Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutan 101 narodni poslanik, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović, po Poslovniku.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, reklamiram član 87. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, u kome piše da se sednice Narodne skupštine po pravilu održavaju utorkom, sredom i četvrtkom od 10.00 do 18.00 časova. Sada je 10 časova i 20 minuta. Dakle, kasnimo sa početkom rada 20 minuta. Do sada smo, da smo radili po Poslovniku, mogli da obradimo 10 amandmana. Smatram da je ovo velika neodgovornost, trošenje vremena i narodnih poslanika i građana Srbije i svih zajedno i da ovakve stvari ne bi trebale više da se dešavaju, bilo da je reč o nesporazumima u koaliciji, pa ne možete da imate kvorum ili zato što nema ministra, to je na vladajućoj koaliciji. Pa, vas molim, predsednice, kao što ste prošli put opomenuli poslanike i ministre, da se to više ne dešava. Hvala.
Zahvaljujem. Nemam šta da vam odgovorim zato što ne mogu da demantujem. Jeste 10 časova i 20 minuta. Ja ne mogu da vam kažem da niste u pravu. Samo, molim sve da obratite pažnju da je radno vreme po članu 87. Poslovnika od 10 časova do 18 časova, utorkom, sredom i četvrtkom, po pravilu. Ako vi želite da glasamo, mi ćemo vrlo rado glasati. (Janko Veselinović, s mesta: Ne.) Ne. Zahvaljujem i vama na razumevanju. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Miodrag Nikolić, Branko Ružić, Stefana Miladinović, Gordana Čomić, Mladen Grujić, Dubravka Filipovski. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O ODBRANI OD GRADA Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuje ministar unutrašnjih poslova dr Nebojša Stefanović, sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova Milorad Todorović, pomoćnik ministra unutrašnjih poslova Predrag Marić, pomoćnik ministra državne uprave i lokalne samouprave Natalija Pavlović Šiniković,Ivan Zarev, načelnik Uprave za preventivnu zaštitu Ministarstva unutrašnjih poslova, Đorđe Kardum, pomoćnik načelnika Uprave za upravljanje rizikom u Sektoru za vanredne situacije, Tatjana Zeljković Babić, načelnik Odeljenja za normativne poslove u Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave i Jelena Đurić pravni savetnik za normativne poslove u sekretarijatu Ministarstva unutrašnjih poslova. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici, kao i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Primili ste izveštaje Odbora za odbranu i unutrašnje poslove i Odbora za ustavna pitanja, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodne skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Hvala. Pokret za PREOKRET je podneo 12 amandmana. Podneli smo amandman na član 1. ovog zakona, koji se tiče toga da tražimo da se u članu 1. pomenu i kaznene odredbe koje bi ovim zakonom trebalo da su regulisane, dakle, i odgovornost i kaznene odredbe za nepostupanje po članovima ovog zakona, koji treba da usvojimo. Naime, osnovni problem ovog zakona jeste to što niti se zna koja su odgovorna lica za nepostupanje po ovom zakonu, niti se zna koje su kazne za to. Onda ćemo imati istu situaciju kakvu smo imali do sada, gospodine ministre, da ćemo imati grad ili neku drugu elementarnu nepogodu, kada je u pitanju ovaj zakon grad, i da će se odgovornost prebacivati sa jednog na drugi organ, odnosno sa jednog na drugo lice. Koristiću minute Pokreta. Dakle, 14. maja nastala je ogromna šteta u Ivanjici i Arilju. Za to niko, ministre Stefanoviću, nije odgovarao. Na vlasti i u Ivanjici i u Arilju je SNS, na vlasti na republičkom nivou je SNS. Evo šta kaže predsednik opštine Ivanjica, gospodin Zorić. On kaže – lokalna samouprava je pribavila 192 rakete, međutim, protivgradna zaštita još uvek nije aktivirana, što su trebali da urade nadležni republički organi, dakle, vaše ministarstvo, gospodine Stefanoviću. Vi ili neko iz ministarstva trebalo je da odgovara zašto nisu pribavljena određena sredstva za strelce. Šta odgovarate na tvrdnje gospodina Milomira Zorića, koji tvrdi da ste vi odgovorni zašto je nastupila šteta preko milijardu i 200 dinara i ko će za tu štetu odgovarati? Zbog čega niste prihvatili ovaj amandman? Ali, prvo da date odgovor – da li će odgovarati ljudi iz opštine ili ćete odgovarati vi ili neko iz vašeg ministarstva?
Hvala. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Gospodin Veselinović je rekao sam u obraćanju da je predsednik opštine rekao da je dobio rakete. Time se obaveza MUP ispunila, ako ste pravilno čitali dosadašnje pravne akte, kojima se, da kažem, ne zakonski, pošto sad prvi put donosimo, zakon 1992. godine uređuje ova materija, obaveza MUP je da pribavi rakete. Kao što ste vi sami rekli, da vas citiram, tu je obavezu MUP ispunilo. Sve ostalo što mislite, očekujem da vi preduzmete neke pravne radnje ako mislite da nešto nije bilo urađeno u skladu sa zakonom. Ministarstvo unutrašnjih poslova je svoj posao uradilo. Što se tiče vašeg amandmana, nigde ne postoji kada se rade pravni akti, nigde se nikada ne počinje od kaznenih odredbi. Uvek se stavlja na početku ono što zakon predviđa, a jasno se sada stavlja da je nadležno i za protivgradnu zaštitu i kroz ove akte ili kroz Zakon o ministarstvima, koji ćemo imati nešto malo kasnije, da je to RHMZ, republička institucija, institucija Vlade Republike Srbije, koju Vlada osniva i Vlada joj uz pomoć Narodne skupštine, a to će biti urađeno voljom Narodne skupštine, ako to Narodna skupština bude tako odlučila u danu za glasanje, poverava izvršavanje ovih poslova. Odgovornost će biti na njima, biće na onima koji vrše ovaj posao i to je vrlo jasno i precizno definisano, a kroz druge zakonske akte, kroz Zakon o lokalnoj samoupravi, kroz zakone koji definišu poljoprivredno zemljište, definiše se i pojedinačna odgovornost drugih državnih organa u ovome. Znači, nema nikakve potrebe da se ponavlja i prenormira ovaj zakon. Sve to je urađeno na vrlo precizan i jasan način. Svi oni koji smatraju da su u bilo kom trenutku oštećeni, uvek imaju pravo da zatraže nadoknadu štete i u upravnom postupku, koji je za to predviđen, mogu da zatraže da im se to pravo ispuni.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije ovaj amandman na član 1, a iz svih onih razloga koje je Vlada iznela u svom obrazloženju, dakle u obrazloženju svog mišljenja kojim isto predlaže odbijanje ovog amandmana, a to je da nije u skladu sa nomotehnikom zakona. Kao što ste mogli da primetite i kao što smo mogli da čujemo iz izlaganja predlagača ovog amandmana, ovaj amandman ne tretira suštinu zakona. Suština zakona je, po mom mišljenju, činjenica, kako je ministar malopre rekao, da od 1992. godine nismo imali adekvatno uređenu ovu oblast. To je jedan dug period, period koji je napravio velike probleme u sistemu odbrane od grada, a ono što je predlagač ovog amandmana propustio da nam kaže jeste šta ih je sprečavalo, njega i njegovu stranku, dok su bili na vlasti, godinama su bili na vlasti, da donesu zakon i da primene sva ta pametna rešenja o kojima danas pričamo ovde? Ko ih je sprečavao? Mislim da su to pitanja na koja treba da dobijemo odgovore danas. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nevenka Milošević.
Zahvaljujem, uvažena predsednice Skupštine Republike Srbije. Poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, apsolutno smatram da ovaj amandman na član 1. Zakona o odbrani od grada treba odbiti. Izuzetno dobro je dato i obrazloženje. Čuli smo obrazloženje ministra, jer nije uobičajeno da se kaznene mere i odredbe nalaze u zakonu. Ono što ovim putem želim da istaknem jeste da uvaženi poslanik, koji je predlagač ovog amandmana, nije dobro informisan. Nije to toliko bitno, ali recimo SNS nije na vlasti u Ivanjici. To nije toliko bitno, ali tek da znate za vašu informaciju da SNS nije na vlasti u Ivanjici. Ono što sam iznela u načelnoj raspravi, štete jesu bile velike, Ministarstvo je uradilo ono što mu pripada, dalo rakete i lokalna samouprava je nabavila dosta raketa i danas predsednik Zorić jeste u Beogradu i štete o kojima govorimo su sagledane, komisije su izašle i danas je sav materijal dat na raspolaganje državnim organima. Naravno, poljoprivredni proizvođači očekuju da dobiju odgovarajuću isplatu tih šteta. Još jednom da kažem u ime građana opštine Ivanjica – ne treba da nas brane oni koji su urušili privredu Ivanjice, a to je upravo bivši režim. Oni su izveli i inteligenciju Ivanjice u malinjake i ostavili ljude bez posla. Ako ste nešto trebali da uradite za ovih 20 godina, trebali ste bar da pokušate da imamo zakon o odbrani od grada. Smatram da je ovaj zakon dobar i da ćemo na mnogo bolji način imati zaštitu od rizika i posledica grada. Zahvaljujem se.
Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Uvaženi ministre, ovo je jedan u nizu amandmana koje smo, sada već skoro godinu dana, prinuđeni da podnosimo, a to su amandmani kojima mi pokušavamo da lektorišemo tekstove koje ovde Vlada podnosi i da ih usklađujemo sa standardima i normama srpskog jezika i da terminološki uskladimo one zakone koje Vlada Republike Srbije ovde nama nudi na usvajanje, verovatno misleći da su oni sasvim dobri. Neko bi rekao da ovo nisu važni amandmani, da se bavimo nekom formom, a ne suštinom. Suština je ovde vrlo jednostavna. Suština je da nam Vlada u Skupštinu šalje zakone koji govore isključivo o njenoj površnosti, o načinu na koji sprema ove zakone, a to se posle ogleda i u načinu na koji ih primenjuje, i to jeste jedan veliki problem sa kojim sve češće moramo da se suočavamo. Ovim amandmanom, ko je čitao zakon može videti da se u zakonu spominje autonomna pokrajina, nekad se spominju autonomne pokrajine, nekada lokalna samouprava, nekada lokalne samouprave. Vi ste, gospodine ministre, makar čovek iz nauke, vi ste doktor nauka, vi znate koliko je terminološko usklađivanje važno u svemu što radimo, koliko je preciznost važna. Zahvaljujemo se na prihvatanju ovog amandmana, ali ne znam po koji put dolazi sugestija i traženje od Vlade da ipak ti zakoni, koji dolaze u našu Skupštinu, budu pisani standardnim srpskim jezikom, a u skladu sa pravilima pravopisa srpskog jezika, gramatike srpskog jezika i da zaista neko u Vladi gleda te zakone pre nego što dođu u ovu Skupštinu, mada nama nije problem da se i na ovakav način njima bavimo.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović… (Jovan Marković, s mesta: Izvinite, ja sam se javio.) Izvolite.
Poštovani ministre, poštovana predsedavajuća, želeo sam da se javim po ovom članu i da još jednom ukažem na raspravu koja je vođena u načelu pre nekoliko dana, gde smo više puta i od ministra, i od gospodina Babića, i od mnogih drugih poslanika čuli kako zakon do sada nije postojao…
Poslaniče, ako umete, pričajte o amandmanu. U redu je, zbog toga sam se vratila, ali ako će biti ovo što ste rekli i da se vratimo na raspravu od pre dva dana, to ne mogu da dozvolim. Znači, imate li nešto konkretno o ispravci u duhu srpskog jezika, organa autonomnih pokrajina ili organa autonomne pokrajine, onda u redu? Ako ne, sačekajte neki drugi amandman koji će se uklopiti u vašu zamisao.
Mislim da je dobro što je amandman prihvaćen. Naš cilj je bio da se otvori diskusija i oko usklađivanja amandmana u članu 1. i predloga koji smo dali u članu 8. Suštinski smo hteli da upozorimo da je ipak ovaj zakon pisan na brzinu, da su greške koje su ovde, u 23 člana koje postoje u zakonu, očigledne i nedopustive i da je jako loše što ovaj zakon nije prošao javnu raspravu. Pre mesec dana vi ste odbili Predlog zakona koji ste pisali više meseci. To je bio zakon koji je prošao javnu raspravu, trebao je da bude u Ministarstvu poljoprivrede, a sada ste vrlo nevešto i na brzinu predložili novi zakon, čini mi se, samo da bi skinuli odgovornost sa jednog organa i prebacili ga na drugi. Ove greške koje se ovde pojavljuju govore o neozbiljnosti ove vlasti i ove Vlade. Hvala.
Reč ima ministar Stefanović, replika.
Nažalost, izgleda da cenjeni kolega poslanik nije čitao ni prethodni ni ovaj zakon. Pošto, da je čitao ne bi to tako diskutovao. Prvo, zakon je prošao javnu raspravu, a da ste pažljivo čitali taj Predlog zakona i sadašnji videli biste da iz tog zakona samo su isključene one norme koje daju obaveze lokalnoj samoupravi, nije nametnuta nikakva nova obaveza koja nije bila u prethodnom Predlogu zakona. Dakle, to apsolutno nije tačno što ste izrekli. Druga stvar, Vlada svom organu, koji je osnovala za obavljanje određenih poslova, daje nalog. Drugo, neće Vlada odlučiti sama nego ćete vi odlučiti, Narodna skupština. Dakle, Narodna skupština će dati nekom organu nadležnost da nešto radi ili neće. To će odlučiti narodni poslanici Narodne skupštine izabrani na demokratskim izborima, na kojima su građani Srbije poklonili poverenje jednoj grupi ljudi u koju veruju da može na najbolji način da vodi Srbiju. Što se tiče ovih drugih primedbi, stvarno mislim da je od 1992. godine bilo toliko vremena da se mudri, iskusni, pametni, sjajni, divni ljudi okupe da napišu to, da krene to napred i propustili su. Nije ih interesovalo. Imali su važnija posla. Ta važnija posla ispituje i moje Ministarstvo, između ostalog, a ovi koji su imali, imali su mogućnosti. (Dragan Šutanovac, s mesta: Koje ministarstvo?) Pričamo o protivgradnoj zaštiti, dakle, Ministarstvo koje ja vodim.
Molim vas poslaniče Šutanovac, bez dijaloga.
Te poslove ispituje sada Ministarstvo koje ja vodim, neke detaljno, neke manje detaljno, ali vrlo se intenzivno bavimo time. Bavili su se, da kažem, započeli su taj rad ljudi i pre nego što sam ja postao ministar, a vidim koliko je posla, da će nastaviti i kada ja više ne budem ministar. U svakom slučaju, imali su toliko prilike da urade ovaj zakon, sve prilike propustili, apsolutno bili neodgovorni i sada nama prebacuju. Mi smo ga uradili.
Hvala (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Mogu vam dati po amandmanu, pošto ste dobili odgovor, bez izazivanja dalje neke polemike. Želite po amandmanu kao ovlašćeni? Ne, zahvaljujem [[Jovan Marković, s mesta: Nije replika, nego po Poslovniku.]] Recite koji član. (Jovan Marković, s mesta: Član 104. Smatram da sam pogrešno protumačen.) Niste pogrešno protumačeni. To šta vi smatrate komentariše i odlučuje predsedavajući, pročitajte ceo član. Da ne bi sada to sankcionisala, prihvatite Poslovnik takav kakav je. Još jednom vam nudim, da li želite da govorite po amandmanu? (Jovan Marković, s mesta: Po Poslovniku.) Rekli ste po Poslovniku, ali je pokušaj zloupotrebe zato što ste sada citirali član 104. da vi smatrate da dobijete repliku, a ja sam objasnila zašto ne. Ne želite po amandmanu? (Ne) Onda da omogućite da nastavimo dalje. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Poštovani gospodine ministre, poslanička grupa Boris Tadić – SDS – ZZS – Zeleni Srbije su podneli 11 amandmana na ovaj tekst zakona, od kojih je prihvaćeno četiri. Nadam se da ću uspeti u toku današnje rasprave da vas ubedim da prihvatite još neki. U članu 2. koji se odnosi na osnovne odredbe ovog zakona stoji, po mišljenju moje poslaničke grupe, reč koja nije primerena za ovaj tekst zakona. Naime, kaže se, između ostalog, da sistem odbrane od grada obuhvata skup mera i radnji za planiranje, finansiranje, organizovanje i sprovođenje metodoloških poslova koji se odnose na radarsko otkrivanje i praćenje olujno-gradonosnih odluka, utvrđivanje stepena gradoopasnosti i zasejavanje gradoopasnih oblaka itd. Po nama je ova reč zvučala rogobatno, pa smo pokušali da je prilagodimo srpskom jeziku, pa smo umesto reči „gradoopasni“, odnosno predlažemo brisanje ove reči i umesto nje zamenu za pojam „opasnih gradonosnih“. U obrazloženju koje sam dobila očigledno da je došlo do nesporazuma. Obrazloženje koje je stiglo iz Vlade kaže – amandman se odbija iz razloga što gradoopasni i gradonosni oblaci ne mogu biti sinonimi. Mi nismo ni tražili sinonim za reč „gradoopasni“. Tu se dalje objašnjava da između gradoopasnih i gradonosnih postoji razlika, kako terminološka, tako i faktička. Potpuno se slažem sa tim da su to dve različiti stvari. Gradoopasni oblaci su takvi da postoji mogućnost delovanja na njih, čime bi se posledice njihovog delovanja sprečile ili ublažile, a ukoliko pravovremeno delovanje na njih izostane isti ste pretvaraju u gradonosne oblake sa malim šansama da se padanje grada može ublažiti. Mi predlažemo da se na početku ove rečenice umesto reči „gradoopsani“ uvede pojam „opasni gradonosni oblaci“, što predstavlja istu stvar. Naša poslanička grupa nije tražila sinonim za reč „gradoopasni“, nego smo hteli da tekst približimo običnom građaninu. Ministar Selaković je pre mesec dana, obrazlažući jedan od svojih zakona, rekao da će tendencija Vlade biti da predlaže zakone razumljive za sve, za obične građane, te vas molim da još jednom razmislite o tome. Vi obrazlažete to da smo mi tražili sinonim. Mi sinonim nismo tražili, tražili smo adekvatne reči koje objašnjavaju reč koja čini mi se, po meni, liči na neku kovanicu iz ukrštenih reči. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Evo o čemu se radi. Ovde smo konsultovali struku, dakle konsultovali smo ljude koji znaju svakako više od mene i od vas, u tom smislu jer se bave time godinama. Šta je intencija? Postoji razlika između, vi ste ovde predložili da se „gradoopasni“ zamenjuju rečima „opasnih gradonosnih“, ali vi samim tim indikujete da su oni gradonosni. Vi kažete da su oni gradonosni, oni nisu u toj fazi gradonosni, laički govoreći. Oni su u toj fazi u mogućnosti da se kreira u njima, odnosno da postanu gradonosni. Oni su samo u mogućnosti da postanu gradonosni. Da smo stavili – moguće gradonosni ili u fazi stvaranja gradonosnog, to bi možda bilo približnije jeziku, ali bismo time potpuno odstupili od terminologije koja se koristi u stručnoj literaturi. Prosto pokušavamo da napravimo nešto što će biti i u skladu sa strukom, a mislim da je, cenim vaš napor, očigledna je vaša dobra namera da se ovo približi običnim ljudima, meni je to isto tako, kada čitate neki zakon, pa ako ljudi ne mogu u potpunosti da razumeju, ali je ovo deo stručne terminologije. Prosto, gradoopasni oblak je taj koji se tako definiše u struci i naš posao je samo da približimo to ljudima. Znači, gradoopasni oblak je onaj koji može postati gradonosni, usled naravno dejstva protivgradne zaštite trudimo se da to ne postane.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovane gošće i gosti iz ministarstva, poštovana predsednice Narodne skupštine gospođo Gojković, uvek je jednom narodnom poslaniku veliko zadovoljstvo kada ono što taj narodni poslanik predloži postane deo jednog zakona, nakon što Predlog zakona biva usvojen. Želim ovim povodom da obavestim narodne poslanike da je Nova stranka podnela 12 amandmana na ova tri predloga zakona, da je od tih 12 amandmana prihvaćeno, poštovana gospodo, pet amandmana. Mi to smatramo uspehom u našem zakonodavnom radu ovde. Hoću ovaj povod da iskoristim za još jednu informaciju, mislim da narodni poslanici to znaju, ali mislim da naši gosti iz MUP-a to ne znaju i ministar Stefanović, da smo mi za ovih godinu i dva meseca podneli, poštovana gospodo, narodni poslanik Zoran Živković i ja, ukupno 1.275 amandmana. Od tih 1275 amandmana, poštovana gospodo, prihvaćen je 81 amandman. Ja sam onda to pokušao da prenesem u procente, ministre Stefanoviću. To je 6,35% i poštovana gospodo i ministre Stefanoviću i poštovana predsednice, ako bismo po nekoj analogiji to preneli na podršku biračkog tela to bi značilo da Nova stranka danas nakon godinu i dva meseca rada u ovoj Skupštini, posvećenog rada, vrednog, marljivog rada, da ima podršku od biračkog tela sama 6,35% i vi nam, ministre Stefanoviću, svojim delanjem izgleda pomažete u tome. Moram da kažem narodnim poslanicima i ministru Stefanoviću…
Vreme.
… Koristim i onih pet minuta. … i poštovanim gošćama i poštovanim gostima iz Ministarstva da naš cilj nije da se zadržimo na ovih 6,35%. Naš cilj je, poštovana gospodo, kao što sam više puta obaveštavao narodne poslanike i ministra i predsednika Vlade, 20%, poštovana gospodo, na sledećim parlamentarnim izborima. Vidim ovde opšte jedno odobravanje za takvu vrstu rada i pristupa u delanju u Narodnoj skupštini. Bravo za Novu stranku, ja to tako razumem. To je prva napomena povodom ovog amandmana na Predlog zakona o odbrani od grada, poštovana gospodo. Druga stvar, i ovo je sada pre svega jedna napomena ministru Stefanoviću, ja broj prihvaćenih amandmana, ministre Stefanoviću razumem i kao jednu vrstu tihe saglasnosti da Vlada jeste bila neefikasna u pogledu odbrane od grada u ovoj godini. U načelnoj raspravi, poštovana gospodo, ja sam ovde vas podsetio da je vegetativni period u kojem je potrebna ta odbrana od grada od 15. aprila do 15. oktobra i moje je mišljenje bilo, mislim da svaki razuman čovek tako misli, da smo mi morali da budemo pripremljeni u ovom smislu već 15. aprila, a pokazalo se da nismo bili pripremljeni i zbog toga su i mene, ministre Stefanoviću, ali evo i gospođi Milošević da kažem, koja dolazi iz Ivanjice, su pozivali građani i građanke i iz Ivanjice i iz Arilja veoma zainteresovani za ovo pitanje i veoma ljuti što 15. aprila nismo bili spremni za odbranu od grada. Ja sam posle grada koji smo imali sredinom maja bio u tom kraju. Ti ljudi tamo su mi pokazivali te gole stabljike, očajni, i ja sam onda odlučio, poštovana gospodo, evo da obavestim i narodne poslanike iz svih poslaničkih grupa iz svih političkih stranka u našoj Skupštini ovde, a i ministra Stefanovića i poštovanu predsednicu Narodne Skupštine, gospođu Gojković, da ću ja u nedelju da idem u Ivanjicu i pozivam sve građane Ivanjice da od 20.00 sati pa do zalaska sunca razgovaramo u centru Ivanjice i o ovoj temi i da vidimo koje su njihove dodatne žalbe, koje su primedbe i budući da smo mi ovde veoma efikasna opozicija, veoma dobra, uspešna, vredna opozicija, možda će ti građani još veće poverenje, ja mislim, da neguju vezano za naš rad, poštovana gospodo. Dakle, Ivanjica, gospođa Milošević isto to da evidentira, sigurno se to negde piše, od 20.00 sati pa do zalaska sunca. To je 21. jun, najduži dan u godini. Treća napomena, poštovana gospodo, i ovde posebno moram ministru Stefanoviću da kažem, ne samo da postoji, kako ja razumem, tiha saglasnost člana Vlade da je Vlada bila neefikasna, nego nam je ministar neusvajanjem jednog amandmana na ovaj Predlog zakona na član 23, koliko se sećam, saopštio da uprkos tome što je svestan svoje neefikasnosti da hoće tu neefikasnost da očuva, jer smo mi predložili, poštovana gospodo, da se skrati period za usvajanje propisa koji moraju biti usvojeni nakon usvajanja ovog Predloga zakona. Mi smo smatrali da ljudi koji se bave time treba da dobiju tri meseca da pripreme te propise. Kada Vlada naloži i kada mi kažemo tri meseca mora ovde, potvrdimo to u Skupštini, onda to postaje obaveza ljudi koji se time bave, a Vlada je nama u obrazloženju zašto neće da prihvati naš predlog koji nas sve zajednički, gospodine Stefanoviću, ne vas samo ili mene samo nego sve nas zajednički usmerava ka efikasnosti, napisala – amandman se odbija iz razloga što će se stvaranjem uslova za punu primenu zakona svakako započeti odmah i bez odlaganja. Međutim, prihvatanjem amandmana otvara se mogućnost da se probiju propisani rokovi. Poštovani ministre Stefanoviću, mi smo onda mogli da stavimo godinu dana da bismo bili sigurni da neće biti probijeni neki rokovi. Dakle, ne smemo mi da se prilagođavamo onome što je zamisao nekoga za neki rok. Nama, ja mislim, princip efikasnosti za jednu Vladu naše države mora da bude jedan od ključnih principa i kada raspravljamo ovde, poštovana gospodo, ja mislim i oko toga, gospodine Stefanoviću, ne tihu saglasnost nego otvorenu saglasnost u našoj raspravi, mislim, ovde treba da obezbedimo. Hvala vam poštovana gospođo.
Predlagač ima prednost. Reč ima dr Stefanović.
Hvala. Ja se ne bih složio sa vama da je Vlada bila neefikasna. Vlada je efikasna u zaista velikom broju polja, od smanjivanja deficita, što je sve u vezi sa ovim zato što se tako obezbeđuju značajnija sredstva u budžetu Republike Srbije. Ali se zaista trudila da pronađe rešenja koja će biti održiva. Nažalost, od 1992. godine nemamo zakon, od 1968. imamo protivgradnu zaštitu, a imali smo situacije da na primer samo u jednom danu i to 20. aprila 2009. godine imamo štetu od 47 miliona dinara samo na jednom području gde su bile zasađene kajsije. Po proceni nekadašnjeg narodnog poslanika sa kojim sam voleo da razgovaram, gospodina Zaharija Trnavčevića, njegova procena je da je šteta od grada u 2010. godini iznosila gotovo sto miliona evra. To je njegova procena, ne ulazim u to itd. Nije uvek moguće, čak ni uz ogromno dejstvo protivgradne zaštite apsolutno zaštiti useve. Ono što je Republika Srbija učinila pred nama je danas zakon, odnosno Predlog zakona koji se nadam da će Narodna skupština usvojiti, koji će na ozbiljniji način urediti ovu oblast, obezbediti finansiranje i naravno učiniti, nadam se, vrednijim one ljude koji treba da donesu podzakonske akte. Razgovaraćemo o tom amandmanu, ali ja im predlažem da krenu da rade od trenutka usvajanja naporno i da nam pokažu svima da je rok od šest meseci bio predug i da oni mogu to da urade za mesec, dva, dva i po meseca i da pokažu da su zaista uspešni i efikasni. Mi smo ostavili dovoljno vremena da se to pripremi. Protivgradna zaštita to neće trpeti, a ja se nadam da će oni pokazati da nismo bili u pravu kada smo im dali toliko dugo vreme. Međutim, samo da vam kažem dve stvari. Što se tiče vremena, nemojte da kažete da ćete od 20.00 razgovarati sa građanima do zalaskasunca. Jako kratko ste građanima ostavili, to je negde tridesetak minuta…
Vreme.
… Ako se bude merilo po tim procentima koje ste govorili o amandmanima, zamislite kada bi poslanička grupa SNS poredila procente koliko im je zakona prošlo kada se o njima glasalo, mislim da je taj procenat negde blizu 100.
