Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Treću sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 118 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Hvala. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno, u ovom trenutku, 175 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedniče. Uvaženi kolege poslanici, građani Srbije, ja bih postavio pitanje MUP-a gospodinu Aleksandru Vulinu, a konkretno se pitanje tiče lovaca. Pošto u Srbiji ima velik broj lovaca, ljudi koji se bave lovom. Lovački Savez Srbije je veoma aktivan sad i kad …situacije vezano za zaustavljanje velikih broja zaraznih bolesti da se ne šire od životinje na ljude. Konkretno pitanje jeste – da li će se ući u postupak promene Zakona o oružju i municiji baš zbog toga što u okviru tog zakona se daje ovlašćenje policijskim službenicima da mogu u svakom slučaju, ukoliko dođe neki problem, da li verbalni sukob, da li čak neko lažno prijavi nekog ko je lovac, da njemu istog trenutka dolaze policajci, uzimaju oružje, u celokupnom njegovom domaćinstvu, pa sad nije bitno da li je njegov sin učenik trećeg ili četvrtog razreda srednje škole ima 18 godina, imao neki verbalni sukob zajedno sa nekim svojim drugom iz odeljenja, neko to prijavio policiji, dolazi uzima se oružje i lovačko oružje i svo oružje i njegovom ocu i njegovom dedi i njegovom pradedi. Sve dok se ne okonča postupak ti ljudi ne mogu ići u lov, a mi svi znamo da veliki broj naših građana Srbije veoma vole love, ide u lov, i imamo blizu 80.000 lovaca u Srbiji. Nije bitno da li je taj lovac iz Svrljiga, da li je iz Prijepolja, da li iz Tutina, da li je iz Subotice. Svi ti ljudi koji idu u lov, a desi ovako neki nemili događaj da mu neko namerno želi da mu smesti, a dešava se, jer je to sada svakodnevnica. Dešava se da neki prijatelji ili prijatelj nekog njegovog neprijatelja prijavi nekog lovca da mu je pretio, istog trenutka mu se dolazi u kuću, u domaćinstvo, uzima se svo oružje i na taj način taj lovac i njegov možda otac, njegov deda, više ne može ići u lov, a imamo situacije da neko čuva samo pušku jer je to uspomena na njegove pretke, pa zbog toga moje pitanje jeste da li će se taj zakon uskoro promeniti. Imam informacije da je ministar Vulin napravio i Radnu grupu koja će ući u postupak promena ovog zakona baš zbog toga da će se tačno u zakonu definisati da se u tačno određenim situacijama može oduzeti oružje od onoga ko je učinio neki prekršaj ili pored prekršaja u pokušaju, a da to ne bude za njegove iz familije. To je veliki problem za veliki broj lovaca Srbije i ja bih voleo da to što pre rešimo. Imamo situaciju, isto tako sličnu, i to je prethodnih dana i ministar policije gospodin Vulin rekao, da se ulazi u postupak promene zakona da kada neko dođe da napadne nekom u svom domaćinstvu, recimo dođe Janković Janko u domaćinstvo Petrović Petra, napadne, ovaj upotrebi oružje da brani svoju kuću, svoje ljude, svoje ukućane, on za to može da odgovora. Imali smo isto takav slučaj kada su migranti ušli u plac privatnog vlasništva i napali su vlasnika. On se branio i pucao i sada taj čovek ima odgovornost i ide mu krivična prijava i može biti uhapšen. Očekujem da će taj zakon biti promenjen da svi mi koji imamo sutra opasnost da nas neko napadne, a imamo oružje u kući da možemo da branimo svoj prag. Još jednom bih se zahvalio našem generalu Bratislavu Dikiću koji je bio uhapšen pre četiri godine i četiri meseca u Crnoj Gori. Bio je u zatvoru i sada je pušten. Taj čovek je branio naše ljude da li su bili na Kosovu, da li su bili u bilo kom delu naše zemlje Srbije, on je bio borac i ostaće borac za svakog građanina i on je čovek koji je sada tu u Srbiji. Došao je slobodan i pozdravio bih ga i poželeo mu puno zdravlja, jer ti ljudi su bili za nas i branili našu zemlju Srbiju i mi za njih uvek moramo imati poštovanje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, Poglavlje 35. u slučaju pregovora EU sa Srbijom je specifično i sadrži mehanizme za praćenje sprovođenja postignutih dogovora u okviru dijaloga Beograda i Prištine. To je utvrđeno pregovaračkih okvirom EU za vođenje pristupnih pregovora sa Srbijom koji kaže da će se pitanje normalizacije odnosa između Srbije i Kosova razmatrati u okviru Poglavlja 35 – ostala pitanja, kao posebna stavka kojom se treba baviti u ranoj fazi pregovora, kao i tokom celog procesa pregovaranja, a posebno u opravdanim slučajevima i u okviru drugih relevantnih poglavlja. Normalizacija odnosa sa Kosovom trebalo bi da podrazumeva pokretanje procesa pomirenja u okviru kojeg je suočavanje sa prošlošću, kao i traženje oprosta za ono što je učinjeno. Svakako, procesu normalizacije i pomirenja bi doprinelo i potpuno razjašnjenje pitanja nestalih lica, ali i svih onih slučajeva gde su žrtve civili. Jedan takav slučaj jeste i onaj koji se desio u kafiću „Panda“ u Peći 1998. godine. Dana 14. decembra 1998. godine petoro učenika gimnazije Ivan (14), Zoran (18), Svetislav, Dragan i Vukosav (17) i studen Ivan (25) sedeli su u kafiću „Panda“ koji se nalazi preko puta škole. U kafić su upala dvojica maskiranih naoružanih muškaraca i rafalima izrešetali mladiće, a zatim pobegli. Bilo je to vreme kada je Slobodan Milošević hteo da oružjem reši albansko pitanje na Kosovu. Zločin koji je počinjen u kafiću „Panda“ u Peći koji je odmah pripisan, kako je rečeno albanskim teroristima, doveo je do masovnog hapšenja. Najmanje 150 Albanaca iz naselja Kapišnica 17. decembra 1998. godine je privedeno u supu u Peći. U pretresima albanskih kuća i batinanju Albanaca učestvovalo je 200 pripadnika policije i vojske, izveštavali su kasnije mediji. Četiri ili pet Albanaca je uhapšeno i posle nekoliko meseci pritvora provedenih u Leskovcu su oslobođeni, jer nije bilo dokaza da su učestvovali u zločinu. U međuvremenu jedan sveštenik iz Pećke Patrijaršije, Ranko Jović je izjavio za list „Kurir“ da se počinioci znaju, ali da se njihova imena kriju, posebno nacionalnost. Do 2013. godine porodice ubijenih su bile uverene da su taj zločin počinili Albanci, ali je onda u svojstvu šefa Biroa za koordinaciju službi bezbednosti 28. decembra 2013. godine predsednik Aleksandar Vučić izjavio u emisiji „Teška reč“ da zločin u „Pandi“ nisu počinili Albanci, kako smo do sada verovali, i da će javnost biti zgrožena kada se bude otkrila istina. Predsednik Srbije, Aleksandar Vučić je kasnije izjavio takođe da ima informacije i saznanja o ubistvu šestorice mladih Srba 1998. godine u Peći, za šta još niko nije odgovarao. Imam informacije i saznanja, citiram - ali naši nadležni organi tragaju za potpunim dokazima da bi taj strašan zločin mogao da se rasvetli. Što se tiče Srbije i mene lično, roditelji stradalih mogu da budu apsolutno uvereni da istinu nećemo kriti bez obzira na to ko je u tom strašnom i teškom zločinu učestvovao, bilo da je reč o Albancima ili Srbima, što bi pretpostavljam mnoge iznenadilo, kazao je predsednik Vučić u intervjuu za TV Prva. Predsednik Vučić je takođe rekao da je prvi koji je skupio hrabrost da o tome govori i da ga ne brine rizik koji je preuzeo. Bivši tužilac, takođe za ratne zločine, Vladimir Vukčević je za list „Danas“ povodom godišnjice masakra rekao da informacije do kojih je Tužilaštvo svojevremeno došlo govore u prilog tome da u samoj blizini kafića „Panda“, kao i u okolini nije bilo Albanaca, već isključivo srpskih vojnih i policijskih snaga. Istraga o ovom slučaju je pokrenuta 2016. godine, a koliko je meni poznato do sada je ispitano 36 svedoka. Sada, 23 godine nakon zločina u kafiću „Panda“ u Peći i više godina posle izjave predsednika Aleksandra Vučića da je gotovo siguran ko je odgovoran za ovaj strašan zločin, javnost i dalje očekuje istinu o tome ko je i zbog čega 14. decembra 1998. godine ubio šestoricu, a ranio 15 mladića. Mislim da je država dužna da celokupnoj javnosti, a posebno porodicama ubijenih mladića izrekne istinu ovom gnusnom zločinu. Stoga, moje pitanje za ministra policije i ministra pravde je, da li su identifikovani počinioci tog zločina i da li će i kada biti podignuta optužnica? Zašto je opasno da čak i predsednik države govori o ovom zločinu? Hvala.
Hvala. Narodna poslanica Danijela Veljović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, postavljam pitanje premijerki Vlade Republike Srbije, Ani Brnabić i Kancelariji za upravljanje javnim ulaganjima. Dvadeset sedmog maja 2013. godine potpisan je ugovor o izgradnji ustanove od posebnog naučnog i tehnološkog značaja, o izgradnji Centra izvrsnosti. Ugovor su potpisali tadašnji ministar prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, prof. dr Žarko Obradović, tadašnji rektor Univerziteta u Kragujevcu, prof. dr Slobodan Arsenijević, tadašnji gradonačelnik Veroljub Stevanović i direktor jedinice za upravljanje projektima u javnom sektoru. Centar za izvrsnost obuhvatao bi površinu od 11.500 kvadratnih metara, a realizacija projekta planirana je do kraja 2015. godine. Od tada pa sve do danas izgrađeno je 32% planiranog. Nastavak radova nije na pomolu. Jedinice za upravljanje projektima u javnom sektoru, skraćeno JUP, dala je odgovor da se samo godinu dana čekalo da Evropska investiciona banka da saglasnost na izmenu načina finansiranja koje je tražila Republika Srbija, a kada je dala saglasnost izvođač radova koji je dobio posao krajem 2015. godine, uveliko je imao ozbiljne probleme u poslovanju. U međuvremenu, JUP je raspisao još jedan međunarodni poziv za javnu nabavku izvođača za nastavak radova. Poziv je upućen u oktobru 2020. godine da bi se nastavio u januaru 2021. godine, ali i taj rok je prošao. Sada bih vas kratko upoznala sa ulogom i značajem koje bi imao Centar izvrsnosti. Centar je definisan kao prioritetno mesto istraživačkih oblasti biomedicine, za molekularne i ćelijska istraživanja, kao i mesto za čuvanje matičnih ćelija i njihovo funkcionalno istraživanje i korišćenje u lečenju različitih bolesti. Kragujevački biomedicinari imali bi mesto za rad, mladi naučnici prostor za stručno usavršavanje, a pacijenti iz cele Srbije adekvatno mesto za čuvanje matičnih ćelija, kao i za ozbiljne terapije i lečenje bolesti kao što su različiti genomi tumora, dijabetesa, multiple skleroze i nekih genskih bolesti. Mogla bi da se napravi specijalizovana terapija prilagođena svakom imuno sistemu tako da naši građani ne bi morali da odlaze u inostranstvo zbog lečenja i terapija. Svedoci smo da je nažalost sve više dece čiji život zavisi od finansijskih mogućnosti roditelja, jer im život daju basnoslovno skupi lekovi genske terapije. Samo zahvaljujući neverovatnoj energiji i solidarnosti građana, koji su u ovom ludom vremenu pandemije uspeli da sakupe milione dolara, ta mala bića su dobila bitke. Sada razumete koliki je to gubitak za državu što zgrade centra još uvek nema, a ni banke matičnih ćelija. Smatram da je ovo pitanje, ne samo od državnog značaja, već i pitanje od nacionalnog interesa. Zato pitam premijerku Anu Brnabić i Kancelariju Vlade Republike Srbije za javna ulaganja, kada će radovi na izgradnji Centra izvrsnosti biti nastavljeni i koja je nadležnost JUP-a i kolika je njihova odgovornost za neispunjenje ugovorenih obaveza? Hvala.
Hvala. Reč ima Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedniče. Na samom početku, pre nego što postavim pitanje, samo jedna digresija. Interesantno je da se pojedini narodni poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije zalažu za navodnu normalizaciju odnosa Beograda i Prištine, a čine sve suprotno. Sa druge strane, takve tragedije koje su se desile u Peći, u kafiću „Panda“ ne smeju se koristiti u političke svrhe. Ja želim, u ime poslaničke grupe SPS, da se izvinim pre svega porodicama žrtava što je na ovakav način zloupotrebljena ova tragedija zarad političkog populizma i političkog marketinga. Ne želim o tome danas da govorim, ovo je samo digresija. Poštovani kolege narodni poslanici, pre izvesnog vremena zatražio sam, u ime poslaničke grupe SPS, od predsednika parlamenta da nam dostavi nacrt, da pokuša preko sekretarijata da nam dostavi nacrt i predlog izveštaja Evropskog parlamenta, imajući na umu činjenicu da je tokom protekle nedelje održana sednica Odbora za spoljne poslove kojim predsedava gospodin Dejvid Mekalister, gde su trebali da budu između ostalog i amandmani, jer sam smatrao da je mnogo otvorenih pitanja kada je reč o amandmanima koji bi, ja sam tada bio uveren da će biti usvojeni, tako se na žalost i desilo. Zahvaljujem vama, gospodine predsedniče, što smo, čini mi se da su sve poslaničke grupe dobile izveštaj Evropskog parlamenta i taj dokument Evropskog parlamenta koji je sastavljen na osnovu izveštaja Vladimira Bilčika je pre nekoliko dana dostavljen Vladi, dostavljen je i Narodnoj skupštini. U vezi sa tim dokumentom želeo bih da prokomentarišem najpre nekoliko stvari. Pre svega, rezolucija se na dosta oštar i reko bih neprimeren način iznose se stavovi o Srbiji u velikom broju oblasti, pre svega izražava se sumnja u legitimitet novog parlamenta, jer nema opozicije iako smo mi na Odboru za stabilizaciju i pridruživanje, gospodin Orlić je tu, od gospođe Tanje Fajon vrlo jasno čuli da parlament, jel tako gospodine Orliću, ima legitimitet i legalitet i razgovarali kao predstavnici parlamenta, što znači da prihvataju parlament i saziv Narodne skupštine Republike Srbije. Dakle, zatim kritikuju i to što smo izborni prag snizili pred same izbore, a mi smo to upravo učinili kao rezultat međustranačkog dijaloga i to nije jedini. Znate, kritikuju nas što smo u izbornoj godini menjali zakone koji se tiču izbornog zakonodavstva, a oni su nas primorali kroz međustranački dijalog da izmenimo određeni broj zakona koji se direktno tiču izbornog zakonodavstva. Govore da parlament ne kontroliše dovoljno izvršnu vlast što apsolutno nije tačno. Prosto je neverovatno čime se evropski parlamentarci u ovom izveštaju bave i ja sam iz tog razloga tražio da dobijemo nacrt, imajući na umu da će krajem meseca biti tek usvojen izveštaj Evropskog parlamenta i da će definitivno usvojen biti u ovakvom obliku kako je to učinjeno, zapravo na osnovu amandmana koji su usvojeni na sednici Odbora za stabilizaciju, odnosno Odbora za spoljne poslove Evropskog parlamenta. Ono što je takođe gruba ocena, a to je da u Narodnoj skupštini imamo govor mržnje prema poslanicima Evropskog parlamenta. Nikada u ovoj Narodnoj skupštini niko nije izrazio i govorio… Prvo, oni ne znaju šta je govor mržnje, moraju da vide pravnu formulaciju, tu je gospodin Fila, ako im nije jasno, tu je i gospodin Martinović, neka dostave pitanje, pa će im oni obrazložiti šta znači govor mržnje. To što poslanici iznose činjenice koje njih vređaju, to je nešto drugo. Gospodine predsedniče, za vas jedno pitanje. Kako ste, gospodine predsedniče, pre nekoliko dana izjavili da bi Narodna skupština mogla da donese svoju rezoluciju kao pandam rezolucije Evropskom parlamentu u Srbiji, da li možemo očekivati raspravo o dokumentu koji je podneo izvestilac za Srbiju, Vladimir Bilčik, kako bi i mi kao narodni predstavnici izneli svoje stavove, a možda i argumentovano demantovali više stavova iznetih u izveštaju u Predlogu rezolucije? Još jedno kratko pitanje, koje mislim da je važno ovih dana, jeste pitanje vakcina, odnosno najava EU o uvođenju kovid pasoša, što je izazvalo veliku paniku među građanima. Donošenje ove odluke bi bilo suprotno najvišim evropskim standardima za koje se EU upravo zalaže i traži poštovanje takvih standarda od svojih članica, ali i od nas koji apliciramo za članstvo u EU. Upravo najviši zvaničnici jedne države članice EU primio je kinesku vakcinu, pa se pitam šta će u tom slučaju preduzeti EU? Sutra ćemo znati kakav će biti ishod. Ukoliko se zaista donese ovakva odluka, ne želim da verujem da hoće, ali ukoliko se donese ovakva odluka, ona bi najblaže rečeno bila skandalozna i to u međunarodnim razmerama. Pitanje je za Vladu Republike Srbije - kakav će na osnovu toga biti odgovor Vlade Republike Srbije? Zahvaljujem.
Hvala. Što se tiče ovog prvog dela vašeg pitanja, pošto ste meni postavili to pitanje, ja sam vam rekao i prošli put da je Narodna skupština Republike Srbije vlasna da donosi i utvrđuje svoje stavove o svim pitanjima, uključujući i ovo pitanje izveštaja o Srbiji u Evropskom parlamentu. Međutim, taj izveštaj još nije usvojen, to će biti 24. marta. Kada on bude usvojen i u kakvom obliku, o tome će se izjasniti Odbor za evropske integracije i ukoliko bude potrebno održaćemo i sednicu Narodne skupštine Republike Srbije. Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Uglješa Mrdić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, dragi građani Republike Srbije, dok se država Srbija predvođena Aleksandrom Vučićem bori za razvoj ekonomije, državne i nacionalne interese, protiv korona virusa i protiv mafije, mi imamo paniku kod pojedinih tajkuna koji su pokrali državu i njene građane. S tim u vezi, postavljam dva pitanja, a tiču se tajkuna Dragana Đilasa, jednog od lidera opozicije, koji je pokrao našu državu, koji je na nelegalan način stekao preko 600 miliona evra, tačnije 619 miliona evra. Pitam nadležne državne institucije i pri Ministarstvu finansija, mislim na Poresku upravu, i u Ministarstvu unutrašnjih poslova i Tužilaštvo Srbije, da utvrde i da saopšte javnosti sve što se tiče Đilasovih računa na Mauricijusu, u Švajcarskoj i drugim nekim egzotičnim zemljama, za koje još uvek nemamo saznanje. Činjenica je da je Dragan Đilas na račune na nekim rajskim ostrvima, za njega su to poreski rajevi, sklonio milione i milione evra ukradenih od građana Srbije. Narod u Srbiji mora da zna odgovore na ta pitanja, a nadležne institucije, pošto je Republike Srbija zemlja reda i zakona, moraju sve to da ispitaju, kao i kad su u pitanju i naše kolege narodni poslanici i svi građani Srbije, da se utvrdi i poreklo novca Dragana Đilasa, da se utvrde i finansijski tokovi njegovog novca, ko iz njegove porodice ima te račune, kod od njegovih saradnika ima te račune, šta je sa Đilasovim firmama, koje su Đilasove firme, gde sve imaju račune, u Švajcarskoj, Mauricijusu ili u nekim trećim zemljama, S tim u vezi, postavljam i drugo pitanje, a koje se tiče pretnji. Ko god je ovih dana progovorio o Đilasovim računima na Mauricijusu, Švajcarskoj i drugim računima, bio je izložen najgorim mogućim pretnjama. Da li je reč o predsedniku Aleksandru Vučiću, da li je reč o mojim dragim kolegama narodnim poslanicima ili je reč o članici predsedništva naše Srpske napredne stranke, gospođi Vladanki Malović. Ko god nešto progovori o Đilasu, ko god ukaže na njegove račune, najgore moguće pretnje. Sram da ih bude! Zato, pozivam i postavljam pitanje i policiji i tužilaštvu, da reaguje povodom tih pretnji, jer je prosto neverovatno da u Srbiji i dan danas pojedine pristalice Dragana Đilasa prete šišanjem jednoj gospođi. Prete na sve moguće načine, prete porodicama. To nije normalno i zato nadležne institucije brzo moraju da daju odgovore na ta pitanja i da reaguju. U vezi Đilasovih miliona i njegovih računa, ja samo moram da podsetim građane Srbije, zamislite koliko bi u Republici Srbiji moglo da bude izgrađeno bolnica, vrtića, škola, fabrika i puteva od Đilasovih miliona koje je pokrao od građana Srbije. Svaki dan treba da govorimo, jer mi u ovim trenucima, Republika Srbija, Vlada Srbije, predsednik Aleksandar Vučić čine sve da pomognu i našim penzionerima i zdravstvenim radnicima koji su heroji ovog doba i da pomognu i poviše plate građanima Srbije, ali to bi bilo daleko lakše da nije bilo ljudi poput Dragana Đilasa. Zato, i tužilaštvo i policija i sve nadležne institucije moraju da odgovore na ova pitanja, kako bi građani Srbije videli, saznali i utvrdili ko je onaj koji kritikuje državnu politiku Republike Srbije. To je Dragan Đilas, to su njegovi saradnici, to su njegovi saradnici u privrednom i organizovanom kriminalu koji žele samo da se vrate na vlast da bi mogli opet da kradu, da država opet ne bi mogla da gradi bolnice, vrtiće i škole, fabrike i puteve, jer ima Dragana Đilasa. Prema tome, verujem i u tužilaštvo i u policiju i u poresku upravu i da će da odgovori na ova pitanja i da će da se utvrdi istina o Đilasovim milionima i verujem da će taj novac biti vraćen građanima Srbije, jer, samo još jednom podsećam, šta bi sve moglo da se uradi i izgradi u Srbiji od Đilasovih miliona koje je pokrao od svih građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Borisav Kovačević i Aco Petrović. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlogu za spajanje rasprave. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, na osnovu članova 92. stav 2. i 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, predložio je da se obavi zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluku o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, sa ispravkom, koji je podnela Poslanička grupa „Aleksandar Vučić - Za našu decu“, Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Socijalistička partija Srbije i Predlogu odluke o dopuni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa „Stranka pravde i pomirenja - Ujedinjena seljačka stranka“. Da li narodni poslanik želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 191, za – 180, nije glasalo – 11. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 192, za – 183, uzdržan – jedan, nije glasalo – osam. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini, u celini. D n e v n i r e d Predlog zakona o klimatskim promenama, koji je podnela Vlada, Predlog odluke o Programu zvanične statistike u periodu od 2021. do 2025. godine, koji je podnela Vlada, Predlog odluke o izmenama Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podneo predsednik Narodne skupštine, Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, sa ispravkom, koji je podnela Poslanička grupa „Aleksandar Vučić - za našu decu“, Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa SOCIJALISTIČKA PARTIJA SRBIJE (SPS), Predlog odluke o dopuni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa „STRANKA PRAVDE I POMIRENjA SPP - UJEDINjENA SELjAČKA STRANKA USS“. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Irena Vujović, ministar zaštite životne sredine, Jelena Tanasković, državni sekretar u Ministarstvu zaštite životne sredine, Sanja Eminovski, šef Kabineta ministra, Sara Pavkov, posebni savetnik u Kabinetu ministra, Dragana Radulović i Sandra Lazić, načelnici odeljenja u Ministarstvu i Nevena Dragojlović i Aleksej Stepanov, savetnici u Ministarstvu zaštite životne sredine. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona o klimatskim promenama. Ujedno pozdravljam ministarku Irenu Vujović i njene saradnice. Pretpostavljam da će se obratiti ministarka. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući Narodne skupštine, uvaženi narodni poslanici i poslanice, poštovani građani i građanke Srbije, prvi put imam čast i obavezu da vam u svojstvu ministarke zaštite životne sredine u Vladi Republike Srbije predstavim predlog zakona od izuzetne važnosti za budućnost zemlje svih građana i budućih generacija, zakon o klimatskim promenama. Ovaj zakon se najavljuje duže od tri godine, od kada je pripremljen i prvi nacrt uz podršku Evropske unije. Razlog zašto se ranije nije našao u skupštinskoj proceduri pre svega je u složenosti tematike i u potrebi da se usaglase svi sektori koje ovaj akt dotiče. To je i glavni preduslov – da se po usvajanju zakon i sprovede, odnosno da se primeni u praksi. Da smo prepoznali važnost prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove i uspostavljanja sistema za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte govori i činjenica da će Srbija biti među prvim zemljama zapadnog Balkana koja će usvojiti zakon o klimatskim promenama. Ovim potvrđujemo da su pitanja iz oblasti zaštite životne sredine i klimatskih promena konačno dobila zasluženo mesto u Vladi Srbije i da se nalaze visoko na lestvici prioriteta. Ujedno pokazujemo da je Srbija snažno opredeljena da svoj budući privredni rast i razvoj bazira na inovacijama, zelenoj energiji i otvaranju novih, zelenih radnih mesta. Skrenula bih pažnju na nekoliko važnih činjenica. Promena klime je globalna tema i izazov sa čijim se ogromnim posledicama već suočavamo. Ljudski faktor je taj koji utiče na sve veće klimatske promene, dok se njihov uticaj ne odražava samo na životnu sredinu i biodiverzitet, već utiče i na zdravlje ljudi, kvalitet života i privredu. Zbog svog geografskog položaja Republika Srbija pripada jednom od najugroženijih regiona na svetu, u smislu uticaja klimatskih promena. U ovom regionu su te promene najizraženije. Procene pokazuju da je trend rasta srednje godišnje temperature u Srbiji veći od trenda rasta srednje temperature na globalnom nivou, što je posebno i uočljivo posle 1980. godine. I sami smo svedoci tih promena. Ukoliko samo uporedimo klimu danas sa klimom koju pamtimo iz detinjstva, pravih snežnih zima više nema, a godišnja doba i teško razlikujemo. Često nam se čini kao da je usred zime u stvari proleće ili jesen. Takođe, svi smo svedoci da su problemi koje Srbija ima u domenu klimatskih promena, zaštite životne sredine, a naročito u pogledu kvaliteta vazduha decenijski. Srpska napredna stranka je dolaskom na vlast, pored teških ekonomskih problema, nasledila i ogromne probleme u oblasti životne sredine. Tim problemima se niko pre nas nije dovoljno bavio. Ponosni smo što smo državu koja je bila pred bankrotom uspeli ekonomski da oporavimo i da u godini kada je svet zahvatila kriza ogromnih razmera zbog pandemije virusa Kovid-19 budemo najbolji u Evropi po stopi rasta i po broju revakcinisanih na milion građana. Kako smo rešavali velike probleme, poput dvocifrene stope nezaposlenosti, obuzdali rast javnog duga, oporavili ekonomiju i fabrike, tako ćemo rešavati i višedecenijske probleme u oblasti zaštite životne sredine, kako ih ne bismo ostavljali u nasleđe budućim generacijama. Zato će ovaj zakon, po usvajanju, biti naš prvi korak u borbi protiv klimatskih promena, jer osim što je globalno problem, to je problem i koji pogađa svakog građanina zemlje. Poštovani predstavnici građana Republike Srbije, obaveza je da sačuvamo zemlju za buduće generacije i na tome moramo da radimo svakog dana. Usvajanjem ovog zakona pokazaćemo ozbiljnost i rešenost da se suočimo sa najvećim izazovima današnjice i priključimo globalnoj borbi protiv klimatskih promena. Istovremeno, pokazaćemo da odgovorno brinemo za naše građane i decu. Pre nego što zatražim vašu podršku obrazložiću detaljnije zašto je važno usvajanje Predloga zakona o klimatskim promenama. Uticaj klimatskih promena na naše građane i privredu ne može više da se zanemaruje. Ekstremni klimatski događaji poput poplava, suše, šumskih požara i toplotnih talasa su sve intenzivniji i učestaliji. Štete i gubici u Srbiji koje su izazvale elementarne nepogode i prirodne katastrofe od 2000. godine do danas procenjuju se na oko sedam milijardi evra. Analize su pokazale da negativni uticaji promene klime na BDP rastu sa porastom srednjih globalnih temperatura. Više od 70% gubitaka je povezano sa sušom i visokim temperaturama. Drugi glavni uzrok značajnih gubitaka su bile poplave. Uticajem negativnih efekata klimatskih promena najpogođeniji su sektor zdravlja, poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Ovaj krovni zakon će doprineti borbi protiv klimatskih promena kroz uspostavljanje sistema za smanjenje emisija gasova sa efektom staklene bašte i sistema za povećanje otpornosti sektora koji su najpogođeniji klimatskim promenama. To će se pozitivno odraziti na privredni rast i razvoj, povećanu konkurentnost privrede, privlačenje investicija, posebno u skladu sa standardima i zahtevima tržišta Evropske unije. Predlogom zakona se propisuje izrada važnih strateških dokumenata koji će biti doneti u roku od dve godine – Zakon o klimatskim promenama, Strategija niskougljeničnog razvoja pre svega, Akcioni plan za sprovođenje strategije i Program prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove. Ovi dokumenti imaju za cilj da utvrde smernice za ekonomski razvoj praćen niskim emisijama gasova sa efektom staklene bašte u sektorima energetike, industrije, poljoprivrede, saobraćaja, građevinarstva i upravljanja otpadom, odnosno cilj je da doprinesu prilagođavanju sektora koji su najranjiviji na klimatske promene, a to su: sektor zdravstva, poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva. S obzirom na ambicije Evropske unije da Evropa postane prvi klimatski neutralan kontinent do sredine 21. veka, sprovođenje zakona i dodatno će nas približiti članstvu u Evropskoj uniji kroz harmonizaciju sa zahtevima evropskog zakonodavstva, što će potvrditi i poziciju Srbije kao lidera u regionu. Sprovođenjem zakona obezbediće se osnov za planiranje razvoja, inovacija i modernizaciju sektora u kojima dolazi do emisije gasova sa efektom staklene bašte, kao što su energetika, infrastruktura, industrijski procesi, saobraćaj, upravljanje otpadom, poljoprivreda. To će doprineti i poboljšanju stanja životne sredine, boljem kvalitetu vazduha i zdravlju građana. Za sprovođenje ovog zakona nisu potrebna sredstva iz budžeta Republike Srbije. Usvajanjem Predloga zakona uspostavićemo mehanizam za pravovremeno, transparentno, tačno i dosledno, uporedivo i potpuno izveštavanje i verifikaciju informacija o ispunjenju obaveza prema međunarodnoj zajednici, tačnije Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih nacija o promeni klime i njenog sporazuma iz Pariza. Sprovođenje zakona će u saglasnosti sa drugim sistemskim zakonima doprineti obezbeđivanju energetske bezbednosti, resursne efikasnosti, novim i zelenim radnim mestima, privlačenju investicija, povećanju konkurentnosti i podsticanju ekonomskog zelenog rasta, uz smanjenje ranjivosti na klimatske promene i kvalitetan život u klimatski otvorenom društvu. Zakon će uticati na podizanje svesti i značaja borbe protiv klimatskih promena i postaviti prve sistemske korake u prikupljanju informacija od značaja za ovaj proces. Ukratko ću vam predstaviti poglavlja zakona. U prvom poglavlju zakona su dati sledeći ciljevi. Uspostavljanje sistema kako bi smanjile emisije gasova sa efektom staklene bašte na isplativ i ekonomski efikasan način čime se doprinosi dostizanju nivoa emisije koje se naučno smatraju neophodnim da bi se izbegle opasne promene klime na globalnom nivou. Zatim, smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte i prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove usvajanjem i sprovođenjem sektorskih politika, mera, strategija i akcionih planova. Uspostavljanje mehanizama za izveštavanje i verifikaciju informacija o ispunjenju obaveza prema Okvirnoj konvenciji UN o promeni klime, Kjoto protokolu, Doha amandmanu na Kjoto protokol i Sporazuma iz Pariza, kao i za monitoring i izveštavanje o emisijama gasova sa efektom staklene bašte. U drugom poglavlju su propisane strategije i planovi. Zakon propisuje instrumente, politike i planiranje u oblasti klimatskih promena, strategiju niskougljeničnog razvoja, program prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove i akcione planove. Pored toga, propisani su i sadržaji i strategije programa i akcionog plana, kao i zahtev za usklađenost drugih nacionalnih strategija, opštih i sektorskih planova i politika koje utiču na emisije gasova sa efektom staklene bašte sa Strategijom niskougljeničnog razvoja. Dodatno, uspostavlja se i Nacionalni savet za klimatske promene kao savetodavno telo Vlade Srbije i definišu se njegovi poslovi. Savet je telo od izuzetne važnosti kojim će predsedavati ministar za zaštitu životne sredine, a cilj je da okupi predstavnike drugih ministarstava, stručnu i naučnu javnost, kao i predstavnike svih za životnu sredinu relevantnih institucija i organizacija, uključujući i civilni sektor i Poverenika za rodnu ravnopravnost. Uloga Saveta je da predlaže teme od značaja za društvo u celini, da daje mišljenje na politike i strategije, imajući u vidu i najširi društveni interes kada je reč klimatskim promenama. U trećem poglavlju su propisane politike i mere za ograničenje emisije gasova sa efektom staklene bašte iz izvora. Poglavlje sadrži dva potpoglavlja, mehanizam čistog razvoja i dostupnost podataka o ekonomičnosti potrošnje goriva i emisijama ugljendioksida u vezi sa prodajom novih putničkih vozila. U okviru potpoglavlja mehanizam čistog razvoja moguće je sprovoditi programe i projekte koji doprinose smanjenju emisije gasova sa efektom staklene bašte za koje Vlada propisuje kriterijume i način odobravanja. Potpoglavlje o dostupnosti podataka o ekonomičnosti potrošnje goriva i emisijama ugljendioksida ima za cilj uspostavljanje sistema smanjenja emisija u sektoru saobraćaja kroz povećanje informisanosti kupaca novih putničkih vozila o specifičnoj potrošnji goriva i emisijama ugljendioksida. To može uticati na izbor potrošača da kupuju putnička vozila koja troše manje goriva i time emituju manje ugljendioksida. Četvrto poglavlje, propisuje monitoring izveštavanja i verifikaciju emisija gasova sa efektom staklene bašte iz postrojenja i vazduhoplovnih aktivnosti. Značaj ovog poglavlja u dobijanju relevantnih informacija o emisijama gasova sa efektom staklene bašte iz postrojenja ili prilikom avio-prevoza i robe i putnika. Kvalitetnije izveštavanje će operaterima pružiti osnov za potencijalno planiranje investicija i donošenje mera kojima će smanjiti emisije i samim tim povećati konkurentnost na tržištu EU. U petom, šestom i sedmom poglavlju zakona, preneti su zahtevi evropskih uredbi kojima se uređuje sistem za monitoring, izveštavanje, verifikaciju emisija gasova sa efektom staklene bašte. Taj sistem obuhvata, nacionalni sistem inventara gasova sa efektom staklene bašte, sistem za izveštavanje o politikama, merama i projekcijama gasova sa efektom staklene bašte. U ovom delu zakona utvrđeni su i sadržaji, rokovi i način izrade izveštaja, priprema projekcije emisije gasova sa efektom staklene bašte i nadležnosti nad pripremom inventara. U osmom, devetom, desetom i jedanaestom poglavlju propisane su administrativne takse, nadzor nad primenom zakona, kaznene odredbe i prelazne i završne odredbe. Želim da napomenem da inspekcijski nadzor je podeljen na tri institucije, Ministarstvo zaštite životne sredine, Direktorat civilnog vazduhoplovstva i na Tržišnu inspekciju. Nadzor i kontrola su važni, kako bi se osiguralo sprovođenje i primena zakona na sve na koji se on odnosi, uključujući operatere postrojenja, ali i aktere iz sektora avio-saobraćaja. Važan je i nadzor nad dostupnošću informacija za potrošača u ekonomičnosti potrošnje goriva i emisijama ugljendioksida iz novih putničkih vozila. Važno je naglasiti da je rok za donošenje podzakonskih propisa godinu dana od dana usvajanja zakona, dok je rok za donošenje strategije niskougljeničnog razvoja i programa prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove dve godine od usvajanja zakona. Želela bih na kraju još jednom da istaknem ključne benefite zakona, pre svega, novi zakon će doprineti da se uspostavi sistem za ograničenje emisija gasova sa efektom staklene bašte, povećaće otpornost društva u celini na negativne efekte klimatskih promena, a posebno pojedinih sektora, poput zdravstva, vodoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, daje osnov za plansko prilagođavanje svih relevantnih sektora na izmenjene klimatske uslove. Uspostavlja mehanizme za izveštavanje i verifikaciju informacija u ispunjenju obaveza prema međunarodnoj zajednici, odnosno Okvirnoj konvenciji UN o promeni klime i njenog Sporazuma iz Pariza, a što je vrlo značajno, primena zakona će imati pozitivan uticaj na privredni rast i razvoj, povećanu konkurentnost privrede, privlačenje investicija, posebno u skladu sa standardima i zahtevima tržišta EU. Poštovani narodni poslanici i poslanice, ovim bih zaključila svoje izlaganje u vezi sa obrazloženjem Predloga zakona o klimatskim promenama. Stojim vam svakako na raspolaganju za sva vaša pitanja, a imajući u vidu sve navedeno, nadam se da ćete se pozitivno izjasniti u danu za glasanje i glasati za ovaj zakon. Hvala vam na pažnji.
