EU i da EU na tome insistira? Poslednje pitanje, gospođo Kalanović, pošto ste vi ovde, vrlo konkretno - dokle se stiglo sa realizacijom projekta regionalnog sistema za kanalizacione sisteme u slivu Južne Morave, za koji su studiju uradili naši ljudi i ljudi iz Danske? Pretpostavljam da znate od kolikog je to značaja za jug Srbije, za opštine iz Pčinjskog okruga, a pošto promovišete ravnomerni regionalni razvoj, dajte nešto konkretno, da to ne bude samo priča. Zahvaljujem.
Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Govorim na osnovu člana 100, kao što ste rekli, a u vezi sa članom 226. Poslovnika Narodne skupštine. Želim da podsetim, pre svega, radi javnosti kolege poslanike da sam jutros na početku rasprave rekla da vladajućoj koaliciji, Vladi Republike Srbije, naravno predsedniku Republike, odgovara haotično stanje u parlamentu i u skupštinskim odborima, jer na taj način se od javnosti Srbije sakrivaju neke mnogo bitnije stvari i zbog toga su, između ostalog, ukradeni mandati SRS. Gospođo Čomić, inače vam to dobro ide od ruke, da svaki put demantujete sami sebe, pokušali ste malopre, kada ste odgovarali nekom od kolega koji su govorili jutros o nelegalno održanom sastanku nazoviodbora, tada ste objasnili kako narodni poslanici imaju pravo da učestvuju u radu Odbora, napisala sam kada ste to rekli, ali ne znam da li ste informisani da je jutros bilo onemogućeno narodnim poslanicima da učestvuju u radu Odbora. Podsećam vas da Poslovnik Narodne skupštine kaže da u radu odbora učestvuju i članovi odbora na jedan način, i narodni poslanici koji nisu članovi odbora na drugi način, da to ne elaboriram, ali samo vas podsećam i molim da iznosite tačne činjenice kada kolegama poslanicima odgovarate na ono što oni ovde reklamiraju. Malopre ste takođe kolegi Krstinu skrenuli pažnju da je govorio po Poslovniku na osnovu člana 226, ali da nije ni od koga tražio nikakvo objašnjenje. Sad vas podsećam, gospođo Čomić, da je Dragan Todorović pre dva dana tražio objašnjenje od zvaničnih organa države Srbije, upoznat sa činjenicom iz novina, iz izjave portparola UN Aleksandra Ivanka, da se vode nekakvi razgovori između, kako on kaže, Prištine i Beograda, i da je posrednik u tim razgovorima izvesni Novozelanđanin Endru Ledli, kojeg su kao odredile UN. Dragan Todorović je tražio i prošla su već tri dana, nismo dobili saopštenje, a sad ponavljam i dopunjujem pitanjem, ako dozvolite samo još 10 sekundi - ko u ime Srbije razgovara sa ovim gospodinom Ledlijem, šta je tema razgovora i zašto narodni poslanici nemaju zvaničnu informaciju o tome? Pitali smo pre tri dana, još uvek ne znamo odgovor, zato pitamo ponovo. Hvala i izvinjavam se zbog vremena.
Obaveštenje koje vam je potrebno biće dostavljeno nakon što deo stenograma vašeg izlaganja bude dostavljen Ministarstvu inostranih poslova, kao i pitanje, odnosno zahtev za obaveštenje narodnog poslanika Dragana Todorovića. Što se tiče vaših primedbi o nelegalnim sednicama odbora, u Narodnoj skupštini nijedna sednica odbora nije nelegalna, svaka je zakazana u skladu sa Poslovnikom i u svakom odboru su članovi i članice narodni poslanici. Potpuno ste u pravu da se na sednicama odbora primenjuje Poslovnik Narodne skupštine, shodno kako se to primenjuje i na samoj sednici Narodne skupštine. Ako je bilo slučajeva kršenja Poslovnika od strane predsedavajućeg ili predsednice skupštinskog odbora, onda je to razlog za želju da se traži reč na osnovu člana 100. stav 1. i da se opiše kakva je vrsta povrede Poslovnika učinjena na sednici odbora. Narodni poslanik Milorad Krstin nije zatražio nikakvo obaveštenje od bilo koga. (Glasovi iz klupa: Tri minuta i 15 sekundi.) Narodni poslanik dobacuje iz klupe, molim vas da to ne činite jer je to osnov za izricanje mere opomene, kao zabranjeno ponašanje u Narodnoj skupštini. Narodna poslanica Vjerica Radeta je zahtevala obaveštenja, zatražila objašnjenja. Dužna sam da ta obaveštenja dam. Spomenula je da sam pogrešila što sam kazala da u svom izlaganju, nakon što ste dobili reč, a tražili ste je na osnovu povrede Poslovnika, imali izlaganje u kojem ni od koga niste tražili nikakvo obaveštenje, što predstavlja tešku zloupotrebu prava poslanika na dobijanje reči, a po Poslovniku Narodne skupštine. Sve što sam vas zamolila je, kad već zloupotrebljavate Poslovnik Narodne skupštine, da to činite tako da mi omogućavate da vam ne izričem opomene zbog kršenja odredbi Poslovnika Narodne skupštine, zbog nepoštovanja Narodne skupštine i zbog nedoličnog odnosa prema predsedavajućem i prema svim narodnim poslanicima trenutno prisutnim u sali. Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se u skladu sa članom 100, a u vezi člana 206. Poslovnika Narodne skupštine. Hteo bih da govorim o privatizaciji, jer je i to jedan od načina za popunjavanje našeg budžeta, pa bih u skladu s tim i imao dva pitanja. Jedno se odnosi na Ministarstvo za rad i socijalnu politiku... [[isključen mikrofon]] (Predsedavajući: Narodni poslaniče, član 206. Poslovnika Narodne skupštine glasi - kad Narodna skupština izglasa nepoverenje Vladi, odnosno članu Vlade, donosi odluku o razrešenju, a predsednik Narodne skupštine o tome odmah obaveštava predsednika Republike. Narodni poslaniče, u početku svog izlaganja kazali ste da se pozivate na član 206. Molim vas da se ili ispravite ili nema mogućnosti da dobijete reč. Dakle, narodni poslanik se ispravlja. Narodni poslanik je ispravio izricanje člana na koji se poziva. Izvolite, član 226.) Član 226. U skladu sa članom 226. hteo sam da postavim pitanje Ministarstvu za rad i socijalnu politiku, a to je: koliko je radnika ostalo bez posla u poništenim privatizacijama? Drugo pitanje je za Ministarstvo pravde: koliko je krivičnih prijava, koje su nakon operativnog rada, dakle nakon rada od strane MUP, koje su podnete protiv odgovornih lica, procesuirano u procesu privatizacije? Mogu da kažem da se privatizacija u našoj zemlji obavlja u određenim koncentričnim krugovima, tako da u prvom koncentričnom krugu postoji određen broj preduzeća za koja se tačno zna i ko može učestvovati na tenderu i ko ih može kupiti. To su, na primer, "Železara" Smederevo, RTB Bor itd. U drugom koncentričnom krugu su ona preduzeća koja su, kao što znamo, kupljena za samo tri evra. Podsetiću na cementare, šećerane, pivare itd. U trećem koncentričnom krugu su preduzeća koja kupuju lokalni tajkuni, a u četvrtom su ona koja ili niko ne kupuje, dakle koja do sada nisu prodata, jer nema zainteresovanih za njih, ili koja kupuju zainteresovani iz reda zaposlenih. Imam čitav spisak tih preduzeća koja su privatizovana i u kojima je poništena privatizacija i podnete krivične prijave protiv odgovornih lica i protiv vlasnika tih preduzeća. Međutim, ništa od toga. Mnoge od tih krivičnih prijava su u fiokama nekih javnih tužilaca ili njihovih zamenika. One se ne procesuiraju, tako da od toga nema ništa. Zarad javnosti i zarad ovih radnika koji su, nažalost, u procesu privatizacije ostali bez posla, pomenuću samo neka, nemam dovoljno vremena da bih sve pomenuo, ali npr. PIK Čačak, proizvodnja čipsa, podignute krivične prijave, preduzeće tendenciozno upropašćeno od strane kupca, konkretno da ne bi radilo i ono ne radi; Hidrogradnja promet Čačak, protiv odgovornih u procesu privatizacije podnete krivične prijave, privatizacija poništena; AD "7. juli" Čačak, podignute krivične prijave zbog zloupotrebe službenog položaja, takođe poništeno; AD "Autoprevoz" Gornji Milanovac, najpre poništena privatizacija, pokrenute krivične prijave, zatim preduzeće vraćeno vlasniku, verovatno je obećao da će biti dobar; "Autoservis" Čačak, podnet je izveštaj javnom tužiocu, poništena je privatizacija; "Intertrans" Lučani, takođe podignute krivične prijave, poništena privatizacija. Zajedničke odlike svih tih preduzeća jesu da su radnici ostali bez posla, da je proizvodnja potpuno zamrla i da je sudbina krivičnih prijava protiv odgovornih lica neizvesna.
Reč ima narodni poslanik Nikola Savić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1, a posle njega narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 27. poslovnika o radu Narodne skupštine. Odmah da kažem da se ovaj poslovnik odnosi na predsednika Narodne skupštine, odnosno, u ovom slučaju na predsedavajućeg gospođu Čomić. Možda je dobro što ovu povredu Poslovnika izričem pred gospođom Čomić, jer čini mi se da je ona stroža od gospođe Đukić-Dejanović. Ona je rigidnija u primeni Poslovnika. Ovo što ću reći vezano za ovaj član Poslovnika, verovatno će ona uspeti i da primeni. Citiraću st. 3. i 4. ovog poslovnika. Znači, reč je o predsedniku Narodne skupštine, u pitanju je član 27. stav 3. "stara se o primeni Poslovnika Narodne skupštine", i stav 4. "stara se o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine". Moram još da podsetim šta su radna tela Narodne skupštine, evo već na 10. strani poslovnika o radu Narodne skupštine, u petom poglavlju veliki naslov "Odbori i druga radna tela Narodne skupštine". Dakle, odbori su radna tela Narodne skupštine, a mi ovde imamo situaciju da pojedinim odborima predsedavaju građani. Čini mi se da su u pitanju četiri takva odbora. Imamo i situaciju da je jutros jednim takvim odborom, Odborom za finansije, predsedavao jedan građanin, odnosno bolje reći građanka. Možda u svemu tome nije najgore to što je predsedavao građanin nego je najgore to što je taj isti građanin, odnosno građanka, drznula se da jednom legalnom i legitimnom narodnom poslaniku uskrati pravo da govori. Dakle, gospođo Čomić, molim vas da rad Narodne skupštine, rad radnih tela Narodne skupštine uskladite sa Ustavom, sa zakonom, sa Poslovnikom, sa parlamentarnom praksom i da imate u vidu sve ovo o čemu sam vam govorio. Nemojte nas srpske radikale optuživati kako zbog nas kasnite u Evropu. Ovo što vi radite sigurno neće dovesti ni Srbiju, niti bilo koga drugog do Evrope. Na ovom putu kojim vi idete u Evropu nećemo stići dalje od Surčina, odnosno od surčinskog klana. Hvala.
Nema povrede člana 27. ni u trećoj, ni u četvrtoj alineji. Predsednica Narodne skupštine stara se o usklađenosti rada radnih tela Skupštine, a Odborom za finansije predsedava narodna poslanica Jorgovanka Tabaković, imajući sva prava i dužnosti koja proističu iz statusa narodnog poslanika. Može da se smatra narušavanjem ugleda Narodne skupštine ako se za govornicom tvrdi drugačije, odnosno ako se dovode u zabludu ljudi koji gledaju u direktnom prenosu ovu sednicu, jer mogu da dođu do zaključka da u ovoj skupštini ima građana koji predsedavaju odborima ili sede u odborima. U ime predsednice Narodne skupštine Slavice Đukić-Dejanović, a trenutno pokušavajući da se staram o primeni Poslovnika tokom ove sednice, u Narodnoj skupštini ima samo narodnih poslanika, koji imaju status i mandat narodnog poslanika i sva prava i dužnosti koja iz toga proističu, pa tako i predsedavanje nekoliko skupštinskih odbora koje ste naveli, a od kojih je jedan Odbor za finansije. Molim vas da pazimo na jezik kojim se obraćamo jedni drugima i da pazimo na to kakve informacije upućujemo javnosti, pogotovo što se pozivamo na obavezu da govorimo istinu. Narodni poslanik Milorad Krstin želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1, a posle njega narodni poslanik Sulejman Spaho.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Čomić, kao poslanik iz poslaničkog kluba SRS poštujem Poslovnik. Izašao sam, rekao sam koja je bila povreda Poslovnika, čl. 225. i 226, i u tom svom izlaganju primetio sam da je 3,05 minuta. Kao poslanik koji poštuje poslovnik o radu Narodne skupštine, prekinuo sam svoje izlaganje, s tim što sam nameravao, kao i sada, da se ponovo javim i da uputim svoje sugestije Vladi, kao narodni poslanik koji predstavlja građane Srbije. Međutim, vi uvek vašim komentarom, koji je posle mojih tri minuta otprilike i gospođe Vjerice Radete koja je izašla, išao nekih minut i po, to je bio razlog zašto sam napustio, poštujući Poslovnik o radu Narodne skupštine, odmah posle tri minuta i pet sekundi. Nisam uspeo da jednostavno postavim pitanje, tj. da dam sugestiju Vladi da ipak izađe u susret građanima Srbije koji, bez obzira što vi sada želite, prvo plaćanje gasa ili naplatu, a negde i 63% plaćanje odmah, a na proleće ostalih 37%, da to još jednom dobro Vlada Srbije razmotri, jer nećete moći sa ovom cenom gasa da pomažete grejanju domaćinstava, nego ćete pomoći samo hlađenju tih domaćinstava. To je, gospođo Čomić, bila moja sugestija Vladi Republike Srbije. Vi sada imate vremena još minut, pa završite moj govor.
Narodni poslaniče, drugi put kršite odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Niste naveli koji je član Poslovnika povređen. Čl. 225. i 226. obavezuje vas da tražite obaveštenje, a nema načina da dobijete reč, da ne kršite ugled Narodne skupštine, da poštujete odredbe Poslovnika i da u drugom javljanju kažete da vi imate sugestije za Vladu i da još jedanput ne tražite nikakva obaveštenja i ne pokažete minimum znanja o tome na koji način se odredbe ovog poslovnika primenjuju. Izričem vam prvu opomenu. Reč ima narodni poslanik Sulejman Spaho, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega narodna poslanica Gordana Paunović-Milosavljević.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na čl. 225. i 226. i tražim objašnjenje od Narodne kancelarije predsednika, a evo razlog zbog čega. Porodica iz Aleksinca Branković, inače su romske nacionalnosti, u sredu su primljeni u Narodnu kancelariju predsednika. I gle čuda, prime ih i zakažu da dođu za šest meseci. Razlog je taj da su oni objasnili da se njima kuća ruši 26. ovog meseca, a to je prekosutra. Normalno, ljudi su revoltirani time. Tražim obaveštenje, zašto nisu Narodna kancelarija predsednika ili predsednik Tadić, ali on ne može, on stalno putuje i nije tu i ne može on ni da razgovara sa običnim građanima, zašto nisu reagovali. Sva sreća što sam se obratio gospodinu Viti Mihajloviću, predsedniku Nacionalnog saveta Roma, obratio sam se, takođe, Macuri Vladimiru, Koka Ljuanu, koji su predstavnici ili rade u organizaciji za zaštitu Roma. Oni su reagovali, normalno i Zaštitnik građana, i uz razumevanje opštinske samouprave, došli su do zaključka da se toj romskoj porodici ne ruši kuća zato što dolazi i ovakvo vreme, zima itd. Gospodin Vita Mihajlović, predsednik Nacionalnog saveta mi je rekao da je stav Nacionalnog saveta da Romi koji su zidali zgrade čvrstim materijalom više od deset godina nemaju pravo lokalne samouprave da im ruše dok im ne nađu adekvatno rešenje stanovanja. U ime porodice Branković, tražim od lokalne samouprave Aleksinca da im reguliše to i da im nađe na neki način smeštaj, pod uslovom ako im sruše da im nađu neki adekvatni smeštaj u Aleksincu. Ono što mi je teško i kao poslaniku, a pre svega kao čoveku koji prihvatam druge veroispovesti, ovo je znak koliko i Narodna kancelarija, a posebno gospodin Tadić vodi računa o ovim građanima. Pokušavam više vremena i kroz ovu govornicu da kažem da nije onako baš kako vi govorite ovde u Skupštini, odnosi prema nacionalnim manjinama, a posebno zato što se odbor za nacionalne manjine još uvek nije oformio, a tu nam je jedina prilika, mi koji smo članovi tog odbora, da kažemo probleme nacionalnih manjina i građana koji su druge veroispovesti.
Narodni poslaniče, da li ste saglasni da zahtev za objašnjenje uputimo i Ministarstvu za ljudska i manjinska prava? Zahvaljujem. Molim Službu da pitanje, odnosno zahtev za informaciju koju poslanik traži, o građanima o kojima je gospodin Spaho govorio, uputi na osnovu stenograma i Ministarstvu za ljudska i manjinska prava. Reč ima narodna poslanica Gordana Paunović-Milosavljević, a posle nje narodni poslanik Momčilo Duvnjak.
Dame i gospodo poslanici, poštovani građani Srbije, po članu 226. tražim obaveštenje i objašnjenje od trenutno predsedavajućeg Narodne skupštine gospođe Gordane Čomić, koja je, koliko znam, ekonomista po struci, kako će 800 hiljada nezaposlenih lica u Srbiji i njihove porodice, kao i isto toliko onih koji rade a po dve-tri godine ne primaju plate, preživeti ovu zimu? Poslednjih osam godina od petooktobarskih promena naovamo potvrdilo je da demokratske vlade, pa i ova trenutna vlada žuto-crvena, ne mogu i neće rešiti materijalne i socijalne probleme građana Srbije. U Srbiji od konstituisanja žuto-crvenog preduzeća svakodnevno nešto poskupi. Kulminacija poskupljenja je ovih dana otkada su poskupeli, već više puta sa ove govornice kako smo čuli, gas 60%, namirnice, najavljuje se poskupljenje impulsa u fiksnoj telefoniji, kao i poskupljenja komunalija. Evidentno je da Vladu Srbije ne interesuju građani Srbije i ne samo da ne pokušava da reši materijalne egzistencijalnei socijalne probleme istih, već ih svojim svakodnevnim poskupljenjima dovodi do još veće bede i siromaštva. Ovo je rezultat 100 dana loše politike postojeće Vlade. U Srbiji je danas na delu bogaćenje bogatih i osiromašenje siromašnih. SRS smatra da su ova poskupljenja nehumana, neosnovana i ugrožavaju živote mnogih građana Srbije. Vlada Srbije traba da zna da građani Srbije ne mogu da žive od euforičnih obećanja gospodina Đelića, već predsednik Vlade treba otvoreno da kaže građanima Srbije, ali to ne sme od gospodina Borisa Tadića, prvo, da Vladu Srbiju ne interesuju privredni rast, da je ne interesuju investicije, odnosno samo one selektivne, što građane navodi na pomisao da se one rade ispod žita; drugo, da je ne interesuje stalno rastuće siromaštvo i da je ne interesuju stalna poskupljenja osnovnih egzistencijalnih dobara. Dokle ćemo slušati svakodnevno sistematsko medijsko ispiranje mozga srpskom narodu o evroatlantskim integracijama i utopiji boljeg života koji nas tobože tamo čeka? Kako je moguće da se ista ploča vrti već osam godina? Zašto vređaju intelekt ovog naroda? Treba samo malo morala da bi priznali potpuni kolaps političke ideologije vladajuće koalicije. Činjenica i zdrav razum govore dokle nas je kao narod dovelo prihvatanje bolesnih ambicija interesne grupe ljudi okupljenih oko DS, kao i nekritično prihvatanje jednog krajnje problematičnog ideološkog projekta koji nosi naziv EU.
Tri minuta. Pošto je obaveštenje zatraženo od mene, svi potrebni podaci o siromaštvu, o broju siromašnih, o područjima u Srbiji izrazito siromašnog stanovništva i onog manje siromašnog, nalaze se na internet stranici Vlade Republike Srbije, gde se traži ključna reč strategija za smanjenje siromaštva. Makroekonomski parametri, dakle, monetarna politika i projekcije za 2008-2012, 2008-2015, 2008-2020. nalaze se na sajtu NBS, na sajtu Ministarstva finansija Vlade Republike Srbije. Strategija ravnomernog razvoja, rezultati, podaci, uporedni podaci, nalaze se na sajtu Ministarstva za ekonomiju i ravnomerni regionalni razvoj, u okviru strategije o budućem ravnomernom razvoju Srbije. To su podaci sa naših zvaničnih, domaćih internet stranica, sa kojih i sama tražim i dobijam sva potrebna obaveštenja. Ako vas posebno bude zanimalo ono što se tiče internet stranica na drugim jezicima, to možemo bez sednice Skupštine, ali zahvaljujem na temi koju ste otvorili, zato što je važna da se o njoj priča. Reč ima narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, osnov za moje javljanje je član Poslovnika 225. i 226. Tražim obaveštenje i objašnjenje od nadležnog ministarstva, ministra, Agencije za energetiku da mi daju odgovor ko su u Srbiji distributeri gasa, koliko ih ima, kako su dobili licence za distribuciju gasa, koji su uslovi za dobijanje licenci za distribuciju gasa i koliku imaju maržu za distribuciju gasa po metru kubnoga gasa? Reći ću vam jedan primer, jedan lokalni distributer ima mesečnu zaradu najmanje dva milina dinara na prodaji gasa. Zavisi da li će imati veću prodaju, koliko ima priključaka i koliko je ugradio priključaka gasne mreže u tom gradu. Taj gasni distributer gasa na lokalu, on ima samo najviše tri zaposlena radnika. Znamo da je PDV na gas 8%, pa vi vidite koliko za pet meseci ima zaradu jedan distributer gasa na lokalu. Taj distributer gasa na lokalu zaradi za jednu sezonu od 90 do 200 hiljada evra, a to je bila zarada sa ovom cenom što je bila pre poskupljenja. Odgovorno tvrdim i tvrdio sam sa ove govornice, cena gasa ne može biti veća nego što je bila pre poskupljenja. Smem ovde da sumnjam i iznosim sumnju, i mislim, kada je potpisan ovaj gasni sporazum, ovde je mnogo jasno i prosto, kada prođe za dve godine magistralni gasovod kroz Srbiju cena gasa će biti mnogo jeftinija. Neće biti posrednika u prodaji gasa. Zato su ovi posrednici koje ste sada naveli, Ali Šen, Zečević, ne znam, ali dobro je, bolje vi da izgovarate njihova imena, nećemo mi, ima tu još ljudi, mi vrlo dobro znamo i mi to kratko i jasno zovemo, i čitavi građani Srbije, to je gospodo gasna mafija. Za to se ide u zatvor, da l' vi ćutali sada ili malo posle, ali vreme će doći najmanje za pet-šest meseci, kada će mnogo ljudi u vezi gasa ići u zatvor. Ti ljudi su procenili da za dve godine prolazi magistralni gasovod, da nema više ugradnje, da nema ništa i sad im je vreme da zarade što više para na gasu, jer posle toga nema. Ovo je glavno pitanje i glavni odgovor. Svi ostali koji ovde pričaju, osim SRS, mislim da su se ugradili u povećanje gasa i slobodno mogu da tvrdim sa ovoga mesta. Mi imamo jedan problem u našoj opštini Kruševac, ali o tome neću sada govoriti. Posle ću se javiti jer mi je isteklo vreme. Hvala vam.
Molim službu da pitanje iz stenograma izlaganja narodnog poslanika uputi nadležnom ministarstvu, odnosno Agenciji. Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega narodna poslanica Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da su u pitanju interesi građana iz Pomoravskog okruga iz koga dolazim, a koji su ugroženi neispunjavanjem obaveza Vlade Republike Srbije, tražim obaveštenje na osnovu člana 226. poslovnika o radu Narodne skupštine, od Ministarstva za infrastrukturu, pošto je to ministarstvo imalo obaveze da nadoknadi štetu evidentiranu od strane komisije za procenu štete, nastale posle eksplozija skladišta municije u vojnom objektu "7. Juli" kod Paraćina, i o izmirenju obaveza Vlade Republike Srbije. Da podsetim Vladu, narodne poslanike i javnost u Srbiji, eksplozija se dogodila 19. oktobra 2006. godine, danas je oktobar 2008. godine, dakle, dve pune godine je proteklo od tog događaja. Veliki broj lica, i fizičkih i pravnih, čeka da Vlada Srbije, odnosno Ministarstvo infrastrukture isplati preostalu štetu. Od ove eksplozije najviše štete evidentirano je u opštini Paraćin i opštini Ćuprija, i delom u opštini Jagodina. Ono što me čudi je činjenica zašto nije ravnomerno isplaćivana šteta svim opštinama koje su pogođene ovim nesrećnim događajem. Na primer, u Paraćinu je isplaćeni veći deo štete, u Ćupriji manji. Tako, u Ćupriji, što se tiče štete nanete imovini fizičkih lica nije isplaćeno još 2.114.000 dinara, a što se tiče štete na privrednim objektima procenjena šteta je mnogo veća i ona iznosi 101.500.000 dinara, koja takođe još uvek nije isplaćena. Govorim o zvaničnim podacima koje sam dobio u opštini Ćuprija. U ime oštećenih građana i pravnih lica pitam Vladu kada će šteta koju im je nanela država biti isplaćena? Šta je čekala država dve godine? To je jedva nekih dva miliona evra za sve oštećene objekte u Pomoravskom okrugu. Mereno po ovim informacijama o milionskim provizijama za gas, o bačenim parama za mnogobrojne bespotrebne agencije koje Vlada rasipa, to i nije neka velika suma. Većini građana stoje kuće, vikendice, objekti za malu privredu kao i pre dve godine, bez krova, ispucalih zidova, popadalih prozora, sa uništenom stolarijom. Neki su morali da podignu i kredite da ih osposobe, jer u njima rade i žive od svog rada. Dakle, tražim odgovor ili obaveštenje od Ministarstva za infrastrukturu i ministra Mrkonjića, ali i od Vlade Srbije, ukoliko Ministarstvo za infrastrukturu nije u stanju da to učini - kada se planira konačna isplata oštećenih građana na osnovu zvaničnih nalaza Komisije za štetu pri Ministarstvu za infrastrukturu. Zahvaljujem.
Konsultacije su bile samo sa mojim pitanjem narodnom poslaniku, kome tačno ako ne Ministarstvu za infrastrukturu - da li generalnom sekretaru Vlade ili Kabinetu predsednika Vlade? Da, narodni poslanik se saglasio da služba uputi stenogram njegovog zahteva za obaveštenjem i Ministarstvu za infrastrukturu i generalnom sekretaru Vlade. Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta, a posle nje narodni poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, još pre neki dan započela sam raspravu na osnovu člana 201. Poslovnika Narodne skupštine i sa vama, gospođo Čomić, nisam uspela da usaglasim stav koliko mogu da govorim na osnovu tog člana. I dalje tvrdim da je to pet minuta, ali ne bih se sada upuštala u tu vrstu rasprave, nego hoću da govorim o onome što je suština, a vezano je za moju nameru da govorim na osnovu tog člana. Podsećam da kada narodni poslanici na osnovu člana 226. traže informaciju ili saopštenje od nadležnog organa preko predsednika parlamenta, jer nam to omogućava naš Poslovnik, mi dobijamo odgovore, s vremena na vreme, ne baš redovno, i u međuvremenu sam dobila odgovor od gospođe Malović, ministra pravde. Pitanje se odnosilo na odnos države Srbije prema optuženim Srbima u Haškom tribunalu. Kao član tima za odbranu dr Vojislava Šešelja i svi mi u timu imamo iskustvo koje ne odgovara onome što stoji u odgovoru na pitanje koje je postavljeno. Mi znamo, podsećali smo na to više putajavnost Srbije, da država Srbija nema nikakav odnos prema svojim građanima koji se nalaze u Haškom tribunalu, ali zato ima otvorena sva vrata za tužilaštvo Haškog tribunala. Podsećam, a govorili smo više puta o tome, da su sve arhive u Srbiji bile otvorene za istražitelje Haškog tribunala i danas dan su, da su sa svih mogućih dokumenata, koji su njima bili potrebni, skinuti pečati državne tajne, vojne tajne, službene tajne. Dakle, za Haški tribunal, što se države Srbije tiče, nema nikakvih tajni, oni mogu da rade i da koriste dokumentaciju koja god im treba. Kad već to rade, onda bi nadležni morali da znaju, a pre svega mislim na Nacionalni savet za saradnju sa Međunarodnim krivičnim sudom za bivšu Jugoslaviju tzv, da sve ono što daju na upotrebu, odnosno sve podatke koje daju i sva dokumenta koja daju predstavnicima Haškog tužilaštva, morali bi istog momenta da daju i odbrani, sad govorim konkretno o odbrani dr Vojislava Šešelja, naravno to se odnosi i na ostale haške zatvorenike. Tri minuta su prošla, o ovome ću nastaviti. Hvala.
Nema povrede člana 201, pošto član 201. tretira poslanička pitanja, a mi smo u toku sednice rasprave o rebalansu budžeta, tako da povreda nije nastala. Reč ima narodni poslanik Milan Avramović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega reč ima narodni poslanik Dobrislav Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na članove 225. i 226, u kome prvo obaveštavam javnost da je čuveni Miloš Milanković, potpisnik ugovora u kome se Srbiji stavlja na teret posrednik, napravio još jedno krivično delo kao direktor Elektromreže Srbije i protiv koga je podneta krivična prijava. Evo, pročitaću, pošto u tri minuta ne mogu sve da stignem da obrazložim. Dakle, Milanković je zloupotrebio službeni položaj, suprotno članovima 5. i 6. Zakona o javnim nabavkama, jer nije raspisao tender za transport autotransformatora koje je Elektromreža Srbije kupila od hrvatske kompanije "Končar energetski transformator d. o.". Na stranu to zašto su kupili od Končara, ko je tu posredovao, koja je uloga gospođe Dulić-Marković, o tome ćemo neki drugi put. Dakle, prema ugovoru koji je sklopio sa hrvatskom firmom Končar, Elektromreži Srbije trebalo je da se isporuče dva autotransformatora do trafo stanice u Beogradu, što je i precizirano u članu 2. pomenutog ugovora. Elektromreža Srbije je, pazite sad, naknadno promenila destinaciju na koju autotransformatori treba da budu isporučeni, tako da ih je Končarev prevoznik kompanija "Zagrebtrans" iz Zagreba na železnicu dovezla samo do železničkih stanica Resnik u Beogradu i u Novi Sad. Direktor Milanković je potom odlučio da se autotransformatori sa tih stanica, umesto u Beograd, voze u trafostanice Rimski Šančevi, odnosno u Suboticu. Ovakva odluka prema Zakonu o javnim nabavkama zahtevala je raspisivanje novog tendera za ovaj prevoz jer su takvi prevozi izuzetno skupi, a cene se kreću i do 300 hiljada evra. Umesto da raspišete tender, Milanković je prevoz direktno dogovorio sa Končarom, koji je za te potrebe angažovao Zagrebtrans, a Zagrebtrans je potom ceo posao uručio domaćoj firmi "Eurošped", koja je registrovana na adresi Splitska 44/6 u Zemunu. Dakle, transport autotransformatora u Novi Sad je već obavljen, dok je za prevoz drugog autotransformatora za železničku stanicu u Resniku stigao specijalni vagon Zagrebtransa. Na ovaj način Milanković je zloupotrebio službeni položaj kompanije "Eurošped" i "Zagrebtrans", omogućio da ostvare protivpravnu korist, što je zabranjeno članom 242. Krivičnog zakonika. Takođe, to se navodi u ugovoru, Milanković je zloupotrebio službeni položaj kada od hrvatske kompanije nije naplatio putem bankarske garancije 10% ukupne cene vrednosti posla koja je ugovorena ovim ugovorom. Dakle, neopoziva bankarska garancija koju je Končar morao a nije dao, što je predviđeno članom 8. ovog ugovora, nastala je šteta po osnovu kašnjenja računa. Račun na osnovu člana 12. pomenutog ugovora iznosi 05% vrednosti posla za svaku nedelju kašnjenja.
Narodni poslaniče, na osnovu člana na koji ste se pozvali u obavezi ste da tražite nekakvo objašnjenje. Molim vas da ne zloupotrebljavamo Poslovnik preko mere oko koje smo se prećutnim dogovorom dogovorili da ga upotrebljavamo i zloupotrebljavamo.
Javljam se ponovo po Poslovniku, jer nisam stigao da postavim pitanje.
Nećete se javiti narodni poslaniče ponovo po Poslovniku, nego vas upozorim da smo svi u obavezi da poštujemo odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Ako ste dobili reč na osnovu člana 100. stav 1. jer želite da govorite o povredi Poslovnika, u svom izlaganju citirate član 226. i pri tome čak ne ispunite ni odredbe iz člana 226, to su ozbiljna kršenja odredbi Poslovnika Narodne skupštine, koja predstavljaju osnov za izricanje kaznenih mera prve, druge opomene. Zbog toga vas molim, ako već imamo prećutan dogovor o upotrebi i zloupotrebi Poslovnika, da taj dogovor poštujemo. Reč po promeni redosleda ima narodna poslanica Vjerica Radeta, želi da govori o povredi Poslovnika, pa onda narodni poslanik Dobrislav Prelić.