Reč ima Marija Obradović. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Ja ću takođe po ovom amandmanu i o ovim brojkama oko toga kakve zaključke treba da izvučemo i tu postoji različita matematika koja može da nas navede na pogrešne zaključke. Kako obično kolega Pavićević kaže – ja imam tri stvari o kojima ću govoriti, tako bih i ja želela da kažem kada su u pitanju ova dva predloga zakona, Predlog zakona o zapaljivim i gorivim tečnostima, o kome ćemo kasnije da govorimo i ovaj Predlog zakona o odbrani od grada, ukupno ćemo danas razmatrati o nešto manje od stotinak amandmana a ministar je odlučio da prihvati 34 amandmana, što zaista jeste znatna brojka, ali nikako, ni u kom slučaju ne govori da je Predlog zakona bio loš, nedovoljno precizan, da je pisan na brzinu jer moramo da govorimo o suštini. Suština je da samo tri ili četiri amandmana menjaju nijansu one odluke koja inače stoji u Predlogu zakona, minimalna pomeranja datuma, a svi ostali amandmani su pravno-tehničke prirode uglavnom ili donose neke neznatne promene. Dakle, sadržina samog Predloga zakona nije značajno promenjena amandmanima, a ne bih rekla dobra volja, to je suviše slobodna reč, nego posvećenost i ozbiljnost ministra i MUP-a koji su radili na konačnom usvajanju amandmana, govori o tome zašto je ovoliki broj amandmana prihvaćen. Mi smo zaista vrlo ozbiljno radili u prethodnim danima i u neformalnim konsultacijama koje su se dešavale pre početka rasprave o ovim predlozima zakona. Učestvovao je veliki broj poslanika i mislim da je to izuzetno pohvalno, jeste da zahteva malo više napora, malo više vremena i energije predstavnike ministarstva i poslanika, ali u svakom slučaju pridonosi ovako velikom broju usvojenih amandmana. Mislim da je vrlo važno da radimo zajedno i to je možda onaj novi način uvođenja prakse o kojoj je govorio gospodin Šutanovac u raspravi u načelu da je dobro da opozicija i pozicija zajedno glasaju za određene predloge zakona na kraju, nakon vrlo detaljne i korisne i plodonosne rasprave u srpskom parlamentu. Ja se kao i ministar Stefanović ne bih složila sa tim da treba povezivati broj usvojenih amandmana sa vašom popularnošću u biračkom telu, to pomalo zvuči neozbiljno, posebno za vas kolega Pavićeviću. Od vas uvek čujemo ozbiljne komentare, ali ja sa tom shvatila kao šalu, verujem da je to zabavljalo i gledaoce u domovima. Neozbiljno je povezivati broj usvojenih amandmana ili još gore podnetih amandmana. Rekli ste 1.200 amandmana ste podneli, od toga treba reći koliko je amandmana koji glase - briše se. To je zaista neozbiljno. Znate, ako imamo jedan predlog i ako imamo oko 200 amandmana i vi napišete 200 puta briše se, to ne zahteva mnogo truda i rada. Onda pomislite, 130 poslanika koliko sada ima SNS puta 200 amandmana, koji je to broj i kako bismo to mogli da povežemo sa popularnošću u biračkom telu. To nisu relacije u kojima treba da se bavimo kada je matematika u pitanju. Ono što mi se jako dopada jeste što koristite besplatan medijski prost za tu predizbornu kampanju, to jeste vaša snalažljivost, ali to nije pristojno za parlament. U svakom slučaju radujem se današnjoj raspravi i drago mi je što ste postali vrlo konstruktivni u podnošenju amandmana, vrlo ozbiljno shvatate donošenje zakona u parlamentu. To se značajno promenilo u odnosu na prethodni način vašeg rada. Hvala.
Zahvaljujem se. (Dragan Šutanovac, s mesta: Po Poslovniku.) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Gospodine predsedavajući, uvaženi gosti iz MUP, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika član 107. Na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku. Uvažena koleginica koja je ovde ne znam koji mandat poslanica je iskoristila priliku da dok ste se vi tu smenjivali vodi debatu na ličnim osnovama sa gospodinom Pavićevićem. Odlično znam da gospođa Obradović zna da to ne može da se radi. Molim vas da bez obzira što ste sada seli i niste pratili, da ova sednica ipak bude u duhu sa Poslovnikom i da ovakve stvari sprečite, jer pokušaj šarmiranja poslanika, javnosti, obraćanje lično gospodinu Pavićeviću gde bi on sada trebao da odgovori na ličnu priču, mislim da ne vodi u pravcu dijaloga o raspravi koja se tiče o dnevnom redu. Dakle, nesumnjivo je povređen Poslovnik, nesumnjivo, i bili ste dužni da opomenete. Samo nemojte mi reći da niste čuli, videli, jer onda je stvarno besmisleno, vi tu uvek možete da se promenite kada se nešto ovde dešava, pa da ostanemo uskraćeni za poštovanje Poslovnika. Evo poslanici klimaju glavom, odobravaju, čak i koleginica Obradović. Znači povređen je Poslovnik defakto, pa pošto ste vi poznati kao čovek koji ovde izriče opomene i kada se Poslovnik ne povredi, onda vas molim da reagujete i kada se povredi od strane koleginice vaše poslaničke grupe, za koju imam potpuno poštovanje, ali naprosto Poslovnik je iznad naših odnosa. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Veoma mi je drago i prijatno sam iznenađen da ste konačno pročitali Poslovnik. Pošto ste vi neko ko svakodnevno krši Poslovnik, počeli ste da se zalažete za poštovanje Poslovnika, veoma sam obradovan da konačno možemo i to da dočekamo u srpskom parlamentu. (Dragan Šutanovac, s mesta: Po Poslovniku.) Ne možete ponovo da se javite, to vrlo dobro znate. Gospodine Šutanovac molim vas poštujte Poslovnik. Dužan sam da dam objašnjenje i upravo ga dajem, kao što ste konstatovali upravo smo se rotirali na mestu predsedavajućeg u trenutku kada smatrate da je prekršen Poslovnik. Uzeću stenogram pogledati i onda ću moći nešto da kažem. U ovom trenutku sigurno ne mogu ništa da izjavim. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da.) (Dragan Šutanovac, s mesta: Po Poslovniku.) Ne možete gospodine Šutanovac ponovo, ja vam kažem da ne možete. Da li neko želi reč po povredi Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani predsedavajući, želim da ukažem na povredu Poslovnika član 107, koji govori o dostojanstvu Narodne skupštine.
Gospodine Markoviću, član 107. je već reklamiran. Morate se pozvati na neki drugi. (Dragan Šutanovac, s mesta: Vi ste ga prekršili) Gospodine Šutanovac nemojte dobacivati. Primerno se ponašajte, ovo nije cirkus nego visoki dom Narodne skupštine. Izvolite gospodine Markoviću nastavite.
Želim da ukažem gospodine predsedavajući da ste više nedelja i meseci unazad i vi i vaše kolege kršili redovno Poslovnik …
Gospodine Markoviću, da li ste se pozvali na neki drugi član, pošto ne možete po članu 107. jer se već gospodin Šutanovac pozvao na član 107.
Gospodine predsedavajući iskreno vas molim da mi dozvolite samo dve rečenice da obrazložim ovo što nisam mogao …
Ja ću vam dozvolite kada se pozovete na neki drugi član, ne možete na član 107. Moram da poštujem Poslovnik ako ga vi ne poštujete.
Gospodine predsedavajući onda se poziva na član 108, a to je vaša obaveza da se brinete o redu na sednici. Vi možda sa te pozicije u kojoj se osećate lagodno i prijatno niste svesni koliko kršenjem Poslovnika ne samo da usmeravate diskusije koje su jako loše i ružne, i koje jako lođe deluju na Skupštinu i …
Gospodine Markoviću da li ćete reči na koji je način povređen Poslovnik?
Upravo govorim.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Da li neko želi da se javi po povredi Poslovnika [[Vladimir Pavićević, s mesta: A replika?]] Kada se završi prijavljivanje po Poslovniku gospodine Pavićeviću dobićete pravo na repliku. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Smatram da ste povredili član 103. Poslovnika kada ste narodnom poslaniku, najpre Draganu Šutanovcu, zatim i gospodinu Markoviću onemogućili da jedan uopšte ne reklamira povredu Poslovnika, a drugi da se pozove na član 107. U tom pravcu vas molim da mi kažete gde u Poslovniku Narodne skupštine piše da se ne može reklamirati povreda istog člana Poslovnika? U članu 103. piše da narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazao. Ne znam kojim rečima da objasnim, sednica teče u nekakvom realnom vremenu. To znači da vi možete povrediti član 107, neko od narodnih poslanika reklamira povredu tog člana, vi ponovo učinite povredu člana 107, neku novu povredu i gde u Poslovniku piše da na tu povredu u vašem postupanju ni jedan narodni poslanik ne može da ukaže? Drugo, ako smatrate da narodni poslanik ne može da ukaže na povredu istog člana Poslovnika, molim vas recite mi po vašem mišljenju, pošto to u Poslovniku sigurno ne piše, koliko sada ta zabrana traje? Posle kog vremena, da li je to pet minuta, 10, 15 minuta, sutradan? Kada neko od narodnih poslanika ponovo može da reklamira član 107. koji je sada bio u pitanju? Ukoliko niste u mogućnosti, sasvim sigurno ću se obratiti odboru koji je nadležan za tumačenje Poslovnika da se kaže gde u Poslovniku piše da se ne može reklamirati isti član Poslovnika?
Zahvaljujem, gospođice Jerkov. Gospođice Jerkov, dugo ste narodni poslanik i vrlo dobro znate, pogotovo je vaša koleginica gospođa Čomić mnogo puta o ovome govorila. Imate i član 103. gde se kaže – povreda učinjena na sednici Narodne skupštine koja je u toku, i to akose neposredno po njenoj povredi neko prijavljuje, narodni poslanik ne može da ukaže na povredu i postupanje predsednika Narodne skupština na koju je već ukazano. Znači, član na koji je već ukazano. (Aleksandra Jerkov, s mesta: To je isti član…) Gospođice Jerkov, ako vi tumačite drugačije Poslovnik od vaše koleginice gospođe Čomić i ostalih narodnih poslanika, moraćete to, upravo kako ste rekli, kroz Odbor za administrativna pitanja ili kroz nadležan odbor da jednostavno raspravite. Da li želite da se Skupština izjasni, gospođice Jerkov? (Da) Zahvaljujem. Reč ima gospodine Šutanovac, povreda Poslovnika. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Ja upravo želim da pročitate ponovo to što ste počeli da pričate. Znači, narodni poslanik ne može da ukaže na povredu Poslovnika na koju je već ukazao. Znači, ja sam se malopre javio da ukažem na povredu Poslovnika u vođenju sednice kada se gospođa Obradović obraćala lično. Nakon toga …
Ne ukazao, nego ukazano.
Hvala vam, gospodine, vi ste čovek iz nauke, čujem da ćete da doktorirate skoro, pa nas ovde učite i gramatici… [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Šutanovac, zahvaljujem. Gospodine Šutanovac, nije tema. Molim vas, jednostavno javite se i obrazložite zbog čega smatrate da sam ja kao predsedavajući prekršio Poslovnik, a nemojte da koristite ovo kao repliku. Znate na koji način se dobija pravo na repliku. Ja vas molim da poštujete Poslovnik. Taman sam mislio da ste krenuli da poštujete Poslovnik na način kao što poštuju i ostali narodni poslanici. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Gospodine Bečiću, vi ste ovde trenutno prvi među jednakima. To što polemišete sa mnom i zloupotrebljavate poziciju na kojoj se nalazite, to ne znači da ste u pravu. Znači, malopre ste me vi uvredili time što ste konstatovali da sam ja napokon pročitao Poslovnik. Izvinite, kojom sivom masom moždane kore ste vi to zaključili i kojim delom ste vi to zaključili malopre da sam ja pročitao Poslovnik? To je za mene uvreda, a za vas možda nije. Kad vam ja kažem da ste vi čovek iz nauke koji sprema doktorat, vama je to uvreda. Pa, to je uvreda za sve nas zajedno ovde.
Gospodine Šutanovac, samo nastavite, nije problem. Kada govorite o meni, možete da govorite koliko god hoćete. Izvolite.
Malopre ste mi oduzeli reč i rekli ste…
Jel imate još nešto da kažete, gospodine Šutanovac?
Opet kršite Poslovnik.
Ne, izvolite samo, ja vas podstičem da govorite i dalje o meni.
Ali, nije vam to posao. Nije vama posao da podstičete narodne poslanike.
Gospodine Šutanovac, ako kažem da ne možete da govorite o tome, vi kažete da ne mogu da vas …
Da, da…
Kada vam kažem da govorite o tome, vi se opet ljutite. Ne znam na koji način sa vama da komuniciram.
Sada već osećam i dozu nervoze koja izaziva kod mene i uplašenost. Kada počnete da vičete, razumete, sa te pozicije, mi narodni poslanici ovde pomislimo ko zna šta se dešava.
Ja uopšte ne vičem, gospodine Šutanovac.
Kako ne vičete? Nema potrebe. Mislim, neću da kažem da se derete.
Gospodine Šutanovac, vi ste čovek koji je poznat da dobacuje, koji ne dozvoljava da se rasprava vodi na pravi način u Narodnoj skupštini, tako da…
Gospodine Bečiću, ako bi ja rekao… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Da završim samo.) Gospodine Šutanovac, biću samo prinuđen da vam dam opomenu. Ne vredi više na drugi način sa vama da komuniciram. Zahvaljujem se. Da li se neko po povredi Poslovnika javio? (Da) Gospodine Markoviću, koji član? Pošto želite da vršite opstrukciju rada Narodne skupštine i ne želite da se vodi rasprava po dnevnom redu, ja ću morati striktno da primenjujem Poslovnik od ovog momenta, gospodine Markoviću. Gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete. Dobacujete, gospodine Šutanovac, čitavo vreme. Molim vas da se primereno ponašate u Narodnoj skupštini. Reč ima mr Jovan Marković, povreda Poslovnika. Izvolite, gospodine Markoviću.
Poštovani predsedavajući, pozivam se na član 107. Poslovnika i tražim od vas samo jednu rečenicu da me čujete. Sve vreme pokušavamo da objasnimo da povreda Poslovnika, na koju je gospodin Šutanovac obratio pažnju svima nama, jeste učinjena kod prethodnog govornika, odnosno kod gospođe Obradović. Kasnije sve što smo pokušavali da vam dokažemo je vezano za vašu povredu Poslovnika po istom članu. Nije moguće da nam zabranjujete ako je završena jedna replika ili jedna međusobna komunikacija kod povrede jednog člana Poslovnika, ako vi učinite drugu povredu Poslovnika, nije normalno da nam zabranjujete da o tome govorimo. To hoćemo sve vreme da vam objasnimo. Mislimo da nije u redu…
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Da bi nastavili u duhu Poslovnika, moram da vam dam i objašnjenje.
Samo da završim, molim vas.
Molim vas da saslušate.
Molim vas, pozvao sam se na dostojanstvo u članu 107. Znači, danima ne mogu da dođem… [[Isključen mikrofon.]] (Jovan Marković, s mesta: …do reči da objasnim o čemu se radi što se tiče povrede Poslovnika i to nije u redu.)
Jeste u redu, gospodine Markoviću, zato što vi kažete da je gospođa Obradović napravila povredu Poslovnika, učinila povredu Poslovnika. (Jovan Marković, s mesta: Ali priznala je.) Gospodine Markoviću, gospođica Obradović ne može da učini po Poslovniku povredu Poslovnika. Može da učini samo predsedavajući ako nije na vreme reagovao kod izlaganja govornika ili onoga koji je izlagao u Narodnoj skupštini, ako nije na vreme sprečio da se ne učini ta povreda Poslovnika. Znači, gospodine Markoviću, ja sam već dao objašnjenje da u tom trenutku nisam bio predsedavajući, da ne mogu da znam šta se desilo i da ću pogledati stenogram, ali vi mi ne dozvoljavate da pogledam stenogram i da vidim da li je učinjena povreda. Ako bude učinjena, ako procenim da je učinjena, ja ću reagovati. Dopustite da se nastavi rasprava u Narodnoj skupštini o zakonu koji je na dnevnom redu. Gospodine Markoviću, ja vas molim. (Jovan Marković, s mesta: Ali, u vašem obraćanju gospodinu Šutanovcu ste ponovo vi povredili Poslovnik. O tome se radi.) Gospodin Šutanovac može i sam da se brani, ne morate da mu budete advokat, gospodine Markoviću. Zahvaljujem se. Da li neko želi po dnevnom redu? Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika, član 106. Opstrukcija jeste vid političke borbe, legitiman, ali je opstrukcija i pokazatelj da predlagači amandmana u stvari nemaju nikakvu suštinsku zamerku, pa onda upotrebljavaju Poslovnik samo da zaustave neke procese u Narodnoj skupštini. Loše je kada pređemo u vređanje. Loše je kada pređemo u omalovažavanje. Loše je kada neko komentariše potencijalni doktorski ili bilo kakav rad. Valjda je to naučio u toku svog dvanaestogodišnjeg studiranja, gde je više studirao omalovažavanje i vređanje nego ono što mu je bilo na samom dnevnom redu. Ali, ja apelujem i na narodne poslanike Srpske napredne stranke, apelujem i na ostale narodne poslanike, a apelujem i na vas, gospodine predsedavajući, ako je gospodin ministar Stefanović mogao tu sa svojim saradnicima da dođe i da strpljivo čeka debatu o predloženom dnevnom redu, ako građani Srbije koji dan danas gledaju u nebo da li će biti oblaka koji će im doneti grad i odneti letinu, a mi ćemo ovde pričati o povredi Poslovnika i da li je neko tako svilen pa mu ne odgovara da jedna vrlo korektna koleginica u svojim nastupima, kao što je to Marija Obradović, sme tako da se obrati ako se obrati lično. Ja vas molim, kao i ostale koleginice i kolege, dajte da govorimo o tački dnevnog reda, dajte da govorimo o onome o čemu je i Vlada Republike Srbije danas ovde došla da govori, ono što i građani Republike Srbije od nas očekuju.
Zahvaljujem se, gospodine Babiću. Ja se ne vređam na one koji su 12 godina uništavali Srbiju. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje? (Ne) Zahvaljujem. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima gospodin Pavićević, pravo na repliku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče, gospodine Bečiću, ministre Stefanoviću, poštovane gošće i poštovani gosti, imam pravo na repliku, ja mislim, gospođi Obradović i jednim delom i gospodinu Stefanoviću. Najpre želim da se zahvalim gospođi Obradović što je podsetila sve narodne poslanike i građane naše Republike da je Nova stranka za ovih godinu i dva meseca podnela 1275 amandmana, od kojih je 81 amandman usvojen, a što iznosi 6,35%. Naravno, meni tu rade neke asocijacije i ja to prenosim jednom analogijom i na podršku u biračkom telu i sad mi možemo da raspravljamo da li ima smisla, u kojoj meri to ima smisla itd. Samo da kažem i gospođi Obradović da smo amandmane „briše se“ koristili svaki put kada smo smatrali da raspravljamo o predlogu zakona koji je nepopravljiv i koji smo amandmanima „briše se“ hteli da anuliramo. To je legitimna stvar. Mi delujemo vrlo konzistentno, poštovana gospodo, gospodine Bečiću, samo da čuje i gospođa Obradović, i da podsetim i narodne poslanike iz SNS da su dva naša amandmana „briše se“ prihvaćena, poštovana gospodo. Ministre Stefanoviću, gospođa Tabaković, u jednoj našoj raspravi ovde, gospodo, prihvatila je dva amandmana Nove stranke koja su glasila „briše se“. Prihvatam sugestiju ministra Stefanovića, u Ivanjici ću biti od 20 časova do zalaska sunca, ali u subotu 20. juna u centru Čačka, poštovani građani, od 18,30 časova do zalaska sunca razgovaram sa građanima, poštovana gospodo, da se produži malo to vreme i da ono može da traje i više sati nakon ovog iskustva koje budemo imali u Čačku i u Ivanjici, poštovana gospodo.
Gospodine Pavićeviću, molim vas. Da li neko želi po dnevnom redu, po amandmanu da govori? Repliku želi ko? Molim vas, imam prijavljene: gospođu Mariju Obradović, Nevenku Milošević, Nadicu Nikolić, Veroljuba Matića, i mr Jovana Markovića. Ko želi po amandmanu? (Jovan Marković, s mesta: Poslovnik.) Vi ne odustajete, gospodine Markoviću? Gospodine Markoviću, dajem pauzu od pet minuta. (Jovan Marković, s mesta: Mogu li da vam objasnim?) Ne vredi, zato što vi ne želite da se nastavi rasprava po dnevnom redu. Želite opstrukciju u Narodnoj skupštini. Ja vam to neću dozvoliti. Ne možete, gospodine Markoviću. Zahvaljujem. (Borislav Stefanović, s mesta: Nije na vama da komentarišete koliko je ko upropastio Srbiju.) Gospodine Stefanoviću, ne dobacujte predsedavajućem. Gospodine Stefanoviću, niste bili u sali, nemojte da dobacujete predsedavajućem. (Borislav Stefanović dobacuje s mesta.) Gospodine Stefanoviću, nemojte da dobacujete. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Reč ima narodna poslanica gospođa Obradović. Da li ste odustali? (Marija Obradović, s mesta: Odustajem.) Narodna poslanica Nevenka Milošević. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, javljam se povodom replike jer sam pomenuta imenom i prezimenom, a i Ivanjica je pomenuta danas najviše puta. Stoga želim da kažem da su, naravno, u Ivanjici dobrodošli svi narodni poslanici, ja ih pozivam da dođu u Ivanjicu, ali što se tiče rešavanja problema u Ivanjici, ima ko da rešava te probleme. Ono što pričate o 6%, bili ste, videćete, mislim da ni šest građana neće doći. Sada je sezona malina. Kao narodni poslanik iz Ivanjice, najbolje poznajem probleme građana opštine Ivanjica, redovno primam građane u svojoj kancelariji i sasvim dobro znam koji su problemi. Građani Ivanjice, nasuprot tome, i te kako bi se radovali da dođu ministri iz Vlade, a pre svega naš premijer Aleksandar Vučić. Tada bismo imali i te kako o čemu da pričamo, o mnogo problema. Zahvaljujem se što ćete vi doći u Ivanjicu, dokumentovaćemo koliko će ljudi biti na tom skupu. To je ono kratko što želim da poručim u ime građana moje opštine.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Nadica Nikolić Tanasijević. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, mislim da je bilo bespredmetno podneti ovakav amandman, ali pošto mu uvažene kolege gospodin Pavićević i gospodin Živković daju toliki značaj, onda moram da kažem i nekoliko reči. Očigledno je da je ovde u pitanju samo jedna slovna greška, odnosno greška u kucanju teksta amandmana, ali je još očiglednije da uvažene kolege koriste svaku, pa i najmanju priliku za svoju ličnu promociju, a i promociju svoje minorne stranke. Mišljenja sam, gledajući predložene amandmane od strane uvaženih kolega, da se većina njih odnosi samo na slovne, pravopisne i gramatičke greške. Takođe mislim da im je ovog puta ponestalo i kreativnosti i inspiracije, a verujem i znanja, kada je Predlog ovog zakona u pitanju, iz razloga što im poljoprivreda očigledno nije jača strana. No, da se vratim na sam amandman. Mogu negde i da vidim razlog zašto je ovaj amandman podnet, a on je vidljiv u jednoj opšte poznatoj narodnoj poslovici koja glasi – davljenik se i za slamku hvata. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Matić. Izvolite. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Na čije izlaganje, gospodine Živkoviću? (Zoran Živković, s mesta: Na izlaganje prethodne govornice, imenom i prezimenom sam pomenut.) Vi ste pomenuti imenom i prezimenom? Izvolite, gospodin Živković ima reč.
Naravno da izlaganje prethodnice ne zaslužuje bilo kakav osvrt ni trošenje reči, ali bi bilo dobro da gospođa poslanica bude obaveštena o tome šta je posao narodnih poslanika. Narodni poslanici su ovlašćeni da pišu amandmane na predloge zakona. Očigledno da gospođa nije upoznata sa tim da je amandman usvojen. To znači da je nadležno ministarstvo, Vlada Srbije ocenila da je taj amandman bio dozvoljen sa ustavne i zakonske strane i da je bio potreban da bi se tekst doveo do nivoa čitljivosti na srpskom jeziku, koji je zvanični jezik u ovoj državi. Takođe bi bilo dobro da se obavesti gospođa poslanica da protivgradna zaštita nema veze sa poljoprivredom. Poljoprivreda, zasad i rod, je nešto što se štiti protivgradnom zaštitom, ali samo delovanje, nabavka sredstava, obuka strelaca, nema nikakve veze sa poljoprivredom. To je nešto što ima možda više veze sa raketnom tehnikom, sa vojnom tehnikom, sa meteorologijom, ali sigurno nema nikakve veze sa poljoprivredom. Ovde ne sedi ministar poljoprivrede, niti su ovi momci u uniformama poljoprivrednici, niti su ove poštovane dame agronomi. Generalno, taj panični strah koji sada dovodi do toga da su čak i poslanici i poslanice koji se nikada nisu javili za reč dobili zadatak da kažu malo svoje žuči prema Novoj stranci me raduje.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, meni je zaista neverovatno da smo potrošili toliko vremena na jedan amandman koji tretira jedno slovo, dakle, u bukvalnom smislu te reči,jedno slovo. I, meni je neverovatno da predlagač ovog amandmana koji je preuzeo ulogu dežurnog lektora, što nije loše samo po sebi, ali nema potrebe za nekakvom slavodobitnošću sada, nema potrebe za nekim epskim pričama o ne znam kakvom marljivom radu njegove stranke i zbog građana Srbije želim samo da pročitam ovaj amandman. Amandman glasi – u Predlogu zakona o odbrani od grada u članu 3. u tački 12. reč „efakata“ zamenjuje se rečju „efekata“. Dakle, u pitanju je jedno slovo. Potkrala se jedna mala greška, ko radi taj i greši. Mi sada ovde imamo minutima i minutima diskusiju, hvalospeve, kako su ne znam kakav marljiv rad požrtvovanost i posvećenost neki poslanici posvetili da isprave ovu jednu slovnu grešku, jedno slovo je u pitanju. Zbog građana Srbije sam morao da pročitam, da svi, da niko prosto nema nedoumicu u to koliko zapravo je bilo marljivog rada. Svako normalan će prihvatiti ovaj amandman, ali nema potrebe sada za nekim epskih pričama, prosto i ja zaista želim da apelujem na sve da se vratimo normalnom toku diskusije. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Nadica Nikolić – Tanasijević, po amandmanu.
Zahvaljujem, predsedniče što ste mi još jednom dali reč i moram da kažem da apsolutno znam svoj posao, šta je moj posao, šta je posao ostalih narodnih poslanika. Ali, moram da kažem i da onaj ko nije na svojim plećima i na svojoj koži osetio šta znači muka, jad, čemer i nevolja koja je izazvana jednom vremenskom neprilikom kakav je grad ne može biti pozvan da govori o ovoj temi. Moram da kažem i to da sam rođena na selu, da sam odrasla u jednoj seoskoj porodici koja se decenijama unazad bavi poljoprivrednom proizvodnjom i da apsolutno mogu govoriti o ovome. Još jednom pominjem, da sam odrasla na selu, na svojim voćnjacima, a ne na nekim imaginarnim pašnjacima i vinogradima.
Zahvaljujem se. Član 4. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Vlada je prihvatila ovaj amandman i ovo je prva pobeda, prvi uspeh Pokreta za PREOKRET, ali i građana Srbije i vas gospodine Stefanoviću i vi ste građanin Srbije, pretpostavljam lojalan i dobar građanin Srbije međutim, to mi ne smeta da kažem da niste dobar ministar i da su posledice ovog rada koji se desio vašeg nečinjenja, odnosno vašeg Ministarstva Možemo mi gospodine Stefanoviću da kažemo, odnosno vi da kažete da je za ovo odgovorna Opština Ivanjica. Vi ste rekli da vaše Ministarstvo nije odgovorno. Rakete nisu ispaljene, nije bilo strelaca. Ko je odgovoran? Da li sam ja odgovoran? Da li je odgovorna koleginica koja je malopre govorila, rekla je da je rođena na selu i da zna sve o poljoprivredi? Da li je ona odgovorna za to? Ili niko nije odgovoran? Upravo zbog toga jeste ovaj amandman koji smo podneli i više amandmana koji idu ka tome, da se tačno definiše ko je odgovoran, koja lica i kakvim kaznama će biti kažnjeni ukoliko ne postupe, jer milijardu i 200 dinara štete od grada nije mali novac, gospodine Stefanoviću, ni za bilo koju državu, a ne za Srbiju koja je siromašna. Zbog toga ovo jeste uspeh što ste prihvatili da se na neki način onemogući da se neko zakloni u smislu njegove odgovornosti time što bi rekao da je odgovornost posledica uvažavanja zakonitosti prirodnih procesa.
Gospodine Veselinoviću isteklo je vreme.
Koristim vreme koje još imam.
Ne možete gospodine Veselinoviću, možete jednom do pet minuta.
Dobro. Hvala vam.