Hvala vam. Idemo sada na izvestioce nadležnih odbora. Pre nego što pređemo na dalji rad, samo bih želeo da skrenem pažnju mom prijatelju i nekadašnjem ministru u mojoj Vladi, Ivanu Tasovcu, da skine kapu dok je u sali Narodne skupštine. Nastavljamo. Reč ima Ljubinko Rakonjac. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Dačiću, uvaženi potpredsednici, uvažena ministarko sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, želim vam srećan rad i uspešan rad danas na današnjoj sednici. Imate podršku rukovodstva Skupštine, imate podršku celog Odbora i svih narodnih poslanika. Kratko ću izvestiti samo o onome što je Odbor za zaštitu životne sredine doneo odluku i o šta je raspravljao, tako da ću upoznati narodne poslanike sa tim, a cenjena ministarka je govorila o razlozima, ciljevima, sadržaju i štetama ako se ovaj zakon ne bi doneo, a takođe i o obavezama. Moram reći da je Ministarstvo zaštite životne sredine sprovelo veoma obimnu javnu raspravu o Nacrtu zakona o klimatskim promenama, da je predstavilo Nacrt zakona u šest gradova. To su bili Novi Sad, Kragujevac, Beograd, Niš, Pirot i Prijepolje. Takođe, učestovao je veliki broj predstavnika civilnog sektora, nevladine organizacije, naučne institucije, kao i sektor privrede. Na osnovu toga, na osnovu rasprave koja je održana na sednici Odbora za zaštitu životne sredine, 15. marta u 12,00 sati, ovde u Skupštini Republike Srbije, Odbor je razmotrio ovaj Predlog zakona u načelu i sa zadovoljstvom mogu da konstatujem da je jednoglasno usvojio. Moram da izrazim zadovoljstvo jer je danas sa nama ministarka, gospođa Vujović. Ona je i ranije najavila intenzivnu zakonodavnu aktivnost što ovim predlogom zakona danas i potvrđuje jer kako mi se čini da dugo nije bilo zakona iz oblasti zaštite životne sredine i čekali smo dugo ovaj zakon i dobro je što je on danas na dnevnom redu. Takođe da kažem da ćete i u sledećem poslu, sledećim predlozima zakona, nacrtima zakona, imati podršku i mene i Odbora za zaštitu životne sredine svih narodnih poslanika ovde u Skupštini, jer su to putevi kojima se svi mi zajedno vodimo i idemo prema čistijoj Srbiji. Osnovni razlog za donošenje ovog zakona je potreba da se uspostavi sistem za smanjenje emisija gasova sa efektom staklene bašte i prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove. Ovo je posebno važno jer smo sve češće svedoci pojave poplava i suša, kao i neočekivanih toplotnih talasa, što se sve nepovoljno odražava na poljoprivredne useve, sušenje šuma, ali i na dostupnost pijaće vode, kao i sve češćih požara. Svi se još sećamo katastrofalnih poplava 2014. godine, kada smo u najgorem obliku mogli da vidimo rušilačku snagu prirodnih sila koje su prouzrokovane klimatskim promenama, itd, da ne navodim poplave koje su se dešavale u narednim godinama, gde su lokalne samouprave proglašavale vanredne situacije. Nažalost, pored toga i naša ekonomija i privreda veoma mnogo trpe usled posledica klimatskih promena. Prepolovljen je rod kukuruza u 2019. godini, kada je pogođena istočna i južna Srbija i Vojvodina. Novembar 2020. godine zabeležen je kao četvrti najsušniji novembar od 1951. godine. Donošenjem ovog zakona Republika Srbija ispuniće obaveze iz Okvirne konvencije UN o promeni klime, kao i Sporazuma iz Pariza, ali će i na taj način uskladiti domaće zakonodavstvo sa zakonodavstvom i pravnim tekovinama EU. Ono što je za nas posebno važno je da tokom izrade Poglavlja 27 Srbija što pre dostigne nivo kvaliteta životne sredine građana u EU. Ekonomski rast, praćen smanjenjem emisija gasova sa efektom staklene bašte, jedan je od pet strateških ciljeva EU koje je ona proklamovala 2009. godine i predstavlja jedan od osnovnih zadataka zelene i kružne ekonomije. Da bi se ovaj cilj postigao, neophodno je uspostavljanje sistema za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte i prilagođavanje adaptacije na izmenjene klimatske uslove na nivou svake države članice Konvencije i Sporazuma. Republika Srbija je članica Okvirne konvencije UN o promeni klime od 10. juna 2001. godine i Sporazuma iz Pariza od 24. avgusta 2017. godine. Ministarka je u svom izlaganju govorila o svim dokumentima koja treba doneti u okviru ovog zakona i ja to ne bih ponavljao, ali bih se osvrnuo na jednu važnu odredbu ovog zakona koja je posebno značajna i koja se tiče takođe i naše Skupštine i našeg Odbora za zaštitu životne sredine, a odnosi se na učešće javnosti. Naime, predviđeno je da će Ministarstvo u nacrtu strategije Akcionog plana i programa prilagođavanja obavestiti javnost i omogućiti davanje mišljenja i primedbi. Ovaj aspekt Predloga zakona ističem zato što Odbor za zaštitu životne sredine godinama neguje jedan važan mehanizam za unapređenje komunikacije građana i udruženja građana sa zakonodavnim organom, kako bi se uticalo na poboljšanje zakona u oblasti životne sredine, a to je „zelena stolica“. Ovaj jedinstveni mehanizam omogućava kontinuirano i koordinisano učešće predstavnika civilnog društva u radu odbora i jedan je od najvažnijih mehanizama uključivanja građana u rad skupštinskih odbora, a uspostavljen je u skladu sa Arhuskom konvencijom. Moram da kažem da je ministarka za ovih nekoliko meseci ili vremena u prethodnom periodu pokazala veliku otvorenost prema javnosti. Na osnovu svega iznetog, mogu da zaključim da je donošenje ovog zakona neophodno, pa je Odbor za zaštitu životne sredine odlučio da predloži Narodnoj skupštini da prihvati Predlog zakona o klimatskim promenama u načelu. Zahvaljujem što ste mi omogućili da završim izlaganje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima izvestilac Odbora za evropske integracije, Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedniče, predsedništvo, gospođo ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kao što smo čuli, Predlogom zakona o klimatskim promenama se uređuju pitanja od značaja za ograničenje emisije gasova sa efektom staklene bašte i što je izuzetno značajno, i za prilagođavanje klimatskim promenama, izmenjenim klimatskim uslovima. Krajnji cilj donošenja ovog zakona koji se zaista konačno nalazi pred nama posle najava od pre nekoliko godina i od prošlog saziva je da se dostigne smanjenje nivoa gasova koje se sa stanovišta nauke smatra neophodnim da bi se izbegle promene klime sa kojima se suočavamo na globalnom nivou. Uspostavljanje ovog sistema je istovremeno i preduslov za uvođenje sistema trgovine emisijama koji je ključni instrument EU u borbi protiv klimatskih promena, a koji omogućava da se smanjenje emisije postigne, ne samo da se postigne već da se to dogodi na isplativ i ekonomski efikasan način. Predložena rešenja takođe su izraz potrebe usklađivanja sa zahtevima EU u oblasti klimatskih promena, kao što smo to čuli i kao što je to ustanovio Odbor za evropske integracije kada smo na sednici u petak raspravljali o ovom predlogu u načelu. Koncentracija gasova sa efektom staklene bašte u atmosferi nastala je kao posledica ljudskih aktivnosti, uzrok su intenzivnijih i ekstremnijih promena klime od onih prirodno očekivanih. Kako bi se umanjili ovi uticaji na promenu klime i kako bi se prilagođavanje i opstanak živog sveta na zemlji, kako bi to bilo moguće, neophodno je smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte na globalnom nivou, ako pričamo o svetu, EU, pa i Srbiji. Ovde je i uvažena ministarka, u uvodnom izlaganju, kao i uvaženi kolega, predsednik Odbora, spomenuo Sporazum iz Pariza. Dakle, usvajanjem ovog sporazuma iz Pariza, uz Okvirnu konvenciju UN o promeni klime 2015. godine, kao i stupanjem na snagu ovog sporazuma naredne, 2016. godine, međunarodna zajednica, uključujući i države članice Konvencije, potvrdila je opredeljenost za ekonomski rast, praćen smanjenjem emisija gasova sa efektom staklene bašte. Stupanjem na snagu ovog sporazuma potvrđeno je da će ekonomski rast, investicije, praćeni smanjenjem emisija gasova sa efektom staklene bašte, vrlo brzo postati jedan od zahteva međunarodnog tržišta, odnosno jedan od uslova plasiranja proizvoda i konkurentnosti same privrede. Ovakav razvoj jedan je i od pet strateških ciljeva same EU i to još od 2009. godine i jedan od osnova zelene i cirkularne ekonomije. Postizanje navedenih ciljeva zahteva prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove na nivou svake države članice konvencija i sporazuma, što je i predmet utvrđivanja ovog Predloga zakona koji se nalazi pred nama. Republika Srbija je, kao što smo to čuli i u prethodnom izlaganju, članica Okvirne konvencije UN o promeni klime od 2001. godine, od 10. juna 2001. godine, a kada pričamo o Sporazumu iz Pariza, članica je od avgusta 2017. godine. Uspostavljanje sistema za smanjenje emisija gasova sa efektom staklene bašte i prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove, pored ispunjenja obaveza prema međunarodnoj zajednici, jedan je i od uslova održivog ekonomskog razvoja zemlje i smanjenja rizika, šteta i gubitak od elementarnih i prirodnih nepogoda i katastrofa. Značajno je istaći da je ovaj zakon nastao upravo kao rezultat rada na dva tvining projekta koji su finansirani od strane EU. Jedan od osnovnih razloga donošenja ovog Predloga zakona o klimatskim promenama koji se, konačno, nalazi pred nama je uspostavljanje sistema za smanjenje emisija gasova sa efektom staklene bašte i prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove, ali i ispunjenje naših obaveza prema međunarodnoj zajednici, dakle, okvirnoj konvenciji UN o promeni klime i njenog Sporazuma iz Pariza i usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU. S toga je važno sa aspekta, najpre, matičnog Odbora za evropske integracije naglasiti da donošenjem ovog zakona i pratećih predviđenih podzakonskih akata, se vrše usklađivanje našeg domaćeg zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU. Naravno, usklađeno sa odredbama evropskog zakonodavstva koji se odnosi na države članice EU nije moguće postići u potpunosti, pre samog pristupanja Republike Srbije EU. Pored toga, određene odredbe će biti deo pregovora za članstvo koji nas tek očekuje, s toga će potpuna usklađenost sa pravnim tekovinama EU biti postignuta samo po pristupanju Republike Srbije EU. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem, gospođo Elvira. Prelazimo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministrice sa saradnicama, narodni poslanici, dame i gospodo, pred nama je jedan veoma važan zakon, koji u svom naslovu, zapravo, odražava samo jedan aspekt svog značaja, a sa svojom sadržinom, zapravo, pokazuje veoma bogatu slojevitost tema, ali i od izuzetne važnosti za građane, za zemlju i za našu bližu i dalju budućnost. Zato tematika ovog zakona nas obavezuje da raspravi priđemo sa najvišim stepenom odgovornosti i pažnje. Odnos prema prirodi je jedan od četiri ključna odnosa kojim čovek svoju ulogu čini uspešnom na zemlji i time ispunjava jedan opšti smisao svoga života. Prvi je odnos prema Bogu, drugi je odnos prema sebi, treći je odnos prema drugim ljudima, a četvrti odnos prema prirodi ili sopstvenom okruženju. Čovek je, po definiciji svoje uloge, gospodar na zemlji. Zemlja, odnosno priroda su mu podređeni. S obzirom da je u pitanju izuzetno bogatstvo, velika blagodat, podređenost ili poverenost prirode čoveku, kao i u smislu svake zakonitosti odnosa blagodati i onome kome je data, mora biti usklađena sa stepenom njegove odgovornosti. Dakle, ne može čovek gospodariti ovim blagodatima, ne može raspolagati takvim bogatstvom, a nemati odgovornost i zapravo ono što danas imamo u pogledu određenih poremećaja u našem okruženju, odnosno u prirodi je posledica neodgovornosti čoveka prema prirodi. Zato ovaj zakon zaslužuje i pažnju, ali i podršku koju će dobiti od strane narodnih poslanika Stranke pravde i pomirenja u danu za glasanje. Istina, pitanje klimatskih promena sa naučno-misaonog aspekta ne spada u ona pitanja oko kojih postoji puni konsenzus u pogledu stvarnog dometa čovekove uloge na klimatske promene. No, bez obzira na to, bez obzira na te razlike, danas nismo u prilici da o tome polemišemo, ali ono što mene, zapravo, fascinira u pogledu ovoga zakona jeste sposobnost i spremnost države i nadležnog ministarstva da efikasno, blagovremeno, pre ostalih i neovisno ostalima zapravo pristupimo unapređenju sopstvene odgovornosti, pre svega zakonodavno, a posle toga i, nadam se, operativno i izvršno i time, zapravo, ne samo ispunimo jednu od međunarodnih obaveza, ja jesam za to da se sve međunarodne obaveze ispunjavaju, ali nisam za to da nam se nameću. Nisam za to, iako nismo u prilici da biramo da li će nam se nametati, ali jedini način da zapravo ne budemo u poziciji loših učenika kojima se nameću međunarodne obaveze jeste da budemo brži u njihovoj realizaciji i ne samo zato što će nam biti nametnute ili da bismo izbegli da nam bude nametnute, već da budemo brži i efikasniji, što pokazuje da možemo, evo, i kroz ovaj zakon i kroz neke druge aktivnost, zapravo sa uverenjem da mi to treba da uradimo radi nas. Dakle, pitanje uređenja životne sredine jeste po određenoj agendi UN, jeste po određenoj agendi EU i u određenom trenutku, s obzirom na naše opredeljenje prema evrointegracijama, to dolazi kao obaveza, ali pre toga i ono što treba da bude naše opredeljenje jeste da mi pokažemo našu sposobnost, naš kapacitet, našu orijentaciju, našu svest individualnu, kolektivnu i, na koncu, državnu, da potvrdimo sopstvenim aktivnostima da pitanje čistote, pitanje zdravosti, pitanje ambijenta u kome živimo, pitanje kvaliteta životne sredine nije pitanje domaćeg zadatka, već je to ono što treba da bude, pre svega, sastavni deo naše svesti i naše kulture. Istina, zakonodavstvo jeste okvir u kome se jedna kultura formira ili unapređuje i zato ćemo dati maksimum da ovaj zakon bude što kvalitetniji, ali na tome moramo raditi intenzivnije i ne samo iz Narodne skupštine i ne samo sa pozicije Vlade, već i sa pozicije svih faktora uticaja, pre svega medija, a pre svega i pre medija – obrazovanja, jer svest se formira, istina, i pre obrazovanja u vaspitanju, istina, ponajpre u porodici i zato tu mora postojati jedan široki front. Tu mora postojati opredeljenje da ono što su stvarne vrednosti za odrasle ljude ne treba da bude nametano. Za odrasle, pametne i normalne ljude ne treba da bude nametano. Inače, samo nedoraslim osobama, samo nepotpunim osobama, samo osobama koje imaju određene nedostatke treba nešto nametati. Većina ljudi treba da budu oni koji će kroz sopstvenu svest izgraditi određeni stav. Zato me raduje ova efikasnost i ovo opredeljenje, ali moramo dodatno poraditi na toj svesti o kojoj govorim i ne smemo stati na krovnosti zakona. Moramo pokazati sposobnost da te zakone sprovedemo. Doduše, mi smo i bez ovog zakona do sada imali solidnu regulativu u pogledu zaštite životne sredine, ali moramo sići do dna. Mi moramo otići do periferije. Mi ne možemo dopustiti tamo da u nekoj perifernoj opštini ili gradu ove zemlje, zato što su udaljeni 300 kilometara, dozvolimo nekome ko je tajkun, koji je u sprezi sa određenim lokalnim strukturama vlasti, politike, inspekcije ili ne znam koga, da može da instalira pored univerziteta određenu proizvodnu strukturu, fabriku, koja toliko dimi, koja toliko prlja okruženje, životnu sredinu. Ne znam dokle može dobaciti ka nebu, prema ozonskom omotaču, ali znam šta nam govore studenti. Znam da automobili koji prenoći u dvorištu tog univerziteta sutradan morate da mu obrišete staklo nekom krpom da biste kroz njega videli. Dakle, to je nešto što mora biti naš prvi zadatak i to je nešto na čemu se mora snaga i ovog zakona i drugih zakonskih normi pokazati i to odmah. To je nešto što se ne može odgađati, jer mi moramo imati spregu između onoga što je međunarodno, što je globalno, jer zemlja mora biti deo međunarodne zajednice. Kroz bližu i dalju prošlost videli smo koliko je teško kada ste na suprotnoj strani, kada su svi protiv vas. Nekada morate uhvatiti taj korak, pa makar to bilo i u raskoraku sa nekim našim stavovima, istina, ne sa principima. Za principe nisam da se prave kompromisi. Principi čoveka čine čovekom. Onog trenutka kada se odreknete principa, a za mene su principi ne kaprici, ne ono što sam ja u tom trenutku odlučio da je princip. Za mene su principi ono što je određeno od Boga, potvrđeno kroz celokupnu ljudsku povest u pogledu etičkih, duhovnih i ljudskih vrednosti. Oko takvih principa nema kompromisa, ali određene stavove koji su partikularno formulisani morate nekada ušiti ili utkati u, da kažem, sistem međunarodne zajednice. Ovaj zakon je, između ostalog, jedan od tih. Ali, pravi efekti su ono što je za nas bitno, svakodnevno. Ono što se odnosi na zdravlje našeg zraka koga dišemo, na zdravlje našeg okruženja, na to kako se odnosimo prema smeću, šta nam je sa rekama. I opet, logično je da je uvek energija najjača tamo gde se ona proizvodi. Logično je da glavni grad svake države, uključujući i našu zemlju, predstavlja centar celokupne energije u zemlji. I logično je da se energija širi izvan glavnog grada ciklično, ali znate, zemlja je kao telo, kao ljudsko telo. Ne možete kazati – pa, znate, ovaj moj prst, nožni prst je daleko od srca, daleko od mozga, ima neki problem sa njim, nešto je pomodrio, pocrneo, ma baš me briga, šta mene briga, to je jedan prst, jedan nokat. E, ne može tako. Znači, onaj ko se tako ophodi prema svojoj periferiji, dobiće gangrenu na tom prstu, ali ta gangrena neće nikada stati. Znači, ona će se polako širiti prema stopalu, pa ne daj Bože onda dalje. Zato se razlikuju oni koji su odgovorni od onih koji su neodgovorni. Odgovorni vode računa i o svakom svom noktu, o svakom svom delu tela, nezavisno koliko taj deo tela bio blizak srcu ili mozgu, tačnije centrali, metropoli, odnosno glavnom gradu. Dakle, takav nam odnos treba. Pokazujemo zato određene sposobnosti, najčešće kroz infrastrukturne projekte, investicije o kojima smo govorili i koje jesu za pohvalu, ali i na ovim poljima se to mora pokazati. Naravno, čuli smo prošle sedmice, kada je moj kolega Samir Tandir govorio i zahvalio se ministrici vezano za rešavanje jednog zaista teškog pitanja. Sećam se, i ja sam pokušavao u proteklom mandatu da ovde sa određenim strukturama vlasti delujemo kako bi se ta divlja deponija kod Prijepolja, koja ne samo da je bila ekološka katastrofa, već je bilo jedno ruglo na jednoj važnoj saobraćajnici, dakle, sever-jug prema moru, koja je stvarno ostavljala veoma ružan utisak za opštinu Prijepolje, ali i za celu zemlju. Nažalost, mi imamo nešto slično i prema Priboju, nešto slično i u blizini Sjenice. Imamo i još nešto drugo, tema koja je stara, ali isto tako će čekati Ministarstvo i nadam se da ćemo na tome sarađivati. Pitanje deponije Golo brdo. Radi se o deponiji kaja je navodno rađena po standardima pre nekih možda 25 godina, ali niko ne može da objasni kako i ko je odlučio da se deponija gradi na nadmorskoj visini od 1.100 metara. Dakle, ne znam da li postoji neki drugi primer u ovoj zemlji da je prosto pronađena skoro najviša tačka na tom prostoru između Novog Pazara i Tutina i da je ogroman novac uložen. Tu se radi zaista o velikim betonskim strukturama. Ali, ono što niko ne može da objasni, koja je to bila pamet da prosto odabere tačku toliko visoke nadmorske visine, a ne radi se o visoravni, već se radi o planini, o brdu, znači, gde imamo padine sa svih strana. Sada, zamislite svi ti otrovi i sve te štetne materije koje se od padavina kišnih i zimskih, zapravo slivaju, a potom i svi ti gasovi itd, jer često se desi da se deponija i zapali itd. Dakle, to su goruće teme koje mi donosimo iz iskustva sopstvenog okruženja. Raduje nas da je pokazana ova volja, a pored volje, efikasnost, pogotovo što je mnogo puta rečeno da je ta deponija pored Prijepolja nerešiva, ali se pokazalo da je rešiva kada imamo odgovorne ljude i odlučnost Vlade i odlučnost države i zajednički stav prema tom pitanju. To je sjajno i to je pokazatelj da može i zapravo dalje treba krenuti da rešavamo i te ostale teme. Definitivno, pitanje životne sredine jeste, pre svega, bitno radi zdravlja ljudi. Mi vidimo kada se dese krize vezane po zdravlje, koliko druge stvari postaju manje važne. Evo, vidite sada kako neke stvari koje su nam bile prebitne pre godinu i po dana, kako sada postaju nebitne, kako se čovek tako brzo okreće spašavanju svoje glave, svoje dece, svojih članova porodice, kao neke stvari u finesama, u nijansama, koje su nam bile bitne, nisu nam tako bitne, već prosto ta opasnost nam postane jako važna, da, u tim određenim trenucima. Međutim, pitanje životne sredine, pitanje čistote životne sredine, pitanje neurednih deponija, pitanje neodvoženja smeća itd, jeste i zdravstveno pitanje, ali je duboko kulturološko pitanje. Dakle, čovek je taj kojem je Bog dao razum, Bog mu dao mogućnost znanja i time mu dao vertikalu na zemlji i dao mu odgovornost. Međutim, pojednostavljeno da posmatramo, životinja bi trebalo da je na nižoj razini od čoveka u pogledu odnosa sa prirodom. Međutim, vi kada posmatrate životinju koja nema razum, nema znanje, nema kulturu, nema ono što čoveka čini čovekom. Mi kada posmatramo životinju, mi možemo da zaključimo da se ona mnogo bolje snalazi od nas u prirodi. Vi nećete naći da životinja proizvodi štetne materije. Vi nećete naći da životinja proizvodi plastične kese, da pravi divlje deponije. Dakle, kakva god krda životinja, gde god da žive, vi nećete pronaći da oni prave štetu koju pravi čovek. To je veoma ozbiljno pitanje. Čekajte, hoćemo li onda učiti od životinja odnos sa prirodom? Pa, izgleda da moramo učiti. Zašto životinja nema problem sa prirodom. Nema problem baš zato što funkcioniše instiktivno i što ne zloupotrebljava znanje koje nema i ne može ga zloupotrebiti, da bi naškodila svojoj prirodi, iz gramzivosti, iz pohlepe koju čovek najčešće čini. Doduše, iako nije tema, nije to jedina prednost životinje. Životinja ima prednosti i po pitanju nutricionizma. Nemaju nijednog nutricionistu, nemaju emisije na televizijama svakodnevno kako smršati, kako se zdravo hraniti, a vidite, pogotovo divlje životinje kod kojih se čovek previše ne petlja, nemaju problem sa gojaznošću, ni sa linijom, sve im funkcioniše dobro. Tako da, čovek može o prirodi malo da uči iz prirode, da uči od živih bića koja se smatraju nižim od čoveka, ali se bolje snalaze. Prema tome, iz toga je lekcija o prirodi iz prirode, u prirodi prirodno. Dakle, nipošto veštački, nipošto otrovno, nipošto plastično, nipošto štetno. To je ono što čovek treba da zapravo kod sebe reducira, da se uskladi sa prirodom, da shvati da mu je priroda data na odgovornost, da mu nije data na iživljavanje, da mu nije data da je sebično zloupotrebljava i da joj škodi, jer škodeći prirodi, mi zapravo štetimo sebi. Naravno da u okviru ove teme moramo da povedemo računa i o šumama. Nadam se da ćemo o tome i nekom drugom prilikom moći govoriti. Ali, nažalost, proteklih godina, posebno na području Sandžaka, primetili smo masovnu, neselektivnu i veoma često korumpiranu seču šuma. Tu se moramo posvetiti jače, jer nestankom šuma zapravo ugrožavamo i na taj način kvalitet zraka, kvalitet vazduha. I to je nešto što takođe mora biti na našoj agendi odgovornosti. U svakom slučaju, čestitam ministarstvu, čestitam Vladi na kvalitetnom tekstu. Prilika je da kroz amandmane i kroz ove diskusije damo na kvalitetu, ali definitivno posle usvajanja akcenat na implementaciji, akcenat na realizaciji, akcenat na eliminaciji svih onih koji zloupotrebljavaju određene pukotine u sistemu da bi namirili sopstvene lične interese i potrebe, a vrlo često na štetu građana. Hvala.
Zahvaljujem, kolega. Pre nego što pređemo na sledećeg prijavljenog, jedno obaveštenje o današnjem radu. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima ovlašćeni predstavnik SDPS, narodna poslanica Jasmina Karanac. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsednice Jevđić. Poštovana ministarko sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, mislim da ne postoji niko ili je vrlo mali broj onih koji ne vide da se poslednjih nekoliko decenija planeta Zemlja suočava sa sve izraženijim promenama klime. One nisu samo ćud prirode, očigledan je i uticaj čoveka na klimatske promene, odnosno ljudski nemar koji doprinosi njihovom ubrzanju, tako da je velika odgovornost i na nama. Zato su dve osnovne smernice - smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte koji doprinose globalnom zagrevanju i adaptacija tj. prilagođavanje na klimatske promene koje su naša realnost. Posledica promene klime više nisu apstraktna pojava o kojoj se govori kada ponestane drugih tema, one su opipljive i mogu se videti golim okom i mi gotovo svakodnevno svedočimo te posledice i njih živimo i ne postoji zemlja na svetu koja je pošteđena. Da je klima na planeti Zemlji promenjena u odnosu na to kako je izgledala sredinom 20. veka, pokazuju nam bujične poplave kakve su i Srbiju zadesile 2014. godine, suše koje desetkuju rod poljoprivrednih kultura. Mi imamo mnogo blaže zime nego što su bile pre samo nekoliko decenija, toplija leta sa mnogo više toplotnih talasa, zatim učestalije i ekstremne količine padavina u nekim delovima sveta u kojima kiše nisu bile karakteristična pojava, suše na Bliskom istoku najteže u poslednjih 1.000 godina, sneg u Španiji i nevreme tokom ove zime koje nije zabeleženo od sedamdesetih godina. Razlog za promenu klime jeste porast koncentracije gasova sa efektom staklene bašte, na prvom mestu ugljen-dioksid, a zbog korišćenja fosilnih goriva kao primarnih izvora za dobijanje energije. Klimatske promene direktno se odražavaju na ljudske živote, na zdravlje ljudi, njihovu bezbednost, ekonomski napredak i ako hoćete na investicije. Možda su čak i veća pretnja čovečanstvu terorizma. One utiču na kvalitet vazduha, čak i mnogi naši gradovi su vrlo često u vrhu liste zagađenosti, na kvalitet vode, bližimo se trenutku kada će potreba za vodom premašiti zalihe nakon čega počinje borba za zdravlju pijaću vodu. Zbog sve većih suša klimatske promene ugrožavaju poljoprivredu, poplave, oluje, požari uništavaju infrastrukturu. Da klimatske promene ne miruju pokazala nam je i prošla 2020. godina, kada je zbog pandemija korona virusa ceo svet stao, samo su se klimatske promene dešavale nepromenjenom brzinom na način na koji nas naučnici već godinama upozoravaju. Setimo se strahovitih šumskih požara u Australiji kada je izgorelo preko 10 miliona hektara šuma, uništeno na hiljade objekata i stradalo više od pola milijarde životinja. Pored Australije, požari su pogodili i Sibir, zatim Amazoniju, zapadnu obalu SAD, zatim katastrofalne poplave u Vijetnamu, razorne tropske oluje u Centralnoj i Severnoj Americi, kao posledica zagrevanja naše planete na šta naučnici već godinama upozoravaju. Ostaje da se vidi da li će 2020. godina biti najtoplija godina ikada izmerena, ali ono što ju je sigurno obeležilo jesu rekordno visoke temperature izmerene na Arktiku. Očekivanja su da će promene klime na globalnom nivou biti sve značajnije i da će prilagođavanje klimatskim uslovima tj. adaptacija biti moguća samo u slučaju postizanja glavnog cilja Sporazuma iz Pariza, odnosno ograničenja rasta srednje globalne temperature na dva stepena celzijusa do kraja 21. veka sa tendencijom dostizanja 1,5 stepen već u narednih 10 godina. Ovo nam ukazuje da je nužno da se sve zemlje ujedine u borbi protiv klimatskih promena i da svojim delovanjem doprinesu njihovom usporavanju. Uostalom, na to su se obavezale pre pet godina sve države sveta potpisnice Pariskog sporazuma. Vlade zemalja potpisnica će do idućeg svetskog samita o klimi morati da izađu sa jasnim ciljevima smanjenja emisije gasova sa efektom staklene bašte. Ujedinjene nacije upozoravaju da je potrebno da sve zemlje ulože dodatni napor da bi se globalna emisija ugljen-dioksida do 2030. godine smanjila za 45% u odnosu na 2010. godinu. Srbija je dala obećanje da je spremna da poboljša rezultate više od tri puta do 2030. godine da bi uz dodatnu podršku te rezultate mogla da poboljša čak više od pet puta. Uz to poboljšanje energetske efikasnosti i korišćenja većeg udela obnovljivih izvora energije u proizvodnji struje, grejanju domaćinstava i transporta. Mi moramo uzeti u obzir činjenicu da je ugalj naš osnovni energent i da se 70% električne energije kod nas proizvodi u termoelektranama. Zato moramo postepeno prelaziti na obnovljive izvore energije, kao što su sunce, vetar, čak i hidro energija, a pri tome vodeći računa da ne uništavamo biljni i životinjski svet, jer onda nigde nismo stigli. U osnovi borbe protiv klimatskih promena su zakoni koji regulišu ovu oblast, kao i njihovo dosledno sprovođenje. Ovih dana, kada Srbija donosi svoj Zakon o klimatskim promenama, i francuska Vlada predstavila je građanima Predlog zakona o klimi koji bi trebalo da ekologiju uvede u sve sfere javnog života, u škole, javne službe, pravosuđe, urbanizam, saobraćaj. Cilj zakona je smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte za 40% do 2030. godine. Kao i veliki broj zemalja koje svoj put razvoja usklađuju sa smanjenjem uticaja na promenu klime, i Srbija će ovim zakonom uspostaviti sistem za smanjenje emisije štetnih gasova, kao i program prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove. Zakon podrazumeva i pripremanje domaće privrede koja će vrlo brzo morati da se prilagodi novoj vrsti ograničenja emisije štetnih gasova da bi bila konkurentna na međunarodnom tržištu. Ono što je važno jeste da se svi sektori prilagođavaju i vi ste, ministarko, ovde u obrazloženju rekli na koji će način to funkcionisati. Iz pozicije kandidata za članstvo u EU, ali i zbog velikog udela izvoza u zemlje EU, Srbija mora voditi računa o tome da je cilj EU da najkasnije 2050. godine postigle klimatsku neutralnost. To je za nas važno zato što EU priprema mere da ograniči apsolutne emisije kroz uvoz iz drugih zemalja, najavljujući do 2023. godine porez ili taksu na CO2, na uvoz čelika, cementa, hemikalija i veštačkih đubriva čija se proizvodnja bazira na uglju. Predlog zakona propisuje da će velika postrojenja morati da dobiju dozvole za ispuštanje CO2 u atmosferu. Bez tih dozvola neće moći da počnu sa radom, a izdavanju dozvola podležu i postojeća postrojenja. Treba imati na umu da se ovim zakonom neće rešiti svi problemi koje donose klimatske promene, i to je nerealno očekivati. Donošenje zakona je samo početak borbe za smanjenje negativnih uticaja koji izazivaju klimatske promene. Naše društvo i privreda moraju da se adaptiraju na novu realnost, tj. da se prilagode na izmenjene klimatske uslove. Recimo, kada su u pitanju padavine, treba gledati projekcije za budućnost koje nam ukazuju na sve učestaliju pojavu jakih padavina tj. povećanje njihovog intenziteta kao posledica globalnog zagrevanja. Zato nije dovoljno obnoviti brane pravljene po nekim standardima pre 50 godina, već moramo uzeti u obzir i nove podatke i projekcije i na osnovu toga planirati i graditi sisteme za odbranu od poplava. Ministarka, ne znam da li ste upoznati, ali ja ovde moram da ukažem na još jedan problem, a to je nekontrolisana seča šuma tj. krčenje šuma bez dozvola i bez ikakvog reda i plana. To nam se dešava i u Vojvodini i u Šumadiji i u svim delovima zemlje. To drvo uglavnom završava kao ogrev u individualnim ložištima koja spadaju u red najvećih zagađivača vazduha. Nauka kaže da se šume obnavljaju proređivanjem i ja to podržavam, ali proređivanje nije pustošenje iza koje ostaju goleti kao idealan teren za bujice koje u kratkom roku mogu dovesti do izlivanja korita reka i na taj način ugroziti čitava naselja i gradove. Jedan od načina da se te posledice ublaže jesu oštrije kazne i kontrole, kao i pošumljavanje. Ovom prilikom želim da podsetim da je vrlo važno da nakon usvajanja zakona odmah krenemo u izradu nacionalnih i lokalnih planova adaptacije na klimatske promene, jer predviđanja su da će poplave, klizišta, suše, požari, ekstremne vremenske nepogode sa kojima se lokalne zajednice u Srbiji suočavaju u protekloj deceniji, u godinama koje dolaze postati još intenzivnije. Mere adaptacije na klimatske promene su od suštinskog značaj jer čuvaju ljudske živote, privatnu imovinu i javnu infrastrukturu. Te mere smanjile bi troškove sanacije i omogućile pametno planiranje u privredu i poljoprivredu u skladu sa ciljevima održivog razvoja UN što će u budućnosti uticati, kako na konkurentnost između lokalnih zajednica u privlačenju stranih investicija, tako i samih država i imati pozitivan uticaj ne samo na životnu sredinu, već i na smanjenje siromaštva i nejednakosti. Naša odgovornost jeste da se pripremimo za nove događaje usvajanjem regulatornih politika koje će nam omogućiti da brže i lakše delujemo kako u pravcu smanjenja emisija, tako i u pravcu adaptacije na klimatske promene. Zato će nam biti potrebno više stručnih kadrova, više inspektora na terenu, a posebnu pažnju moramo posvetiti jačanju kapaciteta, kako na nacionalnom, tako i na lokalnom nivou. Zbog svega navedenog, ne samo da je važno usvajanje Zakona o klimatskim promenama, nego je nužno da se sva podzakonska i strateška akta predviđena ovim zakonom usvoje u za to predviđenom roku. Zelena poslanička grupa, koju čini veliki broj poslanika zainteresovanih za pitanje ekologije i životne sredine, će pratiti dalje procese izrade i usvajanja svih podzakonskih akata koji prate ovaj zakon i dati punu podršku transformaciji Srbije u niskougljenično ekološko društvo. Podneli smo i amandmane koji bi, smatramo, mogli da poboljšaju neke delove zakona i o njima ćemo govoriti u raspravi u pojedinostima. Poslanička grupa SDPS će zdušno podržati ovaj zakon u Danu za glasanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Karanac. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe JS, Života Starčević. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o Zakonu o klimatskim promenama, o zakonu koji stvara pravni okvir za izradu sistema koji će dovesti do smanjenja emisije gasova sa efektom "staklene bašte" koji će dovesti do izrade planskih i strateških dokumenata koji će tretirati ovu temu i temu adaptacije na klimatske promene, o zakonu koji, na kraju krajeva, uvažava međunarodne obaveze koje je Srbija prihvatila ratifikovanjem Pariskog sporazuma, Okvirne konvencije UN o klimatskim promenama i Kjoto protokola. Govorimo o zakonu koji će u budućnosti promeniti filozofiju poslovanja i privređivanja u našoj zemlji, o zakonu koji otvara široki prostor za razvoj, za snažni razvoj tzv. "zelene privrede". Obzirom da jedna od strateških političkih načela kojim se rukovodimo mi iz JS, a to je stvaranje snažnog temelja za dobru i kvalitetnu budućnost naših pokolenja, ta dobra i kvalitetna budućnost neće biti, neće postojati ukoliko ne vodimo računa o tome i kakvu ćemo životnu sredinu i kvalitet životne sredine ostaviti tim budućim pokolenjima. Obzirom da tu temu upravo ovaj zakon tretira, mi ćemo u Danu za glasanje podržati ovaj zakon. Otkako postoji planeta Zemlja postoje klimatske promene, pa je bilo perioda jako tople klime, recimo u Mezozoiku trias jura kreda bilo je i perioda hladne klime tzv. "ledenih doba" kao što je bilo u Pleistocenu, ali sve te klimatske promene su bile uzrokovane pre svega astronomskim i prirodnim faktorima i te klimatske promene su bile jako duge, merene milionima, desetinama i stotinama miliona godina i te promene svakako nisu bile vidljive sa stanovišta jednog ljudskog života, jednog ljudskog veka. Međutim, mi stariji koji imamo malo više godina danas često želimo da poredimo i pravimo razlike i vidimo razlike između klime kakva je bila kada smo mi bili mladi i današnje klime, pa često kažemo "u naše vreme, u vreme našeg detinjstva zime su bile sa mnogo više snega, bile su mnogo hladnije". Danas su zime mnogo blaže, sa mnogo manje snega. Danas su mnogo češće poplave, mnogo su duži i češći periodi suša i ta poređenja u stvari nam govore da mi imamo danas prisutne klimatske promene koje se mogu videti i za ljudskoga veka. Te promene svakako nisu uzrokovane prirodnim procesima i astronomskim faktorima, već su isključivo prouzrokovane ljudskom aktivnošću. Upravo tom ljudskom aktivnošću u zadnjih 140 godina od Prve industrijske revolucije, od početka masovne primene parne mašine Džejmsa Vata u industriji, u saobraćaju i daljim razvojem industrije i saobraćaja došlo je do situacije da temperatura na planeti Zemlji u zadnjih 140 godina poraste za jedan stepen Celzijusov. Taj porast je u pojedinim delovima zemlje i viši, u drugim niži, ali ukoliko se ništa ne promeni i ukoliko bi planeta nastavila, odnosno emisija gasova sa efektom "staklene bašte" se nastavila ovim tempom, bez restriktivnih politika u tom smislu, prognoze su da bi dočekali kraj ovog veka sa temperaturom koja bi bila za četiri stepena veća od temperature u Preindustrijsko doba. To je prosek, opet kažem neki delovi planete bi bili više zagrejani, drugi manje. Ono što bi bila posledica tog procesa svakako jeste, između ostalog, i otopljavanje leda u polarnim oblastima i leda na glečerima, visoko na planinama. U polarnim oblastima otopljavanje leda, recimo na Grenlandu, bi moglo usled priliva velike količine slatke i hladne vode da zaustavi toplu Golfsku struju, što bi dovelo do velikih poremećaja u Atlantskom, u evropskom delu Atlantika, a znamo da odatle dolaze vazdušne mase preko čitave Evrope i najviše utiču na klimu čitave Evrope. Naravno, topljenje glečera i lednika bi dovelo do podizanja nivoa mora. Sam četvrti Izveštaj i Zaključak međuvladinog panela o klimatskim promenama kaže, ima i optimističnu i pesimističnu prognozu, pa ova optimistična kaže da će do kraja veka temperatura na planeti porasti za 1,8 stepena Celzijusovih, odnosno u rasponu od 1,1 do 2,9% Celzijusovih, a ona pesimistična kaže da će to biti četiri stepena, da će se kretati od 2,4 do 6,4 stepena u zavisnosti od pojedinih delova planete. Ono što je jako važno reći jeste da je emisija gasova sa efektom "staklene bašte", odnosno samo emisija ugljen-dioksida koji je najvažniji od tih gasova u zadnjih 250 godina povećana je za 35%. Samo u periodu od 10 godina, od 1995. godine do 2005. godine povećana je za skoro 7% i to je nezabeleženi rast koncentracije ugljen-dioksida ikada. To je naravno ujedinilo planetu i otuda ovi strateški dokumenti o kojima smo pričali i Okvirna konvencija UN i Kjoto protokoli, Pariski sporazum, to je ujedinilo čitav svet u borbi za smanjenje emisije gasova sa efektom "staklene bašte". Gde je tu Srbija? Prognoze kažu da će Srbija kontinuirano u narednim godinama, da će se u Srbiji kontinuirano u narednim godinama povećavati temperatura za 0,04 stepena Celzijusovih, godišnje, odnosno da bi opet negde tamo krajem veka došlo do povećanja od skoro četiri stepena Celzijusovih. To povećanje bi bilo poprilično ujednačeno u čitavoj Srbiji, možda nešto više u Podunavlju i istočnoj Srbiji, a manje u ostatku. Međutim, te klimatske promene bi dovele i do velikih. Prognoze su, naravno, naučne prognoze su da bi doveli do velikih poremećaja u količini padavina, da bi recimo Vojvodina po nekim prognozama imala nešto neznatno veću količinu padavina, ali da bi se padavine u ostatku Srbije, naročito u jugozapadnoj Srbiji smanjile čak 10 do 15%. Sve ovo o čemu pričamo naravno ima i implikacije i na ljude i na prirodni sistem i zato ovaj zakon i mi danas govorimo, ne samo o težnji da smanjimo emisiju gasova sa efektom staklene bašte, već govorimo i o adaptaciji na klimatske promene. Adaptacija na klimatske promene jeste neka vrsta smanjivanja osetljivosti prirodne zajednice i ljudske zajednice na klimatske promene. Ono što je bitno da kažemo jeste da smo svedoci učestalih vremenskih neprilika usled tih klimatskih promena izazvanih ljudskim faktorom, pa i u Srbiji i vi ste sami rekli ministarka da od 2000. godine do danas štetu koju je Srbija imala od suša, ali i od poplava dostiže vrednost od nekih sedam milijardi dolara. Jako je važno zato da mi danas imamo pred nama i raspravljamo o zakonu koji će pokušati da da doprinos ovog globalnoj pojavi. Naime, znate za onu ekološku devizu – radi lokalno, misli globalno. Svaka država pojedinačno, daće u zbiru jedan pozitivan rezultat. Naravno da Srbija nije tu ni najveći uzročnik klimatskih promena, da tu ima država koje mnogo više utiču na to, ali prosto svako da da svoj doprinos i imaćemo situaciju da ćemo poboljšati kvalitet vazduha, smanjiti koncentraciju ugljendioksida i drugih gasova sa efektom staklene bašte. Naravno, kada bi čitav svet u ovom trenutku uspeo da obuzda, da smanji emisiju gasova sa efektom staklene bašte, te promene mi ne bismo videli bilo kakva poboljšanja trenutačno, jer ranije emisije tih gasova bi i dalje uticale na to da se nastavlja sa klimatskim promenama. Ali, naravno, jednom taj proces vraćanja stanja, odnosno situacije u prirodi u prvobitno stanje mora krenuti. Što pre, to bolje. Ovaj zakon rekoh i kao što sam rekao stvara pravni okvir za izgradnju sistema za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte. Ovaj zakon definiše i izgradnju, s obzirom da je potrebno vreme i da je ovo sve čitav proces i kada je u pitanju smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte, ali i kada je u pitanju adaptacija na klimatske promene. Jako je važno što ovaj zakon definiše i planske dokumente koji će dovesti do željenih ciljeva, da definiše strategiju koju ćemo raditi vezano za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte, ali podrazumeva i akcioni plan i program za adaptaciju na klimatske promene itd. Ovaj zakon takođe predviđa i to je jako važno, predviđa da sve ostale druge sektorske politike moraju biti usklađene sa ovim ciljem koji proklamuje ovaj zakon, a to je smanjenje gasova sa efektom staklene bašte. Mislim da će sve sektorske politike u narednom periodu morati da urade i svoja zakonska rešenja, ali i svoja planska akta, da tako kažem, koja bi tretirala ovu materiju. Ovaj zakon predviđa i monitoring emisije gasova sa efektom staklene bašte, što je dobro i to će raditi Agencija za zaštitu životne sredine i mi ćemo, naravno to kao aktivnost podržati. Zakon naravno podrazumeva i jednu celokupnu, sveukupnu borbu za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte. Ovaj zakon, još jednom rekoh, tretira niz aktivnosti koje će se sprovesti za poboljšanje kvaliteta životne sredine, za poboljšanje kvaliteta života, ne današnjih, već i budućih generacija i zbog toga što je ovaj zakon takav da tretira materiju koja će se ticati budućnosti naše dece, naraštaja itd. mi ćemo u danu za glasanje, kao poslanička grupa JS ovaj zakon podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SVM, narodni poslanik Arpad Fremond. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uveren sam da delimo mišljenje da je Predlog zakona o klimatskim promenama važan. Za SVM jedan od važnijih zakonskih predloga, ne samo zato što reguliše mehanizme smanjene emisije gasova sa efektom staklene bašte i ne samo zato što se tiče kvaliteta života naše generacije, već je to zakon kojim ostavljamo budućim generacijama zdravu životnu sredinu, čist vazduh, zdravo zemljište i čiste vodotokove. To je zakon koji će uticati na zdravlje stanovništva, na duži životni vek naših građana i zaštiti buduće generacije od negativnih posledica klimatskih promena. Predlog zakona o klimatskim promenama je pitanje odgovornosti naše generacije prema generaciji naše dece i zato će poslanička grupa SVM podržati ovaj zakonski predlog. Predlog zakona o klimatskim promenama je krovni zakon koji postavlja pravni okvir za uspostavljanje sistema monitoringa, izveštavanja i verifikacije podataka. Za donošenje planskih dokumenata u oblasti klimatskih promena, kao i adekvatnih mera i politika kojim bi se smanjile emisije gasova sa efektom staklene bašte, kao i za prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove, što je jedan od pet strateških ciljeva EU i osnovna zelene i cirkularne ekonomije. Budući da je ključni mehanizam za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte sistem trgovine emisionim jedinicama, potrebno je unaprediti pouzdanost i pristupačnost podataka o emisijama gasova sa efektom staklene bašte i pojačati komunikaciju i učešće javnosti u kreiranju održive klimatske politike. Zašto tu važni precizni podaci? Navešću primer. Zato što je u drugom izveštaju Republike Srbije prema okvirnoj Konvenciji UN u promeni klime iz 2017. godine prikazan inventar gasova sa efektom staklene bašte, uz navođenje da se radi samo o procenama zbog nedostatka podataka. Uvažene kolege, donošenje ovog zakona je obaveza koju smo preuzeli ne samo u procesu evropskih integracija kroz pregovaračko Poglavlje 27 – životna sredina i klimatske promene i kao članica Energetske zajednice, već je to i međunarodna obaveza koju smo preuzeli pristupanjem okvirnoj Konvenciji UN o klimatskim promenama i Pariskom sporazumu iz 2015. godine. Koliki značaj EU pridaje ovoj oblasti vidimo i da je u novoj metodologiji pregovora formiran poseban klaster, Četvrti, pod imenom „Zelena agenda i infrastruktura“. Budući da je proces pripreme ovog zakona trajao nekoliko godina, izveštaj Evropske komisije od 6. oktobra 2020. godine je ponovio preporuku o nužnosti donošenja sveobuhvatne strategije za klimatske promene i Zakona o klimatskim promenama koji bi bili usklađeni sa okvirima EU za klimatsku i energetsku politiku do 2030. godine. Podaci govore da Srbija na globalnom nivou doprinosi emisijama gasova sa efektom staklene bašte sa 0,18%. Međutim i pored činjenice da se beleži porast emisija u određenim sektorima npr. energetike i poljoprivrede, Vlada do utvrđivanja ovog Predloga zakona nije imala zakonski osnov da po sektorima propiše obavezu smanjenja emisije gasova sa efektom staklene bašte. Predlogom zakona postavljen je cilj da Srbija do 2030. godine smanji emisiju gasova sa efektom staklene bašte najmanje za skoro 10% u odnosu na nivo emisija iz 1990. godine. Donošenjem zakona u okviru revizije nacionalno utvrđenih doprinosa, Srbija će raditi na prilagođavanju ključnih privrednih sektora, očekivanim promenama klime, prvenstveno u poljoprivredi, upravljanju vodama, šumama, ali i prirodnim resursima i zaštiti zdravlja stanovništva, u oblastima u kojima su najvidljiviji štetni uticaji promene klime. Uvažene kolege narodni poslanici, ukazujem na oblast poljoprivrede, upravljanja vodama i šumama, jer na osnovu istraživanja koja su sprovedena u Vojvodini u 2040. godini može se očekivati porast srednje godišnje temperature od 1 do 1,5 celzijusa u odnosu na referentni period od 1985. do 2005. godine. Prelazak na ekonomiju sa niskom emisijom ugljenika je izazvan proces jer su potrebna velika ulaganja u obnovljive izvore energije, energetsku efikasnost, održivo upravljanje šumama. Procene će da će Srbija za usklađivanje zaštite životne sredine sa standardima EU biti potrebno od 12 do 15 milijardi evra. To su veliki iznosi. Podsećam da je ukupna suma materijalne štete nastale kao posledica ekstremnih klimatskim i vremenskih uslova u Srbiji u periodu od 2000. do 2015. godine iznosila više od 5 milijardi evra. U Izveštaju Svetske zdravstvene organizacije o uticaju zagađenja vazduha na zdravlje stanovnika Srbije, procenjeno je da su zbog aerozagađenja u 2016. godini umrle 6.592 osobe i da zdravstveni troškovi povezani sa zagađenjem vazduha iznose oko 33% našeg BDP. Postavlja nje pitanje na koji način, konkretno, smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte utiče na klimatske promene i zagađenje zemljišta, vode i vazduha. Zašto je važno da se ograniče emisije ovih gasova u termoelektranama, cementarama, livnicama, toplanama, fabrikama keramike, proizvodnje papira, šećeranama, rafinerijama, staklarama i naravno u vazduhoplovnim aktivnostima i proizvodnji putničkih automobila? Zato što, ukoliko nivo emisije ugljendioksida, metana ili azotsuboksida iz termoelektrana, toplana, livnica, fabrika šećera, rafinerija, proizvodnje keramike ili pivara ostane na današnjem nivou, u periodu do 2030. godine se može očekivati pad prinosa kukuruza do 6%. Drugi izveštaj Republike Srbije prema Okvirnoj konvenciji UN o promeni klime iz 2017. godine, razmatra i scenario o promenama prinosa soje, koji variraju od 37 do 47% manje za periodu od 2001. do 2030. godine. Navodim kukuruz i soju u svetlu prošlonedeljnog usvajanja Zakona o potvrđivanju Konvencije o trgovini žitaricama. Uvažene dame i gospodo, dugoročno efekti ekstremnih vremenskih prilika mogu smanjiti plodnost zemljišta i narušiti značajno njegove funkcije. Procenjeno je da erozija utiče na približno na 80% ukupnog poljoprivrednog zemljišta u Srbiji. U Vojvodini gde je 75% površine pokriveno sa dva tipa zemljišta, černozemom i riskom crnicom suočavamo se sa dva problema. Jedan je erozija, a drugi je opadanje organske materije, humusa. Svakako da je uvođenje sistema polje zaštitnih pojaseva posebno u oblastima sa košavom je jedna od ključnih mera. Savez vojvođanskih Mađara neprekidno podseća na problem zagađenja rečice Krivaje. Bez vetrobranskih pojaseva vetar nosi prašinu sa njiva koja sadrži azot i fosfor i to se taloži u reci. Zato smo u koalicionom sporazumu sa SNS ukazali da je važno da se oko Krivaje oslobodi pojas od osam metara i na tom prostoru napravi amfiteatar od drveća, a cilju zaustavljanja raznošenja štetnih supstanci sa njiva. Dodatno je važno da kontrolišemo direktne zagađivaće rečice Krivaje. Najviše ih je u Bačkoj Topoli. U vezi toga postavio sam i poslaničko pitanje vama Ministarstvu zaštite životne sredine, međutim u odgovoru se navodi da na neka preduzeća koja su najveći zagađivači imaju još vremena da izgrade svoje prečistače. Na žalost građanima koji trpe neprijatan miris i za reku koja je u potpunosti uništena ovaj odgovor ne znači ništa. Pozivam vas poštovana ministarko da posetite našu opštinu, opštinu Bačku Topolu i mozite nama u rešavanju ovog velikog problema. Da bi se vojvođansko zemljište izlečilo potrebno je da se pošumi do 16% teritorije. Danas je pošumljeno oko 6%, s tim da je npr. pošumljenost u nekim lokalnim samoupravama, npr. u Srbobranu i u Temerinu ispod jednog promila. Stručnjaci kažu da sa vojvođanskog tla godišnje nestane sloj od 2,5 cm ili tona crnice po ha. Prirodni procesi obnavljaju zemljište, ali mnogo sporije. Potrebno je 20 godina da se obnovi ono što vetar odnese za godinu. Takvim tempom 40% sada plodnog vojvođanskog zemljišta će za tri decenije biti pretvoreno u slatinu. Pred nama su, možemo slobodno reći revolucionarne promene načina života jer je u poslednjih 100 godina srednja godišnja temperatura povećana za 1 stepen, onoliko koliko se tokom istorije zemlje povećavala za period od dve hiljade i petsto godina. Dakle, pred nama su i promene načina na koji obrađujemo zemljište i proizvodimo hranu, jer je proizvodnja hrane treći najveći izvor gasova sa efektom staklene bašte i ukupnim emisijama učestvuje sa 19%. Uvažene kolege narodni poslanici, strategija EU za prilagođavanje klimatskim promenama iz 2013. godine između ostalog ukazuje na važnost koordinisanih aktivnosti na nacionalnom i lokalnom nivou. Za poslaničku grupu SVM predlog zakona je važan i zbog toga što stavlja naglasak na komunikaciju i saradnju između centralnog i lokalnog nivoa vlasti, jer naš je stav da nedostatak horizontalne i vertikalne komunikacije dugoročno vodi ka slabljenju administrativnih kapaciteta lokalne samouprave i centralizacije energetske i klimatske politike. Poslanička grupa SVM posebno ističe važnost uključivanja organa lokalne samouprave, na primer Subotica, Bačka Topola, Kanjiža, Senta, Kula, Vrbas, Bečej u sistem izveštavanja i monitoringa. Kada je reč o postrojenjima na teritoriji AP Vojvodine, izradu analiza koje procenjuju efekte smanjenja emisija u konkretnoj lokalnoj zajednici, analiza pojava poplava, ekstremnih temperatura, suše, analiza posledica, kao i pripremu predloga mera prilagođavanja. Predlog zakona naglašava ono za šta se SVM zalaže decenijama, da je za rešavanje problema klimatskih promena neophodno i formiranje poljoprivrednih, istraživačkih i savetodavnih službi i jačanje njihovih kapaciteta. Na značaj savetodavnih službi ukazuje i uredba o utvrđivanju srednjoročnog programa razvoja savetodavnih poslova u poljoprivredi za period od 2021. do 2025. godine, koji je Vlada upravo donela 4. marta ove godine, a koja naglašava da se rad savetodavnih službi postiže između ostalog i podrška smanjenju uticaja klimatskih promena na poljoprivrednu proizvodnju, kao jedan od specifičnih ciljeva srednjoročnog razvoja. Takođe, smanjenje uticaja klimatskim promenama će doprineti digitalizaciji sistema monitoringa i ranog upozoravanja za potrebe poljoprivrede. Jednostavno rečeno, nema zelene transformacije bez digitalizacije. Navodim kao primer, u okviru projekta koji podržava nemačko savezno ministarstvo za ekonomsku saradnju i razvoj, više od 18 hiljada poljoprivrednika iz Sombora, Vrbasa, Inđije, Bačke Topole i Subotice može da prati preko meteo stanica najave nepogoda, mraza, kiše, visokih temperatura, jačanju vetra, pojavu bolesti i insekata. Nema sumnje da je ovaj projekat važan, ali će svoj puni smisao dobiti tek kada se završe radovi na projektu automatizacije protivgradnog sistema za radarske centre Bajša i Samoš. Šta nam je činiti? Želim još jednom da potvrdim da će poslanička grupa SVM u danu za glasanje podržati ovaj zakonski predlog. Međutim, svesni smo da nije dovoljno samo podržati zakon i da bismo sprečili klimatske promene potrebno je zauzeti proaktivan stav i istovremeno praviti zelene i intersektorske mreže, povezivati zelene površine i praviti ekološke mreže, ali i raditi na intersektorskoj saradnji u oblasti zaštite prirode, šumarstva, vodoprivrede, poljoprivrede, prostornog planiranja. Jedno što garantuje uspeh, uz svo poštovanje i za proaktivan stav i intersektorsko povezivanje, to je jačanje horizontalne i vertikalne komunikacije od republičkog prekog pokrajinskog do nivoa svih jedinica lokalne samouprave. Jedino što garantuje uspeh je decentralizacija klimatske politike. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem kolega. Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima Ljubinko Rakonjac, ovlašćeni predstavnik SPS. Izvolite.