Hvala lepo zbog ove promene redosleda, zato što bih zaista želela da u kontinuitetu nastavim ovo što sam počela na osnovu člana 201. Dakle, Nacionalni savet Republike Srbije za saradnju sa Haškim tribunalom u obavezi je da svaki dokument koji dostavi Haškom tužilaštvu istog momenta dostavlja i timu za odbranu, govorim opet u konkretnom slučaju o odbrani dr Vojislava Šešelja. To se do sada nikada nije desilo. Više puta smo upozoravali na tu činjenicu, imali uveravanja da će to tako da bude ubuduće. Evo, šta se dešava. Kada tužilaštvo, posle ko zna koliko meseci, prevede određeni tekst na srpski jezik, pa ga dostavi Vojislavu Šešelju, pa tek tada mi saznamo o čemu se radi, znači sa zadrškom od nekoliko meseci, i mi onda moramo da tražimo određeni dokument, da bismo nakon našeg traženja, moram da priznam kad nešto tražimo onda u nekom relativnom kratkom vremenu, mada opet ne svaki put, to i dobijemo. Dakle, pitanje koje je bilo postavljeno odnosilo se upravo na odnos države Srbije prema Srbima koji su u Haškom tribunalu, naravnozbog činjenice da je Haški tribunal antisrpska tvorevina i da tamo samo Srbi dobijaju visoke kazne zatvora, da se oslobađaju Haradinaj, Orić itd, i onda u drugom delu ovog odgovora kaže: kada je reč o ugroženosti ljudskih prava optuženih lica do sada se ta lica ni u jednom slučaju nisu obraćala za pomoć državnim organima, to se odnosi i na Vojislava Šešelja. Naravno da se Vojislav Šešelj nije obraćao nikom od državnih organa niti ima nameru da se obraća. Ne očekujete valjda da će Vojislav Šešelj da se obrati za bilo kakvu pomoć Borisu Tadiću, koji se iz sve snage potrudio da, zajedno sa Tomislavom Nikolićem, pokuša da rasturi SRS, naravno nije uspeo u tome, ali ne može se očekivati da od takvog čoveka i od takve vlasti, s obzirom da je u Srbiji na delu diktatura Borisa Tadića, da se gospodin Šešelj obraća bilo kome iz ove vlasti, niti će to da radi. Upozoravam, prekoračiću verovatno desetak sekundi, da Vojislav Šešelj nema privilegovanu komunikaciju sa svojim pravnim savetnicima, da je do toga došlo zato što je Tomislav Nikolić u javnost izašao sa lažnim stenogramom sa navodnog razgovora tima za odbranu Vojislava Šešelja sa našim predsednikom, i posledica toga govori upravo o tome da je Tomislav Nikolić imao nameru ne samo da otme stranku Vojislavu Šešelju, već da pomogne haškom tužilaštvu i Haškom tribunalu da tamo ubiju Vojislava Šešelja.
Nema povrede člana 201, jer član 201. ne može biti u primeni na sednici načelnog pretresa o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu, samo na posebnoj sednici koja se zakazuje na zahtev poslaničke grupe kojoj prisustvuje ministar, predsednik Vlade i na kojoj narodni poslanici imaju pravo da postavljaju poslanička pitanja. Taj član nije u primeni tokom ove sednice. Reč ima narodni poslanik Dobrislav Prelić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, prvi potpredsedniče Narodne skupštine, javljam se na osnovu člana 225. i 226. Gospođo Čomić, ne bih citirao zbog vremena, a s obzirom da je pitanje jako važno pa ću se truditi da se uklopim u tri minuta, ali ako ne budem mogao, napominjem da ću se javljati odmah ponovo. Naime, dolazim iz opštine Odžaci, i radi se o tome da je predviđeno da se ukine Opštinski sud u Odžacima, što je izazvalo jako veliko nezadovoljstvo, pre svega kod građana opštine Odžaci, a potom i kod Opštinskog suda, kod samih sudija, kod svih radnika zaposlenih u sudu, kod javnog tužilaštva, kod velikog broja advokata u opštini Odžaci. Ali, ono što je najvažnije, to je nezadovoljstvo pre svega građana opštine Odžaci. Sud bi se navodno preselio, i danas ima sastanak u Somboru u Okružnom sudu, a opština Odžaci, na čelu sa svojim predsednikom opštine Odžaci, srpskim radikalom Milanom Ćukom, normalno je izašla u susret i Opštinskom sudu, i Advokatskoj komori, a i našim građanima, i trenutno se prikuplja peticija za neukidanje suda u Odžacima. Siguran sam da javnost zna da je nažalost u Opštinskom sudu u Odžacima ubijen sudija, što je prvi slučaj bio u Srbiji. Mislim da to nije razlog zbog koga bi se ovaj sud ukinuo. Samo radi podataka i građana, kažem, trenutno se prikuplja peticija i mislimo da ćemo za kratko vreme prikupiti neverovatno veliki broj potpisa, i mislim da bi Ministarstvo pravde trebalo dobro da razmisli i da izađe u susret pre svega građanima opštine Odžaci, da ne idu u Sombor, jer troškovi su neverovatno veliki. A opština Odžaci je jedna od opština u kojoj je privatizacija, mogu slobodno da kažem, na najnakaradniji način urađena, da apsolutno sve firme koje su privatizovane ne rade. Znači, svi radnici su kućama i sada se snalaze sami. Opština Odžaci ima 38 hiljada stanovnika, a što je jako žalosno, ostalo nam je još par zadruga poljoprivrednih, gde je otprilike 30% stanovništva opštine Odžaci radilo u tim zadrugama, sada su počele da se privatizuju, tri su privatizovane. O tome ću govoriti nekom drugom prilikom, kada poljoprivreda dođe na temu. Za sada, gospođo Čomić, pošto sam prekoračio vreme, ne bih stvarno da zloupotrebljavam, moraću da se javim kasnije, imaću informacije u toku dana šta je dogovoreno u Okružnom sudu Sombor, pa moram izneti i moja obaveze je kao narodnog poslanika ispred građana opštine Odžaci da se obratim i Ministarstvu pravde, a i vama ovde. Hvala vam.
Narodni poslaniče, reorganizacija sudova je predmet zakona koji je u izradi. Nalazi se na internet stranici Ministarstva pravde i onda kada svi narodni poslanici Skupštine budu odlučili biće na dnevnom redu ovde u Skupštini. Narodna poslanica kaže da može da postoji vid javne rasprave, da u korišćenju zahteva za upotrebu članova Poslovnika samo to imamo u vidu. To su obaveštenja koja treba da dajemo, a ne da tražimo, jer je postupak izrade zakona i, nadam se, jave rasprave i, sasvim sam sigurna, spremnosti Ministarstva pravde da uvaži sugestije tokom rasprave u toku. Završnu reč u glasanju o tom zakonu daćemo svi mi kada budemo imali dogovor da bude na dnevnom redu. Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani, prvi put sam se javio po članu 225. i 226, povrede Poslovnika. Govorio sam tri minuta i pet sekundi, da bih se kod drugog javljanja obratio i dovršio ono zbog čega sam prvi put izlazio, a to je trajalo dva minuta i 14 sekundi. Posle toga izašao sam iz sale i čujem da sam dobio opomenu. Citirao bih član 106. da bih video zašto sam kao narodni poslanik poslaničke grupe SRS dobio opomenu. Član 106. kaže ovako: "Opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole predsednika Narodne skupštine"; nisam prišao govornici; "koji govori pre nego što je zatražio i dobio reč, koji i pored upozorenja predsednika Narodne skupštine govori o pitanju koje nije na dnevnom redu". Mislim da poslanici SRS suviše ozbiljno pokazuju situaciju što se tiče poskupljenje gasa koji će pogoditi građane Srbije. Mislim da to nije van tačke dnevnog reda i nisam jedini koji sam govorio. Žao mi je što je neko od vas iz opozicije, koji su doneli odluku, ne izlazite po ovom pitanju. "Ako prekida govornika u izlaganju i dobacuje odnosno ometa govornike ili na neki drugi način ugrožava slobodu govora". Bio sam za govornicom. "Ako iznosi činjenice i ocene koje se odnose na privatni život drugih lica". Nisam. "Ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze". Nisam. "Ako drugi postupcima narušava red na sednici ili postupa protivno odredbama ovog poslovnika". Nisam. Gospodo, dobio sam opomenu, nisam bio u sali. Neverovatno. Izgleda da za potpredsednika Narodne skupštine, člana DS, to je vid demokratije.
Nema povrede člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Narodni poslanik Milorad Krstin je dobio meru izricanja prve opomene zbog toga što u ponovljenom slučaju nije želeo da uradi išta drugo osim da krši odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Zamoljen je da, korišćenjem člana 225. i 226, u svom izlaganju od bilo koga zatraži bilo kakvo obaveštenje. Dobio je reč drugi put, ponovo nije želeo da svoje izlaganje sameri sa odredbama Poslovnika. Dobacivao je sa mesta, uvidom u stenogram može da se pročita da sam zamolila narodnog poslanika Milorada Krstina da ne dobacuje sa mesta, jer je to osnov za izricanje opomene. Zamolila sam još jedanput da niko od nas ne čini ništa čime bi se stvorio osnov za izricanje kaznenih mera, jer to niko u parlamentu ne voli, ali kada se osnov za izricanje opomene stvori, onda se i takva nepopularna mera mora izreći, jer se time čuva dostojanstvo Narodne skupštine i stara se o redu na sednicama Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Momčilo Duvnjak, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Posle njega narodni poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 225. i 226, tražim obaveštenje i objašnjenje od nadležnog ministarstva i pitam zašto nije počela da se radi Termoelektrana na gas u Novom Sadu, jačine 900 megavata, vrednost posla 609 miliona evra. Kada je trebalo da se završi ta termoelektrana na gas na njoj je trebalo da radi i da se zaposli 500 ljudi, u njenoj izgradnji do završetka je trebalo da radi oko 5.000 ljudi. Mi znamo da Novi Sad, kada je najveća potrošnja energije, troši oko 800 megavata. Ova elektrana je trebalo da bude napravljena i da se koristi električna energija i za izvoz. Pitam Vladu i nadležno ministarstvo ko je trebalo da bude glavni nosilac posla, da li je tačno da se spominje ime nekog profesora dr Milana Bačevića, Tomislava Nikolić, švajcarskog biznismena, mafijaša ruskog porekla? Ko je ženska osoba koja je čekala ovu dvojicu na aerodromu u Švajcarskoj? Zašto su išli u banku u Švajcarsku, šta su radili u banci u Švajcarskoj, da li su pravili reklamu ili su uzimali novac? Tražim odgovor pod hitno. Hvala vam.
Molim da se stenogram narodnog poslanika, sa zahtevom za obaveštenje, uputi Ministarstvu za energetiku. Reč ima narodni poslanik Milan Avramović, želi da govori o povredi Poslovniku i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Pozivam se na član 225: "Narodni poslanik ima pravo da bude obavešten o svim pitanjima potrebnim za vršenje funkcije narodnog poslanika". Ni u jednom trenutku ovaj stav u prethodnom izlaganju nisam prekršio time što sam obavestio poslanike da je ovaj što je potpisao sporazum tj. ugovor da se Srbiji nametne posrednik dobio krivičnu prijavu za zloupotrebu službenog položaja u Elektromreži Srbija u funkciji direktora. I tu ne vidim ništa loše, gospođo predsedavajuća, ako je vama to zasmetalo jer je tu u pitanju vaš koalicioni partner, mislim da bi trebali da se suzdržite i da pustite da završim...
Narodni poslaniče, stav 1. člana 225. i 226. su vrlo jasni. Vi tražite reč da govorite o povredi Poslovnika, dobijate reč i kažete da neka vaša prava i dužnosti iz člana 225. i 226. nisu ispunjena. Činjenica da vi imate informaciju je ispunjeno pravo, a prećutni dogovor o upotrebi i zloupotrebi ovog člana je da vi tražite informaciju, zato što vam iz dela Poslovnika Narodne skupštine prava i dužnosti smatrate da vam nekakva obaveštenja nedostaju. Molim vas da ne zloupotrebljavamo Poslovnik i da ono što želite da kažete kada ste dobili reč u ovom drugom javljanju samerite sa odredbama čl. 225. i 226. Ne možete da dobijete reč da vi dajete obaveštenja po ovom članu zato što ne znate šta je ono što drugi narodni poslanici smatraju svojim pravima i dužnostima. Upozoravam vas da svoje izlaganje samerite ovom stavu.
Najradije bih voleo da ovo završim, pa kada završim da čujem vaš odgovor, u skladu sa članom 100. stav 3...
Narodni poslaniče, upozorila sam vas, dakle možete uvidom u stenogram videti da vi smatrate da imate pravo, na osnovu člana 225. i 226, da dajete obaveštenja narodnim poslanicima. Nemate to pravo. Poglavlje prava i dužnosti narodnih poslanika i članovi 225. i 226. su predmet našeg toka sednice u ovom delu zato što narodni poslanici smatraju da im nedostaju neka obaveštenja, a potrebna za obavljanje njihovih dužnosti. Molim vas da, ako imate nameru da zaista zatražite neko obaveštenje, da to učinite na osnovu člana 225. stav 1.
Dakle, član 226: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika". Dakle, postavljam pitanje pravosuđu, ministru pravde - kada će se i da li će protiv Milankovića pokrenuti krivični postupak, da mu se odredi pritvor kako, prvo, ne bi uticao na svedoke? Drugo, da po hitnom postupku blokira radnike "Zagrebtransa", koji trenutno bez neophodnih radnih dozvola u Resniku pripremaju transport autotransformatora za Suboticu. Na taj način, tražim od pravosuđa, bilo bi sprečeno da do kraja izvrši planirano krivično delo zloupotrebe službenog položaja i pribavljanja materijalne koristi hrvatskim firmama. Zbog čega ovo tražim? Moram pravosuđu da to pojasnim; dakle, Milanković je prekršio osnovne norme zakona, u kome se kaže da se mora raspisati javni tender o ponuđaču za prevoz ovih autotransformatora. On to nije uradio, poverio je firmi "Končar" i time je omogućio protivpravnu dobit od oko 300.000 evra. Ono što je još bitno, da bi on to mogao da uradi, on nije naplatio bankarsku garanciju firmi "Končar" iz Hrvatske, koja po ugovoru mora da palti 0,5% jer kasni oko 40 nedelja, a 0,5% ide jednom nedeljno, a ugovor je ceo vredan oko 4.939.160 evra. Postavljam pitanje: hoće li Ministarstvo pravosuđa preduzeti nešto? Hoće li tužilaštvo reagovati na moj iskaz sa ove govornice i hoće li vratiti novac ovaj tamo odakle su došla, jer su ova sredstva namenska?
Reč ima narodna poslanica Lidija Dimitrijević, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Narodni poslanici upozoravaju da je vreme za pauzu, mislim da i narodna poslanica Lidija Dimitrijević ima prava da, kada je već tražila reč, govori o povredi Poslovnika, da dobije reč u delu sednice gde ona smatra da je ta povreda načinjena.
Dame i gospodo narodni poslanici, članovi Poslovnika 225. i 226. Za vršenje funkcije narodnog poslanika potrebna su mi obaveštenja u vezi sa radom Agencije za strana ulaganja i promociju izvoza. Zanima me koje su to konkretne aktivnosti koje Agencija vrši kako bi promovisala izvoz? S obzirom na to da su srpski vladari najavili početkom naredne godine jednostranu primenu trgovinskog dela Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, stručnjaci najavljuju mogućnost osetnijeg povećanja spoljnotrgovinskog deficita Srbije. Izvozne mogućnosti naše države su jako slabe, pa se uz dalje povećanje uvoza robe široke potrošnje može računati na pogoršanje spoljnotrgovinske pozicije naše privrede. Podaci govore da je u prvih osam meseci ove godine razmena sa svetom dostigla 23,67 milijardi dolara i da je za 39,7% veća u odnosu na isti period prošle godine. Ovaj rast rezultat je dinamičnijeg uvoza no izvoza. Istovremeno, spoljnotrgovinski deficit je za 41,9% veći u odnosu na prvih osam meseci prošle godine. Od početka ove godine izvezeno je robe u vrednosti svega 7,72 milijarde dolara, a uvezeno dva puta više, 15,95 milijardi dolara. Treba napomenuti da je izrazito nepovoljna robna struktura izvoza i uvoza. U uvozu dominiraju finalni proizvodi namenjeni širokoj potrošnji, dok se izvoze proizvodi manje vrednosti, odnosno sirovine i repromaterijal. Stalno se govorilo o tome da su naši poljoprivredni proizvodi traženi na tržištu, međutim, pitanje je koliko su oni sada konkurentni, jer evropski poljoprivrednici imaju jaku podršku putem raznih subvencija, na šta naši poljoprivredni proizvođači ne mogu da računaju. Ono što država pomogne poljoprivrednicima, učini to selektivno, pa subvencije dobiju pojedini privilegovani korisnici. Imajući sve ovo u vidu, postavlja se pitanje - šta su kreatori ekonomske politike radili tokom prethodnih osam godina tranzicije? Domaća privreda je potpuno nepripremljena za oštru konkurenciju na evropskom i međunarodnom tržištu, a neprekidno se govori o Evropi i izlasku na otvoreno tržište. Lepo je dodeljivati nagrade, ali hajde da se obezbedi dostupnost povoljnim kreditima za razvoj malih i srednjih preduzeća i onima koji su van žutog preduzeća. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Hvala lepo. Javljam se na osnovu člana 226. Poslovnika Narodne skupštine. Gospođo Čomić, pretpostavljam da ćete uskoro napraviti pauzu u radu, u skladu sa Poslovnikom, i molila bih da u toku te pauze zatražite određene podatke, reći ću koje, i da o tome obavestite narodne poslanike. Naime, ona nazovisednica nekog nazoviodbora jutros je zapravo opredelila tok i način rada na današnjoj sednici parlamenta. Da bismo mi poslanici SRS, koji imamo svoj stav kada su u pitanju oteti mandati SRS i nećemo prestati da tražimo da nam se ono što je naše a oteto vrati, ali da bismo mogli da nastavimo dalje da radimo danas neophodno je da nas obavestite o sledećem. Najpre, da od službi dobijemo tačno spisak narodnih poslanika članova Odbora za finansije koji su prisustvovali sednici Odbora. Zatim, tačno spisak članova Odbora ili narodnih poslanika koji nisu članovi Odbora, koji su učestvovali u radu, odnosno govorili o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu, odnosno orebalansu budžeta. Treće, da nam se dostavi spisak lica koja su glasala, da li su u pitanju narodni poslanici, po vašem mišljenju ili po našem nebitno, ali u svakom slučaju da nam se dostavi spisak lica koja su glasala za Vladin predlog rebalansa budžeta. Mislim da je potpuno optimalan rok dok traje ova pauza, ukoliko je bude, da u tom periodu narodne poslanike obavestite o ovim činjenicama o kojima sam malopre govorila, pa ćemo onda, govorim u ime poslanika SRS, da procenimo na koji način će da teče dalji tok današnje sednice. Ne očekujem sad te informacije, jer sigurno ih nemate u glavi, ali molim da to saznate i da nas obavestite. Može i služba da nam dostavi u pisanom obliku, da nas sačeka na klupi, ili da nas vi obavestite sa tog mesta, potpuno je svejedno. Hvala lepo.
Molim službu da, u toku pauze, nađe sve podatke i pruži sva potrebna obaveštenja, a na osnovu stenograma izlaganje narodne poslanice Vjerice Radeta, a ako je na zahtev nekog od članova odbora vođen stenogram, pošto znam da se to radi samo na zahtev članova odbora, ne radi se rutinski, što je šteta, dakle, ako je bilo zahteva za vođenjem stenograma na sednici, da se i taj stenogram dostavi, najkasnije u toku prvog rada popodnevnog dela, ako ne stigne odmah na početak, ali mislim da nije problem da stigne na početak. Određujem pauzu od sat vremena i pet minuta i nastavak sednice u popodnevnom delu je u 15 časova i 15 minuta, nastavkom rasprave u načelu o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu. Hvala vam. [[Posle pauze – 15.15]] Dame i gospodo, nastavljamo rad sednice u popodnevnom delu. Da dam obaveštenje da je sekretar Odbora za finansije u pripremi davanja obaveštenja na zahtev narodne poslanice Vjerice Radete. Ono što sada mogu da dam kao obaveštenje je da stenografske beleške nisu vođene na sednici, ali da postoji tonski zapis sednice, tako da može i taj dokument da bude u pisanoj formi, a sekretar Odbora će dostaviti sve potrebne informacije na traženo pitanje. Da li predstavnica predlagača, ministarka Diana Dragutinović, želi reč? Izvolite, reč ima ministarka finansija u Vladi Republike Srbije Diana Dragutinović.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, velika mi je čast da vam predstavim Predlog rebalansa budžeta Republike Srbije, uz napomenu da sam i te kako svesna da nije baš standardno da se rebalans pravi u poslednjem kvartalu tekuće godine. No, ni situacija u kojoj se nalazi Republika Srbija nije baš standardni slučaj. Svoj ekspoze bih počela ocenom najnovijih makroekonomskih tendencija koje jesu u svakoj zemlji, pa i u zemlji Srbiji, osnova za izradu rebalansa. Pri tome, iako sam predstavnik Vlade, trudiću se da budem što objektivnija. Dakle, neću gledati ono što je urađeno ili što se namerava uraditi kroz ružičaste naočare, ali isto tako bih i od vas tražila da budete što više realni i da ne vidite uvek čašu polupraznu. Dakle, na kojim se pretpostavkama zasniva rebalans budžeta Republike Srbije za 2008. godinu, zajedno sa svim planovima fondova socijalnog osiguranja? Stopa ekonomskog rasta, bez obzira na početak globalne finansijske krize, biće verovatno oko 7 do 7,5% društvenog proizvoda. To jeste dinamična stopa u međunarodnim razmerama. Naravno da uvek može više i bolje, ali kad pogledate region kome pripadamo, kada pogledate zemlje u tranziciji, pa i neke evropske zemlje bliske nama, kao što su Bugarska i Rumunija, videćete da je rast u ovoj zemlji bio značajno viši. Rast je relativno široko diversifikovan, a to znači da veliki broj grana ima rast koji je ili prosečan, dakle 7%, ili veći od tog proseka. Stopa inflacije jeste u jednocifrenoj zoni ili teritoriji negde ispod 10%. Očekujemo, naravno, uz pomoć pada svetskih cena nafte i hrane, da će tu i ostati i biti još niže. Naravno, kao najveći problem vidimo deficit platnog bilansa. Ono što očekujemo za narednu godinu jeste nastavak pozitivnih tendencija, uprkos globalne finansijske krize. Globalna finansijska kriza, prosto zato što Srbija nije izolovano ostrvo, mora udariti na obale Srbije. Ali, ono što je, recimo, recesija za Srbiju, to je rast od 4% društvenog proizvoda. To mi se čini da je donja granica rasta za sledeću godinu. Vlada je svesna osnovnog makroekonomskog rizika. Osnovni makroekonomski rizik jeste nastavak krize na svetskom finansijskom tržištu. Moramo priznati da je dinamičan ekonomski rast u Srbiji proteklih godina, jer stopa rasta je poslednje tri-četiri godine iznad 6%, bio rezultat ogromnog priliva kapitala. Mnogi tim prilivom kapitala nisu bili zadovoljni, ali brojke govore drugačije: 18% društvenog proizvoda, a to je između 6 i 7 milijardi evra, dolazilo je u Srbiju. Pretežno su to bili prihodi u formi i povezani sa privatizacijom, u manjoj meri novi krediti. Efekti globalne finansijske krize na privredu Srbije očekuju se u izvesnom smislu kao pad priliva kapitala, a pad priliva kapitala bi uticao na pad investicija i manje dinamičnu stopu rasta društvenog proizvoda. Opet ponavljam, 4%, to je donja granica koju očekujemo. Zašto rebalans? Postoji nekoliko razloga zašto su se Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije opredelili za rebalans. Prvi razlog jeste, a to je bio povod Ministarstvu finansija, što se želelo da se konačno fiskalni rezultat prikaže realnim. Znači, prvi put je fiskalni rezultat, razlika između prihoda i rashoda države Srbije prikazana prema međunarodnoj metodologiji. Ovo je dobro da bismo smo se mogli porediti sa svetom. Isto tako je dobro da svi mi ovde zajedno, a najviše građani Srbije, stručna javnost, vide i ocene koliko je fiskalno opterećenje i koliki su javni rashodi. Drugi razlog, zovem ga iznenadna sreća, to je prihodi su veći nego što se planiralo krajem prošle godine. Prihodi su veći za otprilike preko 10 milijardi, a onda, kao što svi dobro znamo, izabrana je nova Vlada i, bez obzira na prisustvo delimično istih ljudi u ovoj Vladi, prioriteti ove Vlade su bitno drugačiji od prioriteta prethodne. Ono što se učinilo i što se već potrošilo, pošto je Vlada formirana u julu, nije se moglo učiniti da ga nema. Znači, to se desilo. Prošlost se, prosto, ne može popraviti. A prioriteti nove Vlade jesu, još jednom da ponovim, iako sam ubeđena da to svi znamo: ubrzanje izgradnje infrastrukture, finansijski podsticaj za strateške investicije, poboljšanje položaja penzionera, finansijska pomoć mladim talentima itd. Dakle, rebalansom su prihodi i rashodi usaglašeni sa razvojnim i socijalnim prioritetima i postignuta je neka vrsta ravnoteže između socijalnih i razvojnih ciljeva. O ravnoteži, naravno, uvek možemo diskutovati. Najčešći predmet kritike bio je da je rebalans kompromis. Zaista ne znam da li postoji neko ne pravi kompromise. Život u porodici je, takođe, kompromis. Dakle, uvek pravite kompromis. Najvažnije je da stavite granicu dokle taj kompromis možete praviti. Mislim da je ovaj kompromis razuman u datim političkim okolnostima. Ocenjujem ga, kao ministar finansija, razumnim, zato što nisam prekršila ni jedno pravilo vođenja fiskalne politike. Dakle, postoje neka pravila, kao pravila lepog ponašanja. Ta pravila važe za fiskalnu politiku. Ako ih ne pređete, vi vodite odgovornu fiskalnu politiku. Sva pravila sam poštovala. Naravno da kreatorima fiskalne politike stoje na raspolaganju tri opcije. Izvinjavam se što sam navikla možda na drugu vrstu publike, nekako moja prirodna publika jesu studenti, pa bih se samo ukratko osvrnula na prvu lekciju o fiskalnoj politici koju im držim, a to je koje izbore ima kreator fiskalne politike kada pravi budžet. Fiskalna politika može da bude neutralna i kontraciklična. Dakle, ako ste u fazi ekspanzije budžet mora da bude restriktivan, ako ste u fazi recesije budžet mora da bude ekspanzivan. To je čvrsta i odgovorna politika. Ona uglavnom podrazumeva ravnotežu platnog bilansa. Postoji, naravno, i umereno prociklična fiskalna politika, a to znači da nezavisno od faze ciklusa u kojoj se nalazite vi generišete blagi deficit, deficit koji nije prekomeran. A kao prekomeran deficit, definisan je onaj koji je veći od 3% društvenog proizvoda. Naravno, postoji ekstremno prociklična ili popularno rečeno populistička politika koja podrazumeva deficit veći od 3%. Da se vratim na globalne cifre rebalansa budžeta. Ukupni prihodi su povećani sa 639,6 milijardi dinara na 650,2 milijarde, dakle, ukupni prihodi povećani su za 0,4% bruto društvenog proizvoda. Prihodi koji su povećani, dakle, biće bolji ili veći nego što je planirano, jesu, pre svega, porez na dohodak građana, porez na dobit i prihodi od carina. Ukupni rashodi su povećani sa 680,5 milijardi dinara na 695,9 ili za 0,6% bruto domaćeg proizvoda. Ukupan deficit budžeta je povećan sa 40,9 na 45,8 milijardi dinara ili za 0,2% društvenog proizvoda. Povećanje ekspanzivnosti fiskalne politike kroz rebalans, reći ću, nije baš statistički značajno. Fiskalna politika je ekspanzivna taman onoliko koliko je bila kada smo usvajali ili kada ste usvajali budžet za 2008. godinu. Šta se desilo i gde su najveće promene u odnosu na originalni budžet? Povećani prihodi iskorišćeni su za značajno veće subvencije od planiranih. Pre svega subvencije sektoru poljoprivrede. Subvencije su povećane za skoro 10 milijardi dinara. Takođe, povećani prihodi omogućili su rast izdataka za penzije. Mislim da je svima dobro poznato da su penzije jednokratno porasle za 10%, to su oktobarske penzije, a prva isplata biće u novembru. Pošto povećane penzije praktično se isplaćuju u novembru i decembru, rast penzija za 10% obuhvata sve penzionere, uključujući i vojne, povećani izdaci su iznosili 13 milijardi. Konačno, povećane su isplate Nacionalnoj službi za zapošljavanje. Postoje obaveze države koje nisu izmirivane na vreme u prošlosti. Dakle, tri meseca se kasni sa isplatama kompenzacije za nezaposlene. Mi smo ovim rebalansom smanjili to kašnjenje. To su najveće promene rashoda. One su finansirane prvo povećanim prihodima i smanjenjem nekih drugih rashoda. Smanjeni su relativno sitni projekti u okviru NIP, da bi se ostatak preusmerio na Koridor 10, i isto tako smanjeni su krediti, različite vrste kredita, start ap krediti, različite vrste kredita malim privrednicima itd. Da zaključim; fiskalno opterećenje i javna potrošnja u Srbiji nije mala, ali je, tako da kažem, u intervalu onoga što je prosek regiona kome pripadamo. Fiskalni deficit u Srbiji nije prekomeran. On postoji. Nije prekomeran, jer je značajno manji od 3%. Dakle, na nivou je proseka zemalja u tranziciji, značajno ispod mastrihtskih zahteva. Poštovana su sva fiskalna pravila. Poštovana gospođo predsednik, poštovano predsedništvo i narodni poslanici, ovo je održivi budžet Republike Srbije. Mogao je biti bolji. Ima mesta za poboljšanje. Ovo je izbor ove vlade, molim vas da podržite ovaj zakon. Hvala. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem gospođi ministar. Da li izvestilac Zakonodavnog odbora, narodni poslanik Vlatko Ratković, predsednik Odbora želi reč? (Ne.) Da li izvestilac Odbora za finansije, narodni poslanik Branka Ljiljak, zamenik predsednika Odbora, želi reč? (Ne.) Da li narodni poslanici Mladen Grujić i Slobodan Maraš, koji su izdvojili mišljenje na sednici Odbora za finansije, žele reč? (Da.) Gospodin Maraš. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, gospođo Dragutinović, pretpostavljam da ta pauer point prezentacija otprilike je ista koju imam, koju smo skinuli sa sajta. Nema nikad isto? Interesantno je da se ono što ste vi izlagali nalazi i ovde, a to ste vi ispred Vlade Republike Srbije, i potpisani ste vi. Ali ste neke stvari prećutali koje tu stoje i s kojima ste verovatno upoznali svoje koalicione partnere i ostale kolege, što ne sporim da je u redu i dozvoljeno. Kada je u pitanju rebalans budžeta, ono što je osnovna kritika, to je da je javna potrošnja opet skočila umesto štednje. Mi dolazimo u situaciju da moramo da kritikujemo vas i vašu Vladu zbog povećanja javne potrošnje. Imao sam to zadovoljstvo uz pomoć, odnosno uz dobru volju potpredsednice Odbora za finansije, da prisustvujem sastanku sa šefom delegacije MMF gospodinom Jegerom, koji je rekao otprilike ovako: apsolutno je nemoguće kroz rebalans povećavati penzije i investirati u infrastrukturu. To je nešto što je apsolutno kontradiktorno, nešto što ne može da uradi nijedna odgovorna vlada, nijedna vlada koja pledira da sprovede neke reforme, da smanji javnu potrošnju itd. Ono što stoji u rebalansu budžeta, na šta moram da skrenem pažnju, ono što zaista zapeče uši kada se čuje, to je: jačanje privatnog sektora kroz dovršetak privatizacije postojećih preduzeća i otvaranje novih preduzeća koja će kreirati nove investicije, izvoz i nova radna mesta. Kada ste rekli privatizacija javnih preduzeća, nadam se da niste mislili na NIS. Pošto sam pravnik, a vi ekonomista, sigurno ćemo se složiti da privatizacija NIS-a nije privatizacija nego etatizacija. Jer smo jedno državno preduzeće prodali dugoj državi, znači ne privatnoj firmi. Ne znam šta ste to mislili da privatizujete u naredna dva meseca? Unapređenje poslovne klime i stvaranje konkurentnog ambijenta, kao preduslova za nove investicije i promenu proizvodne strukture. Poslovna klima i stvaranje konkurentnog ambijenta, razvoj tržišnih institucija i unapređenja antimonopolske politike. Pa svi znamo da osnovne kritike koje su išle i na račun prethodne Vlade i na račun ove Vlade to je visoka korupcija, postojanje monopola. Šta će se uraditi u ta dva buduća meseca, zbog koji se radi i rebalans. Ovo je fantastično. Efikasna kontrola plate u javnim preduzećima i državnom sektoru, jačanje finansijske discipline. Bojim se da se kroz ovaj rebalans budžeta vide sve negativne posledice usporavanja i zaustavljanja reformi. Opet moram da citiram šefa delegacije MMF koji je rekao da se boji da je Srbija propustila sve prilike da izvrši prave i korenite reforme, odnosno da ova zemlja krene putem kojim bi morala da krene. Vide se negativne posledice i zbog monopolizacije neefikasne i skupe države. Vi ste ovde rekli sledeće, kao predlagač - da će biti izvršena kontrola cena u javnom sektoru. Očito, to sam rekao i pre neki dan, da li mi živimo u istoj državi? Drago mi je da se smeškate, ali da li mi živimo u istoj državi? Pre 10 dana je podignuta cena gasa 60%, podigli ste impulse, građani sigurno žive u ovoj državi o kojoj pričam, 60% ste podigli cenu gasa, hteli ste da podignete cenu impulsa 300%. Samo mi kažite, je li to kontrola cena u javnom sektoru? Da li ima opravdanja za tako nešto? Sve ono što vi pričate, kao što su lepe želje, to poštujem, ali to je nesprovodivo. Znači, ponavljam, ne možete podizati tenzije i ne možete investirati u infrastrukturu. To ste i vi sami napisali, a to ste i uradili, ovim rebalansom vi to radite. Vi ste ovde rekli, moram još nešto da vas podsetim, trudiću se da završim, obzirom da vreme koje mi je preostalo je veoma kratko, uglavnom, suština je da ćete, to se nalazi u vašoj pauer point prezentaciji. Mere fiskalne politike i javni rashodi, preusmeravanje ušteda na subvencijama, pozajmicama i dokapitalizacijama najavljene investicije, prvenstveno Koridor 10. Vi ste malopre rekli da su drastično povećane subvencije u privredi. Dakle, ono što ste vi naveli u svojim zaključcima, da nije makroekonomski održivo da se istovremeno značajno povećaju izdaci za penzije, investicije u infrastrukturu, podsticaji za strateško ulaganje, krediti za početnike, subvencije poljoprivredi, populacionu politiku, nauku, ekologiju; vi ste tri stvari koje najviše opterećuju, koje su nespojive zajedno, znači penzije, investicije u infrastrukturu i subvencije u poljoprivredi ubacili u ovaj rebalans. Ovaj rebalans drastično povećava javnu potrošnju. Ponavljam, umesto da pokažete da država mora da bude štedljiva, vi se ponašate sasvim suprotno od toga. I još nešto što mi nije jasno. Vi ste sigurno ovaj rebalans radili u avgustu, septembru, je l' tako? Pretpostavljam da ste tada radili. Mnogo toga se izdogađalo u periodu koji se od tada do danas desio... (Predsednik: Vreme, gospodine Maraš) ... sada ću završiti. LDP niti je na Odboru za finansije, niti će podržati ovakav rebalans budžeta zato što smatramo da je sve ono suprotno od onog što bi trebalo da bude, umesto štednje - velika javna potrošnja. Mislimo da je ovo krajnje neodgovorno, da ovo nije socijalno odgovorna vlada, ovo je krajnje neodgovorno prema građanima države. Hvala vam.