Zahvaljujem vam. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dobro je što je Vlada prihvatila ovaj amandman, samo bih htela nešto da pojasnim. Znači, član 4. govori o načelima sistema odbrane od grada, pa su jednom delu koji se odnosi na načelo naučne zasnovanosti i ekonomske opravdanosti odbrane od grada kaže – stanovništvo i imovina štite se od grada metodama koje su naučno zasnovane uz uvažavanje zakonitosti prirodnih procesa i zaštite prirodnih vrednosti kao i ekonomske opravdanosti ove zaštite. Mi smo mislili da ovaj izraz „zaštite prirodnih vrednosti“ nekako nije prikladan pa smo predložili, čini mi se, po meni adekvatniji, precizniji pojam, a to je – životna sredina. Još jednom se zahvaljujem Vladi što je imala sluha za dobru volju poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, ZZS i ZS, te je usvojila ovaj naš amandman. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem gospođo Karavidić. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, kolege i koleginice narodni poslanici, podneo sam na ovaj predlog zakona ukupno sedam amandmana, hvala Vladi što je tri amandmana prihvatila, ali jedan od ključnih amandmana je ovaj amandman na član 5. a on glasi da su subjekti sistema odbrane od grada organi državne uprave i organi jedinice lokalne samouprave. Šta to konkretno znači? Uvaženi ministre, ja sam već u načelnoj raspravi u ovom plenumu rekao, da smatram da je potpuno nepotrebno da se u zakon ubacuju organi AP Vojvodine, jer ne vidim šta bi oni to uradili. Od Drugog svetskog rata pa na ovamo do 1992. godine imali smo više zakona iz bivših republika, iz Jugoslavije, kada su čak i tada autonomne pokrajine bile i moram da kažem jedan vid države, nikada nisu učestvovale u sistemu protivgradne zaštite. Dao sam primer i okolnih zemalja koje su takođe u EU, ali svi nivoi vlasti nisu obuhvaćeni u Zakonu o protivgradnoj zaštiti, konkretno primer Republika Hrvatska. Ono gospodine ministre što se u našem narodu kaže kada je mnogo babica, kilavo dete. Suština ovog zakona je da zakon treba biti jedinstven, da zakon treba biti efikasan i da se zna ono što su već i kolege rekle, ako se desi nepogoda ko je odgovoran ako sistem zataji. Mi, gospodine ministre, imamo sada u sistemu nesporno je državu imamo lokalne samouprave koje imaju nadležnost i nažalost, po meni ubacuju se ceo jedan član, a to je član 8. ubacuje se i autonomna pokrajina. Moram da podsetim zbog građana, ali i zbog kolega narodnih poslanika da mi u sistemu protivgradne zaštite nemamo samo strelce, laserne stanice i rakete koje su neophodne da bi sistem funkcionisao već imamo i radarske centre koji su najvažniji segment, ako mogu da kažem ovog sistema. Ja sam i pre dva dana u načelnoj raspravi pominjao da je centralni deo Šumadije, znači potez od Kragujevca, Topole, Aranđelovac, bio 2014. godine pogođen gradom upravo zbog toga što je zatajio radarski centar Bukulja. Ako mogu da podsetim da imamo radarski centar Fruška Gora koji koordinira svim radarskim centrima u Srbiji i koji, ako bi zbog bilo čega, zatajio ni jedan radarski centar u Srbiji koji koordinira rad strelaca ne može na adekvatan način da reaguje. Ja mogu da pretpostavim da, hvala Bogu, organi AP će funkcionisati u narednom periodu, ali bih podsetio da nema nikakve potrebe da bi, apriori, atributi državnosti trebali da se kod ovakvog jednog zakona daju organima AP. Ni ja lično, ni stranka kojoj pripadam nemam ništa protiv AP. One su jasno definisane Ustavom Republike Srbije, ali ne treba ići na nešto što smatram da je potpuno nepotrebno i suvišno u ovom zakonu, jer sve što je predvideo i član 8. gde se stavljaju nadležnosti AP, to već mogu da rade i organi državne uprave i organi lokalne samouprave i ako je potrebno da se na određen način i pomogne oko finansiranja sistema gde je potrebna i AP, to se može odraditi preko lokalnih samouprava. Zbog toga smatram, da još jednom ponovim, ovaj zakon treba da bude jasan, treba da bude efikasan. Sistem odbrane od grada nema potrebe da se sada širi na nešto što nikada apsolutno nije bilo od Drugog svetskog rata na ovamo. Zbog toga još jednom molim narodne poslanike da ovaj amandman podrže. Meni je drago, juče na Odboru za bezbednost, od devet prisutnih članova, četiri člana je glasalo da se ovaj amandman prihvati. Hvala puno.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. De li neko želi reč po amandmanu? (Ne) Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite, gospodine Veselinović. (Dragan Šutanovac, s mesta: Prijavio sam se za prethodni amandman na član 6., bio sam u sistemu, ali nešto nije u redu sa sistemom.) Znam da niste bili u sistemu, ali nema problema. Izvolite, gospodine Šutanovac, ako vam je stalo da obrazložite vaš amandman. Izvolite.
Gospodine Bečiću, ja nisam u vašem sistemu, nije to ništa novo. Prijavio se jesam, nego ne znam zbog čega nije reagovala poslanička jedinica. Član 6. ustvari je suština ovog celog zakona, i da bi mogli da analiziramo taj zakon, ja ću pokušati da taj član ili ceo zakon, da vas vratim samo nekoliko godina unazad, a siguran sam da kolege iz MUP-a Srbije koji sede ovde, znaju o čemu se radi, jer su i tada bili saučesnici u nečemu što smo radili i što je danas ispalo pogrešno. Naime, Uprava za vanredne situacije tadašnjeg MUP-a i tadašnja Uprava za vanredne situacije u Ministarstvu odbrane su se sjedinile u to vreme na zahtev, insistiranje tadašnjeg ministra unutrašnjih poslova, gospodina Dačića. Lično sam bio protiv. Smatrao sam i smatram i danas da Srbija, imajući u vidu da nema kapacitet, da ima ministarstvo za vanredne situacije, kao što je u Ruskoj Federaciji, da Srbija treba da razmišlja i siguran sam da će se u tom pravcu ići pre ili kasnije, bez obzira na obrazloženja koja su data u odbijanju našeg amandmana, koja kažu da, mislim formiranje novog tela, odnosno agencije kako amandman predviđa, zahtevalo značajna finansijska sredstva, što ne mislimo da je tačno, i kaže se da se amandman odbija - naročito imajući u vidu da u sistemu organa državne uprave već postoje organi koji mogu da efikasno sprovode nadležnosti u ovoj oblasti. Dakle, mi smo u sistemu državne uprave, koliko ja znam, a verujte mi da znam, praktično sve organe koji mogu da se bave time, iscrpeli, RHMZ je to već uradio, je li tako? Onda smo 2011. godine, kažem, ponovo na insistiranje vašeg koalicionog partnera, gospodine ministre, tu stvar prebacili u Sektor za vanredne situacije. Sektor za vanredne situacije je radio nekoliko godina tu stvar, ispostavilo se da nije nivo kvaliteta na potrebnom i danas ponovo vraćamo tu stvar u RHMZ, sa željom da ponovo se time bavi neko ko, smo 2010. odnosno 2011. godine zaključili da to ne može kvalitetno da radi. Zbog toga Demokratska stranka ide ispred, ukoliko u pojedinim državama Evrope ili Americi postoje agencije za vanredne situacije, smatramo da je to dobro rešenje i za Srbiju. U jednom trenutku kolega iz MUP-a mi je rekao da postoji opasnost da sektor za vanredne situacije prevaziđe direktorat policije. Znači, to je anegdota, nije to toliko strašno, ali činjenica jeste da je veoma veliki deo tog posla, Ministarstvo unutrašnjih poslova, pao na vanredne situacije, a to nije suština policijskog posla ili posla unutrašnjih poslova, jer siguran sam gospodine ministre da ste i sami svesni da vam to odvlači mnogo vremena u odnosu na one potrebe koje su potrebe građana Srbije. Danas je puna godina kako MUP-a nema postavljenog načelnika Uprave kriminalističke policije. U međuvremenu hvalimo se rezultatom u kome se privode carinici i policajci, sve je u skladu sa amandmanom, što je potpuno razumem. Kod nekih je nađena čak i čokolada. Priveden je sudija sa 1700 evra mita, da li da, da li ne, videćemo u sudskom procesu. Policija upada u noćne klubove. Tu ne nalazi ništa u nekoliko navrata. Čak se dešava da je lokal zatvoren pre nego što policija dođe, pa na lokalu piše – zatvoreno zbog racije i sve je to, između ostalog, zato što očigledno vrh MUP-a ne posvećuje dovoljno vremena onim problemima koji su neophodni
Gospodine Šutanovac, molim vas.
… u vanrednim situacijama…
Gospodine Šutanovac, nije na dnevnom redu Zakon o policiji nego znate šta je na dnevnom redu. Ja vas molim samo u skladu sa ovim amandmanom. Ograničite se na obrazlaganje ovog amandmana.
Kažem, sve to se dešava zato što se vrh MUP-a, da ponovim rečenicu koju niste čuli, ne bavi suštinskim problemima koji postoje, nego se bavi problemima koji ne moraju, a kažem postoje, ako ćete uzeti ruski model, postoji posebno ministarstvo, ako ćete američki model, postoji agencija, u Evropi takođe. Naš je savet da bez obzira što vi imate većinu da odbijete ovaj amandman, kao i sve drugo, ali ovim prihvatate punu odgovornost, da ne govorite prvo da nije pokrio zakonski osnov za rad i pre 90-ih godina itd, jel smo se štitili od grada čak i uspešnije nego u poslednjim godinama u to vreme, da razmislite u pravcu formiranja agencije koja bi se bavila tim poslovima. Obrazloženje koje ste dali je suvislo, ako posmatramo Srbiju kroz dva, tri, pet ili šest meseci, Srbija će biti i posle nas i bila je pre nas. Znači, mislimo da ova stvar treba da se ozbiljno izanalizira i skrećem pažnju, pošto sam bio protiv toga 2010, odnosno 2011. godine, ne snosim odgovornost na neki način, ali s druge strane, ljudi koji su na tometad radili, sada rade na ovome da se to promeni i da se vrati nazad. Dakle, mislim da ste trebali da imate svest o tome da sa ovim problemima izađete sa jednim sistemskim rešenjem koje će biti celishodno, sveobuhvatno i koje više neće da se menja, jer sam siguran da u ovome što danas radimo, sedećemo ovde u nekoj drugoj većini vrlo brzo, nadam se, i opet raspravljati o istom problemu, nije bitno za koliko dr Stefanoviću, to se desi…
Gospodine Šutanovac, nemojte da polemišete sa ministrom. Ja vas molim završite izlaganje.
Nemojte da me molite, imam vremena koliko želim da imam. Znači da imam svo vreme poslaničke grupe. Nemojte to da radite.
Ja vas molim, u skladu sa Poslovnikom, govorite o amandmanu, a ako ne znate koji amandman, ja ću vam pročitati ponovo.
Nemojte da mi trošite vreme.
Dobili ste reč iako smo prešli na drugi amandman i vi sada pokušavate da vodite ovde političku raspravu o policiji i o mnogo čemu, a ne o amandmanu koji je na dnevnom redu.
Ja izražavam veliko žaljenje što vi, gospodine predsedavajući, ne razumete šta ja pričam.
Ja vrlo dobro razumem šta vi pričate, gospodine Šutanovac.
Uzeli ste mi ceo minut.
Ja veoma dobro razumem o čemu vi pričate i zato ovo i govorim.
Znači, vodim polemiku sa ministrom, jer ministar meni dobacuje pa mu ja odgovaram, inače se ja obraćam ministru, sa ove pozicije, jer sam ovlašćen da pričam po amandmanu. Dakle, smatram da rešenje zakonsko, koje je danas pred nama nije celishodno i sveobuhvatno. Smatram da neće izvesti one građane, koji su zainteresovani za ovu problematiku iz problema na način na koji smo to mogli da uradimo. Smatram da je ovo moglo da se uradi mnogo kvalitetnije i smatram da vlast koju imate možete da iskoristite da uradite jedan zakon kojim će se napraviti iskorak iz vremena u kome živimo, formirati agencija koja će biti samostalna, koja neće biti podređena ministru i koja će moći da dejstvuje u ovim situacijama mnogo, mnogo kvalitetnije. Da sam maliciozan, rekao bih da možemo da koristimo i vazduhoplove u ovoj situaciji…
Gospodine Šutanovac, molim vas.
Jer smo uradili studiju u Ministarstvu odbrane…
Gospodine Šutanovac, nemojte, ja vas molim da me ne terate da primenjujem Poslovnik. Prvo, ne reagujem, govorite da ste ovlašćeni po ovome, niste vi ovlašćeni ispred DS, ovlašćen je gospodin Jovan Marković, vi ste samo jedan od podnosilaca amandmana i vi po Poslovniku morate da govorite u skladu sa podnetim amandmanom. Na neki način pokušavamo da tolerišemo to što vi radite, ali jednostavno idete u krajnost vređajući druge narodne poslanike.
Po ovom amandmanu jesam. Ne, ne vređam nikoga, znači…
Molim vas, da li želite da govorite dalje po amandmanu?
Naravno.
Izvolite.
Dakle, postoji studija u Ministarstvu odbrane na koji način mogu da se koriste avioni za odbranu od grada, da ne kažem ono što bi vama smetalo. Znači, postoji jedna studija koja je urađena, siguran sam, za podvozne rezervoare za avione G4, koliko ja znam urađena. Proverite. Postoji problem oko toga zbog otvorenog neba, saradnja sa komšijama itd, ali sve to po meni i po nama iziskuje jedan mnogo ozbiljniji pristup ovoj problematici, jer ćemo se gospodine ministre naći ovde u nekom vremenu u budućnosti, ponovo da pričamo o problemima koji imaju seljaci sa gradom. Ovo je sve bilo dobronamerno, žao mi je što gospodin Bečić nema strpljenja da čuje. Znači, sve je ovo rečeno u želji da se ne raspravlja, ovo je danas drugi put. Znači, 2011. godine je bilo prvi put, sada je drugi put, sem vas gospodine ministre koji sedi ovde, više-manje ljudi koji sede oko vas su bili isti, svi su svedoci ovog dešavanja, ja vam govorim, tada sam rekao da je to loše, govorim vam i sad, on nije celishodno rešenje i ako se na neki način vi oslobađate problema koji imate, ali se poljoprivrednici ne oslobađaju. Shvatite ovo kao dobronamerni savet. O-kej, prihvatamo, mi smo bili na vlasti 2011. godine, naša parlamentarna većina je donela taj zakon na insistiranje našeg i vašeg koalicionog partnera isto, ali to je sada manje važno, mislim da još uvek nije kasno da pristupimo nečemu što bi bilo mnogo celishodnije za problematiku u kojoj se nalazimo. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović. Izvolite, dr Stefanoviću.
Ja zaista ne mogu da kažem da ja često uzimam u odbranu naše koalicione partnere, ali sada moram stvarno da kažem da ovo sa SPS i Ivicom Dačićem nije imalo nikakve veze, niti je Ivica Dačić, kao ministar imao želju da uzme protivgradnu zaštitu u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova, niti je to bilo korisno za Ministarstvo unutrašnjih poslova, niti je to bilo dobro za poljoprivrednike. To je bilo nametnuto tadašnjoj Vladi. Tadašnja vladajuća većina DS je donela odluku da protivgradnu zaštitu smesti u instituciju koja se nigde u svetu ne bavi protivgradnom zaštitom. Zašto? Zato što je tadašnji direktor RHMZ, član DS, hteo da pobegne od svoje odgovornosti u tome, pa je onda kroz racionalizaciju troškova, prvo ovih 200 ljudi koji danas rade u Ministarstvu unutrašnjih poslova sklonio, da bi zaposlio 484 nova čoveka. Dakle, divno povećanje radnih mesta kroz racionalizaciju. Onda da uzmemo podatke da je RHMZ 2008. godine kupovao 13.600 raketa, da bi 2011. godine Vlada Republike Srbije tadašnja, odvojila novac za 3.500 raketa za MUP. To je ta perfektna, divna, neverovatna briga za građane, poljoprivredu i sve ovo. Znate, nema moralnog osnova kada godinama sedite u jednoj Vladi i kada godinama se to tako sprovodi i godinama vam nigde u javnosti to niko ne kaže, da ti ljudi nakon toga sada izlaze sa naknadnom pameću. To prosto nema, ova Vlada u takve reči ne veruje. Prosto, kada ste imali priliku niste se borili, ja sam svestan da će SNS jednog dana morati da ode u opoziciju, možda ja to ne dočekam, ali dočekaće neke generacije. U svakom slučaju tada ćemo se setiti svih dobrih i loših stvari, mi nećemo govoriti ono što nismo uspeli da uradimo u svom mandatu, a radili smo drugačije, e sad vi treba da uradite tako, ne. Ko ima priliku od građana da se bori, da pokaže šta ume, treba to da pokaže kada to ne iskoristi, kada sasvim drugačije radi i sve suprotno tome radi, onda u opoziciji ima pravo, naravno da kaže šta god hoće, ali ja nisam siguran da će građani u to ikada poverovati. U svakom slučaju, tada ćemo se setiti svih dobrih i loših stvari, mi nećemo govoriti ono što nismo uspeli da uradimo u svom mandatu, a radili smo drugačije, e sada vi treba da uradite tako. Ne. Ko ima priliku od građana da se bori da pokaže šta ume, treba to da pokaže. Kada to ne iskoristi i kada sasvim drugačije radi i sve suprotno tome radi, onda u opoziciji ima pravo naravno da kaže šta hoće, ali ja nisam siguran da će građani u to ikada poverovati.
Zahvaljujem dr Stefanoviću. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Gospodine Šutanovac, želite repliku? Nemate pravo na repliku. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako nemam pravo?) Gospodine Šutanovac, pomenuta je DS i može da replicira ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, to je gospodin Marković. Vi niste ovlašćeni predstavnik… (Dragan Šutanovac, s mesta: Pogrešno sam protumačen.) Ja to ne mogu da tumačim. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ja ću da kažem.) Nije dovoljno što vi kažete, po Poslovniku ja to procenjujem. (Zoran Babić, s mesta: Javljam se za reč.) Gospodine Babiću vi želite? (Zoran Babić, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu izvolite. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako to može tako?) Vi me pitate zbog čega poštujem Poslovnik Narodne skupštine?(Dragan Šutanovac, s mesta: Kako to možete da radite? Imam pravo…) Imate pravo po amandmanu gospodine Šutanovac, javite se ponovo po amandmanu i možete da govorite, ali nemate pravo na repliku jer jedini koji ima pravo na repliku, to je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ne, ali meni je…) Znači, ja ne da ne dozvoljavam da vaša poslanička grupa govori, ali samo poštujem Poslovnik i kažem da nemate pravo na repliku zbog pominjanja DS vi, nego ovlašćeni predstavnik. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ministar je polemisao sa mnom, ne sa poslanikom grupom.) Gospodine Šutanovac, ako bi predsedavajući tumačio svačije izlaganje, izlaganje svakog poslanika i svakog diskutanta u Narodnoj skupštini… (Dragan Šutanovac, s mesta: Pitajte ministra.) Isto tako ja mogu da sada kažem da vi niste dobro tumačili ono što je ministar govorio i da po tome nemate pravo na repliku. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pustite me da kažem.) Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite. (Jovan Marković, s mesta: Ja sam se već javio za reč…) Javili ste se gospodine Markoviću, ali već sam dao reč gospodinu Babiću, ali ću imati uvažavanje da ste imali pravo na repliku i dobićete posle gospodina Babića. Izvolite gospodine Babiću, po amandmanu.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući, ako ste završili ovo ćaskanje. Da hoću da budem zlonameran, a neću, mogao bih da kažem da je uvaženi kolega u toku svog dvanaestogodišnjeg studiranja imao vremena da nauči da pravilno izgovori „vazduhoplov“. Ja sam, znate, završio moj fakultet za duplo manje vremena, pa eto žurio sam pa možda neke stvari nisam uspeo da naučim da pravilno izgovorim… (Aleksandra Jerkov, s mesta: Niste mogli za mesec dana.)
Molim vas gospođice Jerkov, nemojte da dobacujete.
Ali, ne želim da budem zlonameran, uostalom, moj lapsus je mnogo benigniji i po građane Srbije bezopasan u odnosu na razne finansijske lapsuse, razne Vračarske kvadrate, razne marifetluke bivšeg režima, ali ja sam se građanima Republike Srbije, a koristim i ovu priliku da zbog moje greške, mog lapsusa i uputim izvinjenje, ali za one koji su zloupotrebili svoj položaj bogateći se, nisam čuo ni izvinjenje ni prema pravosudnim organima, ali najvažnije izvinjenje koje moraju da upute građanima Republike Srbije i da politički to što su im građani rekli i poslali ih u političku penziju, nije dovoljno za nivo štete koju su učinili i građanima Srbije i celoj Republici Srbiji. Srpska napredna stranka neće podržati ovaj amandman. Razlog je veoma jasan i on je opisan i u obrazloženju zbog čega je i Vlada odbila ovaj amandman. Umesto da se formiraju razno-razne agencije, umesto razno-razne birokrate, ma koliko oni stručni bili, plaćaju, mislim da je neophodnije da taj novac se upotrebi za modernizaciju radarskog sistema, za praćenje gradonosnih oblaka, da je mnogo pametnije i korisnije da se ta sredstva upotrebe za kupovinu raketa, da se ta sredstva upotrebe da modernizaciju lansernih stanica za finansiranje što većeg broja ljudi koji će te rakete i ispaljivati. Da se upotrebi i na kraju krajeva i za štetu koji grad čini usevima u Srbiji, nego što ćemo sada formirati agencije, praviti novu birokratiju, praviti nove sisteme, praviti nešto što od čega direktnu korist građani Srbije neće imati. Mislim da RHMZ ima sasvim dovoljne kapacitete i stručne i kadrovske da sve to može da iznese i protiv sam bilo kakvog formiranja novih agencija i novih nameta i na budžet Republike Srbije, ali i prema građanima Republike Srbije. Međutim, ono što je najopasnije, bez obzira na te opaske, bilo ih je i biće ih, ali ono što je veoma opasno, govorim o amandmanu mnogo više nego što su to činili neki prethodnici… Ono što je veoma opasno je rečenica koja je malopre izgovorena – zašto je uhapšen sudija zbog mita od 1.700 evra? Ne znam da li je 1.700 ili 17 ili 170 ili ne znam koliko. Da li to znači da za DS postoji cenovnik u mitu, u korupciji, pa znate, 1.700 evra, to je za ručak, to nije mito? Jedan evro je mito, osim ako vi ne propisujete cenovnik. Ja vas molim, izađite sa tim cenovnikom. Zbog tog cenovnika smo mi sada ovde gde jesmo. Zbog tog cenovnika je mito i korupcija užiljena u našem društvu. Zbog tog vašeg cenovnika smo na tom mestu u borbi protiv korupcije bili 2012. godine. Znate li koliko je opasno kada narodni poslanik sa govornice Narodne skupštine kaže – zašto ste uhapsili nekoga zbog mita od 1.700 evra? U DS se dobijala nagrada za 1.700 evra, ili grdnja zašto samo toliko. Kažite, izađite i kažite – imamo cenovnik, pa za šta se dobija nagrada, za šta se dobija aplauz, za šta se dobija možda i mesto u predsedništvu DS. To su stvari koje su veoma opasne da se ovde podržava uzimanje mita i još opasnije da se ulazi u istražne radnje. Kako može jedan narodni poslanik da zna da li je neko uhapšen zbog mita od 1.700 ili koliko je kod njega pronađeno, za koliko se sumnjiči? S kojim pravom mi od ove sale pravimo sudnicu? Eto, prethodni kolega je sebi dao ulogu advokata odbrane, ali su argumenti veoma tanki. Gospodine Stefanoviću, SNS podržava vašu iskrenu borbu, koja se pokazuje svakodnevno i onda kada su privedeni ljudi koji nisu članovi nijedne stranke i onda kada su privedeni članovi DS i SNS i SPS, u kriminalu i oni koji se bave kriminalom nemaju zaštitu ni iza jedne bilo kakve boje članske karte, ni za kakvo poznanstvo. Ili si uzeo mito, ili si radio pošteno. To je jedino pitanje koje mora da se postavlja i u našem društvu i ovde. Poznati su rezultati i u borbi protiv trgovine narkoticima. Poznati su rezultati koje je policija pokazala prilikom kontrole i splavova, ali i drugih objekata. Poznati su rezultati da ste otkrili i da su otkriveni počinioci zločina koji su se desili pre sedam, osam, deset godina, kada je bilo veoma teško otkriti…
Gospodine Babiću, samo se vratite na amandman, molim vas.
Rezultati MUP pod vašim rukovodstvom i sa vašim timom su vidljivi i za SNS imate podršku i samo tako nastavite.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, verovatno ne treba ni da kažem zbog čega reklamiram Poslovnik. Član 106. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, u kome jasno piše da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se raspravlja. Mi sada ovde umesto zakona o gradu pričamo o svemu onome što nije na dnevnom redu i svemu onome što vi dozvoljavate zato što to izgovaraju poslanici iz vaše poslaničke grupe. Gospodin prethodni govornik… [[Isključen mikrofon]]
Gospodine Veselinoviću, dovoljno je, razumeo sam da smatrate da sam prekršio Poslovnik. (Janko Veselinović, s mesta: Imam dve minute da obrazložim.) Do dve minute. (Janko Veselinović, s mesta: Do dve minute, znači ne preko dve.) Pročitajte Poslovnik, gospodine Veselinoviću. Kada se nešto kaže do dve minute, ne morate da govorite dve minute. Dovoljno je da predsedavajućem obrazložite zbog čega mislite da je on prekršio Poslovnik. Kao što ste videli, reagovao sam, upozorio sam gospodina koji je govorio da smatram da treba da se vrati na amandman. Završeno je izlaganje. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Janko Veselinović, s mesta: Da.) Da, hvala. Gospodine Stefanoviću, vi imate pravo na reč, ali bih vas zamolio, pošto je gospodin Marković imao pravo na repliku pre nego što sam dao reč gospodinu Babiću. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovani gospodine ministre, poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, smatram da je jako važno pitanje koje smo otvorili oko naziva organa koji će biti nadležan i koji će nositi sve ove poslove u narednom periodu, zbog suprotstavljenih mišljenja i stavova koji se tiču ovog predloga. Ovo što je gospodin Šutanovac obrazlagao jeste jedan od načina kako misli da celovito možemo rešiti problem. Ono što je jako važno istaći u ovoj diskusiji, ono što bih zamolio i gospodina ministra Stefanovića i sve narodne poslanike da razjasnimo, u obrazloženju, gospodine Stefanoviću, razloga donošenja ovog zakona, kaže se – tačno je da su odlukama iz 1992. godine obustavljene primene zakona iz tog perioda i da su odlukama o ministarstvima neke nadležnosti prenete na republički zavod. Takođe se u obrazloženju kaže da je 2011. godine donet zakon koji tretira ovu oblast. Vi ste danima, a posebno ovde u raspravi, nametnuli temu da zakon ne postoji. I gospodin Babić i svi ostali poslanici sve vreme pričaju o tome da je ova delatnost bila potpuno van zakona. Nametnuli ste temu da neko nije mislio o ljudima, o građanima, a upravo dešavanja koja su se desila u Srbiji 14. maja i ovih nedelja i meseci iza nas govore koliko ste u stvari vi nesvesni da je zakon postojao, koliko niste bili sposobni da organizujete službe, koliko niste primenjivali postojeće zakone. Došli ste ovde sa idejom da je neko drugi odgovoran što navodno ne postoje zakoni i svi poslanici o tome pričaju kao da nisu pročitali materijal.
Vreme.
Mogu li samo da završim rečenicu?
Izvolite, završite rečenicu.
Suštinsko pitanje ovde, poštovani ministre, jeste ako ste nametnuli temu da zakon nije postojao, pa kako je moguće da onda država postupa u prethodnih više godina po ovom pitanju?
Zahvaljujem. Dao sam vam sekundi da završite rečenicu. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Ovo, naravno, nije tačno. Od 1992. godine ne postoji zakon o zaštiti od grada. Ako postoji pokažite mi gde, koji je „Službeni glasnik“, koji broj. Kada je donet zakon o zaštiti od grada? (Jovan Marković, s mesta: Godine 2011.) Godine 2011. je donet zakon o zaštiti od grada? Gde piše? Hajdete, molim vas, mi moramo da budemo ozbiljni. Postoji u zakonu kako se donosi zakon. Narodna skupština je morala da odluči o tome. Pokažite mi „Službeni glasnik“ i broj „Službenog glasnika“ gde je proglašen ukazom predsednika Republike zakon o zaštiti od grada. Dakle, nije ga bilo, jer ga nije bilo. Što se tiče ovoga, moram da kažem da je jedna čitava priča složena zamena teza. Ne treba vanredne situacije da se bave preventivom, jer to je onda isto kao kada biste dali Sektoru za vanredne situacije da gradi puteve da bi prevenirao klizišta ili da gradi nasipe da bi sprečio izlivanje reka. Onda bi ta institucija preuzela sve poslove u zemlji da bi sve bilo preventivno. Morala bi da vodi Elektroprivredu da bi sprečila iskakanje elektrosistema iz mreža, da bi sprečila da se to zapali. Na takav način kada bi bilo uređeno, onda bi taj sektor ili agencija ili kako god hoćete bilo svemoguće. Ovo treba da radi institucija koja prati hidrometeorološku prognozu. Neću se javljati posebno, samo da kažem gospodinu Babiću, da mu još jednu stvar dodam zato što mislim da je na dobrom tragu i samo sam hteo da pored ovog slučaja visoke korupcije, koji se sada u zemlji rade na način da se prikupi dovoljno dokaza, da se to preda tužilaštvu, onda sud naravno odlučuje ko je kriv ili nije, ali se radi na vrlo ozbiljan i odgovoran način i pokazujemo da nikoga neće štititi ni uniforma, ni značka, kao što smo to pokazali kada smo priveli 29 policajaca koji su uhvaćeni u korupciji. Meni to nije drago što se to dešava u zemlji, ali mi je drago što se Ministarstvo protiv toga bori i pokazuje da niko neće biti zaštićen, pa ni neko ko je nosilac političke funkcije, ni neko ko je bogat i tajkun i ima ozbiljno imovinsko stanje. To nije bio slučaj u prethodnim godinama. Ta borba je bila selektivna. Danas je borba protiv korupcije i kriminala jedan ozbiljan proces u kome se Vlada Republike Srbije, njen premijer i nadležna ministarstva protiv ovog bore iskreno i pokazuju da hoće da se u Srbiji živi i poštenije i bolje.
Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Gospodine Markoviću, zašto mislite da imate pravo na repliku? (Jovan Marković, s mesta: Pomenut sam. Pitao me je za broj „Službenog glasnika“.) Nije vas pomenuo ni na koji način u negativnom kontekstu, gospodine Markoviću. Gospodine Markoviću imaćete pravo samo po amandmanu da govorite, ali pre toga repliku ima narodni poslanik Zoran Babić, pošto je pomenuto njegovo ime, ali gospodine Babić je odustao, tako da izvolite.
Poštovani ministre, zaista mislim da smo ozbiljni ljudi ovde. Ne znam šta je neozbiljno, ako pomenem da je u obrazloženju zakona na strani 12. rečeno da donošenjem Zakona o ministarstvima „Službeni glasnik Republike Srbije“, broj 16, iz 2011. godine, koji su ti poslovi stavljeni u nadležnost Ministarstva unutrašnjih poslova, ne znam šta tu nije ozbiljno. Ako ministar ove države koji je bio nadležan za ove poslove kaže da to nije zakon i da to nije akt po kome treba da postupaju sve institucije, onda iz toga proizilazi da je potpuno normalno što sve druge institucije od lokalnog nivoa, preko republičkog, dozvoljavaju da se dešavaju ovakve katastrofe i da niko nije odgovoran. Ako za vas odluka Vlade iz 2011. godine nije validna i važeća, onda je to prosto veliki problem, onda to daje odgovor zbog čega nije bilo reakcije 14. maja ni u Kragujevcu, ni u Ivanjici, ni u Užicu, ni u Čačku. To daje odgovor i zbog čega niko nije kriv za ove stvari. Za mene je ovo dokument koji je bio osnova po kome treba da postupaju nadležne institucije. Teza po kojoj sa kojom ste došli ovde da ne postoje zakoni, da niko nikada ništa na tom poslu nije radio da biste prikrili vaše greške i probleme je zaista nedopustiva. Naši amandmani koje smo ovde predložili, kao i ovaj o kome je gospodin Šutanovac govorio, upravo je išao u prilog tome da se iskustva iz prethodnog perioda, zakoni koji su postojali i sve ostalo što možemo da iskoristimo, iskoristimo u primeni ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Kao što ste primetili nisam vas prekinuo i malopre ste reklamirali da prethodni govornik ne govori o amandmanu, a vi upravo to niste činili. Govorili ste minut i 45 sekundi i nijednom niste pomenuli amandman. Čisto da ostane zabeleženo. Zahvaljujem se. Reč ima ministar u Vladi dr Nebojša Stefanović.