Poštovana potpredsednice Narodne skupštine Republike Srbije, poštovana ministarko, gospođo Vujović, uvažene koleginice i kolege, ja sam ovlašćeni predstavnik SPS, a pripadam političkoj partiji Zeleni Srbije na listi SPS i ovo je poverenje koje mi je ukazao SPS da govorim o ovom zakonu na današnjoj sednici kao ovlašćeni predstavnik. Počeo bih od jedne informacije, da sam pre neki dan video da je gospođa ministarka bila u Kosjeriću. Bilo je reči o zameni kotla sa mazuta na gas. Zaista podražavam ove inicijative i akcije ministarke, da je uvek na licu mesta, tamo gde postoje problemi i gde treba rešavati te probleme. Štete i rizici izazvane klimatskim promenama po prirodni i ekonomskih razvoj Srbije su nedvosmisleno očigledni. Zabrinjavajuće je to što rizik i pretnje u budućnosti mogu da ugroze infrastrukturu, poljoprivrednu proizvodnju, pristup čistoj vodi i, što je najvažnije, mogu ugroziti javno zdravlje naših građanki i građana. Zbog ove zabrinutosti, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije i ja kao poslanik Zelenih Srbije, jedine ekološke partije u Narodnoj skupštini, voleo bih da ih zaista ima više, ali nije tako, odlučili smo da u Danu za glasanje podržimo Predlog zakona o klimatskim promenama. Klimatske promene se dešavaju na globalnom nivou. Sada niko to više ne može da dovede u sumnju. Poslednja decenija je najtoplija unazad 150 godina. U Srbiji je primetan porast ekstremnih vremenskih prilika i njihovih pogubnih efekata. Nakon 2000. godine zabeleženo je 10 najtoplijih godina od kako su u Srbiji počela meteorološka merenja. Glavna odlika ovih promena su ekstremi, tako da je broj dana sa jakim i obilnim padavinama veći, a takođe se i povećavaju dugi periodu bez padavina. Srbija je pretrpela štetu usled klimatskih promena i ekstremnih vremenskih prilika procenjenu na minimum 6,8 milijardi evra otprilike od 2000. do 2020. godine. Samo u 2014. godini poplave su izazvale ogromnu štetu i procenjeno je da je potrebno 1,35 milijardi evra da bi se te štete nadoknadile. Posebna priča za koju veoma žalimo jesu razoreni domovi i uništeni ljudski životu u Obrenovcu, Valjevu, Ubu, Sremskoj Mitrovici, Šidu, Koceljevi i drugim gradovima, za čim posebno žalimo. Od 2012. godine Zeleni u Narodnoj skupštini se bore za čistiju i zdraviju Srbiju, a sada smo posebno ohrabreni u toj borbi za ekološke vrednosti donošenjem ovog zakona. Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije i Zeleni Srbije naglašavaju da najnoviji podaci pokazuju prosečan rast temperature od 0,36 stepeni po deceniji, počev od 1961. do 2017. godine, dok je u isto vreme prosečna suma padavina smanjena za 10%. Prema nekim klimatskim scenarijima, predviđa se porast temperature do 2010. godine između 2 i 4,3 stepena. To je zaista ogromno povećanje temperature koje se predviđa, koje može doneti nesagledive negativne posledice na biodiverzitet, na stanje životne sredine, na stanje biljnih i životinjskih ekosistema. Sprečavanje opasnih klimatskih promena je ključni prioritet ovog predloga zakona i naša poslanička grupa je uverena da ćemo nakon usvajanja ovog zakona svi zajedno naporno raditi na smanjenju emisija gasova sa efektom staklene bašte i da ćemo naći načina da podstaknemo i privredu da radi isto po ugledu na privredu EU i kompanija koje tamo posluju, poštujući principe zelene i kružne ekonomije. U ovom delu izlaganja osvrnuo sam se na neka prošla vremena i slobodno mogu reći da je Srbija naporno radila u oblasti pošumljavanja. Kao što znate, šume akumuliraju ugljenih iz ugljen-dioksida i na taj način smanjuje efekte staklene bašte. Već od šezdesetih godina prošlog veka su rađena obimna pošumljavanja u zaštiti od bujičnih poplava i erozije, a takođe u cilju akumulacije gasova sa efektom staklene bašte. Tadašnje šumarske i vodoprivredne organizacije su uradile brojna antierozivna pošumljavanja u skoro svim krajevima. To je posebno značajno, još jednom da napomenem, ako 1.000 kilograma drveta ima 500 kilograma ugljenika, koliko je dejstvo šuma na smanjenje tih negativnih efekata zagađenja? Reći ću nešto što sam u svojoj praksi istraživao i bio učesnik dela tih događaja, da su vrhunac te brige bila pošumljavanja na velikim površinama, omladinskim radnim akcijama, na Pešteru, Ibarskoj klisuri, Vlasini, gde su brojne goleti pretvorene u prave šume. Taj period od 1974, pa od 1978. do 1988. godine, kada su organizovane omladinske radne akcije na Pešterskoj visoravni, Vlasini i Ibru, smatra se jednim od najboljih perioda u šumarstvu Srbije, gde su pošumljene velike površine i stepen šumovitosti Srbije povećan sa 19% na 30%. Uostalom, ja sam čovek koji je rođen na Pešterskoj visoravni, u Štavlju, i kao dečak sam učestvovao na omladinskoj radnog akciji. Ponosim se time da sam doprineo pošumljavanju i povećanju stepena šumovitosti, makar za neki hektar. Sa poštovanjem se sada sećamo tog perioda i kod šumara je poznato da je podršku takvim grandioznim delima najveći doprinos dao, moram da pomenem ime, i pored svih učesnika ostalih u tim akcijama, Dušan Škrebić, koji je tada, mislim, bio predsednik Izvršnog veća. Mislim da je drug Škrebić dobrog zdravlja. Pozdravljam ga. Tadašnje i ove generacije mu neće to zaboraviti. Sada je 31% šumovita Srbija, a optimalno je 41%. Znači, potrebno je da radimo na povećanju stepena šumovitosti, a ima prostora u cilju zaštite od erozije, vetrozaštitni pojasevi, drvoredi, a posebno u Vojvodini gde je stepen šumovitosti mali. Projekte za sva tadašnja pošumljavanja za sadnju koja je vršena u letnjem periodu, sadnja koja je rađena zaista u letnjem periodu pred ekstremno visokim temperaturama, ali da je uspeh pošumljavanja bio preko 80% je zadivljujući, je radio Institut za šumarstvo, a takođe i proizvodio sadni materijal. Zato bih sada pozdravio program ministarke i Ministarstva, da izdvoje sredstva lokalnim samoupravama za pošumljavanje neobraslih površina i dao ideju da se to radi uz obaveznu projektnu dokumentaciju, jer je onda uspeh pošumljavanja veći i zagarantovaniji. Takođe, moram reći da sadašnji i prošli napori predsednika Vučića, Vlade, predsednika Skupštine Dačića, daju nadu stanovnicima visokoplaninskih područja, Pešterskosjeničke visoravni i ostalim rubnim delovima Srbije za boljim životom, a posebno je značajna izgradnja autoputa od Požege do Boljara, koja ide preko Golije, Duge Poljane i Brnjice, do Crne Gore. To je nada za razvoj ovog kraja i za povratak svih onih koji su otišli u beli svet. Poštovana ministarko, imate veliku odgovornost i ogroman teret, jer zaštita životne sredine nije samo jedan sektor, nju čine svi sektori i čini je celokupan život našeg društva. Zato, svaki i mali pomak u ovom delu je veliki doprinos unapređenju stanja životne sredine. Osim obaveza koje treba da ispune i druga ministarstva i institucije, potrebno je i podizanje svesti svih građana Srbije, jer ne možemo zaboraviti da ono što mi trebamo uraditi sada da su mnoge druge evropske zemlje uradile pre sto i više godina. Navešću samo jedan plastičan primer iz života. Kako izgledaju sela u nekim drugim zemljama? Ona su ušorena, red kuća, pa trotoar, pa kanal, pa put. To su civilizacijska dostignuća tih zemalja koja mi tek treba da ostvarimo. Ovo je dugoročan proces i zahteva ogromna sredstva, ali vi ne čekate, već sa ovim potencijalima, kao i uz podršku Vlade, rešavate probleme i zato vas u prethodnom periodu veoma često viđamo na terenu gde rešavate probleme. Vlada Republike Srbije i resorno vaše ministarstvo ne čekaju da odjednom odnekuda dođu ogromne pare, nego radite na terenu sve što je u vašoj moći. Zato bih narodski rekao, da ne čekajući da nam nešto samo padne sa neba, moramo se osloniti u se i u svoje kljuse. Zato je dobro da predstavnike Ministarstva što više viđamo na terenu, kao pre neki dan u Kosjeriću, tamo gde su problemi i gde treba rešavati probleme. Poštovane narodne poslanice i poslanici, jedan momenat bih posebno želeo da istaknem, pored toga da idealno rešimo pitanje emisije štetnih gasova u Srbiji. Klimatske promene su globalni problem, u najmanjem stepenu regionalni, zato je važna inicijativa našeg rukovodstva o Mini Šengenu, jer povezivanje i saradnja zemalja u regionu i zajedničko delovanje u rešavanju problema, a i problema emisije gasova sa efektom staklene bašte je garancija da ono što budemo uradili neće biti anulirano sa velikim emisijama u regionu. Zato je i u ovom pogledu Mini Šengen velika stvar. Oblast klimatskih promena je ogromna oblast u pregovaračkom procesu za Poglavlje 27 – životna sredina i klimatske promene. Očekujemo da se oko devet pravnih akata razmatra u okviru procesa pregovora Srbije u oblasti klimatskih promena u vezi sa Poglavljem 27. Kada sam već pomenuo Poglavlje 27, moram da izrazim posebno zadovoljstvo jer je država Srbija poslala pregovaračku poziciju u Brisel i pokazala time da je spremna da otvori ekološke pregovore sa Evropskom unijom. Naime, Poglavlje 27 je u januaru, tako da kažem prozaično, otišlo u Brisel i time se stvaraju uslovi za otvaranje još jednog veoma važnog poglavlja u ovoj godini u okviru procesa pristupanja Evropskoj uniji i, nažalost, to sada ne zavisi više od nas, nego od činovnika u Briselu. Posebno ističem, u ime poslaničke grupe SPS i Zeleni Srbije, da smo veoma aktivno i anagažovano učestovali u pisanju i kreiranju ovog poglavlja kao deo Vlade Republike Srbije i da smo uticali na kvalitet ovog dokumenta i da on bude na boljem nivou. Naši eksperti i članovi bili su ključni u delovima tima koji je izgradio pregovaračku poziciju. Pregovaračka pozicija je veoma kompleksan dokument u čijoj je izradi učestvovalo 150 predstavnika iz 28 institucija i državnih organa Republike Srbije. Osim teksta, pregovaračka pozicija sadrži ukupno 14 priloga, odnosno 1.650 stranica, ponavljam, 1.650 stranica teksta, i obrazlaže finansijski okvir za aktivnosti u narednom periodu, kako bi Republika Srbija dostigla standard Evropske unije u oblasti zaštite životne sredine i omogućila svojim građanima kvalitetan život, kao što imaju građani Evropske unije. Ovaj zakon je koncipiran tako da sadrži 11 poglavlja. Neću o tome govoriti, o tome je govorila ministarka i uvaženi predstavnici poslaničkih grupa u Skupštini. Ali, posebno je interesantan i važan član 43. Predloga zakona kojim je propisana odredba o istorijskim emisijama – operater postrojenja ima obavezu dostavljanja podataka o emisijama i njenim istorijskim nivoima aktivnosti za referentni period od 1. januara do 31. decembra 2005. godine, od 1. januara 2008. do 31. decembra 2010. godine i od 1. januara 2016. do 31. decembra 2017. godine, što je u skladu sa odredbama i direktivama Evropske unije. Poslanička grupa SPS i Zeleni Srbije podržavaju stav Ministarstva koje smatra da je propisivanje odredbe u opštem interesu Republike Srbije. Ovo je veoma važna odredba u pregovorima sa Evropskom unijom. Ovo je od posebnog značaja kako bi se u isto vreme obezbedila zdrava životna sredina, uz optimalni privredni i ekonomski razvoj. Zeleni Srbije smatraju od dana svog osnivanja da ulaganje u zaštitu životne sredine ne predstavlja trošak, nego ulaganje u budućnost, u zeleni razvoj, u zdravlje građana Republike Srbije. Uvažene koleginice i kolege, poštovani građani, treba da znate da je Srbija dostigla napredni nivo u sprovođenju uredbi o materijama koje oštećuju ozonski omotač, gasovima sa efektom staklene bašte, a cilj ovog zakona jeste stvaranje pravnog osnova i za uspostavljanje sistema monitoringa izveštavanja. Kao što već znate, Srbija je ratifikovala Okvirnu konvenciju Ujedinjenih nacija o promeni klime 12. marta 2001. godine i Sporazum iz Pariza 25. jula 2017. godine. Prema Sporazumu iz Pariza, Srbija je planirala da smanji emisiju gasova sa efektom staklene bašte za 9,8% do 2030. godine, u poređenju sa nivoom iz 1990. godine. Krajnji cilj ovog zakona u skladu sa Konvencijom je da se dostigne smanjenje nivoa emisija koja se sa stanovišta nauke smatra neophodnim kako bi se izbegle promene klime na globalnom nivou. Vlada do sada kao ni resorno ministarstvo nisu imali zakonski osnov da propišu obaveze smanjenja emisija sektorima, što je ključni preduslov za postizanje identifikovanog cilja. Kako bi zacrtani ciljevi smanjenja emisije bili ostvareni u predviđenom roku, dakle do 2030. godine, neophodno je donošenje zakona i uspostavljanje sistema za monitoring, izveštavanje i verifikaciju. Sa druge strane, ukoliko se ne bi usvojio ovaj zakon, a ne sumnjam da će se usvojiti, Zakon o klimatskim promenama, prema nekim proračunima i troškovi takvog nečinjenja i nedelovanja u periodu između 2020. i 2050. godine iznosili bi 113 milijardi evra. Zamislite Srbiju zemlju koja bi izgubila preko 100 milijardi evra za taj period, kako bi se to odrazilo na naše stanovništvo, na našu omladinu. Sigurno da naša deca i mnoga druga deca, mi građani i građanke Republike Srbije možda ne bi želeli da živimo o takvoj zemlji. Apsolutno, uvažena ministarko Vujović, poslanički klub SPS i Zelenih Srbije će u danu za glasanje podržati i glasati za Zakon o klimatskim promenama. Takođe budite sigurni da ćete imati punu podršku naporima da zajedno gradimo čistiju i zeleniju Srbiju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, poštovani građani Srbije, pred nama je danas Zakon o klimatskim promenama, zakon koji je verovatno jedan od najvažnijih koje donosimo u poslednjem periodu i svakako zakon koji izaziva najveću pažnju javnosti u poslednjih nekoliko godina. Iz tog razloga apelujem na svoje cenjene kolege narodne poslanike da prihvate ovako definisan zakon. Ja ću to svakako učiniti u danu za glasanje, zajedno sa svojom poslaničkom grupom. Svi se mi vrlo dobro sećamo priča starijih ljudi kako su prelazili preko zaleđenih reka. Danas je ta situacija u Srbiji potpuno neverovatna, sa ove tačke gledišta, iz razloga što je kako u Srbiji, tako i na globalnom nivou došlo do porasta prosečne temperature vazduha. Postoji jedno istraživanje koje govori o tome da je u periodu od 1998. do 2017. godine prosečna temperatura vazduha u Republici Srbiji porasla od 0,5 do 1,5 stepena Celzijusa, u zavisnosti od toga koji deo teritorije Republike Srbije da posmatramo. Antropogeni uticaji su svakako veliki, tako da to dovodi do brojnih klimatskih promena, dolazi često do promene određene količine padavina, dolazi do pojave suše, poplava, šumskih požara i sve to uništava šumske ekosisteme, uništava poljoprivredne površine i to generalno loše utiče na privredni rast i razvoj u Republici Srbiji jer, složićete se sa mnom, udeo poljoprivrede u ukupnoj strukturi bruto domaćeg proizvoda je u Srbiji na veoma visokom nivou. Svesni smo činjenice da sve te klimatske promene imaju veoma velikog uticaja na svakodnevni život ljudi. Upravo iz tog razloga, kao takve, više ne smemo da ih zanemarujemo. Zato je danas Zakon o klimatskim promenama pred nama, zato o njemu danas raspravljamo u plenumu, jer je njegova važnost izuzetno velika. Od 2000. godine udeo šest gasova koji su obuhvaćeni ovim zakonom, gasova koji se skraćeno nazivaju GHG gasovi, a to su zapravo gasovi koji izazivaju efekat staklene bašte, porastao je za 7,8% i najveći udeo tih gasova zapravo dolazi iz oblasti energetike, oko 80%, zatim iz poljoprivrede, iz šumarstva i brojnih drugih grana privrede. Zakon o klimatskim promenama treba da predstavlja zapravo određenu pravnu osnovu, da se donesu planska dokumenta, pre svega, nakon toga da se definišu određene mere, aktivnosti i politika koja treba da se sprovodi da bi se smanjio udeo GHG gasova, zapravo gasova koji izazivaju efekat staklene bašte u atmosferi, a s druge strane da bi se obezbedio monitoring i izveštavanje. Zakon o klimatskim promenama pre svega ima jedan krajnji cilj, a to je da obezbedi ispunjavanje uslova koji su definisani Okvirnom konvencijom UN o klimatskim promenama, a s druge strane treba da obezbedi i približavanje tim pravnim tekovinama EU. Podsetiću vas, cenjene kolege i građani Republike Srbije, da je osnovni strateški cilj Republike Srbije ulazak u EU. Na putu ka EU svakako nam stoji i Poglavlje 27, poglavlje koje se isključivo bavi zaštitom životne sredine. Srbija je potpisnica i Sporazuma iz Pariza, kojim se obavezala da će do 2030. godine da smanji udeo GHG gasova u atmosferi za čak 9,8%. Naravno, Evropa je ta koja želi da bude prvi kontinent na svetu koji će zapravo da bude klimatski neutralan, tako da mi sa našeg aspekta treba da obezbedimo taj nivo GHG gasova u atmosferi koji će sa aspekta struke da budu klimatski neutralni, odnosno koji neće da dovode do određenih klimatskih promena. Da bi se ovaj zakon o klimatskim promenama realizovao, potrebno je da donesemo tri planska dokumenta, a to su svakako Strategija niskougljeničnog razvoja, koja treba da definiše određene strateške pravce delovanja, Akcioni plan za sprovođenje Strategije, kao i Program prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove. Sva ova planska dokumenta treba da donesemo u naredne dve godine, da bi zakon mogao da ima efekta. Zašto je ovaj zakon toliko važan, najbolje govori činjenica da klimatske promene pre svega izazivaju brojne elementarne nepogode. Svedoci smo da se gotovo svake godine pojavljuju i poplave i suše i požari i da su materijalne štete od elementarnih nepogoda procenjene na vrednost preko pet milijardi evra, ako posmatramo period od 2000. do 2017. godine, a ako posmatramo period do današnjih dana, ta šteta se procenjuje na oko sedam milijardi evra. Donošenjem ovog zakona i smanjenjem emisije GHG gasova zapravo obezbeđujemo i pospešivanje produktivnosti, obezbeđujemo i ekonomski rast, na taj način što zapravo otvaramo tzv. „zelena radna mesta“, a s druge strane mi obezbeđujemo dodatno privlačenje investitora, jer svi investitori žele da ulažu u ona podneblja koja vode računa o odgovarajućim ekološkim standardima. Na taj način, kao što rekoh, pospešuje se ekonomski rast i pospešuje se životni standard naših građana, što nam je zapravo krajnja instanca kojoj težimo. Svakako ću iskoristiti priliku da pohvalim gospođu ministarku, Irenu Vujović, da joj se zahvalim što je danas pred narodnim poslanicima zajedno sa svojim saradnicima i da je pohvalim za sve one aktivnosti koje je u vrlo kratkom vremenskom periodu uspela da realizuje. Čini mi se da smo tek sada dostigli onu ekonomsku zrelost, ekonomsku snagu da možemo ozbiljnije da se uhvatimo u koštac sa problemima zaštite životne sredine. Naravno, problemi zaštite životne sredine egzistiraju decenijama i decenijama unazad. To nije ništa novo. Da bi se ti problemi rešavali, potrebne su pre svega ogromne investicije, a s druge strane potreban je jedan duži vremenski period. Ja ću iskoristiti priliku da građane obavestim šta je to što je Ministarstvo uradilo u proteklom periodu na polju zaštite životne sredine. Nedavno je sa opštinom Trstenik potpisan ugovor za finansiranje Druge faze sanacije deponije „Osaonica“. Takođe, ono što bih želela posebno da istaknem jeste da je u Mionici otvorena prva toplana koja umesto uglja i mazuta kao prljavih energenata koristi bio masu kao čist energent. Ono što je svakako značajno jeste da Ministarstvo vodi računa i o aero zagađenju i upravo iz tog razloga se subvencioniše upotreba tzv. eko vozila, odnosno subvencioniše se kupovina tzv. električnih ili hibridnih vozila. Na taj način se drastično smanjuje aero zagađenje. Da bi se podstakla upotreba tih tzv. eko vozila, na naplatnoj stanici Beograd, na auto-putu je postavljen odnosno instaliran punjač za električna vozila, kako bi se građani opredelili za to da umesto standardnih vozila kupuju tzv. ekološka vozila. Pretpostavlja se da će do 2050. godine sva standarda vozila koja mi danas koristimo biti zamenjena tzv. ekološkim vozilima. Koliko Ministarstvo zaista vodi računa o aero zagađenju najbolje možemo da vidimo na osnovu tri konkursa koja su raspisana i koja imaju vrednost čak 400 miliona dinara. Od tih 400 miliona 200 miliona se odnosi na zamenu kotlarnica u pojedinim lokalnim samoupravama, stotinu miliona se odnosi na zamenu individualnih ložišta i 100 miliona se odnosi na pošumljavanje. To je izuzetno značajno, jer pre svega na taj način podižemo ekološku svest ljudi, a s druge strane obezbeđujemo obnavljanje onih eko sistema, šumskih eko sistema koji predstavljaju prirodne prečišćivače vazduha. Kada govorimo o zaštiti životne sredine, ne možemo da izostavimo i postupak gasifikacije u našoj zemlji. Mi smo, zahvaljujući dobroj, odgovornoj i efikasnoj politici Vlade Republike Srbije i predsednika Aleksandra Vučića, uspeli da nabavimo gas od naših prijatelja po znatno pristupačnijim cenama i ostaje izazov kako da podstaknemo domaćinstva da se priključe na taj izgrađeni gasovod. Iz tog razloga je smanjena cena individualnog priključka za čak 50%, sa nekih 200 hiljada dinara na 100 hiljada dinara. Uticalo se na lokalne samouprave da ukidaju sve nepotrebne takse, da bi građanima sam priključak na gasovod bio što jeftiniji i da bi, s jedne strane, obezbedili jeftiniju energiju, a s druge strane da bi zaštitili životnu sredinu. Ono što je svakako značajno da naglasim kada govorim o aero zagađenju jeste činjenica da najveći deo zagađenja dolazi iz oblasti energetike. Iz tog razloga se u budućnosti moramo opredeljivati više na obnovljive izvore energije. Da je to u praksi zaista funkcionalno, najbolje možemo da vidimo na osnovu jednog solarnog polja koje je postavljeno u blizini Pančeva i to je najveće solarno polje u jugoistočnoj Evropi. Zahvaljujući solarnoj energiji, odnosno energiji sunca, se obezbeđuje ta sanitarna topla voda za građane, a sa druge strane veoma je bitno i sa apsekta životne sredine. Ministarstvo za zaštitu životne sredine zaista vodi puno računa i kada govorimo o zaštiti voda, tako da ću da pohvalim gospođu ministarku za čišćenje Potpećkog jezera, za koji smo duži vremenski period bili kritikovani. Naravno, zahvaljujući hitrim reakcijama, u veoma kratkom vremenskom periodu, uspeli smo da izvadimo, čak preko 10.000 kubika komunalnog otpada, vi me gospođo ministarka ispravite ako grešim, i na taj način smo pokazali, zaista da možemo da vodimo računa i o vodama. Ministarstvo je raspisalo konkurs i za izgradnju postrojenja za preradu otpadnih voda, tako da je, čak 28 lokalnih samouprava dobilo sredstva za izgradnju postrojenja i kanalizacionih mreža. Ono što je značajno naglasiti, jeste da, kao što sam i malo pre napomenula, da je Ministarstvo tek sada smoglo snage, da je Srbija smogla snage i moć da se ozbiljnije pozabavi problemom zaštite životne sredine. Onog trenutka kada je Srpska napredna stranka došla na vlast mi smo zatekli zemlju koja je bila potpuno devastirana, potpuno uništena, potpuno ruinirana, zemlju na čijem se vrhu nalazila vlast koja nije građanima mogla da obezbedi, ni osnovne egzistencijalne uslove, a kamoli da im obezbedi zdravu životnu sredinu. Vi se sećate svih onih divljih deponija koje su nicale svuda širom teritorije Republike Srbije, sećate se onih neuređenih parkova, onih neuređenih priobalja reka i to nam je govorilo da ta vlast apsolutno nije vodila računa o životnoj sredini. Vi ste tada imali vlast koja je vodila računa isključivo o tome kako da sumnjivim privatizacijama napuni svoje džepove, kako da napuni svoje bankarske račune, i kako da ostavi pola miliona ljudi na ulici da svojoj deci ne mogu da obezbede ni koru hleba. Evo, danas se svi suočavamo sa situacijom da se pojavljuju nekakvi tajni računi, tajni računi na Mauricijusu, u Švajcarskoj i na brojnim drugim egzotičnim destinacijama, pa je moje pitanje kao građanina Republike Srbije i kao nekog koga zanima šta se zapravo dešava sa tim, čiji se novac nalazi na tajnim računima na Mauricijusu? Da li je to novac od građana Republike Srbije i ako nije, kao što oni govore, zašto se onda to krije? Mnogi ekonomski stručnjaci, poslednjih dana, govore o tome da kada se pojavljuju tajni računi, koji se kriju od građana jedne zemlje da je to, uglavnom novac koji potiče od različitih malverzacija. Mi tačno možemo da vidimo kako dolazi do rasta panike u redovima tog bivšeg režima, lidera iz bivšeg režima, kako se približava trenutak istine, odnosno kako je predsednik Vučić najavio da će izaći u javnost i reći sve informacije o tome gde se nalaze tajni računi, čiji su to računi i koliko sredstava se na njima nalaze. Svi mi vrlo dobro znamo da kada predsednik Aleksandar Vučić, kaže da će izaći pred javnost sa nekim informacijama da to nisu prazne priče i da on, zaista ima informacije o tome. Upravo ti koji nisu imali snage, nisu imali volje, ni mogućnosti da upravljaju ekonomijom u tom periodu, danas nama spočitavaju kako čak 90% građana Srbije ne živi Vučićev pristojan život, kao što smo obećali na izborima. Ja ću da podsetim građane Republike Srbije, da podsetim i vas cenjene kolege, narodni poslanici, da je narod sud o tome da li živi pristojan život doneo nedavno, pre samo nekoliko meseci na izborima, kada je Aleksandar Vučić dobio 60% podrške građana Republike Srbije, a kada ti isti, koji nam to spočitavaju nisu smogli snage, ni da izađu na te izbore, jer su se bojali potpunog debakla. Podsetiću vas, cenjeni građani i građanke Republike Srbije da je Srbija danas prva po stopi ekonomskog rasta u čitavoj Evropi, dakle, ne u fudbalu, ne u košarci, ne u tenisu, nego po stopi ekonomskog rasta, i to se nije dešavalo nikada, i slovima nikad. Za razliku od tog perioda kada je stopa nezaposlenosti bila čak 25%, kada je pola miliona ljudi ostalo na ulicama, mi smo sveli stopu nezaposlenosti na neverovatnih 7,3% i to je rekordno nizak nivo kada govorimo o Republici Srbiji, dakle, to je na nivou najrazvijenijih zemalja Evrope. Mi smo u gotovo svakom gradu doveli po jednu novu fabriku, zaposlili ljude i kao primer dobre prakse, zaista ću da navedem i nedavno otvorenu fabriku "Kontinental" u Novom Sadu, gde su prosečne plate izuzetno visoke, isto kao i u fabrici "Brose", kao i u brojnim drugim fabrikama, i na taj način smo podstakli mlade ljude, čak 20 stručnjaka, mladih stručnjaka iz inostranstva da se vrate u Srbiju i da upravo ovde primene svoja znanja, svoja iskustva i da doprinesu boljem životnom standardu za sve naše građane. Da je to zaista politika koja je primenljiva u praksi, najbolje sam mogla da se uverim kada sam pre nekoliko dana obišla jedno porodično gazdinstvo u Kniću, zajedno sa svojim cenjenim koleginicama, narodnim poslanicama, gde smo se upoznali sa mladim ljudima koji su spremili novac da odu u inostranstvo i da u inostranstvu započnu svoj biznis. Nakon toga su doneli odluku da ipak ostanu u Srbiji i da na svom porodičnom gazdinstvu razviju svoj biznis. Danas je to jedna porodica koja veoma lepo i pristojno živi i to je taj pristojni život za koji se bori Srpska napredna stranka, što možemo da vidimo u praksi, i to nisu samo puste priče. Svakako da ne smem da izostavim ni činjenicu da epidemijski rat nastavljamo sa pozicije ekonomije koja je peta po broju vakcinisanih ljudi, i nedavno je predsednik Aleksandar Vučić izjavio da će u Srbiji biti izgrađena jedna potpuno nova fabrika koja će da proizvodi kinesku, odnosno "Sinofarm" vakcinu, zahvaljujući našim prijateljima iz UAE, i prijateljima iz Kine. Dakle, u toj fabrici, neće se samo pakovati određene komponente koje dobijamo iz inostranstva, već ćemo svojom snagom, svojim umećem da proizvodimo sami određene komponente i mogu slobodno da kažem, da ćemo do kraja ove godine imati jednu vakcinu, proizvoditi vakcinu koja se, poštovani građani i građanke Repbulike Srbije može nazvati - srpskom vakcinom. Otuda različiti napadi iz regiona, otuda protesne note iz Hrvatske, otuda napadi iz Crne Gore, jer, prosto žele lažima da se bore protiv ekonomskog napretka Republike Srbije. Mi ćemo im na to uzvratiti novim autoputevima, novim prugama, novim investicijama i radnim mestima, novim prijateljstvima sa mnogim zemljama u svetu i prestizaćemo ih na svakom mogućem polju kada govorimo o ekonomiji. To je ono što mnoge boli. Mi smo se 2014. godine, našim građanima obratili sloganom: "Budućnost u koju verujemo!" Zaista smo verovali da možemo da ostvarimo bolju i lepšu budućnost za naše građane, i danas, čini mi se da tu bolju budućnost i živimo. Međutim, mi smo smogli snage da nastavimo da radimo i da se borimo za to da stvorimo najbolje uslove za našu decu, najbolju budućnost za našu decu, jer samo ono što je najbolje je za Srbiju je dovoljno dobro. Živela Srbija! Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto više nema prijavljenih predstavnika, odnosno predsednika poslaničkih grupa, prelazimo na listu prijavljenih narodnih poslanika. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministrice, poštovane predstavnice Ministarstva ekologije, danas je pred nama jako važan zakon, ali na početku želim da govorim kao građanin opštine Prijepolje. Više puta sam ovde govorio o problemima opštine iz koje dolazim. Govorio sam i prošle nedelje na plenumu. Zaista želim da iskoristim prisustvo ministrice Irene Vujović da joj se lično zahvalim u ime svih građanki i građana opštine Prijepolje, u ime naše dece i svih generacija koje će stasavati u toj opštini zato što je rešen viševekovni problem nesanitarne deponije „Stanjevine“. Kada smo ovde glasali za Vladu Republike Srbije, zaista, iskreno sam verovao i verujem da sve one tačke ekspozea možemo da ispunimo. Međutim, ono oko čega sam u tom trenutku bio skeptičan jeste pitanje ekologije, jer ako imate problem koji je od 1950, 1960. godine ne može da se reši, znači traje punih 50, 60 godina, datira iz prošlog veka, jasno vam je da postoji određena sumnja na način i brzinu kako će se to realizovati. Kada neko uspe da taj problem reši za pet, šest meseci, onda mu treba skinuti kapu. Zaista, to je nešto što treba da učinimo svi i ja pozivam i druge narodne poslanike koji dolaze iz opština i Prijepolje i Priboj i Nova Varoš i drugih sandžačkih opština da u današnjim diskusijama se osvrnu na rešavanje ovog problema, da se maknemo od dnevne politike, od strančarenja i da kažemo - učinjena je jedna ogromna generacijska stvar. Treba skinuti kapu, čestitati ministrici Vujović, njenom timu, naravno, predsedniku države koji je dao podršku, predsednici Vlade, koja ipak vođa ovog tima i zaista je učinjena jedna velika stvar i građanke i građani Prijepolja to nikada neće zaboraviti. Što se tiče samog zakona, želim da istaknem da Stranka pravde i pomirenja, naš poslanički klub Stranke pravde i pomierenja i Ujedinjene seljačke stranke će glasati za ovaj zakon i daje punu podršku svim drugim procesima i akcijama koje sprovodi Ministarstvo i kada su u pitanju „Stanjevine“ i kada je u pitanju Banjica, i kada je u pitanju „Duboko“ i kada je u pitanju čišćenje naših reka i kada je u pitanju reka Lim, i Drina, i Morava, i reka Raška u Novom Pazaru. Zakon je jako važan, jer on prati neke globalne tendencije. Čuli smo danas, i kad analiziramo svetske medije, videćemo da ne postoji bitan svetski forum koji ne tretira pitanje klimatskih promena, agendu predsednika SAD Bajdena. Videćemo da je na vrhu pitanje klimatskih promena, Protokol u Kjotu, Pariski sporazum. Sve se to svakako tiče klimatskih promena i ovo je dokaza da ova Vlada i ovaj parlament idu u korak sa nekim svetskim izazovima, da ne bežimo od njih i da odgovaramo na adekvatan način. O ovom zakonu se govori četiri, pet godina i dokaz i ljudskog resursa i opredeljenja i ove Vlade i ovog Ministarstva jeste što je sada, znači, pričalo se četiri, pet godina, ali danas je ovaj zakon pred nama i to je jedan ogroman uspeh da ovaj zakon neće biti mrtvo slovo na papiru, već da će biti implementiran. Dokaz su i ove akcije o kojima sam govorio. Zaista, apsolutno nemam sumnju da ćemo imati još bolje rezultate u budućnosti. Ono što hoću da kažem jeste kada govorimo o klimatskim promenama, prvo što nam padne na pamet jeste porast nivoa svetskog mora, problem polarnih medveda na severnom polu i to je, naprosto, dokaz da globalni mediji, svetski mediji rade svoj posao. Međutim, odgovornost je i na našim medijima da podrže ministarstvo i Vladu u ovim pozitivnim procesima, u ovim akcijama i konkretnim rezultatima, ali ono što je suština jeste obrazovanje i vaspitanje. Svedoci smo da dosta naših ljudi živi u dijaspori. Nažalost, moram da primetim da imaju jedan obrazac ponašanja kada žive u Zapadnoj Evropi, a kada prođu Horgoš i Batrovce drugačije se ovde ponašaju. Znači, na nama je da i tu restriktivnu politiku možda pojačamo i da na taj način utičemo i kroz vaspitanje i kroz obrazovanje na našu decu, ali, bogami, i na nas odrasle da menjamo malo svoje navike. Ovaj zakon, želim da se obratim građanima, ne tiče se samo neke uzvišene globalne politike, inicijative svetskih filantropa. On se tiče da naše reke, da naš Lim bude čist i Drina i Morava, da reka Raška više nikada u Novom Pazaru nema crvenu boju i da Novi Pazar više ne bude treći na lestvici najzagađenijih gradova u svetu, posle Pekinga i Nju Delhija, da smanjimo broj obolelih od malignih oboljenja, jer smo, nažalost, i tu među prvima u svetu. Što se tiče samog glasanja, poslanici Stranke pravde i pomirenja, najjače bošnjačke stranke u Srbiji, glasaće za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Za reč se javila ministarka Irena Vujović. Izvolite.
Poštovani poslaniče, pre svega, izuzetno mi je drago što dolazite iz Prijepolja i što možete da nam vi kažete iz vašeg ličnog ugla i ugla građana Prijepolja koliki je problem bila divlja deponija „Stanjevine“ i hvala vam na tome što iz nedelje u nedelju skrećete pažnju na to. Samim tim, mi podižemo svest građana da nešto tako ponovo slično ne učinimo. Dakle, u trenutku kada smo i preuzeli resor zaštite životne sredine, svako od nas je dobio barem nekoliko desetina poruka, upravo i slika deponije „Stanjevina“ u Prijepolju i jedan od prvih sastanaka je bio sa rukovodstvom opština iz tog regiona. Naravno, odmah po zatvaranju deponije napravili smo plan i dinamiku, kao što ste i rekli, odvoženja otpada u Priboj. Ovom prilikom se ja zahvaljujem i rukovodstvu Opštine Priboj i svim građanima Priboja što imaju razumevanja, ali isto tako i da ih uverim da mi izuzetno brzo radimo na rešavanju čitavog tog problema. Dakle, pored toga što su radovi na deponiji „Stanjevina“ u toku, izuzetno je važno da kažemo da je tenderisanje transfer stanice za radove u Novoj Varoši u toku. Dakle, do kraja godine će biti izgrađena transfer stanica, što će značajno rasteretiti taj region i to je ono na čemu intenzivno radimo. Ti radovi ne mogu da se reše u dve, tri nedelje. Dakle, to su radovi koji su, takođe, većeg obima. Koliko god transfer stanica bila prelazno rešenje do neke sledeće deponije i regionalnog centra, svakako da je neophodno vreme, jer su u pitanju građevinski radovi sa tehnologijom koja se zahteva svakako za upravljanje otpadom. Dakle, Nova Varoš, transfer stanica u postupku je izbor izvođača. Koliko sam obaveštena, očekujemo u najskorijem periodu, kada zakonske procedure to budu naložile, da krene izvođenje radova. Ono što je, takođe, izuzetno važno, a radi se o paralelnim procesima, jeste proširenje i deponije „Duboko“ Užice. Dakle, to je regionalna deponija. Ja sam juče imala priliku da razgovaram sa gradonačelnicom Užica, koja mi je rekla da se preprojektovanja završava za nekoliko dana i nakon toga kreću radova. Ona će biti gotova do avgusta ove godine. Dakle, kada proširimo kapacitete u Užicu i saniramo klizište, svakako da ćemo rasteretiti i Priboj i Prijepolje od otpada. Još jednom vam se zahvaljujem što vi skrećete pažnju na taj problem. Kao što ste i sami rekli, imamo i punu podršku predsednice Vlade, ali ona svakako takođe ističe za ovaj višedecenijski problem da smo uspeli da rešimo i da zatvorimo i deponiju, takođe i predsednika Republike. Samo bih još jednom apelovala na rukovodstva u opštinama da pojačaju kontrolu, da ne dozvolimo da nam se opet nešto tako slično dogodi ne samo kada govorimo o deponiji u Prijepolju, već kada govorimo i o divljim i manjim deponijama na pritokama, na Limu, na Drini i sve ono što nas je dovelo do Potpećkog jezera, između ostalog. Dakle, trudićemo se da očistimo zajednički sve ono što možemo i kao ministarka ću se zalagati da sredstva usmerimo na najbolji mogući način, dakle, da stvarno radimo svi zajedno na podizanju kvaliteta života građana upravo i da na to usmerimo budžet, a to je svakako tema aero-zagađenja, upravljanja otpadom, otpadnim vodama. Takođe, kada sam vam pominjala Užice i deponiju Duboko, pored sredstava iz Ministarstva, 96 miliona dinara koja su prebačena krajem 2020. godine, ona je u planu i kroz veliki projekat IBRD, dakle, za regionalnu deponiju, tako da i nakon ove sanacije i proširenja kapaciteta, radiće se na unapređivanju tog čitavog regionalnog centra u naredne dve ili tri godine. Dakle, počeće radovi mnogo brže, a ove godine se radi projektovanje i naravno svi pregovori vezani za kredit. Hvala.
Zahvaljujem. Nije vas prozvala, kolega. Rekla je - poštovani narodni poslaniče, ali evo, replika dva minuta.
Hvala. Poštovana ministarka, hvala vama. Ja kada govorim o Prijepolju, o problemu nesanitarne deponije Stanjevine, istakao sam, ne govorim kao poslanik, kao pripadnik i funkcioner jedne stranke, ni kao koalicioni partner, govorim kao građanin. Ja, za razliku od nekih kolega, nisam promenio adresu. Ja živim u Prijepolju. Jutros sam došao iz Prijepolja i svaki četvrtak popodne se vraćam. Mislim da uvažene kolege koje nisu prolazile tim magistralnim putem uopšte ne mogu da imaju predstavu koliko je to bio veliki problem. Zato sam rekao, problem je nastao sredinom dvadesetog stoleća, vi ste to rešili i ova Vlada za pet meseci i to je nešto zaista što je generacijski projekat i nešto na čemu svaki dobronameran čovek i političar i bilo ko, bez obzira na pripadnost, treba da skine kapu i da kaže svaka čast, jer naša deca, moj sin, njegovi vršnjaci, generacije koje dolaze, neće morati da gledaju ne to brdo smeća, nego planinu smeća ili planinski venac koji se prostirao i kraj tog problema se nije nazirao. Znači, hvala vama. Mislim da, što se tiče rešavanja ovog problema, više treba da ste prisutni u javnosti, jer je zaista ovo jedan veliki uspeh. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Milorad Mijatović. Izvolite.