Zahvaljujem. Dozvolite da vas obavestim da je predstavnik poslaničke grupe SRS po ovoj tački Milorad Buha, Jorgovanka Tabaković iz poslaniče grupe NS, Zoran Kasalović iz poslaničke grupe SPS-PUPS. Najpre se javio Milorad Buha. Izvolite. Da obavestim da je Elvira Kovač, juče je bilo obaveštenje, ali ponovo još jedno obaveštenje, i ona je predstavnik svoje poslaničke grupe.
Hvala vam. Dame i gospodo narodni poslanici, dobili smo informaciju od ministra finansija, koja reče u svom uvodnom izlaganju da je neuobičajeno da se u poslednjem kvartalu godine vrši rebalansiranje prihoda i rashoda u budžetu za tekuću godinu. Odmah da kažemo da je uobičajeno menjati pozicije prihodne i rashodne uvek kada za to postoje razlozi. Sada stvarno razlozi nisu postojali, jer mi nemamo na prihodnoj strani adekvatne prihode da bi išli u pravo rebalansiranje, ali postoje na rashodnoj strani zahtevi trošadžija budžeta, a u kasnijem izlaganju ću reći ko su ti koji su izvršili politički pritisak da se izvrši rebalansiranje budžeta. Postoji još i u toku predizbornih aktivnosti data zadaća buduće Vlade da se u određenim segmentima budžeta, u rashodnom smislu, izvrši trošenje sredstava koji u budžetu nemamo. Zato je deficit od 45 milijardi primeren političkim obećanjima i zahtevima ministara koji su došli tu. Pred nama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Srbije za 2008. godinu. Kada govorimo o usvajanju ovog zakona moramo spomenuti i moraćemo se osvrnuti na donošenje odluke o davanju saglasnosti na odredbe odluke o izmenama i dopunama finansijskog plana Republičkog fonda penzijskog i invalidskog osiguranja, zbog zadatih aktivnosti Vlade u smislu obezbeđenja adekvatnih sredstava za povećanje penzija. Pored toga, davanje saglasnosti na odluku o izmenama i dopunama finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje i Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje. Budžet inače predstavlja jedan od najznačajnijih, ne jedan, nego predstavlja najznačajniji političko-pravni i ekonomsko-finansijski akt koji donosi jedna država, jer u svom obuhvatu obuhvata sve pretpostavke u ostvarivanju makroekonomskih projekcija i ciljeva ekonomske politike, kao i planiranim merama ekonomske i fiskalne politike koje podrazumevaju i provode državni organi. Predlagač budžeta za 2008. godinu postavio je osnovne ciljeve makroekonomske politike za 2008. godinu i ovde ću ih pročitati: 1) makroekonomska stabilnost; 2) dinamični privredni rast i rast investicionih aktivnosti; 3) rast zaposlenosti i standarda života; 4) ubrzani proces stabilizacije i pridruživanja u EU; 5) ubrzano sprovođenje ekonomskih reformi; 6) ravnomerniji regionalni razvoj. Kada se ovo malo dublje sagleda, imate osećaj da je ovo predlog budžeta Švajcarske, Norveške, Švedske itd, jer videćemo kasnije iz izlaganja budžetskih stavki da osnova za sve ovo što je napisano u ciljevima ne stoji. Dalje, sa ekonomsko-finansijskog aspekta predlagač budžeta postavio je određene okvire finansijske i ekonomske, pa kaže - predviđa rast društvenog bruto proizvoda od 35,5 milijardi evra, odnosno rast 6% u nominalnom iznosu, rečeno u dinarima 2.779 milijardi; rast investicionih aktivnosti za 20,2%; izvoz robe i usluga za 25,8%; uvoz robe i usluga koji će rasti 20,5%; smanjenje učešća spoljnotrgovinskog salda u odnosu na bruto društveni proizvod od 18,9%; smanjenje učešća tekućeg platnog bilansa u odnosu na bruto društveni proizvod do 14,1%;spoljni dug i učešće spoljnjeg duga u odnosu na bruto društveni proizvod na iznos od 56,8%; inflaciju u okvirima 6%, a baznu inflaciju 3-6%; povećanje zaposlenosti od 0,1%; realan rast zarada od 5,3%. Predlagač budžeta, koji je radio ovaj predlog negde između osmog i devetog meseca, uočavajući određene ekonomsko-finansijske i monetarne pozicije, shvatio je da se mora izvršiti određena korekcija i korekcije u budžetskim stavkama, ali ipak za rebalans budžeta za 2008. godinu predložio je sledeće: povećanje rasta privrednih aktivnosti, povećanje rasta izvoza i uvoza, povećanje investicionih aktivnosti, stabilan kurs dinara prema evru itd. Makroekonomski indikatori koji su uočeni u prvih sedam meseci, prema predlagaču rebalansa, jesu sledeći: inflacija 6,5%, bazna je 6,8, a na kraju godine bi inflacija trebalo da bude 9,5, znači jednocifrena inflacija. Međugodišnja inflacije je u međuvremenu, to smo videli, sedmi mesec 2007/2008. 10,5%. Spoljnotrgovinski deficit na bazi sedam meseci negde u nivou četiri milijarde 820 miliona evra. Rast bruto društvenog proizvoda zadržati na nivou od 7%, što bi se ukupno u dinarskom iznosu moglo izvesti na dve milijarde 773,8 miliona dinara. Deficit tekućeg računa u odnosu na bruto društveni proizvod na 18,3, a broj zaposlenih, e vidite ovde je smanjenje od 0,1%. Prosečan rast zarada od 6% i produktivnost rada povećati na 6,9%. Vrlo je zanimljivo prokomentarisati ono što je predlagač rebalansa izneo kao svoje zadatke koji će proizvesti rebalansiranje budžetskih stavki. Pod jedan - jačanje privatnog sektora kroz privatizaciju i otvaranje novih preduzeća koja će kreirati nove investicije, izvoz i nova radna mesta; unapređenje poslovne klime; razvoj tržišnih institucija i unapređenje antimonopolske klime; efikasna kontrola plata u javnim preduzećima i državnom sektoru i jačanje finansijske discipline. Gledajte, ovo su tako široke postavke za jedan rebalans da je nemoguće ni u najrazvijenijim privredama u kratkom roku, sa malim finansijskim sredstvima, ostvariti, i uz dobar državni aparat, uz jaku disciplinu, finansijsku i svaku drugu, i monetarnu disciplinu, napraviti iskorak za dva do tri meseca. Verovatno je predlagač budžeta mislio da pred njim ima dovoljno vremena, ima dovoljno vlasti, četiri godine, pa će sve ovo što je ovde zacrtano ostvariti u tom periodu. Međutim, ekonomski i finansijski, kao i monetarni pokazatelji govore da sve ovo što je ovde napisano u praksi ne izgleda baš tako, a počećemo od bruto društvenog proizvoda. Samo ću vam reći da je bruto društveni proizvod, koji je ovde predviđen za finansijsku 2008. godinu, svega 68% bruto društvenog proizvoda iz 89. godine, kada smo imali daleko manje investicija, kada smo imali daleko manju tehničko-tehnološku opremljenost, kada smo imali daleko manju i slabiju putnu povezanost, telekomunikacionu povezanost i sve druge inpute u odnosu na poslovnu i finansijsku 2008. godinu. Rebalansom budžeta vidimo da se smanjuje planirana projekcija budžeta za nekih pet milijardi. Nije to malo, ali ako vidimo šta čini osnovu bruto društvenog proizvoda, to treba da nas zabrine. Najveći rast u bruto društvenom proizvodu imaju usluge, nad kojima ova država ima najmanje mogućnosti kontrole i gde efekti vršenja tih usluga i obavljanja tih poslova i usluga daju najmanju korist državnom budžetu. Bankarske usluge, telekomunikacione usluge, trgovačke usluge i, možemo reći, građevinske usluge, gde možda imamo najznačajnije efekte. Sad ćemo krenuti od bankarskih usluga. Bankarske usluge čine ozbiljnu stavku u bruto društvenom proizvodu. Međutim, mi u bankarskom sistemu države imamo vrlo malo državnih banaka. Učešće državnih banaka u ukupnom bankarskom kapitalu je negde između 10 i 12%. Znači, manje-više privatne banke i strane banke, koje su otvorile ovde klasična predstavništva, ne ispunjavaju bankarsku ulogu onako kako bi morale imati, one imaju najveće učešće u ovim uslugama i imaju najveće efekte. Banke su, plasirajući sredstva, zadužile i prezadužile i stanovništvo, i preduzetnike i privredu. Kada kažemo prezadužile, onda moramo reći da je ukupno bankarski sistem plasirao 312 milijardi dinara, odnosno to je tri milijarde i 700 miliona evra, što po stanovniku dođe oko 400 evra. To je mnogo kad znamo kolika je nezaposlenost, koji su problemi, i kod zaposlenih niska primanja itd. Zabrinjava i treba da zabrinjava zaduženost privrede, 670 milijardi plasiranih sredstava, to je oko osam milijardi evra. Posebno to zabrinjava kod državnih preduzeća i kod privatnih preduzeća koja su prezadužena. Neće imati odakle, posebno ova državna preduzeća, i sve će opet pasti na teret države. Treba da razgovaramo ovde i moramo reći da u bankarskom sistemu, ovakvom kako je on sada postavljen, imamo najveće kamatne stope u Evropi. Kamatne stope kod keš kredita, kod potrošačkih kredita se kreću kod banaka negde od 22 pa sada do 30%. Kod deviznih kredita su bile prihvatljive, primamljive do pre mesec i po dana, do ove globalne krize kada su se kretale između ...
Gospodine Buha, samo jedan trenutak, izvinite što ću vas prekinuti, zbog toga što se približavamo vremenu od 16,00 časova, naravno vreme će vam biti produženo. U skladu sa dogovorom koji su napravili šefovi poslaničkih grupa, a shodno članu 85, danas ćemo raditi do 20,00 časova. Kao što smo se dogovorili, u ponedeljak nećemo raditi, nastavićemo posle toga sa radom u utorak u 10,00 časova. Izvolite, nastavite.
Kažem, treba da nas zabrine ova većina kamatnih stopa zato što su naši građani u nemogućnosti da dođu do jeftinijih kredita, obraćaju se za kredite bankama, i to uglavnom stranim bankama, koje ta sredstva plasiraju po velikim kamatama. Ovo mora da zabrine i Ministarstvo finansija i sve državne organe zato što građani u ovakvim uslovima kreditiranja ne mogu da vraćaju kredite. Najbolje nam to pokazuje situacija u drugim istočnoevropskim zemljama, slična situacija je bila i u Mađarskoj, bila je u Poljskoj, u Čehoslovačkoj itd, jer su građani i stanovništvo bili željni kredita, željni robe široke potrošnje. Ušli su u zaduživanje. Onog trenutka kad su izgubili posao, tog trenutka su ostali na ulici. Odakle vratiti? Onda dolaze u obzir instrumenti naplate. Instrumenti naplate su hipoteke. Tog trenutka dolazi do situacije da ljudi ostaju bez kuća, bez stanova, bez pokretnina koje su kupili itd, nemiles cene, a to državni organi Srbije koji kreiraju monetarnu i finansijsku politiku moraju da znaju i moraju preduzimati aktivnosti. Kod banaka, još ono što je bitno, to je da moramo reći da dobit bankarskog sistema iz godine u godinu raste, upravo zbog ovih visokih kamata. Odnos pasivnih i aktivnih kamata, odnos između uzetih kredita,u pravilu banke uzimaju kredite kod stranih banaka po stopama od, pre ove krize, pet-šest do sedam posto, ovde ih plasiraju do dvadesetak posto, vidite koja je to razlika, onda vidimo da je dobit banaka iz godine u godinu sve veća. Godine 2006. šesnaest milijardi je dobit svih banaka, 2007. godine 21 milijarda. Za sedam meseci ove godine 21 milijarda dinara. Do kraja godine očekuje se do 33 milijarde dinara. Znači, negde oko 400 miliona evra, to je sve ono što građani i privreda pretoče u bankarski sistem. To nas treba zabrinuti. Privatizirali smo banke, prodali smo banke, u nekim situacijama i poklonili banke stranim bankarskim sistemima koji su ušli u našu državu. Koristi od svega toga najmanje je imala država i naši građani. Ministar finansija je ovde vrlo malo govorila o deficitu u spoljnotrgovinskom poslovanju. Deficit treba da zabrine. On je već doživeo kataklizmičke pozicije. Godine 2001. deficit u spoljnoj trgovini je bio dve milijarde 560, 2006. godine šest milijardi 270, za prvih osam meseci osam milijardi 230 miliona evra, do kraja godine očekuje se 13 i po milijardi dolara. To će biti povećanje 2008. u odnosu na 2007. godinu od 70%. Ulaze nam ogromni trgovački sistemi. Uvozimo, ova država i ova vlast, i ministri i ljudi koji rade u ministarstvima, lobiraju za pojedine sisteme. Zato imamo ovo. Uništava se domaća proizvodnja. Zbog toga imamo ovaj sistem. S druge strane, Vlada nema nacionalnu strategiju kako povećati izvoz i smanjiti uvoz. Nema budžeta, nema stabilnosti, nema prosperiteta u ovoj državi dok ne napravimo nacionalnu strategiju u kojoj će se tačno znati koji subjekt radi koji posao. Dok se ne naprave izvozni fondovi nema stabilnosti u spoljnotrgovinskom poslovanju. Ono što treba da obraduje, to je da smo mi u toku prošle godine u spoljnoj trgovini imali kod izvoza poljoprivrednih proizvoda suficit, u toku 2006. godine 320 miliona evra, u toku 2007. godine 700 miliona evra. To je vrlo dobro, međutim, iza svega toga ne stoji država. Subvencije koje država daje su vrlo male. Država mora uložiti u agrarni budžet i iz tog agrarnog budžeta će se transferisati sredstva u poljoprivredu, poljoprivreda u izvoz, iz izvoza dobijamo kvalitetne devize, zdrave devize, od domaće proizvodnje, od seljaka, a ne činimo ništa da povećamo budžet. Mi ovde razgovaramo u ovom visokom domu godinama o tome da budžetska sredstva koja se izdvajaju za agrar, za poljoprivredu, moraju biti duplo, pa i tri puta više. SRS, to ću vam kasnije reći, predlaže da se u okviru agrarnog budžeta za ovu godinu izdvoji za poslovnu 2009. godinu preko 50 milijardi. Odakle? Ne znam, nađite. Jer ako jedna delatnost, poljoprivreda, daje tako dobre rezultate bez gotovo ikakvog učešća države, jer ako uložimo 200 miliona evra, damo za unapređenje poljoprivredne proizvodnje, a dobijemo proizvod koji prodamo za milijardu i 700 miliona i ostvarimo suficit uposlovanju od 700 miliona evra, to je dobar rezultat. U to moramo ulagati. Inače, ova Vlada i ovo društvo nema prioritete. Ne znamo gde ulažemo. Razbacujemo sredstva, umesto da ciljano, prioritetno izdvajamo u određenu oblast koja će dati rezultat. Deficit platnog bilansa takođe treba da zabrine. Ono što nam uglavnom Svetska banka i MMF prigovaraju to je ogroman deficit u platnom bilansu. Pokrivamo ga raznim doznakama iz inostranstva, inokreditimaiz privatizacionih prihoda itd, ali moramo spomenuti, on će za ovu poslovnu godinu biti u nivou od 500 miliona evra, to je nekih šest milijardi evra. To su ogromna sredstva i to ovo društvo ne može izmiriti u dužem periodu. Kratkoročno, da, ali perspektivno na duži korak jednostavno ne možemo to podneti. Šta nam prigovara MMF? Smanjenje javne potrošnje, smanjenje zaduživanja u inostranstvu, posebno zaduživanje države, zaduživanje privatnika, povećanje izvoza i smanjenje uvoza, u ukupnosti smanjenje i uravnoteženje spoljnotrgovinskog poslovanja, smanjenje deficita u budžetu, a mi ga ovim izmenama, ovim rebalansom povećavamo i sad sa nekih 14,8 milijardi dinara povećavamo na 45,7. Dalje, nalažu restriktivnu monetarnu i fiskalnu politiku itd, ali u osnovi mi ne postupamo po nalozima MMF i Svetske banke i to će nas u svakom slučaju koštati. S obzirom da mi je vreme pri kraju, dozvolite mi još samo dva minuta oko zaključaka. Kako možemo govoriti o razvoju i stabilnosti države kada ostvarujemo ovakve negativne makroekonomske korake? Deficit platnog bilansa od devet milijardi dolara, deficit spoljnotrgovinskog bilansa od nekih 13...
Gospodine Buha, možete li da privedete kraju?
Dozvolite mi još minut. Kako možemo govoriti o stabilnosti ukoliko nam je spoljni dug došao na nivo od 63 % bruto društvenog proizvoda, a sami smo rekli da ćemo ga skinuti negde na 58,6%. Nenamenski koristimo državna sredstva. Neizmirenje obaveze budžeta prema putarima u iznosu većem od 30 milijardi dinara, što predstavlja negde 4,8% budžeta, koji bi morali izmiriti jer su to poslovi koji su odavno izvršeni. Umesto zapošljavanja, predlagač budžeta ovde iznosi podatak da ćemo...
Govorite tri minuta duže, molim vas, privedite kraju.
Završavam. Ono što je stav SRS, to je da ne možemo prihvatiti sve ovo što je navedeno rebalansom budžeta. Ono što bi Vlada trebalo da zaustavi rapidan pad u demografskoj strukturi, mi svake godine 30 hiljada ljudi imamo manje, 500 ljudi visokoobrazovanih svake godine nam odlazi u inostranstvo. Ne radimo ništa na polju zapošljavanja. Nemamo uslove za razvoj, nemamo uslove za stabilnost, ne radimo na zapošljavanju. Ova vlada je i socijalno, i ekonomski i privredno nezdrava vlada, i ona kao takva mora otići u zaborav. Hvala vam.
Predstavnik poslaničke grupe LDP, gospodin Zoran Ostojić.
Predsednice, uvažena ministarko, koleginice i kolege narodne poslanice i poslanici, moram da priznam, gospođo ministarka, da nas je obradovalo kada ste stupili na dužnost što ste počeli da pričate o smanjenju javne potrošnje, o nuždi da država stegne kaiš i da se prilagodi realnosti. Ali, vrlo brzo ste ućutali. Sada prilikom ove debate o budžetu obratiću se vama, ali u suštini vidim i Dinkića, i Vuka Draškovića, i Nenada Čanka, i Sulejmana Ugljanina i Rasima Ljajića i sve koji čine vladajuću većinu, zato mi nemojte zameriti ako neki put budem malo energičniji, u svakom slučaju lepše je videti vas nego sve njih. Kažete da je ovo budžet kompromisa, možda između DS i SPS, ali za LDP budžet treba da bude kompromis između populizma i odgovornosti. Zato mislimo da ovo to nije, ovaj kompromis koji je potreban Srbiji nije. Za nas je Vlada propustila šansu da ovim rebalansom promeni dosadašnju ekonomsku politiku. Mislimo da je politika loša, rebalansom se ona menja, ona se nije promenila. Ista je kao i pre. Za LDP ta nova ekonomska politika treba da se zasniva na trošenju samo onog što je stvoreno, a ovaj rebalans je i dalje trošadžijski, a dobro se zna koga narod tako naziva. Mislimo da je problem što nastavljamo, još od ubistva Đinđića, varamo jedni druge, a svi zajedno, društvo, da se u ovoj zemlji reforme nastavljaju ili čak ubrzavaju. Jedino koga ne možemo da prevarimo to su naši partneri u Briselu, zato mislim da će šteta biti velika. Povećanje troškova u budžetu je za osudu, jer je i vrapcima na grani jasno da ekonomija Srbije ne može da finansira ovu neobuzdanu potrošnju Vlade Mirka Cvetkovića. Ovo povećanje izdataka budžeta je direktna pretnja za sve građane i to će se, uveren sam, videti i tokom ove debate. Vi kažete da ste socijalno odgovorna Vlada, ali mi mislimo da ovakav budžet je isto neodgovoran prema svim građanima, bez obzira da li je reč o studentima za koje nema novca, ili o penzionerima kojima je obećano i koji će dobiti 10%, a to je već potrošeno ili za to neće moći da kupe za deset odsto više. Predlog rebalansa budžeta počiva na nerealnom projekcijama i pokušaju da se što manje vide negativne posledice usporavanja i zaustavljanja strukturnih reformi, kašnjenja u procesu pridruživanja EU, monopolizacije, neefikasne i skupe države, to posebno naglašavam, i političkog dogovora postignutog prilikom formiranja Vlade. Ovaj rebalans je očigledno cena vašeg koalicionog dogovora. Ovaj rebalans pokušava da prikrije negativne trendove koji su eskalirali tokom ove budžetske godine. A znate da ima stvari koje se mogu prikriti, ali se ne mogu pokriti. Rast inflacije pod jedan, veća je, zadržavanje stope nezaposlenosti na visokom nivou, oslanjanje na isključivo monetarnu politiku vođenja ekonomske politike, samo to. Jelašić brani dinar, nema druge politike. Od toga stradaju izvoznici, profitiraju uvoznici. Ogromnu javnu potrošnju pokušava ovaj rebalans da prikrije možda neuspešno, možda i ne pokušava, ona se vidi, Partijsko namirivanje javne potrošnje, katastrofalno nizak nivo privatizovanih prihoda, nedovoljno stranih investicija i krizu na međunarodnim tržištima. U obrazloženju - rebalans budžeta Republike Srbije za 2008. godinu zasniva se na ostvarenim makroekonomskim i fiskalnim rezultatima u periodu januar-jul 2008, na revidiranim makroekonomskim i fiskalnim projekcijama za 2008. i planiranoj ekonomskoj i fiskalnoj politici do kraja 2008. godine. Ovakva tvrdnja koja stoji u obrazloženju je netačna i ona zapravo pokušava da sakrije osnovne razloge koje se kriju iza ovakvog predloga uvećavanja javne potrošnje i deficita na čak 45 milijardi dinara. Možemo ga stavljati u razne odnose, pa i sa društvenim proizvodom, ali kada ga stavimo sa deficitom iz budžeta, on je veći za oko 10%. Zašto ovo nije tačno? Idemo redom; rebalans se ne zasniva na ostvarenim makroekonomskim i fiskalnim rezultatima u dosadašnjem toku godine, zato što makroekonomski i uopšte ekonomski uslovi u zemlji su nepovoljniji nego što su bili na početku godine. Oni su bili gori i u momentu sastavljanja ovog predloga, što je bio negde avgust, septembar, a danas kada parlament o rebalansu raspravlja još su gori. Drugo, Vlada u obrazloženju sama priznaje da je zabeležena veća stopa inflacije od one koja je projektovana za ovaj period tekuće godine, a međugodišnja inflacija, avgust na avgust prošle na ovu godinu, dvocifrena je i iznosi 10,2%. MMF je pre nekoliko dana izneo procenu, sačinjenu posle njihove posete ovde, da će u ovoj godini sigurno biti dvocifrena inflacija, oko 11%. Broj zaposlenih je neznatno opao, ali treba uzeti u obzir da bi pad bio mnogo veći, da tokom brojnih izbornih kampanja i posle formiranja ovakvog glomaznog državnog aparata, nije dodatno povećan broj zaposlenih u državnom sektoru. Spoljnotrgovinski deficit je ogroman i za ovih sedam meseci iznosi više od 4,8 milijardi evra. Neto priliv stranih investicija je skroman u odnosu na projekcije i iznosi svega 1,5 milijardu evra. Prihodi od privatizacije su gotovo zanemarljivi, s obzirom na projekcije i očekivana sredstva, koja treba delimično da pokriju taj veliki deficit. Devizna štednja stanovništva je u predlogu rebalansa navedena, prema podacima s kraja jula, oko 5,5 milijardi evra, ali bi poslanici trebali da znaju koliki je taj iznos danas i da liu međuvremenu možemo da uzimamo kao makroekonomski indikator ovako visok i stabilna nivo štednje domaćeg stanovništva, govorim u kontekstu onoga što se desilo, ne jurišu na banke, ali krizi u bankarskom sektoru izazvane recesijom u svetu, odnosno finansijskoj nestabilnosti. U obrazloženju rebalansa navedeni su ekonomski izgledi za 2008. godinu, te se kaže da su osnovni ciljevi ekonomske politike Vlade Republike Srbije - dinamičan privredni rast, rast zaposlenosti, standarda stanovništva i ravnomerni regionalni razvoj. I zaista moj kolega Maraš kaže, pa gde to ima. Ovo ovde kao cilj, to možda za neku drugu zemlju, ali tako optimističan pogled na ekonomske perspektive danas, tokom ove aktuelne krize koju svi preživljavamo, mislim da sebi ne sme da priušti ni Vlada Francuske ni Vlada Nemačke. Šta Vladi daje razloge za ovakav optimizam? U sadašnjoj Vladi većinu ima ista stranka koja je bila većinska i u prošloj Vladi, koja je u parlamentu predlagala budžet, a ova nova, socijalno odgovorna vlada, dodatno ga uvećava tako što će za svoje osnovno postizborno koaliciono obećanje, povećanje penzije, izdvojiti dodatnih 150 miliona evra. To je oko četiri-pet puta više nego provizija koja se plaća "Jugorosgasu". U prvih sedam meseci je nezaposlenost blago porasla, za 0,1%, zvanični podaci. Koje mere je u međuvremenu Vlada donela i pripremila, koje treba da smanje nezaposlenost do kraja godine? Šta podrazumeva ta projekcija Vlade koja kaže da predviđa rast standarda stanovništva? Projektovana stopa inflacije do kraja godine je jednocifrena i iznosi 9,6%, a znamo da neće biti. (Ministar, sa mesta: Ne znamo.) Ne znamo? Možemo pretpostaviti da neće biti. Ta tvrdnja je praćena ocenom Vlade da će kurs dinara prema evru biti relativno stabilan, to ste napisali, i da će biti izvršena kontrola cena u javnom sektoru. Izvesno je za nas, možda ne i za vas, da je ovako projektovana stopa nerealna i da o tome govore i postojeći trendovi, i procene relevantnih institucija, kao što je nerečena misija MMF, koja je bila nedavno ovde. Dovoljan je i najobičniji pogled na listu poskupljenja proizvoda u poslednjih mesec dana. Sva ova poskupljenja će do kraja godine biti ugrađena u sve druge proizvode i usluge na tržištu, što će uvećati stopu inflacije, i zato kažemo da je nerealna. Kada je pripremljen ovakav rebalans budžeta? U avgustu i septembru. U međuvremenu, od tada mnogo toga se dogodilo. Danas je dinar mnogo slabiji, za skoro 10%, ili šeta, prema evru, nego u avgustu ove godine i taj pad vrednosti bi bio i veći bez intervencija Centralne banke koje smanjuju devizne rezerve. Moramo da kažemo da nam je drago što je Vlada prihvatila naš inicijalni predlog s početka ove krize, kada smo tražili da se poveća garancija za štedne uloge, iako je na sednici Odbora za finansije sedeo vaš državni sekretar, koji je rekao da toga neće biti. Posle nekoliko dana toga je bilo i to je dobro, jer je time vraćeno poverenje u bankarski sistem, ali ovakve nerealne procene objektivno nas mogu dovesti u problem do kraja godine. Šta reći za ono što ste napisali da će biti izvršena kontrola cena u javnom sektoru? Pre 10 dana poskupeo je gas za 60%. Juče ste odbili razuman predlog da ne bude poskupljenja, a da se ukine posrednik, jer je to otprilike ista suma. Pod pritiskom Vlade naterali ste Telekom da odloži poskupljenje impulsa, ali je podignuta cena pretplate. Je l' to izvršena kontrola cena u javnom sektoru? Nažalost, moram samo dve rečenice da pomenem i da se vratim na taj gas. Imamo gas, imamo nekakvu firmu koja uzima pare građana Srbije. To je tačno onoliko koliko treba više da daju. Imamo privatnu firmu koja radi državni posao Univerzijadu. Svakim danom imamo tolike troškove, neću sad, jer nije vreme, biće, po Poslovniku, da pričam o javnim preduzećima, o platama, o aerodromu, ali nesporno je da država mora da stegne kaiš, a ovaj budžet to ne garantuje. Naprotiv, u situaciji kada svi sastavljaju jedva kraj s krajem, kad ljudi odlažu nekakve investicije, da promene mašinu za veš koja im slabo radi, ne samo u Srbiji nego i u svetu, jedino ova vlada želi da troši, da obećava, da kaže kako je ona vlada koja je socijalno odgovorna ili je nešto obećala, pa će ostvariti. Ne mislim da je velika šteta što će drugovi Mrkonjić i Đilas jesti pasulj sa rebrima na nekom gradilištu, nije to veliki trošak za te drugove, ali mnogo drugog troška ima koji je ovde ugrađen i mi se sada delimo na društvo u kojem jedni prave pare, a sve ih je manje i sve im je teže, a drugi troše i sve ih je više i sve su bezobrazniji. To je ovaj rebalans budžeta jasno pokazao. Kako Vlada namerava da ostvari svoju politiku i strukturne reforme? Jačanje privatnog sektora kroz dovršetak privatizacije postojećih preduzeća i otvaranje novih preduzeća koja će kreirati nove investicije, izvoz i nova radna mesta. Kao da je prepisano iz nekog udžbenika kako bi to trebalo da bude, ali šta stoji da bi to bilo, koje su mere da bi se to ostvarilo? Unapređenje poslovne klime i stvaranje konkurentnog ambijenta kao preduslova za nove investicije i promenu proizvodne strukture. Kako? Nemamo kapitala, a kapital uz državnu pompu odlazi napolje. Sedam dana pre priznanja kosovske nezavisnosti od Crne Gore, predsednik vaše vlade, navrat-nanos, ode da otvori onaj tržni centar srpskim kapitalom koji je iz Srbije otišao u inostranstvo, a ovde ga nemamo. Znali su, očigledno, šta će biti za sedam dana, jer sumnjam da bi to mogli da urade posle priznanja Kosova od strane Crne Gore. Tekuća budžetska rezerva. Vlada u Predlogu rebalansa predviđa dodatna sredstva za budžetsku rezervu i to navodi kao jedan od razloga za povećanje rashodne strane budžeta i njegov rebalans. Kakva je toozbiljna državna administracija koja u oktobru ne može da proceni iznos potrebnih budžetskih sredstava koja su joj potrebna do kraja godine? Vlada traži od parlamenta, od nas, da joj odobrimo skoro dve milijarde dinara za tekuću rezervu. Akcize. Da li je realna najava premijera da će rast akciza povećati javne prihode? Iako su akcize u apsolutnom iznosu povećane negde na proleće, Vlada priznaje da je to, tada ste priznali, donelo neznatan prihod po tom osnovu, svega 1,2%. U odnosu na očekivane prihode biće do kraja godine prikupljeno oko 100 miliona evra manje novca od akciza. U ovom rebalansu budžeta, Vlada predlaže umanjivanje očekivanih prihoda, a premijer istovremeno najavljuje povećanje akciza na motorni benzin, jer sada je akciza na motorne benzine blizu 36 dinara po litru, a za dizel oko 19 dinara. Zašto stalno suprotna politika akciza u odnosu na okruženje? Kada raste cena nafte, sve normalne zemlje smanjuju akcizu da bi cena benzina ostala ista, da bi zaštitili standard stanovništva. Da li se to desilo kod nas? Nije. Kada pada cena nafte, kao što je sada slučaj, šta mi imamo? Povećanje akcize. Razumem da je to potreba, svi imamo nekakve potrebe, ali ne možemo da ih zadovoljimo u meri u kojoj to ugrožava druge, a ovaj rebalans budžeta ugrožava građane koji rade i koji plaćaju porez. Evo ga porez na dohodak građana. Zarade su, a time i prihodi od poreza na dohodak građana, porasle tokom sedam meseci 2008. Znači, porasle zarade, porastao prihod države. Vlada tvrdi da je porast prihoda po tom osnovu veći za oko 20% u odnosu na prošlu godinu. Mi iz LDP smatramo da je Vlada neodgovorno postupila kada je u rebalansu predvidela povećanje prihoda po ovom osnovu i usmerila taj novac u svoje inače neodgovorno i preterano trošenje naših para. Mislimo da je mnogo bolje i pravednije omogućiti smanjenje poreskih opterećenja na zarade i druge slične prihode i tako stvoriti uslove za razvoj tržišta i povećanje zaposlenosti. Snađite se na drugom mestu ako hoćete toliko da trošite. Ovako ubijate preduzetnički duh i motivaciju onih koji rade i onih koji zapošljavaju. Ako je već prvobitna projekcija potrebnih prihoda ostvarena, onda ne treba kažnjavati, nego nagrađivati one koji rade, malobrojne, jer sve će više biti onih koji troše, a sve manje onih koji rade. Onda ćemo u jednom trenutku svi biti ili narodni poslanici ili zaposleni u državnoj administraciji i nikog drugog neće biti. Moje kolege će detaljnije ići po stavkama, samo da zaključim. Pomenuli ste populizam. Mislim da je populistički budžet. Ekonomsku perspektivu Srbije ugrožava vladajuća ekonomska filozofija baš populizma, kolektivizma i svemoguće države. Takvu filozofiju najvećim delom zastupa kompletna politička intelektualna elita i levice i desnice. Slušao sam mog prethodnika, ne slažemo se oko budžeta, ali sa potpuno različitih stanovišta. Stoga nije čudo da mnogi ljudi veruju da je država odgovorna za naše blagostanje, da ekonomski napredak nije stvar individualnih napora pojedinaca, već pametnog korišćenja državnih resursa, kao npr. NIS-a, koji poklanjamo, a onda idemo u Brisel da tražimo pristupne fondove. Učenje na greškama pokazalo je da je sveprisutna država istinska prepreka dobrom životu. (Predsednik: Vreme.) Završavam. Da li ovaj rebalans budžeta pokazuje da se na greškama nešto naučilo? Za LDP, ne pokazuje. Neprijatna istina o Srbiji glasi: mi smo društvo koje troši više nego što proizvodi, koje ima visoke poreze, skupu i neproduktivnu birokratiju, niske strane i domaće investicije, potpuno nereformisan javni sektor, loše sudstvo i ogromnu korupciju kao posledicu velikog mešanja države u privredu. Mi imamo kvaziintelektualnu naučnu i političku elitu koja je nesvesna potreba srpskog društva za promenama. Ta elita ohrabruje socijalistički mentalitet, političku otimačinu i tako tera i drži građane u siromaštvu. (Predsednik: Hoćete da zaključite, molim vas, govorite minut duže.) Da li se sve ovo vidi u ovom budžetu? Da, jeste, vidi se. Ovaj budžet nema veze sa realnošću, kao što politika Vlade nama veze sa realnošću na drugim sektorima, kao što je npr. Kosovo, i zbog toga poslanici LDP neće moći da podrže ovakvo rasipništvo. Hvala.