Samo moram da kažem da je ova stvar potpuna zamena teza. Donet je Zakon o ministarstvima. Donela ga je Narodna skupština, a ne Vlada, pošto Narodna skupština donosi zakone, a taj zakon samo definiše delokrug i nadležnosti ministarstava. Ne uređuje predmetnu oblast. To je kao kad biste rekli da ne treba zakon o policiji, jer će se u Zakonu o ministarstvima napisati da se tim poslovima bavi MUP i time ste sve rešili. Šta će nam onda bilo koji zakon? Ne znam da li vi to ne razumete ili to koristite kao političku stvar. Glupo mi je da ulazim dalje u detaljnu elaboraciju. Nadam se da to shvatate. To bi značilo da ne treba da postoji ni jedan zakon. Dovoljno je da samo u Zakonu o ministarstvima podelite nadležnosti po nadležnim ministarstvima i da kažete oni se time bave i ništa drugo. Zakon o prestanku važenja Zakona „Službeni glasnik“, broj 18/92. Donet je 1992. godine Zakon o prestanku važenja Zakona o protivgradnoj zaštiti i nikada nakon toga nije donet, nikada do današnjeg dana. Nadam se da će ga o u današnjem danu, ako bude dan za glasanje, Narodna skupština doneti. To je suština ovoga. Što se tiče ovog člana Zakona, amandmana o kojem pričamo, ovaj amandman samo definiše postojanje nove Agencije za vanredne situacije koja bi se bavila i ovom delatnošću. Neću sada da ulazim, pošto je to ozbiljna i složena tema da li vanredne situacije treba da budu u MUP-u, da li treba da budu u posebnom direktoratu, agenciji. To je sada druga tema. Danas ne možemo na neki ozbiljan način da razgovaramo o tome, prosto nismo svi pripremljeni za to. Pisao sam nešto i našim kolegama koje se bave time i razgovarao sa gospodinom Marićem, itd, ali u ovom konkretnom slučaju, prevencija mora ići u onaj organ koji je nadležan da prati hidrometeorološku situaciju, razbijanje oblaka i koji je kadar da donese odluku o tome. Ljudi iz vanrednih situacija se bave rešavanjem posledica vanrednih situacija, kada one nastanu, i to je suština vanrednih situacija. Ne preventiva, jer onda bi trebalo da preuzme Ministarstvo zdravlja i da se bavimo preventivom od mogućih zaraznih bolesti, pa da preuzmemo i sve domove zdravlja. To je apsolutno nemoguće.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Potpuno razumem šta želite da kažete, gospodine ministre, ali vi izgleda nas ne razumete. Mi vama sada stvaramo pravni okvir da se taj sistem uredi na mnogo kvalitetniji i celishodniji način. Vi to sad gurate sve u RHMZ. Smatramo da to nije dobro i da to sada već može da se otvori i da se u okviru tog rešenja rešava kasnije i sektor za vanredne situacije, odnosno problemi koji se tiču vanrednih situacija. U Ruskoj Federaciji postoji ministarstvo koje se time bavi. U Evropi, gde to funkcioniše, postoji niz agencija. U Americi postoji čuvena Agencija Fema, i to je ono što pokušavamo da vam objasnimo bez želje da ulazimo u polemiku vezano za vaš rad na suzbijanju korupcije. Pohvalio sam to što je priveden sudija koga je ova vlast vratila, ovaj režim vratio da bude sudija, pošto nije bio reizabran u naše vreme. Odgovornost svakako nije na Demokratskoj stranci, niti želimo da budemo bilo čiji advokati, ali izražavamo zabrinutost što se ne rešavaju ubistva na ulicama. Smatramo da je to mnogo veći problem i da to mora… Nažalost, kazaću još jednom, danas MUP nema načelnika Uprave kriminalističke policije, što je srce sistema borbe protiv kriminala u Srbiji, već godinu dana, a ne želim da pričam o odnosima u MUP-u. Gradski SUP, vi, republički, to je policijska uprava, uopšte ne želim da otvaram teme koje danas nisu na dnevnom redu. Samo apelujem da se više bavite time, a manje vanrednim situacijama, jer ako napravimo agenciju posao policije će biti policijski posao, i to je suština. Možda vi to ne razumete. Vi ste tu tek godinu dana i neko vam je rekao da je direktor RHMZ-a u naše vreme, član DS, bio moćniji od zamenika premijera i prvog potpredsednika Vlade gospodina Ivice Dačića i vi u to verujete. Šta su vam još ispričali, zaista bih voleo da čujem. Prosto je neverovatno da smo mi mogli da nametnemo nešto Ivici Dačiću koji je bio koalicioni partner, uvažavan, ne kao kod vas, bio je manjinski partner bez koga nije moglo da prođe ništa u parlament. On je čovek želeo da prigrabi što više vlasti, misleći da je to njemu važno. Greška je napravljena. Prihvatam, napravili smo grešku, ali hajde sada da pokušamo kvalitetnije, ako treba neko vreme, neka bude i u vremenu, ali da kažemo da će biti rešeno. Ovako neće biti rešeno i sešćemo ovde za godinu dana pa ćemo analizirati.
Vreme.
Ja vam želim da poživite dugo. Ovo što ste rekli vi nećete doživeti. Ne znam zašto ste aplaudirali, jer ja sam to doživeo katastrofično.
Gospodine Šutanovac, nemojte takve aluzije. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Hvala vam na lepim željama. Samo se plašim da sam ja ovo izgovorio, kakvi bi naslovi sutra u novinama bili. Moram da vam kažem, ako uzimamo Rusku Federaciju, njihov MČS, njihovo ministarstvo se ne bavi zaštitom od grada. Imaju ministarstvo vanrednih situacija, ali se ne bave zaštitom od grada, a mi danas pričamo o tome. Sada možemo da pričamo o modelima organizacije Sektora za vanredne situacije, ali mi se danas bavimo Zakonom o zaštiti od grada. Ako pričamo o zaštiti od grada, Ministarstvo se time ne bavi. Tako, da mi kada bi sad i ovim vašim amandmanom to stavili u ovu agenciju ne bismo dobili ni jedan sistem postojeći u svetu koji se time bavi. Znači, mi bi opet imali novi eksperiment kako se to jedino u Srbiji time radi. To je jedna stvar. Drugo, moram samo da vam kažem zbog istine, te sudije koje su vraćene, vraćene su odlukom Ustavnog suda. U to vreme Ustavni sud se birao na predlog predsednika Republike, bar polovina iz redova vaše stranke gospodina Tadića tadašnjeg, dakle te sudije koje je on predlagao su između ostalog vratile te sudije i tako donele odluku zašto su te sudije prvo izbačene pa vraćene sa posla, na odluku Ustavnog suda koje je birao vaš režim. Ova skupštinska većina i predsednik Republike kako to zakon i predviđa, mi to ne znamo. Mi nismo birali sudije, nismo odlučivali o tome, taj Ustavni sud je danas u mandatu. Zašto su do donosili, zašto ste vi prvo nezakonito od prve odluke donosili, pa druge, kako sudovi odlučuju to vi i ja ne možemo da diskutujemo, sud je nezavistan, sudije donose odluku po svom slobodnom sudijskom uverenju, ali to sa SNS apsolutno nikakve veze nema. Što se tiče svega ovoga, ja nekada nisam, samo sam u nedoumici, da li kao ministar treba da se bavim operativnim stvarima policije, pa onda odgovaram za sve i to je u redu ili mi prebacuju da ne treba, jer ja sam kao ministar uspešan, moje poglavlje 24. i naš akcioni plan je dobio prelaznu ocenu. Bili su ovde ljudi iz Brisela, bili iz Evropske komisije u jednom ozbiljnom konstruktivnom sastanku, čestitali na radu MUP-a. Što se tiče poglavlja 24. njegovog akcionog plana. Što se nas tiče, što se tiče Republike Srbije ja čestitam građanima Srbije i pripadnicima Ministarstva koji su se angažovali na ovome mi sutra ujutru možemo kada bude stvorena politička volja za to da otvorimo poglavlje 24. što se tiče priprema koje je Ministarstvo radilo. Mi imamo 114 ljudi manje poginulo na ulicama Srbije zahvaljujući dobrom radu saobraćajne policije. Mi imamo ozbiljan rad, ljudi iz MUP-a. Neću sad da vam čitam statistike o broju mrtvih od 2007. do 2011. godine u kriminalnim tučama, obračunima, pljačkama, narkodilerima, itd. Prosto, to su stari koje, nezadovoljan sam i kao i svako ubistvo, svaka pretnja, čini mene kao ministra nezadovoljnim, ali ljudi rade na tome i ja sam uveren da ćemo mi u relativno kratkom vremenu, a vi znate, dovoljno ste proveli u sistemu bezbednosti da znate da se ozbiljne istrage ne završavaju za dan, ne završavaju nekad ni za nedelju dana, nekad se ukrste sa nekim drugim istragama pa ne možete neke privoditi za neko sitnije delo, a čekate realizaciju mnogo krupnijeg posla i ja sam uveren da će policija vrlo ozbiljno i efikasno raditi svoj posao. Što se tiče mog odnosa, verujte da je moj odnos sa svim organizacionim jedinicama MUP-a zaista dobar. Mnogi misle pogrešno, nekad ja kreiram takav utisak i odgovara mi da misle da nisam dobar sa svim ljudima, to je već moja politička taktika, ko će biti moji bliži saradnici, koji će biti dalji, to je već politika, ali to prepustite meni.
Zahvaljujem se doktore Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović, po Poslovniku. Izvolite, gospodine Veselinoviću.
Poštovani predsedavajući, grubo kršite član 106. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Da li hoćete da mi danas pričamo o tome da građani u Srbiji čuvaju svoje kuće noću od lopova zato što policija ne može da ih štiti. Da li hoćete o tome da pričamo?
Zahvaljujem se gospodine Veselinoviću. Smatram da nisam učinio povredu Poslovnika. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje. Da. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu.
Gospodine ministre, ima jedna izreka u Srbiji. Kažu prvih 20 godina u opoziciji je teško, posle toga će se navići, tako da se ne brinem ja za vaše zdravlje i dugovečnost i podržavam ono što ste malopre rekli. Pošto ste dokazali kada smo govorili u načelu i u pojedinostima o ovom Predlogu zakona da Zakon o protivgradnoj zaštiti nije bilo i da to ne može da spreči nikakva ni odluka o poveravanju poslova, niti bilo kakvi drugi niži pravni akti. Lj Da je postojao sistem, postojao je, da je postojala protivgradna zaštita, postojala je sa kojom se često eksperimentisalo, sa kojom se često igralo umesto da se modernizuje i unapredi, da nije bilo volje da se zakonski reguliše, nije bilo volje i tu pokazuju jasni podaci, podaci koje ću vam ja vrlo rado izneti. Po istraživanju RHMZ u periodu od 2002.-2009. godine prosečna šteta koju godišnje trpi Republika Srbija od grada i jakih padavina iznosi oko 7,3 milijardi. Taj podatak bišvem režimu koji sada želi da nam uvede neke agencije ida dodatno optereti budžet nije bilo dovoljan za reakciju, 7,3 milijarde dinara je godišnja šteta od grada. Godine 2009. samo u jednom danu, a taj dan je 20. april 2009. godine, načinjena je šteta od 47 miliona dinara, na području na kojem su bile zasađene recimo kajsije, 47 miliona dinara u jednom danu. Da li je bivši režim odreagovao? Nije, briga ih za kajsije, briga ih za ljude kojima je ta godina bila dovedena u pitanje i egzistencija tih porodica je dovedena u pitanje. Zaharije Trnavčević, uvaženi kolega narodni poslanik tvrdio je 2010. godine da je šteta te godine, a znamo da je gospodin Trnavčević jedan vrsni poznavatelj i poljoprivrede i svega onog oko poljoprivrede, a slažem se da protivgradna zaštita nije direktno vezana samo za poljoprivredu, da je te 2010. godine, šteta iznosila rekordnih 100 miliona evra. Da li je tadašnji režim rekao – dajte uredićemo zakon, dajte uradićemo nešto bolje, dajte probaćemo da uradimo nešto? Ne nije, nije ih bilo briga. I sada dolazimo do onog veoma teškog momenta. Savet za borbu protiv korupcije je 2010. godine, a malopre smo od kolege čuli da je direktor tada RHMZ bio član DS, istaknuti član DS, Savet za borbu protiv korupcije je uputio zvaničan dopis Mirku Cvetkoviću, upozoravajući na netransparentan rad. Smatra se da je pričinjena šteta veća od 8,5 miliona evra, jer nije postojala evidencija o kupljenim i utrošenim raketama. Znate, novac se troši, nema veze koliko je raketa kupljeno, nema veze koliko je ispaljeno, neva evidencije. Nešto nije bilo zakona, nije bilo evidencije o raketama. I tada je postojao deficit sa raketama iako se navodi da budžet predviđao za te svrhe 10 miliona evra. Od 2004. godine, to je najznačajnije do 2010. godine, nabavka protivgradnih raketa je išla putem direktnog pogađanja, umesto preko javnog tendera što je bilo po zakonu. One su kupovane za 30 hiljada dinara po komadu, umesto po 20 hiljada kolika je bila tada tržišna vrednost. Nije bilo kontrole kvaliteta, niti ikakve kontrole kupljenih količina raketa. Da li je ovo način kako se treba ophoditi prema protivgradnoj zaštiti? Da li je ovo način, da li je ovo sistem? Da li ne traba o ovako zagađenom sistemu odreagovati predlogom zakona? Da li je ovo najbolji zakon, verujem da nije, ali je postojala najbolja volja predlagača da se ova oblast uredi, da se sve stavi pod jednu kapu. Nikakvih agencija, nikakvih jednih, drugih ili trećih adresa. Jedna adresa i za praćenje oblaka i za izdavanje naređenja i za strelce i za nabakvu raketa, sve je na jednom mestu, sve je u RHMZ koji nikada više ne sme i neće raditi netransparentno, neće rakete plaćati 50% više kao što ste ih plaćali, neće morati da odreaguje Savet agencije za borbu protiv korupcije. A Vlada, tada Mirko Cvetković su okretali glavu na drugu stranu, nije ih bilo briga. Zbog toga ponavljam, SNS će zbog ovakvih anomalija kojih je bilo u prošlosti, zbog anomalija zbog kojih su najviše trpeli građani Republike Srbije, podržati ovaj zakon koji ste gospodine Stefanoviću predložili i odbićemo amandman, jer mislim da novac koji bi bio upotrebljen za formiranje agencije, za zapošljavanje ko zna koga i po ko zna kakvim osnovama, samo bi opteretio i budžet, a taj novac može da se upotrebi na mnogo bolji i kvalitetniji način.
Po kom osnovu Markoviću? (Jovan Marković, s mesta: Replika. Kao ovlašćeni.) Ako smo pažljivo slušali gospodina Babića, on je samo iznosio činjenice o jednom čoveku koji je bio član vaše stranke. to ne znači da automatski vi imate pravo na repliku i ne vidim uopšte osnova replike sada na izlaganje Babića. Ne, ne. Hvala vam. Sedite. (Jovan Marković, s mesta: Više puta je pominjao stranku.) Ne, ne, nisam uopšte video. To su podaci. Mi ovde ne možemo izvesti činjenično stanje, niti je stvar Skupštine da to radi. Lepo je rečeno da postoje organi koji će utvrditi da li neko iznosi istinu ili ne i ja u to neću da ulazim. (Jovan Marković, s mesta: Onda po amandmanu.) Sačekaćete po amandmanu dok prvo redosled ispunimo. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, a onda ću vama dati reč po amandmanu.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dakle, samo po amandmanu, svakako, dame i gospodo narodni poslanici, po amandmanu koji je predlagač predstavio kao suštinski važan i svakako on kada se pogleda, sve ono što je predloženo od strane istih predlagača ima neko posebno mesto upravo zbog toga što povlači za sobom neke amandmane na naredne članove koji će doći kasnije. Dakle, svakako posebnost ovoga na član 6. jeste očigledna i slažem se jeste važno upravo zbog toga što sledi kasnije da ovo raspravimo kako treba. Ima po ovom amandmanu i konkretno ovom predlogu, kako je to umeo da kaže onaj kolega koji je danas sam sebe nazvao dobrim, uspešnim i vrednim, ima tu više stvari. Prva stvar, mislim da je važno da razjasnimo da li stoji ili ne stoji napomena koju smo dobili u odgovoru od Vlade. Konkretno mislim na sledeću misao – da u sistemu organa državne uprave već postoje organi koji mogu da efikasno sprovode nadležnosti u ovoj oblasti uz uređen normativni okvir i stabilan sistem finansiranja koji će ovaj zakon obezbediti, a to je RHMZ uz podršku Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine. Dakle,ne u skladu onih okolnosti koje su danas komentarisali predlagači amandmana da nekada na nekom nivou nije moglo da se nađe adekvatno rešenje, pričamo u kontekstu ovoga što je realnost sada i što se ostvaruje upravo ovim zakonom. Mi nismo čuli razloge zašto ovo eventualno ne stoji, iako je tamo negde tendenciozno sugerisano da Vlada želi upravo na ovaj način da reguliše ovu problematiku. Nema tu ništa skriveno. Crno na belo tako stoji u obrazloženju koje smo dobili i vidi se šta je intencija. Nismo čuli zašto ovo nije dobro. Drugo, predlaže se alternativa. U kom vidu? U vidu predložene agencije. Mislim da je suštinski argument bio zato što agencija takva ili slična postoji u državi kao što su SAD. Uz dužno poštovanje, meni to, dame i gospodo narodni poslanici, ne može da bude presudan razlog. mislim da nije ni predlagačima amandmana. Nije zato što čini mi se kada je danas prvi put pomenuto ministarstvo za vanredne situacije u Ruskoj Federaciji pomenuto baš u kontekstu – eto, neko rešenje postoji u velikom i ozbiljnom sistemu u moćnoj državi, ali mi smo mislili da ne bi trebalo da se primenjuje kod nas. Molim lepo, ista logika, da li je ovo nešto drugo što je takođe primenjeno u velikoj i moćnoj državi automatski znači da predstavlja najbolje rešenje za Republiku Srbiju? To takođe mora da se objasni i samo po sebi nije dovoljno. Kada smo kod imena te agencije, ovo je sada jedna digresija, bilo je danas nekih pokušaja da se predlagači amandmana predstave za svojevrsne zaštitnike srpskog jezika u ovom domu. Bilo bi interesantno da pogledamo ono pismeno obrazloženje gde su nam objasnili naziv te agencije koja postoji u Americi. Bio bih zahvalan da nam pročitaju šta su nam to objasnili onako ćiriličnim pismom, ali izgleda po nekom čudnom tumačenju ono pravilo Vuka Karadžića kako je napisano da se zove ta agencija, ne mogu to ni da izgovorim, neki – managiment se pominje itd. Ovo je već bila digresija i neozbiljnost sa moje strane. Izvinite na tome, ali ako se to ispostavi za zaštitu srpskog jezika, ja ću verovatno ispasti neka rok zvezda u najmanju ruku. Kada je reč o toj agenciji komentar da li je dodatni novac neophodan za njeno funkcionisanje, to je danas par puta podvukao kolega Babić, nije dovoljno, dame i gospodo, uz dužno poštovanje da kažete – nije. Nekako je logici blisko da se formiranje nečeg novog mora platiti. Moramo da obrazložimo, da objasnimo zašto za to nije potreban dodatni novac i zašto to neće biti problem za ovu državu. Dalje na tu istu temu. U obrazloženju Vlade – vreme, vreme potrebno da se mere koje se predlažu za rešenja, o kojima danas raspravljamo, sprovedu u dela. Na samom početku obrazloženja stoji ovo pitanje – šta ćemo sa vremenom? Ako formiramo nešto kompletno novo, koliko će nas to koštati u smislu vremena? Mislim da i predlagači amandmana takođe cene ovaj argument. Zašto to kažem? Vidim u nekim narednim članovima da se predlažu mere koje tretiraju dinamiku, sprovođenje i stupanje na snagu i sami podvlače da im je bitno vreme. Dakle, da li ovaj komentar stoji ili ne stoji i na kraju šta je zapravo cilj i ideja i ono za šta se zalažu predlagači amandmana takođe bi trebalo da razjasnimo odmah sad. Poslednji deo obrazloženja koje smo dobili od Vlade – da li postoje ili ne postoje pravno-tehnički razlozi da se ovaj predlog ne usvoji? Molim predlagače da pažljivo pogledaju da li smo propustili da regulišemo nadležnosti, formiranje agencije itd. Ono što je pomenuo ministar da li je smisleno ili nije smisleno da se ovi poslovi, poslovi zaštite od grada, kao što se radi ovim predlogom amandmana, fiksno vežu za Sektor za vanredne situacije. Da li ima smisla ili nema? Zašto je to problem? Pogledajte odgovor Vlade na neki naredni amandman, mislim da se odnosi na član 10, takođe istih predlagača. Postoje i tu i pravni i tehnički razlozi da se zapitamo da li je onda ovo prihvatljivo uopšte ili nije uopšte. Sve su ovo važne stvari i sve ovo ja pričam zašto – zbog onih predloga koji dolaze na članove kasnije, zbog toga što se na ovaj amandman predlagači pozivaju još mnogo puta. Ako ove stvari ne razjasnimo na samom startu, ja bih pozvao da onda na njima ne insistiramo, odnosno da na tim nekim amandmanima koji dolaze kasnije ne insistiramo pozivajući se sada na ovo što je ostalo nerazjašnjeno i poprilično sporno, kako mi sada deluje. Bili smo već nekoliko puta u ovoj sali u sličnoj situaciji i tada su i predlagači ovog amandmana i oni koji danas podržavaju prihvatili sugestiju sa moje strane da ukoliko ne utvrdimo nešto što se uvodi sada nema potrebe ni da se posle insistira na raspravi o svim onim članovima koji su nadovezuju i koji su čista implikacija ovoga sada. Tako nešto moglo je da se dogovori među nama u prošlosti. Pozdravljam i pozivam da tako uradimo i ovaj put. Svakako bi doprinelo i efikasnosti našeg rada, ali i ozbiljnosti ovog posla koji obavljamo danas. Hvala vam lepo.
Hvala. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima dr Janko Veselinović.
Hvala uvaženi predsedavajući. Vlada je ukupno prihvatila 8,30% amandmana Pokreta za preokret i nadam se da bi uvažena koleginica Obradović verovatno rekla da to ima određene političke implikacije na neke sledeće izbore koji će se održati u Srbiji. U ovom amandmanu tražili smo, gospodine Stefanoviću, od Vlade Republike Srbije, odnosno od vas da prihvatite naše predloge da član 6. bude precizniji, da se umesto reči – dugoročni, zameni rečju, odnosno brojevima – šestogodišni, da se reč – srednjoročni, zameni rečju – trogodišnji. Zašto? Zato što gospodine Stefanoviću kod nas u pravnoj praksi nije sasvim jasno šta znači dugoročni i srednjoročni. Navešću vam konkretan primer. Recimo u oblasti privrednog poslovanja u Srbiji reč – dugoročni znači preko godinu dana. U evropskim okvirima je to preko pet godina. Reč – srednjeročni kod nas ponekad znači do godinu dana, od šest meseci do godinu dana. U evropskim okvirima od dve do pet godina. Zbog čega smatramo, gospodine Stefanoviću, da ste trebali prihvatiti ovaj amandman? Zbog toga što bi bilo izvesnije za koji period Vlada donosi plan odbrane od grada sa jedne strane i sa druge strane, da bi se jasno predvidela mogućnost ako u međuvremenu dođe do tehničkih i nekih drugih promena u ovoj oblasti da bi se Vlada kvalitetnije mogla…
Vreme.
Završavam. … boriti protiv grada nekim novim metodama, da bi na taj način mogla da uvrsti u novi plan koji će biti jasno predvidiv i vremenski ograničen. Hvala.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, imam jedno obaveštenje. Ja sam 16. juna, oko 15.00 časova, izrekao opomenu narodnom poslaniku Jovanu Markoviću. U međuvremenu narodni poslanik se izvinio i, što je najbitnije, razrešili smo pitanje dijaloga. U tom smislu, smatram da je ljudski i grešiti i praštati i ja sam odlučio da tu opomenu povučem. Očekujem da će ovaj moj gest dobre volje doprineti samo unapređenju dijaloga u ovoj Skupštini. Zahvaljujem se. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, prvo želim da se zahvalim na ovom gestu koji ste iskazali. Zaista mislim da sa moje strane u dosadašnjem radu nikada nije bilo bilo kakvih nagoveštaja da želim da unizim rad ove Skupštine ili vas kao predsedavajućeg. Smatrao sam da je bilo moje pravo da dobijem reč u tom trenutku. Žao mi je što je bio nesporazum i hvala vam na ovom gestu. Što se tiče amandmana koji smo podneli, poštovani ministre i poštovani poslanici, smatram da je ovaj set članova i amandmana koji su podneti na ove članove od 6. pa na dalje jako važan za ukupnu organizaciju rada nadležnog organa i za delegiranje svih poslova. U članu 6. u tački 3) se kaže da nadležni organ predlaže Vladi redovne i vanredne izveštaje o funkcionisanju jedinstvenog sistema odbrane od grada. Poštovani ministre, ovaj predlog koji smo vam uputili se tiče određivanja rokova i smatramo da je jako važno da se preciziraju rokovi i u članu 6. i u članu 7. U ovom slučaju predlog je da se odvoje redovni i vanredni izveštaji i da se redovni izveštaji pišu do 1. maja, odnosno drugi izveštaj da se piše do 1. septembra. Poštovani ministre, zaista vas molim da ispratite ovo što govorim i kolegu poslanika da vas ne ometa, pošto je jako važno i smatram da zavređuje vašu pažnju i vreme. Član 6, o kome govorim, vezan je i sa članom 7. Zaista mislim da određivanje rokova i za nadležni organ i za lokane uprave i za instituciju, odnosno institucije koje su u ovom poslu, jeste nešto što će unaprediti rad po ovom poslu. Iskustva koja smo imali kao društvo pokazala su da, ako sistem nema rokove i ako nemate određene nosioce uloga, dolazi do propusta. Upravo dešavanja koja su bila 14. maja u Ivanjici i Arilju, upravo dešavanja koja su kasnije nastupila u Kragujevcu, upravo grad koji je pao u Užicu, Čačku i Kraljevu vas upućuje na to da nije dovoljno samo reći da se pišu redovni izveštaji. Upravo ti izveštaji treba da ukažu na probleme, da ukažu na propuste i da ukažu na to šta to nadležne institucije treba da poprave kako se takve stvari ne bi dešavale. Ako vi danas propustite priliku da danas glasate o ovim amandmanima, odnosno da ih usvojite, dolazite u situaciju da će i dalje ovo polje delovanja biti potpuno neodređeno i da nikada nećemo znati ko je odgovoran za to što je 14. maja došlo do propusta i što je ljudima napravljena šteta od preko 10 miliona evra. Ko je kriv što je pre sedam dana pao grad u Užicu i okolini i što je napravljena velika šteta? Nekoliko sela je ostalo bez useva. Ako ne budete određivali rokove, ako ne budete utvrđivali odgovornost po ovom pitanju, imaćemo i dalje velike probleme. Znači, ja vas upozoravam da je ovaj član u direktnoj vezi i sa članom 7. i sa nekoliko kasnijih članova, o kojima ćemo kasnije pričati, i da je jako važno da se utvrde i rokovi i odgovornost primenom ovih članova. Hvala.