Uvažena potpredsednice, uvažena gospođo ministarka sa svojim saradnicima, ja odmah na samom početku hoću da naglasim da će poslanička grupa SDPS sa zadovoljstvom glasati za ovaj zakon. Zašto? Zato što je to dobar zakon, zato što je napravljen prema konvencijama UN, zatim, Kjoto sporazuma, zatim, tekovinama EU. To je znak da dalje šaljemo jednu poruku, da je Srbija privržena evropskim integracijama, Srbija je ta koja želi da uđe u EU i drži reč, svoje zakone prilagođava tekovinama EU. Još nešto. Jedan od najvećih interesa svakog pojedinca je život u zdravoj sredini. Prirodu treba poštovati, voleti, ali je i čuvati, jer zdrava priroda, zdrava životna sredina, znači zdravlje građana Srbije, a to je najveća vrednost koju možemo da imamo. Uostalom, ova pandemija je pokazala šta znači boriti za zdravlje i šta znači zdrava životna sredina. Ali, do čistih reka i jezera, bistrih potoka, čistog vazduha se ne dolazi političkim dekretima, pa ni zakonima, ma koliko su oni okvir i alat da se do toga dođe, već do toga se dolazi dugim upornim radom, menjanjem svesti svakog pojedinca, naše kulture i zahteva znatna materijalna sredstva. Znate, do ove situacije smo došli upravo zbog pohlepe čoveka za većom zaradom, profitom i došli smo velikih neravnoteža u prirodi. Najveće posledice toga trpe upravo one siromašne zemlje koje nemaju dovoljno sredstava. Da parafraziram, priroda ne pripada čoveku, čovek pripada prirodi. I upravo kada ne poštujemo, kad stvaramo neravnoteže, tada dolazimo do velikih posledica, a jedna od tih posledica su i klimatske promene i ove pandemije koje su se dešavale i koje će nam se dešavati. Kada kažem da menjamo svest građana, to je teško, ali moramo početi od obdaništa, od osnovne škole, od srednje škole, fakulteta. Moramo se navikavati da poštujemo i volimo svoju životnu sredinu, da volimo prirodu, jer tako ćemo je jedino sačuvati. Ako svaki osnovac zasadi svoje drvo, znajte da će ga poštovati i voleti, a drvo je, kao što je čika Jova Zmaj rekao, blagorodno, ono će mnogo toga davati. Tu svest, tu logiku moramo menjati kod nas. Znate, moj kolega Rakonjac je rekao, mi smo jednu stvar zapostavili, a to je pitanje volontera. Prisustvovao sam u SAD kod jedne besprekorno čiste reke, ali sam svako jutro gledao volontere koji su čistili i ono malo smeća što ima. Znači, ne može država sve da uradi. Mora i pojedinac da shvati da mora menjati svoje snove, svoje navike, jer bez toga nećemo imati zdravu životnu sredinu. Ja vam mogu pokazati dosta ovih mesta gde je bilo dosta smeća, koje je očišćeno, posle mesec, dva dana ponovo isto smeće. Pa, ne možemo stalno čistiti divlje deponije, a imamo ih veoma mnogo u našoj zemlji. Ono što želim da naglasim, a što sam video da je juče izjavila i premijerka naše Vlade, Ana Brnabić, zaštita životne sredine je prvi prioritet Vlade Republike Srbije. Dakle, SDPS kao deo vladajuće koalicije daće vam punu podršku da se priroda učini čistijom, boljom i da kvalitetnije živimo. Znam da treba mnogo sredstava. U budžetu koji će biti za 2022. godinu očekujem vaš lični pečat. Očekujem da će se tražiti znatno više sredstava, jer mi vremena da čekamo da se priroda menja, da priroda sama od sebe da rezultate, neće ako mi to ne učinimo onako kako treba. Želeo bih da kažem i sledeće. Ovo zahteva jedinstveno delovanje, ne samo pojedinca, ne samo jedne sredine, ne samo okruga, znači, i susednih zemalja, EU. Bez jedinstvenog delovanja nećemo imati te rezultate. Isto tako, naglašavam da kao fokus grupa za ostvarenje ciljeva održivog razvoja, a ovaj zakon je jedan upravo od tih zakona koji implementira ciljeve održivog razvoja, imaćete punu podršku, sa željom da vi imate punu podršku za sredstva, da priroda Srbije bude bolja, kvalitetnija, a to će značiti i bolji razvoj naše zemlje. Naglašavam na kraju da ćemo glasati sa zadovoljstvom. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nenad Filipović. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovani građani, Zakon o klimatskim promenama je zakon koji treba da uredi sistem i da okvir kojim se ograničava emisija gasova sa efektom staklene bašte i sistem za prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove. Na samom početku mog izlaganja bih rekao nekoliko reči upravo o ovim emisijama gasova. Dakle, gasovi koji izazivaju efekat staklene bašte su oni koji zadržavaju toplotu koju emituje zemljina površina i na taj način čine zemlju toplom. Gasovi koji izazivaju ovaj efekat su, pre svega, ugljendioksid, vodena para, metan i drugi gasovi, a ugljendioksid predstavlja 75% svih antropogenih emisija gasova sa efektom staklene bašte, dakle, emisije koje izaziva čovek. Koncentracija ugljendioksida naglo je počela da raste kada su ljudi počeli da koriste fosilna goriva i uporedo sa energetskim zahtevima, koji su u poslednjih vek i po bili sve veći, rasle su i emisije ugljendioksida i sada prevazilaze prirodnu sposobnost zemlje za apsorpcijom. To dovodi do povećanja ovog gasa u atmosferi, što dovodi i do povećanja temperature. Dakle, glavni uzrok povećanja temperature naše planete jesu gasovi sa efektima staklene bašte, a ugljendioksid najodgovorniji kao najdominantniji. Pariskim sporazumom, koji su potpisale sve zemlje sveta, međunarodna zajednica je potvrdila opredeljenost da će ekonomski rast investicija biti praćen i smanjenjem emisija ovih gasova, a prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove jedan je od uslova održivog ekonomskog razvoja zemlje i smanjenja rizika i štete od elementarnih i prirodnih nepogoda. U Srbiji se procenjuje da je zbog ekstremnih klimatskih i vremenskih uslova od 2000. do 2015. godine materijalna šteta bila oko pet milijardi evra, a oko 70% ovih gubitaka povezani su sa sušom i visokom temperaturom dok su ostali bili vezani za poplave. Što se tiče samog Predloga zakona, a u životu je sve jedan proces, vremenski okvir za realizaciju tehničko-tehnoloških zahteva za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte je takav da je neophodno strateško tj. dugoročno planiranje praćeno identifikacijom konkretnih kratkoročnih i srednjoročnih politika mera. Zato se i propisuje ovim Predlogom zakona izrada strategija nisko ugljeničnih razvoja, akcionog plana i programa prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove. Ovaj Predlog zakona definiše nekoliko bitnih stvari. Najpre, najveći uzročnici, tj. najveći emiteri ovakvih gasova koji izazivaju efekat staklene bašte se identifikuju i oni se nalaze u sektorima energetike, poljoprivrede, saobraćaja, itd, i njihov rast treba da bude ograničen. Drugo, Predlog zakona predlaže ograničavanje emisije gasova sa efektom staklene bašte i Vlada propisuje nivoe emisija iz izvora na nacionalnom nivou za postrojenja i vazduhoplovne aktivnosti, kao i za emisije iz sektora i kategorije u kojima dolazi do sagorevanja goriva i fugitivnih emisija iz goriva, industrijskih procesa i upotrebe proizvoda, poljoprivrede i otpada. Treće, podizanje opšte svesti u oblasti klimatskih promena i kakvu ulogu imaju emisije gasova iz sektora industrije, energetike i vazduhoplovnih aktivnosti, kao i dostupnost podataka o emisijama ovih gasova na godišnjem nivou. Dakle, povećava se transparentnost rada samog Ministarstva u ovoj oblasti. Najveći udeo u ukupnim emisijama ovih gasova Republike Srbije potiče iz sektora energetike, uključujuću i saobraćaj. Kako se predviđa rast proizvodnje to može dovesti do nekontrolisanog porasta emisija ovih gasova, ali istovremeno u zavisnosti od načina planiranja i realizacije politika i mera ovi sektori mogu biti najveći potencijal za smanjenje emisija, ali zato je potrebno sistematsko i kontinuirano praćenje ovih emisija. Zato se Predlogom ovog zakona uspostavlja nacionalni savet za klimatske promene kao savetodavno telo Vlade. Savet čine predstavnici ministarstva i drugih organa i organizacija, predstavnici naučne i stručne javnosti, kao i predstavnici civilnog društva čija je oblast delovanja od značaja za utvrđivanje i sprovođenje aktivnosti u oblasti klimatskih promena. Dakle, za ispunjenje ovih ciljeva Predlog zakona predviđa uspostavljanje sistematskog i kontinuiranog praćenje izveštavanja o ovim emisijama gasova sa verifikacijom podataka na godišnjem nivou. Na kraju, usvajanjem ovog Predloga zakona ispuniće se obaveza Srbije prema međunarodnoj zajednici, odnosno Okvirnoj konvenciji UN o promeni klime i Pariskog sporazuma. Zbog svega napred rečenog poslanička grupa JS će u danu da glasanje podržati ovaj Predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Nenadu Filipoviću. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SVM mr Akoš Ujhelji, odnosno od vremena poslaničke grupe, izvinjavam se. Izvolite.
Hvala lepo. Poštovana potpredsednice, predsedništvo, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, kao što je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SVM, narodni poslanik Arpad Fremond već naglasio u svom izlaganju, naša poslanička grupa će podržati Predlog zakona o klimatskim promenama koji se nalazi pred nama, pošto smatramo da je klimatska situacija na globalnom nivou alarmantna i da nam je preostalo jako malo vremena da preokrenemo dešavanja i sačuvamo našu planetu za naredne generacije. S obzirom da je cilj Predloga zakona ispunjenje obaveza prema međunarodnoj zajednici i usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU, kao što smo čuli od predsednice Odbora za evropske integracije Elvire Kovač, postavlja se pitanje – kako EU gleda na očuvanje životne sredine i na klimatske promene? Poštovani narodni poslanici, politika životne sredine EU ima za cilj da promoviše održivi razvoj i očuva životnu sredinu za sadašnje i buduće generacije. Direktne koristi koje donosi ova politika su opšte – bolje zdravlje stanovništva, očuvanje prirodnih resursa, konkurentna privreda, bolji kvalitet života. Važan deo politike EU je i borba protiv klimatskih promena na globalnom nivou. Politika EU u oblasti životne sredine se zasniva na načelima preventivnog delovanja, na načelu zagađivač plaća, borbi protiv narušavanja životne sredine na samom izvoru zagađenja, zajedničkoj odgovornosti između EU i država članica i uključivanju zaštite životne sredine u druge politike EU. Propisi EU iz oblasti životne sredine su izuzetno obimni i čine približno jednu trećinu ukupnog broja propisa EU. Prenošenje propisa EU u nacionalni pravni sistem je samo prvi korak u procesu prilagođavanja evropskim standardima. Podrazumeva se adekvatna primena i sprovođenje propisa na nacionalnom, ali i na lokalnom nivou. Neophodne su značajne investicije usled ulaganja u infrastrukturu, kao i održavanja postrojenja. Značajan deo troškova dostizanja standarda EU finansiraće se upravo kroz fondove EU. Uvaženi narodni poslanici, naš zajednički cilj je da se u Srbiji uspostavi održivi sistem zaštite životne sredine, kao i značajna uključenost ove politike u ostale sektore. Na ovaj način obezbediće se preduslovi za bolje zdravlje, bolji kvalitet života građana i konkurentnu privredu. Istovremeno, kroz pregovore u članstvu treba obezbediti dovoljno dug prelazni period kako bi se infrastruktura i postrojenja u Srbiji prilagodili visokim standardima EU. Srbija će nakon usklađivanja i primene odgovarajućih normi osigurati visoke ekološke standarde, veći kvalitet vazduha i vode, očuvanje biodiverziteta i integrisani sistem upravljanja otpadom. Ulaganjem u zaštitu životne sredine Srbija će poboljšati i svoj položaj turističke destinacije, što će doprineti razvoju turizma. U proteklom periodu je, a u cilju smanjenja emisija gasova sa efektom staklene bašte, Vlada donela niz odluka koje su za svaku pohvalu. Možda je najvažnija finansijska odluka bila subvencionisanje kupovine električnih automobila i hibrida. Pored toga, niz infrastrukturnih projekata je ostvaren zahvaljujući donaciji EU u cilju smanjenja štetnih gasova. Na primer, na teritoriji grada Subotice u prošloj godini izgrađeno je 7,9 kilometara biciklističke staze. Povećanjem udela biciklističkog saobraćaja doprinosi se poboljšanju kvaliteta života, zamenom pojedinih oblika motorizovanog saobraćaja mogu se smanjiti gužve u saobraćaju, poboljšati kvalitet vazduha, a redovna fizička aktivnost, zahvaljujući svakodnevnoj vožnji biciklom, doprinosi očuvanju zdravlja. U okviru pomenutog IPA projekta izrađena je i planska dokumentacija za izgradnju dodatnih 25 kilometara biciklističkih staza u Subotici i zahvaljujući dobrim odnosima SVM sa koalicionim partnerom SNS novi ugovor o donaciji je potpisan između grada Subotice i EU, kao donatora projekta za nastavak izgradnje nove biciklističke staze čija realizacija je i započeta. Smatramo da je izuzetno važna i edukacija i povećanje svesti građana u energetskoj efikasnosti i korišćenju obnovljivih izvora energije, jer sa malim promenama i zajedničkim delovanjem možemo postići vrlo dobre rezultate. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem se. Preostalo vreme za vašu poslaničku grupu je tačno pet minuta. Reč ima narodna poslanica dr Vesna Ivković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici i poštovani građani Republike Srbije, danas raspravljamo o jednom izuzetno značajnom zakonu čija primena treba da spreči fatalni ishod klimatskih promena kako po opstanak naše države, tako i planete Zemlje. Pred nama je Predlog zakona o klimatskim promenama. Klimatske promene jesu globalni i sistemski problem sa kojim se susreće celo čovečanstvo. One su više decenija unazad nesumnjivo posledica industrijske revolucije i ljudske aktivnosti kojima je čovek menjao životnu okolinu kako bi došao do materijalnih vrednosti kojima je unapređivao svoj život. Nažalost, sa posledicama po prirodu i živi svet. Upravo su ljudske aktivnosti, odnosno antropogene, vremenom dovele do povećanja koncentracije gasova sa efektom staklene bašte u atmosferi. Kao posledica toga nastale su intenzivnije i ekstremnije promene klime od onih prirodno očekivanih koje je opisao i naš proslavljeni naučnik Milutin Milanković. Čovek je svojim aktivnostima poremetio prirodnu ravnotežu i ozonski omotač. Zato čovek mora i da zaustavi dalji proces uništavanja naše jedine planete. Naša reakcija na klimatske promene biće jedan od najvećih izazova sa kojima će se čovečanstvo suočiti u ovom veku, jer će svet ako nešto ne preduzmemo biti blizu tački bez povratka. Suštinsko pitanje je šta možemo da uradimo da do toga ne dođe? Kao civilizacija 21. veka koja dosta neoprezno, a možemo reći i dosta neodgovorno koristi prirodne resurse i na taj način narušava ekološku ravnotežu imamo i veliku odgovornost za budućnost naše planete. Ma koliko to izgledalo teško, a ponekad i nemoguće vi što upravljate klimatskim promenama dužni smo da kao čovečanstvo učinimo sve kako bi smanjili opasnost od katastrofalnih posledica. Mi smo planetu pretrpali otpadom, zagadili mnoge vodotoke, posekli šume koje su pluća planete i proizvode kiseonik za opstanak živog sveta. Svaka država je danas odgovorna za smanjenje otpada, za očuvanje prirodne ravnoteže, a veću odgovornost imaju industrijski razvijene zemlje koje emituju više štetnih gasova sa efektom „staklene bašte“. Svaki korak je važan. Srbija kao odgovorno društvo pridružuje se svetskoj borbi za opstanak planete, a pre svega za unapređenje stanja životne sredine na našim prostorima. Možemo da što pre počnemo da koristimo obnovljive izvore energije i prestanemo sa korišćenjem fosilnih goriva, da pošumljavamo još više površina, da postepeno prelazimo na prevozna sredstva koja će manje zagađivati životnu sredinu i druge aktivnosti. Brzina reagovanja je dosta važna po ovom pitanju, jer više nemamo vremena za čekanje za spas naše planete. Klimatske promene zahtevaju hitnu akciju, što su se složile skoro sve države koje su potpisale Pariski sporazum kojim se obavezuju da će učiniti sve što je u njihovoj moći da zadrže zagrevanje ispod dva stepena. Pariski sporazum definiše ciljeve smanjenja emisije gasova sa efektom staklene bašte, prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove u periodu od 2021. do 2030. godine. Potpisnica ovog sporazuma je i Republike Srbija i kao odgovorna država stvorila je i pravni okvir za sprovođenje globalnih ciljeva. Ministarstvo nadležno za zaštitu životne sredine pripremilo je Zakon o klimatskim promenama koji je usvojila Vlada Republike Srbije i danas se on nalazi na dnevnom redu Narodne skupštine Republike Srbije. Zelena poslanička grupa, kao neformalna grupa poslanika, osnovana 2009. godine sa ciljem da unapredi parlamentarni rad u oblasti zelenih politika sastala se 10. 3. kako bi dala svoj doprinos da ovaj zakon bude još bolji i predložila četiri amandmana o kojima ćemo raspravljati u toku rasprave u pojedinostima. Predlogom zakona o klimatskim promenama uspostaviće se sistem za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte i obezbediti prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove što je jedan od strateških ciljeva EU i osnova zelene i cirkularne ekonomije. Ovim zakonom ispunjavaju se obaveze prema međunarodnoj zajednici, odnosno Okvirnoj konvenciji UN o promeni klime i Pariskom sporazumu i usklađuje domaće zakonodavstvo sa pravnim tekovinama EU. Srbija predloženim zakonom zadržava pravo da kreira zakonodavni okvir i postavlja ciljeve razvoja uzimajući u obzir sve specifičnosti privrednog i energetskog sektora i druge nacionalno socio-ekonomske parametre. Procene pokazuju da se od 2000. godine Republika Srbija suočila sa nekoliko značajnih epizoda ekstremnih klimatskih i vremenskih promena koje su prouzrokovale značajne materijalne i finansijske gubitke, kao i gubitke onog najvažnijeg – ljudskog života. Predlog zakona o klimatskim promenama, pored osnovnih odredbi, sadrži strategije i planove, politike i mere za ograničenje emisije gasova sa efektom "staklene bašte" iz izvora, monitoring izveštavanje i verifikaciju emisije gasova iz postrojenja i vazduhoplovnih aktivnosti, sistem za monitoring, izveštavanje o nacionalnim emisijama gasova, projekcije emisija istih iz izvora i uklanjanje pomoću ponora, sistem za izveštavanje o politikama i merama i projekcijama, administrativne takse, nadzor, kaznene odredbe i prelazne i završne odredbe. U cilju uspešnije primene ovog zakona, izgrađena je i lista postrojenja koja će imati obavezu monitoring izveštavanja i verifikacije emisije gasova sa efektom "staklene bašte". Podsećanja radi, najveći udeo u ukupnim emisijama gasova potiče iz sektora energetike, zatim sektora poljoprivrede, šumarstva i korišćenja zemljišta. Glavna pretnja klimatskih promena je ne samo uticaj na biodiverzitet, već i na zdravlje ljudi. Da bi smo shvatili ozbiljnost posledica klimatskih promena, spomenuću samo neke od posledica na zdravlje ljudi, a to su mnoga respiratorna odeljenja kao što su astma, hronične opstruktivne bolesti pluća, mnoge alergijske bolesti i druge. Zatim, kardiološka oboljenja. Takođe, veliki uticaj promene na širenje infekcije od insekata poput lajmske bolesti, zika virusa i drugih tzv. "zonoza" i vektorski prenosivih bolesti. Rizik je i trovanje hranom, jer je proizvodnja i distribucija hrane podložnija mikrobiološkoj kontaminaciji bakterijama, pojačana ultravioletna zračenja, uticaj na kožu, njena oboljenja, pa i karcinom kože. I to nije sve, klimatske promene ne utiču samo na fizičko već i na mentalno zdravlje ljudi, kao i na umanjenje životne i radne sposobnosti, pa i smrtnosti. Sve navedene činjenice moraju se uzeti u obzir kada se donose javne politike iz oblasti klimatskih promena i koliko su ozbiljne posledice sa kojima se već suočavamo, jer nismo reagovali na vreme. Ova pandemija korona virusa nam je pokazala da kada je zdravlje ugroženo na svetskom nivou, naše ekonomije i način života menjaju se i slabe. Zato je zaštita ljudskog zdravlja prioritet koji prevazilazi sve barijere. Promenama u javnim politikama koje imaju za cilj smanjenje emisije gasova sa efektom "staklene bašte" i suzbijanja klimatskih promena, ujedno će se smanjiti i aerozagađenje, a samim tim i oboljevanja, pa i smrtnost. Da zaključim da iz svega prethodno navedenog, da je potreba za prilagođavanjem, neizmenjene klimatske uslove u budućem periodu apsolutno neophodna. Koncept politike prilagođavanja, neizmenjene klimatske uslove, koji za cilj imaju smanjenje štete i gubitaka usled elementarnih nepogoda i prirodnih katastrofa, izazvanih promenama klime obezbeđuje ne samo zdravu životnu sredinu, već i sigurnosti investicija, kao i uticaj na sve segmente društva. Drugim rečima, usvajanje ovog zakona smanjilo bi ranjivost srpske privrede, obezbeđujući joj dalji razvoj i održivost, ali i pre svega uticaj na ljudsko zdravlje. Zato je zakon korak dalje u približavanju srpskog zakonodavstva tekovinama EU u oblasti ekologije i doneće bolje zdravstvene uslove i zdravu životnu sredinu za građane Republike Srbije i pomoći da se buduće generacije zaštite od negativnih posledica klimatskih promena. Zato jedan apel za podizanje svesti javnosti o potrebi i nužnosti prelaska sa fosilnih goriva na obnovljive izvore energije ne sme više biti mrtvo slovo na papiru, jer drugu rezervnu državu, ako hoćete i planetu, nemamo. Hoćemo li je sačuvati, zavisi od nas samih. Zato će poslanička grupa SPS glasati za ovaj zakon u Danu za glasanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici dr Vesni Ivković. Reč ima narodni poslanik Žarko Bogatinović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministarko sa saradnicima. Klimatske promene predstavljaju širok spektar globalnih fenomena, kao što su povećanje temperature na zemlji, ekstremne vremenske prilike, povećanje nivoa mora, topljenje ledničkih masa, kako na polovima tako i na visokim planinama i drugo. Ove promene su posledica prirodnih ciklusa, ali i antropogenog delovanja, odnosno svih aktivnosti čoveka koji dovode do emisije gasova staklene bašte i povećavanje njihove atmosferske koncentracije. Ovaj fenomen je veoma značajan jer su receptori uticaja klimatskih promena stanovništvo, prirodni resursi, životna sredina, biodiverzitet, infrastruktura, privreda itd. Pokušaji rešavanja ovih problema na svetkom nivou još od Kjoto protokola koji je potpisan od strane velikog broja država, a koji je tačno odredio rokove za redukciju emisije, preko Pariskog sporazuma koji promoviše dobrovoljan pristup sa ciljem da se zadrži povećanje globalne prosečne temperature znatno ispod 2 stepena, izveštava o tome od strane od svake državne potpisnice za svakih pet godina. Na žalost još uvek nisu doneli neki spektakularni rezultat. Uticaj klimatskih promena ne zaobilazi ni našu Srbiju. Naša zemlja je ratifikovala pomenuti sporazum i na nama je da pokažemo spremnost da se uhvatimo u koštac sa ovim velikim problemom. Kao pozitivan primer ovom prilikom naveo bih nekoliko projekata koje je grad Leskovac realizovao u oblasti zaštite životne sredine. Rekao bih nekoliko važnih ekoloških resursa, a koji se odlično uklapaju u borbu protiv klimatskih promena. Grad Leskovac ima izgrađenu i funkcionalnu, regionalnu, sanitarnu deponiju Željkovac koja prihvata komunalni otpad sa teritorije Jablaničkog okruga, ali i nekoliko opština izvan njega. Na početku se samo vršilo deponovanje otpada bez ikakvog prethodnog tretmana. Danas je u okviru deponije ne opasnog otpada izgrađeno i puteno u rad postrojenje za upravljanje otpadom, tehničke jedinice za tretman otpada, razvrstavanje i skladištenjem ne opasnog i opasnog otpada iz komunalnog otpada. Celokupan postupak do deponovanja i samodeponovanje komunalnog otpada u skladu je sa standardima koji se primenjuju u ovoj oblasti, a definisan je ugovorom koji je grad Leskovac potpisao sa kompanijom PVV Por Verner i Veber, sada kompanijom Por i važećim dozvolama izdatim od strane nadležnih ministarstava. Kao svojevrsna dopuna ovom projektu, a u cilju rešavanja problema otpada na teritoriji grada Leskovca pomenuo bih akciju čišćenja, redovnog čišćenja divljih deponija koje se na inicijativu gradonačelnika, dr Gorana Cvetanovića, u Leskovcu sprovode od 2013. godine. Akcija podrazumeva da se na osnovu podataka o lokacijama ovakvih odlagališta otpada koji imaju negativan uticaj na životnu sredinu i zdravlje ljudi, svakog, ali svakog vikenda vrši čišćenje. U akciju su uključene sve institucije iz sistema upravljanja otpadom, ali ona promovišu i aktivno uključivanje javnosti i volonterizam meštana, mesnih zajednica na čijoj teritoriji se smetljište nalazi. U akciji je do danas očišćeno preko 500 lokacija i deponovo oko 5.500 tona čvrstog komunalnog otpada na regionalnu sanitarnu deponiju Željkovac, a većina lokacija je obogaćena novim sadnicama i privedena svojoj nameni. Pomenuo bih i dva kapitalna projekta u oblasti upravljanja vodama. To su dva važna resursa, monumentalna, rekao bih, za Jablanički okrug. To su akumulacija „Barije“ na reci Veternici, postrojenje za preradu i prečišćavanje površinske vode „Gorina“ koje regulišu upravljanje vodom za piće. I, drugi projekat, na šta smo naročito ponosni. To je centralno postrojenje za prečišćavanje otpadnih voda za oblast upravljanja otpadnim vodama na teritoriji grada Leskovca. Akumulacija „Barije“ je višenamenski vodoprivredni sistem koji predstavlja najvažniji deo sistema vodosnabdevanja stanovništva i privrede grada Leskovca i opština Lebane, ali i neizbežan faktor u zaštiti od poplava, kao jednog posledica klimatskih promena prihvatanja i zadržavanja nanosa sa otvorenim mogućnostima za korišćenje hidroenergetskog potencijala brane i akumulacije. Vode iz akumulacije „Barije“ odvodi se do postrojenja za preradu i prečišćavanje površinske vode „Gorina“, a nakon toga do rezervoara čiste vode „Rudarska kosa“ koja obezbeđuje ravnomernost korišćenja vode i potrebne rezerve za nepredviđene okolnosti. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministarko. Poznata je činjenica da se u Srbiji prerađuje manje od 10% otpadnih voda i da su neophodna ogromna ulaganja za izgradnju sistema za njihovu preradu. Projekat upravlja otpadnim vodama grada Leskovca sastoji se iz tri komponente i to – izgradnja kolektora dužine 5.150 metara koju je finansirala Vlada Republike Srbije i naravno Ministarstvo za zaštitu životne sredine u iznosu od 460 miliona dinara, dok je grad Leskovac za eksproprijaciju zemljišta izdvojio 27 miliona dinara. Zatim, izgradnja centralno postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda koji ima liniju vode i liniju mulja i proširenje kanalizacione mreže dužine oko 90 km za 16 naseljenih mesta, koji gravitiraju oko samog centralnog postrojenja, a koji je deo ORIO programa finansiran od strane Vlade Kraljevine Holandije u iznosu od osam miliona evra. Savremeno postrojenje za prečišćavanje otpadnih voda sa linijom vode i delimičnim tretmanom ulja završeno je 2016. godine, a finansirano je sredstvima delegacije EU iz IPA programa u iznosu od 10 miliona i 460.000 evra, dok je grad obezbedio sve neophodne uslove, naravno za nesmetano odvijanje radova. Za realizaciju druge faze, izgradnju linije mulja anerobne digestije od strane Vlade Republike Srbije i opet Ministarstva za zaštitu životne sredine, izdvojeno je 4,2 miliona evra. Na taj način Grad Leskovac je zaokružio proces prikupljanja i tretmana otpadnih voda, sprečio pritisak otpadnih voda na životnu sredinu i postao primer za rešavanje svih problema ostalim lokalnim samoupravama u Srbiji, a naravno i u regionu. Kao dodatne aktivnosti, u zaštiti od poplava grad intenzivno čisti kanale na svojoj teritoriji, gradi rasteretne kanale na kritičnim tačkama. U izradi je i operativni plan sanacije kanala. Prepoznajući urgentnost i značaj preduzimanja mera za poboljšanje kvaliteta vazduha, Grad Leskovac je na osnovu dugogodišnjeg monitoringa kvaliteta vazduha pripremi nacrt kratkoročnog akcionog plana za zaštitu vazduha na svojoj teritoriji za period 2021-2023. godine. Ovaj plan definiše lokacije povećanog zagađenja, listu zagađujućih materija, izvore zagađenja i mere i aktivnosti za smanjenje zagađenja vazduha. Uzimajući u obzir da je najefikasnija, najjeftinija mera za poboljšanje kvaliteta vazduha, to znamo svi, pošumljavanje, u 2019. godini aplicirali smo i u potpunosti realizovali projekat „Pošumljavanje javne zelene površine – Spomen park i zone zaštitnog zelenila“. Projekat je realizovan opet preko Ministarstva zaštite životne sredine, a na osnovu raspisanog konkursa za dodelu sredstva Zelenog fonda Republike Srbije za pošumljavanje u 2019. godini. Naravno i u ovoj godini 2021. godini, Grad Leskovac je aplicirao po dva projekta, to je pošumljavanje. Sredstva su opredeljen a u iznosu od milion i po dinara, kao i drugi projekat, to je zamena kotlarnica u iznosu od 18 miliona dinara, koliko je opredeljeno JKP „Toplani“. Na ovome se stvarno zahvaljujem Ministarstvu za zaštitu životne sredine, a posebno ministarki Vujović. Na kraju, poštujući sva načela zaštite životne sredine, a posebno načelo održivog razvoja, kojim se ostvaruje usklađivanje interesa zaštite životne sredine i ekonomskog razvoja, koristeći evropska i svetska iskustva u ovoj oblasti, a posebno usvajanjem ovog zakona, Srbija će postaviti realne ciljeve koji će, ubeđen sam biti ostvareni u narednom periodu. Ministarki želim uspešan rad i njenom ministarstvu, a u danu za glasanje poslanička grupa SNS će zdušno podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku. Pošto poslanička grupa SPP-Ujedinjena seljačka stranka nema više vremena, prelazimo na sledeću govornicu, to je narodna poslanica Samira Ćosović. Preostalo vreme za vašu poslaničku grupu je četiri minuta.
Poštovani prisutni, promena klime je jedan od najozbiljnijih problema životne sredine. Ona je prouzrokovana promenama prirodnog efekta staklene bašte koji zadržava toplotu emitovanu sa površine zemlje i ostvaruje toplu atmosferu pogodnu za život. Prva stvar koju želim napomenuti jeste da kada se govori o klimatskim promenama ne misli se na prirodne cikluse zagrevanja i hlađenja koje je opisao naš poznati naučnik Milutin Milanković, već na promene koje su izazvane ljudskom aktivnošću. Ljudske aktivnosti povećale su emisiju ugljen dioksida neograničenim sagorevanjem fosilnih goriva. Dakle, uglja, nafte, prirodnog gasa što su takođe i uzročnici oslobađanja ugljen dioksida u atmosferu, a što je povećalo temperaturu. Među mogućim posledicama su ekstremni vremenski uslovi i topljenje polarnog leda. Promena klime je u tesnoj vezi sa otpadom. Skoro dve trećine ljudi u Srbiji, 73% preciznije odlažu otpad na nesanitarne deponije, a sa deponija u atmosferu odlazi čak 27% od ukupnih emisija metana, gasa koji je 21 put moćniji od ugljen-dioksida kada su u pitanju klimatske promene. Stoga, plan je da do 2029. godine svi građani Srbije odlažu otpad na sanitarne deponije i da stopa reciklaže dostigne 50% od ukupnog stanovništva do 2035. godine. U Srbije se godišnje ukupno proizvede oko 2,4 miliona tona otpada, a divljih deponija ima više od 3,5 hiljade na teritoriji cele države. Dok sanitarne deponije ima sistem sakupljanja deponijskog gasa, kod divljih metan odlazi u atmosferu i ima veliki uticaj na klimatske promene. Vlada Republike Srbije sada radi na konkretnim koracima vezanim za upravljanje otpadom. Sada ću govoriti kao narodna poslanica koja dolazi iz opštine Prijepolje gde je zahvaljujući energičnom zalaganju opštinskog rukovodstva opštine Prijepolje, razumevanju rukovodstva susednih opština Priboj i Nova Varoš, a prvenstveno zahvaljujući odlučnosti Ministarstva za zaštitu životne sredine i vašem ličnom angažovanju, gospođo Vujović, posle višegodišnje eksploatacije lokacije smetlište u Stanjevinama je zatvoreno kao privremena prijepoljska deponija. Od tada se komunalni otpad sa područje opštine Prijepolje odvozi na privremenu lokaciju u Druglićima. Posebno je važno reći da je sanacija i rekultivacija privremene deponije Stanjevine u toku. Veći deo je presut zemljom, a radovi će trajati najkasnije do polovine maja. Odlaganje komunalnog otpada na deponiji Duboki potok u Druglićima trajaće najmanje dve godine, do izgradnje transfer stanice sa reciklažom na lokaciji Banjica odakle će se otpad iz sve tri opštine transportovati do deponije Duboko u Užicu gde su, kako ste i sami rekli, već u toku projektne aktivnosti na proširivanju tela deponije. Zatvaranjem deponije Stanjevine, ali i svih drugih deponija, a iz medija sam propratila vaše angažovanje na zatvaranju deponije, divlje deponije u Kovinu, doprineće se u borbi protiv klimatskih promena, poboljšanju ljudskog zdravlja i boljeg kvaliteta života svih građana u Republici Srbiji. Iako je od javne rasprave o Nacrtu zakona o klimatskim promena prošlo dve i po godine, Vlada Republike Srbije je usvojila Predlog zakona i mi danas u plenarnom delu razgovaramo o njemu. Primenom zakona o klimatskim promenama uspostaviće se sistem za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte i obezbediti prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove. Pri tome, predlogom zakona ispunjavaju se obaveze prema međunarodnoj zajednici, odnosno okvirnoj Konvenciji UN o promeni klime i Pariskom sporazumu i usklađuje domaće zakonodavstvo sa pravnim tekovima EU. Predlogom zakona predviđa se donošenje strategije nisko-ugljeničnog Republike Srbije sa akcionim planom u roku od dve godine, čije će važenje biti 10 godina od stupanja na snagu ovog zakona. Zakon predstavlja pravni okvir za dalje delovanje sa ciljem smanjenja emisije gasova sa efektom staklene bašte i prilagođavanje n izmenjene klimatske uslove, što je jedan od pet strateških ciljeva EU i osnova zelene i cirkularne ekonomije. Kao najvažnije za sprečavanje klimatskih promena i izgradnju društva koje neće biti zavisno od fosilnih goriva važno je dodati i promene u svesti ljudi. Zakon o klimatskim promena je jedan od najvažnijih zakona koji će biti usvojen u Republici Srbiji. On utiče na sve segmente društva, a naša svest o klimatskim promenama i adaptacija na njih uticaće na budućnost čitavog čovečanstva. Za kraj, navešću reči Čarlsa Darvina – ne preživljavaju najjače vrste, niti najinteligentnije, već one koje se promenama najviše prilagode. Socijaldemokratska partija Srbije, Rasima Ljajića, podržaće ovaj zakon u Danu za glasanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Samiri Ćosović. (Predsedavajuća se obraća na maternjem jeziku.) Reč ima narodna poslanica Rozalija Ekres. Izvolite.