Gospođa Jorgovanka Tabaković, a zatim su se, u svojstvu predstavnika svojih poslaničkih grupa, javili za reč Zoran Kasalović, Radojko Obradović i Elvira Kovač, a zatim Velimir Ilić. (Poslanici SRS lupaju rukama i olovkama o klupe). Gospodo poslanici, molim vas da omogućite gospođi Tabaković da se obrati. Zamolila bih da ne lupate.
Ili lupanje ili argumenti, pa neka građani prosude ko lupa u klupe, ko iznosi argumente. Poštovane kolege i građani Srbije, rebalans ovog budžeta mogu da nazovem carevim novim odelom. Država se u ovom trenutku pojavljuje kao jedan neiskreni stilista, jer nam kroji jedan model koji možda jeste savremen, ali prosto nam ne pristaje, jer država Srbija nema para za ovako visoku modu. Ni naša deca nemaju vremena za ovakva zavaravanja. Osnovna karakteristika ovog budžeta može biti nesrazmera, odnosno disproporcija. Te disproporcije su izražene u sledećem: više trošimo nego što stvaramo, imamo veću potrošnju od poreskih prihoda, više uvozimo i zadužujemo se nego što proizvodimo i investiramo. Budžet raste nesrazmerno u odnosu na društveni proizvod.
Gospodo poslanici, zaista ometate rad i molim vas da se utišate. Poruka je jasna, izrazili ste svoja nezadovoljstva, ali vas zaista molim, zbog dostojanstva i ugleda Skupštine, da nastavimo, da ne pravimo pauze. Nemojte me dovoditi u situaciju da izričem mere.
Budžet raste nesrazmerno u odnosu na bruto društveni proizvod, u odnosu na privrednu aktivnost, u odnosu na kupovnu moć i u odnosu na standard. Od 2000. godine do 2005. budžet Republike Srbije je povećan 10 puta i 2005. godine je iznosio 521 milijardu dinara. Za to vreme društveni proizvod je povećan za svega tri, a danas četiri puta. Pošto gospođa ministar hoće da pribeleži podatke, reći ću. Društveni proizvod je 2000. godine iznosio 11,4 milijarde dolara, a danas je on negde oko 40 milijardi dolara, ali nam je zato budžet desetinu puta povećan u odnosu na onaj koji je bio 2000. godine. Mi imamo jedan najznačajniji strukturni problem budžeta u Republici Srbiji. Imamo finansiranje kreditima, mogu da kažem i nasleđene dugove, ali su ti dugovi u svakoj godini veći od primanja, namerno kažem primanja, a ne prihoda budžeta, jer privatizacija i rasprodaja nisu prihodi nego primanja od privatizacije. Imamo još jednu nesrazmeru koja se zove da su prihodi koji ulaze u budžet, mahom zasnovani na PDV-u od uvoza. Čak 48% od budžeta prihoduje upravo na PDV-u od uvoza, na čemu i zasnivam tvrdnju da smo mi pretvoreni u društvo koje uvozi i koje apsolutno nema adekvatnu proizvodnju gde bi, na osnovu izvoza, moglo da pokriva svoje debalanse u deviznom smislu. Postoji još jedno bitno određenje koje se zove finansiranje subvencijama i koje jeste praksa od 2000. godine do danas. To trošenje subvencijama jeste problematično, jer u svakoj ozbiljnoj državi bi morao da postoji zakon o subvencijama i da se tu propišu kriterijumi, jer se milijarde dinara troše od 2000. godine do danas u finansiranju uredbama koje se objavljuju gotovo u svakom drugom broju "Službenog glasnika". Ono čime se često gospodin Dinkić hvali, kao giljotinom propisa, jeste upravo jedno moderno iskustvo - da se ukidaju uredbe ministara i nižih nivoa vlasti, i to jeste giljotina propisa. Znači, da zakoni budu osnov za trošenje javnih para. Budžetski potrošači rastu u budžetu Republike Srbije kao korov: agencije, organizacije paralelne sa ministarstvima, kad jednom u budžetu nađu svoje mesto, retko da iz njega mogu da izađu. Onaj ko se jednom priključi na državnu slavinu, na državna jasla, nalazi hiljadu razloga da sa te slavine i jasla nikada ne siđe. Postoje samo dva izuzetka. Reč je o Agenciji za privatizaciju i o Agenciji za sanaciju banaka, a sada se zove osiguranje depozita, koje su vrlo vešto izvučene iz budžetske kontrole, i onda kada rasprodaju državnu imovinu i kada raspolažu novcem od prodaje državnih banaka, tada nisu pod kontrolom ni ministra finansija, ni ovog parlamenta, već samo pod kontrolom članova upravnih odbora koji su u tim organima ...
Kolege poslanici, izgleda da gospođi Tabaković ne smeta, ali zaista svima ostalima smeta ta buka.
Nemojte, molim vas, zbog mene da intervenišete, svako iznosi argumente koje ima. Te dve agencije troše novac bez kontrole, što vi priznajete član 2, jer kažete da će se potrebna sredstva za budžetski deficit podmiriti iz privatizacionih primanja, kredita, donacija, ali sve sa zarezom i nabrajanjem tekstualnim, bez realnih veličina koliko u pokriću budžetskog deficita i finansiranju ovih stavki učestvuje svaka od ovih pojedinačnih stavki. Ovo što je zanimljivo, ti fondovi, agencije i paradržavne organizacije imaju tretman pola ribe pola devojke, državni kada raspolažu sredstvima, privatni kada izbegavaju kontrolu. Koliko su to ozbiljne cifre izneću samo jedan odgovor ministra finansija, koji nam je u decembru prošle godine dao podatak da je zaključno sa 2007. godinom naplaćeno 8,4 milijarde likvidnog novca. Znači, ne kompenzacija od tih banaka, one četiri velike banke koje su zatvorene januara 2002. godine. Ono što jeste problematično, tih 8,4 milijardi dinara u stvari je 800 miliona evra, za koje evo i ovde koristim priliku da pitam, ko raspolaže tolikim novcem, gde se on nalazi i u šta je uložen. Ono što meni jeste posebno sporno, sve vreme koristite podatak odnosa duga i budžeta. Ne govorite odnos duga državnog, javnog, privatnog i budžeta nego sve vreme govorite o odnosu duga i o odnosu društvenog proizvoda. Međutim, kako je budžet Republike Srbije garant za sve međunarodne obaveze, kako je budžet Republike Srbije i jemac, ali i platac, ekonomisti će razumeti i svi ostali građani, bitno je da prilikom zaduživanja i finansiranja budžetskog deficita vodimo računa o tome šta su mogućnosti budžeta, odnosno građana da finansiraju vraćanje kredita, a ne proizvod društveni koga vodimo u tekućim cenama, znači inflatornim. Znači, nije iskazan u vrednosti, jer nas takva visoka vrednost prosto uspavljuje praveći od nas idealnog dužnika. Znate, država Srbija u liku budžeta, odnosno onoga ko vodi državu, lako se zadužuje. To radi gospodin Dinkić kada ide i traži kredite od Svetske banke, jer on ima siguran, ranije smo govorili akceptni nalog, a sada govorimo o garanciju banke, odnosno garanciju budžeta. Šta rade svi ostali građani? Neki lupaju. To jedino umeju. Neki moraju da žive rizičan život tržišne privrede, živeći nesiguran život kada traže posao, kada uzimaju kredit, kada im raste rata za kredit, kada rastu kamate na kredit, ali budžetski korisnici imaju život bez rizika, jer je budžet garant za obaveze koje oni preuzimaju, ali u ime budućih generacija, jer svaki deficit koji u ovom budžetu jeste teret na teret budućih generacija. Gde ste napravili uštede ovim budžetom? Ono što mene posebno brine i povređuje je ušteda na budžetu Državne revizorske institucije. Kažete nisu potrošena sredstva, pa hajde da od tih sredstava malo otrgnemo i da regulišemo ono što je, kako ste potpuno ispravno rekli, kompromis ove vlade i kompromis sadržan u ovom budžetu. Međutim, koliko je iskrena namera da građanima pokažete da se javna sredstva troše transparentno i da ste za to spremni da položite račun, ako Državna revizorska institucija, koja treba da kontroliše trošenje javnih sredstava na hiljade korisnika, nema uslove za rad, nedavno je dobila prostor, ali evo i vi im oduzimate sredstva, ne želeći u stvari ili nemate moći da se izborite za tu državnu kontrolu. Međutim, kada kažem da je vaš rebalans budžeta carevo novo odelo i kada kažem da je car go, Srpska napredna stranka i poslanički klub Napred, Srbijo je spreman da sašije novo odelo caru. Kada iz budžeta onako, kako smo to mi uradili amandmanima, shvatite da ne možete da trošite ono što se ne proizvodi i ne zarađuje, kada prestanemo da NIP finansiramo iz kredita nego samo iz realnih izvora i kada odustanete od novih zaduživanja, budžet je uravnotežen. I više od toga. Stvori se određeni iznos sredstava koji smo mi, podnoseći amandmane, preusmerili u mladost, u amaterski sport, u podršku porodicama, u podršku aktivnostima i radu nacionalnih manjina, u razvoju sela, u podršku vojsci za njeno opremanje i bolje plate, u podršku dijaspori preko sredstava namenjenih Matici iseljenika, za rad Državne revizorske institucije, i to ne samo za plate revizora, nego za usluge po ugovoru, kojima treba angažovati veliki broj revizora da izvrše kontrolu javnih sredstava. Na ovom mestu prosto moram da pomenem jednu vrlo važnu stvar, da problem sa kontrolom javnih sredstava preko Državne revizorske institucije verovatno ne bi ni imali danas da smo sačuvali jednu od retko vrednih i korisnih tekovina koja se zvala Služba društvenog knjigovodstva, koja je bila i stručna i sposobna, imala je i kadrove, i prostor i mogućnosti da obavlja kontrolu trošenja sredstava. Međutim, nećemo zaboraviti da je SDK, kao i poslovne banke, vrlo namerno i svesno uništen, da se u njihov prostor svojevremeno uselila mahom Nacionalna štetionica, ali i neke druge banke, i da mi danas ni u ovom budžetu nemamo jednu pravu imovinsku kartu i bilans Republike Srbije, koja bi morala da nam kaže šta je prodala, a šta je prihodovala, na primer, od Poštanske štedionice. Šta ima nameru još da proda, a šta da prihoduje. Imate situaciju da u budžetu pre dve godine prisilite vaše poverioce putare da odustanu od tužbi kojima su imali realna potraživanja za izvršene radove, jer se sa državom ne valja svađati, kažu koga je moliti njega nije ljutiti. Zaključiću,ovo vreme ne samo svetska finansijska kriza, nego mogućnosti države Srbije, sve ono što predstoji sa primenom, prevremenom primenom Sporazuma o pridruživanju, koji će nam godišnje umanjiti prihod od carina za 150 miliona evra, jeste trenutak da Srbiji i građanima krojite odelo koje im stoji. Koja odela pristaju onima koji lupaju ovde, neka zaključe građani. Hvala. (Za sve vreme govora narodnog poslanika Jorgovanke Tabaković poslanici SRS su lupali o klupe.)
Izvinjavam se što nisam bila u stanju da obezbedim red i adekvatnu atmosferu u toku izlaganja gospođe Tabaković. Pre svega, htela bih da se izvinim gospođi ministar, gospođi Stojiljković, svim poslanicima, svima, i htela bih da vam kažem da u skladu sa članom 105. i 106, i pored toga što je bilo sugestija da izreknem određene sankcije, odnosno mere, to ovaj puta nisam učinila, ali ću ubuduće to činiti. Ubuduće ću to činiti, molim vas. Narodni poslanik Zoran Kasalović, kao predstavnik poslaničke grupe SPS - JS.
Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, uvažena gospođo ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, definisani prioriteti nove Vlade do kraja 2008. godine, pre svega u smislu ubrzanja izgradnje infrastrukture i finansijskih podsticaja za strateške investicije, poboljšanje položaja penzionera i socijalno ugroženih kategorija stanovništva, kao i značajna podrška razvoju poljoprivrede, predstavljaju osnovni okvir za Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu i predloženi rebalans budžeta za 2008. godinu, u stvari je izraz težnje i nastojanja da se ti prioriteti realizuju. Deo prioriteta je već formalizovan i to kroz uredbu o vanrednom povećanju penzija, ugovorom sa Fijatom, ugovorom sa izvođačima radova na infrastrukturnim objektima, te uredbom o uslovima i načinu korišćenja sredstava za regresiranje repromaterijala za proizvodnju ratarskih i povrtarskih kultura u 2008. godini. Mere u smislu podizanja kapaciteta poreske administracije, pojačane mere kontrole u naplati poreskih obaveza, informaciono povezivanje službi daju rezultate. Struktura naših poreskih prihoda budžeta kreće se i razvija u skladu sa tendencijama i praksom u EU, u kojoj najznačajniji poreski prihod budžeta čini PDV, porez na dodatu vrednost, sa projektovanim nivoom učešća od 48,5%, odnosno oko 315 milijardi 600 miliona dinara. Uz povoljno kretanje određenih makroekonomskih pokazatelja o kojima je i gospođa ministarka govorila, te kretanja prihoda budžeta za period januar-avgust 2008. godine, sve to omogućava određenu stabilnost i održivost fiskalnog sistema Republike Srbije i trenutno realno planirano povećavanje budžetskih prihoda za 1,6% u odnosu na prvobitni plan, odnosno u iznosu od 650 milijardi i174 miliona dinara. Neophodno je, shodno tome, izvršiti usklađivanje izdataka, a ovim predlogom rebalansa budžeta za 2008. godinu Vlada je utvrdila ključne prioritete budžetske potrošnje u iznosu od 695,9 milijardi dinara. Pre svega, rebalansom budžeta za 2008. godinu planirana su dodatna sredstva za penzije u iznosu od 12 milijardi i 658 miliona dinara, za realizaciju uredbe Vlade o vanrednom povećanju penzija za 10% od isplate za oktobar 2008. godine. Planirano je povećanje sredstava za socijalno osiguranje i socijalnu zaštitu od nepunih milijardu i 500 miliona dinara, koja se odnose na naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta, pre svega, radi obezbeđivanja dodatnih sredstava za naknade porodiljama, zbog povećanja broja porodilja, što je odličan pokazatelj, kao i naknade korisnicima materijalnog obezbeđenja porodice, tuđe nege i pomoći, naknade hraniteljicama, i u Predlogu rebalansa budžeta za 2008. godinu ta sredstva sada zahvataju negde oko 9,2% rashoda ukupnih i iznose 68 milijardi i 119 miliona dinara. Na ovaj način, Vlada Republike Srbije dokazuje da je socijalno odgovorna i spremna da se brine o svakom građaninu države Srbije, kao i da značajno u narednom periodu poboljša status i standard penzionera, od kojih su mnogi dospeli pod udar dugogodišnje i nedovoljne brige i nerazumevanja društva za njihov materijalni položaj i socijalni status. Za subvencije u poljoprivredi planirana su dodatna sredstva u iznosu od nepunih 7 milijardi dinara u cilju sprovođenja već donetih propisa iz ove oblasti, a pre svega za regresiranje repromaterijala, za proizvodnju ratarskih i povrtarskih kultura u 2008. godini, podršku nekomercijalnim poljoprivrednim gazdinstvima, genetskom unapređenju mlečnog govedarstva, regresiranju mlečnog stočarstva, osiguranju životinja, useva i plodova, kao i u oblastizdravstvene zaštite životinja i bezbednosti hrane životinjskog porekla. Dame i gospodo narodni poslanici, potpuno je jasno da poljoprivreda predstavlja strateški veoma značajnu privrednu granu, i ujedno najveći razvojni potencijal Republike Srbije u budućnosti. Svakako da se izdvajanjem dodatnih sredstava Vlada Republike Srbije jasno opredelila u tom smislu, kao i da želi u budućnosti da podigne nivo konkurentnosti i efikasnosti poljoprivrednog sektora, obezbedi kvalitetnu i bezbednu hranu namenjenu domaćoj potrošnji i izvozu, te očuva životnu sredinu od štetnih uticaja poljoprivrednih tehnoloških postupaka i tako na najbolji mogući način pruži, između ostalog, punu podršku održivom razvoju sela i ravnomernom regionalnom razvoju Republike Srbije. Za realizaciju projekata saobraćajnica od nacionalnog značaja, i to obilaznice oko Beograda, deonice Dobanovci-Bubanj potok i izgradnju autoputa na deonicama Niš-Dimitrovgrad i Leskovac-Preševo, planirani su Predlogom rebalansa budžeta za 2008. godinu dodatna sredstva od dve milijarde i 300 miliona dinara, kao i dodatna sredstva u iznosu odmilijardu i 970 miliona dinara za još jedan projekat od nacionalnog značaja, a to je realizacija ugovora o zajedničkom ulaganju sa Fijatom, a sredstva se opredeljuju na ime osnivačkog uloga. Pomenuti projekti i izdvajanje dodatnih sredstava ovim rebalansom potvrđuju odlučnost Vlade u nameri da pokrene dugo očekivane kapitalne projekte, koji će sigurno obezbediti rast zaposlenosti i standarda stanovništva i stvoriti preduslove za dinamičan privredni rast. Naravno, da bi se planirani prioriteti Vlade Republike Srbije i ciljevi u potpunosti ostvarili biće izazova, a pre svega biće u narednom periodu neophodna pojačana kontrola rashoda, kao i jasan kurs u pravcu promene strukture javne potrošnje ka većem učešću javnih investicija, kao što su Koridor 10. Na taj način bi se sigurno suspendovao eventualni efekat na opšti rast cena. Svakako spremnost da se uvećani budžetski deficit sa planiranih 40,95 na 45,78 milijardi dinara pokrije iz dva realna izvora, i to akumuliranih privatizacionih prihoda iz prethodnih godina i akumuliranog suficita iz penzionog fonda samostalnih delatnosti, dodatno isključuje takvu mogućnost i scenario i siguran sam da je to izbor i opredeljenje resornog ministarstva i Vlade. Svakako da je ograničena raspoloživa sredstva, realna sredstva predviđena ovim rebalansom budžeta Republike Srbije za 2008. godinu, moguće i na drugačiji način opredeliti nego što je u ovom predlogu, a pogotovo, uvažavajući nespornu činjenicu da su potrebe mnogostruko veće od mogućnosti raspoloživih realnih sredstava. No, obzirom da se ovim predlogom rebalansa budžeta za 2008. godinu ostvaruju prioriteti o kojima sam govorio, a koje poslanički klub SPS-JS smatra najznačajnijim i vidi kao realizaciju svojih predizbornih obećanja građanima Republike Srbije, uvereni smo da je ovaj predlog rebalansa budžeta za 2008. godinu dobar i mi ćemo za njega glasati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, reč ima Radojko Obradović, ovlašćen ispred DSS.
Gospođo predsednice, gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, dugo najavljivani rebalans budžeta je konačno pred nama. Malo je paradoksalno, jer po Zakonu o budžetskom sistemu u sledećih desetak dana, 1. novembra, treba da se pojavi budžet koji mi treba da usvojimo 15. novembra, znači za manje od mesec dana ćemo usvojiti budžet za 2009, ali uvek su u Srbiji specifične okolnosti koje imaju neka neobična stanja. Zašto rebalans budžeta danas, kao što reče gospođa Dragutinović? Pa, postoje dva odgovora na ovo pitanje, jedan je dala gospođa Dragutinović, a drugi njen državni sekretar, gospodin Ilić. Gospođa Dragutinović je rekla da je razlog za rebalans nova metodologija i mi to u svakom slučaju pozdravljamo. A u vrlo gledanoj emisiji "Utisak nedelje" gospodin Ilić je rekao da rebalans budžeta se nalazi u Skupštini zato što Vladu sačinjava veliki broj stranaka, baš tako je rekao u "Utisku nedelje". Vladu sačinjava veliki broj stranaka, tu ima dosta malih stranaka, one se plaše izbora i hoće da u prvoj godini zadovolje i ispune sva predizborna obećanja. Ovo je politički budžet koji predstavlja ispunjenje predizbornih obećanja. Emisija je bila reprizirana nekoliko puta, možete da proverite da li je to baš tako. Naravno da u Skupštini Srbije uvek imamo dilemu da li je čaša puna ili je čaša prazna. Nama je ovde važno da čaša ima vode, a da li je puna ili prazna zavisi od ugla iz koga određeni problem gledamo. Pre 15 dana je praktično čitava opozicija optužena za širenje panike. Ukazivali smo da postoji kriza u finansijskom sektoru, da će ta kriza metodom spojenih sudova u manjoj ili većoj meri da se prelije u Srbiju, da ne znamo koliki su to efekti, ali u svakom slučaju da će se to osetiti ovde. Na Odboru za finansije bili su guverner i bio je takođe državni sekretar Ilić. Nama su rekli da vi niste u mogućnosti, imali ste neke druge obaveze. Mi smo s njima obavili razgovor. Pretpostavljam da su vas obavestili o svemu tome. Rečeno nam je da tri hiljade evra, koliki je depozit osiguran po našem zakonu, apsolutno pokriva i garantuje stabilnost sistema, pokriva 90% partija i da nema nikakve potrebe da se povećava garantni depozit. Kada smo mi predložili zakon, DSS i naš poslanički klub, po kome podižemo depozit na 20 hiljada evra, optuženi smo za demagogiju, za populizam, za širenje dalje panike i pometnje. Deset dana kasnije, Vlada donosi odluku da se poveća depozit na 50.000, a možda i na 100 hiljada evra. Da li je čaša puna ili je čaša prazna? Postoji magnetofonski snimak, može da se proveri, pa ćemo videti o čemu se radi. Toliko o čaši. Mi ćemo u delu načelne rasprave i u diskusiji o amandmanima analizirati pojedinačno politike Vlade. Pokušaću da odgovorim na pitanje da li je ovaj budžet realan, bez obzira na to što nam je rekao vaš državni sekretar i kolika je verovatnoća da se ovaj budžet ispuni. U vašem izlaganju, to je malo šire na internet sajtu Vlade nego što ste rekli ovde, ova verzija, u svakom slučaju piše da su osnovne pretpostavke za realizaciju ovakvog budžeta ubrzanje reformi, nastavak evropskih integracija, fiskalna i monetarna politika i povećanje stope investicija na 25 do 27 procenata bruto društvenog proizvoda ili osam do 10 milijarde evra. To su pretpostavke da se ovakva politika ispuni. Prvo, prema svim istraživanjima i prema svim izveštajima međunarodnih institucija, kreditni rejting Srbije pada. Svetska banka u izveštaju poslovanja 2009. godine kaže da Srbija zauzima 94. mesto, što je tri mesta gore nego prošle godine, 12 mesta gore nego 2005. godine. Svetska banka u izveštaju upravljanja kaže da je značajno smanjena efikasnost Vlade Republike Srbije. Kanadski "Frejzer institut" kaže da Srbija zauzima 98. mesto u regionu prema uslovima poslovanja i u regionu je lošija samo Bosna i Hercegovina. Primera radi, Albanija je na 65. mestu, Bugarska na 68. mestu. "Transparentnost internacional" kaže da Srbija deli 85. mesto na njihovom izveštaju. Primera radi, Rumunija je na 70, Makedonija na 72. mestu. Što se tiče investicija, koje su uslov za ispunjenje ove ekonomske politike, one će ove godine biti više nego dva puta manje nego što vi projektujete. Dva puta manje investicija nego što je potrebno da bi se ovakav projekat realizovao, svega 12,3% od bruto-društvenog proizvoda, što je značajno manje nego prošle godine, kada je bilo 17%, i dva puta manje nego što vi pretpostavljate za realizaciju. Platno-bilansna pozicija Srbije se značajno pogoršala. Ove godine trošimo 19% bruto društvenog proizvoda više nego što proizvodimo. Kako kaže MMF u svom izveštaju, 500 milijardi dinara potrošimo više nego što se u Srbiji napravi. Kako to da nadoknadimo? Kroz privatizaciju, zaduživanjem i doznakama iz inostranstva. Dosta naših ljudi radi u različitim zemljama i te pare donose u Srbiju. Ukupan spoljni dug iznosi 60% bruto društvenog proizvoda i povećava se iz godine u godinu. Prema Memorandumu koji je pred nama, spoljni dug ove godine je 20,8 milijardi dolara, 2009. godine 24,4, 2010. godine 27,8 i projekcija za 2011. godinu je 31,1%. U sledeće tri godine spoljni dug će se povećati za 11 milijardi dolara, a u Memorandumu se jasno kaže da je dugoročni kreditni rejting, na strani 75, bb minus i da će tako dugoročno ostati. Javni rashodi su za 18,7% veći nego u istom periodu prethodne godine. Značajna su povećanja i upadljiv je rast subvencija, dokapitalizacija, pozajmica, transfera, nabavke robe, neselektivne investicije u zgrade i građevinske objekte. Malo je neobično pošto se ide sa rebalansom ovako neposredno pred budžet, ali bilo je dobro da smo dobili i podatke o izvršenju budžeta. Vi ste na početku rekli da smo imali srećnu okolnost, vi ste to nazvali - iznenadna sreća, pošto ove godine imamo 10 i po milijardi više sredstava nego što je planirano. Ta iznenadna sreća se zovu carine, jer od tih 10 i po milijardi devet su carine. Šta znači carine? To znači da uvozimo neverovatne količine robe i da je taj deficit sve veći i veći. Nisam siguran da ako uvozite ogromne količine robe, da je to iznenadna sreća, to bih nazvao nekako drugačije. U svakom slučaju, uveliko se smanjuje javna potrošnja, uveliko se povećava umesto da se smanjuje javna potrošnja, a fiskalni deficit se sve više i više povećava. U ovom budžetu i Memorandumu nema podataka kako će ovaj i ovakav budžet uticati na osnovne parametre, na rast cena, na politiku plata, na ekonomski rast, na nove investicije, na smanjenje siromaštva, na socijalnu zaštitu, na državnu pomoć i na sve druge važne makroekonomske parametre. Neke konkretne stavke, o tome ćemo pričati u raspravi po amandmanima, ali je vrlo interesantan programski deo budžeta i rečeno je da će se NIP naći u programskom delu budžeta. U tom programskom delu nema Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj, ali ima Ministarstva vera i Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Malo je neobično da programski deo budžeta sačinjava Ministarstvo vera, a Ministarstvo ekonomije i regionalnog razvoja ne, ali dobro, to je stvar predlagača. U najvažnijem dokumentu uz budžet, koji predstavlja politiku Vlade, a to je Memorandum o ekonomskoj politici, za samo godinu dana povećanje, odnosno udeo u rashodu bruto-društvenog proizvoda je 6%, Memorandum iz 2007. godine 39,5, Memorandum iz maja 2008. godine 43,3, a sada je 45,4. Značajno povećanje potrošnje. Ako se bude ispunilo sve ono što je obećano, biće nam još i gore. Pohvaljujem Memorandum koji je vrlo pošten, vrlo efikasan i vrlo precizan. On o ovom budžetu govori više nego što bilo ko od nas može da kaže. Na strani 56 u poglavlju - Fiskalni rizici, kažete ovako: populistička ekonomska politika. Vi vašu politiku nazivate populističkom. Tu nemam ništa da dodam. Kažete ovako: ozbiljan fiskalni rizik predstavlja mogućnost nastavka sprovođenja populističkih ekonomskih politika. Ne kažete da će se možda voditi, nego kažete da će se nastaviti populistička ekonomska politika. Na ovo nemam ništa da dodam. Ovo nije budžet koji možemo da podržimo. Hvala.
Po Poslovniku, reč ima gospođica Nataša Jovanovića.