Hvala. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, ono o čemu je govorio gospodin Šutanovac u prepodnevnom delu današnje sednice, jeste da pored svih onih agencija koje je Vlada Republike Srbije obećala da će usled krize i usled manjka sredstava u budžetu ukinuti, to se na kraju nije ni dogodilo. Dakle, 140 agencija i dan danas postoje. Mi smo ovim predlogom i ovim amandmanom želeli da uvedemo jednu koja će zaista sprečiti svake godine onu štetu koju proizvodi grad. Dakle, ono što se dogodilo ove godine, a tu štetu ne mogu da obračunaju ni MUP, ni Ministarstvo bez portfelja, ni Ministarstvo poljoprivrede, ni lokalna samouprava, ni RHMZ, dakle ono što jeste suština ove agencije, jeste da bi se na jedan sveobuhvatan i lakši način rešilo ovo pitanje. Dakle, sve što u Srbiji nije urađeno kako treba u prethodne četiri godine jeste odgovornost SNS. Za ono što će se u budućnosti događati, jer mi smo tu i u raspravi u načelu govorili, dakle, vaša odgovornost je sve ono što će ubuduće predstavljati otežavajuću okolnost i za poljoprivrednike i za sve one koji su pretrpeli štetu od grada. Mislimo da je ovaj vaš predlog zakona nesveobuhvatan i da je prebacivanje odgovornosti sa ministarstva na RHMZ veoma loše. Mi mislimo da nije ni bilo potrebno da vaše ministarstvo i vi lično, gospodine Stefanoviću, dođete i obrazlažete ovaj predlog zakona, zato što smatramo da je to možda više pozvanija bila da uradi ministarka poljoprivrede. Međutim, ono što jeste suština je da se potrudimo svi zajedno da sprečimo svaki naredni slučaj ove prirode i da pomislimo da li će ti građani koji danas slušaju ovu raspravu, a pretrpeli su od 50 do 70 miliona evra štete u maju mesecu ove godine, da li će oni razumeti da mi zapravo imamo ovde potrebu da razgovaramo na dnevno političke teme, da se prepucavamo oko raznih stvari koje zaista ne čine život u Srbiji. Mislim da ovim amandmanom mi zapravo rešavamo njihove probleme. Demokratska stranka je zato predložila ovu agenciju. Ta agencija bi podrazumevala i sredstva, ali sredstva koja bi bila neuporedivo manja od štete koju je grad izazvao samo u maju ove godine. Dakle, mislimo da vredi i mislimo da je značajno da se ovaj problem reši na ovakav način. Prebacivanjem odgovornosti sa MUP, Ministarstva poljoprivrede, Ministarstva bez portfelja, zapravo Vlade Republike Srbije na RHMZ, mislimo da time neće niko ko je pretrpeo štetu imati zaista ništa, nikakav benefit i njima neće biti ništa bolje. Ono što jeste suština, jeste da se ovaj amandman prihvati. Mislimo da je ovo agencija koja zaista vredi da postoji u Srbiji, iako imamo preterani broj zaposlenih u javnom sektoru. To je, naravno, na vašoj Vladi da taj problem reši. Ali, mislimo da je ova agencija ta koja pored svih onih koje postoje, a nemaju neku veliku svrhu, sem da zapošljavaju neke partijske radnike, jeste agencija koja može preventivno da reši ovaj problem. Smatramo da je ovo dobro rešenje i zaista bih voleo, ukoliko nađete za shodno, da zajedno usvojimo ovaj amandman. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Moram da kažem da su ovo simpatični, oni na početku politički trikovi – Vlada je, evo vidite, četiri godine već. Neko će sada u Srbiji misliti da ova Vlada ima zaista mandat od četiri godine. Ova Vlada je u mandatu nešto više od godinu dana, a Aleksandar Vučić je predsednik Vlade. Uzevši čak i od kada je SNS u vlasti, ta Vlada je izabrana 27. jula 2012. godine. Dakle, računajući i tu Vladu, ove dve vlade nisu u mandatu ni tri godine. Fali više od mesec dana do tri godine u mandatu. Znam da nekim ljudima to deluje dugo, ali to je istina, tako stoje činjenice. Što se tiče amandmana, naprosto, uopšte se ne radi o tome da li će se zvati, ako hoćemo, celishodnom. Može i RHMZ da obavlja istu funkciju koji bi obavljala agencija. U čemu bi bila suštinska razlika? Pričamo o zaštiti odbrane od grada. Ako pričamo o sistemu vanrednih situacija, imali smo danas više pokušaja modela, kako su ljudi pričali, pa sam pokušao da demantujem jedan po jedan. Dakle, postoji u Rusiji celo ministarstvo koje se bavi vanrednim situacijama, ogromno ministarstvo, i ne bavi se zaštitom od grada. Prosto, možemo mi da formiramo sto agencija, možemo sto ministarstava, možemo sto svega, ali zaštita od grada se ne stavlja u instituciju koja se bavi vanrednim situacijama. Zaštita od grada se stavlja u instituciju koja se bavi praćenjem hidrometeoroloških pojava i sprečavanjem dejstva na opasne oblake, kako oni ne bi postali gradonosni oblaci. To je suština ovog zakona, jedna od suština zakona. Dakle, možemo mi da pričamo o načinu kako da uredimo Sektor za vanredne situacije, da li će to da bude direkcija za vanredne situacije, da li će to biti nezavisna institucija, da li će biti ovo ili ono, ali to nikakve veze sa zaštitom od grada nema.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu. Izvolite.
Jasan je stav SNS kada je reč o formiranju bilo kakvih novih agencija i ne bih želeo da se ponavljam zbog čega je nepotrebno formirati novu agenciju. Međutim, sada smo dobili jedno svojevrsno priznanje, kada je predlagač amandmana rekao da su formirali 140 agencija koje nemaju nikakvu svrhu, sem da zapošljavaju partijske kadrove. Pošto nijednu novu agenciju SNS nije formirala, nećemo formirati ni ovu, ovo je samo znak i priznanje da je bivši režim formirao besmislene agencije koje su služile samo i isključivo za zapošljavanje partijskih, kumovskih, rođačkih, bilo kakvih drugih kadrova, samo ne ono i ne onih koji bi doneli boljitak građanima Republike Srbije. Mi ne želimo da nastavimo tim stazama, mi ne želimo da nastavimo tom politikom, ne želimo da formiramo agencije bez ikakvog smisla i bez ikakve svrhe, kao što reče predlagač amandmana, jer to bi bio neodgovoran odnos i prema građanima Srbije i prema javnim finansijama. Još jednom podvlačim, poslanička grupa SNS će glasati protiv ovog amandmana, zato što želimo da se što više novca slije za radarske sisteme, za same lansirne stanice, za što više raketa, za one ljude koji te rakete ispaljuju, to su sredstva na pravi način utrošena.
Hvala. (Balša Božović, s mesta: Replika.) Po kom osnovu? Ne čujem vas lepo. Ne, nemate pravo replike. (Balša Božović, s mesta: Kakonemam? Pa ja sam podneo amandman.) Molim vas, ja dobro pratim i vaše izlaganje i izlaganje ostalih diskutanata, ovde je reč o agenciji. Vi podržavate agenciju a druga strana to ne podržava i tu nema više, sve je jasno. Razumete? Ne vidim uopšte potrebu replike, ništa uvredljivo nije. Jedna strana kaže protiv toga, vi kažete za, i šta je sad tu nešto? Ne, ne, nemate pravo, molim vas. Ne vidim osnova stvarno, ništa uvredljivo nije bilo, ništa, ne vidim osnov. Da li neko drugi želi po amandmanu?
Evo, ja sam već dobio reč izgleda.
Izvinjavam se, ponovo se prijavite. Izvolite. Po amandmanu?
Da, po amandmanu. Dakle, šta je suština? Mi nudimo opciju. Jedna opcija je ova koju je Vlada izabrala, da se stvar premesti u Hidrometeorološki zavod. To je državni organ. Ima tehničke kapacitete, u smislu radara, praćenja, itd. Dakle, to nije sporno. Ali, takođe nije sporno ni to da je ovo druga mogućnost, kada Sektor za vanredne situacije zajedno sa delom zaposlenih koji i sada rade te stvari, ili bi radili u smislu praćenja gradonosnih oblaka, se premesti u jednu novu agenciju koja bi koštala manje nego što se sada Veljino ministarstvo, koje ne postoji, sektor i ljudi u Hidrometeorološkom zavodu prebace u jednu novu agenciju. Dakle, nijedan dinar više se ne bi plaćao. Toliko oko ušteda. Oko gradonosnih oblaka. Zašto je spomenuta FEMA, američka agencija? Zato što tamo imateuragane, imate druge prirodne katastrofe koje napadaju Severnoamerički kontinent koje, Bogu hvala, mi nemamo. Mi imamo neke druge nepogode, mahom u licu ove Vlade. Ali, ono što bi mi hteli kroz ovaj predlog je da ono što pogađa našeg čoveka, našeg zemljoradnika, a to je grad, bude u okviru borbe u okviru te nove agencije za vanredne situacije. Dakle, mi se borimo protiv nepogoda. Vanredne situacije nisu samo a posteriori, one ne služe samo tome da se otkloni ono što se dogodilo i to gospodin Marić dobro zna. Preventivni segment je jedan od ključnih stvari. Pošto grad nanosi ogromnu štetu našim zemljoradnicima, našim građanima, mi kroz ovaj predlog dajemo mogućnost Vladi da to uradi, ako želi. Sredstva apsolutno nisu potrebna nova, zaposleni novi apsolutno nisu potrebni i plus je u skladu sa onim što ste obećavali da ćete smanjiti broj nepotrebnih agencija. Zamislite kad biste samo ispunili vaše predizborno obećanje koliko bi tek tu bilo sredstava. Slažem se sa vama, mnoge od tih agencija su nepotrebne, ali nije ih napravila DS kao nepotrebne. Napravio ih je jedan nenormalan sistem koji decenijama traje, a koji, na žalost građana Srbije, sada, ovo je ključna stvar, vi nastavljate. E, to je problem. Tu je vaša šansa, uvaženi kolega, da vi izađete iz toga. Evo, mi vam nudimo opciju. Ukinite 20 nepotrebnih agencija i napravite jednu potrebnu, pa da vidite kako je jeftinije to. Samo je problem što ćete onda morati partijskim kolegama da kažete da ne znate gde će da rade, e, to je problem, gde će da dobijaju velike plate. Apsolutno znate da ne aboliram ni prošlost, u bilo kom smislu. Ja sam samo vama predložio, počnite od vaših. Ova agencija bi mogla biti, ponavljam, dobro rešenje. Nisam čuo nijedan argument zašto nije ovaj predlog dobar. Apsolutno se slažemo da treba centralizovati stvari u borbi protiv grada. Slažem se da treba što više centralizovati u borbi protiv elementarnih nepogoda, poplava, požara i svega ostalog, katastrofa koje se dešavaju u Srbiji. Ne vidim gde se mi tu razilazimo, osim što vi mislite da Zavod to može da uradi adekvatno, nepostojeće ministarstvo Velje Ilića, koje niko živ u Srbiji ne zna šta radi i Sektor za vanredne situacije gospodina Marića, koji i te kako znamo šta radi, ali koji se uvek nađe u situaciji da naknadno reaguje, da nema dovoljno sredstava, da mora da moli MUP, nevezano ko je ministar, da uvek ima isti problem nadležnosti i svega ostalog. Pa mi smo zemlja u kojoj načelnih Generalštaba brani nasip, ljudi moji. Jel vi razumete koliko to nije u skladu ni sa zdravim razumom ni sa nekim normalnim pravilima i tokovima? Evo, interesantno. Dakle, ovo je jedan iskorak i predlog koji ne mora biti najbolji, samo nam objasnite zašto ovo ne valja. Zašto ovo nije u redu? Vrlo konkretno vas pitam. Hvala.
Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Nažalost, veoma mi je lako da objasnim zašto nije dobro, ali ja sam to već više puta uradio i danas. Uzmemo da se usvoji vaš amandman, uzmimo da se sutra ujutru formira agencija u koju ćemo staviti ceo Sektor za vanredne situacije i da to postoji od sutra ujutru, naravno da bi to koštalo mnogo više. Moralo bi potpuno drugačije normativno da se uredi, moralo bi da dođe do spajanja više ljudi, agencije se finansiraju na drugačiji način, drugačiji su rasponi plata, sve bi bilo drugačije, to gledano i sa fiskalne strane i sa pravne strane bi koštalo značajno građane Srbije. Ali, uzmimo samo u ovom trenutku da to nije tako i da se to formira i da to postoji od sutra ujutru, koja je logika i gde postoji u svetu da ta agencija, ili kako god nazvali, za vanredne situacije se bavi protivgradnom zaštitom? To je pravo pitanje, a ne da li će to biti agencija, pa mi sad mi ovde pričamo sat vremena o agenciji, direktoratu ili sektoru. Koja je logika i gde to ima u svetu, kad Rusija ima celo Ministarstvo za vanredne situacije? Ogromno je pa se ne bavi protivgradnom zaštitom, jer posao vanrednih situacija je potpuno drugačiji od preventive u borbi protiv gradonosnih oblaka. To je čitava suština naše priče. Možemo do sutra to da ponavljamo, da vrtimo i da pričamo. Što se tiče Sektora za vanredne situacije, on je sastavni deo Ministarstva unutrašnjih poslova i deli sudbinu svih zaposlenih u Ministarstvu unutrašnjih poslova. To možete da pitate i gospodina Marića, da ne pričam ja o tome. On, nažalost, ne može da govori na ovoj sednici, ali može da kaže na konferenciji za štampu, od kada sam ja ministar, kakav je odnos prema Sektoru za vanredne situacije, kakav je odnos prema zaposlenima, prema nabavci opreme, tehnike i prema svemu onome što ulažemo u Sektor. Da li bih voleo da imam više i za policiju? Voleo bih. Da li bih voleo da imam više, ali, nažalost, zbog tajfuna, uragana, koji je zadesio Srbiju 2008, 2012. godine, mi nemamo to. Taj tajfun je uništio sve što je moglo da uništi i sada mi moramo da gradimo iz početka. Ali, već danas imamo i više vatrogasnih vozila, imamo više i robota, imamo i više opreme i nove uniforme, i sve je mnogo bolje nego što je bilo ranije.
Hvala. Molim ministra, s obzirom da po Poslovniku može po amandmanu samo dva minuta da govori. Dobro, prihvatam i to. Po kom osnovu? [[Zoran Babić, s mesta: Po amandmanu ili replika, svejedno.]] Po amandmanu. Izvolite gospodine Babiću. Gospodine Markoviću, recite? (Jovan Marković, s mesta: Gospodine predsedavajući, molim vas javio sam se za repliku.) Ne vidim stvarno osnov. Ministar je na pitanje narodnog poslanika Borislava Stefanovića, zašto se ne formira agencija, dao svoje viđenje obrazloženja. Sada ne vidim uopšte po kom osnovu biste imali pravo tu na repliku. Ništa uvredljivo nije bilo. Ja vas molim da uvažite ovaj moj stav. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Gospodine predsedavajući, na početku bih želeo daiskažem svoje zadovoljstvo načinom na koji se vodi ova debata u poslednjih nekoliko minuta ili nekoliko desetina minuta, kada postoje različiti koncepti to je sasvim normalno i demokratski da se oni pokažu, da se traži saglasnost za te koncepte i da razgovaramo na osnovu argumenata. Saglasan sam da ima i previše agencija u Republici Srbiji. Saglasan sam da i one opterećuju javne finansije, ali ono sa čime ne mogu da se saglasim sa prethodnim govornikom je da su te agencije formirane do 2012. godine, da su te agencije formirane od strane bivšeg režima, da su počele da funkcionišu u vreme bivšeg režima. Što znači da oni koji rade u tim agencijama su zaposlili predstavnici bivšeg režima, i oni su odjednom sada simpatizeri, odnosno članovi SNS. Odjednom su to partijski kadrovi SNS. Kako? Nisam čuo ni jednog člana SNS da je mogao da se zaposli bilo gde u državnoj upravi do 2012. godine. Kako odjednom da oni koji su napravili te agencije, i prihvatam ovo javno priznanje i osudu toga što su na taj način se odnosili i prema agencijama i prema javnim finansijama, ali mi samo objasnite kako te ljude koje ste vi zaposlili da bi te agencije počele da funkcionišu, odjednom su postali aktivisti SNS. Nemoguće je. Nisam za eksperimentisanje. Mislim da bi to spajanje sada, sada ta spajanja i te fuzije, ispale kao da se igramo. Na taj način, bi mogli sutra da kažemo – pa dajte zašto, šta će nam ministarstvo iz delokruga saobraćaja, pa ćemo izvući saobraćaj, pa ćemo izvući sve agencije iz oblasti saobraćaja, pa ćemo izvući saobraćajnu policiju, pa ćemo sve napraviti na jednom mestu. Nemoguće je. Ne smemo da se igramo. Mislim da je neophodno da ovaj zakon usvojimo u Narodnoj skupštini što pre, da postavimo sistem koji će štetu od grada smanjiti, ili svesti na minimum. Još samo jedna digresija, ja sam zahvalan gospodinu Dikoviću, zato što je branio nasip. Zahvalan sam gospodinu Dikoviću zato što je branio nasip u Čevrntiji, dugačak samo 25 km, kao i nasip koji su držali pripadnici Vojske Srbije, ali i predstavnici MUP u Šapcu kod silosa. Tada sam video predstavnike UKP ali i druge predstavnike MUP, ali i sve one odgovorne građane Republike Srbije koji su branili svoje gradove, svoje kuće i oni koji nisu bili ugroženi, ali su prihvatili poziv predsednika Vlade, gospodina Aleksandra Vučića, da u vanrednim situacijama pomognu da odbranimo zemlju, da odbranimo ljudske živote. Posao i generala i ministra i poslanika i običnog građanina je da zasuče rukave i da u takvim situacijama bude sa svojim građanima. Ne vidim zbog čega bi takvu jednu situaciji trebali da trivijalizujemo ili da je pokažemo da nije trebala da se desi. Sigurno da tada, ni gospodinu Stefanoviću, ni gospodinu Gašiću, ni bilo kome od nas, ni gospodinu Dikoviću, nije bilo mesto u nekoj toploj sobi. Bilo je situacija kada se premijer tada kao prvi potpredsednik Vlade borio sa pripadnicima ministarstva da se izvuku ljudi iz smetova, tada su na nekim društvenim mrežama neki drugi političari iz toplih novosadskih kabineta, tvitovali i to obesmišljavali. Zovem, pozivam i upućujem javni poziv iako želim da se nikada više ne desi takva situacija nigde, pa ni u Srbiji, da u takvim situacijama svi moramo da zasučemo rukave iako ne želeći da ga pozivam na polemiku, jer znam da je gospodin Stefanović bio jedan od tih građana koji su zasukali rukave i bili sa ostalim građanima. Ali, tada ne smemo da mislimo o činovima, o funkcijama, već samo o cilju, a to je zaštita ljudskih života, zaštita Republike Srbije.
Gospodine Stefanoviću, po kom osnovu se javljate? (Borislav Stefanović, s mesta: Imam dva osnova.) Gospodine Stefanović, ja stvarno ne vidim osnov replike. (Borislav Stefanović, s mesta: Imam dva osnova. Molim vas, dajte mi priliku da preciziram.) Dobro, ali ona je izražena samo u smislu neslaganja sa vašim predlogom amandmana, ali vi možete po amandmanu, ali ja ne vidim osnov za repliku. Onda pre toga moram da dam prednost onim poslanicima koji se nisu do sada javljali pa ću vam onda dati reč. Reč ima narodni poslanik Veroljub Matić.
Hvala predsedavajući. Prvo, agencija, mislim da je to dodatni trošak, to je vidljivo, to je nova posebna organizacija koja bi se bavila poslom gde naknadno izaziva troškove od prostora, deobe, verovatno i opreme. Pitanje da li kompletna oprema koja sada poseduje RHMZ može da deo opreme pređe ili sva da pređe u novu agenciju. Sledeće, predlagači ovog amandmana, DS, odnosno pojedini poslanici DS su 2011. godine bili protiv izmeštanja iz RHMZ i sadaneka ostanu pri tom svom predlogu i onda smo na istom putu. Jednostavno ovo prirodno stanište odbrane od grada je RHMZ i mi ne treba da pobegnemo od toga da li će u okviruRHMZ, unutrašnjoj organizaciji biti posebna jedan organska jedinica koja će se baviti ovim delom posla, to neka oni sami procene. Ovde samo treba RHMZ radi svoj deo posla i mislim da smo dobili dobar sistem odbrane od grada. Hvala vam.
Reč ima Borislav Stefanović. Samo da vas obavestim, imate dva minuta od poslaničke grupe, dva minuta i pet sekundi. Izvolite.
Sada koristim pravo na repliku.
Izgleda da smo počeli pojam replike da tumačimo svako na svoj način. Molim vas, konsultujte malo ovaj Poslovnik o radu. Tamo decidno kaže kada se ima pravo na repliku i ako treba mogu da ga pročitam, a mislim da nema potrebe jer toliko dugo ovde već radimo i ne vidim uopšte osnov za repliku. Izvolite, po amandmanu, ali samo da vam vratim vreme pošto je već 32 sekunde prošlo u mom, da kažem, nepotrebno izazvanom dijalogu.
Pokušaću onda vrlo kratko. Ne vidim po kom osnovu bi bio veći trošak, to je pretpostavka, kao što i naš amandman jedan od dve opcije. Jedna opcija je da se vrati u RHMZ, a ovo je druga opcija da se napravi agencija. Dakle, dajemo dve mogućnosti. Naravno, da vam je bliža prva. Ova druga mogućnost ni u jednom elementu ne pokazuje zašto bi bili veći troškovi. Zašto kada su iste službe, iste nadležnosti, isti ljudi koji to sada već rade, isto finansiranje koje sada postoji i za RHMZ, a to je za naknadu štete od osiguranja itd. što je inače drugi problem. Dakle, ja ne vidim gde je tu dodatni trošak, pogotovo ako se smanji broj agencija, kao što ste obećali u predizbornoj kampanji. E, kod zaposlenih, tako je do 2012. godine bilo, bilo je masovno stranačkog zapošljavanja. Ali, i od 2012. godine još više. Jeste, pa jeste gospodine Babiću… (Zoran Babić, s mesta: Kako se meri? ) … pogledajte spisak zaposlenih, broj zaposlenih po srpskim agencijama i vrlo lako ćete ustanoviti da je povećan broj zaposlenih i to u nekim agencijama do 50% i vi sada meni ćete da tvrdite, a znate da nije tačno, da su to ljudi primljeni na konkursu, nije tačno, da su to ljudi koji nisu stranački kadrovi, nije tačno, apsolutno sve stranački vojnici. Drugim rečima, to nije ni moj, a ni vaš argument, niti će to nešto dobro da uradi. Bilo bi dobro da vi to prekinete, ako možete, a možete, jer imate i vlast, imate i nož i pogaču, pa secite. A nećete da sečete? Dobro, onda će doći neka nova vlast posle vas, mnogo brže nego što mislite, pa će to morati da uradi. Hvala.
Gospodine Babiću, jeste da vas je spomenuo po imenu, dobro, hajte. Da raščistimo. Nemojmo sada prebacivati ono što nije tačno. Gospodina Stefanovića sam pratio, prozvao je Babića imenom i prezimenom, jasno i glasno i na taj način mi onemogućio da je njemu ne dam repliku, niti ja imam posebne simpatije prema Babiću, nego kao saradniku, niti bilo kome, nego pokušavam da radim po Poslovniku o radu, kako je predviđeno. Izvinjavam se, gospodine Babiću, ponovo se prijavite.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Ja samo ne znam koji je to uređaj koji meri ko je zaposlio više, a ko je zaposlio manje, osim eto političkog izbačenog argumenta iz rukava, koji nije utemeljen u istini. Srpska napredna stranka se odnosi prema javnim finansijama prema građanima Republike Srbije, odgovorno. Na način što smo prvo doneli zakon, zaustavili zaposlenje u javnom sektoru, zakon za koji bivši režim nije imao ni snage ni volje, ni bilo čega, ni želje da tako nešto uradi. Napravili smo presek koliko je to ljudi zaposleno u javnom sektoru, od mesne zajednice do ministarstva. Da li je to palo na pamet bivšem režimu? Ne, nije, zato što u tako neraščišćenim odnosima, u toj mutnoj vodi, rešavalo se sve i svašta. U partijskom zapošljavanju, govorio sam i tada, a govoriću i sada, nema nevinih, samo što se ta količina krivice je direktno proporcionalna dužini ostanka na vlasti. Bivši režim je na vlasti 15 godina i dan danas u Vojvodin radi šta god hoće i kako god hoće. Za to imaju vremena, i za različitog osvetljavanja po Srbiji, i za različitog mitingašenja, sa računom stranke koja je u blokadi. Odakle, kako? Netransparentno finansiranje, od kojih para? I SNS koja svoju odgovornost može da meri jednom godinom, godinom kada smo doneli sve ove zakone. U ostalom, možemo da pokažemo i da li je neko od nas ko je radio ili radi još uvek u javnom sektoru, baš primljen u nekom ministarstvu ili u nekom preduzeću po konkursu?
Reč ima narodni poslanik Milan Kovačević.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, nijedan od dosada navedenih razloga za uvođenje neke nove agencije, kao što su prethodni govornici govorili, da i ovako ima dosta agencija u kojima su i sami oni učestvovali, projektovali ih i zapošljavali, verovatno zapošljavajući i imajući na umu da će to SNS raditi po toj njihovoj metodologiji i načinu, zapošljavati ponovo te iste kadrove. Otvaranjem nove agencije i neke nove institucije, zahteva od direktora, administrativnu službu, službu obezbeđenja i sve drugo što iziskuje dodatne troškove, tako da nijednog validnog razloga u ovom trenutku nema za izmeštanjem i otvaranja neke nove agencije. Ne vidim razloga zašto tolike polemike. Danas se zalažu za agenciju da zatvorimo te agencije, bez obzira čiji su to partijski kadrovi, a znamo svi da su to partijski kadrovi iz nekog bivšeg režima, s obzirom da su to sve agencije koje su otvorene i formirane posle 2000. godine. I u ovom trenutku isto govori da vodimo računa o tim ljudima, neovisno, bez obzira, jer je prethodni režim dosta opustošio i ostavio nezaposlenih ljudi, katastrofalnom privatizacijom koja je sprovedena u prethodnom periodu. Hvala.
Na član 7. amandman su podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, amandman na član 7. koji možda na prvi pogled izgleda kao tehnički, a to je da se broj 15 menja brojem 1, ali je ustvari suštinski i zbog toga hoću da ga posebno naglasim, a to znači da će izveštaj o pripremljenosti sistema za odbranu od grada, Vlada Republike Srbije usvajati 1. aprila kalendarske godine, jer sezona počinje 15. aprila i smatram da je ovo izuzetno važno i u Predlogu zakona je stajalo da Vlada taj izveštaj usvaja 15. aprila, kada već sezona počinje. Drago mi je da je ministar prihvatio ovaj amandman i ovu sugestiju, jer smatramo da su dve nedelje sasvim dovoljne, da u slučaju da pojedinim lokalnim samoupravama ili fale strelci ili određeni lanserni sistemi ne rade, ili nešto treće, ili četvrto, ne funkcioniše, dve nedelje je dovoljno da se to ispravi, da se sistem uredi i da može da na adekvatan način, da se počne sa funkcionisanjem 15. aprila. Još jednom zahvaljujem Vladi što je prihvatila ovaj amandman.
Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani ministre, poštovani predsedavajući, kolege poslanici, predlog ovog amandmana odnosi se, pre svega na podtačku 1) gde se definiše ovo o čemu je kolega Jovanović govorio, da se termin o izveštajima sa 15. aprila, po našem predlogu promeni na 15. februar. Drugi predlog koji smo dali u ovom amandmanu, u ovom članu, jeste da se u podtački 2) izveštaj o funkcionisanju sistema odbrane od grada sa predlogom programa rada za narednu godinu, uskladi sa programom rada Vlade, u našem predlogu dostavi do 1. novembra tekuće godine. U obrazloženju Vlade zbog čega je odbijen ovaj predlog, kaže se da se amandman ne prihvata iz razloga što nije potrebno opredeljivati tačne datume dostavljanja redovnih izveštaja itd. Poštovani ministre, mislim da je jako važno da još jednom obratite pažnju na predloge koje smo dali i u članu 6. i u članu 7. odnosno amandmane, zbog toga što oni suštinski određuju pitanje odgovornosti i pitanje dinamike donošenja određenih odluka. Ako se dobro analizira ovaj predlog, videćte da smo kroz ove predloge predložili u stvari da se izveštaji rade na osnovu iskustava i na osnovu činjeničnog stanja koje se odnosi na prethodnu godinu. To znači, prva stvar, u ovoj tački 7. ako bi se naš predlog usvojio onda bi jedinice lokalne uprave, onda bi Republički zavod, Vlada i sve nadležne institucije svoje programe usvajali i donosili do 1. novembra tekuće godine i to je dovoljno važan osnov, odnosno važan datum da se može taj predlog, ti izveštaji uvrstiti u programe svih tih institucija za sledeću godinu odnosno u budžet Vlade Republike Srbije. Sledeće, ako bi se izveštaji o trenutnoj situaciji stanja u tim institucijama usvajali ne do 15. aprila odnosno do 1. aprila kako je to kolega predložio, nego do 15. februara, onda bi se sa sigurnošću i izvesnošću moglo planirati, onda bi se sa sigurnim ishodom moglo tačno znati šta ko treba uraditi do 15. aprila kako bi se određene stvari ispravile, odnosno kako bi sistem funkcionisao i bio u ispravnom stanju. U slučaju da se ostavi nedefinisano stanje, a vidim da je to potpuno sigurno, s obzirom da i ministar i predsedavajući parlamenta imaju važnija posla i da razgovaraju verovatno o važnijim temama nego da slušaju ove predloge, onda ćemo doći u situaciju da i dalje ovo društvo neće moći da zaključi ko je odgovoran i ko je kriv za propuste koji se dešavaju u ovoj oblasti. Mi smo, poštovani ministre, upravo zbog toga što smo uvažavali i ovu temu i poštovali i ovaj predlog zakona, želeli da damo svoj doprinos i mislimo da su ovo ključni argumenti, odnosno ključni predlozi koji će ovaj zakon unaprediti odnosno sistem učiniti efikasnijim. Ako biste dobro analizirali, videli biste da ovde kroz ove predloge stavljamo u prioritet primenu ovog zakona u odnosu na sve druge zakone, čini mi se, koje smo ovde usvajali. Onda biste videli da biste vi kao nadležni organ, odnosno organ koji bude nadležan u narednom periodu, u ovom slučaju Republički zavod, imao mogućnost da utiče na donošenje programa, na usvajanje izveštaja od lokalnog nivoa, pokrajinskog nivoa, pa sve do Vlade, onda biste imali čistu i jasnu situaciju oko utvrđivanja odgovornosti za sve ono što se ne čini. Ukazao sam u načelnoj raspravi na problem da ovaj zakon ni u jednom jedinom svom delu ne tretira pitanje odgovornosti za nečinjenje u liniji upravljanja, u sistemu rukovođenja, u izvršavanju poslovnih obaveza i ako biste ovo promenili, prihvatili naše predloge, onda biste vrlo jasno utvrdili odgovornost ko je kriv što ove godine u Republičkom budžetu nije opredeljen iznos od 130 miliona za strelce koji je u 2014. godini bio opredeljen. Ako biste to utvrdili, onda bi bila i jasno utvrđena odgovornost zbog čega nije bilo reakcije 14. maja u Arilju, Ivanjici i okolnim selima. Ako biste to utvrdili, znali biste ko je odgovoran što nije bilo te pozicije u budžetu za 2015. godinu, nego ste u danu kada se dešava velika nepogoda i velika katastrofa koja je veličine preko 12 miliona evra za te ljude, onda u tom danu ste doneli odluku da se zaboga, preko Ministarstva finansija odvaja 80 miliona dinara za strelce. Zar to nije priznanje propusta? Zar to nije priznanje nečinjenja? Zar to nije priznanje ne samo da Vlada nije radila svoj posao, nego institucije koje su bile nadležne za taj posao? Ako biste ovaj program, odnosno ove amandmane usvojili, vi bi ste u narednom periodu, kao Vlada vrlo lako i brzo utvrđivali odgovornost. Znali biste ko je odgovoran za Kragujevac, desila se ogromna šteta u okolini Kragujevca. Znate li šta je odgovor zbog čega je nastala šteta? Da, mi smo kupili rakete i o tome pričate danima ovde kako ima rakete više nego ikada, samo je problem što ih niko ne ispaljuje, a odgovor zbog čega nije bilo reakcije u Kragujevcu jeste - kupljene su rakete, one su bile u Užicu, ali nismo imali dostavno vozilo i niko nije odgovoran što nema dostavnog vozila da se one preteraju u Kragujevac. U ovom slučaju za 14. maj, kada se desila ova nepogoda niko ne može da utvrdi odgovornost zbog čega nisu ispaljene rakete. Jedni tvrde nije bilo ugovora sa strelcima zato što nije bilo pozicije u budžetu, drugi tvrde da nije bio tehnički ispravan sistem. I u jednom i u drugom slučaju nemate pitanje odgovornosti, a onda ćete doći u situaciju da lokalne uprave procenjuju štetu, da lokalne uprave slušaju građane zbog čega su i kako pretrpele štetu, da oni plaćaju svoje, odnosno neke nadoknade i niko neće biti kriv. Ovde se postavlja pitanje da li ste vi potpuno svesno zbog toga što sistem ne možete da nosite i ne možete njime da upravljate, preneli odgovornost na zavod, svesni da je preko 500 miliona dinara minusa u budžetu u toj instituciji ove godine, svesni da i oni ne mogu nositi te poslove, svesni da i Ministarstvo poljoprivrede nije spremno da ih prihvati samo zarad toga da sve ove propuste koje ste načinili, u stvari stavite pod tepih. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvaženi predsedavajući, kolege poslanici, moram da kažem da se sa amandmanom gospodina Markovića delimično slažem. Ono što sam već napomenuo maločas kada sam govorio o mojem amandmanu koji je prihvaćen od strane Vlade Republike Srbije, taj amandman daje rok Vladi do prvog aprila da usvoji Izveštaj o pripremljenosti sistema za odbranu od grada. Ovo što gospodin Marković govori, sa čime se slažem, jeste da se mora tačno utvrditi odgovornost, ali moram da napomenem zbog svih narodnih poslanika i zbog građana koji gledaju ovu Skupštinu, jeste da je Vlada usvojila još jedan moj amandman koji jasno kaže da nadzor nad sprovođenjem ovog zakona vrši Ministarstvo poljoprivrede, to je ključna stvar. U samom Predlogu zakona stoji da nadzor vrši nadležni državni organ i uz podršku kolega iz SNS i drugih narodnih poslanika, prihvaćen je amandman i uz podršku ministra Stefanovića da se jasno odredi da je to u pitanju ministarstvo nadležno za poljoprivredu. Ovo je veoma važno jer mi imamo sezonu koja traje od 15. aprila do 15. oktobra. Znači, imamo šest meseci sezonu koja traje. Imamo na kraju godine usvajanje budžeta za narednu godinu. Kada imate usvajanje budžeta, vi stvorite uslove da se nabave na vreme, znači u januaru i februaru, znate koliko znamo i ja i vi, vodimo lokalne samouprave, koliko je vremena potrebno da se nabave protivgradne rakete, da se odaberu lokalne samouprave u članu 9. Predloga zakona stoji – odabiraju strelce; oni idu na lekarske preglede, potpisuju ugovore sa RHMZ, za to je potrebno vreme i zbog toga sam smatrao da je 1. april adekvatno vreme da se sve završi u prva četiri meseca tekuće godine i da Vlada usvoji izveštaj do 1. aprila. Ako se to uradi brže, to je bolje, a i ja i vi smo kolega i članovi Odbora za poljoprivredu i preko nadležnog skupštinskog Odbora za poljoprivredu ćemo moći u svakom trenutku i do kraja kalendarske godine, posle završetka sezone, 15. oktobra, da tražimo i vanredno izveštaje, da vidimo ko je kriv ako sistem ne funkcioniše. Više puta ja ovde ponavljam tu reč – krivica. Svi smo svesni kada se desi grad i kada nastanu milionske štete, svi građani dolaze u lokalne samouprave, jer su lokalne samouprave te koje su prve i gde imate uvek mogućnost i da se žalite. Zbog toga je veoma važno i, ali to ćemo kasnije govoriti, oko procena štete i oko usvajanja izveštaja o konačnim štetama i ko je nadležan, takođe, to je veoma bitno, da nadoknadi samu štetu koja nastane. Ali, ključno je, još jednom kažem i zbog građana da budu svesni, Predlog zakona je u osnovi dobar i smatram sa ovim amandmanom da kada imate 1. april rok, a imate obezbeđena sredstva u budžetu, imate sprovedene javne nabavke, kako za nabavku raketa, tako i za potpisivanje ugovora sa strelcima širom Srbije, onda imate sistem koji je sprema da jednostavno dejstvuje. Zbog toga, uvaženi kolega, iskreno verujem da je taj 1. april realan rok kada sve ovo može da se sprovede, a samo praćenje, kada se završi sezona, možemo preko Odbora za poljoprivredu, jer jasno će u zakonu stajati, još jednom da ponovim, da nadzor vrši Ministarstvo poljoprivrede. To je ključno. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Pošto se više puta i u načelnoj raspravi i u današnjoj raspravi o amandmanima poteže se to pitanje, vezano za odgovornost, pročitaću vam, a i u skladu je sa ovim amandmanom, šta je navedeno u izveštaju revizora, što je uzeto kao argument za neuzimanje sredstava za plaćanje strelaca ove godine. Kaže revizor - da se lica, za obavljanje poslova ispaljivanja protivgradnih raketa, strelci, iz oblasti protivgradne zaštite, i dalje angažuju od strane RHMZ na osnovu ugovora koji su zaključeni u ime i za račun Ministarstva unutrašnjih poslova, bez prethodno pribavljenog akta Vlade o davanju ovlašćenja za zaključenje ugovora. Dakle, revizor ne kaže da je to nezakonito, samo traži da Vlada, da taj RHMZ traži odobrenje Vlade i da oblast protivgradne zaštite u pogledu finansiranja i angažovanja izvršilaca za poslove ispaljivanja protivgradnih raketa, odnosno strelaca, nije posebno uređena propisima koji regulišu materiju borbe protiv grada, zato što tog zakona nije ni bilo. Dakle, RHMZ u trenutku kada je trebalo da angažuje sredstva za plaćanje strelaca, trebalo da pošalje Vladi dopis i da traži odobrenje sredstava. Dakle, RHMZ to nije učinio i na poziciji za plaćanje strelaca nije imao novca. Kada je počela protivgradna sezona, oni su se toga setili. Ministarstvo unutrašnjih poslova, koliko god se ovde svi trudili da to prebace na leđa ili Peđe Marića ili mene i Ministarstva unutrašnjih poslova, to naprosto ne mogu da urade, jer je Ministarstvo unutrašnjih poslova svoj deo posla uradilo. Sad, zašto ovi ljudi nisu trebovali sredstva? Zašto nisu opredelili? Strelci su se 48 godina plaćali sa tog računa i iz te institucije, 48 godina. Ja znam, pošto ovde su se mnogi upirali - nemojte u RHMZ, nikako kod njih, nije to normalno, dajte da zaštitimo te ljude, ja vam sada kažem, to je Vladina institucija, napravila je grešku, nije se konsultovala. To je moje viđenje, niti sam sudija, niti donosim presude. Izveštaj revizora jasno kaže, ne kaže da je to bilo nezakonito, nego predviđa način. Revizor vrlo jasno ukazuje kako da to bude zakonito, a 48 godina se radi tako.
Gospodine Markoviću, po kom osnovu želite reč? (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Ne vidim osnovu replike. Vi ste se javili na izlaganje narodnog poslanika Jovanovića, ali on je u pozitivnom smislu govorio. Ne vidim osnov replike. (Jovan Marković, s mesta: Vrlo je važno da kažem i ja, pozitivno.) Znam ja da se ovde nikad ne mogu do kraja iskazati stavovi i na kraju krajeva, Skupština nije da se vodi široka rasprava, jer je nemoguće. Zato vas molim… Mogu vam dati još dva minuta po osnovu ovlašćenog predstavnika, po amandmanu, ako hoćete. Izvolite.
Poštovani ministre, poštovani kolega Jovanoviću, drago mi je da ste shvatili moj predlog kao dobronamernu sugestiju i amandman kao takav. Poštovani ministre, ako bismo svi zajedno razgovarali na jedan otvoren način o ovom predlogu, došli bi do sledećeg zaključka. Lokalne uprave, pokrajina, sve institucije, do 1. novembra tekuće godine podnose izveštaje, na osnovu tih izveštaja se prave planovi, budžeti i programi za sledeću godinu. Ako biste do 15. februara dali rokove da se rade planovi i programi za tu godinu, odnosno da se podnose izveštaji iz kojih ćete videti šta nedostaje, onda biste imali vremena da otklonite sve nepravilnosti i ne bi se desio 14. maj ili 15. ili 1. jun. Zašto? Evo vam primer. Doći ćete u situaciju da neka lokalna uprava bude na privremenom finansiranju ili da, recimo, javne nabavke zavoda nisu izvršene, iako je u budžetu predviđeno da postoji pozicija, recimo, za nabavku raketa, doći ćete u situaciju da do 1. ili ne znam kog aprila nije završena javna nabavka zbog nečega. Država u tom slučaju mora da reaguje. Ako imate 15. februar kao informaciju da nisu završeni poslovi, vi imate tri meseca rok otprilike da reagujete i da nepravilnosti otklonite. Suština ovog amandmana je upravo da se kroz davanje rokova istakne i značaj ovog zakona, njegove primene, ali i odgovornost za nepostupanje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Ja, nažalost, ne mogu da se složim sa vama, zato što kada pominjete lokalnu samoupravu, vi kažete šta bi se dogodilo kada bi lokalna samouprava došla, recimo, u sistem privremenog finansiranja. Ništa se ne bi dogodilo što se tiče sistema odbrane zaštite od grada. Taj sistem će funkcionisati u RHMZ, koji će nabavljati rakete, plaćati strelce iz Republike Srbije i time ispunjavati svoje zakonske obaveze. Lokalna samouprava može da pomogne tome, ne mora ako nema sredstava i mi ne namećemo lokalnoj samoupravi obavezu onu u skladu sa zakonom o lokalnoj samoupravi, ima obavezu uređenja lokalnih puteva, prilaza lansirnim rampama i drugim objektima infrastrukture, kao što to zakon predviđa, uređenje tih puteva, uređenje objekata, izgradu nasipa za odbranu od poplava i to je njena obaveza koju ima svakako i bez ovog zakona i to je normalno da ima. Dakle, neće ovaj zakon ni na koji način narušiti taj sistem. A, što se tiče lokalnih samouprava, one na ovaj način imaju samo dodatnu zakonsku mogućnost da ih ne bi kažnjavali zbog nenamenskog trošenja sredstava.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre, ja sam bila sigurna da ćete vi prihvatiti i ovaj naš amandman i amandman na član 9, koji su uzajamno povezani. Najpre bih htela radi naših gledalaca da kažem o čemu se radi u članu 7. Članom 7 se definišu nadležnosti nadzornog organa, odnosno nadležnog organa, tako da u tački 4. stoji da nadležni organ priprema za organe autonomne pokrajine i organe jedinica lokalne samouprave izveštaje o pripremljenosti, funkcionisanju sistema odbrane od grada za njihovu teritoriju. Mi smo, čitajući zakon, prešli na član 9, gde smo videli da se lokalnim upravama daje mogućnost da te iste izveštaje, koji se navode u tački 4. ovog člana, razmatraju i usvajaju. Onda smo mi postavili jedno hipotetičko pitanje – šta će se desiti u slučaju da lokalna uprava, dakle, niži organ, odbaci izveštaj koji je dobijen od nadležnog organa? Tako da smo, u nameri da izmenimo to, preformulisali ovu tačku 4. tako što smo reči: „priprema se“ zamenili rečju: „obaveštava“, a izbrisali reč: „izveštaje“, tako da bi ona sada glasila – nadležni organ obaveštava autonomne pokrajine i organe jedinice lokalne samouprave o pripremljenosti i funkcionisanju sistema odbrane od grada za njihovu teritoriju. Kažem, veza između amandmana na član 7. i amandmana na član 9. je vrlo velika, odnosno ne prihvatanje ovog amandman i ne prihvatanje amandmana na član 9. mislim da neće biti dobro. Vi u obrazloženju kažete, a samo da podsetim, znači, u načelnoj raspravi ste rekli da sam ja u pravu kada sam konstatovala da je prosto neprirodno da niži organ odbacuje izveštaje nekoga ko je viši organ. Ne znam ko je radio ovo obrazloženje. Ono je čisto tehničko i mene obaveštava da se amandman odbija iz razloga što je izveštaj kao takav, kao akt, kao osnovni instrument saradnje organa državne uprave nadležnog za poslove odbrane od grada sa jedinicama lokalne samouprave. Vlada je mišljenja da je izveštaj kao dokument formalan, iscrpan obuhvatajući sve potrebne segmente koji mogu biti od važnosti za jedinice lokalne samouprave u sprovođenju nadležnosti u oblasti protivgradne zaštite. Dok je obaveštenje bez jasne i precizne forme više neformalne prirode i ne odražava važnost i značaj jednog takvog dokumenta. Znači, mereći jedno i drugo mislim da vi treba da, kao predstavnik Vlade, još jednom razmislite o tome. Ovaj naš amandman neće biti ni prvi ni poslednji koji će biti odbijen, ali se plašim da ćete odbijanjem amandmana na član 9. tačku 5. doći u situaciju kada će neka od lokalnih uprava po dobijenom izveštaju nadležnog organa, recimo, odbiti taj izveštaj. Ja se posle glasno pitam - šta će biti sa sprovođenjem zaštite od grada? Još jednom vas molim da pažljivo nađete rešenje za ovu nedoumicu. Zahvaljujem.
Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Dakle, Vlada ostaje pri tome da je izveštaj važnija i ozbiljnija forma podnošenja ovakvog oblika informacija zato što želimo da damo značaj, ali se potpuno slažemo i sa vama, a o čemu smo govorili u načelnoj raspravi, jer postavlja se pitanje šta će se dogoditi ako niži organ ne usvoji taj izveštaj, ne možemo na takav način da zaustavimo sistem protivgradne zaštite. Tu ste potpuno u pravu. Zato smo imali rešenje amandmanom odbora da se taj deo izmeni. Postoji amandman odbora koji predviđa da se izbacuje izveštaj, dakle usvajanje izveštaja, samo postoji podnošenje izveštaja. Dakle, lokalna samouprava prima izveštaj, ali ga ne usvaja i time se praktično prihvata suština, duh onoga što ste vi želeli da predložite, tako da vam hvala na tome.
Na naziv glave III amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Vlada prihvata ovaj amandman.
Zahvaljujem se. Konstatujem da je ministar prihvatio amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandar Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marijanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima prof. dr Janko Veselinović.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, smatram da ste, gospodine Stefanoviću, napravili grešku kada niste prihvatili ovaj amandman. Naime, u ovom amandmanu se jasnije definiše šta znači reč „saradnja“. Dakle, u pravnom smislu reč „saradnja“ ne znači ništa u koliko nije definisano u čemu se ona sastoji. Saradnja može biti politička, duhovna i svaka druga. Ovde smo predložili da se saradnja definiše kao saradnja u skladu sa programom razvoja i rada sistema odbrane od grada i godišnjim planom odbrane od grada, kao i kada je u pitanju stav 3. – u skladu sa planom u kojem su definisani kriterijumi i rokovi za njihovo angažovanje. Dakle, ministre, nismo definisali po kom osnovu se saradnja, odnosno po kom dokumentu se saradnja odvija, šta su čiji zadaci iz tog dokumenta i po kojim kriterijumima se sprovodi ta saradnja. Na bazi ovoga ćete imati opet situaciju kao danas, gde vi tvrdite da niste odgovorni zato što je grad poharao Srbiju, da iz opština tvrde da ste vi odgovorni i da niko nije kriv. Ono „mir, mir, mir, niko nije kriv“, ali ne može to tako, gospodine Stefanoviću. Vi ste tri godine na vlasti, gospodine Stefanoviću, nemojte pričati o nekom periodu pre četiri godine. tri godine ste imali mogućnost, ako kažete da zakon nije uređen, a Zakon o ministarstvima je takođe zakon. Nije tačno da se nije postupalo. Ove godine prvi put nije bilo sredstava, nije bilo koordinacije i zbog toga predlažemo da se ovim članom jasno definiše u kom smislu, po kom dokumentu i po kojim kriterijumima će se saradnja odvijati, kako ne bi bila situacija kao danas da vi kažete – mi nismo krivi, učinili smo sve, a to kaže i druga strana.
Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Kada bi hteli da teramo mak na konac, onda bi mogli da kažemo da je Skupština kriva, jer ona donosi zakone. Izvinite, ako Skupština nije donela zakon unazad 15 godina, onda je kriva Skupština. Svi poslanici, a i vi ste bili narodni poslanik koji je sedeo ovde, niste doneli taj zakon, niste ga predložili, niti vas je tada to zanimalo. U tom smislu, Narodna skupština je kriva, a ne Vlada. Sa druge strane, ako pričamo ozbiljno o ovoj temi, lokalna samouprava ne može da dobije nadležnost, jer ne postoje dovoljna finansijska sredstva u većini lokalnih samouprava da im se nametne obaveza da se bave zaštitomod grada. Vaš amandman ne možemo da prihvatimo, jer on faktički podrazumeva da jedinice lokalne samouprave obezbeđuju finansijsku podršku sistemu odbrane od grada i, u skladu sa godišnjim planom odbrane od grada, da faktički predlog zakona ne predviđa ovu kategoriju godišnjeg plana odbrane od grada. To je jedan od formalno pravnih razloga. Drugo, kada kažete – ove godine nisu obezbeđena sredstva za protivgradnu zaštitu. Gde to? Gde to nisu obezbeđena sredstva? Pitam vas – gde to nisu obezbeđena sredstva? U MUP-u jesu. Gde to nisu obezbeđena sredstva? Kažete – prvi put nisu obezbeđena sredstva. Gde? Na kojoj tački? U kom delu budžeta, za koju instituciju? Za MUP jesu. Ministarstvo unutrašnjih poslova je obezbedio. Ako imate problem sa nekom drugom institucijom, a teško vam je jer su vam možda bliži ideološki, morate to da kažete. Ministarstvo unutrašnjih poslova je obezbedio sredstva. Znam da to mnogo boli, znam da je užasno. Neki novi savetnici u nekim novim institucijama, koji su poslednjih nekoliko dana angažovali i uzmuvali da objasne kako nisu krivi, nažalost imaju samo problem zato što moraju da objasne ljudima kako nisu obezbedili sredstva. Ministarstvo unutrašnjih poslova apsolutno jeste. Kao načelnik štaba za vanredne situacije, odnosno komandant štaba i gospodin Marić, kao načelnik štaba, smo u februaru doneli sve potrebne akte koji su važni za ovo, a MUP svojim planom godišnjeg budžeta, koji je ova Narodna skupština usvojila. Znači, vi ste nam odobrili sve to u decembru mesecu prošle godine i složili se, Narodna skupština smatra da je to bilo dobro. Čim je Narodna skupština to usvojila, ko smo mi da drugačije to radimo, ali MUP je usvojio i obezbedio sredstva.
Zahvaljujem. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Po kom osnovu replika? (Janko Veselinović, s mesta: Pitao me je ministar da odgovorim.) Nemojte biti neozbiljni. (Janko Veselinović, s mesta: Pitao me je ministar da odgovorim.) Imaćete priliku. Pretpostavljam da imate još amandmana, pa ćete odgovoriti gospodinu ministru. Gospodin ministar kaže da možete i u pismenom obliku. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Taj smo amandman prošli. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Vlada i Odbor za unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović, Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovani ministre, poštovani predsedavajući, u članu 9. tačka 4), kaže se kako je potrebno sedam dana lokalnim upravama da naprave procenu štete i da na osnovu te procene štete utvrde zapisnike i način kako će se nadoknaditi, itd. Smatrao sam da je jako neozbiljan ovaj predlog i da oni ljudi koji su vam predložili ovakvo rešenje ne poznaju ni rad lokalnih uprava, ni kapacitete koji postoje u lokalnim upravama i da je ovaj predlog zaista loš. Zbog toga sam predložio da taj rok bude 30 dana, takođe slažem se da je razuman rok i 45 dana po predlogu gospodina Jovanovića, kolege koji je to predložio, dao je više prostora da se temeljnije, ozbiljnije i stručnije napravi ta procena, kako ne bi postojali prigovori i kako ne bi bili rizici da se ti zapisnici obaraju. Ono što je moj predlog, a otvara opet ovu temu o kojoj smo i u načelnoj raspravi govorili, jeste vezano za novu tačku 7) u ovom predlogu člana 9. koji sam predložio, a tiče se tog čuvenog finansiranja od strane lokalnih uprava i moj motiv, to želim da razumete, da podnesem ovaj amandman je upravo bio taj da sam smatrao da iskustva koja su postojala ne samo u 2015. godini, nego i u 2013, 2014. godini i ranije, koja ukazuju na to da država vrlo loše brine o ovom sistemu, da su ljudi vrlo često u nemilosti, da su u situaciji da se mole Bogu da li će biti padavina ili neće, da su ta iskustva na neki način naterala i lokalne uprave, odnosno predsednike lokalnih uprava da u prethodnom periodu preuzmu odgovornost da nabavljaju rakete iako to ne smeju, da angažuju strelce iako to ne smeju. Smatrao sam da ovaj zakon gospodine ministre u svom osnovu mora da da šansu i lokalnim upravama i udruženjima građana i donatorima i mnogim drugima, kako da pomognu da se te stvari reše.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Imali ste još 12 sekundi od vašeg vremena ovlašćenog predstavnika i to ste potrošili, tako da više nemate vremena.
Znači, to sigurno nije u redu.
Pa vi proverite u službi, ja imam i na kompjuteru tako i u pismenoj evidenciji, taj isti podatak, vi proverite i nije problem ako se pokaže da je greška, ja ću to ispraviti.
Pošto ja imam još puno amandmana, smatrao sam da je …
Po dva minuta samo gospodine Markoviću.
Plus kao ovlašćeni predlagač.
Nemate više vremena. Potrošili ste.
Koliko minuta.
Potrošili ste 15 minuta i vaša poslanička grupa ima još samo 10 sekundi od vremena poslaničke grupe, a vi od vremena ovlašćenog predstavnika nemate više ništa. Upravo ste potrošili ovih 12 sekundi. Žao mi je gospodine Markoviću. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Hvala. Dakle, mi smo prihvatili, saglasni i ako je to bila metodologija Ministarstva poljoprivrede koje inače u proceni štete podrazumeva procenu u roku od sedam dana. Prihvatili smo amandman koji je kolega Jovanović podneo, gde se faktički preleminarna procena štete vrši u roku od sedam dana, a onda konačna u roku od 45 dana najkasnije. U svakom slučaju sličan amandman onome što ste vi predložili, saglasni da je nekada realnost na terenu što se tiče rada lokalne samouprave drugačija, pa smo mi hteli samo da prepišemo normu Ministarstva poljoprivrede da bismo bili saglasni, kako ne bi svako ministarstvo i svaki zakon imao drugačije normiranu oblast. S obzirom da je argumentacija bila od strane svih poslanika i da je to nešto što je logično, izašao sam u susret i prihvatili smo ovaj amandman.
Hvala. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo Odbor za odbranu i unutrašnje poslove. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima ministar Stefanović.
Prihvata se amandman.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovane kolege poslanici, bilo je prilike da i u prethodnim amandmanima otvorim ovu temu, ali smatrao sam da je ovde jako važno naglasiti u članu 10. koji kaže da se za organizovanje, upravljanje, rukovođenje i sprovođenje odbrane od grada na teritoriji Republike Srbije odgovoran je nadležan organ. Ovo pitanje oko definisanja nadležnog organa se provlači sve vreme i smatrao sam da je dobro da porazgovaramo o tome zbog čega ova Vlada i nadležno ministarstvo nisu jasno, precizno i od prvog člana naglasili da je nadležni organ RHMZ? Prosto mislim da je ta definicija odnosno to izjašnjavanje jako dobro i za preciznost zakona, za otklanjanje svih sumnji koje se tiču tih procedura, radova institucije itd. Ovde se stiče utisak da je upravo zbog toga što ste kao Vlada lutali više meseci u tom konceptu kako ćete predložiti rešenje i zakon, došli do jednog rešenja koje je i po vama vrlo sumnjivog kapaciteta. Vrlo ste skriveno to negde podvukli kao nadležni organ i mislim da je jako važno da se u zakonu definiše i ime organa i njegova nadležnost, a ne da se ostavi na Vladi da ocenjuje u nekim svojim odlukama. Što se tiče donošenja odluka, to je takođe interesantna tema. Činjenica je da je danas 19. jun, da je ovaj zakon došao po hitnom postupku i činjenica je da ste imali jedan koncept i jedan model zakona koji je pre mesec dana povučen iz procedure. Postavlja se pitanje…
Gospodine Markoviću molim vas da vas ne opominjem. Isteklo je vreme. Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Pozitivno sam iznenađena što ste prihvatili po meni čini mi se ključni amandman. Svi znamo situaciju od pre mesec dana gde nisu bila postojala sredstva u budžetu za isplatu strelaca. Zavod ih nije predvideo, tada nije bilo ugovora sa strelcima, nije bilo obuke strelaca, nije bilo zdravstvenih pregleda. Dakle, ispostavilo se da raketa ima, ali ne na lansirnim stanicama. Znači nisu blagovremeno dopremljene. Strelaca nema jer nisu blagovremeno angažovani i naravno obučeni i nije obavljen zdravstveni pregled. Stanje opreme je bilo takođe pod jako velikim znakom pitanja. Tek posle grada odvajaju se sredstva iz budžeta Republike Srbije iz tekućih rezervi i pokušava se angažovanje strelaca. Čitajući ovaj član pažljivo mi smo želeli da svaki propust koji se ove godine očigledno desio pre mesec dana nekako predupredimo upravo kroz ovaj amandman, tako da smo intervenisali u članu 11. koji kaže šta sprovodi i šta radi nadležni organ. U tački 4). primetili smo da ste naveli da nadležni organ sprovodi planove izgradnje i modernizacije objekata i opreme. Mi smo se pitali ko će vršiti, ko će biti nadležan nad održavanjem i objekata i opreme, te smo na tačku 4. priložili amandman. Zatim, tačka 8) koja govori da će nadležni organ izvršiti angažovanje strelaca za delovanje na gradonosne oblake. Mi smo insistirali na tome u ovom amandmanu da oni budu prethodno obučeni. Zatim smo dodali član 8a. odnosno tačku 8a) koja kaže da je obavezni zdravstveni pregled angažovanih izvršilaca za delovanje na gradonosne oblake, odnosno obučenih strelaca na lansernim stanicama, znači, jedna od nadležnosti koju sprovodi nadležni organ. U tački 12) koja kaže da je nadležni organ planira, odnosno sprovodi nabavku sredstava za zasejavanje, mislim da je izuzetno bitno da stoji pre reči „nabavke“ reč „blagovremeno“, jer nam se takođe dešavalo da se nabavka sredstava za zasejavanje na vreme ne obavi, tako da tačka 12) sada glasi – nadležni organ planira i sprovodi blagovremenu nabavku sredstava za zasejavanje. Vrlo je bitno reći da je u ovom članu 11. koji govori o nadležnostima organa, koji se odnosi i na obezbeđivanje prilaza i dostava rakete i druge opreme na radarske centre, zaokruženo upravo ono sve što nam se ove godine dešavalo. Znači, ako je nadležni organ u obavezi da dostavi rakete, jedan od problema će takođe biti rešen. Ako je nadležni organ u obavezi da izvrši blagovremenu nabavku sredstava za zasejavanje i taj će problem biti rešen, a takođe i u tački 8), gde se kaže da je nadležni organ u obavezi da angažuje obučene strelce, i taj će problem iz perioda pre mesec dana takođe biti rešen, a naravno svi oni moraju izvršiti i lekarske preglede. Tako da sam prosto iznenađena usvajanjem ovog amandmana i mislim da će on biti koristan upravo u situacijama koja nam se desila ove godine. Mislim da će on preduprediti buduće situacije slične ovoj te vam se još jednom zahvaljujem upravo na usvajanju ovog amandmana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Vladimir Stojanović i Dubravka Filipovski. Vlada i Odbor za unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre ovo je još jedan u niz amandmana za koje smatramo da su suštinski počev od amandmana na član 6. Ima ih još nekoliko koji su u principu, da kažem, uslovno rečeno, identični na ostale članove, pa da ne bih se javljao po svakom želim da kažem još jednom da poslanici DS smatraju da … (Aleksandar Marković dobacuje sa mesta.) Molim? Nisam čuo.