Hvala lepo, potpredsednice Kovač. Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministarka sa saradnicima, problem klimatskih promena je prepoznat u celom svetu. Evropa, a i Republike Srbije je rešila da se uhvati u koštac sa ovim problemom. Predlog zakona o klimatskim promenama dolazi u momentu kada su dešavanja, odnosno nepovoljni uticaji koji potkrepljuju pojavu klimatskih promena veoma intenzivni. Poslanička grupa SVM pozdravlja ovaj predlog posebno uzimajući u činjenicu da je on dugo najavljivan i u prethodnom sazivu. Održivi razvoj koji podrazumeva harmonično sadejstvo ekonomije, društva i životne sredine upravo determiniše ekonomski razvoj koji teži da smanjuje efekte koji prouzrokuju neželjene klimatske promene, kao i da koncipira način odgovora i ponašanja prilikom percepcije ovih uticaja. Pomoću ovog zakona ćemo zapravo pokušati ograničiti i smanjiti uticaj glavnih faktora koji generišu klimatske promene. Održivost se želi postići prvenstveno ograničenjem emisija gasova sa efektom staklene bašte, zatim monitoringom i izveštavanjem o strategiji nisko-ugljeničnog razvoja, kao i programom prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove. Ciljevi predloga zakona su veoma jasno definisani, vođeni korišćenjem alternativnih izvora energije u skladu sa klimatskim politikama UN i EU što poslanici SVM svakako pozdravljaju. Suština je u tome da se ljudskom aktivnošću povećava stvaranje gasova koji doprinose stvaranju efekta staklene bašte i da su određeni sektori prepoznati kao sektori koji pretežno dovode do povećanja emitovanja tih gasova. Zakon je zahtevan, njime se uvodi način praćenja količine emitovanja ovih gasova, kao i njihov izbor. Kada Srbija imala sveobuhvatan uvid u nivo emitovanja gasova moći će da donese mere sa ciljem smanjenja emisije. Predlog zakona veoma detaljno razrađuje i reguliše uspostavljanje sistema za smanjenje emisija gasova sa efektom staklene bašte u operativnom smislu, kao i sva pitanja od značaja za ograničenje emisije ovih gasova i prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove. Zakon ukazuje na smernice prilagođavanja, predstavlja sintezu ponašanja po sektorima i nalaže neophodne zadatke teritorijalnih i administrativnih jedinica. To je jasno istaknuto u vidu priprema i donošenja programa prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove što bi trebalo da generiše i sprovođenje sektorskih dokumenata uključujući organe i organizacije lokalnih samouprava o sprovedenim merama prilagođavanja, kao i pojavama kao što su poplave, ekstremne temperature, suše i drugo i njihovim posledicama, a koje generišu i pitanja uloge i zadataka lokalnim samouprava na definisanju lokalnih problema, kao i odgovora na klimatske promene. Ako se tome dodaju problemi elementarnih nepogoda izazvanih klimatskim promenama, problemi procesa adekvatnih priprema i prilagođavanja postaju još složeniji na koje lokalne samouprave u okviru svojih nadležnosti moraju biti pripremljene. Program prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove sa pripadajućim akcionim planom priprema se i usvaja radi identifikacije uticaja klimatskih promena na sektore i sisteme i utvrđivanja mera prilagođavanja na izmenjene klimatske uslove na one sektore i sistema u kojima je potrebno smanjiti nepovoljne uticaje. Analize su pokazale da postojeći kapaciteti nadležnih institucija nisu dovoljni za pravovremeno i adekvatno sprovođenje odredbi zakona, obzirom na obim i zahtevnost istih, te je neophodno jačanje kapaciteta u vidu dodatnog zapošljavanja kadrova specifično stručno obrazovanog profila. Cilj ovog zakona je, dakle, stvaranje pravnog osnova za donošenje planskih dokumenata u oblasti klimatskih promena i za uspostavljanje sistema monitoringa i izveštavanja o emisijama gasova sa efektom staklene bašte, a sve u cilju borbe protiv klimatskih promena u procesu prilagođavanja istim. Donošenje zakona predstavlja prvi ozbiljan i neophodan korak na ovom izuzetno značajnom putu za sve nas, za našu budućnost, što poslanici Saveza vojvođanskih Mađara svakako podržavaju. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici. Poslednja govornica, pre pauze za ručak, je narodna poslanica Nina Pavićevi. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, Zakon o klimatskim promenama je jedan od važnih zakona koji se tiču budućnosti naše zemlje. Usvajanjem ovog zakona ispuniće se obaveza prema međunarodnoj zajednici, biće u skladu sa Okvirnom konvencijom Ujedinjenih nacija o klimatskim promenama i Pariskim sporazumom i uskladiće domaće zakonodavstvo sa pravnim regulativama Evropske unije. Ovaj zakon je veoma složen i svojim dejstvom zadire u brojne sektore. Usvajanjem ovog zakona i primenom uspostaviće se sistem za smanjenje emisije gasova efekta staklene bašte i obezbediti prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove. Uprkos pandemiji korona virusa, za Republiku Srbiju je jedan od prioriteta upravo donošenje ovog zakona, jer od našeg daljeg odnosa prema pitanju zagađivanja životne sredine, u suštini, zavisi budućnost celog čovečanstva. Na početku pojave korona virusa, kada su još postojale šanse da problem ne prerasta u globalnu krizu, najvećem delu čovečanstva bilo je neshvatljivo da ovaj virus može izazvati takvu pandemiju koja je promenila lice sveta. Iz takvog shvatanja su proizišle sve teške posledice virusa. Kovid-19 upoređujem sa pitanjima zaštite životne sredine, upravo zato što čovečanstvo, čini mi se, nije još uvek svesno mogućih globalnih posledica zbog prevelikog zagađenja vazduha, vode, hrane i narušavanje ekološke ravnoteže. Verujem da će nas pojava korona virusa i posledica po zdravlje stanovništva naše planete upozoriti i osvestiti da i priroda tako drastično može da nam se osveti. Dakle, napravila sam malo poređenje sa pandemijom, jer sve ove elemente globalnog rizika vidim i u slučaju klimatskih promena. Svima nama možda izgleda da je problem apstraktan i dalek, da se sve to dešava tamo negde i nekom drugom, doživljavamo ga najčešće kao lokalni problem, kao problem koji treba da prepozna ili reši neko drugi. Zato je za prepoznavanje dubine problema klimatskih promena neophodno voditi ozbiljnu kampanju, edukovati javnost i učiniti ljude odgovornim za sve postupke i radnje koje ugrožavaju prirodu i prirodne resurse. U protivnom, predstoji nam velika borba za očuvanje čovečanstva. Priroda je godinama unazad pomagala čoveku da opstane i bila je nesebična prema njemu. Naviknut da priroda sama daje, uvek bezuslovno i nesebično, smatrajući se jačim, moćnijim i najvažnijim delom sistema, čovek se samoproklamovao za neprikosnovenog gospodara prirode, a sve zarad ličnog zadovoljstva i lagodnog života. Došao je trenutak kada prirodi moramo da izvinimo i da počnemo da joj vraćamo uzeto. Nije uvek moguće vratiti se nazad, čovek je u mnogim sektorima prešao, nažalost, crvenu liniju, ali zadatak naših generacija je da zaustavimo dalje zagađivanje. Priroda je, nažalost, i sama počela da se brani od nas. Ona nas poslednjih godina i sama upozorava na posledice koje trpi, a sve to ispoljava kroz različite prirodne poremećaje, poplave, kiše, suše, zemljotrese, posledice kao što je uništavanje osnovnih uslova za život, a to su zagađenje vode i vazduha, uništavanje šuma, devastiranje zemljišta i oštećenje ozonskog omotača. Te prirodne posledice našeg odnosa prema planeti upravo zovemo i klimatskim promenama. Kao što sam već rekla, na klimatske promene najviše utiče ljudski faktor, a posledice će se odraziti na opstanak mnogih biljnih i životinjskih vrsta, što najviše zavisi od njihove brzine prilagođavanja novim klimatskim uslovima. Njihov nestanak doveo bi do poremećaja lanca ishrane, pa i samog ekosistema. Svetski stručnjaci i međunarodni forumu upozoravaju na stanje planete, koliko je ona u lošem stanju i da se tu vodi jedan svojevrsni rat sa prirodom, ali mi moramo biti svesni da jedino mi, ljudi koji smo narušavali ekološku ravnotežu, moramo da spasemo planetu, da prosto ne smemo izgubiti tu bitku, jer bi to značilo i nestanak čovečanstva. Klimatske promene nisu budućnost, to je ono što nam se dešava sada, ovde i svuda oko nas. Koliko je ugrožen opstanak čovečanstva govori i činjenica da bi nestankom, odnosno izumiranjem jedne vrste insekta, a to je pčela, brzo nestala hrana, čitav biljni svet, a potom i svi mi. I Srbija se nalazi u grupi zemalja koje će u skorijoj budućnosti biti veoma izložena klimatskim promenama. Sve više se govori o nestanku šuma na teritoriji Republike Srbije kao posledice velikih seča, suša, požara i gotovo tropskih vrućina. Veća pošumljenost je uslov proizvodnje kiseonika, bez koga, složićete se, nema života. Da bi se očuvali prirodni resursi, Srbija je još pre 70 godina počela da štiti svoju prirodu. To su pre svega nacionalni parkovi, rezervati, parkovi prirode i druga zaštićena područja. Danas je pod zaštitom u Srbiji oko 7,65%, a cilj je da se dostigne negde oko 10% sa najvišim stepenom zaštite. Prirodne vrednosti Srbije prepoznale su i svetske organizacije koje se bave zaštitom, kao što je UNESKO koji to radi kroz program. Čovek i biosfera u okviru kog je 10. jula 2020. godine Đerdap sa svim svojim jedinstvenim i prirodnim i kulturnim odlikama uvršten na globalnu listu geoparkova, kojih je svega 161 u svetu, što je veliko priznanje za institucije koje se bave zaštitom prirode u Srbiji, za resorno ministarstvo kao krovni državni organ koji sprovodi ekološku politiku Srbije. Ovu činjenicu smo, nažalost, veoma skromno publikovali. Takođe, nacionalni park Đerdap zaštićen je i Karpatskom konvencijom, koju je Srbija ratifikovala, kao i Protokolom o održivom upravljanju šumama u okviru pomenute konvencije, čiji je cilj da se zaštite najvredniji šumski kompleksi u Evropi i povećanje površine pod šumama, kao i njihova zaštitna funkcija u sprečavanju poplava, klizišta, regulacija vodenih tokova, kao važne mere za prilagođavanje klimatskim promenama. Stoga, ne smemo dozvoliti da klimatske promene koje se manifestuju kroz ruiniranje prirodnog nasleđa utiču na ovo naše prirodno blago. Takođe, UNESKO je proglasio dva naša područja za rezervate biosfere, a to su rezervat Golija, Studenica i rezervat Bačko Podunavlje. Srbija bi do 2030. godine trebalo da ispuni razne uslove kako bi se adaptirala na klimatske promene, a između ostalog to je proširenje teritorije pod šumama, a masovna pošumljavanje je najbolja prevencija. Evidentno je da ljudske aktivnosti značajno doprinose klimatskim promenama, odnosno mi trošimo prirodu mnogo više nego što priroda može da nam da, a da ne trpi posledice. Zato, u jednom trenutku dolazi momenata kada računi treba da se naplate, a neke buduće generacije moraće da popune praznine koje mi svesno ili nesvesno pravimo. Kao što smo dužni da svoje istorijsko nasleđe i kulturnu baštinu sačuvamo, tako smo dužni i da sačuvamo našu prirodu. Jedini način da se borimo protiv klimatskih promena jeste da kao čovečanstvo shvatimo da sudbina planete zavisi od nas i da ćemo je sačuvati ako shvatimo da su neophodne krupne promene u načinu života ljudi. Nadam se da ćemo donošenjem ovog zakona imati pre svega čistiji i zdraviji vazduh u Nišu, Valjevu i Čačku, kao i u celoj Srbiji. Dobro je što Srbija donosi ovaj dugo pripreman zakon i mi kao Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije spremni smo da učestvujemo u ovoj borbi i podržimo ovaj zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Nini Pavićević. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jedno časa. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Sledeći je narodni poslanik Marko Mladenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Pre nastavka diskusije, samo da vas informišem. Primili ste ostavku narodnog poslanika Milana Savića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2) Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. st. 3. i 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2) i st. 3. i 4. Zakona o izboru narodnog poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koje je izabran narodnom poslaniku Milanu Saviću, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Marko Mladenović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, uvažena ministarko zaštite životne sredine, gospođo Vujović, cenjeni građani i građanke širom naše lepe zemlje, danas se pred nama nalazi zakon za koji smatram da je jedan od najznačajnijih zakona u oblasti zaštite životne sredine, zakon čijim usvajanjem jedna mala Srbija pokazuje da je deo Evrope i da je deo sveta i da kao takva ravnopravno učestvuje u rešavanju velikog globalnog problema. Ovim zakonom Srbija pokazuje da usklađuje svoju zakonsku regulativu sa regulativom EU i da smo napokon spremni i sposobni da na ovaj način razgovaramo o jednoj ovako ozbiljnoj temi kakva su ekologija, zaštita životne sredine i održivi razvoj. Svrha donošenja ovog zakona jeste da se njegovom primenom smanji emisija gasova sa efektom staklene bašte. Tu pre svega mislim na ugljendioksid i metan, ali i na one manje prisutne ali podjednako štetne, kao što su azotsuboksid, ugljovodonična jedinjenja sa fluorom, kao i neorganska jedinjenja koja u sebi sadrže fluor. Ovaj zakon je dokaz da se posle dugo vremena na čelu Ministarstva za zaštitu životne sredine, ali i na čelu Vlade i na čelu naše države, nalaze ljudi koji prepoznaju značaj ulaganja u zaštitu životne sredine. Za kratko vreme pokazali su da se predanim radom mogu sagledati neki pomaci. Te pomake građani Republike Srbije umeju da cene, gospođo Vujović. Posebno me raduje pažnja koju ste u svom delovanju posvetili svim segmentima zaštite životne sredine. Ravnomerno ste radili i rešavali probleme površinskih i otpadnih voda. Gospođo Vujović, posebno me raduje najava ulaganja u izgradnje postrojenja za prerade otpadnih voda širom naše zemlje. Na taj način štitimo površinske vode, štitimo podzemne vode, ali i ono o čemu nismo pričali ovde danas, štitimo zemljište i radimo na poboljšanju kvaliteta i zemljišta. Ulaganjem u regionalne centre za upravljanje otpadom, transfer stanice i sanitarne deponije, rešavamo problem tzv. divljih deponija koje postoje širom naše zemlje, na način na koji se to radi u najrazvijenijim zemljama sveta. Postoji čuvena floskula koja kaže – u otpadu je blago, a mi bi trebali da razmišljamo o tome i težimo sistemu gde ćemo samo malu količinu otpada odlagati, a veći deo otpada reciklirati na odgovarajuće načine, vršiti njihov tretman i na kraju ponovo vratiti u upotrebu. Ono što je možda najbitnije a usko je vezano za ovaj zakon, tiče se kvaliteta vazduha u našoj zemlji. Pored smanjenja emisije gasova sa efektom staklene bašte, svakako da trebamo raditi na modernizaciji industrijskih postrojenja širom naše zemlje. Treba smanjiti i zagađenje koje proističe iz individualnih ložišta, zagađenje koje proističe iz saobraćaja, te ću iskoristiti ovu priliku da pohvalim nedavno završen konkurs u vašem ministarstvu, gospođo Vujović, koji se ticao modernizacije kotlova u individualnim ložištima. Našu privredu treba tako orijentisati da ona zadovoljava princip zelenih radnih mesta, da iskoristimo sve benefite koje daje zelena ekonomija i da još više ulažemo u privredu koja će manje štetiti životnoj sredini. Zaista ste uradili mnogo, gospođo Vujović, toga smo svi ovde svesni. Ali, i vi i ja i svi ovde znamo da to nije dovoljno, da treba da radimo još više, još napornije, jer je pred nas stavljena jedna oblast koja je velika, kompleksna, teška i skupa. To moramo priznati. Ali, što više budete radili, gospođo Vujović, više će vas napadati. Napadaće vas onda kada ne budu mogli da vam nađu razlog u poslu koji obavljate, zbog toga što napravite neki lapsus. Napadaće vas zbog toga jer ste žena, jer ste vredni i sposobni. Napadaće vas, možda, jer im se ne sviđa vaša košulja koju ste danas obukli, napadaće vas jer ste članica SNS, jer podržavate politiku našeg predsednika Aleksandra Vučića u borbi za bolju, napredniju i razvijeniju Srbiju. Napašće vas isti oni, gospođo Vujović, koji su ovu državu opljačkali. Napašće vas isti oni koji imaju račune pune para u bankama širom Švajcarske i Mauricijusa. Napašće vas isti oni koji gledaju isključivo i samo svoje interese. Neće napasti samo vas, gospođo Vujović, napašće i našeg predsednika, kao što to rade, napašće gospođu Brnabić, gospodina Martinovića, gospođu Božić, mene, sve nas ovde prisutne, jer im nećemo dozvoliti da se vrate na vlast i da nastave da kradu kao što su to radili kada su bili deo vlasti u nekom prethodnom periodu. Radili su protiv interesa zemlje zarad svojih ličnih interesa, a na osnovu saradnje sa nekim njihovim stranim sponzorima, mogu slobodno tako reći. I ti će da nas napadaju. Ako će te osobe da nas napadaju, ja sam onda srećan i ponosan što sam deo SNS. Ponosan sam što sam danas ovde i što možemo da raspravljamo o Zakonu o klimatskim promenama, zakonu za koji lično smatram da je trebao mnogo ranije da se nađe na dnevnom redu, ali, moram priznati, bolje ikad nego nikad. Kad je ovaj zakon u pitanju, možemo slobodno da kažemo da ovde važi teza – misli globalno a deluj lokalno. Jer, upravo kroz delovanje lokalnih samouprava možemo mnogo pomoći vašem resornom ministarstvu, gospođo Vujović. Kao jedan od primera, svakako mogu navesti svoj grad, svoje Pančevo, koje je i pre nego što je došao ovaj zakon na red, primenilo određene projekte koji su obuhvaćeni ovim zakonom i koje vi kroz delovanje u okviru svog ministarstva zastupate. Kroz projekat javno-privatnog partnerstva, moje Pančevo je prošle godine rešilo problem lošeg javnog prevoza - zastarele autobuse koji nisu ispunjavali apsolutno nikakve uslove zamenili smo novim, modernim, ekološki prihvatljivim autobusima. Svi autobusi koji se danas mogu sresti na ulici grada Pančeva imaju Evro 6 motore i koncentracija zagađujućih materija koju oni ispuštaju u atmosferu je relativno niska. Na taj način, smo smanjili udeo zagađujućih materija u vazduhu, koji potiče iz saobraćaja. Prethodnih pet godina, lokalna samouprava grada Pančeva raspisuje poziv za sufinansiranje projekata, za priključenje na gasnu mrežu. Svi zainteresovani građani, koji žele da svoja individualna ložišta, umeto na čvrsto gorivo prilagode priključkom na gasnu mrežu, biće subvencionisani od strane naše gradske uprave. Taj broj, zainteresovanih građana, iz godine u godinu, sve veći. Mi, iz godine u godinu, izdvajamo sve više i više sredstava. Da je toplana u Pančevu jedan od značajnijih emitera zagađujućih materija u vazduhu, svi mi to, u Pančevu, vrlo dobro znamo. Međutim, jednim velikim projektom, prekogranične saradnje, između Rumunije i našeg grada, u okviru projekta koji je imao naziv „Banatsko sunce za sve“, mi smo izgradili velike solarne panele, veliko solarno polje, koje ima za cilj da zagreva vodu, koja se koristi u procesu termoelektrane. Na taj način smo obezbedili i da jedan deo naselja, koji se nalazi uz toplanu, ima sanitarnu toplu vodu, na korišćenje. Svakako pozivam gospođu Vujović, da dođe u Pančevo, da posetite naš grad, da razgovaramo o ovim pozitivnim primerima naše prakse, ali i da razgovaramo i o drugim brojnim pitanjima, koji se tiču ekologije i zaštite životne sredine, u našem gradu, jer verujem da, kada približimo jedni drugima sve te pozitivne primere koje mi imamo, u svojim lokalnim samoupravama, da samo zajedno onda možemo da napredujemo, još više i brže delujemo, na ovom polju. Svakako ću u danu za glasanje podržati ovaj predlog zakona, ali iskoristiću ovu priliku i da pozovem sve moje koleginice i kolege da to isto urade, jer na taj način dajemo svoj mali doprinos u borbi protiv klimatskih promena, u borbi koja svima nama, na ovoj planeti, na kojoj živimo, je veoma bitna, drugu planetu nemamo, i naše je da ovu koju imamo, čuvamo najbolje što umemo. Hvala vam puno.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Justina Pupin Košćal. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko, sa saradnicima, kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, Zakonom o klimatskim promenama, koji je danas na dnevnom redu, uređuje se sistem za ograničenje emisije gasova, sa efektom staklene bašte. Odredbe ovog zakona, primenjuju se na emisije gasova sa efektom staklene bašte, izazvane ljudskom aktivnošću. Cilj ovog zakona je postavljenje sistema, kako bi se smanjile emisije gasova sa efektom staklene bašte, na isplativ način, a u cilju izbegavanja klimatskih promena na globalnom nivou. Živimo u vremenu velikih izazova i bezbedonosnih pretnji. Klimatske promene predstavljaju savremeni bezbedonosni problem i sve ono što sa sobom nose direktno i indirektno utiče na nacionalnu bezbednost svake države. Klimatske promene se zbog bezbedonosne konotacija nameću kao ključna tema međunarodnih odnosa danas. U prošlosti su se klimatske promene odvijale veoma sporo i bilo je lako prilagoditi se na njih, međutim ubrzan razvoj ljudske civilizacije posebno u 19 i 20 veku imao je za posledicu ubrzanje klimatskih promena usled pojave novog anropogenog faktora. Priroda nam svakodnevno na razne načine poručuje da nije zadovoljna načinom na koji se ophodimo prema njoj sve češćim poplavama, cunamijima, uraganima, otopljavanjem klečera, zemljotresima, globalnog povećanja padavina i kiselih kiša, izumiranjem biljnih i životinjskih vrsta. Ekološke promene kao bezbedonosna pretnja mogle bi prouzrokovati promene kao što su povećanje nivoa mora, nedostatak hrane i vode, povećano zagađenje, prirodne katastrofe, međunarodni i unutrašnji sukobi, ekološke migracije i tako dalje. Sve te ekološke pretnje u značajnoj meri ugrožavaju životnu sredinu a njihove posledice reflektuju se na bezbednost čoveka, države, pa i cele planete, jer je pitanje ekološke bezbednosti značajan segment unutrašnje bezbednosti svake države ali i bezbednosti celokupnog čovečanstva jer zagađenje vazduha, reka, mora i kopna ne poznaje granice. Zbog svog urođenog nagona za sticanjem čovek se ponaša prema planeti kao da je ona njegovo privatno vlasništvo i kao da zbog toga ima sva prava da prirodu uništava i eksploatiše za rad ličnih potreba. Ustavom Republike Srbije utvrđuje se pravo građana na zdravu životnu sredinu ali se isto tako utvrđuje i dužnost građana da štite i unapređuju životnu sredinu. Želela bih da iskoristim ovu priliku i apelujem da svako od nas, svakoga dana zapita šta ja mogu da uradim da moj grad, moja država, naša planeta bude lepše mesto za život, kako ja tome mogu da doprinesem. Mahatma Gandi je rekao – budi promena koju želiš da vidiš u svetu. Pripremajući se za današnju temu u knjizi Nacionalna bezbednost od profesora Saše Mijalkovića našla sam na podataka o nestašici vode uzrokovanoj klimatskim promenama. Naime, procene UN ukazuju na to da će se 2025. godine najverovatnije oko dve milijarde ljudi suočiti sa nestašicom vode. Procenjuje se da danas oko milijardu i sto miliona ljudi uopšte nema pristup vodi za piće, Da dve i po milijarde ljudi nema odgovarajući vodovod i kanalizaciju, da svake godine od osam do 15 miliona ljudi umre od bolesti uzrokovanih neispravnom vodom, što je desetostruko više od broja žrtava u ratovima širom sveta. Dnevno umre oko šest hiljada dece zbog bolesti izazvanih upotrebom zagađene vode. Sada će možda neko reći, pa dobro, to se dešava nekom drugom, to nije problem naše države, ali da li je baš tako. Postoji jedna ilustracija koja savršeno precizno oslikava današnje društvo. Naime, dva čoveka sede u čamcu i u jednom kraju čamca postoji rupa i kroz tu rupu ulazi voda. Čovek koji se nalazi u tom delu čamca usplahireno pokušava da izbaci vodu iz čamca napolje dok čovek na drugom kraju čamca kaže, opušteno sedi i kaže – hvala bogu, rupa se ne nalazi u mom delu čamca. Neophodno je da živimo u skladu sa prirodom a najbolji primer za to su Indijanci koji već vekovima žive osluškujući prirodu. U skladu sa tim završila bih svoje današnje izlaganje rečima poglavice jednog indijanskog plemena koji kaže – tek kada poseče i poslednje drvo, uhvati poslednju ribu i zatruje i poslednju reku, beli čovek će shvatiti da ne može da jede novac. Na kraju želim da kažem da će poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica, Sandra Božić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena potpredsednice. Poštovana gospođo ministara sa saradnicima, moram samo da se nadovežem na ovo poslednje izlaganje koje sam čula. Postoje neki u Srbiji koji zaista misle da mogu sve novcem, pa i da žive od toga što će ga jesti, a imaju ga toliko da bi se možda prehranili doživotno. Ipak, da se vratim na temu. Uvažena ministarko, meni je izuzetno veliko zadovoljstvo što danas u plenumu možemo da čujemo Predlog zakona o klimatskim promenama. Vrlo sam svesna toga koliko je ovo jedan kompleksan zakon koji je zahtevao mnogo truda i mnogo rada ali vašim dolaskom na čelo ministarstva zaista poznavajući vas, znala sam da se nećete baviti samo malim problemima, već da ćete hrabro ući u koštac sa najvećim problemima ovako kompleksnog ministarstva na čijem ste čelu. Vi ste to u prethodnom periodu, kažem, vrlo kratkom, zapravo i dokazali, hvatajući se u koštac sa najvećim problemima životne sredine, praktično praveći strategiju uporedo za dalji razvoj životne sredine i svega onoga što jeste problem vezano za vaše ministarstvo u Republici Srbiji. Na tome vam čestitam i čestitam na ovako dobro urađenom zakonu, Predlogu zakona. Poslanici su danas ovde izložili zaista iscrpno kako oni koji su bili ovlašćeni tako i govornici, a vidim da je zapravo lista podugačka i da postoji izuzetno veliko interesovanje kako bi se ušlo u suštinu ovog zakona i kako bi se on predstavio građanima Republike Srbije. Započeću sa temom koja se tiče svakako vaše nadležnosti i kada govorimo o gradu Pančevu, moj kolega uvaženi, Marko Mladenović je maločas spomenuo Pančevo. Vrlo dobro znamo da je Pančevo, barem što se tiče vašeg resora vrlo kompleksno, ali upravo zahvaljujući politici SNS i svega onoga što smo u prethodnom periodu uradili, zaista je Pančevo postalo jedno mesto za život sasvim drugačije od onog u kojem sam ja odrastala. Mogu reći da će moja deca rasti u zdravom Pančevu, a svi vrlo dobro znamo našta se misli kada se to kaže. Međutim, javnost je sinoć uznemirila jedana druga činjenica i jedan događaj, zapravo, sinoć je u Pančevu u krugu bivše staklare došlo do požara. To možda ne bi bila vest, svakako ne ove vrste, da određeni pripadnici bivše vlasti nisu i ovaj događaj pokušali senzacionalistički da iskoriste, isključivo u političke svrhe, ali ću se kasnije vratiti na to. Pokušaću zarad javnosti da samo kažem prosto o čemu se radi. Dakle, u krugu bivše staklare je goreo jedan magacin, jedan da kažem, prostor za skladištenje boja i izazvao je, naravno paniku kod građana Pančeva. Vi ste se po tom pitanju i izjasnili, odnosno javili u toku večeri, koliko sam razumela i gradonačelnik grada Pančeva je istog trenutka bio na terenu i vrlo jasno i vrlo brzo se obratio javnosti i rekao da ne postoji nikakva dalja opasnost od ovog požara, da je požar lokalizovan i da su građani Pančeva, što je najvažnije u tom trenutku bili, bezbedni. Dakle, vi ste rekli da su inspektori zaštite životne sredine prilikom nedavne kontrole upravo ove lokacije, utvrdili da tu ne postoji đubrivo na bazi amonijum-nitrata sa visokim sadržajem azota i da građani nemaju razloga za brigu. Sigurnost je svakako na prvom mestu i nastavićemo, to ste vi rekli, da kontrolišete tu lokaciju i da utvrdite da li ima opasnih materija u veštačkom đubrivu. Ja vam se zahvaljujem na tome i na tome što predano radite svoj posao i što ste i sinoć bili uključeni u celokupan događaj. Međutim, ono što jeste dodatno uznemirilo javnost i pored ovakve vesti jeste, tvit Marinike Tepić koja se uvek nađe da iskomentariše nešto što, zapravo i nije na njoj, ali praktično služi u dnevnopolitički obračun sa predsednikom Srbije, sa Srpskom naprednom strankom, ali u ovom slučaju je poslužilo za obračun i sa građanima Pančeva, a kako, evo ja ću vam to ukratko izložiti. Dakle, jedan vrlo uznemirujući tvit koji je, praktično tendenciozno napisan kako bi izazvao opštu paniku i opšti haos, jer znamo da upravo o Mariniki Tepić i onome ko je izmisli sve ono što Marinika Tepić danas radi i sprovodi u delo, Dragan Đilas, pokušavaju na sve moguće načine da svakodnevno destabilizuju Srbiju, ovde su videli još jednu šansu kako bi napravili određeni haos u kome jedino znaju i mogu da funkcionišu i kao što se iz svih snaga trude ovih dana da bilo kakav manevar iskoriste i naprave haos na ulicama, tako su se potrudili i sinoć da naprave jednu ozbiljnu zabunu i da unesu paniku među građane mog Pančeva. Dakle, uznemirujuće je ono što je Marinika inspirisala svojim tvitom svoje sledbenike i ono što smo mi imali priliku da ispod tog tvita pročitamo, a oni su vrlo jasno i decidno rekli šta žele Pančevcima, kao i ujedno Marinika Tepić. Građani, rekla sam maločas, još jednom ću podvući su bili na vreme informisani o situaciji. Gradonačelnik je bio na terenu i vrlo brzo požar je lokalizovan i otklonjena je bilo koja vrsta opasnosti, a kamoli da nam je pretilo, ne znam kakva bezbednosna situacija u gradu Pančevu. Međutim, ono što je ostavilo sumnju jesu, zapravo, današnji komentari i današnji navodi koji su se mogli čuti u gradu Pančevu da taj požar svakako nije bio slučajan. Ja ne želim ovde da prejudiciram ništa. Nadležni organi će se svakako potruditi da uzrok požara identifikuju, ali ono što se našlo ispod vrlo tendencioznog uznemirujućeg tvita koji je trebalo da posluži samo da izazove opštu paniku među građanima Pančeva, jeste poslalo poruku šta Marinika Tepić sa svojim sledbenicima misli Pančevu i na koji način želi Pančevo da vidi u budućnosti, a i u tom trenutku. Pa smo onda zatekli ispod toga, na šta gospođa Marinika nije uopšte reagovala, a ovo su monstruozne stvari. Dakle, čitam vam tvit i jednog od Marikinih sledbenika – Pančevu treba ozbiljan reset na fabrička podešavanja i da se nauče pameti da im je napredna sekta neprijatelj kao i celoj naciji, da pukne kao Bejrut. Dakle, jedan od njenih sledbenika je poželeo da Pančevo ode u vazduh, kao što smo imali prilike da gledamo u prethodnim danima Bejrut. Iza toga su se delili hvalospevi Mariniki Tepić, gde je jedan od komentara – i divno čudo, ko će da odgovara za ovo? Verovatno ne Marinika Tepić koja je očigledno celokupnu paniku izazvala. Za to će verovatno ostati nekažnjena. Jedan od tvitova je glasio – dobro si ga naložila. Dakle, Marinika Tepić je jasno pokazala šta misli građanima Pančeva. Marinika Tepić je poželela zajedno sa svojim sledbenicima sinoć da Pančevo ode u vazduh i da vidi još jedno krvoproliće, odnosno da vidi još jedan Bejrut, koji smo videli kakve je, nažalost, katastrofalne posledice ostavio po taj grad i koliko je žrtava odneo, ali svakako, još jednom naglašavam, sinoć nije bilo nikakve opasnosti za građane Pančeva i još jednom informaciju da potvrdimo koju su potvrdili mediji, vrlo brzo da Pančevci ni u jednom trenutku nisu bili u opasnosti, da je goreo samo pomoćni objekat i da se tu nisu nalazile opasne materije koje bi izazvale ovakav scenario, bez obzira koliko ih neko u svojim krvavim mislima, pokušajima, želi da izazove. Ostaje nama da se pitamo da li je Marinika Tepić, zajedno sa svojim poslodavcem Draganom Đilasom tendenciozno, … porivom poslala poruku da zaista želi da Pančevo gori, a njeni sledbenici i kriminalci s kojima šuruje, s obzirom na navode koje sam rekla maločas, a koji su se pojavili u javnosti da požar nije bio slučajan, da su, praktično oni sa kojima šuruje tu njenu želju ispunili. Nemalo, pre toga, imali ste priliku, gotovo, svakodnevno da vidite da ono što Đilas zamisli, Marinika na nekoj od uličnih konferencija nacrta, pa tako je crtala i metu na čelo predsedniku Aleksandru Vučiću, Andreju Vučiću, Danilu Vučiću, a onda se tamo nekako našao neki Belivuk koji je upucavao snajper i bio tu, na svu sreću na vreme sprečen da ovakvu želju Marinike Tepić i Dragana Đilasa i ispuni. Čitava hajka Đilasovih medija u prethodnim danima je uperena, zapravo, pa i ova sa Pančevom, videćete, u ovom jednom hiper ratu, zatrpavanju lažnim informacijama, lažnim vestima u jednom vrlo specifičnom ratu koji se vodi protiv predsednika države, Aleksandra Vučića, vi ćete videti da je, zapravo, cilj samo jedno, a to je ovakvom hiperprodukcijom laži preusmeriti celokupnu temu sa teme Mauricijusa, jer to je ono što Dragana Đilasa danas i te kako boli. Iskreno rečeno, ovakvu paniku i ovakve nalete ludila, ja mogu slobodno reći ludila, s obzirom da vam je … poriv da zapalite grad Pančevo, nismo skoro videli. Dakle, panika je na vrhuncu zato što je očigledna kula od karata laži koju su gradili u prethodnom periodu pred rušenjem, i Boga mi, tik tak, ostalo je još malo, jer sutra je sreda, dokazi će biti tu, i onda ćemo videti, kao što nam je Dragan Đilas priznao na nekoj nemuštoj konferenciji koju je održao, gde je jedva spojio tri minuta, a nakon toga, da bi se popravio, napravio još jednu, pa je i tu uspeo da napravi još gori fijasko, i da građanima Srbije, zapravo, samo objasni da on zaista ima račun u Švajcarskoj, da je na tom računu on korisnik, zajedno sa svojim bratom Gojkom Đilasom. Podsetiću vas na naslove novina da su pre toga preko pet miliona evra upravo na taj račun preselili, a onda je pokušao nevešto da nam kaže - to nije moj lični račun, to je račun moje firme. Dakle, igrajući se, manipulišući time koja je njegova firma, prenosom vlasništva, pokušava da nam kaže da nije važno da li je račun na njegovo ime ili na račun firme. Mislim da to, zaista, ne može da prođe. Građanima Srbije je odavno jasno da se kada se govori o Draganu Đilasu, o svim mrežama, laži koje je izgradio zajedno sa Marinikom Tepić koja je, očigledno stavila glavu gde Dragan Đilas nije smeo da stavi nogu i za to mu jedino služi, neće uspeti da prevari građane Republike Srbije. Sutra ćemo videti dokaze koji se tiču računa na Mauricijusu za koji je rekao da ga je samo turistički posetio. Međutim, kolika je Đilas kukavica i na koji način funkcioniše celokupna njihova mreža, zajedno sa botovima koje očigledno plaćaju i koji jedini, u njegovoj glavi, verovatno samo, izvršavaju ono što bi on hteo, a to je ponovni dolazak na vlast. Uspeo je jedan crnogorski, da kažem, biznismen u pokušaju Daka… da, to je inače Đilasov veliki prijatelj, da mu prosto kaže jednu poruku i mislim da bi, ako je malo pametan morao da razmisli o tome - da to što imaš na tviteru pojačan broj pratilaca ne znači da ćeš imati glasove na izborima i vlast se ne osvaja na ulici i na tviteru, već na izborima. Videli smo kada smo imali i poslednje izbore, a videli smo i na osnovu poslednjeg istraživanja koje smo imali, a vezano je za poverenje koje građani imaju u Aleksandra Vučića i SNS, da je ono, zapravo nikad veće. Prema tome, Dragan Đilas da se dogovori sam sa sobom da li ima ili nema račune u Švajcarskoj, a mi znamo da ima, da li ima ili nema račune na Mauricijusu, a videćemo sutra da ima, i onda da vidimo koja hiperprodukcija laži Marinike Tepić, koja opet, kažem, izlizanim megafon Dragana Đilasa koji Mariniku stavi uvek tamo gde nikada ne bi stavio svoju nogu, a upravo stavi njenu glavu, pa smo tako imali jedan naslov u novinama, nakon te njegove famozne nemušte konferencije za novinare, mogao bi da pojede nešto pre nego što izađe na konferenciju za štampu, pošto ga apsolutno ništa ne čujemo i ne razumemo, ne znam odakle ta slabost, verovatno iz tog nekog silnog kukavičluka koji pokušava da sakrije, onda ne može da se dogovori ni sa svojim medijima. Dakle, nakon konferencije za novinare on kaže: "Vučić je kukavica. Tužiću ga. Nemam račune u Švajcarskoj i na Mauricijusu." Ispod tog istog naslova, na direktno RS, koje je vlasništvo Dragana Đilasa, a on očigledno i urednik, i pisac, i novinar, i sve što treba, pošto očigledno niko ne želi ove laži da plasira osim njega lično, ne može da se dogovori, jer verovatno nije dovoljno sposoban da u isto vreme misli i piše, napiše jedan naslov, a u telu teksta kaže: "Kada je reč o Švajcarskoj, tamo postoji kompanija koju je osnovala moja kompanija i ona posluje legalno već sedam godina." Dakle, imaš ili nemaš račun u Švajcarskoj? Imaš ili nemaš račun na Mauricijusu? Imaš ili nemaš desetina računa širom sveta, gde si opljačkane novce građana Republike Srbije sklonio kako bi prikrio svoje bogatstvo, kako bi izbegao da platiš porez i kako bi ostao najveći kriminalac i lopov u istoriji ove zemlje? Druga stvar, izlizani megafon Marinika Tepić na priče i pitanja o Mauricijusu ćuti. Ja sam dama, neću reći koja životinja ćuti i na koju životinju to ćutanje podseća, iako ona nije dama. Imali smo priliku u prethodnom periodu i da vidimo da je to samo još jedan član organizovane kriminalne grupe, ali ćemo ostati dostojanstveni u ovom parlamentu i ja ću joj se ipak obratiti kao ženi, bez obzira što je u prethodnom periodu upravo ovom hiper produkcijom laži napravljena jedna strašna kampanja, kampanja protiv predsednika države, protiv članova njegove porodice, targetiranjem njihovih glava, napadi u isto vreme sa svih portala, sa svih mogućih novinskih članaka, njegovih medija, medija Dragana Đilasa. Isto tako su napadnuti moje kolege Aleksandar Martinović, Vladimir Orlić, pa na kraju krajeva i vi, gospođo Vujović, bili ste tema i vest za jednu glupost, jer verovatno ni za šta drugo u vašem radu nisu bili sposobni da se zakače, jer mogu da broje samo rezultate i u to ime ja vam čestitam još jednom i želim da nastavite da ih demantujete svakoga dana. Ja sam sigurna da ćete to učiniti više puta čak u toku dana, jer rezultati koje pravite su nešto što će ostati iza vas i iza politike Srpske napredne stranke i iza politike Vlade Republike Srbije. Dakle, upravo ova za koju rekoh da stavlja glavu iz nekog razloga, verovatno da je ta plata u „Multikomu“ mnogo visoka kada je spremna da rizikuje svoj ugled, čast i obraza, a ja bih rekla da to više i ne poseduje, pa da onda i nema šta da izgubi, za sve ono što su malverzacije Dragana Đilasa, njegovih 619 miliona, ali ja mislim da smo odavno tu priču od 619 miliona prevazišli, jer sasvim sigurno taj čovek, ukoliko je imao toliko veliki broj računa, po svetu je imao mnogo više da sakrije, a sutra ćemo nadam se svi čitati i šta je to i koliko je upravo na tom Mauricijusu novca građana Srbije leglo, a tek nadam se da će to biti samo jedan u nizu od nastavaka, da vidimo gde to u svetu Dragan Đilas još, kao i njegov brat Gojko Đilas, nemojte zaboraviti da se kriminal tu delio na dva, a možda i na Mariniku Tepić, jer nam i dalje nije jasno gde je 200 hiljada evra, koje je Marinika Tepić dobila na ruke od narko-dilera i gde su svi oni novci koje je Marinika Tepić kao pokrajinski ministar pokrala od građana Vojvodine, svi oni novci koje je pokrala od sportista Vojvodine i Srbije. Moralo je da bude da je taj veliki buđelar premašio, bio pretesan da bi mogao da taj sav novac zadrži, pa je moralo da se otvori i neki račun na kojekakvom Mauricijusu ili u nekom švajcarskom poreskom raju. Dakle, danas Marinika Tepić, pokušavajući iz sve snage, pored gluposti o sinoćnom požaru, izazivanju panike kod građana Pančeva, pokušala je danas i još jednom u toj nameri uspela da nam dokaže da je upravo ona najaktivniji član kriminalne bande, da je ona saradnik Veljka Belivuka i ostalih mafijaških krugova, da je ona jedna od onih koja je na vezi i na sprezi sa svim ljudima iz MUP-a, koji su učestvovali u aferi prisluškivanja i pripreme atentata na predsednika Srbije. Dakle, kao što je i prethodnih dana vrlo ekskluzivno najavila nekakvu dokumentaciju, internu dokumentaciju Ministarstva unutrašnjih poslova u kojoj se kaže i postoje delovi razgovora između predsednika Srbije i 1.572 razgovora u kojima je vršeno prisluškivanje, uspela je da se degradira dva puta. Prvi put nam je dokazala da sarađuje sa tim krugovima. Drugi put danas isto tako, ali ono što je uspela danas je prevazišlo zaista sve ono što su do sada radili. Dakle, ona je uspela da dokaže da predsednik Aleksandar Vučić, kao što je to i ranije rečeno i kao što je to ministar Vulin ispred nas ovde rekao, nije imao u svih 1.572 razgovora nijedan inkriminišući razgovor ni sa jednim od bilo kojih ljudi koji su osuđivani za bilo koju vrstu kriminala. Dakle, Marinika Tepić je ovog puta nadmašila sebe. Pretpostavljam da će možda da bude zakinuta za sledeću platu u „Multikomu“. Pretpostavljam da će neka vrste degradacije morati da dođe od strane Dragana Đilasa za ovako, da kažem, neefikasno izvršavanje zadataka. Dakle, dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira na sve spinove koji se mogu čuti ovih dana na račun svih nas, posebno na račun predsednika Srbije Aleksandra Vučića, mi smo imali i napad na Vladanku Malović, šefa informativne službe, člana predsedništva Srpske napredne stranke, jedan monstruozan napad i jednu monstruoznu pretnju koju niko od njih nije, naravno, osudio, niti mi to očekujemo, ali sve ovo kao deo hibridnog rata koji se, kažem, vrlo specifično vodi protiv predsednika Srbije Aleksandra Vučića, govorio samo u prilog tome da je panika zaista na najvišem mogućem nivou i da sat lagano otkucava. Mi javno sa ove strane, ja govorim u ime cele poslaničke grupe, verujem da ćete mi dopustiti da to kažem, javno poručujemo da smo mi u ovoj borbi nepokolebljivi, da nas nećete nikakvim spinovima i glupostima uplašiti, da nećete nikada dovesti u pitanje našu borbu protiv kriminala, protiv mafije i protiv svih onih koji su pripadnici mafijaških klanova, krugova i svih onih koji su sarađivali sa takvima, da nas nećete pokolebati u našoj borbi da za građane Srbije obezbedimo bolju, sigurnu, ekonomski jaku i prosperitetnu zemlju u kojoj će gajiti svoju decu. Isto tako vam poručujemo da ćemo se svakim danom boriti upravo protiv takvih, protiv kriminalaca i lopova kakav je Dragan Đilas i kakva je Marinika Tepić. Naša borba će ovde biti iskrena, jer znamo sasvim sigurno da je ono što su oni radili u prethodnom periodu za 200 godina robije. Nadam se da će pravosudni organi odreagovati. Opet apelujem po ko zna koji put da se deo onoga što je ova grupa, ovaj dvojac, praktično da kažem, uradio u prethodnom periodu i na koji način je učestvovao, a sada već vidimo dokaze koji ih povezuju sa aferom prisluškivanje, da tužilaštvo odreaguje i da ispita odakle Mariniki Tepić ovi inkriminišući papiri, to su izjave, neke službene beleške, na koji način je povezana sa aferom prisluškivanje i na koji način je povezana sa mafijaškom grupom, sa narko-klanovima, a znamo u istoriji njihovih odnosa da gaje vrlo, vrlo prisne odnose sa kriminalcima, narko-dilerima i ubicama. Hvala vam.