Gospođo predsedniče, neko je zaboravio nešto ovde, mislim da je papirna maramica, kad se pođe na pijac verovatno se to ponese za usput. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedniče, gospođo ministar, javljam se da iskoristim vaše prisustvo po članovima 225. i 226. Poslovnika, zato što je stigao jedan dopis, zapravo kopija koja je prosleđena vama. Radi se o dopisu koji je i Ministarstvo finansija, kao i Ministarstvo turizma, i Direkcija za imovinu, Zavodu za zaštitu spomenika i kulture uputio dr Radosav Švabić, predsednik opštine Aranđelovac. Hotel "Staro zdanje" je jedan od spomenika kulture, jedan od najznačajnijih u Šumadiji, ali svakako i u Srbiji. Svako ko je ikada došao u Aranđelovac zna da je to simbol tog grada i da već godinama Aranđelovčani gledaju kako se taj simbol njihovog grada i spomenik kulture urušava. Opština nije u mogućnosti da ovaj problem reši zato što je briga države nad takvim objektima neophodna. Znamo da je samo uz veliki angažman Raško-prizrenske eparhije i ljudi dobre volje izvršena rekonstrukcija naših svetinja na KiM, pre svega zahvaljujući preosvećenom vladiki Artemiju i monaštvu, sveštenstvu, ali kada su u pitanju ove stvari, kojih ima još u nekoliko ovako drastičnih primera u Srbiji, moramo odnosno država, ili da nam kažete da ne želite da štitite naše kulturne i istorijske spomenike, da reaguje što je moguće pre. Danas je 24. oktobar i sama činjenica da ovaj produžetak miholjskog leta pre svega pogoduje građanima Srbije, koji će imati šokantne račune za gas, i za struju i uopšte za grejanje čitave sezone, jedva će da prežive, ali zamislite, gospođo ministar, da vas tamo put navede, a vi kao ministar finansija, pretpostavljam, treba da obiđete veći broj gradova u Srbiji. Inače, što se tiče posla oko preuzimanja poslova poreske uprave od strane opštine Aranđelovac, to je ogledni primer opštine koja je to na najbolji mogući način uradila. Činjenica da Vlada Republike Srbije ne brine, ne samo ova nego i prethodna, kao i one pre toga, o ovom tako važnom problemu, dovoljno govori o tome da smo mi nacija koja se na svakom mestu, u pravom smislu reči, bruka. To vam kažem zbog toga što je Sretenje gospodnje blizu, a i dan jubileja opštine Aranđelovac sledeće godine i zbog činjenice, pa evo tražim i odgovor, da li ćete i kada ćete na osnovu ovog zahteva, daću vam sada ovu fotokopiju, organizovati, ali pre svega su se vama obratili i naveli vaše ministarstvo kao prvo, radni sastanak koji je predsednik opštine dr Radosav Švabić, kao odgovoran čovek, srpski radikal, tražio da bi se ovaj problem što pre rešio, kao i naši koalicioni partneri iz Nove Srbije i Socijalističke partije Srbije u tom gradu. Hvala vam najlepše.
Gospodin Petar Jojić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, dobio sam jednu informaciju i jedno pismo od strane sugrađana Pančeva koji postavljaju pitanje, a to spada u vašu profesiju, pa se vama kao vrsnom stručnjaku i obraćam u nadi da ćete odgovoriti Pančevcima povodom jednog pitanja. Kakvo je zdravstveno zbrinjavanje stanovnika opštine Pančevo u svetlu birokratskih zavrzlama? To kaže Vladimir Dejanović, zvani Dendi, sa većim brojem građana iz Pančeva. Ne možemo da verujemo da o sudbini Pančevaca odlučuju neljudi, koji teraju teško bolesne na put duži od 200 km, i to po nekoliko puta u toku meseca, radi specijalističkih pregleda i terapija, zračenja i drugog. To smo do sada mogli da uradimo u Beogradu, na udaljenosti od 20 km, sada nas zdravstvena birokratija, republička i pokrajinska, tera da građani i po zimi, i po ciči i po vrućinama moraju da putuju radi ukazivanja zdravstvene pomoći bolesnicima Pančeva u Novi Sad, Sremsku Kamenicu, kažem na udaljenosti i do 200 km, kad idete u jednom i u povratnom putu. Novi Sad je, kažu, Pančevo pljačkao i gradio se dok su Pančevci, pored ogromnog proizvodnog prihoda, ostali palanka, jer ih sada u ovom trenutku zdravstvena mafija i zdravstvena birokratija ne uvažava i ne poklanja im nikakvu veru. Dakle, građani Pančeva moraju da odlaze u Novi Sad, a ne u grad Beograd, a moram da vas podsetim da je Pančevo bilo u sastavu grada Beograda i bilo je područje grada Beograda. Pitamo se i tražimo objašnjenje od ministra zdravlja - zašto se ovako kažnjavaju građani i bolesnici Pančeva, a poznato je od kakvih sve teških bolesti boluju građani Pančeva? Boluju od najteže bolesti, karcinoma i drugih, izazvanih i prouzrokovanih poznatom industrijskom južnom zonom od strane Rafinerije, Azotare i Petrohemije. Bore se lekari Pančeva da pomognu, ali bespomoćno i neuspešno, da se našim građanima omogući lečenje u Beogradu. Tražim obaveštenje od ministra zdravlja hoće li republičko Ministarstvo zdravlja preduzeti neke mere da građani Pančeva konačno mogu da ostvaruju svoja prava u svom glavnom gradu, udaljenom 15 km. Hvala vam.
Republičkom zavodu za zdravstveno osiguranje i ministru zdravlja će vaše pitanje biti prosleđeno i čekamo odgovor. Gospođa Elvira Kovač.
Poštovana gospođo ministarko, gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SVM će podržati rebalans budžeta za 2008. godinu u predloženoj formi pošto nam je svima jasno da se njime vrši usklađivanje primanja i izdataka budžeta. Naglasila bih, međutim, da su krajem prošle godine kod donošenja Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu narodni poslanici SVM i Poslaničkog kluba manjina imali više amandmana, te da ostajući verni svojim principima. Ni sada ne odustajemo od svojih zahteva i očekujemo da će naši zahtevi biti uvaženi u Zakonu o budžetu Republike Srbije za narednu 2009. godinu. Trenutno u periodu nezapamćene finansijske krize u svetu smatramo da je predloženi rebalans ipak previše rasipnički. Podsećanja radi, u Predlogu rebalansa budžeta za 2008. godinu predviđaju se ukupni prihodi u iznosu od 650,17 milijardi, a rashodi u iznosu od 695,95 milijardi dinara, pri čemu bi deficit bio povećan za oko 4,8 milijardi dinara. Zbog održavanja, tačnije nenarušavanja stabilne političke situacije u zemlji, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu ima podršku Poslaničkog kluba manjina. Svesni smo toga da je nakon stupanja na snagu novog Zakona o ministarstvima bilo potrebno obezbediti uslove za nesmetano izvršavanje poslova, rashoda, izdataka tačnije, kod svih direktnih korisnika budžetskih sredstava, a znamo da je kod nekih došlo do promene u nadležnostima i došlo je do novoobrazovanih ministarstava. Kao što smo svi upućeni i vrlo dobro znamo, prestala je sa radom Služba za ljudska i manjinska prava, čije je nadležnosti preuzelo novoformirano Ministarstvo za ljudska i manjinska prava, što svakako, moja stranka, Savez vojvođanskih Mađara, kao i cela Poslanička grupa manjina kojoj pripadam, pozdravlja. Ministarstvo za ljudska i manjinska prava između ostalog je preuzelo i nadležnosti u oblasti položaja pripadnika nacionalnih manjina i vođenja registra nacionalnih saveta nacionalnih manjina, za koje su sredstva u Zakonu o budžetu Srbije za 2008. godinu bila utvrđena u Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Podsećanja radi, nadležnosti Ministarstva za ljudska i manjinska prava su između ostalih: opšta pitanja koja se tiču položaja pripadnika nacionalnih manjina, vođenje registra nacionalnih saveta nacionalnih manjina, kao i izbor tih saveta, zaštita i unapređenje ljudskih i manjinskih prava, izrada propisa o istim tim ljudskim i manjinskim pravima, položaj svih pripadnika nacionalnih manjina koje žive na teritoriji Republike Srbije i ostvarivanje svih manjinskih prava, ostvarivanje veza nacionalnih manjina sa matičnim državama, položaj i ostvarivanje nadležnosti spomenutih nacionalnih saveta nacionalnih manjina. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, na našu veliku žalost, nisu precizno određene stavke baš za finansiranje rada nacionalnih saveta nacionalnih manjina. Stoga su poslanici Poslaničkog kluba manjina predali jedan amandman o kome ćemo detaljnije govoriti u raspravi o pojedinostima. Sada bih samo želela da naglasim da mi samo tim amandmanom predlažemo da se iznosi sredstava za finansiranje nacionalnih saveta, i ovim predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, utvrde na istovetan način kao što je to već urađeno u Zakonu o budžetu za 2008. godinu. Svesni smo da je Uredbom Vlade o vanrednom povećanju penzija utvrđeno da se penzije povećaju za 10%, stoga je na osnovu navedenog povećanja i redovnog usklađivanja tih penzija potrebno obezbediti dodatna finansijska sredstva u iznosu od 12,7 milijardi dinara za penzije. Vlada, dakle, ispunjava svoja predizborna obećanja, što svakako Savez vojvođanskih Mađara ocenjuje kao pozitivno, ali s druge strane mi iskazujemo svoju bojazan da će ispunjenje silnih predizbornih obećanja ići na uštrb finansijske stabilnosti naše zemlje. Vlada bi zaista trebala da bude zabrinuta zbog velikog budžetskog deficita. Još veći budžetski deficit ne bi mogao da se pokrije, imajući u vidu da su očekivani prihodi od privatizacije sve manji, skromniji, i da se kraj, malopre spomenute, nezapamćene finansijske krize u svetu još uvek ne vidi. Do kraja 2008. godine potrebno je obezbediti dodatna finansijska sredstva, radi se o 7 milijardi dinara, za subvencije u poljoprivredi. Ovo je potrebno, između ostalog, zbog proširivanja kruga korisnika i na pravna lica, a iznenađujuće povećanog broja registrovanih poljoprivrednih gazdinstava u ovoj godini. Poslanički klub manjina podržava transfere iz budžeta Republike Srbije kojima se finansiraju i mere aktivne politike zapošljavanja, programi samozapošljavanja, programi otpremninom do posla, programi obuke i prekvalifikacije. Takođe, smatramo vrlo pozitivnim što su ovim predlogom sredstva povećana radi obezbeđivanja dodatnih finansijskih sredstava za naknade porodiljama, naknade korisnicima materijalnog obezbeđenja porodice, tuđe nege i pomoći, naknade hraniteljicama itd. Ipak se najveći deo sredstava iz budžeta Republike troši, odnosno obezbeđuje za plate zaposlenih u prosveti. Ovim zakonom bi se takođe obezbedila finansijska sredstva da bi se ispoštovali potpisani protokoli zaključeni između Vlade i reprezentativnih sindikata obrazovanja. Želela bih samo, sve vas poštovane građane, da podsetim da su zapravo osnovni ciljevi ekonomske politike Vlade Republike Srbije - dinamičan privredni rast, rast zaposlenosti i standarda stanovništva i ravnomerniji regionalni razvoj. Savez vojvođanskih Mađara podržava unapređenje poslovne klime i stvaranje konkurentnog ambijenta, pošto znamo da je to preduslov za privlačenje, za rast investicija, čime bi se omogućilo povećanje izvoza u narednom periodu, a samim tim i redukovali spoljnotrgovinski deficit i nezaposlenost u Srbiji, koji je goreći problem. Da sumiram, donošenje zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu je neophodno radi nesmetanog funkcionisanja novoosnovanih državnih organa, obezbeđenja sredstava za vanredno povećanje penzija u skladu sa Uredbom Vlade o vanrednom povećanju penzija, isplate subvencija u poljoprivredi, kao i za izvršavanje svih ostalih rashoda za koje je potrebno obezbediti dodatna sredstva u ovoj godini. Narodni poslanici Saveza vojvođanskih Mađara i Poslanički klubmanjina, naglašavam, ne odustaju od svojih zahteva vezano za pitanje poboljšanja položaja pripadnika nacionalnih manjina i decentralizacije i svi mi očekujemo da će ti zahtevi biti uvaženi u zakonu o budžetu za narednu 2009. godinu. Navela bih samo jedan konkretan primer od naših prošlogodišnjih amandmana. Svi mi smatramo da je neophodno finansiranje učeničkih i studentskih domova čiji osnivač nije država, ali takođe njihovo finansiranje je iz državne kase. Spomenula bih samo nekoliko njih, to je na primer učenički dom "Emaus" u Mužlji, živim u Mihajlovu koji je svega 20 kilometara od Mužlje, i nekoliko puta sam bila u tom studentskom domu, odnosno učeničkom domu. Tu su srednjoškolci iz južnog Banata, koji imaju priliku da uče u srednjim školama na svom maternjem jeziku, jedino tu u Zrenjaninu, kao u centru srednjeg Banata. Drugi dom je "Devojački dom" u Zrenjaninu, koji je isto svega 12 kilometara od mog sela i tu sam bila nekoliko puta. Jako puno mladih devojaka su srećne što su dobile smeštaj u tom domu. Dalje su to, učenički dom "Laslo Rehap" u Subotici i studentski dom "Opaca" u Novom Sadu. Želela bih sve vas, poštovane dame i gospodo, da obavestim da u Republici Srbiji, pored ustanova učeničkog i studentskog standarda čiji su osnivači ili Republika ili Autonomna Pokrajina Vojvodina, funkcioniše više ovakvih učeničkih ili studentskih domova, a njih za sada održavaju tradicionalne verske zajednice ili nevladine organizacije manjina, a one na našu veliku žalost i dalje ne dobijaju nikakva sredstva iz državnih izvora. Znači, dobijaju nula sredstava iz državne kase. Savez vojvođanskih Mađara će ipak podržati rebalans budžeta za 2008. godinu, u nadi da će za novu Vladu Republike Srbije evropske integracije ostati primarnog značaja i podržavajući stabilnu političku situaciju u zemlji koja je neophodna za dalji privredni razvoj. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima predsednik poslaničke grupe Nova Srbija, gospodin Velimir Ilić.
Poštovana predsednice, poštovani narodni poslanici, jako mi je žao što je vladajuća koalicija malo zainteresovana za rebalans budžeta, o čemu danas razgovaramo, i izuzetno mi je žao što do ovog rebalansa budžeta nije došlo znatno ranije, jer to bi imalo neke efekte. Ne mogu da shvatim da ministarstva koja su napunila 100 dana rada nisu imala dinar sredstava, jer su novoformirana ministarstva, kako su mogla da funkcionišu. Želim da postavim par pitanja koja su izuzetno važna. Ne mogu da shvatim da neko na petnaestak dana pred zimu, kad počinje da pada sneg, ulaže u poljoprivredu. I neko pred kraj građevinske sezone priča o velikim ulaganjima u infrastrukturu, gradnju. Posebno ovo za poljoprivredu mi je vrlo interesantna priča. Da li smo mi normalni, da pravimo rebalans, da ulažemo u poljoprivredu uoči nove godine? Isto tako, u infrastrukturu, u izgradnju puteva, obilaznice koja je trebalo da se otvori 1. septembra, pa odloženo za 15. septembar. Ne znam zašto ulažemo u nešto što se otvara za neki dan. Rečeno je da se 10. novembra otvara stoposto. Prema tome, izdvajamo sredstva za nešto što je odavno potrošeno i sad treba da budemo neka maska da sve to pokrijemo ovde, da se to usaglasi, usavrši i da svi budu čisti u celoj ovoj priči. Da li shvatate o kakvoj poljoprivredi pričamo? Znate da je vreća veštačkog đubriva 3.000 dinara. To je dva ara šumadijske i moravske zemlje. O čemu mi razgovaramo? Kakvu poljoprivredu razvijamo? Vidite da je cena kupusa bila, otkup na veliko, dva dinara. Kako seljak da preživi? Setite se toga, gospođo ministarka, u proleće, kad počinje setva, kad počinju poljoprivredni radovi. Setite se sada i razmislite za idući budžet o poljoprivredi. Skinuta je cena mleka za 12 dinara. Kako da prežive seljaci? O čemu mi sada razgovaramo? Ova silna sredstva što se odvajaju tobože za infrastrukturu, znate li vi, gospodo, sve ovo što je izdvojeno, dve milijarde, to je sedam kilometara autoputa jedne trake, samo sedam kilometara u Srbiji. Diglo se na velika zvona, radi se rebalans da se uradi. Nemojte da se brukamo, da pričamo o sedam kilometara puta da napravimo, ulažemo u velike projekte. Gospodo narodni poslanici, kada sam bio ministar za kapitalne investicije, u kabinetu sam imao pet zaposlenih službenika. Taj kabinet, odnosno ministarstvo, sada je razbijeno na pet ministarstava. Sada vidim ovde, pojedini potpredsednici imaju po 41 službenika. To je administracija. Krkobabić će da dovede sve penzionere sada u Vladu, a ovaj njegov sin je napravio veći kabinet nego pojedine opštine. Ko će to da isfinansira, na koji način? Šta nam vi to nudite? Ne možemo ulagati sredstva samo za administraciju, a folirati se ovde za neke velike radove, za neke velike projekte. U ministarstvu koje sam nekad vodio, tadašnji ministar finansija, gospodin Dinkić, izuzetno me je obradovao, rekao - prodaće se Mobtel, gospodine ministre, i sve ide u puteve i u koridore. Za Mobtel smo uzeli milijardu i 600 miliona evra, a onda mi je došao i rekao da prodamo i treću licencu, još 300 miliona, biće posla i za sve koridore, milijardu i 900 miliona ćemo imati ukupno za Koridor 10. To je istina. Onda su došli i rekli - i "Robne kuće" 360 miliona evra, sve u koridore. Sve se to prodade, od Koridora ništa, izdvojilo se 200 miliona dinara, to nije imalo za eksproprijaciju za tri-četiri kilometra i zato nije ni rađeno ovo prema Preševu, i još ta eksproprijacija nije ni urađena, ni plaćena, nema para. Sredstva od Mobtela, "Robnih kuća" i sredstva od trećeg operatera, nekog gospodina Šlafa, šta se tu dogodilo nemam pojma, potrošena su, a koridori nisu izgrađeni. Kad neko danas pita - što to nije rađeno? Da se zna, nije rađeno zato što nije imalo para, jer su sredstva koja su bila dogovorena da idu u Koridor 10 neobjašnjivo nestala. Počela je izborna kampanja u januaru i ta sredstva su trošena za kampanju, i ovu veliku pobedu proevropskih snaga i za veliku predsedničku pobedu. I, pojela maca. Velika sredstva su prelivena u Vojvodinu, zato je Pajtić tamo i pravio dobar rezultat, bez povratne informacije kako i na koji način su potrošena. Prema tome, molim vas da tražimo, kao ozbiljni ljudi, gde su sredstva od Mobtela, "Robnih kuća" i trećeg operatera? To je preko dve milijarde i 160 miliona evra potrošeno i nema ih nigde. Mi sad pravimo rebalans. Lepo je što je penzionerima dato, ali mi smo ovde imali jedan predlog da ne idu linearna povećanja, već prvo najniže penzije da dignemo do jednog praga, da ne dobiju oni 10%, još po jednu penziju, koji imaju penzije 80-90 hiljada, a onaj ko ima sedam-osam hiljada, dobiće 700 dinara. Tražili smo da se do jednog praga, npr. 15.000, podignu penzije, a onda od ostatka da porastu i ostale penzije. To je bio naš zahtev koji je bio potpuno opravdan. Međutim, došlo je do linearnog povećanja. Ali, jadni naši penzioneri nisu ni znali šta ih čeka. Pa ova poskupljenja gasa 60%, to je za individualna domaćinstva, to je nemoralno. Zbog toga treba da padne svaka iole ozbiljna vlada. Premijer je morao odmah da podnese ostavku. Ovde slušamo Jugorosgas, mafija. Ima mafije. Izađe čovek iz vladajuće koalicije i kaže - mafija je u vrhu vlasti, gasna mafija. Dobije nešto i onda kaže - nije više mafija u vrhu vlasti od danas, sutradan je promenio mišljenje. Mi se obradovali - blago nama, evo čovek iz vladajuće koalicije će to isterati na čistac, pa ćemo sve to definisati. Molim vas da veoma ozbiljno razgovaramo. Pa da ne pričamo o povećanjima impulsa i svim ostalim povećanjima koja će da slede iduće godine. Sad kad je grejna sezona, kad se narod smrzava i kada masa ljudi nema dinara da preživi, da odškoluje svoje đake, šta se događa? Mi pričamo o velikim investicijama u poljoprivredi. Mi nismo normalan svet, sve smo pomešali. Molim vas, gospođo ministarka, razrešite to na Vladi. Poljoprivreda je u proleće, ako niste znali. To se tada razmišlja. Zimi za proleće. Infrastruktura, zimi se pripreme projekti, sve, u proleće počinju građevinski radovi, a sad se završavaju. Shvatite, svi veliki projekti rade se kreditnim linijama u Srbiji, i Gazela, i pančevački most, i temerinska petlja, i batajnička petlja, i Kokin Brod, i Nova Varoš i banatska magistrala, sve se radi kreditnim linijama. Gde su pare od privatizacije i NIP-a koje je trebalo da ponesu infrastrukturu? Mi smo, prodajući velike i profitabilne firme, poput pivara, cementara i ostalih, potrošili pare u budžetskim deficitima i za raznorazne kampanje za udvaranje narodu, sa raznoraznim socijalnim budžetima, bez razvojnog budžeta, i došli smo u situaciju da imamo još dve-tri firme koje će se prodati, to su Telekom, EPS, šta se sve tamo nudi, i kad se to potroši, onda smo goli ko pištolj, a sa velikim dugovima, preko 29 milijardi dolara. Gospodo, stanje je vrlo alarmantno i ne treba ovako neozbiljno razgovarati. Bio sam razočaran kada sam slušao gospođu Dragutinović, koja je euforično rekla da je sve u redu. Evo malo rebalans, da još nešto dodamo poljoprivredi. Ja sam se oduševio. Da li je ovo normalno, ono što mi srećemo svaki dan u običnom životu? U Srbiji se teško živi, mnogo teško, i treba o tome brinuti. Malo više socijala i sve ono što treba. Nemojmo se hvaliti ravnomernim regionalnim razvojem. Pola Srbije nama vodu da pije. Gospodo, sećate se letos, nismo imali da napojimo stanovništvo. Bila je u programu akumulacija Svračkovo. Šta je bilo, gde su pare, što nije rađena? Nije ništa pipnuto. Iduće godine ćemo imati nestašicu vode. Osnovno iz ravnomernog regionalnog razvoja, nemojmo opšivati pojedine delove Srbije u mermer, a drugi delovi nemaju vode za piće. Prema tome, skupa administracija, skupa država, o tome moramo brinuti. Pokušajte da suzbijete uvoznički lobi. Uvoznički lobi upropasti Srbiju i još ga više sa ovim vašim novim merama, koje predlažete, motivišete da radi. Onda će se dokrajčiti srpska privreda i nećemo više imati šta. Šta sada možemo da izvezemo? Gotovo ništa. Zato vas molim, moramo biti veoma ozbiljni. Znamo da je ovaj rebalans da se plate neki dugovi i znamo da ćete podići sada kredit da platite i dugove od pre 15-20 godina putarima - 10 milijardi, i još tamo pet, i još pet, i tih 20 milijardi će se podići posle ovog rebalansa i još zadužiti dodatno država. Od tolikih zaduženja ne možemo ispuniti sve želje tih malih partijica, koalicionih partnera, velikih knezova iz pojedinih gradova koji dolaze ovde i traže ogromna sredstva. Velika sredstva su potrebna, ami nemamo od čega. Srbija se bori da preživljava i zato vas molim da to ozbiljno shvatimo i da vidimo kako ovu zimu da prezimimo. Nisam to video ovde u budžetu. Ulažemo u nešto što je prošla sezona, a ono gde sada dolazi sezona grejanja, tu ukopavamo građane, sa impulsima i svim onim što je neophodno. Zato vas molim, uozbiljite se, gospodo iz vladajuće koalicije. Nije situacija nimalo laka i to vam odgovorno tvrdim. Mnogo se zadužujemo, mnogo obećavamo, nismo hteli da radimo koncesiju, hoćemo kreditnim linijama, hoćemo autoputeve iz budžeta. Nema od toga ništa, to je prazna priča. Još jednom, poslanici NS ne mogu glasati za ovaj rebalans, jer ovo je nešto što je potrošeno i samo ste došli kod nas da vam to legalizujemo i da vam kažemo: dobro, u redu, vi ste naši, potrošili ste, idemo dalje. Veoma ozbiljno spremajte budžet, imaćete ovde jednu tešku i žestoku raspravu u parlamentu. Spremajte budžet ozbiljno za narednu godinu i pustite one stavke gde su zakamuflirane velike cifre, nego definišite svaku stavku, da znamo tačno, jasno i glasno o čemu se radi. Hvala vam.
Reč ima ministar finansija, dr gospođa Dragutinović.
Iskoristila bih ovu priliku i osvrnula se na veći broj pitanja, ali prvo gospodinu Iliću. On je uvek bio moja inspiracija. Gospodine Iliću, hvala što me podsećate da su poljoprivredna i građevinska sezona završena. Zaista nisam to primetila. Jedino bih da vas podsetim da tokovi robe i novca uglavnom nisu istovremeni. Znači, plata se ne prima istovremeno sa isporukom rada nego posle. Dakle, uvek postoje neki razumni rokovi. Što se tiče toga da li sam vas ili nisam razočarala, moram priznati da sam i ja razočarana vama. Ako posle tri meseca treba da znam više od vas koji ste proveli u Vladi tri godine minimalno, a možda i više, gde su pare od firmi koje su privatizovane i licenci koje su prodate u vreme kada ste vi bili ministar, onda ne znam ko treba da bude više razočaran. Trebalo bi vi to bolje da znate. Činjenica jeste da su ogromni prilivi od privatizacije ostvareni, ali isto tako da vas podsetim da su ogromni dugovi u prošlosti nastali i da sve te dugove sve Vlade od 2000. godine vraćaju, uključujući i dugove prema tzv. starim deviznim štedišama. Takođe, postoje dugovi različitih javnih preduzeća, recimo, JP "Putevi", tako da dok ste vi bili ministar, gospodine Iliću, prihodi iz privatizacije su korišćeni za plaćanje nekih obaveza JP "Putevi". Skupa državna administracija jeste, ne sporim i nikada nisam rekla da je jeftina, ali hoću da vas podsetim da u periodu od 2006. do 2008. godine učešće javne potrošnje u društvenom proizvodu je isto. Dakle, podjednako je skupa državna administracija bila i u Vladi čiji ste vi bili član. Naravno, imam odgovore i za neka druga pitanja koja su postavljena. Razmišljala sam da li da sačekam kraj ili ne.
Gospodine Krasiću, molim vas da omogućite ministarki da govori. Nemojte dobacivati.
Što se tiče veličine javnih rashoda, još jednom da ponovim da nikada nisam tvrdila da su oni niski, ali isto tako bih radije da govorim o brojevima. Kada neko kaže da vodimo populističku politiku i kad to ne dokumentuje brojem šta je populistička, a tačno se zna šta jeste, onda taj neko za mene predstavlja samo čoveka sa mišljenjem, a mišljenje često može da bude pogrešno. Znači, javna potrošnja nije sporna, jeste visoka, ali nije ni carevo novo odelo. Car još uvek nije go, jer se višak rashoda nad prihodima pokriva iz realnih izvora. Krediti jesu realan izvor prihoda, a naročito kada je novo zaduživanje manje od otplata starih dugova. Kada vam je novo zaduživanje manje od otplata, vaš dug se, zapravo, smanjuje. Kao što sam rekla, u periodu od 2006. do 2008. godine učešće javne potrošnje u društvenom proizvodu ove zemlje je identično. Što se tiče budžeta Republike Srbije, nije dobro porediti 2000. i 2008. godinu. Zašto? Možda smo zaboravili da nam se malo država razlikuje. Godine 2008, ili 2007. ili 2006. budžet Republike Srbije ima neke nove nadležnosti koje je ranije imao budžet one nekadašnje SRJ. Znači, postojao je savezni budžet i republički budžet. Danas je republički budžet, zapravo, preuzeo diplomatiju, vojsku, sve ono što je nekada izdržavao savezni budžet. Takođe, kada govorimo o tome koliko je budžet rasipnički, htela bih da vas podsetim, to je mnogo lako izračunati i spremna sam da pokažem računice i da samo brojeve suočim s vama, a ne mišljenja bez brojeva. Ako je budžet Republike Srbije: rashodi 30% društvenog proizvoda, 80% tih rashoda, a to je 24%, jesu zakonom determinisane obaveze. Znači, Zakon o platama javnih službenika određuje plate u obrazovanju, zdravstvu, javnoj administraciji, ni više ni manje od toga, primenjujemo zakon i dobijemo takve zarade. Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju određuje kako se penzije prilagođavaju. Dakle, to je zakonska obaveza. Različita socijalna davanja iz budžeta: dečiji dodaci, različite pomoći, materijalno obezbeđenje porodice, to su zakonske obaveze. Znači, neću da prihvatim da je tih 24% nešto što je rasipničko. Rasipničko može biti ono što je ostalo, a to je nekih 6% društvenog proizvoda. Da vas podsetim, tih 6% se raspodeljuje na subvencije. Nisam gotovo nijednog poslanika čula da je tražio manje subvencije, uglavnom su svi tražili više. Čak i gospodin Buha govori o tome da treba poljoprivredi dati tri puta veće subvencije nego što im se daje, a kaže "izvore - snađite se, ne interesuje me". Standardna parlamentarna demokratija podrazumeva da kada tražite da se nešto poveća morate naći izvor odakle. Dokažite brojem i onda možemo da govorimo. Pretpostavljam da vi niste čovek sa mišljenjem, da to možete da pokažete. Moram da vas podsetim da nisam pravnik, nisam sudija, ne radim u tužilaštvu. Meni možete da govorite o nekim nepravilnostima, i precenjenom i potcenjenom budžetu, prihodima i rashodima, a o korupciji prosto nisam prava adresa. Budžetska procedura, ovo je mali odgovor na pitanje koje je postavila, ili konstataciju gospođe Jorgovanke Tabaković, počinje na taj način što Ministarstvo finansija traži od pojedinačnih korisnika budžetskih sredstava šta oni misle kolika im sredstva trebaju. Državna revizorska agencija je sama sebi smanjila sredstva. Da li zaista mislite da je Ministarstvo finansija samoinicijativno trebalo da im poveća? Gospodinu Zoranu Ostojiću takođe želim da kažem da to što neće glasati za ovaj budžet takođe ne temelji na teorijskim saznanjima kada je u pitanju fiskalna politika. Prosto, deficit nije prekomeran. Postoji zlatno pravilo. Ne bih vama da govorim o zlatnom pravilu, ali ima u svakom udžbeniku fiskalne ekonomije. Sva su pravila poštovana. Sada vi možete da kažete, ma baš me briga za pravila, hoću da napravim neku novu teoriju. Možda kada vi napravite nov udžbenik, to će za mene biti pravilo, za sada smatram da radim dobro dokle se god ne ogrešim o pravila struke. Gospodin Maraš je vešto koristio slajdove, mešajući ono što sam rekla za 2008. i 2009. godinu. Ako bismo zaista hteli da vidimo šta sam zaista htela da kažem, i kada bismo poredili ono što su lideri pojedinih stranaka u kampanji obećavali i ono što su na kraju dobili novim, odnosno rebalansom, videli biste da je ovako od nečeg odustao. Dakle, budžet jeste kompromis. Takođe, stojim iza svake reči koju sam rekla za budžet za 2009. godinu. Neće moći sve istovremeno. Nekih projekata ćemo se morati odreći, nekih privremeno, drugih trajno. Prosto, to je činjenica. Inače, budžet Republike Srbije je usvojen od strane Vlade 2. oktobra. To znači da je rađen u septembru ili tokom septembra. Pretpostavke na kojima se taj budžet zasniva nisu nerealne, zato što sam sigurna da će se prihodi ostvariti na način na koji je projektovano, a iskustvo mi govori, poređenjem plana odnosno budžeta i onog što se zaista desi u životu, da su rashodi uvek manji, ono što se zaista desi u životu, od onog što budžet ili rebalans budžeta pokazuje. Takođe, da samo mi imamo ovakav rasipnički budžet, da samo mi ovako trošimo, kao što sam svojevremeno na poziciji viceguvernera slušala da samo kod nas valuta presira, prosto nije tačno. Dovoljno je da odete na sajt bilo kog ministarstva finansija i da vidite da 70% zemalja, a90% zemalja u regionu, ima deficit veći od ovog. Samo da vas podsetim, ako je recesija na vratima i ako recesija kuca, onda je odgovor odgovorne makroekonomske politike ekspanzivan budžet. To je lek za tu bolest. (Iz sale: nema leka.) Vidim da smo mi još uvek živi, slušajući različite prognoze. Stvarno bih s vama želela da podelim nekoliko svojih stavova. Otkako sam počela da se bavim ekonomijom slušala sam različite, tako da kažem, crne prognoze, od toga da 35% naših ljudi, recimo, živi ispod linije siromaštva. Da zaista živi 35% ljudi ispod, ne bi živeli nego bi bili na Novom groblju. Prosto nije tačno. Kažem, hajde da pogledamo objektivno. [[Žagor.]] Ne kažem da mi dobro živimo. Postoje relevantne studije koje govore o tome koliko je ljudi siromašno. Odgovorna država zaista targetira ... (Predsednik: Molim vas, hoćete li dopustiti ministarki da završi svoje izlaganje, molim vas. Izreći ću vam opomenu, gospodine poslaniče.) Za natalitet ne znam, imam dvoje dece i to je proširena reprodukcija. Na kraju, bilo je dosta pitanja vezanih za finansijsku krizu. To je bilo, praktično, pre mog ekspozea, pa ako dozvolite samo kratko u odnosu na njih. Znači, neosporno je da je na sceni globalna finansijska kriza. Kako naš bankarski sektor, prema svim pokazateljima koji su merodavni i koji se gledaju, nije u problemu, nisu se mogle očekivati nikakve direktne posledice. Dakle, samo indirektne u smislu manjeg priliva kapitala. Ono što je Republika Srbija uradila, pogledala je i shvatila da sve zemlje EU praktično imaju koordiniranu akciju. Dakle, u ovome smo zajedno, pa ćemo zajedno ili propasti, kako je Triše rekao, ili ćemo zajedno pobediti. U tom smislu, smatrali smo da ono što rade zemlje EU, a ne samo zemlje EU nego i one zemlje koje nisu ali se nadaju da će jednog dana biti tamo, da uradi i Vlada Republike Srbije. Zato je promenila zakone na način na koji su promenjeni, dakle, povećala iznos osiguranog depozita sa 3.000 evra na 50.000 evra. Moram da vam kažem da je pre ove finansijske krize već bio Predlog zakona gotov, da se inače mislilo da se poveća osigurani depozit na 20.000 evra. Ova kriza je učinila da se mi ponašamo slično svim ostalim zemljama. Sve zemlje EU, plus sve zemlje... (Iz sale: Koje zemlje?) Tačno znam koje su sve zemlje povećale. Minimum 50.000, 100.000. (Iz sale: Osigurane sedam puta.) Ne. Govorimo o iznosu. Postoji razlog zašto. Zato što bi se štednja iz jedne zemlje iznosila u drugu. Zato su izjednačili obim osiguranog depozita. Ne znam koliko je ljudima jasno, ne propada finansijski sistem u celini. Može pojedinačna banka da bude u problemu, a ne finansijski sistem u celini. (Iz sale: Naše su propale 2000. godine.) Ljudi su dobili svoju deviznu štednju i biće otplaćena do 2016. godine. Dakle, 50.000 evra jeste realno, naročito za snagu našeg finansijskog sektora. Takođe, trebam da vam kažem da su mnoge druge mere donete koje će ovo učiniti potpuno realnim. Dakle, ono što je najčešće kritikovano u politici NB jeste visoka obavezna rezerva na deviznu štednju. Pored visoke obavezne rezerve, postojao je i Fond za osiguranje depozita. Imamo dvostruku zaštitu. Ovo jeste realno. Ovo jeste prema direktivama. Slažem se da smo mi mnogo manje razvijeni, pa mnogo manje štedimo od EU. Možda smo mogli da osiguramo depozite do 20.000 evra. Samo da vas podsetim da to znači po deponentu, po banci. To znači, ako štediša ima više partija u više različitih banaka, gotovo je potpun siguran. Ne propada finansijski sistem u celini, pojedinačna banka može biti u problemu privremeno. Prema tome, to sigurno ima pokriće. Mislim da sam pokrila sva pitanja, osim možda za budžetsku rezervu, to je gospodin Ostojić postavio, a činjenica jeste da je budžetska rezerva skoro dve milijarde dinara, milijardu i 700, da budem precizna. Gospodin Ostojić se pita kako to predviđa Ministarstvo finansija kada je eto, do kraja godine je ostalo toliko malo, a toliko su velika sredstva potrebna. Prva stvar, ova godina je sve nas naučila šta znače šokovi. Ove godine postojao je šok naftni, ili veliki cunami, mali, ne znam kako da kažem. Znači, cene su porasle sa 70 na 130, pa su se ponovo vratile. Svetska finansijska kriza. Živimo u vreme neizvesnosti, u uslovima neizvesnosti. Ne može se predvideti sa sigurnošću ni jedna jedina cifra. Nažalost, ovo nije matematika, ovo je ekonomija. Šta će se na kraju desiti, zavisi od rezultante ponašanja svih ekonomskih aktera.