Gospodine Markoviću, dopustite da…
Znači, poslanici DS smatraju da je mnogo celishodnije i bolje rešenje da se imali više kuraži političke, političkog razumevanja i da smo išli u pravcu formiranja agencije bez obzira na sve kritike koje su ovde iznesene paušalno jer niko nije ni uradio koja bi bila korist i benefit te agencije ako pogledamo da imamo danas ministra za vanredne situacije koji teško da može da opravda svoje bitisanje u Vladi, a da je on isto veliki trošak i da niko o tome ne vodi računa, a očigledno je da se domaćinski ne posluje. Smatramo da naprosto iz usko političkih razloga preuzimate veliku odgovornost na sebe time što ne želite da saslušate na adekvatan način, ni da prihvatite, smatramo, dobar predlog. Verujem da ste svesni da odgovornost preuzimate parlamentu vi bez obzira što se ovde glasa. Vi ste predlagač, po nama, lošeg zakona i sve što se bude dešavalo po planu zaštite od grada praktično će ići na vašu reč, na vas lično, jer upozoravamo, imali ste mogućnosti, i ovo nije prvi put da vam kažem, da napravimo sistemski iskorak, napravimo nešto što bi u godinama pred nama bilo mnogo bolje. Moje duboko ubeđenje je da ćemo se još u toku leta sigurno kajati za ovo što ćete sada da uradite, a verujem da ćemo u narednim godinama ići u pravcu drugo rešenja. Nije argument to jedino što sam govorio da postoje u svetu razne agencije i ko se time bavi. Znači, naprosto smatram da Srbija mora da rešava probleme na načine koji joj odgovaraju.
Vreme, gospodine Šutanovac.
Mogu li još 10 sekundi i više se neću javljati ni po jednom članu.
Ne, ne. Ja vas samo upozoravam da završite rečenicu pošto se iskoristili i ovih 10 sekundi koje imate kao poslanička grupa.
Imamo još pet članova po dva minuta. Znači, mogu da se javim ja i za…
Nije problem. Ja sam vas zamolio i upozorio da je isteklo vaše vreme, da ste potrošili 10 sekundi i da privodite obraćanje kraju.
Da ponovim samo rečenicu. Gospodine ministre, mi smo iscrpeli mogućnosti i RHMZ-a koji je bio ranije i MUP-a. Znači, treba da se traži rešenje koje bi bilo adekvatnije jer da je to valjalo ranije pretpostavljam da bivši ministar Dačić ne bi to prihvatio da bude u MUP. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Šutanovac. Reč ima ministar, dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Nemam ništa protiv da jednog dana započnemo i najskorije raspravu o tome kako da uredimo sistem zaštite u vanrednim situacijama i sve slično. Mi ćemo imati novi zakon o vanrednim situacijama nadam se veoma skoro pred Narodnom skupštinom, ali to ni na koji način neće, ponoviću koliko god je puta potrebno danas, ne dotiče zaštitu od grada. Vanredne situacije bilo agencija ili sektor nemaju nikakvu vezu sa zaštitom od grada ne u Srbiji nego ni u jednoj zemlji Evrope i sveta. Ruska Federacija ima celo ministarstvo, ogromno ministarstvo za celu teritoriju Ruske Federacije koje se isto tako bavi zaštitim vanrednih situacija, ali se ne bavi zaštitom od grada. To prosto nije prirodna nadležnost Sektora za vanredne situacije. Ja to mogu da ponovim, koliko god puta se iznese, neće mi biti teško. Svaki put ću ponoviti ovo i radi se o dve različite stvari, vanrednim situacijama i zaštiti od grada. Zaštita od grada prirodno ide u instituciju koja se bavi hidrometeorološkim prognozama, prati nastanak razvoja oblaka, predviđa, snima radarima i kaže – tu dejstvujte da bismo zaštitili plodove i useve, a prirodno, upravni nadzor ima Ministarstvo poljoprivrede koje je najviše pored seljaka, odnosno ljudi koji su vlasnici oranica, zainteresovano za protivgradnu zaštitu. To je onda jedan prirodan sistem. Takođe, mi moramo ohrabrivati građane naše zemlje jer znamo da je protivgradna zaštita najbolja moguća na svetu uspešna samo 70%. Dakle, 30% se uvek može desiti štete uz svo dejstvo protivgradne zaštite te moramo ohrabrivati ljude u našoj zemlji da budu ozbiljniji u smislu osiguravanja onoga što čini njihov život, ono od čega žive, ono što je njihova, da kažem, osnovna imovina. Osiguravamo svi automobile zato što je tako propisano zakonom a ne osiguravamo svoju letinu, ne osiguravamo svoje njive.
Zahvaljujem se gospodine Stefanoviću. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Vlada i Odbor za unutrašnje poslove prihvatili su amandman, aOdbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanici Branka Karavidić.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Član 12. govori o funkcionalnoj strukturi sistema odbrane od grada i u okviru tog člana nabrojano je šta Republički centar odbrane od grada radi, odnosno koje su mu obaveze. Primetili smo da u tački 6. stava 1. stoji da Republički centar odbrane od grada obezbeđuje jedinstveno tehničko održavanje mreže radara, ali smo se onda mi zapitali ko će jedinstveno tehnički održavati opremu koja se nalazi na lansirnim stanicama? I u načelnoj raspravi sam rekla – neće to valjda raditi strelci? Da bi ta oprema bila funkcionalna bilo je neophodno da se upravo to jedinstveno održavanje pripiše kao obaveza Republičkom centru odbrane od grada, te mislim da je dobro što je ovaj amandman prihvaćen, tako da ćemo znati ko, osim mreže radara, jedinstveno održava opremu koja se nalazi u kompleksima lansirnih stanica. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Velimir Stanojević i Dubravka Filipovski. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovane kolege poslanici, u članu 13. stav 3. sam smatrao da treba precizirati formulaciju koja kaže da se u zaštitnim zonama u okolini mreže radarskih sistema mogu uvesti ograničenja koja se odnose na izgradnju novih objekata, rušenja starih itd, rekonstrukciju postojećih itd. Umesto formulacije „mogu se“ predložio sam formulaciju „uvode se ograničenja“. Zbog čega? Ovu problematiku sam, zajedno sa mojim kolegama iz poslaničke grupe DS, shvatio vrlo ozbiljno. Dali smo na 23 člana zakona skoro 30 amandmana koji treba da poprave ove predloge i jasno nam je da se neke stvari ne mogu popraviti kada je koncept takav kakav jeste. Drago mi je da ste razumeli ovaj amandman i ovaj predlog, ali mi je žao što mnogi drugi predlozi nisu prihvaćeni. Vi preuzimate odgovornost za vrlo važan posao. Slažem se sa kolegom Šutanovcem, koji je izrazio svoju sumnju na ovaj koncept i na primenu ovog zakona. Vi ste usvajanjem ovako loših predloga zakona preuzeli odgovornost. To što vi mislite da ste samo prebacili odgovornost sa jednog ministarstva na drugo i time poništili sve ono što je bilo loše u prethodnom periodu je vaš stav, odnosno vaša loša procena. Ono što mislim da će se desiti u narednom periodu jeste da će primena ovog zakona biti jako loša, da to što niste precizirali odgovornost i to što niste ukazali na procedure jeste nešto što će sigurno biti štetna posledica primene ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Moram samo da vam kažem da mi se čini da vi ne razumete najbolje sistem državne vlasti Republike Srbije. Ne usvajam ja zakon, Ministarstvo, odnosno Vlada ga samo predlaže, Narodna skupština ga usvaja. Možete da pričate do sutra ujutru šta god poželite, zakon je tu vrlo jasan i Ustav. Narodna skupština je ovlašćena da vi možete sada da kažete – ovo nije dobro. Narodni poslanici koje je narod birao na neposrednim demokratskim izborima mogu da kažu – ovo nije dobar predlog zakona, mi se sa ovim ne slažemo. Ako ga Narodna skupština usvoji, to znači da se Narodna skupština slaže da je ovo dobar predlog zakona. To nije bežanje od odgovornosti. Mi smo ga predložili, dakle, mi ovim uređujemo materiju koja ne postoji od 1992. godine. Niko je nije uređivao, nije bilo želje, nije bilo ovog ili onog, svejedno. U svakom slučaju, sada se uređuje, prebacuje se u instituciju koja se od 55 godina borbe protiv grada 48 godina bavila tim poslom. Siguran sam da je to akumulirano znanje, iskustvo, sve ono što se dešavalo sada mora dati rezultate, apsolutno. Bilo je potpuno neprirodno da se stavi u jedinu instituciju gde nigde u svetu ne postoji. Apsolutno nigde u svetu MUP se ne bavi zaštitom od grada. To zvuči apsurdno kada kažete ljudima na ulici da se stavlja policiji zaštita od grada, to zvuči smešno, to zvuči apsolutno groteskno, potpuno nelogično. To nigde ne postoji, čak niko nije ni eksperimentisao, pa da proba da vidi kako će biti, osim u Srbiji i nije se pokazalo kao dobro. Ljudi iz Sektora za vanredne situacije imaju zaštitu od požara, imaju zaštitu od poplava, imaju hiljadu drugih vanrednih situacija kojima moraju da se posvete, a pri tome toliko pocepano da je MUP-u dato, odnosno Sektoru za vanredne situacije da nabave rakete. Sav besmisao toga se pokazao u prethodnih nekoliko godina i mi smo došli do rešenja koje će biti svakako bolje nego što je bilo do sada.
Zahvaljujem gospodine ministre. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Koji mislite da je osnov gospodine Markoviću? (Jovan Marković, s mesta: Direktno obraćanje. Upravo je ministar rekao da ne razumem zakon.) Gospodine Markoviću, stvarno, molim vas. (Jovan Marković, s mesta: Rekao je da ne razumem zakon.) Da li smatrate da ste pomenuti u negativnom kontekstu? Niste. Gospodine Markoviću, nemojte molim vas. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospodine ministre, mi smo apsolvirali, mislim da je svima jasno u Srbiji da postoje dva koncepta, vaš koncept koji vi predlažete i od koga se već ograđujete sada ukoliko ga prihvate poslanici. Nema dileme da će vaši poslanici da ga prihvate, ali morate imati potpunu svest o tome da je ovde pre četiri godine sedeo vaš prethodnik, on predlagao taj zakon za koji vi sada kažete da je smešan. Vaš prethodnik je predlagao da to pređe u MUP. Tada sam bio protiv toga, podsećam. Nemojte stavljati na teret nešto nama, kako vi kažete, iz bivšeg režima, milujući po glavi vašeg prethodnika, sadašnjeg ministra spoljnih poslova, tadašnjeg ministra unutrašnjih poslova, prvog potpredsednika Vlade i zamenika premijera, koji ne samo da nije bio protiv toga, nego je zagovarao to. Bez obzira šta vam kažu kolege sada, tvrdim vam da je on to zagovarao. Zbog čega, ne bih znao da vam kažem, moguće da je baš to što vi kažete, nabavke su rađene, možda ga je to zanimalo, ne znam, ali činjenica jeste da je to urađeno u to vreme. Kao što vi kažete, parlament je doneo tada odluku, ali rešenje za problem nije da utvrđujemo ko je i kada doneo tu lošu odluku, već da pokušamo da ispravimo to na adekvatan način, celishodan, dobar, pravi način. Vi imate svoje viđenje, mi imamo svoje viđenje. Odgovornost za ono što će se dešavati od ovog trenutka će biti na vama. Bez obzira što će Skupština da izglasa, bez obzira što će poslanici iz Arilja da glasaju za ovo što je loše, sutra nemojte pričati o tome kako je to parlament doneo, pa vi sa time imate veze samo toliko što ste predložili. Vi ste visoki funkcioner stranke koja glasa većinski za to i nemojte imati dilemu da će građani Srbije znati da je odgovornost na vama. Mi smo imali drugi koncept, da prihvatimo da podelimo odgovornost. Vi to ne želite, hvala lepo i nemojte pričati unapred da vi sa tim praktično direktno nemate veze. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Jasno je da su poslanici DS glasali za ovaj zakon 2011. godine, jer da oni nisu glasali on ne bi bio usvojen. Dakle, DS je kao tada većinski partner većinski odgovorna za ovaj smešan i loš zakon koji je donet. Sve da ga je predlagao i bilo ko drugi, ja i dalje mislim da je to loš zakon i loše rešenje. To se u praksi i pokazalo. Uopšte me ne interesuju ni motivi, niti ko ga je predlagao. Ono što je apsolutna činjenica, većina Vlade, predsednik Vlade, predsednik Narodne skupštine, u tom periodu Slavica Đukić Dejanović, svejedno, bio je pre toga gospodin Dulić, dakle, svi ti ljudi su imali kao deo tadašnje vlasti ideju da podrže Vladu, onog ko je predlagao u ime Vlade. Opet moramo da kažemo da je to bio Zakon o ministarstvima koji se tada predlagao. U Zakonu o ministarstvima se ne navodi, kao što mi danas rešavamo, sistem protivgradne zaštite. Dakle, tu se samo stavlja nadležnost, što mislim da je pogrešno, ko god da je preuzeo, da li je to gospodin Dačić ili bilo ko drugi. Mislim da je pogrešna procena bila da to preuzme MUP. To što nemamo od 1992. godine zakon, to je problem, jer mi ovim zakonom rešavamo sistem protivgradne zaštite. Onim Zakonom o ministarstvima rešavamo samo ko je nadležan. Isto tako je moglo da piše i Ministarstvo odbrane, a moglo je da piše i bilo koje drugo ministarstvo. Ali, ovim zakonom, koji ćemo nadam se danas usvojiti, odnosno koji će Narodna skupština usvojiti, mi rešavamo pitanje protivgradne zaštite na novi način. Potpuno je neprirodno da bude u MUP, biće u RHMZ, što je mnogo prirodnije. Što se tiče vanrednih situacija, videćemo u budućnosti.
Zahvaljujem, dr Stefanoviću. Gospodine Markoviću, kao što vidite, pažljivo slušam, pomenuta je DS i vi kao ovlašćeni predstavnik imate pravo na repliku. Izvolite.
Poštovani ministre, poštovani predsedavajući, zaista se ovde radi o sukobu dva koncepta. Sve vreme insistiramo na tome da ministar ove Vlade nema pravo da zakoni koji su usvajani u prethodnom periodu na ovakav način budu degradirani. Ta njegova diskusija i insistiranje na tome da nije bilo zakona u prethodnom periodu dovelo je do toga da gospodin Babić u svom izlaganju pre nekoliko sati kaže da je poništena odluka. On Zakon o ministarstvima iz 2011. godine smatra odlukom i svi poslanici koji kasnije diskutuju o toj temi smatraju da to ne postoji, da to ne važi. Ono što je izvesno iz svih ovih diskusija koje su bile u ovih dva dana o ovoj temi, proizilazi da upravo to što na takav način govorite o ovoj temi doprinosi tome da nema odgovornosti, doprinosi tome da nema planiranja 130 miliona u budžetu za ovu godinu za strelce, doprinosi da nisu sklopljeni ugovori sa strelcima, doprinosi tome da dolaze velike katastrofe na koje vi ne reagujete. Upravo o tom kontekstu mi govorimo. Ako vi kažete da je Zakon o ministarstvima odluka, onda to podrazumeva nepostupanje institucija na terenu u primeni ovog zakona. Onda to znači da imamo katastrofu koju imamo i upravo o tome govorimo. Vaša odgovornost je velika i vi ste sa ovim konceptom preuzeli odgovornost za nešto u šta i vi ne verujete. Rupa u budžetu koja postoji, preko 500 miliona dinara, govori o tome da ste neozbiljno pripremili ovaj zakon. Vi kažete da ne trebaju nova sredstva.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Reč ima ministar, dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Samo zbog ljudi koji pažljivo prate ovu raspravu, moram da kažem da naravno da Vlada ne može doneti bilo kakvom uredbom ili odlukom odluku kojom se zakon stavlja van snage. To može samo uraditi Narodna skupština posebnim zakonom, kao što je to uradila 1992. godine, a „Službeni glasnik RS“ broj 18/92, Zakon o prestanku važenja Zakona o protivgradnoj zaštiti. Dakle, ako je Narodna skupština usvojila Zakon o prestanku važenja Zakona o protivgradnoj zaštiti, a do danas nije usvojila novi, meni bi bilo interesantno da mi neko pravno objasni kako onda taj zakon postoji. To je pravno, čini mi se, vrlo interesantna tema i siguran sam da će pravnici dati neki odgovor na to pitanje. Zakon o ministarstvima, i meni zaista neće biti teško da to ponovim koliko god puta bude bilo potrebno danas, ako neko misli da ću biti lenj, zaista neću, to bi bilo isto kao kada ne bi usvojili Zakon o policiji, a rekli Zakon o ministarstvima i MUP je zadužen za obavljanje tih i tih policijskih poslova, ali ne treba nam Zakon o policiji, to je potpuno normalno, piše u Zakonu o ministarstvima. Imamo zakon i onda smo džabe usvajali Zakon o poljoprivrednom zemljištu i planiranju i izgradnji. Sve je to urađeno bezveze. To je trebalo samo da se stavi u Zakon o ministarstvima, pobrojte nadležnosti i institucije koje su nadležne za to, a oni onda neka podzakonskim aktima i kako god im padne na pamet uređuju tu materiju. Šta će nam zakoni u ovoj zemlji? Dakle, ne može se na takav način posmatrati sistem. Zakon ne postoji. Odgovornost je na svim onima koji godinama nisu hteli da donesu zakon o protivgradnoj zaštiti, na svima onima koji su gledali ove štete koje su bile, pa i po Zahariju Trnavčeviću, i stotinu miliona evra za jednu godinu. Svi ti koji su to gledali i nisu donosili zakon su odgovorni i pred narodom i pred državom i od te odgovornosti neće pobeći.
Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Gospodine Markoviću, sada nemate pravo na repliku. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Ono što neko u ovoj sali uporno pokušava da ne razume i ne želi da razume je da do sada nije bilo zakona o protivgradnoj zaštiti. Navedite mi, molim vas, i „Službeni glasnik“ i sednicu Skupštine Srbije kada je on usvojen i donesen. Jedno je prenos nadležnosti, pa sada kao vruć krompir prebacujemo iz jednog u drugo ministarstvo i igramo se malo. Zašto je tada došlo do tog prenosa nadležnosti? Da bi se pokrile katastrofalne posledice grada u Gornjem Milanovcu, koji je uništio useve te godine. Sada hajde da malo pokrijemo odgovornost tako što ćemo to prebaciti malo u MUP, a malo ko zna gde. Zakona kao što je ovaj zakon o odbrani od grada do sada nije bilo. Uostalom, taj sistem sa kojim ste se rado igrali i, kako kažete, sukob koncepta, filozofije, da li je u vašoj režiji sprečio, odnosno da li je postojala bolja odbrana od grada? Nije. Godine 2010, 25. juna, u ovo vreme pre pet godina, prema izveštaju Komisije šteta u valjevskom kraju, nastala od grada i nevremena koje je zahvatilo Valjevo i valjevski kraj 16, 19. i 21. juna 2010. godine, iznosi 484 miliona dinara, od čega je samo na poljoprivrednim dobrima uništeno useva u vrednosti od 427 miliona dinara. Godina 2010, šteta u Podunavskom regionu bila je 200 miliona dinara, Čačak itd.
Vreme, gospodine Babiću.
Da li je ta vaša filozofija sprečila ovakve štete? Nije. Dajte priliku ovom zakonu da pokaže bolji nego što je bio prethodni sistem.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković [[Jovan Marković, s mesta: Nemam prava na repliku?]] Gospodine Markoviću, pravo na repliku možete da dobijete ako vam se neko obraća, ako vas u negativnom kontekstu pomene, ako pomene vaše ime i prezime, u ovom slučaju kao ovlašćeni predstavnik ako pomene DS ili predsednika DS, gospodina Pajtića. U tim slučajevima imate pravo na repliku, a tako što mislite da u nekom trenutku … (Dragan Šutanovac, s mesta: Samo nije direktno.) Gospodine Šutanovac, nemojte da dobacujete. Vašu nervozu negde drugde, ne morate u velikoj sali Narodne skupštine. Ako smatrate da vas je neko pogrešno protumačio ili tako nešto drugo, ja kao predsedavajući ne mogu da tumačim svako izlaganje da bi to procenio. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Pet minuta koristim. Ova rasprava je otišla dosta daleko. Imamo analizu raznih vlasti u Srbiji, tamo od 1960. i neke godine, kada je počela protivgradna zaštita, pa do današnjeg dana. To se tako dešava kada se bavimo nečim što je prevelika buka oko ne tako velike stvari. Naravno da je zaštita od grada velika stvar, ali ceo sistem, njegova organizacija, koštanje tog sistema je nešto što, to smo već imali ovde podatke, košta pet – šest miliona evra na godišnjem nivou. Znači, to može da se organizuje na vrlo jednostavan način. Nema potrebe da postoji zakon o svemu, to smo već govorili. Mnoge stvari koje su važne za život jedne države i jednog društva se ne definišu zakonom, nego imaju izvor u nekom zakonu, što bi ovde bio Zakon o ministarstvima, gde se ta nadležnost nekom dodeljuje, a sve ove stvari se rešavaju podzakonskim aktom. Ovaj zakon, koliko vidim, ima dvadesetak članova, tako da i to govori o tome da to nije baš po svaku cenu zakonska materija. Od 1992. godine, otkad nema zakona definitivno koji to definiše, bilo je zaštite od grada, pod raznim vlastima, a i razne vlasti su se menjale pa nisu donele zakon. Tako da, to prebacivanje jednim ili drugim nema nikakvog smisla. Sve stranke koje su danas u parlamentu su bile u nekom trenutku vlast od 1992. godine do danas. I to prebacivanje, ko je kad šta uradio, mislim da to nije posebno važna stvar. Mislim da je važnija stvar o tome da govorimo o terminu kad se donosi zakon, da je to kasno, da se desila velika šteta, kao što se desila 2010. godine, kao što se desila nekih ranijih godina. U načelnoj raspravi, ministar mi je rekao da se setim avgusta 2003. godine, kada je grad u Zrenjaninu pobio useve, pa i vitraž na nekoj crkvi. Moram da priznam da se ne sećam toga, ali oko toga zašto se to desilo najbolje je da pitate Gorana Kneževića, koji je tad bio gradonačelnik, a danas je vaš kolega pa će se on setiti bolje ko je tada bio kriv. Ono što u materijalu vidim, a vezano je i za ovaj član o kome govorimo, to je izveštaj o troškovima za prošlu godinu. Ovde piše, na 14 strani, da su jedinice lokalne samouprave utrošile sto miliona dinara za nabavku tri hiljade protivgradnih raketa. Koliko se sećam, cena tih raketa 2003. godine je bila negde oko 130-140 evra. Ako je tačan ovaj podatak da je za tri hiljade raketa dato sto miliona dinara, to znači da su plaćane duplo skuplje nego što je njihova tržišna cena bila 2003. godine, a teško da je ta cena rasla. U međuvremenu, pošto su to domaći proizvodi, znači imamo i ove naše, imamo kineske i mislim da ovde ima puno razloga da se napravi jedna ozbiljna istraga ko je nadležan za to i da vidi po kojim cenama su kupovane ove rakete. Naravno, ovo govori i o besmislu da se na tri ili četiri nivoa vlasti, da tri nivoa vlasti preuzimaju odgovornost za jednu oblast. Znači, treba da bude, potpuno se slažem sa činjenicom da ne treba da bude u MUP-u, ali potpuno sam protiv toga da postoje nadležnosti lokalne samouprave, nadležnosti AP Vojvodine i nadležnosti države Srbije u ovoj oblasti za pet miliona evra godišnje. To treba da radi jedno odeljenje u Hidrometeorološkom zavodu koje će da se bavim svim, i procenama i održavanjem radara i kupovinom novih koji su jako loši, stari, objedinjenom nabavkom raketa, kojih treba da bude 20-ak hiljada na godišnjem nivou, da bismo bili sigurni, servisom, plaćanjem ljudi koji ispaljuju te rakete, to treba da buce centralizovano i tu nema nikakve sumnje. Prema tome, hajde malo manje da pravimo galamu oko nečega, nego da počnemo da radimo. Ja sam siguran da u Hidrometeorološkom zavodu postoje ljudi koji to mogu da organizuju na vrlo jednostavan način, bez velike rasprave o tome.
Hvala. Ministar Stefanović ima reč.
Slažem se oko ove poslednje rečenice, to ja tvrdim od prvog dana rasprave u načelu. Što se tiče ovog vašeg drugog pitanja, znači, precizna informacija - 2001. godine jedna raketa je plaćena 440 maraka tadašnjih, u to vreme. Precizan podatak, jedan čovek koji se bavio time mnogo godina, bez poreza na promet plus porez, 440 maraka plus porez. Ne, bilo je oslobođeno poreza, ali plus porez bi bio plaćen na ovo da nije oslobođeno poreza. Tačno, evo ga čovek koji se bavi time, evo, sedi na dva mesta od mene, bavio se time 20 godina. Ja se stvarno nisam bavio time, ovo je prvi put. Druga stvar, 2003. godine je plaćeno negde oko 210 evra. Ove godine su rakete dometa do šest kilometara plaćene 22.000 dinara, što je nešto manje od tog iznosa, kada se pretvori u vrednost evra. Dakle, uvek su, od 2000. godine pa na ovamo, nabavljane domaće rakete, pošto su na tržištu, bar u ovo vreme koliko sam ja na čelu Ministarstva, znam da je to potpuno tačno, ali, evo, kažu ljudi da nisu ranije nabavljane, zato što kineske rakete nemaju ateste koji zadovoljavaju naše standarde. Eto, to je celokupna informacija, čisto da znate.
Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Samo mi osnov protumačite replike. Znam i ja član, broj, nego osnov iz toga. Dobili ste odgovor. [[Zoran Živković, s mesta: Zato što me ne čujete.]] Čujem vas sasvim. (Zoran Živković, s mesta: Zato što su moje reči pogrešno protumačene.) Pogrešno ste protumačeni.
Nije bila ideja moja da prebacujem aktuelnoj vlasti ovo za 3.000 raketa za sto miliona. Znači, u tim opštinama verovatno ima raznih vlasti, nije samo SNS. Nego, ja mislim da je to prevelika cena. Dobro se sećam da je bila upravo 2003. godine, voleo bih da me čuje čovek koji to zna, iz Ministarstva, bila velika galama oko toga zato što je jedna stranka, koja više i ne postoji sada a bila je članica DOS-a, u to nema nikakve sumnje, gurala te kineske rakete. Kineske rakete je gurao Orlić, neću da mu kažem ni stranku ni ime, da mu ne dižem cenu. Drugo, tad su isto kupovane rakete ne na jednom mestu, nego separativno. Neke su kupljene od lokalnih samouprava, a neke od strane države i tada nadležnog organa. Šta je poenta onoga što sam hteo da kažem? Poenta je da je previše plaćeno i da te rakete mogu da se kupe mnogo jeftinije kada se kupuju zajedno, u to nema nikakve sumnje. Sigurno je da u ovoj nabaci od 3.000 za sto miliona, ako se zagrebe dobro, naći ćete šta da se izgrebe. Hvala.
Poštovani poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Skupština danas raditi i posle 18.00 časova. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč od poslanika? Ne. Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Izvolite.
Poštovani ministre, poštovana predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, ovo je jedan od važnijih članova ovog zakona, znači, član 14. koji se tiče finansiranja ovog sistema. Šta je bio motiv da podnesem ovaj amandman? Znači, u predlogu je dato da se ovaj sistem finansira iz budžeta Republike, iz dela premije osiguranja i iz drugih izvora. Smatrao sam da je ovaj član važan zbog toga što treba dati mogućnosti drugim učesnicima u ovom procesu, pre svega lokalnim upravama, udruženjima građana, donatorima i svima koji su zainteresovani da ovaj sistem dobro funkcioniše i deluje, mogućnost da ga i finansiraju. Šta je osnovni motiv, ministre Stefanoviću? U obrazloženju zakona ovde se kaže da je u 2014. godini Ministarstvo izdvojilo 438 miliona dinara za ovaj sistem i da su lokalne uprave izdvojile 160 miliona dinara. Zašto su lokalne uprave izdvajale novac, iako su predsednici opština znali da ne smeju, po zakonu, da to rade, upravo zbog toga što nije bilo dovoljno novca, nije bilo dovoljno raketa, nisu bili sklopljeni ugovori sa strelcima i ljudi su se snalazili na terenu da se ne bi desilo Arilje, Ivanjica, Užice, Čačak, Kraljevo i sve ono što se dešavalo ove godine. Upravo svestan toga da u budžetu ove godine nije dovoljno novca jer je odvojeno 287 miliona, tražio sam rešenja kako obezbediti da se dodatno finansira ovaj sistem. Vi ste reagovali i izdvojili ste još 80 miliona dinara 14. maja, u danu kada je stradalo Arilje i Ivanjica, zajedno to je 360 miliona. Po proceni službi i stručnih ljudi, nedostaje još 500 miliona dinara kako bi se ovaj sistem finansirao. To je bio motiv zbog čega sam predložio amandman.
Hvala. Vam. Potrošili ste vreme. Zahvaljujem. Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Hvala. Moram samo da kažem kada govorimo o procenama stručnih ljudi, ti ljudi se nalaze u MUP, odakle su prešli. Ti ljudi nisu dali te procene. Ovi ljudi čije vi procene čitate nisu stručni za protivgradnu zaštitu, prosto se ne bave time. Baviće se, ali sada se ne bave.Ovi ljudi koji su bili u RHMZ, prešli u MUP i sada se u MUP-u bave time, nisu dali takvu procenu. To rade procenu ljudi koji žele da tim sredstvima pokriju sve svoje rupe, to vam je onaj idealan model. Dajte nam još jedno 500, 600 miliona, pa ćemo mi da vidimo šta ćemo sa tim sredstvima. To nije procena stručnih službi. Možda je nečija procena, ali ako pričamo o struci, struka se danas nalazi ovde, među ovim ljudima koji su sada u MUP i oni tu procenu nisu dali.