Zahvaljujem, koleginice Božić. Reč ima narodni poslanik Marko Parezanović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsedavajuća. Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarka sa saradnicima, kolege narodni poslanici, poštovani građani, klimatske promene su jako dugo bile jedna apstraktna tema za širu javnost i tema koja nije previše zanimala običnog čoveka sve dok te klimatske promene nisu počele da utiču na svakodnevni naš život. Kao što ste i vi, gospođo ministarka, pomenuli i kolege pre mene, klimatske promene su svuda oko nas. To vidimo, na primer, kada negde u sred januara u nekoj bašti nekog kafića se sunčamo i uživamo na 15, 20 stepeni, a ne razmišljamo koliko to zapravo nije dobro i da je to nešto što treba da nas zabrine, jer nakon toga često nam se dešava da ono što smo nekada nazivali stogodišnjim padavinama, da se dešava previše često, da nakon toga imamo previše duge, sušne periode, što jako negativno utiče na našu poljoprivredu, na našu ekonomiju, a čuli smo i danas ovde da postoje različite prognoze da će do kraja ovog veka prosečna temperatura biti povećana možda čak i za četiri stepena, da će broj mraznih dana biti takav da će to, praktično, biti retkost, da će, s druge strane, broj sušnih dana biti još veći i sve su to stvari koje pozivaju na jedan veliki oprez i govore nam da je pitanje klimatskih promena veoma važno i da to nije pitanje neke daleke budućnosti, nego je to, praktično, pitanje sadašnjosti, pitanje bliske budućnosti. Ne bih preterao kada bih rekao da je to pitanje opstanka i zbog toga mislim da je ovaj zakon jako važan. Ono što je osnovni cilj ovog zakona i za šta se zapravo bori čitava planeta, jeste smanjenje gasova sa efektom staklene bašte, odnosno pre svega, smanjivanje ugljendioksida, koji pre svega nastaje kao posledica sagorevanja fosilnih goriva, a koji apsorbuje onu količinu toplote koja bi od zemlje trebala da se vrati u atmosferu, odnosno u svemir. Umesto toga, ta količina toplote se apsorbuje i vraća se i tako dodatno povećava temperaturu na zemlji i samim tim, izaziva sve ove posledice o kojima smo danas govorili. Kada govorimo o klimatskim promenama, prosto je nemoguće zaobići jednu veoma aktuelnu temu, a u pitanju je tema kvaliteta vazduha. Ta tema je veoma aktuelna i u gradu iz kojeg ja dolazim, gradu Čačku, i kao što znamo, već decenijama tokom zimskih meseci postoji problem sa kvalitetom vazduha, pre svega zbog sagorevanja ekološki neprihvatljivih energenata, i to je jedna tema koja je jako važna, o kojoj treba da se govori. Međutim, nažalost, to je tema koja sve češće, kao i mnoge druge teme, postaje tema oko koje postoji političko prepucavanje i potreba jednog broja političkih opcija da na toj temi, u nedostatku neke njihove politike i vlastitih ideja, da tu temu koriste za skupljanje političkih poena. Pa čak tako možemo čuti i neke apsurdne izjave o tome kako je vazduh danas u Srbiji mnogo zagađeniji nego nekada ranije, što je u potpunosti u suprotnosti sa zdravim razumom. Znamo da je pre dvadesetak godina, da su ekološki neprihvatljivi elementi, kao što su mazut, ugalj ili lož ulje, bili potpuno dominantni, mnogo dominantniji nego danas, pa ću tako reći na primeru grada Čačka. Grad Čačak je u prethodnih nekoliko godina ugasio na desetine mazutnih kotlarnica i kotlarnica koje su koristile lož ulje i ugalj, a koje su se nalazile u užoj i široj gradskoj zoni grada Čačka, i možete samo da zamislite kakav bi vazduh danas bio da toga nije bilo. I nekim aktivnim delovanjem smo jako blizu toga da rešimo pitanje grejanja, kada su u pitanju agronomsko-tehnički fakultet i mašinsko-saobraćajna škola i mogu sa sigurnošću da kažem da u 2022. godini grad Čačak neće imati apsolutno ni jedan jedini javni objekat koji za grejanje koristi ekološki neprihvatljive tzv. prljave energente. Zaista mislim da je to veliki uspeh i jako značajna stvar. Ono što ljudi treba da znaju je da se to nije desilo preko noći, već iza toga stoji višegodišnji rad. To, naravno, neće u potpunosti da reši sve probleme i to nisu problemi koji mogu da se reše za kratko vreme, pogotovo kada znamo da individualna ložišta takođe u visokom procentu učestuju u kvalitetu vazduha. Tu se jako nadam da će činjenica da je cena priključka za gas drastično smanjena, da će to motivisati sve pojedince i individualne potrošače da tu mogućnost iskoriste i da i u budućnosti imamo što više individualnih ložišta koja će koristiti prirodni gas. Takođe, pozivam i sve građane da iskoriste subvencije koje daju lokalna samouprava i Ministarstvo energetike, a koje se tiče, pre svega, energetske efikasnosti, jer na taj način smanjujemo gubitke, smanjujemo rasipanje energije i samim tim, koristimo manje energenata za grejanje. Takođe, znamo da jedan od značajnih uticaja na kvalitet vazduha predstavljaju saobraćaj i veliki broj automobila. Ono što treba pohvaliti jesu subvencije za kupovinu električnih automobila, što će apsolutno biti veoma zastupljeni u budućnosti, ali mislim da treba razmisliti i o tome na koji način staviti pod kontrolu uvoz starijih automobila koji ne ispunjavaju ekološke norme. Takođe, smatram da ova tema nikako ne bi smela da bude politička tema, već pre svega, jedno životno pitanje i da bi barem oko toga trebali da se složimo da se u poslednje vreme dosta čini na podizanju kvaliteta vazduha i da postoji veliki napredak u odnosu na neki period od pre 10, 15 ili 20 godina, kada su, kao što sam rekao, ekološki neprihvatljiva goriva bila dominantna, kada je u pitanju grejanje, a da ne govorim o nekim velikim fabrikama, koje smo, na primer, imali u Čačku, koje su trošile na desetine, pa i na stotine tona uglja dnevno za grejanje. Ono što mi takođe jako smeta jeste neka atmosfera koja se pravi, a gde se na neki način potcenjuju velika ulaganja i velike investicije koje sprovodi naša država. Tu bih napravio paralelu npr. sa pitanjem vakcinacije. Kao što je poznato, naša država je jedna od najboljih, da kažem i najbolja u Evropi kada je u pitanju vakcinacija, ali nekako, mi tome ne pridajemo previše značaja. A, da je npr. obrnuto, da u Evropi ima vakcina, da kod nas nema, onda bi to bilo glavno pitanje i onda bi svi tražili vakcine. Valjda nismo navikli da u nečemu budemo najbolji. Onda sve češće čujem komentare – neću da se vakcinišem, ima još vremena. Ja mislim da nema vremena i da treba da iskoristimo tu mogućnost što je naša država uspela da obezbedi i dovoljno vakcina i da one budu bezbedne, ispitane, jer je to jedini način da se vratimo normalnom životu. Potpuno je slična situacija i kada je u pitanju ulaganje u životnu sredinu. Vi ste, poštovana ministarka, bili nekoliko puta u Čačku prethodnih meseci. Nedavno ste potpisali ugovor kada je u pitanju treća faza sanacije i rekultivacije nesanitarne deponije Prelići. To je jedan prostor na kome je bilo 12 hektara smeća i đubreta, a mi smo jako blizu toga da taj prostor postane jedna velika zelena oaza, mesto na kome će se praviti sportski tereni sa podnim grejanjem, mesto koje će imati sijaset veoma korisnih namena, a radi se o investiciji gde su država i grad uložili skoro dva miliona evra. Da ne govorim koliko je važno pitanje Fabrika za prečišćavanje otpadnih voda ne samo u gradu Čačku, već u celom slivu Zapadne Morave, a i drugih reka. To su ogromne investicije, gde takođe ljudi treba da znaju da nije ništa palo sa neba, već godinama unazad se radilo na tome, od obezbeđivanja sredstava za izradu projektne dokumentacije, do izrade projektne dokumentacije, kasnije i obezbeđivanje sredstava za te jako velike investicije koje se mere stotinama miliona evra i sve zbog toga što je država rešila da ne želi više da ispušta otpadne vode i fekalije u reke bez prečišćavanja. Mislim da zaista ne postoji ništa važnije za naše reke i da se radi o jednom životnom pitanju i da mi se nekad čini da ljudi nisu dovoljno svesni koliko su to važne i velike stvari. Vi ste, gospođo ministarka, bili nedavno i u Ovčar Banji, zajedno sa premijerkom Srbije i sa ministarkom Matić. Tada ste najavili velika ulaganja u Ovčar Banju, koja je biser zapadne Srbije, kako mi volimo da kažemo, srpska Sveta Gora. To je ono što može da raduje građane Čačka. To su zaista ogromna ulaganja. Kada bih pravio paralelu sa nekim prethodnim periodom, pogotovo za vreme bivše vlasti, toliko je velika razlika da je apsolutno nemoguće čak i porediti količinu investicija ne samo u oblasti životne sredine, nego uopšte kada je u pitanju grad Čačak. Još jedna tema koju bih na kraju hteo da pomenem, ne tiče se direktno klimatskih promena, ali naravno, ima veze sa životnom sredinom, a tiče se i odnosa ljudi prema životnoj sredini, a nekako mi se čini da kao društvo nemamo baš najbolji odnos prema životnoj sredini. Verovatno da je to globalni problem, ali mi moramo da se fokusiramo na ono što se tiče naše države. Iskreno, mislim da nam je potrebna edukacija kada su u pitanju sve kategorije društva, a posebno mislim da je potrebna edukacija kada su u pitanju deca, i to u najranijem uzrastu. Mislim da je potrebno usaditi deci od malih nogu da shvate koliki je značaj i važnost čuvanja životne sredine i da se u društvu napravi atmosfera takva da svako ko se nesavesno odnosi prema životnoj sredini, da bude stavljen na stub srama. Kada to kažem, često se setim đačke zakletve još iz 1914. godine, iz vremena Kraljevine Srbije, kada su se đaci pre sto i kusur godina zaklinjali da neće da uništavaju drveće i cveće, da neće da bacaju đubre na ulicu, da će da vode računa o pticama, o životnoj sredini. Mislim da nam je to ponovo potrebno u Srbiji, kao što mislim da nam je potrebna i mnogo ozbiljnija kaznena politika, jer složićemo se npr. da veliki broj ljudi koristi sigurnosni pojas u vožnji zato što je to pitanje bezbednosti. Ali, treba da budemo realni da, takođe, veliki broj ljudi to radi da bi izbegao kaznu. Nekad je kaznena politika, koliko god bila nepopularna, veoma potrebna. Mislim da su to dve stvari koje su jako važne, jer koliko god donosili zakone i koliko god ulagali kao država jako puno novca u ovu oblast, mislim da ćemo teško sačuvati životnu sredinu ako svaki pojedinac ne shvati svoju ulogu i svoj značaj u tom cilju i ako ne budemo u budućnosti mnogo više radili na edukaciji, ali i na kažnjavanju svih onih koji o životnoj sredini ne brinu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Nevenka Kostadinova. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvažena ministarka sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas govorimo o jednom veoma značajnom zakonu, Zakonu o klimatskim promenama, a kojim se uređuje i obezbeđuje sistem zaštite životne sredine. Klimatske promene su jedan od najvećih globalnih problema koje je zadesio čitavo čovečanstvo u poslednje vreme, a koje su posledica ljudskih aktivnosti koje dovode do emisije štetnih materija u atmosferi, a što za posledicu ima poremećaje koji se manifestuju pojavama kao što su velike vrućine, ekstremno jaki pljuskovi, ekstremne suše i toplotni udari. I pored toga što je čovek jedino živo biće koje ima sposobnosti da ukroti sile prirode i njihovu energiju iskoristi za svoje potrebe, svojom aktivnošću je uspeo da naruši prirodni bilans u atmosferi što je dovelo do efekta staklene bašte usled povećanja sadržaja ugljendioksida, što je dalje dovelo do povećanja temperature na našoj planeti. Otkrićem parne mašine, usled industrijske revolucije i ubrzanog napretka koji se dugo napajao iz fosilnih goriva, došlo je do porasta temperature na našoj planeti, a što za posledicu ima brojne poremećaje kao što su topljenje polarnih kapa, porast nivoa mora, promena obrazaca padavina, učestale vremenske nepogode i povećanje kiselosti okeana. Najveći zagađivači, tj. emiteri SO2 gasa su energetika, saobraćaj, poljoprivreda i upravljanje otpadom, a najugroženiji sektori su zdravstvo, poljoprivreda, šumarstvo i vodoprivreda. Procenjuje se da od 2000. godine šteta izazvana klimatskim promenama u Srbiji iznosi oko 7.000.000.000 evra. Pošto je ovo globalni problem, njemu trebaju globalna rešenja. U tom procesu treba da budemo objedinjeni svi i da iz ovog problema stvaramo zelenu industriju, ekološka radna mesta, nove mogućnosti za nova ulaganja, investicije u nove čiste tehnologije i obnovljive izvore. Dakle, sve ono što smanjuje štetni uticaj na planetu. Ovo je naša obaveza, jer mi drugu planetu nemamo, a ovu jednu jedinu koju imamo nemamo prava da uništavamo. Moramo je sačuvati za buduća pokoljenja. Kao što sam rekla na početku, glavni zagađivači su energetika, saobraćaj, poljoprivreda i upravljanje otpadom. To su oblasti u kojima treba delovati kako bi se negativni trendovi usporili a vremenom stavili pod kontrolom. Ovo je nužno, jer prognoze u oblasti životne sredine i klimatskih promena nisu nimalo sjajne, imajući u vidu trenutno stanje. Evropska unija je postavila sebi cilj da postane prvi karbon-neutralni kontinent, dakle, da apsorbuje onoliko ugljendioksida koliko emituje. Sama činjenica da mi ovde govorimo o ekologiji znači da smo već napredovali u ovoj oblasti i ojačali svoju svest da bismo mogli da se bavimo ovom temom i da radimo na otklanjanju problema u ovoj oblasti. Ministarstvo za zaštitu životne sredine u borbi protiv klimatskih promena uveliko sprovodi mnoge aktivnosti, a ja ću pobrojati samo neke od njih: prvo, subvencionisanje nabavke hibridnih i električnih vozila, dakle, vozila na električni pogon. Ministarstvo je objavilo tri konkursa za koje je predviđeno 400.000.000 dinara za podršku lokalnim samoupravama, a u cilju smanjenja zagađenja vazduha kao što su: sanacija i zamena kotlarnica, smanjenje zagađenja vazduha iz individualnih izvora, sufinansiranje pošumljavanja u cilju zaštite i očuvanja biodiverziteta. Dalje, upravljanje otpadom, pružanje podrške lokalnim samoupravama u rešavanju divljih deponija, kao i izgradnja regionalnih sistema za upravljanje otpadom. Ja ću se kao i uvek osvrnuti na ono što je bitno za kraj odakle dolazim, Bosilegrad na jugu Srbije. Pošto je naš kraj nerazvijen, nema industrije, nema intenzivnog saobraćaja, pa ni poljoprivredi, te je sreća u nesreći da u takvim krajevima većih problema sa lokalnim zagađivačima nema. Kraj je brdsko-planinski, te je pozamašni deo pod šumama i kada je reč o šumama, ja hoću da se osvrnem na probleme u tom delu. Šume u mom kraju su neprocenjiv resurs, kako u ekološkom, tako i u ekonomskom pogledu. Mnogo je seča, iskorišćenje šume jedini izvor prihoda i zahvaljujući tome mnogi opstaju na svojim ognjištima. Iz godine u godinu raste potreba za drvetom, naročito od kada je počela masovna proizvodnja drvenog peleta, pa se seče sve više i više. Proces pošumljavanja baš i ne prati dinamiku seče tj. više se poseče nego što se pošumi. Značajan deo drvne mase ostane u šumi zbog neisplativosti transportovanja i nepristupačnosti terena. Podsećam da je zadnja ozbiljna akcija pošumljavanja u mom kraju bila 1985. godine u vreme poslednjih radnih akcija pod sloganom „Na rukama žuljevi, u srcima Tito“. Drugi još veći problem jeste masovno ubrzano sušenje četinarskih šuma, naročito šuma belog bora. Ta pojava traje više godina unazad, a posledica je upravo klimatskih promena. Usled toga, čitavi potezi, nepregledni hektari šuma su se osušili. To su i privatne šume i šume kojima gazduje Javno preduzeće „Srbija šume“. Seča i čišćenje ovakvih osušenih šuma je ekonomski neisplativo, pa drvo ostaje na svom staništu da truli i propada, a takvi potezi urastaju u korov i trnje i postaju neupotrebljivi. Tako se gube hektari pod šumama, a bez mogućnosti ponovnog pošumljavanja. Usled masovne i ubrzane migracije mladog i radno sposobnog stanovništva iz naših krajeva, poljoprivredno zemljište ostaje neobrađeno, na pašnjacima nema stoke, te takve parcele urastaju i sada na takve parcele, koje su nekada bile njive oranice, košene livade ili pašnjaci za ispašu stoke, ne može ni da se uđe. To su sve napuštene zaparložene parcele koje nikome i ničemu ne služe. Zato je potrebno prvo očistiti i pripremiti takve terene, očistiti ih od trnja i žbunja, a potom ih pošumiti. Ovo nije nimalo lako i nimalo jednostavno. To bi trebale lokalne samouprave da stave u svoj prioritet, a da uz pomoć države tj. Ministarstva za zaštitu životne sredine, prvo, pripreme teren, a potom i pošumiti. Ovaj problem ne poznaje granice tj. proces sušenja i proces urastanja parcela prisutan je podjednako kako kod nas, tako i u susednoj Makedoniji i u Bugarskoj, naročito u pograničnom pojasu. Zato bi možda pomoć za rešenje ovog problema trebalo tražiti u prekograničnim projektima iz sredstava EU, kako bi se ceo jug i jugoistok Srbije očistio i pošumio. Takođe, zadnjih 10-ak godina, sve je aktuelnija priča o brzorastućim sortama drveta, tako da treba raditi na podizanju šuma od brzorastućih vrsta, a za koje treba obezbediti adekvatne uslove, bar na početku, prvih nekoliko godina, dok takva stabla ne ojačaju i ne razviju svoj korenov sistem. Koliko god da je visoka cena svih ovih aktivnosti, sve je to investicija kako u šume, kao izvor drvne mase, tako i u šume kao fabrike čistog vazduha, jer kao što kaže kineska poslovica – prvo najbolje vreme da se zasadi drvo bilo je pre 50 godina, a drugo najbolje vreme je upravo sada. Zato moramo što pre prionuti ovom poslu organizovano i posvećeno, jer su šume bitne danas, a u budućnosti će biti još važnije. Naša je obaveza da ih čuvamo i gajimo, jer su oni naši zeleni filteri, naši čuvari planete Zemlje. Na kraju, naglašavam da ću u Danu za glasanje podržati ovaj veoma značajan zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Gojko Palalić.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvažena ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, Ustavom Republike Srbije utvrđeno je da svaki građanin ima pravo na zdravu životnu sredinu, ali isto tako da je svako od nas dužan da tu istu životnu sredinu čuva i poboljšava. Međutim, kada govorimo o zaštiti životne sredine ne mogu a da se ne dotaknem doba kneza Mihaila Obrenovića, jer zauvek će u istoriji ostati zapisano kako su prava i obaveze građana upravo u ovoj oblasti utvrđene kroz naredbu kneza Mihaila o rasađivanju drveća 1863. godine, objavljenu u listu „Vidovdan“, koji između ostalog glasi: „Svako je dužan ispred svog lokala, dućana i placa drva zalivati i u dobrom stanju ogradu oko njih održavati, a ko naredbu ne bude poslušao kazniće se po zakonu i platiće globu ako drvo bude uginulo“. Upravo je ova naredba dokaz da se tada u još uvek neoslobođenoj Srbiji vodila borba kroz pošumljavanje i ozelenjavanje, borba protiv klimatskih promena. Iako je cilj ove naredbe tada bio ulepšavanje beogradske varoši, mi danas možemo slobodno da zaključimo da je ova naredba ipak imala mnogo viši cilj. Ne treba da budemo eksperti za klimatologiju kako bi uočili ekstremne promene klime u odnosu na prirodno očekivane. Dovoljno je da otvorimo prozor i videćemo klimatske promene na delu. Pred svima nama je težak zadatak ukoliko želimo da evropski kontinent do kraja 2050. godine postane ugljenično neutralan, a zagrevanje se zadrži na temperaturi od 1,5 stepen. To je moguće jedino kroz smanjenje emisije gasova sa efektom „staklene bašte“, što je jedan i od ciljeva ovog Predloga zakona, naravno uz prilagođavanje neizmenjene klimatske uslove. Republika Srbija se u prethodnom periodu suočila sa brojnim klimatskim nepogodama počev od poplava, suša, visokih temperatura koje su za posledicu imale ne samo finansijske i materijalne gubitke, nego i gubitke ljudskih života. Međutim, usvajanjem i sprovođenjem ovog zakona mi pre svega ispunjavamo sve naše obaveze prema međunarodnoj zajednici, ali isto tako je bitno napomenuti da je ovaj Predlog zakona u potpunosti u skladu sa Okvirnom konvencijom UN o klimatskim promenama, Pariskim sporazumom, ali i pravnim tekovinama EU. Međutim, danas želim posebno da istaknem i pohvalim rad Ministarstva za zaštitu životne sredine, jer svedoci smo sve učestalijih napada, upravo na ministarku Vujović, zbog nekakvog lapsusa napravljenog prilikom predstavljanja rezultata rada Ministarstva u prethodnom periodu. Ponoviću još jednom - prilikom predstavljanja rezultata rada Ministarstva u prethodnom periodu. Pre 2012. godine nismo mogli da čujemo lapsuse, jer rezultati u ovoj oblasti nisu ni postojali. Meni je zaista drago što se danas na čelu Ministarstva za zaštitu životne sredine ne nalaze ljudi poput Olivera Dulića koji je, dok je bio na čelu Ministarstva, u okviru akcije „Očistimo Srbiju“ uspeo da očisti jedino državni budžet Republike Srbije. U okviru te iste akcije za reklamiranje na bilbordima u okviru teniskog turnira potrošeno je 500.000 evra, a za izradu veb-sajta potrošeno je 25.000 evra, 25 puta više od realne vrednosti. Podsećanja radi, taj veb-sajt je imao jednu veb stranicu i šest linkova koji nisu uopšte funkcionisali. Meni je zaista drago što se na čelu Ministarstva ne nalaze ljudi poput ortopeda Dulića, jer narod je upravo taj koji je dao ocenu jednoj takvoj politici na izborima i narod je upravo taj koji je očistio Srbiju upravo od ovakvih „žutih lopova“. Bitno je kada pričamo danas o radu Ministarstva za zaštitu životne sredine istaći jednu akciju koja je po meni izuzetno značajna, to je akcija koja je sprovedena u periodu od 11. januara do 3. februara. U pitanju je akcija čišćenja Potpećkog jezera. Ovde na slici možemo da vidimo sliku jezera pre i posle čišćenja. Ovo je po meni jedan od ključnih dokaza rada ovog ministarstva. Akciju je sprovelo, inače, Javno vodoprivredno preduzeće „Srbijavode“ u saradnji sa EPS i prilikom ove akcije uklonjeno je 10.000 kubika plivajućeg otpada. Ovo je upravo jedan od ključnih, opet ponavljam, dokaza rada ovog ministarstva. Međutim, iako gasovi, odnosno zagađujuće materije koji uzrokuju zagađenje vazduha počev od ugljen-monoksida, sumpor-dioksida, suspendovanih čestica u vidu PN10 i PN2,5 ne spadaju u gasove koji izazivaju efekat „staklene bašte“. Smatram da je ipak bitno istaći i borbu protiv aero zagađenja u prethodnom periodu, koje se prvenstveno ogledala kroz modernizaciju elektroenergetskih postrojenja i prelazak na čistije energente, unapređenje energetske efikasnosti, ali isto tako i modernizaciju saobraćaja. Kada govorimo o modernizaciji elektroenergetskih postrojenja, važno je istaći izgradnju postrojenja za odsumporavanje u okviru termoelektrane „Nikola Tesla B“. Ministarka je imala priliku prošle godine, čini mi se, u decembru mesecu, da prisustvuje polaganju kamena temeljca za izgradnju ovog postrojenja za odsumporavanje. Investicija je vredna 210 miliona evra, a cilj upravo izgradnje ovog postrojenja je smanjenje koncentracije, odnosno koncentracionih nivoa sumpor-dioksida sa 80 hiljada tona godišnje na četiri i po hiljade tona, što je smanjenje za skoro 20 puta na godišnjem nivou. Uredbom koja je usvojena u prethodnom periodu kada je u pitanju subvencionisanje kupovine novih vozila na električni i hibridni pogon, doprinosimo tome da povećavamo broj ekoloških vozila na našim putevima, ali isto tako i modernizaciju saobraćaja. Ja inače dolazim iz Novog Sada i sa ponosom mogu da kažem da je grad Novi Sad putem resorne Uprave za zaštitu životne sredine opredelio sredstva u iznosu od osam miliona dinara za subvencionisanje kupovine bicikala. Ovim potezom je grad Novi Sad postao prvi grad u Srbiji koji subvencioniše kupovinu bicikala kao ekološki prihvatljivog vida transporta. Ministarka je imala priliku da zajedno sa gradonačelnikom Novog Sada, Milošem Vučevićem, obiđe i novoizgrađenu glavnu crpnu stanicu u našem gradu, koja je jedan od ključnih preduslova za izgradnju postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda u narednom periodu, postrojenje koje će biti izgrađeno zajedno sa izgradnjom 80 do 90 kilometara vodovodne i kanalizacione mreže, a vrednost ove investicije je 140 miliona evra. Danas zahvaljujući vođenju odgovorne politike predsednika Srbije, Aleksandra Vučića, mi smo u mogućnosti da realizujemo sve ove projekte koji će svakako imati za cilj unapređenje stanja u oblasti zaštite životne sredine, ali isto tako i poboljšanja kvaliteta života građana. S obzirom da smo i dalje suočeni sa pandemijom korona virusa koja je zahvatila ceo svet, Srbija upravo vođenjem jedne takve odgovorne politike našeg predsednika može da se pohvali time da smo lideri u regionu, jedna od vodećih zemalja u svetu kada je u pitanju broj vakcinisanih građana. Međutim, vakcina protiv klimatskih promena ne postoji, tako da pozivam sve narodne poslanike da u Danu za glasanje svi podržimo ovaj Predlog zakona o klimatskim promenama, jer je to jedini način da mi smanjimo emisiju gasova sa efektom „staklene bašte“, unapredimo stanje u oblasti zaštite životne sredine, jer sve ovo radimo ne samo zbog naših građana danas, već i zbog generacija koje će doći iza nas. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Andrijana Avramov. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka sa saradnicima, poštovani građani, moram da izrazim zadovoljstvo vezano za Predlog zakona o klimatskim promenama koji će nas još više približiti standardima EU, kao i ispunjavanje obaveza prema međunarodnoj zajednici. Smanjenje emisije gasova će doprineti da Srbija bude među prvim zemljama Balkana koja će početi njegovu primenu. Današnji predlog zakona je izuzetno važan zbog ključnog odnosa prema prirodi koji se svakako odražava na sve stanovnike naše planete. Smatram da svi zajedno moramo praviti male korake uz razmišljanje da moramo nešto promeniti. Navela bih grad Gurgaon u Indiji koji je 2019. godine bio najzagađeniji grad na svetu. Navedeni grad je prava metropola gde se nalaze sedišta najvećih tehnoloških divova, poput Gugla, Majkrosofta, gde ljudi dolaze iz svih krajeva sveta i iz svih delova države. Samim tim, usled porasta broja ljudi koji žive u navedenom gradu zbog posla dolazi i do masivnog zagađenja životne sredine, jer u tom gradu je 2010. godine živelo 2,5 miliona građana, a 2019. godini živi 4,5 miliona ljudi. Kao neko ko živi u centru Beograda želim da kažem da svaki grad koji ima veliki broj stanovnika i povećan broj stanovnika i veliki broj kompanija, takođe, kao što je i naš Beograd se suočava sa određenim zagađenjem životne sredine. Kada smo u takvoj situaciji, moramo i drugačije razmišljati i da bismo to promenili, osim pomoći države, primeni smo i određene standarde za zaštitu životne sredine, kada su u pitanju kompanije koje posluju u našoj Srbiji. Osim toga, potrebna nam je i pomoć pojedinaca, odnosno i građana, jer najlakše je kritikovati državu, ali najvažnije, takođe, je da se i pojedinci uključe da bi se stvari znatno promenile. Iskreno želim da pohvalim našu ministarku koja je za kratko vreme uspela da reši i ozbiljno rešava problem divljih deponija gde su uveliko preduzete određene mere. Budžetom ministarstva su predviđena sredstva za zatvaranje i sanaciju nesanitarnih deponija u Čačku, Kraljevu, Trsteniku i drugim delovima Srbije. Gradi se i gradiće se osam novih regionalnih centara za upravljanje otpadom. Problem kao što je zagađenje vazduha u Srbiji, odnosno njegov kvalitet nije na zavidnom nivou, ali je to problem čije efekte možemo videti ukoliko se svi zajedno priključimo rešavanju istog. Osim postavljanja više mernih stanica kojih je do sada bilo u manjem broju, pa i merenje zagađenosti vazduha nije bilo merodavno, omogućili smo i subvencije za zamenu kućnih kotlarnica, zamenu kotlarnica u školama, vrtićima, domovima zdravlja čime će se u velikoj meri smanjiti problem aero zagađenja. Takođe, nastavljamo sa subvencijama za kupovinu električnih i hibridnih vozila, a u planu su nam i projekti pošumljavanja i ozelenjavanja javnih površina. Naglasila bih da nama i jeste cilj da ne potrošimo svoje prirodne resurse, da težimo i primenjujemo najmoderniju tehnologiju kako bi rešili probleme, budući da su problemi sa kojima se suočavamo izuzetno kompleksni, da zahtevaju određeno vreme za njihovu realizaciju zarad postizanja efekata koji primenjujemo i da iziskuju velika finansijska sredstva. Mi imamo problem sa kojim se suočava i ceo svet, dakle Srbija nije jedina država na svetu, ali ono što je najvažnije jeste da smo svesni važnosti očuvanja životne sredine zbog nas i naših budućih generacija. Svakako nećemo žmuriti, već smo se značajno pokrenuli kako bismo kvalitet života naših građana i nas samih unapredili. Na kraju, završila bih ovaj govor citatom čuvenog Teodora Ruzvelta – zelena boja je osnovna boja sveta, iz nje se rađa njegova lepota. Rasipanje i uništavanje naših prirodnih dobara, iscrpljivanje umesto povećanja njene iskoristivosti to će već našoj deci umanjiti mogućnost napretka koji uživamo, a koji smo im dužni predati. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvažena gospođo ministre sa saradnicima, zadovoljstvo mi je što danas pred sobom imamo zakon o klimatskim promenama. Naravno da ćemo ga mi iz Pokreta socijalista podržati, jer je on jako važan i sem nekih sitnih zamerki koje nisu možda toliko bitne i suštinske, a na koje ću sada ukazati, apsolutno nam je jasan razlog i u potpunosti podržavamo ovakva zakonska rešenja koja su doneta. Naime, lično mislim da je možda svrsishodnije bilo, jer se radi o krovnom zakonu, da se zakon ne zove zakon o klimatskim promenama, već zakon o merama za sprečavanje klimatskih promena, jer iza ova zakona treba da uslede mnogi zakoni koji praktično treba da omoguće u potpunosti realizaciju ovog o čemu danas govorimo i diskutujemo. U svakom slučaju, uz potpuno uvažavanje razloga koje ste naveli u obrazloženju predloga, kada se to odnosi na uspostavljanju sistema za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte, kao i ispunjenje obaveza prema Međunarodnoj zajednici, odnosno okvirnoj Konvenciji UN o promeni klime i njenog sporazuma iz Pariza. Lično moram da kažem da ne znam na šta se ovaj treći deo odnosi, a to je nešto što prečesto koristimo kod zakonskih predloga, a to je usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU. Iskreno rečeno, iako sam završio prava, ne znam šta su tekovine prava EU, da li su to tekovine nemačkog, francuskog zakonodavstva, njihovih pravnih sistema ili su to neki zaključci i stavovi prinudne uprave iz Brisela. Ne bih sada u ovom trenutku da razgraničavam. Ono što je važno, važno je da je ovaj zakon jako dobar i koristan za građane Republike Srbije i šteta je što ovakav zakon nije donet mnogo godina ranije i pre ovog saziva, jer danas bismo verovatno živeli u mnogo boljoj sredini i okruženju, nego što to danas imamo. Moram da skrenem pažnju uvažavajući, stav mog uvaženog kolege Parezanovića, koji kaže da ovo nije i ne bi smelo da bude pitanje političko i pitanje politike, međutim, nažalost jeste. Ja ću govoriti o jednom delu koji se direktno tiče ovog zakona, a to je EPS. Mi danas imamo takvu hajku na EPS koja je nominovana otprilike ako bih to zaista prihvatio bez rezerve, što pojedinci govore, potpuno neargumentovano ili određene nevladine organizacije, ispade da je zagadio kompletnu zemaljsku kuglu i da je sada samo pitanje opstanka na zemaljskoj kugli, da li ćemo mi ugasiti termoelektrane ili nećemo i to će biti spas celog sveta. Jednostavno to nije istina. Činjenica je da postoje klimatske promene na koje možemo da utičemo, činjenica je da postoje klimatske promene na koje možemo samo da se adaptiramo ili da im se prilagodimo. Ono što me zabrinjava jeste da najveći, najvažniji i najmoćniji zagađivači na svetu nemaju nijedan procenat ovako odgovornog pristupa prema životnoj sredini, kao što ga pokazuje Republika Srbija. Kada budemo uspeli da nateramo te najveće, najbogatije i da najmoćnije da se vrate, iskreno vrate Kjoto sporazumu i nekim drugim sporazumima koji su potpisivani, a nikad do kraja nisu realizovani, onda će nam svima biti mnogo lakše. Moramo da ovde pogledamo i jedan politički aspekt svega ovoga, koji nije čak ni samo politički, već je državotvorni, jer ugrožava Republiku Srbiju. Šta bi Republika Srbija dobila gašenjem termoelektrana i zatvaranjem kopova? Jednostavno, to bi bio potpuni udar na državni budžet, na Republiku Srbiju, jednostavno potpuno uništen elektrosistem Republike Srbije. Srbija bi postala jedan ozbiljan zavisnik od uvoza električne energije, a čak ni tehnički sve i da imamo novca za tako nešto i da postoje ozbiljni razlozi za tako nešto, tehnički je to neizvodljivo, jer kapaciteti za uvoz električne energije u tom obimu koji bi iznosio oko tridesetak milijardi kilovat sati, ne postoje. Moramo da se zapitamo da li ovo podseća pomalo na jednu, možda na izgled benignu hajku koja se vodila pre neku godinu, a to je protiv uzgajanja činčila u Republici Srbiji. Da li hajka koja se vodi protiv elektroprivrede Srbija danas ima isti obrazac? Ta hajka protiv uzgajanja činčila u Republici Srbiji dovela je do toga da se u Srbiji one ne uzgajaju, da je nekoliko stotina porodica ostalo bez prihoda, a da se činčile nesmetano uzgajaju u Bugarskoj, a da se u Srbiju uvoze bunde proizvedene od činčila. Da li iza najvećeg dela ovih glasogovornika i ove hajke stoje upravo lobiji, kojima odgovara da Srbija umesto stabilne energetski profilisane zemlje postane zavisna i od uvoza električne energije. Moramo da budemo svesni da se u Srbiji oko 30% električne energije proizvodi u hidroelektranama, a da osnov proizvodnje električne energije, bez koje hteli mi to da priznamo ili ne, danas nismo u stanju da živimo ni nekoliko minuta, a da ne doživimo stresove, da termoelektrane proizvode 70% električne energije, od toga polovina samo elektrane u Obrenovcu. Srbiji je u proteklom periodu bilo nametnuto da plaća naknadu za zelenu struju i da na ime fidin tarife proizvođačima iz obnovljivih izvora Elektroprivreda Srbije isplati otprilike oko sto miliona evra na godišnjem nivou. Da je tih 100 miliona evra korišćeno za revitalizaciju pogona u Republici Srbiji, da se ranije moglo pokrenuti, recimo, postupkom odsumporavanja, i svega toga, verovatno ne bismo o ovim problemima danas ni razmišljali. Koliko je za Republiku Srbiju suluda ideja o gašenju elektrana, govori činjenica da ni mnogo razvijenije države koje već decenijama, kao Danska recimo, ulažu ogromna sredstva u tzv. zelenu energiju. Oni nisu u stanju da proizvedu ni 60% električne energije za svoje potrebe kroz te vidove, ostatak električne energije kupuju, ako se ne varam, iz francuskih nuklearnih elektrana. Zaista se ozbiljno pitam da li to neko u Evropi ima ozbiljan višak električne energije koji bi da po enormno visokoj ceni plasira u Republici Srbiji. Naravno da ne opravdavam ni današnje stanje, koje je mnogo bolje, nego što je bilo prošle godine, a prošle godine je bilo mnogo bolje nego što je bilo 2012. godine, jer jednostavno ne smemo se zadovoljiti ni sa ovim što smo do sada postigli, već se mora napredovati. Ali, ozbiljno mislim da ministarstvo koje vi vodite mora da da jasne smernice i odrednice, ne na osnovu ličnih osećaja, već na osnovu dobre analize, da li Srbija umesto plaćanja ovih fidin tarifa, taj novac po cenu rizika sudskih sporova ili bilo čega drugog treba da uloži u dovođenja u prihvatljivo stanje termoelektrana koje postoje i koje su u Srbiji očigledno nezamenljive, jer čini mi se da sam slušajući neke stručnjake iz oblasti hidrologije, koji su rekli da su praktično, vodni, ozbiljni resursi, gotovo iscrpljeni u Republici Srbiji. Tako da, sa te strane ne možemo očekivati očigledno neko veliko povećanje proizvodnje električne energije. Da ne napominjem šta bi ovakvo zatvaranje nekontrolisano termoelektrana ili kopova ili čega god drugog u Republici Srbiji, dovelo do gubitaka radnih mesta, koliko bi porodica ostalo bez prihoda, koliko prateće industrije. To je nešto o čemu mi ozbiljno moramo da vodimo računa kada razgovaramo i o zaštiti životne sredine, pa i o klimatskim promenama. Ja želim da kažem da ima prostora, ima mesta da se čine ozbiljni napreci, jer jedna od stvari koja je dugo godina stajala kao mogućnost devedesetih godina, pominjana kao nekakva gotovo izvesna opcija, je trenutno u realizaciji, a to je da termoelektrana „Nikola Tesla“ krene da snabdeva toplom vodom i Novi Beograd čime bi se mnoge individualne kotlarnice ugasile. Ovo jeste način i metodologija kako umanjiti zagađenje životne sredine ako usput novčana sredstva, koja se uštede, uložimo u obezbeđenje čistijeg vazduha, bolje skladištenje pepela i odsumporavanje koje je u toku, odnosno priprema tog postrojenja u toku, onda bismo zaista postigli mnogo dobrih rezultata. Prema tome, priče o gašenju termoelektrana dolaze ovako isforsirane iz uglova koji ne žele dobro Srbiji. Ja vas molim da, kao i moje kolege, vode računa o svim detaljima kada govore na ovu temu, jer treba da budemo svesni gde jesmo, ali svesni i onoga što moramo da učinimo i kako ćemo opstati i preživeti. Lako je danas reći – treba pogasiti, ja hoću da dišem mnogo čistiji i mnogo zdraviji vazduh. Slažem se, to je normalno, to je potreba i to je želja i to treba da bude. Ali, postavlja se pitanje, imamo li mi novca za to? Jesu li upravo ti koji danas dižu najveću hajku oko zagađenja koji navodno je, al baš iz termoelektrana najvažnije i najbitnije, jesu li spremni da plate cenu struje koju bismo morali da platimo ukoliko bismo je uvozili? Treba da znamo da Beograd zagađuju mnogo više individualne kotlarnice nego što ga zagađuje termoelektrana „Nikola Tesla“ Obrenovac. Prema tome, mnogo toga se oko životne sredine da razgovarati, ali treba usmeravati snagu na najkrupnije probleme. Meni je veliko zadovoljstvo što se pronađe mogućnost pa se krene od jedne sredine u kojoj se to može sa relativno prihvatljivim sredstvima rešiti, kao što je Kosjerić, ali isto tako očekujemo da će se u cilju rešavanja najvećih problema to nastaviti kad je Beograd u pitanju. Da li podizanje gasnih elektrana može da bude opcija i komparacija termoelektranama? Ja lično mislim da ne može, jer kada se sve stavi na papir troškovi proizvodnje električne energije iz gasa nisu nešto što Srbija u ovom trenutku može da prihvati. Prema tome, borba za zdravu životnu sredinu, borba za bolje klimatske uslove nam predstoji svima i ona zaista treba da izađe iz političkih okvira. Mora da postane jasno da je to pitanje budućnosti svih onih koji žive u Republici Srbiji, a ne dnevno političkih potreba i da se takve stvari rešavaju dugoročno, a ne ad hok od situacije do situacije kako neka nova ideja dođe ili prođe. Upravo način rada od 2012. godine, gde se vrlo sistematično Republika Srbija stavila na noge kao država, u svakom pogledu, od ekonomskog, vojnog, sada je trenutak da kroz stabilizaciju elektroenergetskog sistema, njegovu modernizaciju, ulaganje u elektroenergetski sistem Srbije i njegovo prilagođavanje uslovima koji su potrebni da bi disali čistiji vazduh, bez stvaranja prostora da to bude moguća zloupotreba onima koji tu traže isključivo i samo sopstveni interes, je nešto što je na vašem ministarstvu i tu ćete imati našu punu podršku u svakom pogledu, jer vidimo da već kroz pripremu ovog zakona će se vrlo, vrlo ozbiljno na tome raditi. Ponavljam još jednom, glasaćemo za ovaj zakon, podržaćemo vas i očekujemo da vaše ministarstvo koje se pokazalo kao jedno od najvrednijih ministarstava i najažurnijih uskoro pred ovaj saziv i zakone koji slede iza ovoga što pre dostavi. Hvala.
Hvala, gospodine Komlenski. Reč ima ministarka Irena Vujović.
Poštovani narodni poslaniče, svakako ću se kasnije osvrnuti i na čitavu raspravu, koja je zaista konstruktivna i hvala vam svima na tome, ali ću to podvući i naknadno, kada saslušamo sve komentare, sugestije i savete. Ono što moram da istaknem odmah, kada govorimo o zakonu, na jedan izuzetno važan način i aspekt, to je da moram da podvučem da zakon ne predviđa zatvaranje termoelektrana, nego isključivo praćenje, definisanje mera koje će uticati na smanjenje efekta staklene bašte, dakle iz velikih postrojenja. I to je ono na čemu svi zajedno moramo da insistiramo i da to približimo građanima. Dakle, zakonom se ne predviđa zatvaranje velikih postrojenja i bilo kakvih drugih energetskih postrojenja. Moram da istaknem da smo, upravo, i radeći na ovom zakonu intenzivirali saradnju sa Ministarstvom rudarstva i energetike i potpisan je sporazum između dva ministarstva, kako bi i tešnje sarađivali, kako bi nam bila intenzivnija saradnja, baš zbog velikih zagađivača koji se nalaze u tom sektoru. Hvala još jednom na svim sugestijama, proći ću kasnije i kroz ostale koje ste dali, koje su svakako korisne i pratićemo zajedno realizaciju i primenu zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospodin Komlenski, dva minuta.
Ja ću kraće od dva minuta. Ja se vama zahvaljujem na ovom odgovoru i objašnjenju i iskreno sam se i nadao ovakvom odgovoru, da bismo jednostavno stavili do znanja onima koji pokušavaju da ovaj zakon izmeste u kontekst kojemu nije mesto. Jasno kažemo da to ne pokušavaju, jer to neće imati nikakvu svrhu, kada pričam o termoelektranama, o energetskom sistemu Republike Srbije, ali ne samo njima, nego i zabrinutim građanima Republike Srbije koji žive od elektroprivrede. Hvala.
Hvala vama. Sledeća po prijavi za reč narodna poslanica Adrijana Pupovac. Izvolite.
Zahvaljujem, poptredsedniče Narodne skupštine. Uvažena ministarko sa saradnicima, poštovani narodni poslanici i građani Republike Srbije, s obzirom da su prethodni govornici izuzetno kvalitetno obrazložili i približili našim građanima Zakon o klimatskim promenama, nadovezala bih se na važnost zakona ne samo za Ministarstvo zaštite životne sredine, već i za Ministarstvo rudarstva i energetike, koja su dva ključna resorna ministarstva za središte Borskog okruga, za grad Bor iz koga dolazim, ali i za opštine Negotin, Majdanpek i Kladovo. O međuministarskoj važnosti Zakona o klimatskim promenama mogu izneti sledeće. Bila mi je čast, ali i zadovoljstvo, što sam prisustvovala prezentaciji Godišnjeg izveštaja Sekretarijata energetske zajednice o napretku Republike Srbije u implementaciji propisa iz oblasti energetike, čiji je izlagač bio upravo direktor Sekretarijata energetske zajednice, gospodin Janez Kopač. Bio je prikazan niz preuzetih obaveza ugovorenih strana, njihove nadležnosti, akti i mere koje mogu da donesu, ali i glavni ciljevi ugovora o osnivanju Energetske zajednice. Ono što je bitno izneti jeste da struktura pokazatelja stepena implementacije i ponderisane vrednosti istih pokazuju da pored životne sredine i regulatornih institucija, značajnu ulogu upravo imaju i klimatske promene. Nakon razgovora sa našim predsednikom Aleksandrom Vučićem, ministarkom energetike i rudarstva, gospodin Kopač je lično izjavio da veruje da će naredni izveštaj biti izričito bolji. Suočen sa činjenicom da bi Republika Srbija trebala biti abolirana od pojedinih zahteva, ali i od rokova, jer nema pristupa određenim fondovima, kao što to imaju članice, odnosno zemlje EU, ali da ima dobru volju i sistemski pristup, shodno prioritetima i finansijskim sredstvima sa kojima raspolaže, ponudio je pomoć Energetske zajednice u implementaciji evropskih direktiva, istakavši da je uspeh članica ujedno i uspeh Energetske zajednice u celini. Moram apostrofirati i to da primenom Zakona o klimatskim promenama neće dovesti do direktnih troškova po građane Republike Srbije. S obzirom na ciljeve koje bi trebalo ostvariti ovim zakonom, a koji su postavljeni u interesu očuvanja zdravlja građana i životne sredine u celini, ali i povećanja konkurentnosti privrede, pozitivni efekti donošenja ovog zakona opravdavaju troškove njegove primene. Iz ovoga proizilazi moje uverenje da će Ministarstvo rudarstva i energetike, ali i Ministarstvo zaštite životne sredine, pokazati odgovornost, reagovati na adekvatan način i prevazići sve probleme u ostvarivanju postavljenih ciljeva, kao i podršku uvaženoj ministarki gospođi Ireni Vujović, ministarki zaštite životne sredine. Iz svega iznetog, u danu za glasanje poslanička grupa Aleksandar Vučić – za ono što je nama najsvetije, Za našu decu, svojom podrškom i izglasavanjem ovako važnog zakona pomoći će u sprovođenju daljih odluka, približavanju otvaranja Poglavlja 27 i integrisanju energetskog tržišta Republike Srbije u evropsko tržište. Zato ću u danu za glasanje ponosno podržati današnji Predlog zakona. Hvala najlepše.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Luka Kebara. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući dr Orliću, uvaženo rukovodstvo Narodne skupštine, uvažena ministarko Vujović sa saradnicama, dame i gospodo narodni poslanici, drage građanke i građani Srbije, na današnjoj sednici Narodne skupštine Republike Srbije govorimo o jednom jako bitnom zakonu, o novom zakonu, okvirnom zakonu koji se zove Zakon o klimatskim promenama. Ovim zakonom definišemo jako bitne elemente zaštite životne sredine prvi put u našem zakonodavstvu, u našem pozitivnom pravu, a takođe ovaj zakon je jako bitan zato što ćemo ovim zakonom da idemo jedan korak napred, daćemo doprinos našim evrointegracijama, konkretno Poglavlju 27, kada su u pitanju tekovine Evropske unije, odnosno tzv. „aki komuniter“. Uticaj klimatskih promena se nikako ne sme zanemariti, brojne suše, poplave, toplotni talasi, požari, svi oni uništavaju ekonomiju, bez obzira da li se radi o Srbiji, o regionu, o Evropi ili o nekom drugom kontinentu. Ovi negativni efekti nisu samo pogubni po ekonomiju, već i po zdravlje građana, a zdravlje građana je najvažnije. Kako dolazi do tih klimatskih promena? One su najčešće prouzrokovane ljudskim faktorom. Geografija i nauka su na jednoj strani, jasno je da je to jedan normalni tok, ali kada ljudski faktor učestvuje, pogotovo kada moćne svetske sile i evropske države koriste prljave tehnologije, na taj način se dodatno dolazi do aerozagađenja i šteti se celokupnoj životnoj sredini i celokupnom našem biodiverzitetu. Do toga dolazi, usled emisije gasova, poput CO2, NO2, kao i partikularnih čestica PN10 ili PN2,5, koje se emituju u atmosferu. To je jako štetno, a do toga dolazi, zato što te teške industrije koristi zagađujuća fosilna goriva i ona njih sagorevaju, u svojim proizvodnim pogonima, kako bi ostvarili profit i sve je to povezano, ciklično. Procene su, da je šteta u Srbiji, negde aproksimativno sedam milijardi evra, od 2000. godine, pa do dana današnjeg, oko sedam milijardi evra, da ne govorimo samo kakva je šteta kada je u pitanju zdravlje naših građana. Zato je bitno da svi delujemo kao jedan, da smo svi udruženi u ovoj borbi i mi političari, građani, nevladine organizacije, udruženja građana, naučnoistraživački centri, instituti, zavodi, poljoprivrednici, privrednici, kao i fakulteti i univerziteti. Bitno je da svi budemo zajedno, da imamo jedan cilj, a to je borba protiv tih klimatskih promena, odnosno protiv negativnih efekata klimatskih promena. Bitno je otkloniti sve posledice, koje su nastale i koje uništavaju naš biodiverzitet. Srbija ima jedan snažan odgovor, i Srbija je deo okvirnog sporazuma UN o klimatskim promenama, kao i njenog sporazuma iz 2017. godine iz Pariza, takođe mi poštujemo i Kjoto protokol, ali i Doh amandmane na taj Kjoto protokol. Ono što je bitno je to da će ovaj zakon, novi okvirni zakon o klimatskim promenama, da on predviđa donošenje brojnih podzakonskih akata, u naredne dve godine, kako bi se konkretizovali određeni koraci, odnosno određeni mehanizmi u borbi za zdraviju životnu sredinu. Pre svega, to je izrada strategije nisko ugljeničkog razvoja, sa akcionim planom, za tu strategiju, takođe izrada programa prilagođavanja tim klimatskim promenama, gde je plan da se mapiraju, odnosno identifikuju uticaj klimatskih promena na određenim sredinama i da se tu pronađu konkretnih mehanizmi, ili koraci, kako bi se otklonile negativne posledice. Takođe, najavljuje se i formiranje, odnosno uspostavljanje jednog tela, nacionalnog saveta za klimatske promene, kao jednog sastavnog dela Vlade Republike Srbije. Još jedan ključni benefit, ovog zakona je taj, što ćemo kada budemo sproveli sve neophodne reforme na ovom polju, mi ćemo imati pozitivne efekte, i po naš BDP, on će konstanto rasti, dolaziće do otvaranja novih, zelenih radnih mesta, ali i do stvaranja novih privrednih subjekata. Još jedna bitna stvar je razvijanje naše svesti, odnosno ovim zakonom, naši građani će biti bolje, mnogo bolje upoznati sa negativnim efektima klimatskih promena i znaćemo da cenimo i čuvamo našu životnu sredinu na mnogo bolji način. Svest je tu najbitnija, svest građana. Kada govorimo o konkretnim rezultatima, koje smo u proteklom periodu postigli, želeo bih tu da pohvalim naše Ministarstvo za zaštitu životne sredine, sa dragom ministarkom, Irenom Vujović, na čelu, takođe, našu premijerku Anu Brnabić, predsednicu Vlade, kao i našeg predsednika Aleksandra Vučića, jer bez njih mi ne bi smo postigli sledeće rezultate. Neću govoriti o svim rezultatima, ima ih mnogo, želim da moje koleginice i kolege danas govore, tako da neću oduzimati putno vremena, ali ću samo navesti neke ključne rezultate koje smo postigli. Jedan od najvažnijih rezultata, svakako da smo doneli krajem godine, novu subvenciju, za kupovinu vozila, sa motorom na električni pogon, ali i na hibridni pogon, što će dodatno podstaći naše građane da kupuju ta ekološki prihvatljivija vozila. Takođe, raspisana su tri javna konkursa, sako pomoć lokalnim samoupravama, da se bore protiv tih negativnih efekata klimatskih promena i to u opredeljeni iznos 400 miliona dinara. Dve stotine miliona dinara za otklanjanje, odnosno rekonstrukciju kotlova za grejanje, sto miliona dinara za pošumljavanje ali i sto miliona dinara za uklanjanje individualnih ložišta. Uspešni primeri ovog konkursa su svakako Kosjerić i Kragujevac gde će biti sproveden taj projekat pošumljavanja, a što je najvažnije njihove gradske toplane će sa mazuta preći na ekološki prihvatljiviji gas. Ministarstvo za zaštitu životne sredine mapiralo je nekih 88 jedinica lokalnih samouprava gde je prepoznat problem sa deponijama, odnosno sa ne sanitarnim deponijama. Konkretno zatvorili smo ne sanitarnu deponiju Sanjevina kod Prijepolja ali smo očistili i Potpećko jezero. To je jedan jako bitan rezultat. Takođe, izdvojena su i novčana sredstava za transfer stanice u Novoj Varoši i Knjaževcu za rekultivaciju ne sanitarne deponije u Čačku i Trsteniku, kao i za proširenje ka regionalnom centru u Užicu ali i za izgradnju nove hale za sekundarnu separaciju otpada u okviru regionalne deponije u Pirotu. U planu je izgradnja osam novih regionalnih centara za upravljanje čvrstim otpadom u nekih 30 jedinica lokalne samouprave i to sve u saradnji sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj u iznosu od 100 miliona evra. To su sledeći centri: Sombor, Nova Varoš, Pirot, Požarevac, Užice, Sremska Mitrovica, Valjevo i Inđija. Sa istom bankom ali i sa Kancelarijom za javna ulaganja u Republici Srbiji vode se pregovori za dodatnih dve stotine miliona evra kako bismo izgrdili kanalizacionu mrežu u 28 opština u Srbiji ali i kako bismo rekonstruisali ili izgradili nove centre za prečišćavanje otpadanih voda u našim lokalnim samoupravama. Kada govorimo o Beogradu, najznačajniji projekat je svakako Beogradski metro. Krajem ove godine počinje izgradnja Beogradskog metroa na Makišu, to je meni jako bitno pošto dolazim sa Čukarice. To ćemo raditi u saradnji sa francuskim i kineskim stručnjacima, odnosno u saradnji sa njihovim kompanijama. Bitno je naglasiti, kada smo već kod Beograda, kada je kvalitet vazduha u pitanju, pošto se mnogo priča o tome, molim građane da prate isključivo one zvanične podatke. Zvanični podaci su sa sajta "beoeko" i sa sajta Agencije za zaštitu životne sredine zato što se tu koristi ona naučna metodologija. Kao što znamo postoje brojne privatne kompanije koje na svojim sajtovima objavljuju razne podatke. Neke od njih jednostavno ne namerno selektuju određene stanice gde imaju svoje merače, pa onda predstavljaju da je rezultat takav i takav dok opet sa druge strane, neke kompanije namerno spinuju neke rezultate čineći tako i dovodeći građane Beograda u jednu zabludu. Zabludu da je situacija lošija, a u stvari situacija svakako nije takva, već samo na određenim mestima, na određenim stanicama. Ali ova dva sajta daju najtačnije podatke. Kada već govorimo o tom spinovanju podataka, generalno o spinovanju u toj političkoj sferi, hajde da se osvrnemo na ono što rade Dragan Đilas i njegova kompanija, njegova žuta tajkunska klika. Gospodin Dragan Đilas je neko ko nas konstantno kritikuje, hajde da ostavimo po strani to što on spinuje neke podatke, ali on najstrašnije vređa naše koleginice u parlamentu, naše ministarke, naše članice predsedništva SNS, vređa našu premijerku, vređa predsednika Aleksandra Vučića i njegovu porodicu, on i njegova žuta tajkunska hobotnica, ta tzv. Điki klika. Oni rade najstrašnije stvari. Dame i gospodo ti ljudi su ceo svoj politički opus posvetili sticanju enormnog bogatstva na računa naših građana, na račun Beograđana. Dragan Đilas je kao što znamo prihodovao i njegove firme 619 miliona evra. Nedavno smo saznali jednu stvar, da on ima račune ne samo ovde u Srbiji, već ima račune u Švajcarskoj kao i njegova firma, ima račune na Mauricijusu. Hajde, kao jedan običan građanin, da se zapitam i svi mi ovde da se zapitamo zašto bi neko imao račun na Mauricijusu? Kao što znamo to je jedna of-šor destinacija, takozvani „tax haven“ ili poreski raj. Šta će nekom poštenom čoveku koji radi ovde u Srbiji, koji privređuje, šta će njemu račun na Mauricijusu? Zašto se to radi? Molim vas, objasnite mi to. Zamislite da je taj Dragan Đilas trenutno na čelu Beograda ili na čelu Srbije, kao i ti njegovi pajtosi, Jeremić, Obradović, Tadić, Aleksić, zamislite da su oni danas ministri, šta mislite koje mesto bismo mi osvojili kada je u pitanju rangiranje po obuhvatu vakcinacija? Kao što znamo, Srbija je apsolutni šampion. U proseku u zadnjih nekoliko nedelja mi smo u top tri u Evropskoj uniji, tačnije na prostoru čitave Evrope, a kada je u pitanju ceo svet mi smo u top 10 zemalja. Jedna mala Srbija je ostvarila tako značajan rezultat. Zamislite da su oni trenutno na vlasti, šta mislite da li bismo bili u top tri ili u top pet. Mislim da bi bili, ali od pozadi. Znate, kada obrnete listu tada bismo sigurno bili u top pet, možda sam i preblag, u top tri, ako ne osvojili bi i prvo mesto, ali od pozadi dragi građani Srbije. Moram da se osvrnem na nedavne posete našeg predsednika Aleksandra Vučića prijateljskim zemljama Ujedinjenim Arapskim Emiratima i Kraljevini Bahrein. Kada govorim o tim posetama moramo imati na umu jednu stvar, hajde da ostavimo po strani sve to što smo mi dogovorili tamo, hajde da ostavio po strani to što smo napravili odlične sporazume kada je izvoz poljoprivrednih proizvoda u te zemlje u pitanju, hajde i to da ostavimo po strani, hajde da ostavimo po strani jedan veličanstven doček koji je priređen našem predsedniku Aleksandru Vučiću, takav doček se priređuje samo onim predsednicima najvećeg kalibra, onim svetskim, pravim svetskim državnicima, Aleksandar Vučić jeste političar svetskog kalibra, državnik svetskog glasa i on je to i zaslužio, ali hajde i to da ostavimo po strani, hajde da ostavimo po strani i taj dogovor sa Manamom, odnosno sa Bahreinom gde ćemo mi otvoriti, najverovatnije krajem ove godine ambasadu, a i oni će nama u skladu sa pravilom reciprocitetom otvoriti ambasadu ovde u Beogradu, hajde i to da ostavimo po strani, hajde da se samo fokusiramo na to da ćemo mi zajedno sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima i Narodnom Republikom Kinom otvoriti fabriku „Sinofarm“ vakcina u Srbiji. E, to je sjajan rezultat. Nedavno smo dogovorili i sa Ruskom Federacijom otvaranje pogona na našem Institutu „Torlak“ za proizvodnju vakcina „Sputnjik V“. To znači da jedna mala Srbija, ne samo što će imati dovoljno vakcina za sebe, za svoje građane, već ćemo imati toliko vakcina, predviđa se oko dva do tri miliona da će biti proizvodnja mesečno, imaćemo dovoljno vakcina da opskrbimo čitav region, ako ne i brojne zemlje Evropske unije. To je jedan sjajan rezultat. To je pokazatelj jedne uspešne politike Vlade Republike Srbije i predsednika Aleksandra Vučića, sve to zahvaljujući radu Aleksandra Vučića, zahvaljujući njegovoj požrtvovanosti, njegovom trudu, njegovom zalaganju. Živeo Aleksandar Vučić, živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, poštovana ministarko Vujović sa saradnicima, poštovani građani i građanke, mi danas u ovom visokom Domu raspravljamo o Predlogu zakonu o klimatskim promenama, strateški važnom zakonu. Nesumnjivo je da klimatske promene u svetu postaju sve složenije i kompleksnije i da Zakon o klimatskim promenama treba da stvori uslove za čistiju industriju, za ekološku privredu koja troši manje energije, za zdravu životnu sredinu i za bolje zdravlje građana i građanki Srbije. Predlog Zakona o klimatskim promenama treba da omogući našoj privredi da se konačno prilagodi novoj vrsti ograničenja emisija gasova sa efektima staklene bašte, kako bi mogla da bude što konkurentnija na međunarodnom tržištu. To je svakako i prilika i za nove inovacije i za modernizaciju ne samo u sektoru zaštite životne sredine, nego i u sektoru poljoprivrede, saobraćaja, energetike. Predlogom ovog zakona Srbija pokazuje da ispunjava svoje međunarodne obaveze, kad to kažem, pre svega mislim na Sporazum iz Pariza. Ovim Predlogom zakona Srbija pokazuje spremnost da se našoj privredi otvore nova tržišta i ovim Predlogom zakona daje se doprinos smanjenju gubitaka i šteta usled elementarnih nepogoda i prirodnih katastrofa. Mislim da ćemo to u narednom periodu odmah po usvajanju ovog zakona te efekte na smanjenje gubitaka i šteta usled elementarnih nepogoda tek videti. Šta uređuje ovaj zakon? Po mom mišljenju nekoliko važnih stvari. Pre svega, stvara uslove za smanjenje uticaja čoveka na promenu klime, i promene klime na privredni društveni razvoj kroz monitoring, izveštavanje i verifikaciju aktivnosti, što predstavlja jedan osnov za planiranje i za razvoj. Ovaj zakon uređuje i obavezu izrade Strategije niskokaloričnog razvoja i Akcionog plana, uređuje dozvole za Emisiju GHG gasova, tu zaista više neće biti nikakve tolerancije, potrebno je da vodimo registar koji će biti u nadležnosti Agencije za zaštitu životne sredine i ovaj zakon uređuje formiranje Nacionalnog saveta za klimatske promene i još mnogo toga. Nesumnjivo je da će Srbija i u narednom periodu biti izložena sušama i poplavama, želim samo sve da nas podsetim na poplave iz maja 2014. godine, koje su bile najveće poplave u poslednjih 120 godina, i koje su izazvale ekonomsku štetu te godine u visini od 5% BDP-a Srbije. Koliko će biti razarajući gubici u svetu u padu BDP-a zbog klimatskih promena je poznato i podaci su alarmantni, a ja ću izneti samo nekoliko tih podataka. U koliko porast temperature bude samo za 1% smanjenje BDP-a će iznositi u periodu od 2020. do 2040. godine 1,20%, u periodu od 2040. do 2100 godine 4,74%. U koliko porast temperature bude u svetu za 2%, u periodu od 2020. do 2040. godine, u svetu će pad BDP-a biti 4,53%, a u periodu od 2040. do 2100. godine 10,2%. S obzirom na ove podatke da nas u narednom periodu čeka nekoliko važnih izazova kada je u pitanju zaštita životne sredine, pre svega bi tu istakla kvalitet i dostupnost informacija, zatim, jasno definisanje nadležnosti i postavljanje prioriteta, kompletiranje strateško pravnog okvira, stabilnost sistema finansija u narednih nekoliko godina za potpuno rešenje svih problema u zaštiti životne sredine predviđeno je za Srbiju 15 milijardi evra, to je ogroman novac. Mislim da nijedna zemlja u EU ovo pitanje nije mogla da reši samo iz budžeta, nego da su i te kako bili dostupni za njihovo korišćenje fondovi EU, mislim da nam je u narednom periodu potrebno dalje jačanje kapaciteta na svim nivoima, što Ministarstvo za zaštitu životne sredine uočava, i naravno, spuštanje teme životne sredine na lokal, akcioni planovi, detektovanje problema i put kojim se tu treba rešavati. Nekoliko kolega je spomenulo i edukacije, stalne edukacije, podizanje svesti o zaštiti životne sredine i inspekcijski nadzor. Po mom mišljenju, za ceo proces zaštite životne sredine u Srbiji važan je i budući proces pregovaranja. On će, po mom mišljenju, zavisiti od nove metodologije, od klasterskog pristupa, od izveštaja Evropske komisije o napretku Srbije, ali i o realizaciji „Zelene agende“ koja je važna za naš region i koja je potpisana 10. novembra prošle godine, a za čiju implementaciju Evropska komisija je izdvojila devet milijardi evra. Svakako da je ekonomska stabilnost u Srbiji uslov za ulaganje u zaštitu životne sredine i ja bih se delimično složila sa onim kritičarima koji kažu da je u periodu od kad je SNS na vlasti, od 2012. godine, moglo da se uradi više. Da, delimično bih se složila sa tim njihovim konstatacijama, ali moram da ih podsetim da smo 2012. godine, prvo, morali da spašavamo zemlju od bankrota, pa smo onda morali da otvaramo nove fabrike, nova radna mesta, da ulažemo u infrastrukturu Srbije. Budžet za Ministarstvo za zaštitu životne sredine iz godine u godine raste. Dakle, 2018. godine je iznosio 5,8 milijardi dinara, 2019. godine je iznosio 6,2 milijarde dinara, 2020. godine je iznosio 7,9 milijardi dinara, a 2021. godine iznosi 8,3 milijarde. Mislim da ste vi za kratko vreme kao Ministarstvo za zaštitu životne sredine dosta toga uradili. To radite transparentno i rekla bih da postavljate standarde kako treba rešavati pitanja zaštite životne sredine i to smo mogli da vidimo i juče kada je u pitanju bio požar u Pančevu i pre neki dan kada ste potpisivali u Kosjeriću važan ugovor za zamenu kotlarnica i mnogo toga što se dešava i, takođe, kada se pojavio požar u Kovinu. Dakle, veoma transparentno radite, idete u susret problemima. Tačno kao Ministarstvo navodite šta treba da se uradi i u kom će roku. Zato kažem da je to veoma važno, jer postavljate standarde kako treba da se stvari i problemi u zaštiti životne sredine rešavaju. Kada su u pitanju investicije koje ste do sada pokrenuli, ja bih izdvojila samo nekoliko, po mom mišljenju, veoma važnih. To je ulaganje od 100 miliona evra u recikliranje, da je uključeno 30 jedinica lokalne samouprave, 200 miliona evra u izgradnji 28 postrojenja. U 28 lokalnih samouprava na osnovu samo ovog ulaganja će biti rešeno 70% kanalizacije. Zatim, konkurs za uklanjanje nesanitarnih deponija, ekološka vozila, merači koji su postavljeni za merenje vazduha na ključnim mestima u Beogradu. Kada je u pitanju grad Beograd, moram da istaknem da bi rešavanje deponije u Vinči i izgradnja kanalizacije na levoj obali Dunava, kada je u pitanju grad Beograd, ekološke teme nekako stavila u neki poseban epilog. Mislim da su to dve ključne stvari za grad Beograd i da je veoma važno da dobijemo tačne informacije kada će se te dve stvari rešiti. Moram i ja da istaknem da je Zelena poslanička grupa, kao neformalna grupa koja se bavi pitanjima zaštite životne sredine i koja okuplja veliki broj narodnih poslanika i poslanica iz svih poslaničkih grupa, podnela nekoliko amandmana. Mislim da smo kao Zelena poslanička grupa usmereni na aktuelizaciju teme zaštite životne sredine i održivog razvoja. Želimo da se ove teme nađu i da dobiju prioritet u odlučivanju u ovom visokom domu. Na kraju, želim da istaknem da se Srbija izuzetno dobro bori sa pandemijom korona virusa, da sve naše ekonomske parametre održavamo stabilnim, da ćemo se u narednom periodu posebno boriti protiv kriminala i korupcije, posebno protiv onih koji zloupotrebljavaju svoj položaj, koji su se neovlašćeno obogatili i koji su svoje račune i novac izneli na račune, koliko sada čujemo, na Mauricijusu i u Švajcarskoj. Za sve to još uvek ne odgovaraju. Verujem da će tužilaštvo u narednom periodu pokrenuti pitanje svih ovih ljudi koji nas godinama opterećuju lažima i prevarama, koji se kriju iza neizlaska na izbore, a opljačkali su građane Srbije dok su bili na vlasti. U danu za glasanje, kao i moje kolege narodni poslanici i narodne poslanice iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – za našu decu, ću podržati ovaj predlog zakona.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Zoran Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući gospodine Orliću. Uvažena ministarka sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, dragi građani i građanke Srbije, pred nama je veoma važan zakon, o klimatskim promenama, koji je, kao što su moje kolege rekle, jedan važan korak u daljem unapređenju naše životne sredine, ali i jačanju naše ekonomije. Svi smo svesni da se klima na planeti zemlji menja, da više nisu ni godišnja doba kao što su bila. Znamo da, s jedne strane, imamo naučno objašnjenje od strane našeg čuvenog naučnika Milutina Milankovića koji se inače bavio ovom problematikom, a sa druge strane, to je i svestan uticaj samih ljudi, odnosno industrijalizacije i drugih procesa. Ovim zakonom ćemo se potruditi da kao zemlja koja nije malo bitna, koja je bitna u svetu, doprineti da se izborimo sa klimatskim promenama i da uspemo dalje da se razvijamo, tako da nećemo štetiti našu životnu sredinu. Kolege i koleginice su, inače, istakli da klimatske promene koje se dešavaju dovode do češćih pojava vremenskih nepogoda, koje, nažalost, štetno utiču i na zdravstveni sistem, ali utiču loše i na sektor poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede i sveukupno kada gledamo utiču štetno i na BDP bilo koje ekonomije, odnosno potencijal koji ta ekonomija ima ne može možda u punom obimu da se ostvari. Zbog toga je ovaj zakon jako bitan, jer će dati osnovne korake i smernice sa kojima ćemo u narednom periodu, kroz izradu konkretnih strategija i akcionih planova i opredeljivanja sredstava usmeriti korake kako bismo smanjili, pre svega, koncentraciju štetnih čestica u vazduhu koje utiču na taj čuveni efekat staklene bašte, koji, nažalost, štetno utiče na našu privredu. Ono što je važno da kažemo jeste da cilj koji želimo da ostvarimo jeste da se smanji taj procenat štetnih čestica za 9,8% u odnosu na vrednosti koje su bile iz devedesete godine, u periodu do 2030. godine. Takođe, ovim zakonom činimo i važne korake kada je u pitanju i proces pristupanja EU, posebno kada govorimo o tom Poglavlju 27. koje danas, kao što znamo, pripada jednom klasteru poglavlja o kojima će se pregovarati u narednom periodu. Inače, kao što je i uvažena ministarka rekla, od 2012. godine, od kada je Srpska napredna stranka došla na vlast, prvo smo se pozabavili bitnim reformama kako bismo ojačali našu privredu, ojačali finansije i stvorili uslove da možemo adekvatno i na pravi način da se borimo za zaštitu životne sredine i pitanje ekologije, ne samo da se borimo rečima ili nekim dokumentima. Čisto zbog građana ću reći da su prethodnici, odnosno ta žuta vlast doneli 2011. godine Nacionalni program zaštite životne sredine. Takođe, 2010. godine su doneli jedan strateški dokument – Nacionalnu strategiju aproksimacije u oblasti životne sredine, gde su se inače bavili temama sistema trgovine emisionim jedinicama GHG čestica. Inače, to je tema kojom ćemo se svakako i mi baviti. Nije konkretno u ovom zakonu rečeno. To je nešto što će se u narednom procesu raditi kako budemo pristupali EU iz razloga što želimo da zaštitimo naš energetski sektor, odnosno da on postane stabilan. To ćemo učiniti u onom trenutku kada je i za našu ekonomiju i za našu privredu najpogodnije, kako ne bismo uticali na usporavanje njenog daljeg rasta. Kao što sam rekao, u narednom periodu, znači do dve godine, sa razvojem ovih strategija i akcionih planova imaćemo i konkretne korake, konkretne mere koje će se preduzeti kako bismo ove ciljeve ostvarili. Ono što je izuzetno pohvalno je što zakon obuhvata jedan važan segment, a to je segment monitoringa, odnosno praćenja kakva je trenutna situacija kada je u pitanju životna sredina, kada je u pitanju zagađenje vazduha, jer to je nešto što prethodnici nisu radili na tome, nisu ulagali čak ni sredstva da se postave te merne stanice, da one funkcionišu, već je to nešto što će se u narednom periodu raditi, jer za te potrebe sada posle uspešnih reformi, koje je predsednik Aleksandar Vučić kao premijer, pokrenuo i sproveo, imamo tih sredstava. Znači, ono što je jako važno je da će postojeće stanice biti unapređene, u sredinama gde ne postoje biće postavljene stanice. Na taj način prikupljaće se u kontinuitetu podaci, jer kao što znamo, pričaćemo o tome na sutrašnjoj sednici, statistika je jako važna prilikom donošenja bilo kakvih odluka, jer vi kada imate ispravne, kada imate kvalitetne podatke i podatke u realnom vremenu, možete doneti kvalitetne odluke i ispravne odluke koje će imati najbolje efekte kada je u pitanju i ovde konkretno borba za zdravu životnu sredinu. Tako da, nećemo više dozvoliti da se suočavamo sa lažnim vestima, sa lažnim informacijama, sa neproverenim programima ili aplikacijama, gde će nem prikazivati neke parametre ili indikatore o zagađenosti vazduha, da pri tom dobar deo njih nisu ni provereni, nije ni utvrđen njihov kredibilitet, a posebno nećemo slušati one ljudi koji tvrde da se bore za zaštitu životne sredine, a sami prvo jedno 20 godina ne mogu da završe fakultete, a u periodu kada su imali mogućnosti da se bore, pa eto, vidimo rezultate, nisu se nikako borili i još 2014. godine smo se, nažalost, suočili sa efektima njihove borbe kada smo, eto, morali da se borimo sa ogromnom vremenskom nepogodom. Inače, moje kolege su dosta toga napomenule i ono što je vaše Ministarstvo uradilo u ovom periodu i ono što ćete raditi. Kao čovek koji dolazi iz Kruševca, želeo bih da napomenem da je i u prethodnom periodu SNS i na mnogim lokalima radila po pitanju zaštite životne sredine, pa čisto, eto, prilika da se pohvalim šta je u Kruševcu urađeno, a to je, pre svega, da smo u prethodnom periodu izgradili fabriku za prečišćavanje otpadnih voda, koja je jedna najmodernija fabrika te namene u regionu, koja je finansirana od strane KFW banke i vrednost čitave investicije je 23 miliona 846 hiljada evra. Želim da kažem da zajedno sa time je pokrivena kanalizaciona mreža, odnosno sistem od 63 kilometra na teritoriji grada Kruševca, čime smo svakako obezbedili uslove da čuvamo našu životnu sredinu i ta fabrika danas uspešno funkcioniše i radi. Odnosno, da kažem, ovom fabrikom je konkretno obuhvaćeno 90.000 stanovnika grada Kruševca. Takođe, ovo je jedan važan uslov i u narednom periodu radiće se i na rešavanju pitanja reke Blatašnice, tako što će zajedno sa opštinama Brus i Blace se raditi na izgradnji fabrika koje će prečišćavati tu vodu i u jezero Ćelije, koje je inače izvor pijaće vode za meštane Kruševca i opštine Varvarin, Ćićevac, dobijati kvalitetna pijaća voda. Inače, želim samo da kažem da je ovaj projekat, konkretno kada pričamo o Kruševcu, dokaz namere SNS, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, da se zaista izbori za zaštitu životne sredine, jer inače, fabrika prečišćavanja otpadnih voda u Kruševcu je ideja iz 90-ih godina, koja nažalost napuštena usled situacije u kojoj se zemlja našla, a isti ti žuti mangupi, koji danas nama sole pamet o zaštiti životne sredine, kako su oni veliki ekolozi, borci za prirodu, u periodu kada su oni bili na vlasti u Kruševcu, nisu se ni potrudili da tu lokaciju, koja je inače bila opredeljena, gde je već bilo određenih objekata koji su izgrađeni, dalje realizuju do kraja. Takođe, spomenuo bih da je opština Trstenik, zahvaljujući vašem Ministarstvu, dobila sredstva od oko 37 miliona dinara, kada je u pitanju njihova deponija u Saonici, koja će postati sanitarna, i taj projekat je jako važan, kada je u pitanju opština Trstenik, za zaštitu životne sredine. Takođe, želim da napomenem, s obzirom da će vaše Ministarstvo pomoći da se veliki broj toplana, odnosno reši problem kotlarnica, da u Kruševcu, zahvaljujući inicijativi, bivšem gradonačelniku Bratislavu Gašiću i velikoj podršci Aleksandra Vučića i naravno, Vladi Republike Srbije, rešili smo dugoročni problem naše toplane, tako što su remontovani kotlovi i danas Kruševac, pored kotlova na ugalj, ima i dva kotla na gas, čime zapravo radimo na zaštiti životne sredine u Kruševcu, dok isti ti pripadnici bivšeg žutog režima, odnosno danas koje god dresove i simbole nosili na sebi, puštaju razne lažne informacije, kako eto, 600 miliona dinara je uloženo u to, da ti kotlovi cure, itd, što apsolutno nije tačno. Kotlovi uspešno funkcionišu, što je i pokazano na primeru. Funkcionišu i dva gasna kotla. Napomenuo bih čisto njihov rad kakav je bio, u vreme kad su oni vladali Kruševcom, utrošili su 2,5 miliona evra za nabavku dva gasna kotla koja nisu radila ni čitava tri meseca. Toliko o njihovoj stručnosti, a neću zalaziti u to po kakvim nenormalnim uslovima su se oni zadužili da bi se ti kotlovi nabavili, koji su, eto, negde u magacinu nakon toga stajali u kruševačkoj toplani. Takođe, Kruševac u narednom periodu planira i projekat pošumljavanja. Ono što je zaista, da kažem, jedna divna inicijativa koju će lokalna samouprava pokrenuti, a to je da povodom 650 godina od osnivanja grada Kruševca, koje će se obeležiti na Vidovdan ove godine, zasaditi 650 stabala na čitavoj teritoriji grada Kruševca. Eto, ovako simbolično, nešto samoinicijativno što ćemo raditi sa našim prijateljima. Siguran sam da ćemo taj projekat dalje razvijati i uz pomoć vašeg Ministarstva i da ćete nas sigurno podržati da nastavimo proces pošumljavanja teritorije grada Kruševca. Ono što bih isto napomenuo, što kolege možda nisu rekle, kada je u pitanju vaše Ministarstvo, da ćete izdvojiti sredstva, ako se ne varam, u iznosu od 100 miliona evra, gde će u osam regiona, odnosno biće izgrađeno osam regionalnih centara za reciklažu i prikupljanje otpada, čime će se rešiti veliki problem u 30 lokalnih samouprava na teritoriji Republike Srbije kada je u pitanju otpad. Jeste ovo malo šira tema u odnosu na klimatske promene, ali klimatske promene su i ovo za šta se borimo, su važne za zaštitu životne sredine. Siguran sam da izglasavanjem ovog zakona pravimo još jedan mali, ali značajan korak kako bismo našu sredinu učinili zdravijom, kako bismo našu ekonomiju pretvorili u zelenu ekonomiju. A, svakako da u saradnji sa ostalim ministarstvima, s obzirom da je ovaj zakon nešto što će pomoći da se svi sektori koji su pogođeni klimatskim promenama uspešno nose sa time, doprineti da se naša ekonomija u narednom periodu razvija i da bude u klimatskom smislu neutralna, odnosno da ne doprinosimo daljim klimatskim promenama, osim onima na koje mi objektivno ne možemo uticati. Tako da, zajedno sa kolegama iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić - Za našu decu, u danu za glasanje sa zadovoljstvom ću podržati ovaj zakon, jer ovaj zakon piše novu istoriju u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Mirela Radenković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, uvažena ministarka sa saradnicima, uvaženi građani Srbije, u Srbiji, kao i u svetu, sve su evidentnije klimatske promene koje se kod nas najčešće manifestuju kroz ekstremne vremenske prilike, poput poplava i suša. Svi smo svesni negativnih dejstava ovih pojava u samoj Srbiji, od kojih su najpogođeniji sektori poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Iz tog razloga, neophodna je organizovana akcija celog društva, države, jedinica lokalnih samouprava, nevladinih sektora, privrede, a i građana. Usvajanjem Zakona o klimatskim promenama Republika Srbija se sada po prvi put sistemski hvata u koštac sa višedecenijskim problemom koji su prethodne vlasti zanemarivale. Istovremeno, približićemo se EU i doprineti globalnoj borbi protiv klimatskih promena i zdravijem životu svih građana Srbije. To je šansa za razvoj, pojavu novih radnih zelenih mesta, pojavu novih privrednih subjekata. Zakon o klimatskim promenama je krovni zakon, sistemski važan, jedan od najvažnijih zakona koji će Srbija usvojiti, jer podrazumeva skup mera i standarda EU koji se moraju primeniti i dostići kako bi smanjili sopstvene emisije gasova sa efektom staklene bašte. Na taj način, pokazaćemo da je životna sredina vrednost čitavog društva i budućih generacija. Svedoci smo da je država, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem, i u ovim teškim vremenima nastavila putem razvoja. Pored stabilne ekonomije, izgradnje bolnica, ulaganja u infrastrukturu, privredu i poljoprivredu, mi nastavljamo borbu za bolju i zdraviju Srbiju. Ne mogu a da ne pomenem zalaganje SNS za ravnomeran razvoj svih delova naše Srbije. Neophodno je naglasiti veoma bitne projekte koji su od nemerljivog značaja za sve opštine, pa i za opštinu Lapovo, iz koje ja dolazim, a to je izgradnja fabrike za prečišćavanje otpadnih voda, povećanje energetske efikasnosti, projekti pošumljavanja i sanacija divljih deponija. Ministarstvo za zaštitu životne sredine odobrilo je subvenciju za kupovinu električnih vozila. Takođe, Ministarstvo je kroz konkurse dalo podršku lokalnim samoupravama u realizaciji projekata koji za cilj imaju smanjenje zagađenosti vazduha. U planu je izgradnja osam regionalnih centara za upravljanje otpadom. Gradske toplane u Kosjeriću i Kragujevcu biće priključene na gas, a 100.000.000 dinara odvojeno je za pošumljavanje, dok 200.000.000 dinara za nabavku novih kotlova za grejanje. Postrojenja za preradu otpadnih voda i kanalizacione mreže izgradiće se u 28 opština. Dok se samozvana opozicija na čelu sa Draganom Đilasom svakodnevno bori da sistematski naruši Srbiju, mi iz Srpske napredne stranke se borimo za bolju budućnost naše dece i naše Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nebojša Bakarec.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo Vujović, poštovana gospođo Tanasković, poštovana gospođo saradnice ministarke, naravno, govoriću o Zakonu o klimatskim promenama. Apsolutno je neophodno doneti ovakav zakon i neophodni su ovakvi zakoni u svim državama sveta. To je pitanje globalnog opstanka. Pažljivo sam proučio ovaj zakon, s obzirom da on ima negde 70 strana, nije bilo teško i konstatujem da je zaista izvanredan. Prethodne vlasti do 2012. godine su apsolutno mogle da donesu ovaj zakon, ali nisu očigledno imale ni snage ni volje. Mislim, zanimljivo je da ta tzv. proevropska elita pet para nije davala na ekologiju, niti na donošenje ovog zakona. Ta tzv. elita nije pokrenula ni rešavanje problema deponija, niti odlivanja fekalnih voda u reke. Taj problem smo pokrenuli i rešavamo ga i biće u narednim godinama rešen, mi tzv. „krezubi sendvičari“ kako nas zove ološ elita. Ta elita je zagadila Srbiju svojim pljačkama, zagadila je finansije Srbije, a šef te tzv. elite je ukrao i oprao svega 619.000.000 evra. Potom su građani Srbije zbog toga izazvali pozitivne političke klimatske promene i poslali tu tzv. elitu na smetlište. Danas ta tzv. elita zagađuje javni prostor, širi nečist mržnje, nasilja, vešanja i silovanja i tako je poznati pripadnik te Đilasove tzv. elite Ivan V. Krstić pre neki dan najavio povratak klime nacizma kada se tzv. elita vrati na vlast i poručio je gospođi Vladanki Malović, šefici Informativne službe naše stranke da će je šišati do glave isto onako kao što su to činili nacisti u koncentracionim logorima. To je bila osmomartovska čestitka svim ženama Srbije. To je njihova atmosfera i to je klima koju oni stvaraju. Sad da se vratim, naravno. Na globalnom nivou posmatrano, donošenje, rekao sam, ovakvih zakona svuda u svetu znači mogućnost opstanka ljudskog roda u uslovima sličnim ovoj civilizaciji. Naravno, civilizacija će se menjati. Znači, to se odnosi samo na ovaj vek. Naglasiću da je emisija ugljen-dioksida još opasnija kada se posmatra kumulativno u kontekstu ostalih štetnih gasova i zagađenja, naravno i materija u vazduhu, zagađenja voda, zagađenja zemljišta, neadekvatnog odlaganja otpada i štetnih materija, veštačkog zračenja, štetnih tehnologija, uništavanja živog sveta, tj. istrebljenja živih vrsta, razvijanja nuklearnih, bioloških i hemijskih oružja i ratova. I ono što je važno, to je još jedna osim svih preduslova i osim što je to preduslova ljudskih, humanih i civilizacijskih koje ovaj zakon donosi i preduslova koje EU traži, kao što vidimo evropske norme su pozitivne. Dakle, ono što je još jako dobro, to je da će ovaj zakon podići ekološku svest u našoj zemlji na jedan viši nivo. Ono što znamo je da smo apsolutno mi uzročnici klimatskih promena na ovoj planeti. Od početka industrijske revolucije nivoi ugljen-dioksida su porasli za više od 30%, koncentracija ugljen-dioksida u atmosferi je veća nego bilo kada u poslednjih 800.000 godina i 20 najtoplijih godina u istoriji ove civilizacije koju mi poznajemo zabeleženo je u poslednje 22 godine. Naučnici upozoravaju da ako se trenutni trend zagrevanja nastavi temperature bi do kraja ovog veka mogle da porastu za tri do pet stepeni, što pokazuju otprilike i podaci i ove projekcije i za Srbiju. O tome, da kažem, govori jedno naučno popularno delo, jedna sjajna knjiga o tom zagrevanju za koliko stepeni, ona se zove „Šest stepeni“, to je ova knjiga, Marka Lajnesa. Autor je upečatljivo dočarao i sažeo stotine naučnih radova i opisao je šest scenarija, po jedan za svaki stepen zagrevanja. Da se zna, mi smo trenutno u onom periodu kada idemo ka drugom stepenu zagrevanja od onog koji poznajemo pre industrijske revolucije. Znači, po ovoj knjizi, a i po ostalim naučnicima, zagrevanje ove planete od preko tri stepena vodi ka propasti civilizacije kakvu sada poznajemo. Ova planeta poznaje uslove toplije za tri stepena. To je bilo pre tri miliona godina u doba pliocena i tadašnji naši preci, to su bili australopitekusi, jesu počeli da hodaju na dve noge i tu je onaj čuveni skelet Lusi koja je pronađena u Etiopiji. Međutim, u budućem svetu, toplijem za tri do četiri stepena, besneće ratovi za resurse, za vodu, za hranu, a pre toga, i to je već počelo, počeće klimatske migracije neviđenih razmera, biće ispražnjena čitava klimatska područja, besneće nezamislive oluje, poplave, suše, požari, plimni talasi i druge prirodne katastrofe, a u negativnoj utopiji sveta, to je kataklizmična utopija, toplijeg za šest stepeni ponovo ćemo hodati na sve četiri. U bližoj budućnosti najviše će ispaštati siromašne zemlje, slabije opremljene da se nose sa brzim promenama i zahvaljujući našem predsedniku Aleksandru Vučiću naša zemlja nije među njima. Svetska zdravstvena organizacija je upozorila da može da bude u budućem periodu ugroženo zdravlje stotina miliona ljudi zbog veće učestalosti postojećih, ali i novih zaraznih bolesti. Velika opasnost preti i od topljenja tzv. permafrosta u Sibiru i Kanadi. Prosto, ovaj zakon je zbog svega toga o čemu govorim jako važan. Što se tiče Srbije, tu je važno reći da je ukupna suma materijalnih šteta izazvana klimatskim promenama u periodu od 2000. do 2015. godine iznosi više od 5.000.000.000 evra. Znači, pomenuo sam pitanje migracija, postojaće migracije stanovništva ka Evropi, uzrokovane već sada i klimatskim promenama na Bliskom istoku, Srednjem istoku i normalno u Africi, a ne samo ratovima i siromaštvom. Mi se moramo pripremiti za to. Uništavanje prirodnih staništa živog sveta doneće nam, kao što sam već pomenuo, nove bolesti. Kao što znamo, ovaj virus trenutno, novi virus korone, je došao iz suptropskih šuma gde su prisutne ubrzane promene staništa. Takođe, velika opasnost vreba i od rastućih mora. Naučnici su izneli da će se do 2100. godine nivo mora podići za najmanje 60 centimetara po najoptimističnijim prognozama. Otapanje samo leda na Grenlandu, koje je u već poodmakloj fazi za razliku od Antarktika, ako se dovrši, podići će nivo svetskih mora za sedam metara. Tu bih dobronamerno, da neko ne misli da sam zlonameran, evo, dobronameran sam, upozorio gospodina Đilasa na ovu činjenicu koju sam upravo izneo – otapanje leda na Severnom polu. Otapanje tog leta, ako se završi, će dovesti do potapanja glavnog grada Mauricijusa Port Luisa. Tu u Port Luisu se upravo i fizički nalaze sedišta svih ofšor paravan banaka u kojima Đilasove kompanije i on lično imaju skrivene račune. Opet, paravan kompanije, kojima je jedini cilj da prikriju stvarnog vlasnika računa i da se izbegne plaćanje poreza. Plavljenjem Port Luisa fizički će nestati paravan banke i firme, a time i milioni Đilasovih evra koji su na tim računima. Ukoliko on pokuša da prebaci svoj novac sa tih računa na neke druge, to će postati vidljivo poreskim organima širom sveta zbog toga što već sada u prethodnim godinama su postojale ogromne finansijske afere koje su se ticale panamskih papira u of šor zonama, ali već postoji ogromna afera „Mauricijus“ nevezano za Đilasa, tzv. „Mauricijus papiri“. Dakle, Mauricijus je već lupom svetske javnosti, a sutra ćemo saznati koliko miliona evra je Dragan Đilas pohranio na Mauricijusu. To će biti vrlo interesantno. Završiću otprilike. Planeta Zemlja je krajem 19. veka stupila u antropocen, to je sada geološka era u kojoj se nalazimo, u kojoj ljudi predstavljaju glavnu pokretačku silu koja oblikuje planetu. Podsetiću na onu čuvenu scenu iz filma „Matriks“ u kojoj agent Smit opisuje čovečanstvo kao virus koji uništava planetu i ona danas posle 20 godina izgleda kao upozoravajuće proročanstvo. Agent Smit kaže: „Shvatio sam da vi u stvari niste sisari. Svaki sisar na ovoj planeti nagonski razvija prirodnu ravnotežu sa okolinom, ali ne i vi ljudi. Vi zauzmete jednu oblast, razmnožite se dok ne iscrpite svaki prirodni resurs. Jedini način da preživite je da se razmnožite na sledeću oblast. Postoji jedan drugi organizam koji prati isti obrazac – virus“, kraj citata. Verujem da nada postoji van ovoga, naravno, za razliku od Đilasovaca. Ogromna većina Srbije ne živi u Đilasovom matriksu. Mi živimo sada, živimo u ovoj maloj Srbiji među šljivama, među brdima, među pesmama koji uzdiže jedan državnik koji nam je vratio nadu i dostojanstvo, predsednik Aleksandar Vučić. Živela Srbija. Hvala vam.
Hvala, gospodine Bakarec. Samo obaveštenje. Preostalo vreme za poslaničku grupu još nešto manje od 60 minuta. Reč ima narodna poslanica Dušica Stojković.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Orliću, poštovana ministarko sa saradnicima, drage kolege narodni poslanici, rekla bih da danas više nego ikada klimatske promene zahtevaju jedan globalni odgovor. One nisu samo pitanje našeg opstanka i naše budućnosti, mi te promene živimo i u ovom trenutku. One su sve više deo naše sadašnjosti, ali rekla bih i ove nove realnosti, kada se čitav svet bori sa pandemijom virusa Kovid 19. Srbija kao pristupajuća zemlja EU nastoji da u svoje zakonodavstvo implementira i primeni sve one međunarodne i evropske standarde i da pruži punu podršku dosadašnjim naporima u iznalaženju jednog univerzalnog rešenja, za jedan od problema savremene civilizacije na koji ni jedna zemlja nije imuna, kakav predstavlja problem klimatskih promena. S tim u vezi, Srbija je u novembru prošle godine potpisala Deklaraciju u Zelenoj agendi za zapadni Balkan, koja je na on-lajn samitu u Sofiji u ime Vlade potpisala premijerka Ana Brnabić. U skladu i sa novim ekonomskim investicionim planom za zapadni Balkan značajno mesto će upravo imati čista energija, životne sredine i klimatske promene, održivi transport, digitalna budućnost, privatni sektor i ljudski kapital, za šta je izdvojeno ukupno 9 milijardi evra u okviru instrumenata pretpristupne pomoći. Reč je o IPA3 za jedan višegodišnji period koji će finansirati EU od 2021. do 2027. godine. Takođe, upravo su te teme, kao što su čista energija i podrška u oblasti energetike jako važne i za šta će EU izdvajati značajna finansijska sredstva. Mi kao pristupajuća zemlja kandidat ćemo aplicirati i imaćemo šanse da naša postrojenja i naše kompanije budu konkurentne sa svojim proizvodima kada žele da izvoze neke proizvode u EU. To je sve deo onih ambicija koje ima i sama EU, da se ostvari ta klimatska neutralnost do 2050. godine. Takođe, Zelenom agendom kada govorimo o ovom investicionom i ekonomskom okviru za zapadni Balkan predviđeno je i biće pokrivene i teme kao što su zelena tranzicija, dekarbonizacija, remedijacija vazduha, vode i zemljišta, cirkularna ekonomija, unapređenje biodiverziteta, urbana mobilnost i zeleno rešenje u oblasti saobraćaja. Kada sve ovo pročitamo, ja bih rekla da već neki naši gradovi u Srbiji poput Beograda i Novog Sada su neka od ovih rešenja već implementirali, neki od tih projekata već sprovode. Nabavka električnih autobusa u Beogradu, niže cene priključka za gas u brojnim gradovima i opštinama u našoj zemlji, ali i ohrabrenje da se smanje putarine za električna i hibridna vozila, da se subvencioniše njihova kupovina, da se izgrade fabrike za preradu otpadnih voda, da nastavimo dalje da u našim gradovima i opštinama izgrađujemo adekvatnu vodovodnu i kanalizacionu mrežu, jer naša prestonica kakva je Beograd nema izgrađenu kanalizacionu mrežu u svim gradskim i prigradskim opštinama, što je jako važno ali i projekti poput zamene individualne kotlarnice. Ja vas molim, ministarko Vujović, da sa ovim projektima nastavimo i u narednom periodu kako bi zaista našim građanima osigurali jednu sigurniju i izvesniju budućnost. Paralelno sa tim, jako je važno da nastavimo kao država sa pojačanom kontrolom postojećih propisa i izricanja adekvatnih sankcija zbog skladištenja otpada kako se ne bi ponovili oni akcedenti koji smo mogli iz medija da čitamo i da gledamo, one poražavajuće slike poput deset hiljada kubika plivajućeg otpada u Potpećkom jezeru ili poput onih snimaka opasnog otpada u luci Beograd ili poput onih neodgovornih kompanija koje ni na koji način ne poštuju propise u oblasti rada, propise u oblasti upravljanja otpadom, različite nepravilnosti koje imamo i po pitanju odlaganja otpada životinjskog porekla o kojima svedoči nedavna afera fabrike „Premijum čikn“. Takođe, mi danas raspravljamo o jednom jako važnom zakonu, Zakonu o klimatskim promenama i želim sve svoje kolege narodne poslanike, ali i sve građane Srbije da podsetim na rad srpskog naučnika svetskog ugleda u oblasti klimatskih promena kakav je bio Milutin Milanković, koje je pre više od sto godina objasnio vezu između varijacije zemljine orbite i dugoročne promene klime. Savremena naučna proučavanja zasnovana su upravo na Milankovićevom učenju da ciklusi i drugi prirodni uzroci definišu trend i intenzitet varijabilnosti klime i da je odgovornost naše generacije koja stasava danas u Srbiji, da pokušamo da pronađemo rešenje kako bi se zaustavili ili makar ublažili ovi negativni trendovi i kako bi smo izbegli da budućim generacijama ostavimo svet koji bi bio nezamislivo drugačiji i opasniji. Srbija je na Zakon o klimatskim promenama, rekla bih, čekala ukupno tri godine i nakon usvajanja ovog jednog jako važnog krovnog zakona sa zakonskim propisima nećemo stati. Nas očekuje još i usvajanje brojnih podzakonskih akata poput strategije borbe protiv klimatskih promena i akcionog plana, strategije nisko ugljeničnog razvoja kojim treba da se uredi pravac dekarbonizacije, da se utvrde mogućnosti za smanjenje emisije gasova sa efektom „staklene bašte“ i da se definišu ključne mere adaptacije za izmenjene klimatske uslove. Nacrt upravo ove strategije preporučuje smanjenje emisije gasova sa efektom „staklene bašte“ za 33% do 2030. godine u odnosu na 1990. godinu. Takođe, rekla bih da je tokom usvajanja ovog zakona, nismo čekali ove tri godine samo zakon, već su organizovane brojne javne rasprave gde je veliki broj naučnika, stručnjaka, eksperata, organizacija civilnog društva se uključila u javne debate koje su bile i u periodu od 15. marta do 20. aprila 2018. godine i da je upravo cilj tih predloženih amandmana, jedna od njih je bila i Koalicija 27, da se pripremi srpska ekonomija na sve one izazove klimatskih promena koje proizilaze iz samih naših obaveza ka članstvu u EU, a koje se odnose na ovako jednu važnu temu kakva je tema klimatskih promena. Veliki broj mojih kolega se danas zaista uključuje u jednu zaista konstruktivnu raspravu o jednom jako važnom zakonu. Pričao je o tim novinama koje zakon uvodi. Ja bih samo napomenula tri osnovne novine, uvodi se inventar gasova sa efektom „staklene bašte“ koju vodi Agencija za zaštitu životne sredine, zatim uvodi se lista industrijskih i energetskih stacionarnih postrojenja koja će biti objavljena na sajtu vašeg Ministarstva i Ministarstva za zaštitu životne sredine, ali je i obaveza da se sama postrojenja prijave ukoliko su iz nekog razloga sa ove liste izostavljena. Takođe, novina je i uloga Nacionalnog saveta za klimatske promene, jednog savetodavnog organa u kome su uključeni predstavnici naučne i stručne javnosti pored vas iz Ministarstva, brojni predstavnici civilnog društva koji će zaista na jedan adekvatan način se truditi da se utvrde i sprovode sve one aktivnosti u cilju borbe protiv klimatskih promena u Srbiji. Takođe, rekla bih, u pripremi ove današnje sednice i svog današnjeg izlaganja rekla sam da Srbija povećava svoje klimatske ambicije prema obavezama iz okvirne Konvencije UN o promeni klime kojoj se definišu njene obaveze izveštavanja prema Konvenciji. Takođe, u skladu sa zahtevima preuzetih međunarodnih obaveza Srbija je 2015. godine izradila i predstavila svoj nacionalni određeni doprinos smanjenju emisije gasova koji je iznosio 9,8%, smanjenje gasova sa efektom staklene bašte do perioda od 2030. godine. Takođe, kada pogledamo tu strukturu emisije gasova mogu da kažem da pored odgovornosti privatnog sektora prisutna je i neophodna je veća odgovornost i javnih preduzeća i javnog sektora. U Srbiji energetski sektor je odgovoran za približno 80% ukupnih emisija gasova sa efektom staklene bašte. Elektroprivreda Srbije mora da pokaže spremnost da dovoljno investira u čistije oblike proizvodnje električne energije. Ukupna vrednost ovih investicijama se meri milijardama evra. Elektroprivreda Srbije godišnje emituje između 30 i 35 tona ugljen-dioksida i ukoliko ne uspemo da smanjimo emisije imamo probleme i penale koje će to preduzeće morati da plati i koji se odnose na više desetina milijardi evra godišnje. Takođe, dugoročni troškovi ne preuzimanja poteza u oblasti klimatskih promena se procenjuju na iznos od 53 milijarde evra i oni su svakako veći nego troškove primene strategije. Šteta izazvana klimatskim promenama u periodu od 2000. do 2015. godine se procenjuje na pet milijardi evra. Kada pogledamo ovu strukturu rekla bih da je više od 70% gubitaka vezano za pojavu suše i za pojavu visokih temperatura, a da su drugi glavni uzročnik svakako poplave koje, rekla bih, se ciklično javljaju na teritoriji Republike Srbije. Ne samo one istorijske poplave koje su zabeležene 2014. godine, nego i u godinama nakon 2014. godine. Stičem utisak, kao narodna poslanica SNS koja se zaista bavila temom zaštitom životne sredine i u prethodnim godinama i znamo kako smo tretman imali, ja dolazim iz gradske opštine Rakovica, zaista primećujem konkretne korake da vi idete u susret problemima i da vi zaista ne zanemarujete i brzo i efikasno rešavate sva ona pitanja, sve one, rekla bih, nagomilane probleme koji su vas u ovom resoru zatekli. Sve građane Srbije i sve narodne poslanike ja želim da obavestim da na jednoj maloj površini u staroj industrijskoj zoni u samom srcu Rakovice su se nalazila dva prljava postrojenja, i dan danas se nalaze dva prljava postrojenja. Reč je o postrojenjima čije je osnovna nadležnost upravljanje otpadom, neopasnim i opasnim otpadom. Reč je o dve firme „Miteko“ i „Junirisk“. Nakon upućivanja poziva za reakciju vaše ministarstvo je zaista u rekordnom roku reagovalo. Poslali ste vanredni inspekcijski nadzor i u ovom trenutku što se tiče firme „Junirisk“ upravni postupak je u toku i čekamo epilog. Tako da, zaista se neke stvari menjaju. Nije dovoljno samo da otkrivamo otpad po Srbiji, da se slikamo pored tog otpada, moramo građanima Srbije da damo i adekvatne odgovore. Takođe, nije suština da izmestimo prljava postrojenja iz Rakovice ili bilo koje druge beogradske opštine i da ih premestimo u Barajevo ili u neki drugi deo Beograda ili neki drugi deo Srbije. Mi moramo zaista da zabranimo rad spalionica, miks reaktora, svih onih prljavih postrojenja koja zagađuju našu životnu sredinu, koja zagađuju zdravlje naših građana. Mi se tu razlikujemo od ostalih prethodnika koji su vodili resor zaštite životne sredine. Mi zaista se borimo za čistiju i sigurniju Srbiju, mi zaista delima pokazujemo da se brinemo o zdravlju naših građana i da iznalazimo nova rešenja. Upravo kada govorim o tim novim rešenjima želim da istaknem da je budućnost u razvoju koncepta tih pametnih gradova, da se naši gradovi, opštine, naše jedinice lokalne samouprave sve više moraju okretati tom konceptu pametnih gradova i da moramo više aktivnosti u realnom vremenu posveti ne samo konstatovanju stanja, već moramo voditi računa i o načinu trošenja finansijskih sredstava. Kada pogledam na koji način je ministarstvo trošilo finansijska sredstva pre vašeg dolaska dolazim do podataka, na osnovu Izveštaja o izvršenju budžeta za 2018. godinu, da su izdvojena sredstva u visini od 40 miliona 543 hiljade 505 dinara iz zelenog fonda za pošumljavanje. Prema podacima bivšeg ministra Trivana iz avgusta 2019. godine u periodu od dve godine samo na teritoriji Beograda je pošumljeno približno 700 hektara. Da li su ove mere dovele do boljeg kvaliteta vazduha Beograđana? Da li su samo te aktivnosti, samo da se novac iz zelenog fonda ulaže na pošumljavanje dovoljne za građane Beograda, za građane Srbije ili moramo raditi više i u ostalim sektorima i u drugim oblastima. Razumem da je pošumljavanje najjednostavniji način, nekada i najjeftiniji, ali moramo učiniti još više aktivnosti u borbi protiv klimatskih promena u Srbiji. Danas razvojem tehnologija i tim nekim senzorskim sistemima je moguće najaviti problem, locirati sam problem u trenutku nastajanja. Ako uspemo da ga lociramo u trenutku nastajanja nećemo dovesti do toga da se on proširi, da se on prenosi i onda imamo dovoljno vremena da pripremimo adekvatan odgovor. Vidim da ste pokrenuli brojne aktivnosti i da pokazujete entuzijazam za rešavanje nagomilanih problema u oblasti zaštite životne sredine i borbe protiv klimatskih promena u Srbiji i drago mi je. Molim vas da nastavite sa svim onim ambicioznim projektima i konkursima, jer zaista, dolazim iz jedne gradske opštine Rakovica i znam koliko su i opštine u Beogradu zaista željne da apliciraju i da konkurišu na ovakvim konkursima. Znam da je prisutno veliko interesovanje. Naša zemlja je dosta napredovala u usvajanju zakonodavstva koje ide u pravcu harmonizacije propisa sa propisima EU, ali svi zajedno moramo raditi na kontroli tih propisa i na implementaciji tih propisa. Znam da nemamo dovoljno ekoloških inspektora i da u narednim godinama moramo jačati njihove kapacitete, da ih moramo osnažiti, ali kada vidimo broj inspektora i broj građana koji žive u Srbiji i broj privrednih subjekata, onda svakako ih nemamo dovoljno. Takođe, moramo nastaviti i moje kolege su to rekle nekako kao misao dana, čitav dan se o tome pričalo, moramo raditi na prevenciji, na edukacijama, moramo proširiti i reformisati taj deo koji se odnosi i na obrazovanje kako bi zaista učinili počevši od mlađih generacija, dosta toga učinili i za buduće generacije koje stasavaju u našoj Srbiji i moramo učiniti više u budućnosti, samim tim i za našu životnu sredinu. Mnogi su problem ekologije u Srbiji posmatrali na jedan crno beli način, kao neka crno bela slika, često zaboravljajući da najveću ekološku cenu upravo plaćaju građani Republike Srbije, upravo plaćamo mi, upravo plaća naše zdravlje. U danu za glasanje pozivam sve svoje kolege narodne poslanike da podržimo ovo jedno jako važno zakonsko rešenje kakav je zakon o klimatskim promenama, jer želimo da obezbedimo veću otpornost na klimatske promene, da zaštitimo našu životnu sredinu, da osiguramo i veću energetsku bezbednost ili i zdravlje naših građana. Hvala.