Zahvaljujem gospođi ministar. Najpre Zoran Krasić po Poslovniku, a onda gospodin Ilić. Ali, najpre Zoran Krasić po Poslovniku, pa onda vi, gospodine Iliću.
Poštovana gospođo ministarka, oduševljen sam kada sam slušao vaše replike i ove vaše komentare i video sam da ste vrhunski ekonomski stručnjak, a posebno da zaslužujete sigurno to mesto, kad ste rekli da lepo Srbija živi, da nema siromašnih. Ali, nije ni čudo, prethodni ministar finansija je doneo papir da je najbolji ministar finansija na svetu, gospodin Dinkić. Ne znam da li se sećate toga. On je bio najbolji na svetu ministar finansija, a mi propadosmo načisto na našem finansijskom tržištu. Prema tome, samo bih vas podsetio da ste vi u kampanji obećali bolji život, obećali Evropu, obećali investicije, obećali ovde Boing, Mercedes, Folksvagen, Fijat, autoputeve, šest milijardi odmah i da ne nabrajam više, a od toga ništa. Evo, građevinska sezona prođe. Tačno je sa sam bio ministar ne tri, i više, četiri i po godine, ali vi ste ove godine ministar. Samo bih vas opomenuo, vaš prethodnik je u privatizaciji, koga sam ovde citirao, tražio da se prodaju firme i da se uloži u koridore u 2008. godini. Odmah posle toga raspisali su se predsednički izbori, pa parlamentarni izbori, 11. maja vi ste dobili izbore, pobedili i te pare nisu bile upotrebljene, sem ako nisu potrošene u vašoj mnogo skupoj kampanji, jer vaš je tad bio ministar finansija i čuvar blaga državnog. E sad, blago je nestalo, blaga više nema. Prema tome, vi morate to nama objasniti. Nemojte pričati o putevima, o dugovima. Sećam se da je dug na onom nesrećnom Feketiću, koji je pokojni Slobodan Milošević uradio pre 20 godina, plaćen dve i po milijarde sa kamatama, a to je bilo nešto sitno, al' se iskamatilo. Vi ste, odnosno vaši prethodnici, dozvolili iz finansija da se formira Javno preduzeće Putevi Srbije, a da se sa budžetskog korisnika Direkcije prebaci 10 milijardi duga i pet milijardi po odluci Vlade, to je 15 milijardi, i da se tih 15 milijardi nadoknadi kreditnom linijom za koju će Vlada dati garancije. Naravno, ministar Cvetković, sadašnji premijer je rekao da to nije u redu, ne može sada, mora malo da čeka, mora da prođe rebalans i sve ovo što se sada događalo. Prema tome, to su dugovi veštački napravljeni jer nije dozvoljeno zbog izbornih kampanja, finansije (ministar Cvetković i ministar Dinkić) nisu dozvolile da se naplaćuje PDV na putarinu, da i mi zaračunamo korisnicima, a putevi su morali da plaćaju PDV na sve investicije na putevima. Prema tome, to vi raščistite u finansijama i ti dugovi su veštački napravljeni, inače ne bi putarske firme imale ta dugovanja. Gospođo ministarka, malo se spustite na zemlju, prošetajte Srbijom, evo mi ćemo vas malo prošetati, evo vam ovde ozbiljnih poslanika, da upoznate narod, da upoznate poljoprivredu, da počnete da razlikujete kravu od bika, da počnete da razmišljate o poljoprivredi kako treba, da znate da je kilo jagnjećeg mesa sada 130 dinara, da li to može da se pokrije, da je mleko 22 dinara, a junica koju ste vi dali iz Ministarstva poljoprivrede seljacima izašla je na 2.300 evra. Kako će neko da je plati sa cenom, a bila je tada garantovana cena sa subvencijama 34 dinara po litru mleka, a sad je skinuta na 22 evo već skoro godinu dana. Znači da to nije u radu i to morate da uskladite, inače propadosmo svi zajedno. Zapamtite, nema realnog punjenja budžeta dok ne rešite pitanje Bora, Majdanpeka, Magnohroma, Jumka, Kompa, Simpa i tih velikih giganata, od koga vi bežite ko đavo od krsta. Recite bivšem vašem kolegi Dinkiću da prestane da radi skijališta, nek se malo bavi privredom, jer odatle dolazi punjenje, viskoza Loznica i mnogi drugi gradovi. Hvala vam puno.
Gospodin Zoran Krasić po Poslovniku.
Gospođo Đukić-Dejanović, samo sam hteo da vas upozorim da se Poslovnik primenjuje na sve koji su prisutni u sali Narodne skupštine. Očekivao sam da ćete da primenite odgovarajuću odredbu Poslovnika, neću da kažem taj član nego ću da svedem to na član 27. Poslovnika, da ne bih vređao ni vas, ni ljude koji predsedavaju i u znak poštovanja prema gospođi koja je ovde govorila, ali poslanici kada izlaze za ovu govornicu oni iznose svoja mišljenja, oni nisu dužni da iznose brojke, nego svoja mišljenja. Kada vi, kao predstavnik Vlade, izađete i kažete, to je mišljenje, Mene to ne interesuje, hoću o brojkama, to možete u knjigovodstvu, možete kod gospodina Šamija na dopunsku nastavu iz matematike, ali u Skupštini je mišljenje. Da li će ono biti numeričko ili će biti verbalno, to je stvar stila, što bi rekla gospođa Đukić-Dejanović. To je prva stvar. Druga stvar. Vama je ovo prvi budžet, što bi rekle moje Nišlije, sefte, prvo pa muško. Moram da vam skrenem pažnju, pošto su vas danas ljudi na ovom Odboru za finansije malo prevarili, a vi ste to danas lepo ovde rekli kada ste pričali o tome šta budžet sve sadrži, što je zakonska obaveza koja ne zavisi niti od vas niti od nas, nego zavisi od surove odredbe zakona. Pa ste rekli, čini mi se, da je to otprilike 24% bruto društvenog proizvoda. Rekli ste to je 80% od budžeta, tako ste nešto rekli, nije bitno, Republike Srbije. Da, razumeli ste. Znači, veliki procenat sredstava koja se planiraju u budžetu u rashodnoj strani je surova stvarnost i primena zakona. Budite sigurni, nijedan poslanik SRS neće vas prozvati u tom delu. Tu smo završili priču. Znači, o tom delu mi nemamo šta da pričamo. Zašto? Pa Narodna skupština je donela zakon, Vlada treba da sprovede zakon. Ako se sprovodi taj zakon, novčani deo mora da se ugradi u budžet. I to je toliko. Ali, šta je sa onim ostatkom? On je programski deo budžeta. Kako se taj deo troši? Tu morate da nam dozvolite da to kritikujemo, napadamo, tražimo da se promeni nešto, jer u tom delu se ogleda politika Vlade. U onom prvom delu je politika države, a u ovome se ogleda politika Vlade. Ne smete da se ljutite kada vas tu kritikujemo. A ovo što sam vam stvarno dobacio sa mesta da je vreme da odgovorite, rekao sam nije vreme pošto sam poslednji govornik, to je već u utorak.
Po Poslovniku, izvolite. Srđan Spasojević, narodni poslanik, a onda gospodin Ostojić, isto po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, predsedavajući, zaista sam potpuno iznenađen nastupom ministra za finansije ovde i ne mogu da shvatim da neko ko je ozbiljan ministar može da iznosi neke stvari i zato tražim još jedanput objašnjenje, da nam pojasnite onu situaciju sa 35% siromašnih građana Srbije i neko poređenje sa Novim grobljem. Zaista bih vas zamolio da to objasnite jer je bilo malo žagora i nisam najbolje čuo, ali to poređenje mi se nikako nije dopalo. Mislim da ste u jednoj emisiji na RTS-u izjavili da je Hari Poter tu da brine o deci, a da ste vi došli da brinete o ljudima. Ako ste tako nešto izjavili i ovo što ste sada izjavili kada je u pitanju 35% siromašnih ljudi, nekako mi to ne ide sa tom vašom izjavom, koja mi je možda bila u tom trenutku simpatična. Dakle, Hari Poter je došao da brine o deci, zato vas molim da objasnite građanima Srbije šta ste hteli kada ste napravili jedno poređenje sa ljudima. Gospođo ministre, mi se nalazimo u državi koja je izuzetno opterećena mnogim stvarima, borimo se protiv mnogih stvari. Borimo se protiv toga da mladi ne uđu u poroke, da imamo dobru omladinu, sport, prepoznatljivi smo u svetu po sportu, pa bih želeo zaista da mi objasnite ovde zašto u rebalansu budžeta ni jedan jedini dinar nije odvojen za sportiste u ovoj zemlji. Kakva je to poruka? Kakva je to poruka, jer mnogi su potpuno iznenađeni u sportskim savezima, tvrdim vam da je tako, a vi me demantujte ako nisam u pravu, dakle, mnogi su svoje programe prilagodili nadajući se da je godinama takav rebalans bio koji je predviđen za sport i jednostavno su kolapsi u određenim područnim savezima. Molim vas još da objasnite jednu stvar. Šta je u državi koju je vodio premijer doktor Vojislav Koštunica u prethodne četiri godine poskupelo 60%, 100% ili 200%? Da li je ijedno povećanje cena u tom periodu bilo toliko? Sve je moglo da se kreće u regularnim tokovima one uobičajene inflacije, mislim na poskupljenje gasa, telefonskih impulsa i mnogih poskupljenja koja će uslediti. Ovog puta želim da vam postavim pitanje još jednom: zašto se toliko dugo čeka u Srbiji da se usklade cene naftnih derivata, kada one padnu kod nas padnu tek posle 15, 20 ili mesec dana, zašto se to ne radi odmah? Prema tome, molim vas da mi odgovorite na to pitanje, jer zašto čekamo sada sa pojeftinjenjem cene nafte od devet dinara kada je to moglo da se uradi već pre desetak, 15 dana. Hvala vam.
Reč ima gospodin Ostojić, po Poslovniku. Imamo još jednog najavljenog govornika kao predstavnika poslaničke grupe, gospodina Jovana Nešovića posle toga.
Predsednice, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministarko, mislim da je vaš glavni argument kako su prethodne dve vlade imale, Vojislava Koštunice i narečenog Ilića, koji je ovde govorio i normalno neizbežnog Mlađana Dinkića koji je u vašoj Vladi, isti odnos javne potrošnje kakav ste vi zadržali. Vama je argument da je to dobro, a nama je argument da je to loše. To jesu bile rasipničke vlade, a vi ste nastavili takva vlada da budete, i to je suštinska razlika između mene i gospodina Ilića, koji traži još državne intervencije, a dovoljno je bilo pod tim vladama. I to je ono kad kažemo da smo očekivali mi iz LDP da ćemo u ovom rebalansu budžeta videti promenu ekonomske politike, ali nje nema, ista je kao prethodne dve vlade, a te dve vlade ne zaslužuju prelaznu ocenu zbog toga što su zemlju doveli dokle su doveli. Da, 60% poskupljenja gasa, to nije bilo pod Koštunicom, zato mora biti sad. Može manje kad bi se ukinuo posrednik koga su oni uvukli, ali očigledno je teško zato što onaj ko je tamo bio u Vladi sedi i u ovoj Vladi. Elem, ne bih ulazio u to kad je recesija da bude ekspanzivan budžet, to se vi sa Jelašićem dogovorite, očigledno ste učili iz različitih udžbenika, ali nešto oko brojeva. Koji su to brojevi? Uvećanje rashoda, transferi organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja, uvećanje rashoda skoro 170 miliona evra. To je ta cena koalicije. Subvencije javnim nefinansijskim preduzećima, opet povećanje od 110 miliona evra. Molim vas, subvencije za železnicu od 11,1 milijardu dinara, a znamo kako su trošene pare u toj železnici u prethodnoj vladi na čiju javnu potrošnju se pozivate, znate one vozove iz Švedske itd, a taj koji je bio direktor biće sad savetnik. Mladi talenti, subvencije 409 miliona, subvencije privredi skoro četiri milijarde, subvencije u kulturi manje od milijardu. Novčane kazne i penali po rešenju sudova i sudskih tela, uvećanje rashoda za skoro 10 miliona evra, naknade štete za privredu ili štete nanete od strane državnih organa, uvećanje rashoda za oko šest miliona evra. Sredstva rezerve, uvećanje za skoro 20 miliona evra. To je čak sedam puta veće uvećanje sredstava rezerve u odnosu na uvećanje budžeta. Zato sam pomenuo rezervu jer moram s nečim da merim i upoređujem. U svakom slučaju, za promenu ekonomske politike, za koju ova Vlada očigledno po ovom rebalansu budžeta nije bila spremna, potrebni su radikalni reformski rezovi, a za to je potrebna politička hrabrost i vizija. Toga nema, možda je ovo prvo posrtanje, možda budžet koji ćemo vrlo brzo za sledeću godinu usvajati, kad namirite sve ovo što ste morali da namirite, možda će taj budžet biti šansa za popravni. Mi znamo da ste vi protiv rasipništva i javne potrošnje. Uvereni smo da nije ni vama lako da branite ovaj budžet. Inače, populizam po definiciji je popuštanje države pred raznim socijalnim grupama. Ako vi meni hoćete da kažete da ovo nije popuštanje pred raznim socijalnim grupama, onda ne znam šta je populizam. Jeste, od penzionera do svih onih koji traže veće subvencije, LDP ne traži veće subvencije nego manje.
Reč ima gospodin Dobrislav Prelić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedniče, gospođo ministarka, malo ću o subvencijama. Vi ste jednog momenta ovde rekli da niko nije rekao da će se odreći subvencija. Mislim da je ovo više nego ponižavajuće prema poljoprivrednicima Srbije. Subvencije za poljoprivredno zemljište od 120 evra po hektaru do izbora 11. maja su isplaćivani nedeljno. Imam precizan podatak da je zadnja subvencija isplaćena 15. maja. Govorim za opštinu Odžaci. Samo pet dana posle izbora, znači isplaćene su subvencije poljoprivrednim proizvođačima, a niste hteli da kažete da je otkupljeno žito za 11 dinara od našeg poljoprivrednika i da je posle toga cena pšenice bila 25 dinara. Kad odbijemo tu subvenciju koju nije dobio poljoprivrednik, odnosno dobio je prošle godine, izvinjavam se, mnogi ove godine još nisu dobili, naš poljoprivrednik je po hektaru u minusu 600 evra. Da vas pitam, šta je sa subvencijama za priplodne junice? Šta je sa subvencijama za tovnu junad? Šta je sa cenom kukuruza, koja je do juče bila 18 dinara a danas je ispod sedam dinara? Kukuruz u klipu je danas 4,50 dinara. Znači, deset tona kukuruza je 45.000 dinara. Naš seljak će u svakom slučaju ove zime ložiti kukuruz, nažalost, jer neće imati novaca da kupi ni ogrev, a ni da plati gas. Mislim da apsolutno nije u redu što ste se na takav način obratili, ali mislim da je takođe ovo pitanje mnogo više za ministra poljoprivrede. Poslanici, verujem i opozicija, a SRS pogotovo, imaće šta da kažu gospodinu Draginu. Hvala vam.
Gospodin Markićević, po Poslovniku.
Poštovana predsednice, poštovani građani Srbije, pozivam se na član 226. Potrebno mi je jedno obaveštenje od vas, predsednice, na kojem sam insistirao pre nekoliko dana, ali pošto od državnih organa koje sam pozivao da daju odgovor nema reakcije, pa sam prinuđen da to pitanje ponovo postavim. Želim da dobijem obaveštenje šta su spremni državni organi Republike Srbije da preduzmu povodom sramnog akta Vlade Crne Gore o priznavanju lažne države Kosova i Metohije? Mislim da sam prvi put postavio to pitanje pre sedam-osam dana. Nismo dobili nikakav odgovor ni na konferencijama za štampu, ni u nekim pisanim aktima, ni ovako drugarski, tako da sam shvatio da je ovo velika igra sa građanima Srbije, da Vlada Republike Srbije, njen premijer i predsednik ove države se u stvari slažu sa odlukom Vlade Republike Crne Gore i njenog predsednika Mila Đukanovića. Moj osnovni motiv zašto sam ovde izašao jeste da apelujem na savest svih državnih organa, da se setimo čoveka koji zbog toga što je Srbiji udaren nož u leđa, kako je rekao ministar inostranih poslova naše države, štrajkuje glađu i već je ugrozio svoj život. Tražim od vas kao predsednice da u ovom direktnom prenosu reagujete, pozivajući se i na vaše zanimanje, vi ste humanista, lekar, želim da uputim podršku Andriji Mandiću i, pre svega, njegovoj porodici, kojoj je najteže u ovom trenutku. Dakle, molim vas, u ime građana Srbije da reagujete na ovo što sam rekao. Hvala.
Zahvaljujem. Ministarstvo spoljnih poslova će biti u obavezi da nam odgovori i Vlada Republike Srbije. Mislim da rok od osam dana još nije prošao u kom je trebalo da stigne i zvanični odgovor, ali je vaš zahtev prosleđen i Vladi i Ministarstvu. Narodni poslanik Jovan Nešović, kao predstavnik poslaničke grupe G17 plus. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajući, poštovana gospođo ministre, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, kao što budžet tako i ove izmene i dopune Zakona o budžetu za 2008. godinu, odnosno kako mi to popularno zovemo rebalans budžeta za 2008. godinu, treba da doprinese onim ciljevima koje Vlada Republike Srbije postavila kako za 2008. godinu, tako i za naredni period. Tri najvažnija cilja koja Vlada Republike Srbije ispred sebe postavila jeste dinamičan i stabilan rast privrede, rast zaposlenosti i standarda stanovništva i treći je ravnomerniji regionalni razvoj. Ono što su pokazatelji do sada, odnosno prvih osam meseci 2008. godine i što je dobro kad pogledamo i ekonomsku krizu koja je prisutna u razvijenim zemljama sveta, razvijenim zemljama EU i u našem okruženju, da rast privredni je negde u Srbiji oko 7%. To je trend koji će u narednom periodu biti nastavljen i to je nešto što je u ovom trenutku veoma značajno. Ono što je takođe veoma značajno, čini mi se, treba reći da plan prihoda u budžetu za 2008. godinu, odnosno u izmenama i dopunama ovog budžeta je na osnovu ostvarenih prihoda u prvih sedam meseci i plana Ministarstva šta će se dešavati do kraja 2008. godine. Najvažnija stvar u tome jeste da će prihodovana strana budžeta biti za nekih 10,5 milijardi veća nego ono što je bilo planirano prvim, odnosno osnovnim nacrtom tog budžeta. Čini mi se da je važno istaći i gde su to veći prihodi. Veći su prihodi od onih koji su planirani na dohodak građana u iznosu od četiri milijardi, na porez na dobit preduzeća dve milijarde, prihodi od PDV-a za 5,3 milijardi, prihodi od carina za devet milijardi i smanjeni su prihodi odnosno doprinosi po osnovu akciza otprilike u iznosu od devet milijardi. Čini mi se da je veoma važno malo proanalizirati ovu prihodovnu stranu i razliku u odnosu na ono što je planirano. Prihodi od poreza na dohodak građana su posledica rasta plata, povećanja zaposlenosti i smanjenja sive ekonomije. Ako uporedite podatke za 2008. godinu i 2007. godinu, videćete da su ovi prihodi 20,4% veći otprilike nego što su u 2007. godini. Ono što je veoma važno, to znači da mere ekonomske politike Vlade Republike Srbije, Ministarstva ekonomije, ranije ministarstva privrede i drugih ministarstava koje su bile vezane za start ap kredite, kredite za početnike, otpremninom do posla, sredstva za samozapošljavanje, kreditiranje privrede preko Fonda za razvoj, ulaganje u razvoj turizma, subvencija u poljoprivredi, daju rezultate. Ako imate da je porez na Fond zarada dvadeset i nešto veći nego što je bio prethodne godine, onda je logično da u ovom rebalansu budžeta i sigurno u budžetu za 2009. godinu ovu politiku treba takođe nastaviti. Jedna stvar koja je takođe značajna, izvoz u prvihsedam meseci 2008. godine u odnosu na isti period prošle godine, povećan je za 21,7%. Loša strana jeste što je u istom periodu povećan i uvoz i to se vidi iz onog dela koji je vezan za carine, da su prihodi od carina povećani otprilike za devet milijardi. Međutim, ima jedna dobra stvar u svemu ovome, kada se pogleda struktura uvoza Srbije, vidi se da se smanjuje učešće nematerijalnih potrošačkih dobara a povećava se udeo kapitalnih dobara, gde otprilike, čini mi se, dobru stavku drži oprema, a to bi značilo da ćemo u budućnosti u proizvodnji imati sigurno kvalitetniji proizvod, imaćemo veću produktivnost, a samim tim bićemo konkurentniji i to dugoročno može dovesti do povećanja izvoza, a to znači i smanjenja spoljnotrgovinskog deficita. Rashodna strana budžeta planiranog u ovom jeste 16,54 milijarde dinara i najveća stavka u rashodnoj strani je obezbeđenje nedostajućih sredstava po Uredbi o vanrednom povećanju penzija od 10%, koja će se primenjivati od oktobra 2008. godine, uz istovremeno redovno usklađivanje penzija u stavu sa odredbama Zakona o PIO. Ta stavka i potrebe za realizaciju ovog plana su negde oko 12,7 milijardi. Drugo veliko povećanje rashodne strane vezano je za par velikih nacionalnih značajnih projekata koji su iz oblasti saobraćajne infrastrukture i povećanja direktnih stranih investicija u automobilskoj industriji. I još jedna stavka je velika, to su subvencije u poljoprivredi. Što se tiče izgradnje nacionalne saobraćajne infrastrukture, tu se misli na autoput i obilaznicu oko Beograda. Za obilaznicu oko Beograda je predviđeno nekih 800 miliona dinara i očekuje se, kako je ministar za infrastrukturu izjavio, da 2. novembra bude pušten deo između Orlovače i Ostružnice, a to znači povezivanje Ibarske magistrale i autoputa prema Novom Sadu. Drugi deo se odnosi na izgradnju autoputa od Niša prema Dimitrovgrada i od Leskovca prema Preševu, i u toku ove godine predviđeno je dodatnih 2,3 milijarde dinara. Ono što je takođe važno i što treba naglasiti, u planu resornih ministarstava i Vlade Republike Srbije je da Koridor 10 treba da se završi do 2010. godine, i to jeste važno da se završi do 2012. godine, izvinjavam se. Dva su razloga za to, prvo - dobre saobraćajnice znači i veći protok saobraćanih sredstava, to znači veće prihode od putarine. S druge strane, mi moramo da znamo da se paralelno sa našim Koridorom 10 pravi posebni koridor preko Mađarske, Rumunije i Bugarske. Ne budemo li mi završili dobru saobraćajnicu, imaćemo zbog toga da će se saobraćaj preusmeriti u tom pravcu, a to će zaista biti nedostatak sredstava koji će ići prema jednom našem javnom preduzeću, odnosno Putevima Srbije. Dobre su izjave resornih ministara da se polako završavaju pregovori sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj i Svetskom bankom, kao i Vladom Grčke, da će se otprilike i ta finansijska konstrukcija za završetak Koridora 10 okončati i da ćemo mi do 2012. godine imati završetak Koridora 10. Druga velika stavka jeste realizacija zajedničkog projekta između Fijata i Zastave i preko Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja za ovu stavku je izdvojeno 1,97 milijardi dinara. Ovo jeste nacionalni projekat, ovo je nešto što rešava ne samo pitanje automobilske industrije u jednom gradu, to je u ovom slučaju Kragujevac. Ovo je nešto što jednostavno treba da bude primer kako država treba u narednom periodu treba na direktan način da pomogne privlačenju stranih investitora u Srbiju. Ovim parama i ovim ulaganjem, gde će država Srbija imati 33% vlasništva, rešićemo pitanja automobilske industrije u Kragujevcu, zaposlićemo 5 hiljada ljudi, što u preduzećima koja će se zajednički formirati, što u kooperantima koji će biti ne samo u Kragujevcu, nego će biti i u okolnim opštinama koje gravitiraju Kragujevcu. To jeste put kako da rešimo onaj drugi segment koji je u planu Vlade Republike Srbije, a to je povećanje zaposlenosti i standarda stanovništva. Ono što je takođe značajno, država Srbija u ovom trenutku preko resornog ministarstva finansira 29 industrijskih zona po gradovima i opštinama u Srbiji. Pokazalo se to u zemljama koje su prošle tranziciju, Slovačka, Čehoslovačka i neke druge zemlje. Bez dobre infrastrukture, bez dobrog građevinskog zemljišta gde potencijalni investitori mogu graditi svoje proizvodne hale, nema privlačenja stranih investitora i mi zaista moramo da uradimo sve da jednostavno nastavimo ta ulaganja i da privučemo te strane investicije. Kragujevac će sigurno biti zahvaljujući ovom projektu motorna snaga Šumadije i centralne Srbije, ali ne treba se samo bazirati na Kragujevcu. Važno je napraviti policentrični razvoj Srbije, a to znači da nam u Srbiji treba više Kragujevaca. Što se tiče poslaničke grupe G17 plus, ona će podržati rebalans budžeta za 2008. godine i meni kao narodnom poslaniku je zadovoljstvo da pozovem sve druge poslanike da u danu za glasanje glasaju za ovaj rebalans budžeta. Hvala.
Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Da li još neko želi reč? Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranje pretresa prijave za reč u pisanom obliku podneli narodni poslanici sledećih poslaničkih grupa: poslaničke grupe ZES, SRS, G17 plus, DSS-Vojislav Koštunica, Napred, Srbijo, LDP, SPS-PUPS, NS. Dajem reč narodnoj poslanici Aleksandri Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospođo ministar, predstavnici Ministarstva i građani Srbije, pred nama se našao još jedan u nizu zakona koji čeka ovaj skupštinski saziv, ovog puta to je rebalans budžeta. Ako pođemo od tvrdnje da je budžet najznačajniji zakon kojim se ovaj parlament bavi, onda svakako stoji da je jednak po važnosti i rebalans budžeta koji je upravo pred nama. Javnost Srbije, prateći iz dana u dana naše napore da donesemo zakone koji će im menjati svakodnevno život nabolje, baš onako kako im je u predizbornim kampanjama obećano, sagledava da su kampanje jedna, rad u parlamentu drugo, a njihov stvarni život nešto sasvim treće. Oni nam zato poručuju da ne zaboravimo dve najznačajnije grupe koje su na neki način zapostavljene od strane ministarstava, pa čak i onih resornih. U ovom periodu koji je pred nama to su mladi i to su penzioneri. Obe ove grupacije su veoma brojne i obe su same po sebi veliko biračko telo, i jedinima i drugima se mnogi u kampanjama obraćaju, ali sada kada je vlast osvojena vladajuća većina nije pokazala mnogo osećanja za njihove probleme. Nije dobro da se stvori utisak da se i mladima i penzionerima, po onoj staroj narodnoj izreci - da jednom rukom, a da se sa dve uzme. Kao i u ovom rebalansu nisu vidljivo i na adekvatan način zastupljeni interesi ove dve grupacije. Očekujem da će kroz prihvatanje konkretnih i vrlo razložnih amandmana, kako poslanika NS tako i poslanika drugih poslaničkih grupa, pokazati sluh i dobru volju da donesemo jedan dobar zakonski projekat. Ministarstvo za omladinu i sport u ovom rebalansu budžeta je pokazalo potpuni nedostatak kreacije, ideja i interesovanja, kao da oblast kojom se resorno bavi i finansira se iz istog tog budžeta, ne postoji. Pitamo se kakvu mi mladi budućnost možemo da očekujemo, ako u našem ministarstvu ne postoje inicijative koje će nas stimulisati da nadograđujemo svoje kvalitete i da ih u ovoj zemlji trošimo. Ono što očekujemo od ove Vlade jeste šansa, dajte nam mogućnost da budemo važni činioci ovog društva, bilo da živimo na selu, u gradu ili prestonici. Sportski rezultati naših reprezentativaca obavezuju nas da ih dostignemo na svim poljima. Mi mladi ćemo to da opravdamo. Samo nam dajte šansu.
Narodni poslanik Vesna Pešić, LDP.
Poštovana gospođo ministarka, poštovani narodni poslanici, htela sam da skrenem pažnju samo na nekoliko stari, da sam očekivala da ćete nam ukazati na važne probleme ovog budžeta i ovog rebalansa. Međutim, vi ste se pozivali na ekonomsku nauku, da tu niste prekršili nikakvo pravilo, umesto što bi bilo mnogo-mnogo korisnije da smo zaista otvorili nekakve bitne probleme, o kojima ste vi sami govorili, pa moram da vam kažem da sam čitala i pratila vaše intervjue, na primer u "Danasu", gde ste vi veoma lepo objasnili da je do ovog rebalansa budžeta došlo zbog nerealnih obećanja za vreme izbora i da ste čak rekli da smo za 2008. godinu doneli loš budžet sa deficitom, a da sada donosimo još lošiji, zato što u stvari pravimo još jedan deficit ovim rebalansom. To ste rekli u novinama, a ovde ste nam rekli da ste se držali pravila ekonomske nauke. Znate šta, možda zaista u ekonomskoj nauci piše da je dozvoljeno da deficit fiskalni ne bude više od 3%. Svaki put kad se primenjuje tako neko pravilo, bilo bi u redu da se zapitate - zašto je došlo do ovog deficita? Vi ste to već u novinama odgovorili - zbog nerealnih obećanja koja su partije davale za vreme izborne kampanje. Drugo, uvek je u pitanju nekakav kontekst. Da li je vreme da se više troši ili je vreme da se manje troši? Tu ste takođe pokušali da nas ubeđujete šta kaže ekonomska nauka, a moram da vam kažem da je vrlo čudno da su vaše kolege potpuno različito ocenile ovaj momenat, nego što to vi ocenjujete i zato se pitam - otkud sada ta diskrepanca. Kaže - rebalans budžeta koji je Vlada usvojila naišao je na oštre kritike ekonomskih stručnjaka koji smatraju - ovo sam skinula, samo da kažem izvor, sa sajta "B 92" - da nije uzeta u obzir kriza u svetskom finansijskom tržištu, inflacija i velika javna potrošnja. Guverner Narodne banke Srbije Radovan Jelašić - kod koga ste vi bili pre toga, znate njegova gledišta - upozorava da država ne sme da troši više nego što proizvodi. Da vidimo šta još dalje kaže. Guverner Narodne banke Srbije Radovan Jelašić kaže da prilikom usvajanja rebalansa budžeta Vlada nije poslušala preporuke Narodne banke i međunarodnih finansijskih institucija, da se uvedu restriktivne mere. Ubeđivali ste nas u suprotno. Ukazujem vam da su ovo takođe neki stručnjaci, koji kažu da je trebalo da budete restriktivni i da se mnogi protive ovakvom jednom rebalansu zato što se povećava javna potrošnja. Prošli put ste pomenuli - niste vi za to krivi, niste tad bili ministar, niste čak ni odgovorni, ali mi smo kod donošenja budžeta za 2008. godinu istakli zašto idemo u deficit, da ne govorim o drugim problemima - koliko je zemlja zadužena, 500 milijardi, koliko više trošimo, kolko nam je spoljno zaduženje, tekući bilansi. Hajde da ne pominjemo, te cifre su ovde već bile pomenute, ali tada smo konstatovali ovde da je do deficita za 2008. godinu došlo zato što su za 32% bile povećane plate u državnim službama. Ako to znamo, da li po ekonomskoj nauci treba da se povećavaju plate u državnim službama i da se zbog toga ide u deficit? Sada iz istih, verujemo sličnih razloga, takođe se ide u deficit. Ide se zbog subvencija. Ne znam da li možemo da subvenciramo železnici ovoliku sumu koju ste vi dali, znam da železnica inače jeste u veoma lošem stanju, ali da li možemo da subvenciramo jednog čoveka, gospodina Šarančića, koji treba da dobije, kao direktor, taj novac, koji je pravio vrlo netransparentne porudžbine oko onih vagona, gde smo se svi danima zabavljali na televiziji, da je bila jedna velika korupcija, znači, taj isti čovek treba da koristi vaše subvencija. Drugim rečima, ili ćemo se držati ekonomske nauke, pa reći da nije dobro što je došlo do ovog rebalansa, da trošimo više jer je javna potrošnja velika. Vidite, gospodin Dinkić takođe to kaže. Kaže - uvek je zdravije, naročito kada su penzije u pitanju, jer ovde imamo 150 miliona za penzije, kaže - uvek je mnogo zdravije da se otvaraju nova radna mesta. Kada je reč o penzijama, vi ovde predviđate 150 miliona za penzije, za ovo jednokratno povećanje, a naravno da penzije zavise od broja zaposlenih. Vrlo malom projekcijom predviđate, samo 0,80 porast zaposlenosti, a znamo da na jednog zaposlenog dolazi jedan penzioner. Umesto da se planira povećanje zaposlenosti, ono se minimalno planira. Tu neće moći da se popravlja, a da se budžet neprekidno troši na to povećanje nije uopšte normalno. Nijedna ekonomska nauka ne može to da potvrdi. Moram da kažem da, ako bih čitala dalje što gospodin Dinkić kaže, da ne treba otvarati nova radna mesta, ne ići u tekuću ličnu potrošnju koja, na prvi pogled, donosi lični boljitak građana, ali suštinski, kaže on, obezbedi se kroz inflaciju. Ne vredi povećavanje penzija izvan trenutnih granica mogućnosti naše privrede, jer će se ona istopiti. Bolje da uložimo u infrastrukturu i velike investicije, da zaposlimo ljude itd. Vi u istoj Vladi imate dva različita aršina. Ovim završavam. Imamo neke ljude koji se čas bave ekonomskom naukom, pa nam onda kažu da ne treba podizati penzije. Razumem da to zavisi od broja zaposlenih i od drugih ekonomskih faktora. U jednom trenutku se pozivamo na liberalnu ekonomiju, pa onda kažemo - ne bi trebalo podizati penzije, ali sa druge strane mogu da vam pokažem u budžetu da je Vlada neviđeno rasipnička. Isti taj gospodin Dinkić, koji kaže ovo o penzijama, da li je normalno da neko ima šest državnih sekretara, da ima 11 pomoćnika i da ima 13 savetnika? Da li vi na Vladi raspravljate o tome? Da li je to normalno? Da li je to negde propisano? Da li ste ikada pogledali, kada putuju naši ministri, kada putuju naši direktori javnih preduzeća, da li ste pogledali u kojim hotelima oni odsedaju? Oni odsedaju u hotelima od hiljadu i po evra za noć, u Dorčesteru u Londonu. Oni izazivaju nepoverenje kod poslovnih partnera zato što su suviše veliki rasipnici. Ako pogledate to, da ima šest državnih sekretara, sekretarice, automobili, kabineti, a onda pogledate, imate četiri potpredsednika. Jedan potpredsednik u prošloj Vladi, gospodin Đelić, imao je 36 službenika. Sada imamo još tri potpredsednika koji imaju svoja posebna ministarstva, a svako od njih je povećao i prostorije i službenike za jednu istu stvar. Npr. gospodin Dačić je potpredsednik i zamenik za bezbednost. Povećao je svoje službenike samo tu za 22. Zašto? Isto je to uradio i gospodin Dinkić koji ima ogromno ministarstvo, u tom delu je povećao svoj kabinet kao potpredsednik za isto pitanje, znači, on je ministar za ekonomiju i regionalni razvoj, a povećao je za 22. Znači, sada imamo 77 ljudi koji rade samo za potpredsednike, plus njihove prostorije, plus novi šoferi. Ne znam šta više da vam kažem. Šta kaže ekonomska nauka na to? Vređa me da, sem ekonomske nauke,gospođo ministarka, postoji nekakav moral, ako mi za 10% povećavamo penzije, a znamo da je došlo do toga zato što ljudi stvarno nemaju, i to nije u skladu sa ekonomskom naukom, slažem se da to povećanje nije u skladu sa ekonomskom naukom, s obzirom na sve ove druge indikatore koje imamo. Ali, kako je ovo u skladu sa naukom, jer vidim da vaši naučnici, pogotovo savetnici koji su plaćeni od strane ministara, da idu za makroekonomsku politiku, da pričaju po televiziji šta je ispravno, a šta nije, a onda kada dođu oni sami u pitanje, onda su oni neviđene trošadžije. Recimo, preporučila bih vam da pregledate ta silna ministarstva. Nema nijedno ministarstvo koje je ispod četiri milijarde dinara, najjeftinije. Recimo, Ministarstvo za ljudska prava - četiri državna sekretara. Vama svaka čast, imate samo dva. Pogledajte, zašto ministar za manjinska pitanja ima četiri državna sekretara? Odakle to? Govorim vam o tome, kad govorite o ekonomskoj nauci, da rasprostranite tu ekonomsku nauku na sve delove te privrede, pa da vidimo da li je dobro da se ponašamo ovako nemoralno rasipnički, što budžet može da pokaže takoreći na svakom koraku šta se radi. Ako 150 miliona treba za penzije, ovo što smo mi videli, samo za proviziju za ovog posrednika se daje blizu 40 miliona, onda stvarno na šta to liči? Samo kada bi se sabrale te provizije, kada bi vaša vlada jednom sela i videla koliko ode na to, mislim da ste rekli da je to oko 6%, ali sa subvencijama. Ne znam da li ste ikad sabrali da, kada biste ukinuli, recimo, šta će vam NIP, šta će vam to ministarstvo? Što lepo ne postavite na Vladu i odmah, kao jedan dobar ekonomski stručnjak, ukinete to ministarstvo? Imamo budžet, šta će nam još jedan budžet? Gde ste videli neku državu gde postoje dva budžeta? Predlažem vam da što pre sednete na Vladu i da ukinete Ministarstvo vera, NIP-a, dijaspore i sva ta trošadžijska ministarstva koja ničemu ne služe i da vidimo gde možemo da raspodelimo ta sredstva za ono što je možda korisno, a ne za beskorisne stvari, da imamo investicije od kojih možemo da zaposlimo ljude, a ne da trošimo na ovako bezobrazan način, kao što vi predlažete ovim budžetom. Hvala.
Reč ima gospođa ministar.
Ekonomija je red veličina i potpuno se slažem da je veliki broj ministarstava, veliki broj državnih činovnika, ali uvek kada nešto tvrdim volim sebe da poredim. Dakle, kad poredim zemlju Srbiju, a nismo to radili ni ja, kao stručnjak, ni moje kolege, kao stručnjaci, nego, recimo, analize naučnika Svetske banke i MMF, i kada gledamo broj zaposlenih u nečemu što se zove javni sektor, prema broju stanovnika, ovde i u, recimo, zemljama sličnim nama, vidimo da mi imamo manje učešće zaposlenih u javnom sektoru u odnosu na broj stanovnika. Nije sporno da ima dosta državnih sekretara, da ima dosta savetnika itd, to ne sporim, želela sam da pokažem vlastitim primerom i možete da pogledate da li sam toliko ljudi zaposlila oko sebe. Iskoristila sam sve postojeće resurse. Treba prvo da pokažete vlastitim primerom, pa da onda očekujete da neko drugi to isto uradi. Ali, kada sve te troškove saberete, kola, šofere itd, to je ono što jevidljivo i što verovatno najviše iritira ljude, to je 1% društvenog proizvoda. Mi moramo da štedimo na velikim stavkama. Znam da penzije jesu male, ali nisu svi penzioneri siromašni. Prema tome, izdaci za penziju jesu npr. 17% društvenog proizvoda, izdaci za zarade zaposlenih u javnoj upravi jesu 10% društvenog proizvoda, izdaci za subvencije su 3% društvenog proizvoda. Tu se može više uštedeti. Da nema javne uprave imali biste 1% društvenog proizvoda manje javnu potrošnju.
Zahvaljujem gospođi ministru. Povreda Poslovnika, gospođa Vesna Pešić.
Pošto ste vi, gospođo ministarka, mnogo mlađi od mene, moram da vas razočaram kada je jedna stvar u pitanju. Celog života sam mislila da će ljudi da se ugledaju na moj primer. Eto, celog života nisam ni stan dobila. Verujte mi, ako mislite da će to biti vaš motiv kao ministarke, da ćete vi da date primer, nećete nikome dati taj primer. Prema tome, mislim da vi nemate prava kao ministar finansija, pogotovo da ne podsećam na neku tradiciju, npr. Lazara Pačua, čuvenog ministra finansija, koji nikada ne bi rekao da ako 1% ide za luksuz i za troškarenje, to ne dolazi uopšte u obzir. Ne može ni jedan dinar da ide na luksuziranje, zapamtite to. Ne sme ništa od toga da ide. Pogotovo ste rekli da su građani jako osetljivi. Jeste, jako su osetljivi na to. Zato sam i dala taj primer, jer taj isti gospodin Dinkić navodi kada su penzioneri u pitanju da postoji neka ekonomska nauka, mi sve to razumemo, da od broja zaposlenih, od broja investicija zavisi odnos i penzije i plate i zavisi kolike će biti te penzije. Svi mi to znamo. Ali, kada je on u pitanju, on se uopšte toga ne drži. Onda šest sekretara, šest sekretarica, 11 ovoga, 13 savetnika, onda najskuplji hoteli. Što se prave oni? Oni od ovaca su stigli, kao i svi mi ovde. Kad dođeš na državnu funkciju, onda gledaš da potrošiš što više. To je ono što vređa ovaj narod. Svi mi treba da vodimo računa da budemo skromni ljudi, a naročito oni na državnoj funkciji. To se vrlo lepo vidi, a isto tako, moram da kažem, i oni koji su tu, nema razlike između leve i desne partije. Što je levlja, troši još više. To je jedan fenomen. Što je levlja, sve veća potrošnja.
Gospodin Zoran Krasić, po Poslovniku.
Naravno da sam se javio po Poslovniku, član 104, zbog javnosti. Mislim da odavno nismo videli ovaj stepen arogancije kada je u pitanju predstavnik predlagača ovog zakona. Gospodin Dinkić je pokazivao veliku aroganciju, ali je on to radio sa stilom, pa jedne godine imamo suficit, druge godine imamo deficit, a ništa se nije promenilo, apsolutno ništa. I on je hteo da bude Lazar Paču, imao je veliku potrebu, imao je veliku želju. Međutim, stičem utisak da vi uopšte gospođu Pešić niste shvatili. Zašto bi se mi upoređivali sa našim okruženjem, a pri tom ne kažete koje je to naše okruženje. Ako uzmete neke parametre, a to predstavnici Vlade pričaju, po svim ekonomskim pokazateljima mi smo ispred, recimo, Rumunije i Bugarske, a one su u našem okruženju. Neću sada da diram Mađare i Mađarsku, oni su u teškoj krizi, znate i sami. Zašto to radite? Ako već želite da nas upoređujete s nekim, onda nas upoređujte po svim parametrima, ne samo po procentu ljudi koji rade u javnoj službi u odnosu na ukupan broj stanovnika i kolike oni plate primaju, nego po svim drugim parametrima. Pa da vidimo, ako nas upoređujete sa Francuskom, da vidimo kakve su plate u Francuskoj, kakve su plate državnih službenika. Oni su poseban soj, oni su gospoda koji rade u državnoj službi, pogotovo u Francuskoj i Italiji. San svakog Francuza i Italijana je da radi u državnoj službi, da bi bio na državnoj slavini. Mi imamo ove na državnoj slavini ovde, što nam nude novo odelo "Zekstra", kao nova ekonomska politika. Morate da vodite računa. Malopre beše jedan iz Dinkićeve stranke i ispriča čovek nešto, a on je zaboravio da je Đinđić još 2003. godine pričao kako 2005. uvozimo radnu snagu. To je zadatak koji ste dobili, to je rečeno. Kako je rečeno onima u Boru - nemojte da se bavite rudarstvom, gajite kikiriki. Vi zaboravljate sve, pa se hvalite nekim projektom "Fijata" u Kragujevcu. Što ne donesete odluku da sva vozila koja voze ljudi u Vladi moraju da budu "Fijatova"? Pa, nema ga to "Fijatovo" vozilo, još nije napravljeno. Da li stvarno mislite da je neko sisao vesla, pa da ništa ne može da vidi i da zna? Sada vi nas uvlačite u neku vašu priču, lepu, finu, sa osmehom, o brojkama, sve fino, sve hepi, sve je "in" itd. Čekam da dobijem reč i da vam pokažem surovu stvarnost u Srbiji.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Uvažena gospođo predsedavajuća, poštovano predsedništvo, poštovani predstavnici Ministarstva, ministre finansija, gospođo Dragutinović, gospodo narodni poslanici, kroz Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2008. godinu jasno se može sagledati nekoliko prioriteta Vlade Republike Srbije, poput ubrzane izgradnje infrastrukture, finansijskog podsticaja za strateške investicije, poboljšanja položaja penzionera, finansijske pomoći talentima i drugo. Deo ovih prioriteta treba napomenuti, to je već večeras rečeno za ovom govornicom, formalizovan je kroz propise i ugovore, kao što su uredba o vanrednom povećanju penzija, zatim ugovor sa "Fijatom", uredba o talentima, ugovor sa izvođačima radova na infrastrukturnim objektima. U potpunosti se slažemo da za uspešno ostvarivanje ekonomskih ciljeva potreban je timski rad i svi će morati da štede, to je činjenica. Nije moguće povećati sve rashode istovremeno, jer ne možemo raspodeliti ono što u ovom trenutku nemamo, možemo raspodeliti samo ono što imamo. Naravno da treba da odredimo limite, kao što je to učinilo Ministarstvo finansija, a prioritete da utvrdi Vlada Republike Srbije. Ovakav Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2008. godinu imaće podršku poslaničkog kluba SPS i JS, jer ispunjava naše izborne zahteve i politiku, i to u skladu sa trenutnim mogućnostima i snagom naše države. Ovaj predlog, moram reći, stvara i jednu realnu bazu, jednu realnu osnovicu za jedan od konačnih ciljeva koji je Vlada pred sebe postavila, dakle da imamo socijalno odgovornu Vladu Republike Srbije. Naravno da su cifre sadržane u rebalansu budžeta, ali želim još jednom da kažem. Dakle, ukupni prihodi povećani su sa 639,6 milijardi dinara na 650,2 milijarde dinara. Ukupni rashodi sa 680,55 na 695,96, a ukupan deficit, kao što je već rečeno, povećan je sa 40,95 na 45,78 milijardi dinara. Kao što smo mogli više puta do sada čuti, budžetski deficit biće pokriven iz dva izvora, akumuliranih privatizacionih prihoda iz prethodnih godina i akumuliranog suficita iz penzijskog fonda samostalnih delatnosti. Kako je rečeno, prema projekciji Vlade Republike Srbije stopa rasta bruto društvenog proizvoda u ovoj godini trebalo bi da bude 7 umesto 6,5% koliko je bilo u prethodne tri godine, čini mi se, 2005, 2006. i 2007. godine. Inflacija u Srbiji je trenutno oko 9,5%. Dakle, za narednu godinu planirana inflacija je da bude 6%, rast bruto društvenog proizvoda 6,5%, planirani pad nezaposlenosti i deficita tekućeg računa platnog bilansa, koji je u ovoj godini bio 18, što je znatno više u odnosu na prethodni period, a čini mi se da je bio 15%. Naravno da postoje makroekonomski rizici za narednu godinu i o tome je večeras više puta bilo reči, nastavak ogromnog rasta domaće tražnje i prenos efekata svetske finansijske krize na našu zemlju. Mi zaista želimo da verujemo kao poslanički klub u izjavu ministra finansija da imamo dovoljno rezervi da sačekamo krizu mirnije od ostalih zemalja. Sa druge strane, ocenjujemo pozitivno to što je Vlada formirala radnu grupu koja će pratiti moguće efekte svetske finansijske krize na Srbiju, kao i to da će za preduzimanje određenih poteza konsultovati banke koje posluju na teritoriji Republike Srbije. Tačno je da Srbija ostvaruje privredni rast uz veliki priliv kapitala od šest do sedam milijardi evra godišnje i moguća posledica krize mogla bi biti usporavanje tog rasta. Dakle, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, odnosno rebalans budžeta je posledica, pre svega, objektivnih okolnosti, rekao bih, koje se ogledaju najpre u povećanju budžetskih prihoda usled pozitivnog trenda makroekonomskih pokazatelja u 2008. godini, poboljšanju socijalnog stanja i statusa najugroženijih kategorija stanovništva, a pre svega penzionera, obezbeđenju dodatnih sredstava za investicije i razvoj u kapitalne objekte, kao i privlačenje direktnih investicija, i krpljenje, rekao bih, prosto rečeno, rupa u budžetu koje su nastale iz nekog prethodnog perioda. Ali, to nije tema večerašnje rasprave. U tako suženim finansijskim mogućnostima, Vlada je predložila rebalans budžeta. Ovaj rebalans je samo stvaranje uslova i osnova za pripremu budžeta za 2009. godinu, koji će predstavljati celovitu politiku ove Vlade. Naša politika, politika i programski ciljevi koalicije okupljene oko SPS se zapravo već sprovode u delo. Naš zadatak je da obećano mora biti i realizovano, kako u oblasti investicionih aktivnosti, tako i u oblasti socijale, jer kao partija levice mi smo uvek bili uz onaj najsiromašniji sloj stanovništva. Uredbom Vlade Republike Srbije o vanrednom povećanju penzija predviđeno je povećanje za 10%, počev od isplate oktobarskih čekova, uz istovremeno redovno usklađivanje penzija. Za ove namene, za povećanje penzija, i civilnih i vojnih, u rebalansu budžeta su predložena dodatna sredstva u iznosu od 10,758 milijardi dinara, odnosno sa socijalnim doprinosima 12,7 milijardi. Samo zlonamerni mogu govoriti da je sprovođenje ove politike rezultat političkih nagodbi, kompromisa političkih partnera, a ne realnost i stvarna potreba za koju svi zajedno treba da se zalažemo. Naš cilj treba da bude smanjenje donacija i transfernih sredstava iz budžeta koja sada iznose 36% u ukupnim sredstvima Republičkog fonda za PIO. To možemo samo postići kroz veće prihode po osnovu socijalnih doprinosa ostvarenih novim radnim mestima i povećanjem zarada, odnosno materijalnog položaja obveznika. U tom cilju, dodatna sredstva za završetak započetih kapitalnih projekata u iznosu od 2,3 milijarde dinara su realna podloga za novu uposlenost. Prolazeći pored gradilišta obilaznice oko Beograda moram da izrazim zadovoljstvo videvši da sve vrvi kao u periodu obnove zemlje koju je vodio ministar Mrkonjić. Mislim da je tako i na izgradnji Koridora 10. Koridor 10 je danas nacionalno pitanje i vrlo je važno da je svako shvatio u ovoj zemlji značaj ove kapitalne investicije i ovog projekta, odnosno na deonicama Leskovac-Preševo i Niš-Dimitrovgrad. Planirani i ugovoreni rokovi se moraju poštovati i samo takvom efikasnošću je moguć prosperitet Srbije. Pokretanjem investicionog zamaha iz budžetskih sredstava doprineće i privlačenju stranih investitora. Time možemo pokazati svetu da su sve krize u Srbiji prošlost. Na kraju, predlažem da ovaj rebalans što pre usvojimo, jer iz napred navedenih razloga, kao i dodatnih sredstava za subvencije u poljoprivredi u iznosu od oko 7 milijardi dinara, kako nam se opet ne bi ponovila ranija praksa da ih isplaćujemo u predvečerje izbora, sredstva za sve subvencije moraju biti obezbeđena za sve korisnike i uredno se isplaćivati. Napred navedeni princip mora se poštovati i u stambenoj politici, jer dosadašnji princip toplo-hladno, pored svih pozitivnih efekata, stvara negativnu sliku u narodu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Gospodin Ostojić, po Poslovniku, izvolite.
Predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarko, javljam se po članu 194, predstavljanje Vlade u Narodnoj skupštini. Imamo čast i zadovoljstvo da umesto Cvetkovića, Dinkića, Vuka Draškovića, Čanka, Rasima, Sulje razgovaramo sa ministarkom. To je izuzetna situacija. Podstakla me moja koleginica Vesna Pešić pominjanjem Laze Pačua. Jednog dana kada su usvajali ovakav budžet negde početkom veka, Laza Paču je dao dosta više para nego prethodne godine za škole i obrazovanje. Ovako mu je Nikola Pašić rekao: Lazo, znaš šta, preterao si ga. On kaže, pa ne, to je potreba, obrazovanje u Srbiji. A, Nikola Pašić mu kaže, znaš Lazo, nas dvojica nikada više nećemo ići u školu, bolje da te pare daš za zatvore, da se obnove zatvori, jer u školu sigurno nećemo ići, a ovde možda. Elem, pošto vaš kolega ministar Dinkić, a ovo je izuzetna prilika po članu 194, kaže da nije učestvovao na sastanku na kome je Srbiji uzet partnerski odnos i predat strancima u toj fantomskoj firmi "Jugorosgas" i onda postavio direktora koji je potpisao ugovor i tako uveo ponovo posrednika u trgovini gasom, koga je Đinđić izbacio, molim vas, evo daću vam zapisnik sa Vlade, predajte Dinkiću, pošto kaže da to nije dobar dokument i da nema broja. Evo, ima broja, sve piše, siguran sam da ćete ga videti pre nego ja. Hvala. (Poslanik Ostojić predaje zapisnik ministru.)
Zahvaljujem. Gospodin Veroljub Arsić. (Poslanici SRS lupaju o klupe.) Gospodo poslanici, molim vas da omogućite gospodinu Arsiću da se obrati Skupštini. Mi smo danas u više navrata ispoljili razumevanje, mi iz predsedništva, za sve ono što se događa u političkom životu SRS, onih koji su bili nekada članovi i koji to više nisu. Molim vas, odgovarajuće instance ove države treba da reše taj problem. Apelovali smo i sa ovog mesta da se to dogodi što pre. Zaista vas molim da sada omogućite poslaniku da govori.
Zahvaljujem predsedavajućem. Ne ljutim se na svoje navijače koji prave ovde ovu buku. Dame i gospodo narodni poslanici, nekoliko puta sam pokušavao da pratim izlaganje ministra finansija. Mogu da kažem da su pred nas iznošene činjenice koje stvarno ne možemo da merimo ovde u Srbiji, ovakva kakva jeste. Prvo, tvrdnja vezana za javnu potrošnju koja se odnosi na broj zaposlenih u državnoj upravi u odnosu na zapadne zemlje je, mogu da kažem, izuzetno smešna. Kao mi navodno imamo manje nego neke zemlje u okruženju ili neke druge zemlje u odnosu na broj stanovnika. Tako ste rekli. Ali voleo bih da ste napravili poređenje koliki je njihov bruto dohodak po glavi stanovnika, pa koliko onda imaju zaposlenih u državnoj upravi. Jer ne bi bilo strašno ako oni imaju 10 puta po glavi stanovnika veći dohodak, da imaju i pet puta više zaposlenih u državnoj upravi, jer su bogati i mogu da plate. Tako da to nemojte da vam bude opravdanje za visoku javnu potrošnju. Kada je u pitanju ovaj budžet, kada se pogleda ovakav kakav jeste, možda sam za sebe ne bi bio strašan, ali kad pogledamo budžete od 2000. godine naovamo do dana današnjeg, već se postavlja pitanje šta se to dešava. Ako znam da će jedan sličan predlog budžeta da se nađe pred nama za samo nekih mesec dana, onda sam stvarno zabrinut kuda to ova država, na ovaj način, ide. Odmahujete glavom. Sada ste našli za poslednji kvartal 12 milijardi dinara da obezbedite povećanje penzija od 10%. Za sledeću godinu, ako hoćete da održite taj tempo, trebaće vam preko 40. Da raščistimo i to. Znači, o tom pitanju da završimo. Kakav budžet smo i mogli da očekujemo, ako uzmemo u obzir da je on, kako to neko kaže, kompromis raznih političkih ideologija, političara itd. pre to bih nazvao kompromisom bez uvrede prema vama, gospođo ministre, kompromisom političkih diletanata, bolesnih ambicionista i egzibicionista. Ovo je takav budžet i možete o tome da pričate i da ga branite koliko god hoćete, on je baš apsolutno to. Svi su se nekako u ovoj vladi utrkivali da dokažu da je ovaj rebalans budžeta u stvari ono što su oni uspeli da ona obećanja koja su bila u predizbornoj kampanji prebace u ovaj rebalans budžeta. Nekako su se najviše oko svega toga izborili stranka penzionera, odnosno potpredsednik Vlade, Jovan Krkobabić, da kaže da se najviše budžet pravi samo zbog, rebalans budžeta, povećanja penzija. Da budemo jasni. Potpuno se slažem da većina penzionera teško živi, da je većina njih i zaslužila, puneći te fondove, da prima i veću penziju. Još jedna činjenica je važna da njima treba da se poboljša životni standard jeste da često i njihovi potomci žive od njihovih penzija, jer ne mogu da pronađu posao ili da se zaposle. To je taj problem i mogu da kažem da nemam ništa protiv ovoga. Međutim, nije mi jasno zašto povećanje iz budžeta. Jer, evo ovako, imao sam ovde sad za govornicom pre neki sat vremena svog kolegu narodnog poslanika iz G17 plus koji kaže, tvrdi, a sa njim i ministar, odnosno državni sekretar Vlade Ilić i ministar i predsednik G17 plus Mlađan Dinkić, tvrde da se broj nezaposlenih u Srbiji smanjuje, da se broj zaposlenih povećava, da je porast zarada. Pa kad je sve tako zašto onda iz budžeta, otimajući od drugih, dajemo penzionerima? Znači, neko očigledno tu laže. Niti ima povećanja zaposlenosti, niti ima realnog povećanja zarada. To je više samo marketing određenih političara koji utiču na Republički zavod za statistiku. Ako pogledamo i sam Predlog budžeta, a budžet na svojoj prihodnoj strani treba da se sastoji iz realnih prihoda, koji se ostvaruju iz realnog dohotka koji ostvaruje najvećim delom domaća privreda. U tome ću da vas demantujem samo ako vam pokažem u članu 1. u prvoj tabeli, pogledajte, porez na dodatu vrednost u zemlji 88 milijardi 772 miliona, porez na dodatu vrednost iz uvoza - 222 milijarde, skoro tri puta veći porez naplatite kada se nešto uvozi. Carine - 107 milijardi. Nemojte da kažete da je to zbog uvoza energenata itd. smešna bi vam bila ta tvrdnja jer se taj porez kasnije prenosi. Znači, najveći deo srpske privrede postoji i posluje tako što kupuje robu na zapadu, uvozi u Srbiju i prodaje. Da se više ne zavaravamo. Nema pravog rasta proizvodnje i to je problem o kojem treba neko ozbiljno da razmisli i da počne da ga rešava. Na ovaj način sigurno nećemo. A to kako izgleda javna potrošnja i ta tvrdnja kada su u pitanju da li je 1% ili 3%, na vlasti ste osma je godina, to je 8% nekog budžeta. Izračunajte koliko je to za osam godina. Smešno vam je. Znači kada je u pitanju Vlada Republike Srbije i megalomanski zahtevi, bolesne ambicije i bolesni egzibicionizam, to drugačije ne mogu da nazovem. U Predlogu budžeta za 2009. godinu, odnosno u zakonu o budžetu za 2009. godinu, kabinet potpredsednika treba da potroši 93 miliona dinara. Je l' tako, gospođo ministre? Kabinet potpredsednika, svih. Pogledajte budžet, valjda ga znate. Sada, ne znate za tu cifru, kako odobravate sredstva? Kabinet samo jednog potpredsednika Vlade, koji je ujedno i ministar, ima drugi kabinet, potrošiće ono što je u prvobitnom Predlogu budžeta za 2009. godinu, odnosno u skladu sa zakonom o budžetu za 2009. godinu, planirano za sva četiri, a to je ministar i potpredsednik Vlade Republike Srbije, Božidar Đelić, zvani Boža derikoža, vojvoda od Meridijan banke, koji će da potroši 91 milion i 700 hiljada. Toliko su sva četiri potpredsednika trebala da potroše. Da pogledamo dalje, ministar policije i prvi potpredsednik Vlade, još jedan kabinet ima, 17 miliona 430 hiljada. Ministar u Vladi Republike Srbije, Mlađan Dinkić, potpredsednik Vlade i ministar ekonomije i regionalnog razvoja, treba da potroši, pored svog kabineta, kao potpredsednik Vlade, još 30 miliona dinara. Ajde malo da pogledamo koliko ima kabinet predsednika Vlade, koji treba da objedini rad svih ministarstava i da ima makar po jednog stručnjaka za svako ministarstvo, da zna šta mu se u ministarstvima dešava: on će da potroši 55 miliona. Pa ko koga ovde pravi ludog? Zašto vi uopšte pokušavate da takve kolege branite pred građanima Srbije? Priča za sebe je potpredsednik Vlade Jovan Krkobabić, koga mogu da nazovem slobodno moderni Robin Hud, čovek koji je devedesetih godina opljačkao fondove. Jeste, šta se smejete? Samo, tad je grabio za sebe, a sada valjda iz pokajanja ili bilo čega drugog, znate, ono, lopovi obično prave, pomažu crkvama, manastirima, nadaju se da će neko da im oprosti te grehove, zalaže se ovde da se penzije povećaju. Nemam ništa protiv. Treba da se povećaju. Ali kako? Iz realnih izvora. Sad je tu novi Robin Hud koji otima od jednih da bi dao drugima, a uz put naći će se još nešto i za njega. Kakva nam je Vlada, neka nam je bog u pomoći. (Za sve vreme izlaganja govornika poslanici SRS su lupali po klupama.)