Zahvaljujem. Preostalo vreme poslaničke grupe je 40 minuta. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, čovek je u 20. veku naškodio više životnoj sredini nego sve prethodne generacije od postojanja zemaljske kugle. Ovih dana u Banatu su se pojavili ljudi koji zbog klimatskih promena traže zemljište koje ne mora biti ekstra kategorije za zasade šećerne trske. Kažu da dolaze sa Mauricijusa, izgleda da je Dragan Đilas poslao prve investitore i zahvaljujući klimatskim promenama verujem da će nići ti zasadi šećerne trske kada su već nikle pare na njegovom računu, odnosno na računu njegove firme Dame i gospodo to je grupacija koja najviše prigovara zbog lošeg kvaliteta vazduha. Sećam se za vreme vladavine Borisa Tadića i Dragana Đilasa da smo po Beogradu svi vozili električne automobile, a svi smo se grejali na sunčevu ili neku drugu vrstu obnovljive energije. Tako da, verovatno da će od biomase koja ostane od ove šećerne trske, koju on proizvede u Banatu, jel, kao investitor, verovatno će ova država imati koristi, ali samo kad bi se šalili. Dame i gospodo svi mislite da je poljoprivreda grana koja pozitivno utiče na životnu sredinu. To apsolutno nije tačno. Poljoprivreda, posebno ova komercijalna, jedan od najvećih zagađivača i bitno utiče na klimatske promene. Stočarstvo, u efektu staklene bašte, učestvuje sa 18%. Svaka krava proizvede gasova u vrednosti ugljendioksida na godišnjem nivou četiri tone. Jedan automobil godišnje izbaci ugljendioksida 2,7 tona. Znači, jedna krava za godinu dana više utiče na životnu sredinu, nego jedan automobil. Stočarstvo u svetu sa 1,5 milijardi goveda i 1,7 milijardi koza i ovaca, daje 18% efekta na staklenu baštu i zagađuje vazduh više nego sva prevozna sredstva za putnički i teretni saobraćaj u svetu. Takođe, upotrebom pesticida, herbicida, fungicida, insekticida poljoprivreda zagađuje vazduh, vodu i zemljište gotovo istovremeno. Samo deo pesticida se zadrži na biljkama, ostalo ide u vazduh, na zemlju, a time i na podzemne vode. Mineralno đubrivo dodatno utiče na životnu sredinu, tako da, vode, posebno u Vojvodini, obiluju amonijakom i nitratima. Dame i gospodo narodni poslanici, Evropa ima zajedničku poljoprivrednu politiku, osim direktnih podsticaja, i podsticaja ruralnog razvoja koji mi imamo oni su izvršili i treću podelu na zaštitu životne sredine u poljoprivredi. Oni prate i kilograme stajskog đubriva koji se mogu proizvesti u jednoj zemlji. Oni kontrolišu i broj uslovnih grla koje jedna zemlja može imati, sve zbog efekta koje poljoprivreda proizvodu na životnu sredinu, i u pokušajima da se klimatske promene zaustave. Dame i gospodo narodni poslanici, u vezi ovih nesrećnika koji su prigovarali za Makiš, imamo u Inđiji pogon za reciklažu koji se „Monbat“, prerađuje olovne akumulatore. Za vreme vladavine ovih žutih, kako bih nazvao, skakavaca, oni su doveli investitora iz Bugarske koji je investirao u pogon za reciklažu olovnih akumulatora, ali na vodozahvatu Inđija, na regionalnom vodozahvatu. Otpadne vode, sulfati, idu u upojni kanal. Dakle, u Inđiji na vodozahvatu, iznad vodozahvata, iznad bunara, se vrše reciklaža olova, olovnih akumulatora, a otpadne vode ne idu u kanalizaciju, jer bi time bili brzo prepoznati zato što bi to vodilo u Dunav, nego ti sulfati, te otpadne vode bogate olovom, idu u upojni kanal iza fabrike, a upojni kanal je u stvari jedan rov u kome se taloži ta voda. Svaka ptica koja sleti i slučajno popije tu vodu, se prevrne i vrlo brzo ugine. To su uradili oni koji danas pričaju o sanitarnoj zaštiti vodozahvata. Mislim da je vreme da se naučimo, posebno mi u poljoprivredi, klimatske promene nam sve vrate ono što smo naudili životnoj sredini, vrate kroz poplave, suše i oluje. Bog prašta, ljudi praštaju, ali priroda nikad ne oprašta. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Biljana Jakovljević.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarka sa saradnicama, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, borba protiv klimatskih promena danas predstavlja jedan od prioriteta u politici međunarodne zajednice. Zakon o klimatskim promenama, koji se dugo najavljivao, danas se nalazi na dnevnom redu i važi za jedan od kompleksnijih i značajnih zakona za zaštitu zdravlja građana, za zaštitu životne sredine, poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva. Primenom Zakona o klimatskim promenama uspostaviće se sistem za smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte i obezbediti prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove. Ovim predlogom zakona ispunjavaju se obaveze prema međunarodnoj zajednici, odnosno okvirnoj konvenciji UN o promeni klime i Pariskom sporazumu i usklađuje domaće zakonodavstvo sa pravnim tekovinama EU. Predlog zakona predviđa donošenje strategija u razvoju Republike Srbije sa akcionim planom u roku od dve godine i važiće deset godina nakon usvajanja ovog zakona, odnosno nakon primene ovog zakona. Zakon predstavlja krovni pravni okvir za dalje delovanje sa ciljem smanjenja emisije gasova sa efektom staklene bašte i prilagođavanje na izmenjene klimatske uslove, što je jedan od pet strateških ciljeva EU i osnova zelene ekonomije. Dakle, nezaobilazna oblast u pregovorima Srbije i EU u procesu postupanja jesu upravo klimatske promene. Predloženim zakonom Srbija zadržava pravo da kreira zakonodavni okvir i postavlja ciljeve razvoja uzimajući u obzir sve specifičnosti privrednog i energetskog sektora, kao i druge nacionalne socio-ekonomske sektore. Ovo je godina koja će obeležiti velike investicije iz oblasti zaštite životne sredine, jer će započeti izgradnja postrojenja za preradu otpadnih voda i kanalizacionih mreža u 28 lokalnih jedinica, odnosno jedinca lokalnih samouprava od kojih je jedna i kod nas u Čačku. Za grad Čačak ovo je jedan od krupnih republičkih projekata za koje je opredeljeno 30 miliona evra i određeni radovi su već u toku, a odnose se na pripremu terena za izgradnju fabrike za prečišćavanje otpadnih voda čija vrednost iznosi 23 miliona evra i takođe su započeti radovi na rekonstrukciji kanala za vodosnabdevanje od mesta Parmenac do mesta Katrga, čija dužina iznosi 14 kilometara, a vrednost tih radova iznosi sedam i po miliona evra. Navedeni kanal je sagrađen šezdesetih godina prošlog veka i prethodna vlast se nije setila da reši taj gorući problem naših poljoprivrednika. Problemi zaštite životne sredine datiraju dugo godina unazad. Za rešavanje problema potrebno je vreme, ali takođe i dosta ozbiljnih investicija koje će pospešiti, odnosno sprečiti zagađivanje vazduha u našoj sredini. Naša država je to prepoznala kao prioritetan problem, zbog toga smo započeli mnogobrojne projekte koji se bave aerozagađenjem u vidu zamene individualnih ložišta, kotlarnica, pošumljavanje i obnavljanja ekosistema koje predstavljaju prirodne prečišćavanje vazduha. Zahvaljujući dobroj i dogovornoj politici našeg predsednika Aleksandra Vučića uspeli smo da obezbedimo povoljniju cenu gasa, kao i uticaj na lokalne samouprave da se smanji cena za ugradnju, odnosno za priključivanje na grejanje na gas. Donošenjem ovog zakona značajno ćemo unaprediti i pospešiti ekonomski rast naše države, kao i životni standard naših građana, ali takođe smanjićemo i nivo zagađivanja vazduha, kao i ogromne materijalne štete na poljoprivredni sektor usled čestih elementarnih nepogoda. Procenjena materijalna šteta usled klimatskih promena iznosi sedam milijardi evra i smanjenjem emisija GHG podstičemo ekonomski rast u Srbiji, jer otvaramo nova tzv. zelena radna mesta, otvaramo ekonomiju za nove investicije, jer svima je dobro poznato da svi investitori vole da ulažu u državu koja vodi računa o ekološkim standardima, ali takođe na ovaj način podstičemo i rast životnog standarda naših građana što nam je inače i glavni cilj. Na samom kraju, u danu za glasanje ja ću, kao i ostale svoje kolege i koleginice narodni poslanici, iz grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržati ovaj predlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Viktor Jevtović.
Hvala vam, predsedavajući. Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, želim da ukažem na važnost usvajanja Zakona o klimatskim promenama, kojim se uređuje sistem za ograničenje emisije gasova sa efektom staklene bašte i neizmenjene klimatske uslove sa kojima smo suočeni i generalno su ogroman problem, ne samo u Srbiji nego u čitavom svetu. Uticaj klimatskih promena možemo videti i kroz suše, poplave, zdravlje građana, poljoprivredu, šumarstvo, vodoprivredu, energetiku i građevinarstvo. Danas u Srbiji unapređujemo sve navedeno. Cilj zakona je uspostavljanje sistema, kako bi se smanjio efekat staklene bašte, na isplativ i efikasan način. Time bi se izbegle i opasne promene klime na globalnom nivou i najpovoljniji uticaj. Ministarstvo ulaže ogromne napore, zajedno sa predsednikom države, Aleksandrom Vučićem i Vladom Srbije, u rešavanju izazova u oblasti zaštite životne sredine. Ovim zakonom želimo da podignemo svest građana o važnosti ekosistema na koji mi svi utičemo. Eko sistem ostavljamo u amanet budućim generacijama, kako bi zaštitili ne samo zemlju, već i buduća pokoljenja, što je osnovni cilj i u ekonomskoj i u svakoj drugoj oblasti života građana Srbije, ali prvenstveno vizije bolje, čistije i zdravije Srbije za koju se bore Aleksandar Vučić i SNS. Jer, svaki segment politike Aleksandra Vučića usmeren je upravo na pitanje i cilj da našoj deci ostavimo više. Procene da su štete i gubici u Srbiji od 2000. godine do danas sedam milijardi evra je bila politika bivšeg režima, gde je lični interes bio iznad svega, jer im nije palo napamet da rešavaju ekonomske i strukturne probleme građana. Za to su imali skoro više od decenije, a nisu uradili ništa. Republika Srbija će ovim krovnim zakonom napraviti prve sistemske korake koji će nas ne samo približiti Evropskoj uniji, nego imati i brojne druge pozitivne efekte po građane Srbije i privredu. Primena zakona će se pozitivno odraziti i na privredni rast i razvoj, povećanu konkurentnost naše privrede, privlačenje investicija, posebno u skladu sa standardima i zahtevima evro tržišta, ali, takođe, i ono što je važno za građane Srbije – otvaranje novih radnih mesta. Nova fabrika vakcina koja se uskoro gradi u Srbiji, a njima to smeta, jer svaki uspeh Srbije njima smeta, takođe je jedan od efekata koji će smanjiti emisiju CO2 štetnih gasova, jeste i izgradnja metroa u Beogradu, koju je započeo predsednik Aleksandar Vučić. Njima i to smeta. A oni nisu uradili ništa, ni za metro, ni za veliki kanal, ni za gasne infrastrukture, koje je opet završio Aleksandar Vučić. Ono što želim da istaknem jeste da su značajno povećana davanja reciklažnoj industriji za blizu 200 procenata, od 1,4 milijarde dinara u 2012. godini, dok je 2018. godine iznosio 3,4 milijarde u odnosu na bivši režim, koji nije mario ne samo za živote građana, a kamoli za ekologiju. Banalan primer njihove brige, ali ne i nezanemarljiv, jeste seča platana kojom se ponosio tadašnji gradonačelnik Dragan Đilas. Takođe, ne mogu a da se ne osvrnem na decu Beograda, novorođenim bebama, kojima je gradonačelnik 2012. godine uzeo 400 miliona dinara. To najbolje govori o kakvom se čoveku radi i o kakvom je čoveku reč, koji je milijarde duga ostavljenih gradu Beogradu za vrtiće, koje danas moramo da vratimo građanima koji su tužili državu i sistem, koji je vodio upravo taj isti, Dragan Đilas. Kakav je sad odnos Dragana Đilasa i Dragana Šolaka u očuvanju ekologije, najbolje se može videti u egzotičnim zemljama koji, umesto očuvanja ekosistema, kao zmija noge čuvaju svoje račune na Mauricijusu, Švajcarskoj i ostalim poreskim rajevima. Ali, ne ekosistema, nego sistema za žongliranje narodnih para. Način na koji brane ekosistem je taj da se sa svojim jurišnicima Marinikom, Morović, Živku Čobanu Tepić i Boškom testerom Obradovićem, što je inače alatka naših šumara, očigledno je zalutao i umesto u šumi, završio je na RTS-u i u Skupštini Srbije, napadajući poslanike. Evidentno je da je čovek promašio profesiju. Licemerje i strah koji vlada u Đilasovom kartelu traje od trenutka kada je Aleksandar Vučić objavio otvoren rat mafiji na svim nivoima, tako da na svaki mogući način žele da diskredituju rezultate koje je postigao Aleksandar Vučić u svakoj oblasti, i u zaštiti životne sredine, ali i u svakoj drugoj, od činjenice da smo prvi u Evropi po investicijama, prvi po revakcinaciji, po fabrikama, među kojima je i nemački „Kontinental“, poslednja u nizu novootvorenih fabrika, od stotinu novootvorenih i stotine hiljada radnih mesta, za razliku od bivšeg tajkunskog režima koji je zatvorio i rasprodao sve što se moglo rasprodati, ostavivši hiljade građana na rubu egzistencije. Jedini način i politički program za koji se grčevito i nasilno zalažu je da na najbeskrupulozniji način satanizuju porodicu Aleksandra Vučića, decu, Danila, Milicu i Vukana, brata Andreja. Za razliku od Đilasovog brata Gojka, Andrej Vučić nema 35 stanova i stoički podnosi sve napade na roditelje, Angelinu i Anđelka. Takođe, taj isti Đilas na gomili od 619 miliona, koji su oteti od građana Srbije i morbidne činjenice da se nije na tome zaustavio već još gnusnije napada i svakoga ko želi da stane na put lažima i obmanama njegovih tajkunskih medija, on se ne libi, kao ni njegovi farizeji Marinika, Aleksić, Đorđević, Jeremić, Pajtić, Obradović, da napadne svakoga ko misli i radi drugačije i pošteno, a to pošteno njima je nepoznato. Većinu mojih kolega, pogotovo mlađih kolega, oni napadaju, beskrupulozno, jer su svesni da tu energiju i ljubav prema Srbiji oni nikada neće imati, sem ljubavi prema svom novcu. Jer, na izborima su takođe svesni da ne mogu pobediti Aleksandra Vučića i da ne mogu pobediti Srbiju, jer narod Srbije to neće dozvoliti, Srbija to neće dozvoliti. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Vesna Marković. Preostalo vreme za poslaničku grupu je 22 minuta.
Hvala, predsedavajući. Klimatske promene o kojima danas govorimo jesu globalni problem sa kojim moramo svi zajedno da se borimo, ako želimo da sačuvamo ne samo svoje neposredno okruženje, već i planetu na kojoj živimo. Elementarna nepogoda je poput poplava, koje su i nas zadesile, o kojima je danas bilo dosta reči na ovoj sednici, ali i povećavanje temperature vazduha, zatim suše, požari su takođe posledica klimatskih promena. Recimo, 2014. godine Srbija je bila najtoplija od 1961. godine, od kada je počelo merenje. Upravo te godine su se desile poplave, ali i obilne padavine koje su do njih dovele. Znači, suša je naročito opasna, manje je vidljiva, ali smanjuje zalihe hrane. Uticaj klimatskih promena na proizvodnju hrane je sve izraženiji. Planiranje poljoprivredne proizvodnje mora da uzme u obzir činjenicu da klima neće biti ista narednih decenija, jer već sada nije ista kakva je bila krajem 20. veka. Kod nas je poljoprivreda značajna grana privrede i ove promene iziskuju posebne mere prilagođavanja na novonastale uslove. Globalna temperatura se povećala za jedan stepen, što je naravno pokrenulo klimatske promene i čak i da se smanji emisija gasova sa efektom staklene bašte ove promene ne mogu brzo da se zaustave, a region u kojem se Srbija nalazi je topliji u odnosu na planetarni prosek. Znači, globalno zagrevanje znači povećavanje prosečne temperature Zemljine atmosfere i okeana, a obuhvata i prateće klimatske efekte, a neke od njih sam već i pomenula. Naučnici koji se bave ovom temom sigurni su da je ovo uzrokovano povećavanjem koncentracije gasova staklene bašte nastale ljudskim aktivnostima, kao što su sagorevanje fosilnih goriva i krčenje šuma. Politika borbe protiv klimatskih promena je utvrđena zakonima o ratifikaciji Okvirne konvencije Ujedinjenih nacija o promeni klime i njenim pratećim aktima. To su Kjoto protokol, Doha amandmanom na ovaj protokol i Sporazumom iz Pariza, koji smo i mi ratifikovali. Sa druge strane, propisi Evropske unije u vezi sa životnom sredinom izuzetno su obimni i čine približno jednu trećinu ukupnog broja propisa Evropske unije. Politika Evropske unije u oblasti životne sredine zasniva se na načelima preventivnog delovanja, jer pre nego što šteta, odnosno zagađenje nastanu i ulaganje u prevenciju manje je svakako od ulaganja koje zahteva otklanjanje posledica na zdravlje pre svega, u zdravstveni sistem ili u otklanjanje posledica poplava ili požara, na primer. Odbor za evro-integracije Narodne skupštine, čiji sam član u okviru pregovora sa Evropskom unijom u svoju pregovaračku poziciju za Poglavlje 27, to je životna sredina i klimatske promene koje će po novoj metodologiji biti u klasteru broj 4 zajedno sa dugim povezanim poglavljima. Fondovi Evropske unije su nam dostupni za projekte iz ove oblasti. Naravno, mi je koristimo i koristićemo ih i narednih godina, a sve to sa ciljem, jer mi želimo da primenimo najbolje standarde koji postoje u zemljama koje su u ovoj oblasti ispred nas, a na to smo se obavezali kao zemlja kandidat za članstvo u Evropskoj uniji i to je samo dodatni podsticaj. Od samog početka pregovora, okončanja procesa skrininga za ovo Poglavlje 27 koje sam već pomenula jasno je da je to poglavlje najkomplikovanije, najobimnije, najzahtevnije i naravno najskuplje. Postavlja se pitanje šta mi želimo da postignemo usvajanjem ovog zakona o kome danas govorimo, a to je da uredimo deponije, odnosno upravljanje otpadom, zatim sisteme za prečišćavanje otpadnih voda, unapređenje sistema kvaliteta vazduha koji je nama izuzetno važan koji živimo u gradovima, zatim cilj usvajanja implementacije ovih propisa koje sam pomenula je i zdravija sredina u kojoj živimo, čistiji vazduh, voda, zemlja i hrana. Prethodni ministar u razgovoru sa nama prilikom usvajanja ove pregovaračke pozicije nije imao odgovore na pitanja koja smo mu postavljali, a ni rešenja za brojne nagomilane, mogu da kažem višedecenijske probleme, poput velikog broja divljih deponija koje se širom Srbije nalaze neposredno pored gusto naseljenih mesta, poput recimo, deponije u Kragujevcu i veliki broj dece živi u njenoj neposrednoj blizini. Značajan napredak obustavljanja odlaganja velike količine otpadnog mulja u reku Lepenicu u Kragujevcu i podnošenje prijave protiv odgovornih od strane inspekcije. Jedan od većih zagađivača u Kragujevcu je i gradska toplana koja će ove godine biti priključena na gas, što će u značajnoj meri popraviti kvalitet vazduha i nadam se da će i problem deponije biti uskoro rešen. Primetila sam da je za kratko vreme ministarka Vujović napravila značajne i konkretne aktivnosti, uklanjanja divljih deponija pre svega, ali ono što je možda još značajnije to je konkretan plan za osnivanje osam regionalnih centara za upravljanje otpadom, zatim niža cena priključaka na gas, prelazak kotlarnica koje koriste mazut i ugalj na gas ili bio masu u velikom broju opština u Srbiji i sve to će naravno direktno se odraziti na smanjenje aero zagađenja. Ovo su neki konkretni napreci koje želim da pohvalim i ja sam sigurna da će te vi u narednom periodu nastaviti da radite u istom pravcu. Hvala.
Zahvaljujem. Preostalo vreme 17 minuta. Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije doktore Orliću, poštovana ministarko Vujović sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, mi danas, evo privodimo kraju ovu raspravu o predlogu Zakona o klimatskim promenama. Moji prethodnici su to izuzetno dobro obrazložili. Dozvolite da kažem samo dve rečenice pored onoga što su već koleginice i kolege rekli da sa ovim ispunjavamo, ovim zakonom i obavezu prema međunarodnoj zajednici, ali ujedno i usklađujemo naše domaće zakonodavstvo sa pravnim tekovinama Evropske unije. Poštovana ministarko, pošto je na izmaku naša rasprava, dozvolite ipak da kažem nekoliko rečenica šta je učinilo vaše Ministarstvo od kada ste vi na čelu tog Ministarstva. Veliki problem bio je otpad u Kovinu i to ste učinili ovih dana i rešili sa Pančevom. Ono što je nakon saniranja požara, pošto su kapije deponije u Kovinu bile zatvorene, ono što je potrebno za opštinu Kovin i ne samo za opštinu Kovin, nego i čitav Banat to je dugoročno rešenje, o tome je govorila koleginica Božić, dakle dugoročno rešenje koje pripremate vi, vaše Ministarstvo i Vlada Republike Srbije. Ovo radi građana, da građani znaju. Vi ste gospođo ministarko sprečili ekološku katastrofu, posle što je izbio požar i na taj način i na toj deponiji što je dovelo do pojačanog zagađivanja vazduha. Zatvorena je ne sanitarna deponija „Stanjevina“ jedna od najvećih ekoloških bombi u Srbiji. Odvojena su sredstva za sanaciju deponije u Čačku i Trsteniku. Za izgradnju transfer stanice u Novoj Varoši i Knjaževcu, za regionalne deponije u Pirotu i Užicu, obezbeđena su sredstva i za osam novih regionalnih centara za upravljanje otpadom. Ministarstvo je spremno da finansira u gradovima i opštinama probleme divljih deponija. Kad smo već na ekološkim problemima, uvaženi narodni poslanici, dozvolite da kažem da bivša vlast oličena u Draganu Đilasu za Evropu Đilašu, zajedno sa Borisom Tadićem, nije mario za ekološke probleme. Samo da podsetim građane Republike Srbije, ministar bivši, a bio je i predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, doktor Oliver Dulić nije vodio računa o ekološkim problemima. On je u fondu za zaštitu životne sredine ne namenski koristio sredstva i to za predizbornu kampanju DS. O tome svedočio je i Mlađan Dinkić u ovom visokom domu 21. i 22.09.2012. godine a na sednici Skupštine kada je rekao, citiram - Dulić je u fondu za zaštitu životne sredine ne namenski koristio sredstva za predizbornu kampanju DS za subvencionisanje firmi koje uvoze akumulatore i otpadne gume da bi ih reciklirali. Završen citat. O tome je kolega Rističević govorio. Dulić je platio 2011. godine kada je Đilaš bio gradonačelnik plakate i bilborde sa porukom - Očistimo Srbiju pola miliona. Treba ispitati Dragana Đilasa i njegov udeo u toj raboti. Idemo dalje, isto tako je Dulić platio za oglašavanje u jednom dnevnom listu, verovali ili ne, poštovani građani Srbije, pola miliona eura. Treba videti ulogu Dragana Đilasa u ovoj raboti. Zatim, za izradu sajta - Očistimo Srbiju platio je 25.000 eura. Ovo ne kažem ja, ovo kaže DRI izveštaj za 2011. godinu, jedan ugledni list 23.09. 2012. godine, a mi smo bili tada narodni poslanici, postali smo u prvom sazivu. Dakle, treba ispitati vezu Dragana Đilasa otkud mu pare na Mauricijusu, vezano za to i ne samo za to, da vas podsetim građani Republike Srbije, vi se sećate afere u Beogradu tzv. đubretarska mafija. U Beogradu gde je pronevereno, verovali ili ne, 310 miliona dinara. Za tu proneveru određene ličnosti su bile osuđene 73 godine zatvora. Gle čuda, drugostepeni sud ih je oslobodio i sumnja se da je Dragan Đilas kao gradonačelnik imao svoje prste u tim poslovima. Đilas kao multimilioner otuđio je novac od građana Srbije i svakodnevno puni svoje račune, gle čuda na Mauricijusu, Švajcarskoj i ko zna gde još po kojim destinacijama. Zato su medijski napadi na predsednika Republike Srbije, Aleksandra Vučića sve intenzivniji od strane sprege tajkunsko mafijaško politikanskih grupa o kojim sam ja često govorio u prošlom mandatu, bilo da su domaća ili inostrane provenijencije. Oni poštovani građani imaju samo jedan jedini cilj, srušiti Aleksandra Vučića i zaustaviti ubrzani proces modernizacije Srbije koju sprovodi Vlada Republike Srbije. Najveći broj uvaženih narodnih poslanika, većina građana Republike Srbije, a motor ubrzane modernizacije Srbije jeste naš predsednik Republike Aleksandar Vučić. Dok naš predsednik Aleksandar Vučić vraća ugled naše zemlje po svetu, sprovodeći politiku mira, sprovodeći politiku bezbednosti i čini nadljudske napore za ekonomski prosperitet naše zemlje i zdravlje svih naših građana, dotle Dragan Đilas puni svoje račune na Mauricijusu u Švajcarskoj i drugim dostignućima ko zna gde. Poštovani potpredsedniče dr Orliću u danu za glasanje ja ću dati svoj glas za ovaj zakon. Hvala.
Hvala, profesore Atlagiću. Preostalo vreme za poslaničku grupu još 10 minuta. Reč ima narodna poslanica Milica Dačić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi građani Srbije, uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Orliću, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana gospođo Vujović sa saradnicama, donošenje jednog ovakvog strateški važnog akta je značajno iz više razloga, ali pre svega, jer je i njegov cilj uspostavljanje sistema kojim bi se smanjile emisije gasova sa efektom staklene bašte, a kako bi se izbegle opasne promene klime na globalnom nivou i nepovoljni uticaji ove promene. Zato je možda ovo najkompleksniji i najbitniji akt koji se našao u skupštinskom plenumu do sada, jer se tiče i sadašnjih i budućih generacija za koje svi mi ovde radimo. Ono što nas očekuje u naredne dve godine su usvajanje i sprovođenje dokumenata javnih politika, usklađivanje domaćeg pravnog normativa sa pravnim tekovinama EU i put ka otvaranju Poglavlja 27. Međutim, ono što je bitnije, pre svega, Srbija se od 2000. do 2020. godine, suočila sa nekoliko značajnih ekstremnih klimatskih i vremenskih događaja koji su prouzrokovali velike materijalne i finansijske gubitke, ali i gubitke ljudskih života. Gruba procena je da šteta od poplava, suša, šumskih požara i toplotnih talasa iznosi oko sedam milijardi evra za ovaj vremenski period, više od 70% gubitaka su povezani sa sušom i visokim temperaturama, dok su drugi glavni uzrok značajnih gubitaka zapravo bile poplave. Istovremeno, ovaj zakon daje smernice za ekonomski rast i razvoj, praćen smanjenjem emisije gasova sa efektom staklene bašte što će jako brzo postati jedan od zahteva međunarodnog tržišta, odnosno uslov plasiranja proizvoda i konkurentnosti privrede i u tom smislu on je bitan za razvoj energetike, industrije i poljoprivrede, ali sa njim stvaramo i uslov za tzv. zelena radna mesta. Između ostalih rešenja zakon predviđa obavezu privrednih subjekata u čijim se postrojenjima obavljaju određene vrste aktivnosti ako je dovode do pojačanje emisije GHG da pre početka rada pribave dozvolu, čime će se uspostaviti kontrola i ono što smatram dobrim rešenjem Zakona o klimatskim promenama je institut periodične revizije ovih dozvola. Takođe, putnička vozila koja su značajan izvor emisija ugljen-dioksida, ovim zakonom predviđa se obaveza prodavaca novih putničkih automobila da kroz kruženje tačnih, pouzdanih informacija o specifičnoj potrošnji goriva mogu uticati na izbor potrošača da kupuju putnička vozila koja troše manje goriva i time emituju manje ugljen-dioksida. Time se, istovremeno podstiče i proizvodnja takvih vozila. Ono što je bitno za naše građane je da znaju da je Vlada Republike Srbije kroz konkurse je subvencionisala kupovinu električnih i hibridnih vozila i da time podstiče građane na prelazak na ekološki čistija vozila. Ne treba, naravno zaboraviti da su u Srbiju zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću došle investicije velikih svetskih kompanija koje se upravo bave proizvodnjom delova i komponenti za električna vozila. Uvažena gospođo Vujović, jako poštujem to što ste se od početka svog mandata uhvatili u koštac sa problemima koji postoje u oblasti zaštite životne sredine. Problemi u ovoj oblasti ne postoje od kad ste vi ministarka ili od kada je na vlasti SNS, oni su višedecenijski. Zahvaljujući svemu što je učinjeno od 2014. godine, mi smo danas došli u fazu razvoja kada se okrećemo temi životne sredine i ekološki održivosti našeg razvoja, jer smo se izborili da nam nezaposlenost bude niska, a da plate kontinuirano rastu. Ali, svedoci smo da izgleda onima kojima je, recimo, Moravski koridor nepotreban, ali su im zato potrebni računi na Mauricijusu, ili kojima smeta izgradnja i otvaranje novih fabrika u Srbiji koriste svaku priliku da ovu temu što više ispolitizuju i iskoriste za sticanje jeftinih političkih poena. U Srbiji se, pa i u Čačku u poslednje vreme se puno priča o zagađenju vazduha i njegovim posledicama, ali se jako perfidno zaobilaze uzroci i niko od nas ne spori, baš kao i vi, da o ovoj temi treba što više govoriti, međutim, ovo pitanje, složićemo se svi, nekako je najaktuelnije tokom zimskih meseci kada se o standardnim zagađivačima vazduha pridruže individualna ložišta čiji broj nije utvrđen. Zato ja neću dalje nabrajati sve ono što su prethodno moje kolege rekle, a što je učinjeno za vrlo kratko vreme iz delokruga resora koji vi predvodite, ali ću reći da ću u danu za glasanje svakako dati podršku ovom Zakonu, a sigurna sam da će svi poslanici iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu pomoći na širenju svesti o značaju ove teme. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mladen Bošković. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Orliću, poštovana ministarka sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, cenjeni građani Republike Srbije, klimatske promene su globalni problem koji utiče i na Srbiju. Pošto su klimatske promene veliki problem, one zahtevaju odgovor kome svaka država mora da doprinosi u skladu sa svojim mogućnostima. Republike Srbije se kao članica Okvirne konvencije UN o promeni klime i njenog Sporazuma iz Pariza opredelila na sprovođenju aktivnosti koje će doprineti ovom cilju. Evropska unija, takođe imam obavezu i u tu svrhu je izradila zakonodavni okvir u oblasti klimatskih promena. Na ovaj način usvajanje zakona približićemo se i EU i istovremeno dati svoj doprinos globalnoj borbi protiv klimatskih promena. Evropska unija želi da Evropa bude prvi klimatski neutralni kontinent do 2050. godine. Kao kandidat za članstvo u EU, Republika Srbija će ovim zakonom napraviti prve sistemske korake koje će nas, ne samo približiti EU, nego imati brojne druge pozitivne efekte po građane naše zemlje i našu privredu. Ovaj zakon će nas ujediniti na zajedničkom cilju, jer nam je svima od koristi da ekonomski razvij bude čist i zelen, da generacijama koje dolaze ostavimo lepšu Srbiju nego što smo je zatekli, da se uhvatimo u koštac sa višedecenijskim izazovima, sada po prvi put sistemski, sistematično i zajedničkim snagama. Negativni uticaj klimatskih promena se ogleda u tome što Srbi iz godine u godinu beleže sve intenzivnije i učestalije epizode ekstremnih vremenskih prilika. To su suše, jaki toplotni talasi, poplave, setimo se samo poplava 2014. godine. Procene pokazuju da štete i gubici izazvani ovim elementarnim nepogodama iznose oko sedam milijardi evra od 2000. godine, do danas. Zato pitam, zašto se žuti tajkuni koji su bili na vlasti od 2000. do 2012. godine, nisu bavili pitanjem klimatskih promena? Podsetiću vas, uvaženi građani Republike Srbije, na žutog ministra zaštite životne sredine i prostornog planiranja, Olivera Dulića i zašto se nije bavio pitanjem klimatskih promena. Nije stigao od brojnih malverzacija. Podsetiću građane Republike Srbije tih afera. Kao što je rekla Državna revizorska institucija u svom Izveštaju 2011. godine, Oliver Dulić je iz budžeta nenamenski potrošio 47 miliona dinara na ime reklamiranja akcije – očistimo Srbiju. Zatim je bez tendera omogućio slovenačkoj firmi „Nuba invest“ da dobije milionski posao postavljanja optičkih kablova širom naše zemlje. Tadašnji ministar finansija Mlađan Dinkić je iz Fonda za zaštitu životne sredine potrošio 1,1 milijardu dinara na uvoz 140 tona plovnih akumulatora i 13 tona starih guma, a znamo zašto mu je to trebalo. Takođe, Dulićevo ministarstvo je u tom periodu od 2008. do 2012. godine potpisalo dva ugovora vrednosti 475 hiljada evra sa firmom "Njuz vol" o reklamiranju akcije „Očistimo Srbiju“ na bilbordu površine 16 kvadrata na teniskom turniru "Srbija open" 2009. i 2010. godine. Firma "DG kompani", čiji je vlasnik Ivan Dulić, otac bivšeg ministra, je avgusta 2010. godine dobila posao za sanaciju deponije u Subotici, vredan 47 miliona evra, a takođe je Oliver Dulić i 2010. godine isplatio 16,8 miliona dinara iz Fonda za zaštitu životne sredine očevoj firmi "DG kompani". Tako su radili i oni do 2012. godine, a ovako radimo mi danas na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem. Evo samo nekih informacija za naše građane o radu Ministarstva zaštite životne sredine. Za manje od šest meseci, od formiranja nove Vlade, ja čestitam ministarki na tom poslu, 24. decembra 2020. godine doneta je nova uredba o uslovima i načinu sprovođenja subvencionisane kupovine novih vozila koje imaju isključivo električni pogon, kao i vozila koja uz motor za unutrašnje sagorevanje pokreće i električni pogon. To su hibridni motori. Prema nekim predviđanjima, do 2050. godine ulicama će prolaziti samo hibridni ili električni automobili. Ministarstvo životne sredine je raspisalo 1. februara 2021. godine tri javna konkursa kojima je predviđeno ukupno 400 miliona dinara za podršku lokalnim samoupravama u realizaciji projekata koji imaju za cilj smanjenje zagađenja vazduha. Što se tiče upravljanja otpadom, u regionalni centar "Duboko" transportovano je preko 10 hiljada kubika otpada iz Potpećkog jezera. Sa Kancelarijom za javno ulaganje Republike Srbije zaključen je memorandum o zajedničkoj saradnji i priprema se projektna i tenderska dokumentacija za projekte izgradnje, rekonstrukcije postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda i izgradnju kanalizacione mreže u 28 lokalnih samouprava, od kojih je i opština iz koje ja dolazim, a to je opština Negotin. Mogu da kažem da imamo sjajnu saradnju sa Ministarstvom životne sredine. Usvajanje zakona nije važno samo da bismo ispunili obaveze prema EU i međunarodnoj zajednici, nego i zbog odgovornosti prema građanima Srbije. U danu za glasanje podržaću Predlog zakona o klimatskim promenama, što pozivam i moje kolege da učine iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – za našu decu. Hvala. Živela Srbija!
Zahvaljujem, gospodine Boškoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, ovim smo iscrpeli listu prijavljenih za reč. Sada pitam da li se neko od ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ili neko ko nije iskoristio pravo iz člana 96. javlja za reč? (Ne.) Ako ne, završnu reč daće ministarka gospođa Irena Vujović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani poslanici i poslanice i, pre svega, poštovani građani Republike Srbije, pratila sam pomno raspravu oko Predloga zakona o klimatskim promenama i ono što želim na samom početku jeste da vam se izuzetno zahvalim na učešću u raspravi oko pomenutog zakona i na tome kako ste na najbolji i mogući način približili građanima važnost istog. Takođe, slušala sam o lokalnim problemima, o gradovima i opštinama iz kojih i dolazite, a takođe sam iznenađena informisanošću i pomnom praćenju rada Ministarstva. Dakle, moja dužnost je da radim svakog dana sve više i više i ne samo moja, nego čitavog tima koji je danas ovde sa mnom, a naravno i oni koji su u Ministarstvu. Pokušaćemo da promenimo sistem i radimo već na tome. Zadali smo ambiciozne ciljeve koje možemo da ispunimo. Danas se ovde govorilo o problemima koji datiraju 20, 30, 50 godina. Mi ćemo se svakako potruditi da veliki broj njih upravo i rešimo i da napravimo jasan plan kako idemo ka rešavanju tih problema. Mogućnosti ove godine su svakako i velike. Budžet Republike Srbije za Ministarstvo zaštite životne sredine je veći nego prethodnih godina, ali po prvi put imamo mogućnost da koristimo kredite koji se odnose na velike kapitalne projekte koje ćemo uraditi. Mi imamo mogućnost da koristimo kredit od Evropske banke, Saveta Evrope u visini od 200 miliona evra za fabrike za preradu otpadnih voda. U 28 jedinica lokalne samouprave ćemo upravo uraditi iste, ali ono što je važno jeste da, pored fabrika za preradu otpadnih voda, ćemo raditi i prateću kanalizaciju, primarnu i sekundarnu. Svakako, to je i preduslov za bolji život i viši standard svih građana Srbije. Problem otpada koji se nameće svakodnevno, problem upravljanja čvrstog otpada. U osam regiona ćemo graditi regionalne i reciklažne centre. Oni će obuhvatiti preko 50 opština. Ja sam ovde danas u raspravi čula da se pominje broj 30, ali moram da vas ispravim. To je značajan podatak za sve nas. Dakle, preko 50 opština će biti uključeno u isti. Dakle, Evropska banka za obnovu i razvoj 100 miliona evra predviđa za realizaciju ovih projekata. Takođe, kada govorimo o Evropskoj banci za obnovu i razvoj, imamo i liniju kredita od 20 miliona evra, kojim ćemo promeniti čitavu gradsku kotlarnicu u gradu Kragujevcu. Mogli smo da čujemo ovde da je veliki problem aerozagađenje u Kragujevcu, a isto tako i deponija u Kragujevcu. Dakle, zahvaljujući ovim kreditima ćemo promeniti izgled Srbije. Naravno da su za sve ove projekte neophodni vreme i pre toga su bila neophodna i sredstva koja smo sada obezbedili. U toku je projektovanje. Uskoro očekujemo i realizaciju projekata koji će značiti za razvoj Srbije. Ono što moram da napomenem jeste kada govorimo o planovima Ministarstva koji su planirani za 2021. godinu. Imali smo, kao što ste i svi ispratili, konkurse koji su značajni zbog aerozagađenja, koje su mnogi od vas pominjali danas kao jedan od najvećih problema u zemlji. Takođe, višedecenijski problem, ali isto tako moram da istaknem da mi taj problem rešavamo na jedan potpuno nov način i pristup, kakav nije bio praksa prethodnih godina. Dakle, odvojili smo značajna sredstva iz budžeta za zamenu kotlarnica, pravnih lica i individualnih domaćinstava. Moram da napomenem da se veliki broj gradova i opština javio na konkurs i to znači da je svima tema životne sredine jedna od gorućih i svakako da ne možemo svima da izađemo u susret, da neke opštine nisu imale projekte, ali ja moram da napomenem da mi nećemo odustati, da je ovo prvi korak u rešavanju problema. Niko više ne bi želeo od mene same da mogu da izađem u susret svim tim zahtevima. Verujte mi da mi je to motiv i cilj, ali isto tako moramo raditi i korak po korak. Dakle, u odnosu na sredstva, u odnosu na projektnu dokumentaciju, mi ćemo u narednom periodu odneti značajne projekte u mnogim opštinama. Mi smo ovde danas čuli za probleme na lokalnim nivoima. Dakle, pominjalo se i pošumljavanje, naročito kada je u pitanju Vojvodina. Dakle, jeste da je procenat izuzetno nizak kada govorimo o pošumljenosti Vojvodine. Pominjali su se i Srbobran i Temerin, ali moram da kažem da upravo putem konkursa i preliminarne liste koja je izašla i Temerin i Srbobran su konkurisali i upravo će se i taj konkurs realizovati. Dakle, pošumljavaće se i Srbobran i Temerin. Naravno da se govorilo i o tome da li je pošumljavanje dovoljno u borbi sa aero-zagađenjem. Nije, normalno da nije, ali zato radimo na više koloseka paralelno i trudimo se da uđemo u tu borbu što aktivnije. Ono što je važno, da zaštita životne sredine, svakako je prepuno problema koji su nas zatekli i svakodnevna je i borba, ali isto tako su glavni saveznici građani Republike Srbije. Vi ste danas, još jednom ističem, omogućili da i građani Republike Srbije budu svesni tih problema i da zajednički podignemo svest. Isto tako smo pričali o edukaciji na kojoj svi mi moramo da radimo kada govorimo od najmlađih pa do najstarijih. Mislim da ćemo zajednički uspeti u tome. Takođe se govorilo i o stvarima koje mene izuzetno raduju, a možda i nisu vidljive na prvi pogled, a to je pojačana kontrola i monitoring i inspekcija u raznim oblastima životne sredine. Naravno da je svima za cilj da privreda raste i razvija se, ali moj cilj je, zarad očuvanja životne sredine i zadatka koji mi je poveren, upravo da svi ti privrednici rade u skladu sa zakonom, kada govorim o upravljanju opasnim otpadom. Dakle, ukoliko hoćemo da smanjimo aero-zagađenje, ukoliko hoćemo čistije reke, čistiju zemlju, moramo da uđemo u borbu i sa tim. Pominjale su se razne firme. Ono što je moja dužnost jeste da kažem da ne postoji privrednik koji će biti preskočen i nema zaštićenih u toj akciji, da se zahvalim inspekciji koja svakodnevno radi, ekološkoj inspekciji Ministarstva, dakle, i ona koja ima određene ogranke po gradovima u Srbiji, dakle, oni su svi i svakodnevno na terenu i po svakoj prijavi trudimo se da sve raspoložive kapacitet upravo i pružimo građanima. Dakle, pojačaćemo kontrolu, sve zarad zdravije životne sredine. Takođe, ono što je izuzetno važno jeste da pomenem i gradove koje ste i vi pominjali, a to su i Leskovac i Pančevo i Čačak i svi gradovi koji će dobiti sredstva zaključkom Vlade, dakle, transferom i namenskim sredstvima, kako bi završili poslednje faze mnogih i velikih projekata koji se i tiču upravljanja čvrstim otpadom i deponijama. Moj uslov je bio kada sam razgovarala sa predstavnicima tih jedinica lokalne samouprave da svi ti projekti budu i završeni u ovoj godini. Dakle, još jednom ističem da je neophodna saradnja sa jedinicama lokalne samouprave i da mi po prvi put u Ministarstvu imamo odeljenje koje se upravo i bavi time, zato što se ekologija i sprovodi na lokalu. Dakle, neophodno je da jedinice lokalne samouprave donesu kratkoročne i dugoročne planove i o kvalitetu vazduha i upravljanju otpada i otpadnih voda isto tako. Stoga, odeljenje koje je formirano u Ministarstvu daje već značajne rezultate, imamo svakodnevnu komunikaciju, a samo i na taj način možemo da ubrzamo rad i da unapredimo rad i svakako zahvaljujući i tom odeljenju smo i promovisali konkurse. Pričali smo o tome u medijima i svako od vas je učinio upravo to da u vašu opštinu stigne i neki projekat. Želim još jednom da vam se zahvalim na danas iscrpnoj raspravi o zakonu. Nadam se, kao što ste se svi izjasnili, da ćemo u danu za glasanje usvojiti zakon koji je izuzetno važan i da je ovo sam početak, obzirom da imamo u planu donošenje i novih zakona, izmene i postojećih, sve kako bi bili brži i efikasniji. Hvala vam.
Zahvaljujem ministarki Vujović i timu iz Ministarstva i pridružujem se čestitkama na dosadašnjim rezultatima. Radujemo se svakako prilici da nastavimo saradnju i kada je reč o pripremi novih zakona, a o ovome ćemo raspravljati i u pojedinostima za dva dana. Hvala svima koji su učestvovali u današnjoj raspravi. Zaključujem načelni pretres. Nastavljamo sa radom sutra u 10.00 časova.