Gospodin Vladan Batić, po Poslovniku. Izvolite, a zatim gospodin Šami.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsednice, gospođo ministarka, vaše reagovanje na izjave pojedinih poslanika me je i ponukalo da se uopšte javim za reč. Pretpostavljam da je to zato što ste prvi put ovde, ali poslanici dolaze iz različitih sredina, sa različitim nivoima obrazovanja i vaspitanja, bez znanja iz oblasti ekonomije ili finansija, i mogu ponešto da kažu što opet govori o njima, ali vaše reakcije su apsolutno neprimerene, potpuno nervozne, ishitrene, a metafora o novom groblju je zaista krajnje neprimerena. To ne priliči nekom ko je na funkciji ministra finansija u Vladi koja je gromoglasno najavljivana kao socijalno odgovorna Vlada. Gospođo Dragutinović, ovo je socijalno neodgovorna Vlada. Ovo je trošenje para državnih, narodnih para, kao da su Alajbegova slama i ona je rezultat jedne neprincipijelne koalicije i već je pominjan više puta Lazar Paču, i evo da dam svoj doprinos toj istorijskoj misli. Kad je kralj Petar tražio kredit za Mauzolej na Oplencu drhtao je pred Lazarom Pačuom, vi izgleda drhtite pred Jovanom Krkobabićem. Govorim figurativno, ali izgleda da je zaista tako. Od vas tražim samo odgovore na pitanja: koliko su zaista porasle penzije? Znam da vi morate da balansirate u toj nezahvalnoj ulozi kao ekvilibrista, ali vi niste zlatna ribica, i ona može da ispuni samo tri želje, ne može da ispunjava sijaset želja, gospođo ministarka. Samo da vam kažem šta znači rasipanje. Pogledajte stavku - troškovi putovanja potpredsednika Vlade za evropske integracije, 250 hiljada evra, a pogledajte recimo stavku - usluge po ugovoru i objasnite poslanicima šta to znači. U Ministarstvu za ekonomiju i regionalni razvoj milion evra, milion evra nekakve apstraktne imaginarne usluge po ugovoru. Gospođo Dragutinović, neki ljudi u ovoj sali su bili ministri pre vas, sticajem okolnosti moja malenkost, u socijalno odgovornoj i najodgovornijom vladi Zorana Đinđića. Znate šta je podrazumevala ta odgovornost? Ta odgovornost je podrazumevala da za tri godine i nešto jedan jedini dinar za reprezentaciju ni u zemlji ni u inostranstvu, za tri godine i nekoliko meseci nikad putovanje državnim avionom nego isključivo JAT-om. Možete pitati moje saradnike i sada ljude u Vladi, to su članovi mog kabineta, imali su 50 maraka, odnosno 50 evra za troškove telefona, Snežana Malović, ona je sada ministar pravde. Time se ponosim. Aleksandar Mišović koji je državni sekretar za narodnu odbranu, Dušan Protić, pomoćnik ministra trgovine i još neki drugi, pa pitajte šta je značila socijalno odgovorna Vlada. Možda je Zoran Đinđić preterivao u tome, možda su ga poredili sa Mao Ce Dungom, ali narodne pare se nisu trošile na doboš i Srbija nije bila Alajbegova slama. Nemam vremena, izvinite, javiću se ponovo.
Reč ima gospodin Zoran Šami. Izvolite.
Gospođo predsednice Skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, moram da kažem da sam oduševljen što vi volite da razgovarate jezikom brojeva i počeću sa jezikom brojeva. Za početak, vas u ovom trenutku u ovoj sali podržava 19 poslanika, što je 14,8% vladajuće većine. Kad se donosi budžet, pa dakle i kad se donosi rebalans budžeta, naravno da je osnovna pretpostavka da se to radi u korist države, odnosno njenih građana. Imam utisak da je ovaj rebalans, a videćemo kakav će za mesec dana biti novi budžet, u stvari jedan rebalans koji se odnosi na dobrobit i koalicionih partnera u Vladi, ispunjavanje njihovih malih i velikih želja, počevši od kobajagi rešavanja problema sirotih penzionera, ovu reč kobajagi ću da obrazložim kasnije, pa do rešavanja problema raznih žirafa, ovo shvatite krajnje figurativno. Dobili smo rebalans budžeta koji je vrlo visok, rashodi su veći od prihoda za 46 milijardi ili, možda će biti jednostavnije da govorim u evrima, to je negde oko 550 miliona evra. Ko namiruje te rashode, ko uopšte namiruje budžet? Znate, kao i budžet porodice, odvajaju se, imate prihode, imate rashode, možete da se zadužujete, dugove morate da vraćate, ali na kraju sve pluseve i sve minuse snose članovi porodice. Dakle, u ovom slučaju snose građani Srbije. Ako podelite ovih 550 miliona evra na broj samo punoletnih građana Srbije, onih koji po pretpostavki mogu da privređuju, dobićete da ovaj minus od 550 miliona košta svakog punoletnog građanina 90 evra godišnje, čak 90 i neki evro. Drugim rečima, sad ću da se vratim malo na ono kad sam rekao siroti penzioneri, to što ćete vi nekom koji ima sedam hiljada dinara penziju dati sedam hiljada i 700 dinara, već ste mu uzeli ovim minusom u budžetu. Da ne govorimo da se zapravo i najveći deo onih prihoda kojima se prihoduje budžet takođe uzima od građana kroz razne poreze, akcize i sve ono što građani moraju da plaćaju i zapravo u proteklom periodu je već uzeto od građana. Po zvaničnim podacima hrana je poskupela pet i nešto posto, poskupeo je gas za 60%. Pri tom, kad smo već kod gasa, vrlo onako demagoški plasirate jednu dezinformaciju u javnosti, kao neće poskupeti gas nego ćemo sad da naplatimo 70%, a trideset posto ćemo da plaćamo u junu. Matematika je prosta, 100/160 je isto kao i 70/100. Dakle, jedino što će neko svoj račun za zimsko grejanje u januaru platiti do kraja u junu, naravno opet će ga platiti. Poskupeo je telefon, poskupeli su lekovi mnogi, poskupele su komunalne usluge, a pri tom još čujemo da gradonačelnik Beograda traži od Vlade da se odmrznu komunalne usluge. Dakle, poskupeće još. Pri tome, da se vratim na sirote penzionere, nije napravljena razlika. Vama će penzioner koji i ma sedam hiljada dinara penziju i koji je, izvinjavam se, statistički tako reći, mrtav, jer nema šta da jede, dobiti 700 dinara, a onaj penzioner od 100 hiljada penzije dobiće 10 hiljada dinara. Valjda je bilo normalnije da, umesto linearnog podizanja penzija, one sa najnižim penzijama iz nekog drugog, možda socijalnog fonda, namirite donekle iole pristojne granice da mogu da prežive, a da ih pri tom ne izdržavaju deca, unuci, rodbina, što je, nažalost, najčešći slučaj. Drugim rečima, kad to razgrnete, ta socijalno odgovorna vlada, kako se predstavila od početka i kako se i dalje, lično mislim, jako lažno predstavlja, u suštini je jedna socijalno neodgovorna vlada. Ono što najviše brine, to je činjenica da ne vidim, žao mi je, sada bih o detaljima budžeta mogao da pričam sledećih četiri sata, ali za to nema vremena, biće kroz razne amandmane koje smo podneli, ali ono što me najviše brine jeste što ne vidim svetlo na kraju tunela, ne vidim ideju, ne vidim kako će to država da obezbedi da se napravenove pare. Na kraju ćemo prodati još ovo malo što imamo, pa kad sve rasprodamo, onda ne znam šta ćemo dalje. To onda nije pitanje samo ove vlade, nego je to pitanje i raznih drugih vlada. Gospođa ministar je rekla da ona voli da radi po zakonu. Ima mnogo primera u ovom rebalansu gde se ne poštuje zakon. Imam jedan mali primer. Stavka 3.7, odnosi se na finansiranje Agencije Vlade za saradnju sa medijima. To finansiranje košta nekih 79 miliona i nešto, red veličine milion evra, ali kad razgrnete maglu vidite o čemu se radi. Ta Agencija snabdeva medijske kuće, naročito one manje medijske kuće koje nemaju dovoljno novca i koje su raznim drugim dažbinama koje moraju da plaćaju državi potpuno osiromašene, snabdeva ih friziranim, Vladinim informacijama. Pitajte predstavnike Agencija kao što je "Beta", kao što je "Fonet", kakva je njihova reakcija na to. Znate kakva, to je nelojalna konkurencija. Vi zapravo radite isto ono što je svojevremeno Broz radio, doduše, tada je bar stvar bila poštena, postojala je samo jedna Agencija koja se zvala "Tanjug" i pored te agencije nije postojalo ništa više. Sad postoji, ali ko će da uzima usluge drugih agencija kad od Vladine agencije dobija besplatne informacije, naravno, one koje Vladi odgovaraju. Ovo je mali primer, ovde pričamo o milijardama evra, koliko ukupno iznosi budžet. Budžet je skoro 9 milijardi evra. Za jednu zemlju kao što je Srbija, nisam siguran da to može da podnese i da to može već prilično narušena privreda da plati, ali mali primer, samo kao ilustracija, oko poštovanja zakona. Naravno, ne moram da vas uveravam da to što radite je nezakonito i to ne samo po našim propisima, nego i po tim čuvenim evropskim propisima u koje se stalno kunemo. Biće prilike za još razgovora. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Gospodin Ljubomir Kragović, pošto je redosled Dejana Mirovića i njegov zamenjen, zamoljena sam da to bude tako. Gospodin Zoran Nikolić po Poslovniku, pa zatim gospodin Kragović..
Član 104. Da se javim podstakao me je prof. Šami. On je ovde izveo jednu statistiku, da samo 19 poslanika u sali trenutno podržava, što je nekih 14%, nije baš najpreciznije. U sali sam izbrojao 15 poslanika ispred vladajuće većine, a na ekranu imate oko 35 kartica na ovoj strani. Mislim da kao opoziciona stranka, naročito mi iz DSS-a, veoma smo osetljivi na kartice i na glasanja. Pogledajte na ekran. Da pustim ekran? I gospođa Neda Arnerić je na ekranu bila tu, a bila je u Bodrumu. I gospodin Novaković je bio u Solunu, kada se na ekranu videlo da je glasao. Dakle, za mene je relevantan ekran, a pošto mi kao narodni poslanici, bez obzira što sada ovako emotivno reagujete, imamo zajednički cilj da zajednički čuvamo i dostojanstvo ove skupštine, da nam je u zajedničkom interesu da predsednik Skupštine se postara o tom dostojanstvu i da utvrdimo pravo stanje o prisutnosti narodnih poslanika. A javnost informišem, maksimalno 15 poslanika od 128 koji čine vladajuću većinu je trenutno u sali, a primetio bih da to baš i nije dobro, jer budžet je najvažniji zakon koji Skupština usvaja i prirodno je da, pre svega, poslanici vladajuće većine budu u sali kada se o njemu raspravlja.
Član 86, gospodine Nikoliću, stav 4. kaže da rasprava o pojedinim tačkama iz utvrđenog dnevnog reda sednice Narodne skupštine se vodi bez obzira na broj prisutnih narodnih poslanika. Nema razloga da sada utvrđujemo kvorum. Nastavljamo rad. Gospodin Lapčević, povreda Poslovnika.
Poštovana predsedavajuća, ovo vaše objašnjenje koje ste sada dali nije ni traženo, već je rečeno da na ekranu ima mnogo više identifikovanih narodnih poslanika po karticama nego što ima prisutnih u sali. Član 120. kaže da su narodni poslanici dužni da koriste isključivo svoje identifikacione kartice, kao i da se identifikuju pri ulasku u salu ubacivanjem kartice u poslaničku jedinicu, odnosno da se odjave prilikom napuštanja sale. Navodno na ekranu sa leve strane je 35 ljudi, fizički je 15, što znači da se 20 ljudi nije odjavilo, time prekršilo ovaj poslovnik i molim vas da reagujete.
Zamenili su se i Jovan Nešović i gospodin Milenić, tako da je i tu redosled drugačiji. Reč ima gospodin Milenić.
Uvažena gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministrice i predstavnici Vlade, kao predlagača, čini se da je intonacija malo neprimerena realnom predlogu na dnevnom redu. Govori se o značaju Zakona o budžetu. Izvan svake sumnje, to jeste jedan od najznačajnijih zakona koje Skupština donosi posle Ustava i Poslovnika, kojeg teoretičari nazivaju zakonom o zakonima, jer definiše proceduru kojom se zakoni donose i iz koje ovi uzimaju svoj legitimitet. Verovatno je zakon o budžetu najvažniji akt koji predstavničko telo građana donosi. Ali, na dnevnom redu nije zakon o budžetu. Zakon o budžetu za 2008. godinu donet je pre godinu dana, a na dnevnom redu je zakon o izmenama i dopunama, takozvani rebalans budžeta, što uprkos izvinjenju, koje ste potpuno nepotrebno dali, rekavši kako nije standardno u poslednjem kvartalu, zaista jeste u poslednjem kvartalu, ali je, čini mi se, potpuno za očekivati, čak rutinska stvar, jer su budžetske kategorije uglavnom planske kategorije, a kako se godina približava kraju potrebno je usaglasiti sa realnošću planove, želje, namere koji su postojali krajem godine kada je budžet za narednu donošen. Ovde očigledno stvari upravo tako i stoje, da na osnovu makroekonomskih pokazatelja postoje evidentirana povećana očekivanja na prihodovnoj strani, da postoje zakonski, u međuvremenu izmenjene situacije koje budžet mora da uvaži. Ne zaboravimo Zakon o Vladi koji smo doneli. Sve bi bilo rutinski i ne naročito vredno diskusije, pa ni javljanja, da nema samo jednog bitnog momenta, da je ovo rebalans budžeta koji je donela Skupština u drugačijem sazivu i na predlog drugačije komponovane vlade. Zato čini se da to treba prokomentarisati. Naravno, postoji ono kako je u klasičnoj literaturu nacionalnog romantizma definisao Zmaj, gde ja stadoh ti produži, a kako smo čuli i još smo dužni, ti oduži, važi jednako, ali je to samo minimum, koji naravno mora biti poštovan kao neka osnova institucionalnog i društvenog jedinstva. To je sve, koliko razumem, što bi se u programu imalo naročito poštovati, jer su ambicije sasvim drugačije. Samo sa dva stanovišta je, čini se, relevantno prodiskutovati, sa stanovišta onoga što se uspelo u preostalom delu godine od predizbornih obećanja i programskih proklamovanih ciljeva već u ovoj godini obezbediti kao relevantan prostor za realizaciju poslova, a i sa stanovišta baš dobre činjenice da je rebalans rađen evo u vreme kada se već razmišlja o zakonu o budžetu za 2009. godinu, kao i u izvesnom smislu pripremna radnja, pa i prilika da upravo tim, najvažnijim, čini mi se, i prvom velikom važnom poslu za ovu Vladu porazgovaramo. Sa stanovišta političkih ciljeva nove Vlade, ili još preciznije, predizbornih obećanja dominantne političke grupacije oko koje je i Vlada okupljena možemo konstatovati nešto što se nažalost suviše retko čuje zbog ambicije poslanika skupštinske većine da doprinesu efikasnosti rada ovog tela redukovanim brojem javljanja. Činjenica je da je najvažnija predizborna obećanja nova konstelacija vladajuće većine u Srbiji već ispunila. Setite se, programska obećanja su vezana za pridruživanje Evropi i donošenje Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i naša je Skupština taj sporazum ratifikovala, i obećanje vezano za realizaciju potpisivanja ugovora sa Fijatom, što je već učinjeno. Pri sastavljanju Vladine koalicije pojavio se kao relevantan momenat porast penzija i upravo je ovaj rebalans nešto što stvara osnov za realizaciju dogovorenih ciljeva. Ali, ne zaboravimo u međuvremenu i ono što nijednog trenutka u predizbornoj kampanji vodeća grupacija Za evropsku Srbiju nije propuštala da istakne, da stavljanje u prioritet tema razvoja, aktuelnih tema naše savremenosti, ne znači zaborav nad temom nacionalnog dostojanstva, teritorijalnog integriteta i suvereniteta. I kao što je u Vladi premijera Cvetkovića eksplicitno definisano ono što je izraženo stavom da nikada nećemo priznati nezavisnost KiM, formulisano je kao prenošenje tog pitanja sa političkog na pravni teret i upravo najznačajnija pobeda na tom terenu je takođe ostvarena glasanjem na Generalnoj skupštini UN. Ono što je pri realizaciji ovog programa vezano za ugovor o Fijatu, značajno je istaći ovde i uočiti da je ovaj rebalans uspeo već da aktualizuje tu i te kako značajnu novost nacionalne ekonomije. Ne samo zbog onih iz uvećanja prihoda izdvojenih sredstava za izmirivanje ugovornih obaveza, već to može da se prati i kroz izmene aproprijacija. Pri čemu su one infrastrukturne promene vezane za realizaciju ovog ugovora takođe poštovane, pa je tu negde oko pola milijarde dinara odvojeno za realizaciju infrastrukturnih projekata direktno vezanih za zajedničko ulaganje Vlade Republike Srbije i grupe Fijat u novom preduzeću. Ako se ne varam, oko 430 miliona za nastavak gradnje autoputa kojim se praktično Kragujevac nalazi na Koridoru 10, pri čemu su to radovi koji su uveliko u toku i kojima je samo potrebno obezbediti određena sredstva da ne bi došlo u zastoj. Kao što se negde oko 100 miliona, to je sa izmenama aproprijacija iz Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj, prebačeno u Ministarstvo infrastrukture, obezbeđuju sredstavaneophodna za izradu planske projektne dokumentacije za izradu severne zaobilaznice, koja je takođe ugovorni uslov za realizaciju programa vezanog za Fijat. Postoji ovaj drugi aspekt koji je meni, iskreno rečeno, pretežniji, iako mi je jasno da nije naročito atraktivan kroz sve skupštinske diskusije koje smo slušali, pa i ovu o navodno jako važnom budžetu. To je diskusija vezana za pripremu budžeta za 2009. godinu i definisanje prioriteta. Budžet je najiskreniji ekonomsko-finansijski odgovor na politički proklamovane ciljeve i kroz budžet se najjasnije iskazuje odnose prema temama i društvenim pitanjima od javnog značaja kako se u određenom programu tretiraju. Želim u tom smislu, koristeći ovu govornicu i kao priliku za apelovanje, da govorim o poziciji kulture i obrazovanja u budžetu. Pozicija obrazovanja, kada se posmatra brojevno i ako baš toliko insistiramo na dijalogu u trenutku kada se odvija monološka rasprava, da iskoristim i priliku za napomenu nešto sa stanovišta jezičke kompetencije, nije uputno preterano govoriti o ciframa sa ove govornice jer su poslanici zaista retko kad u prilici da govore o ciframa. Uglavnom se govori o brojevima. Manji ili veći mogu biti samo brojevi, a cifre samo u slučaju koji zavisi od kvaliteta, vida i spretnosti u ispisivanju. Brojevno gledano i procentualno, budžet za obrazovanje deluje respektivno. On zadovoljava čak normative koji su poprilično visoki, to je negde oko 15%, čini mi se čak i više. Čak su i u ovom rebalansu obezbeđena dodatna sredstva za Ministarstvo prosvete, ali smo avaj juče imali priliku da čujemo od ministra prosvete da se 97% tih sredstava koristi za zarade zaposlenih u obrazovnom sistemu. Ovde u predlogu odluke koji nam je dostavljen stoji kako će se raspoređivati dodatna sredstva obezbeđena za prosvetu i kaže - najveći deo sredstava iz budžeta Republike vezano je za Ministarstvo prosvete, obezbeđuje se za plate zaposlenih, ovim zakonom se obezbeđuju dodatna sredstva kako bi se ispoštovali potpisani protokoli između Vlade i reprezentativnih sindikata obrazovanja. Odmah zatim se dodaje, doduše u novom pasusu, iako je to u uzročno-posledičnoj vezi, osim toga obezbeđuju se dodatna sredstva za novčane kazne i penale po rešenju sudova, u skladu sa izvršnim sudskim rešenjima. Nisam siguran da li je poslaničkoj javnosti poznato o čemu se ovde radi. Reč je o jednom velikom problemu koji stvara nepotrebnu tenziju, pa čak i jednu vrstu obespravljenosti na relaciji centralni državni organi i lokalne samouprave, a to su problemi vezani za isplate jubilarnih nagrada prosvetnim radnicima, koji se sistematski ne uzimaju u obzir sa stanovišta Ministarstva prosvete, jasno je zbog čega. Zbog procentualno jako dimenzioniranih okvira prosvete, ali nedostatnih da finansiraju osim zarada bilo šta drugo. Teško je suočiti se sa tim, ali javnost to treba da čuje, da se razvoj školstva u Srbiji zasniva na budžetima lokalnih samouprava. Investicije, tekuće održavanje, opremanje, a da ne pričam o stalnim troškovima, to su sve izdaci lokalnih samouprava, jer budžet Republike Srbije ne doseže u ovoj oblasti do ovog nivoa problema. Prebaciti tu vrstu odgovornosti, tzv. jubilarne nagrade, na osnovu prava stečenih iz radnog odnosa, na lokalne samouprave jeste čini se nešto što ne odgovara ni slovu ni duhu zakona i definisanih odnosa u ovoj delatnosti. Sa kulturom stvar možda stoji još dramatičnije. Ne znam da li je neko računao koliki je procenat našeg budžeta odvojen za kulturu? Upravo onaj malopre minimizovani jedan posto. Nema niko razloga ni sa desne strane da previše nad tim trijumfuje, jer je to godinama tako, u prošlih pet-šest godina padalo je i ispod 1%. Ali, šta je tu strašno? Jedino je strašno što je to civilizacijski minimum, definisan od organa UN koji se tom temom bave. Kada se ova tema otvori, obično se pominje: da, ali postoji kontinuirani budžetski rast, pa nije toliko bitan procenat, koliko je bitan obim sredstava. Čini se da to baš i nije tako, jer govori značajno o rejtingu i značaju koji se pridaje ovoj delatnosti. Još preciznije rečeno, kultura u Republici Srbiji živi od sredstava lokalnih samouprava. Svega nekoliko gradova, Beograd pre svih, Subotica, Novi Sad, Kragujevac i Niš, imaju procentualno respektabilna izdvajanja za ovu delatnost. Budžet Republike Srbije nad ovom temom trebalo bi da izražava zapravo odnos prema sadržini i delatnosti kojom se institucije kulture bave, a to je u direktnoj vezi sa programskim ciljevima Vlade, jer ako se oni ne tumače redukovano, po navikama iz dnevne štampe, već sadržinski, teško je pitanja standarda razumeti bez odnosa prema temi kulture i obrazovanja. Teško je pitanje razvoja razumeti bez odnosa kvalitativno prema temi kulture i obrazovanja i teško je pitanja modernizacije približavanja standardima evropskih zemalja razumeti bez adekvatnog i budžetski procentualno i kvantitativno zastupljenog odnosa prema delatnostima kulture i obrazovanja. Kako se mojim diskusijama kao i u ovom slučaju zamera razumljivost, to je čini mi se najeksplicitnije gospodin Sreten Perić izrazio smatrajući da to treba da bude razlog za udaljavanje iz političkog života, gospodine Periću, upravo su potrebna povećana izdvajanja za obrazovanje i kulturu, e baš da bi smo se razumeli. Između ostalog, to izražava ono što je suštinska tema programa političke organizacije "Zajedno za Kragujevac" kojoj pripadam i koja u okviru poslaničke grupe G 17 plus, želi da insistira na aktuelizaciji teme decentralizacije u državi i društvu. Decentralizacija bez fiskalne decentralizacije je jedna manje-više demagoška kategorija, a u pripremama budžeta za 2009. godinu moraćemo, između ostalog, da vodimo računa i o tome. Dešavaju se stvari koje su iznenađujuće. Takoreći nedavno sam saznao da je recimo u jednom tako važnom preduzeću kao što je "Telekom" u Srbiji izvršena potpuna centralizacija, doduše ne u formi koja bi bila interesantna za Vladu i javni život, formi unutarnje reorganizacije, ali je činjenica da regionalni centri "Telekoma" praktično više ne postoje. Sva pitanja planiranja se isključivo rešavaju u Beogradu za celu Srbiju, a to znači da se gase i regionalni računi i da sav novac koji kroz taj sistem teče, teče kroz beogradske račune, a to onda znači da lokalne sredine nemaju realno prikazan procenat ostvarenog PDV-a na osnovu kojeg bi trebalo da se opredeljuju transferna sredstva za prenos iz centralnog budžeta lokalnim samoupravama. To su sve kompleksna pitanja ovog društva koja, naravno, ne može rešiti jednim aktom samo jedna Vlada, naročito ne jednim zakonom. Zašto ste toliko subverzivni prema mom poslovničkom pravu da koristim vreme koje pripada poslaničkoj grupi u okviru koje delujem. Nisam to očekivao od vas budući da ste kao advokat, valjda, zaljubljeni u pravnu normu. Ako i vama zaista treba tumač za shvatljivost poruke koju odašiljam pre svega Ministarstvu, tim pre argumenti koje sam iznosio dobijaju na značaju, jer ponavljam povećanim izdvajanjima u kulturu i obrazovanje raste količina razumevanja u komunikativnoj zajednici i spremnost te zajednice da ostvaruje upravo one ciljeve koji čine program Vlade premijera Cvetkovića. Hvala.
Gospodin Batić se javio po Poslovniku, a samo da vas obavestim, s obzirom da su neki poslanici napustili salu i ostavili svoje kartice u poslaničkim jedinicama, da su te kartice dostavljene sekretaru Narodne skupštine i da će biti vraćene pri ulasku, u skladu sa članom 121. Izvolite, gospodine Batiću. Radi se o dve kartice.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Dragutinović, mislim da su ovde neophodna povećana izdvajanja za "Lazu Lazarević". Kao prvo, pa onda da pređemo na neke druge teme. Tražim...
Gospodine Batiću, zamolila bih vas zaista da sadržaj svog kazivanja primerite svojoj inteligenciji.
Gospođo predsednice, nemojte da mi računate ovo vreme. Mislim da ljudi u ''Lazi Lazarević'' rade u veoma teškim uslovima, potpuno ruinirane zgrade, problemi sa kadrovima, male plate, a pacijenata puno. Nisam se šalio uopšte, zašto vi tako reagujete? Neke moje asocijacije, zašto sam to tada rekao, to vi možete da naslućujete, ali to je već vaša sposobnost percepcije i zaključivanja. Ništa nisam rekao i nikog, a to je pogotovo vaša branša, gospođo predsednice, i vi umesto da mi pomognete u toj edukaciji, vi me kritikujete. Sada mi vratite vreme povodom povrede Poslovnika. Dakle, gospođo ministarko, očekujem od vas odgovor - šta znače izdvajanja za usluge po ugovoru za ministra za ekonomiju i regionalni razvoj od milion evra? Šta znači troškovi putovanja potpredsednika Vlade i ministra za evropske integracije od 220.000 evra? Da li to obuhvata saradnju sa Martinom Šlafom, da li to obuhvata i nominaciju od strane bečke berze kod časopisa "Juromani" za ministra godine? Ako imate ambiciju, da znate koji je put. Naravno, ne aludiram na vas i poštujem vas. Znate li da ista priča oko gasa vodi upravo do Martina Šlafa, nominatora za nagradu za ministra godine "Juromani". "Centriks" je Martin Šlaf. Cena gasa i naduvani gas je Martin Šlaf. Grupa ovdašnjih tajkuna i ovdašnjih ministara, bivših i sadašnjih, to građani Srbije plaćaju iz svojih istanjenih novčanika. Isti ti ljudi su bili oko Mobtela, i oko Nacionalne štedionice. Na kraju, da vam kažem šta znači rasipanje, ako direktor aerodroma, a njega je imenovala Vlada, čovek se zove Bojan Krišto, to su kolege iz Radikalne stranke iznosile, a daću vam ovo, potroši za boravak u hotelu "Hilton Park Lejn" u Londonu 60.000 dinara za jednu noć, onda je to bezobrazluk i rasipništvo. Evo, usluge noćenja sa doručkom u jednokrevetnoj sobi. (Predsednik: Prošlo je tri minuta.) Završavam. Ako isti čovek, Bojan Krišto, direktor Aerodroma "Nikola Tesla", potroši za put u Cirih i nazad 178.000 dinara, izvolite račun, to je 2.000 evra, onda je to rasipništvo, i onda je to bezobrazluk i za to mora da se odgovara. Ako isti taj čovek putuje u London, ode i vrati se, i to ga košta 132.000 dinara, onda je to Alajbegova slama. Ako on sa kolegom Draganom Nestorovićem za put do Madrida potroši 268.000 dinara, onda je to rasipništvo i bezobrazluk. Ako isti taj čovek za ugostiteljske usluge, generalni direktor Aerodroma "Beograd" Bojan Krišto, sa sve značkom na kojoj je zastava EU, od 31. januara do 31. jula potroši 810.000 dinara ili 10.000 evra, to je katastrofa. (Predsednik: Vreme.) Ako taj isti čovek za isto to vreme iznajmi auto "maserati" i cena tog iznajmljivanja je 15.000 evra za pet meseci, 3.000 evra mesečno, pa obični ljudi nemaju auto od 15.000 evra, nemaju od 3.000 evra, to su bitange, to više nisu lopovi i prevaranti. To je rasipništvo, to su barabe i to je bezobrazluk.
Molim vas da koristite adekvatne termine. Po Poslovniku, gospodin Milenić.
Vezano za diskusiju gospodina Batića, kojom tvrdim da je povređen član koji se odnosi na dostojanstvo Skupštine i obavezu poštovanja dostojanstva svakog narodnog poslanika, imam samo da primetim sledeće: da je krajnje indikativno da se u dobro gledanim vremenskim terminima, kako vam je to već gospodin Albijanić poručio, uvek sa istom vrstom i na istu stranu usmerenih kritika obraćate. Sada razumem nervozu što sam vam smetao za govornicom, jer izmiče aktuelni termin, završava se sednica Skupštine. Nije trebalo zbog toga što znate da ispod mog imena u TV prenosu piše G17 plus da žrtvujete činjenicu da ste upravo vi najprepoznatljivija ličnost političke organizacije sa kojom "Zajedno za Kragujevac" u Kragujevcu uspešno sarađuje, tako da vašu aluziju vezanu za mentalno zdravlje, koju smo, izgleda, nažalost vašu, svi dobro razumeli, mogu samo da protumačim kao jednu vrstu reakcije sujete u susretu sa onim što je prevazilazi. Ta reakcija u takvom slučaju izgleda, da prostite, primitivno. Čuo sam malopre kako gospodin Markićević profesorki Pešić dobacuje "e, zreli smo za koaliciju". Sudeći po vama, izgleda na toj liniji je za koaliciju sve spremno.
Gospodo narodni poslanici, osam je sati, odnosno vreme je da se rastanemo do utorka u 10,00 časova. Završavamo današnji rad. Zahvaljujem, zahvaljujem posebno gospođi ministarki i gospođi Stojiljković. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2008. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 158 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su u sali trenutno prisutna 92 narodna poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Poštovane dame i gospodo poslanici, pre nego što započnemo današnje zasedanje želim da se zajedno podsetimo važnog istorijskog datuma za srpski parlament. Tačno pre 150 godina, 28. oktobra 1858. godine, donet je prvi Zakon o Narodnoj skupštini. Ovaj zakon je sačinjen samo za tu jednu skupštinu, ad hok. Zakonom o Narodnoj skupštini je bilo predviđeno da jedan deo poslanika po pozivu uđe u Skupštinu, a drugi deo da se bira tako što bi na svakih 500 poreskih glava u gradovima došao po jedan poslanik, a na svakih daljih 250 još po jedan. Glasanje je bilo javno. Skupština je u prisustvu kneževog predstavnika birala predsednika Skupštine, potpredsednika i dva sekretara. Prema ovom zakonu, citiram, "zadatak je Skupštine da pred državnom upravom bude veran i tačan izražaj narodnog stanja i osećanja". Predlozi Narodne skupštine nisu imale obaveznost dok knez i savet, shodno Ustavu, ne ozakone to. Za rad Skupštine bilo je potrebno prisustvo dve trećine svih poslanika, a odluke su donošene većinom prisutnih. Zakon je garantovao slobodu govora i mišljenja. Prvi izbori za Narodnu skupštinu su, na osnovu ukaza, obavljeni 16. novembra 1858. godine. Koristim priliku da naglasim neophodnost što bržeg donošenja novog zakona o Skupštini, u skladu sa članom 110. Ustava Republike Srbije. U tom smislu sam uputila predlog svim predsednicima poslaničkih grupa sa molbom da odrede predstavnike koji bi učestvovali u izradi predloga zakona o Narodnoj skupštini. Upravo danas je zasedao Administrativni odbor koji je trebalo da odluči o radu grupe za izradu predloga zakona o Narodnoj skupštini. Tim povodom danas ćemo u pola dva imati koktel i pozivam vas da učestvujete u njemu. Obaveštavam vas da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da sednici prisustvuju gospodin Janko Guzijan, državni sekretar u Ministarstvu finansija, i gospođa Ružica Stojiljković, pomoćnik direktora Uprave za trezor. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O BUDžETU SRBIJE ZA 2008. GODINU I IZMENE FINANSIJSKIH PLANOVA REPUBLIČKOG FONDA ZA PENZIJSKO I INVALIDSKO OSIGURANjE, NACIONALNE SLUŽBE ZA ZAPOŠLjAVANjE I REPUBLIČKOG ZAVODA ZA ZDRAVSTVENO OSIGURANjE (nastavak u načelu) Reč ima gospodin Dragan Vujadinović.