Hvala. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Replike sada nema, nema osnova nikakvog. Niste ni pogrešno protumačeni. Ministar ima pravo da iskaže svoje mišljenje šta stoji u predlogu zakona. Znači, nije bilo ništa polemički. Narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga i Đorđe Stojšić, zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 14, doda član 14a. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) (Jovan Marković, s mesta se javlja za reč.) Vi nemate više vremena. Samo da vidim da li ste vi u potpisnicima amandmana. Ne, vas nema među potpisnicima amandmana, a vreme ste potrošili. Ne znam kako da vam objasnim. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li želite reč? (Da.) Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, predstavnici Vlade, poštovane kolege i koleginice, u članu 15. stav 1. trebalo bi da se menja i da glasi: - „društvo za osiguranje je dužno da za finansiranje sistema odbrane od grada 10% od uplaćene premije osiguranja useva i plodova koje su u skladu sa zakonom, uplatila registrovana privredna gazdinstva do 10 meseca za prethodni mesec, uplati na račun propisan za uplatu javnih prihoda, s tim da za taj navedeni procenat društvo za osiguranje ne sme povećati navedenu premiju osiguranja“. Ovim amandmanom smo želeli da predupredimo mogućnost da zbog navedene obaveze uplate određeni iznos iz naplaćene premije društvo za osiguranje, povećanjem premije za poljoprivrednike nadoknade ovaj iznos svoje obaveze. Znate kako kažu, sve što zakon ne zabranjuje to je dozvoljeno, u suštini smatram da takve mogućnosti ne bi trebalo da ostanu otvorene mogućnosti, da bi trebalo definisati, da bi se sprečilo različito tumačenje ovog člana. Zahvaljujem.
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Da li želite reč? (Da.)
Uvažena predsednice, gospodine ministre, uvažene kolege, iskreno ključni član zakona, zakon koji predviđa način finansiranja, ali način finansiranja da to bude 10% od osiguranja useva je apsolutno nedovoljno. Moram da podsetim, evo pored gospodina Stefanovića sedi gospodin Predrag Marić, verujem da on ovo odlično poznaje, ali ja ću zbog kolega poslanika samo da kažem par činjenica. Mi u Srbiji trenutno imamo oko 450 hiljada registrovanih gazdinstava. Procena je zvanična, koju smo dobili od strane Ministarstva poljoprivrede, da između 8% a najviše 10% od tih 450 hiljada registrovanih gazdinstava je osiguralo svoje poljoprivredne kulture. Ako prelistate sajt osiguravajućih kuća, to možete lako da vidite, uvaženi ministre, vidite da je prosečna polisa osiguranja u poljoprivredi ne prelazi 80 hiljada dinara. Sada ako sve to lepo saberete, oduzme, i pomnožite, vi ćete ako ostane cifra od 10% imati najviše 140 miliona dinara. Neka se to podigne za još procenat, dva, to je negde oko 180 miliona dinara. Za normalno funkcionisanje ovog sistema, znači za najminimalniju sumu potrebno je najmanje šest miliona evra. Optimalno između osam i devet miliona, ali hajde da idemo na neku najminimalniju sumu. Ja se onda pitam odakle će se ovo finansirati. To je ključna stvar. Zbog toga sam ja predložio da se ovaj procenat poveća na 50%. Zašto smatram da je važno da bude 50%? Dao sam primer nekih zemalja u okruženju, npr. u Hrvatskoj je to 25%. Pedeset posto smatram da je opravdano, zbog toga što su kod nas osiguravajuće kuće krajnje bezobrazne, naročito kada su u pitanju osiguranja poljoprivrednih useva. Već sam napomenuo da jedino u Srbiji postoji sistem kada osiguravajuća kuća osigura npr. plodove voća, da po nastaloj šteti iz iste te osiguravajuće kuće izlaze procenitelji i naravno, da uvek procene manje, nego što je stvarna šteta, jer ko će proceniti više, pa da više plati. Zbog toga je zadatak i vas kao Vlade Republike Srbije, resornih ministarstava i nas narodnih poslanika, mi to moramo promeniti. Zbog ovakvog bezobrazluka osiguravajućih kuća, procenat da 50% od toga što uzmu osiguravajuće kuće, treba da stave prosto na raspolaganje posebnog fonda za finansiranje protivgradne zaštite, jer iskreno na ovakav način ona ostvaruju bezobrazno visok profit. Moram da vas podseti, a gospodin Marić to dobro zna, mi na primer u Šumadiji, evo u Topoli odakle ja dolazim imamo sudske sporove koji traju od 2010. godine sa osiguravajućim kućama i to najvećim osiguravajućim kućama u Srbiji koje nijedne godine kada je bio grad nisu na adekvatan način procenili stvarnu štetu. Na ovakav način ako njima ostane samo 10% da treba da izdvaju od polisa koje naplate od poljoprivrednih, odnosno seljaka preko registrovanih gazdinstava, to je za njih izuzetno malo. To je iskreno, moram da kažem, podsmešljivo i bezobrazno malo i zbog toga vas molim, ako mislite da imamo održiv sistem koji će moći na adekvatna način da se finansira i da sutra ne strepimo da li ćemo imati dovoljan broj raketa, da li ćemo imati sredstava da plaćamo strelce, da li ćemo imati sredstava da održavamo radarske sisteme koji su ključni da bi ovaj sistem bio jedinstven, efikasan i na adekvatan način dao odgovore na sve probleme koji dolaze vi morate povećati ovaj iznos. Iskreno vas molim, smatram da je inicijativa koju je pokrenu Odbor za poljoprivredu, da se 5% od davanja u zakup poljoprivrednog zemljišta u državnom vlasništvu takođe izdvaja u ovaj fond, značajan i tu može stvarno dobiti i značajna suma novca, ali se bojim da je to na dugačkom štapu, jer su potrebne i izmene zakona o poljoprivrednom zemljištu i sve ostalo. To će teško sve da se uradi do kraja ove kalendarske godine, a nama je preko potrebno da imamo sredstava što pre. Ta sredstava se mogu samo dobiti ako se ovaj procenta od osiguravajućih kuća naplati i mislim da se stvarno ne treba libiti da se u ovoj procenta poveća jer, kažem, osiguravajuće kuće na samom terenu se ponašaju vrlo bezobrazno. Hvala vam puno.
Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Ninoslav Stojadinovi, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Da.)
Zahvaljujem se gospođo predsednice. I, naš amandman se odnosi na član 15. i smatramo da je finansiranje uopšte celog sistema odbrane od grada jako komplikovano i čini mi se najteži deo pitanja, a tiče se odbrane od grada. Složila bih se sa kolegom Jovanovićem u nekom delu. Mi smo tada na sastanku sa vašim kolegama pričali o tome da li uopšte postoji mogućnost da se osim poljoprivrednih gazdinstava delom oporezuju, odnosno da se od onih koji se osiguravaju, a nisu registrovana poljoprivredna gazdinstava, da li postoji mogućnost da se i od takvih uzme 10% premije. Te smo u tom smislu i sačinili amandman i dobili novi stav na ovaj član 15, koji glasi – predloženim amandmanom predlažemo rešenje prema kome se sistem odbrane od grada finansira ne samo od određenog procenta premije osiguranja, useva i plodova koja uplate registrovana poljoprivredna gazdinstva, koja imaju tu obavezu, već uplatama određenog procenta od premije osiguranja useva i plodova koje uplate drugi osiguranici nezavisno da li imaju takvu obavezu ili ne. Od Vlade smo dobili odgovor gde se kaže da prema podacima NBS, da se po pravilu osiguravaju registrovani poljoprivredna gazdinstva, te se u stvari ne očekuje značajan priliv sredstava ostvarenih na način da se i od poljoprivrednika koji nisu registrovani, pošto se tvrdi da su to uglavnom siromašna, staračka domaćinstva, da se tu ne očekuje neki veći priliv sredstava. Međutim, ovaj drugi deo odgovora mi se čini daleko bitnijim od ovog prvog, a iz stog odgovora se vidi da je oko ovog predloga zakona postignut konsenzus sa osiguravajućim društvima, te bi jednostrane izmene dogovorenih rešenja mogle uticati na poremećaj na tržištu. Da li to znači da ste pri izradi nacrta ovog zakona konsultovali osiguravajuća društva i da ste od njih dobili saglasnost na procenat dogovoren, predložen ovim zakonom i da li uopšte postoji mogućnost da se taj procenat poveća? Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima ministar.
Tokom izrade zakona, naravno u opšeznoj javnoj raspravi ali i u kontaktima, mi smo razgovarali i sa Privrednom komorom Srbije i sa osiguravajućim društvima i sa udruženjima proizvođača, naprosto jedini način ako hoćete ozbiljno i odgovorno da ovo rešite, a da ne utičete na privlačenje kapitala u svoju zemlju, odnosno na nivo konkurentnosti, na različite lestvice u kojem se Republika Srbija postavlja, kada se objašnjava stranim investitorima kako se posluje u našoj zemlji, naravno, ta mogućnost da vam kažu da uvodite neke nove parafiskalne namete, što ne bi moglo da bude u skladu sa preuzetim obavezama iz Evropskog Akia. Mi smo se trudili da sve što radimo, radimo u skladu sa nekim dogovorom. Na kraju krajeva, važno je reći da bi povećanje ovoga to prenelo i na krajnje korisnike. Sve što se oni više obavežu da daju državi, neće to raditi na svoju štetu, oni će to preneti na onog ko uplaćuje premiju, sama će podići nivoe cene premije, što će se na kraju preneti na proizvođače i onda će oni ako su plaćali do sada 80.000 dinara, oni će staviti 300 ili 400 hiljada dinara i oni će, što se njih tiče ostvariti ukupan iznos, ali će poljoprivrednom proizvođaču biti veći. Samo je to bio razlog zašto smo stavili ovaj broj.
Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić.
U članu 16. stav 1. tačka 3. trebala bi se promeniti i trebala bi da glasi – angažovanje izvršilaca za delovanje na gradonosne oblake – strelaca na lansiranim stanicama, njihovu obuku, uniforme i legitimaciju. Takođe, u stavu 2. mislimo da je potrebna promena u – visini mesečne naknade za rad strelaca i smatramo da ne treba biti veća od 50%. Smatramo da je sadašnjih 20% izuzetno mala. Smatramo da je važno da u nadležnosti Republike, a u oblasti odbrane od grada, uđe i obaveza obuke strelaca, i takođe, potrebo nam je zbog značaja posla koji obavljaju, obezbediti adekvatnu uniformu i legitimaciju radi samog raspoznavanja. Visina od 20% koja je trenutno regulisana, smatramo da je niska i smatrao da je 50% prosečne zarade u Republici Srbiji, jednostavno adekvatno i da bi stimulativno moglo uticati na kvalitet izvršenja usluga. Hvala.
Na član 16. amandman su zajedno podneli Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem se gospođo predsednice. Član 16. govori o tome šta sve finansira Republika Srbija. Mi smo shodno tome što smo predložili izmene u članu 11. predložili i izmene u stavu 1. tačke 3) gde smo u stvari rekli da- Republika finansira angažovanje izvršilaca za delovanje na gradonosne oblake, odnosno obučenih strelaca na lansirnim stanicama. To je u stvari samo usklađivanje sa onim što je već usvojeno. Zatim smo dodali stav 3a, odnosno tačku 3a, gde se kaže da obavezne zdravstvene preglede angažovanih izvršilaca za delovanje na gradonosne oblake, odnosno obučenih strelaca na lansirnim stanicama. Znači, Republika Srbija bi finansirala zdravstvene preglede angažovanih strelaca. Mi smo probali da u zakonu nađemo onoga ko će to finansirati i to se stavlja u članu 11. kao obaveza nadležnog organa, angažovanje strelaca, zdravstveni pregledi. Međutim, nigde ne stoji finansiranje. Mislim da je bitno da se zna ko će finansirati zdravstvene preglede obučenih strelaca i mislim da je tu propust. Što se tiče ovog drugog dela amandmana, on se tiče visine mesečne naknade za rad strelaca i u predlogu zakona se kaže da visina mesečne naknade ne može biti veća od 20% od neto zarade u Republici Srbiji, prema poslednjem podatku republičkog organa nadležnog za poslove statistike. Mislimo da je granica koja kaže da ne može biti veća, puno rastegljiva, ona može biti i 3%, može biti 5%, može biti 7%, te smo predložili izmenu u kojoj se kaže da ona ne može biti manja od 20%. Takođe, smatramo da bi strelci konačno bili zadovoljno naknadom koju bi dobili za obavljanje svojih ne tako jednostavnih poslova. U periodu od pre mesec dana, bilo je izjava raznih strelaca koji rade i po 18 godina, gde se kaže da nikada za period kojim se bave, a to je 18 godina, nije bilo situacije da oni u martu mesecu ne budu angažovani. Posle odluke Vlade da odvoji 80 miliona dinara iz stalne budžetske rezerve za naknadu strelcima koja je na kraju iznosila 2.400 dinara, reakcija strelaca je bila sasvim opravdana i mislim da je njihova formulacija da je prosto neverovatno i da je ponižavajuće raditi za 2.400 dinara. Mi smo nekako grubo računali i kada biste usvojili ovaj naš predlog, visina ove mesečne naknade bi bila oko osam ili devet hiljada, recimo po proseku iz aprila meseca. Pitam vas još jedom, ko će finansirati preglede strelaca, pretpostavljam da se iz obrazloženja vidi da Republika Srbija nema, da zahvaljujući ovoj fiskalnoj politici koju vodi i planiranju sredstava u okviru programskog budžeta, nije u mogućnosti da izdvoji više za sredstva, za naknadu strelcima, pa pretpostavljam da taj deo amandmana ne dolazi u obzir, prihvatanje tog amandmana ne dolazi u obzir, ali vas pozivam da razmislite, ko će finansirati zdravstvene preglede strelaca? Hvala.
Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, ovim članom, odnosno ovim amandmanom na član 16. pokušao sam da zaštitim strelce, odnosno da obezbedimo neku solidnu zaradu, odnosno naknadu za njihov rad. Vi ste, ministre Stefanoviću, predvideli da je to 20% odnosno do 20% prosečne plate u Srbiji. to može biti i 5% i 6%, dakle mogu biti i dve i tri i četiri hiljade. Vi, gospodine Stefanoviću, verovatno znate, sigurno ste o tome obavešteni da mi imamo najniže nadnice na svetu. Od 140 zemalja u kojima se nadnice mere, mi imamo najniže nadnice. Dakle, od tih, i naravno Pokret za PREOKRET se zalaže za vraćanje plata na nivo pre smanjenja i penzija pre smanjenja, ali se zalažemo da ovi strelci koji treba da obezbede odnosno sačuvaju Srbiju od grada, poljoprivredna gazdinstva, voćnjake itd. imaju veću naknadu. Gospodine Stefanoviću, reći ću vam odakle da obezbede, jer vi ste u obrazloženju rekli da nema sredstava za to. Angažujte onih 3,7 milijardi evra koje ste trebali da povučete za infrastrukturne objekte, koje zbog nesposobnosti ove Vlade nisu angažovane i da ne bi plaćali penale tamo, dajte ih strelcima kvalifikovanim, obučenima da čuvaju poljoprivrednike Srbije od grada, odnosno njihove poljoprivredne useve, evo na tom mestu, da ne govorim o onih 70.000 od juče potrošenih u Mladenovcu za ručak u opštini Mladenovac, predstavnika SNS, kada su uspeli da dobiju većinu, i o takvim stvarima. Samo uzmite od ovih nepovučenih sredstava koje ste mogli da povučete i da ne plaćate penale na ova sredstva.
Reč ima ministar Stefanović. Izvolite.
Moram da kažem da su vas loše obavestili, mi za razliku od vaše vlasti plaćamo svoje račune sami, što se vidi i po troškovima koje trošimo za reprezentaciju kojih nema ili su minimalne, a u vaše vreme su se jeli ti jagnjeći ručkovi, jagnjići i prasići, tada je to bilo svakodnevna pojava, ne samo u Mladenovcu, nego i u drugim opštinama. Međutim, nismo mi birali predsednike opština koji su na svojim privatnim pumpama točili gorivo za svu opštinu. Uostalom, za tog predsednika opštine oglasio se sud i to dva puta. U prvom stepenu i u drugom stepenu, gde je potvrdio presudu i sada imamo sudsku pravosnažnu presudu protiv tog predsednika opštine koji se zove Dejan Čokić. Imamo sudsku presudu, ne partijsku, ne političku, moju ili vašu spekulaciju, onako paušalnu ocenu. Sada je sud rekao da je kriv, sud, a sudska odluka se mora poštovati. Mi nemamo takve predsednike opština. Vi ste, u vreme dok ste bili složni, jedna porodica, dok su vas različiti interesi vezivali, takve ste vi stavljali i zbog toga nema ni za strelce, zbog toga nema ni za prosvetne radnike, zbog toga smo bili, nažalost prinuđeni da smanjujemo plate i penzije i to plate u javnom sektoru, a penzije smo za 61% penzionera ostavili u istom iznosu i to pored ogromnih dugova i problema koji su ovi što su jeli jagnjiće i prasiće, što su to radili na zgarištima fabrika koje ste nam ostavili.
Replika, Janko Veselinović. Izvolite.
Gospodine Stefanoviću, ne znam ko je jeo jagnjiće i prasiće, ja znam da je juče rukovodstvo novo vaše opštine Mladenovac, napravilo račun koji je potpisao predsednik, odnosno potpredsednik te opštine. Sa druge strane, ja sam rekao da ne bih želeo da pričam o tome, ali niste mi odgovorili zbog čega vaša Vlada, u kojoj vi sedite, zajedno sa ministarkom Mihajlović, zbog čega niste povukli kredite koje ste uzeli od istoka do zapada, da bi se Srbija gradila, da bi gradili puteve, železnice itd? Zbog čega te kredite niste povukli, zbog čega niste pretvorili Srbiju u ono što ste u izborima obećavali u veliko gradilište, sa puno kranova u kojima se gradi, nego te pare stoje na računu banaka, a vi plaćate kaznene poene? Gospodine Stefanoviću, nemate za to obrazloženje. Nemate za to obrazloženje i zbog toga mi niste odgovorili. Zašto ta sredstva ne utrošite u odbranu od grada da te ljude koji su strelci, koji treba da brane poljoprivredna imanja od grada da ih platite adekvatno, a ne da im date dve, tri, četiri hiljade od kojih ne može da se preživi, gospodine Stefanoviću? Da li vi to znate? Da li vi mislite da možete sa tim sredstvima da motivišete strelca da on bude efikasan, da on bude koncentrisan na posao koji radi? Da li vi mislite da neko za takva sredstva može da bude efikasan i da radi taj posao? Samo uzmite ono što ste napravili štetu, zbog toga što niste povukli sredstva, uzmite ta sredstva što je priznala gospođa ministarka Mihajlović, da se radi sa nesposobnim direktorima koje ste opet vi postavili.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite. Replika ili diskusija?
Diskusija, mada može i replika zbog pominjanja SNS. Kada smo kod toga, obavestio bih uvaženog kolegu Veselinovića, da ne zloupotrebljava, da ne insinuira, da ne koristim neku težu reč, a to je ne govoriti istinu. Srpska napredna stranka je potpisala i smenila nekog predsednika opštine Mladenovac, protiv koga se vodi i krivični postupak, ali je i osuđen zato što je gle čuda Mladenovac pod njegovim predsednikovanjem kupovao gorivo sa njegove pumpe, recimo, i da ćemo se uvek boriti da takve predsednike i da takve ljude sklonimo sa vlasti, ali SNS nije u vlasti u Mladenovcu. Prema tome, ti jagnjići i prasići koji su u glavi gospodina Veselinovića, verovatno da su iz onog vremena kada je on vršio vlast ili na prisećanje na sve ono što se radi u AP Vojvodini. Ja bih više voleo da je on ta sredstva za strelce računao ona sredstva koja Bojan Pajtić daje iz budžeta AP Vojvodine svojim partijskim drugovima koji su vlasnici ili predstavnici nekih humanitarnih organizacija. Gle čuda, sve humanitarne organizacije samo članovi DS i šakom i kapom se daje samo njima. Zašto tu niste rekli – stani prijatelju, ne sme tako da se arči imovina svih građana? Nemoj taj novac, preusmeri na strelce. Sa druge strane, mi bi gospodine ministre mnogo veća sredstva imali za strelce da recimo Saša Dragin nije radio to što je radio u okviru svog ministarstva, u okviru Azotare, da nisu silna sredstva otišla privatnicima i njemu lično u džep i da se pravosudni organi sada ne bave njim. Mnogo bi više imalo za strelce da nije optičkih kablova Olivera Dulića. Mnogo više bi imalo za strelce da je Bulevar Kralja Aleksandra, recimo, u Beogradu, čija je rekonstrukcija koštala šest miliona evra više. Pa pazite šta bi sa šest miliona evra, koliko bi mogli da platimo te strelce, ali vidim da se ovde neka politika nekih fiktivnih, jer bez podrške građana, potpisima onako kako kaže zakon, su fiktivna udruženja, i vidim da ovde imamo više EPP nekih malih strančića, malih stranaka i fiktivnih udruženja i da ne smemo da koristimo ov za EPP. Taj EPP glasi – znate, mi bi sve. Mi bi dali i novac i sredstva, ma sve, lepe želje ispunjavamo šta treba, ali to je neozbiljno jer onda kada ste vršili vlast potrošili ste, razgrabili, raščerupali, oteli, pokrali sve. Doveli ste nas u takvu priliku da ove godine samo za kamate dajemo milijardu i dvesta miliona evra. O povećanjima, o tim lepim željama ste morali da mislite onda kada su vaši prijatelji i vaši saborci koje ste podržavali iz ovih klupa, umesto da vrše vlast, umesto da rade u korist građana Srbije, oni su krali, siromašili, otimali. Tada ste morali da razmišljate. Inače, populizam u okviru EPP-a, pokreta koji ne postoje, ja vas molim, mi sa ove skupštinske govornice moramo da govorimo o nečemu što postoji i u pravu je gospodin koji se javlja, da postoji, pa ćemo onda govoriti i o procentu amandmana koji je usvojen. Evo, ja mogu da se pohvalim, usvojeno je mojih 12 amandmana, 100 procenata. Ako to prebacim na podršku koju ima SNS, odlično, voleo bih, trudićemo se. Ali, nemojte da propagiramo nešto što ne postoji. Neki pokreti ovde se reklamiraju, a nemaju podršku građana overenim potpisima, overenim u sudu. Mi ne smemo da koristimo tako nešto. Jedno je registracija, drugo je podrška. Legitimitet daju građani Republike Srbije. Mislim da je rano za ovakve amandmane. Mislim da smo na putu da ozdravimo naše javne finansije, teškim merama, bolnim merama, merama koje su prihvatili, shvatili i podržali građani Republike Srbije i od sada pa nadalje u Srbiji će se živeti od onoga što se zaradi, a ne od onoga što se uzme kao kredit ili ne znam ni ja šta. Ne može da se živi od nezarađenog, a sva ova propagiranja i svi ovi EPP je čista imaginacija, lepe želje, znate, mi bi to tako radili, a to što nema podršku u javnim finansijama, što nema podršku u ekonomiji, što nema podršku u finansijama, pa, koga briga, važno je da oni štite, štite sve, a dok su trebali da štite, oni su nosili kući, oni su otimali. Na koji način? Kako? Znate, ja bih sada voleo da sam neodgovoran, kao što su neki bili neodgovorni, pa su rekli - hiljadu evra po glavi stanovnika, 2008. godine, samo da Boris Tadić postane predsednik države. I? (Jovan Marković, s mesta: Kakav je ovo amandman?) Ja bih zamolio kolegu…
Hoćete biti ljubazni da sednete, pa da se javite posle. Ja ću vam objasniti šta je tema. Izvolite
… Ja bih zamolio kolegu da je tema amandmana povećanje iznosa za strelce, objašnjavam da je povećanje iznosa za strelce. (Jovan Marković, s mesta: Šta je tema?)
Poslaniče, moraću da zamolim nekoga da vas izvede, ako se tako budete ponašali.
Nemoguće, zbog onoga što ste oteli, odneli, ukrali i osiromašili i da su sada vaše lepe želje nemoguće zbog neodgovorne politike koju ste vi vodili. Mogu da razumem da vam se to ne dopada, ali je to istina, ali to je ono što svi građani Republike Srbije osećaju. Možete i da širite ruke i da govorite da li je to tema. Ja vam kažem zbog čega je tako nešto nemoguće, zbog prilika propuštenih u prošlosti, zbog neodgovorne politike koju ste vodili, zbog povećanja koja ste radili samo zbog političkih poena, zbog stvari koji ste radili, a nemaju nikakvo utemeljenje u ekonomiju, u logici, u finansijama, u bilo čemu. Radili ste to i nije vas bilo briga za budućnost. Razmišljali ste ako dođemo na vlast, ako ostanemo na vlasti, nešto ćemo uraditi, ako dođe neko drugi, pitaćemo njih - šta ćete da uradite. Neodgovorno je da sada za svaku stvar imate rešenje tako što bi vi povećali. Možete da povećate jedino ako vratite ono što ste pokrali, jedino ako izvrnete džepove i vratite ljudima u Srbiji sve ono što ste se obogatili za vreme vršenja vlasti. Jedino na taj način i tada možemo da govorimo o povećanjima i jedino tada su ta povećanja realna i moguća.
Hvala. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Ja mislim da repliku treba da dobije dr Janko Veselinović. Dobićete, ima nekog reda. Prvo dr Veselinović ima reč.
Hvala, uvažena predsednice. Molim vas, 17 sekundi ste mi oduzeli od vremena. Dakle, ovo je rešenje o registraciji Pokreta za preokret, a verifikaciju toga na izborima ćemo videti na sledećim lokalnim, pokrajinskim, koji god dođu. O tome toliko, gospodine Babiću. S druge strane, ja nisam advokat gospodina Pajtića. Pitajte vi gospodina Pajtića, pošto ste u 30 lokalnih samouprava sa njim u koaliciji, o ovim pitanjima koja ste postavili meni. Ne želim da govorim o vašoj bivšoj stranci, o SRS i svemu onome što je ona učinila za Republiku Srbiju. Tako da vas molim, nemojte da tražite u meni advokata DS. Ja samo želim da kažem da sam danas pokušao da ukažem ministru Stefanoviću na propuste koji su učinjeni prilikom razmatranja amandmana. Ja smatram da ministar Stefanović i Vlada nisu uložili dovoljno napora da analiziraju te amandmane, kako bi se napravio koliko-toliko solidan zakon, kako bi se znalo čija je odgovornost i šta ukoliko ta odgovornost izostane, ko će odgovarati za novi grad koji će opustošiti neko selo, neki atar u Vojvodini, u Mačvi, u južnoj Srbiji i ko će za to biti odgovoran, da li Vlada, lokalna samouprava, kao što kaže gospodin Stefanović, ili Narodna skupština Republike Srbije. Gospodin Stefanović je danas optužio Narodnu skupštinu, u kojoj SNS sa SPS ima većinu već tri godine, pune tri godine. Dakle, vi ste, gospodo poslanici, odgovorni zato što je grad opustošio atare po Vojvodini, odnosno u Srbiji. Izvinite, ja smatram da to nije odgovorno, da je odgovorna ova Vlada, da je odgovoran ministar Stefanović, koji je mogao da predupredi, zajedno sa prethodnim ministrom, da se ovo ne desi, odnosno da bude uloženo sve, da bude i sredstva i novca za strelce. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege i koleginice poslanici, prošlo je nekoliko dana od velikog grada koji je zadesio Užice i okolinu. Ljudi i danas posle pet, šest dana od tog grada iznose, kako oni to kažu, patrljke od onoga što je ostalo. Iznose onu svoju muku koja im je tog dana otišla na zemlju. Danas kada slušaju i gledaju ovaj prenos i kada vide gospodina Babića sa kojom mržnjom i na kakav on način govori o ljudima koji pokušavaju danas da daju svoj doprinos kroz amandmane, da se ovaj loš zakon, koji danas usvajate, promeni i dopuni. Onda samo mogu da se mole Bogu da se nešto promeni. On danas, posle tri godine od kada se preuzima vlast od SNS u ovoj državi i dalje priča o maglama, i dalje priča o jagnjadima, o računima, o nevažnim stvarima. Tri godine ste preuzeli vlast i ništa niste uradili. Trn u oku koji i dan danas imate jeste Bojan Pajtić, jeste republička Vlada, jeste nekoliko predsednika lokalnih uprava iz DS, koji ne samo da su godinama časno i pošteno radili svoje poslove, nego su dobijali silna priznanja, međunarodna priznanja. Vojvodina je prošle godine i prethodnih godina bila jedna od najboljih regija što se tiče investicija u Evropi i vi po svaku cenu hoćete da to malo demokratije i slobode u Srbiji uništite. Cilj vam je da po svaku cenu dovedete neke svoje nesposobne ljude, koji će ponoviti 14. maj, kada nije bilo reakcije na nepogodu u Arilju i Ivanjici. Dovešćete takođe nesposobne ljude koji ne znaju o čemu se radi, koji će ponavljati greške koje se ponavljaju već tri godine i vi ćete ovde po svaku cenu pokušati…
Hvala. Dve minute vaše replike je prošlo. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Hvala Bogu da vi imate sposobne ljude. Hvala Bogu da vi imate sposobne ljude koji su, a ovo je zvaničan podatak od 2002. do 2009. godine, prosečna šteta koju godišnje trpi Republika Srbija od grada i jakih padavina je u iznosu od 7,3 milijardi dinara. Čija je to odgovornost? Ko je tada branio? Ko je tada iznosio patrljke? Ko je tada mrzeo, koga? Šta ćemo sa Savetom za borbu protiv korupcije? Ne transparentan rad tih stručnjaka iz Demokratske stranke kada je šteta veća od 8,5 miliona evra, jer nije postojala nikakva evidencija o kupljenim i utrošenim raketama. Šta ćemo sa tim stručnjacima koji su od 2004. do 2010. godine vršili nabavku protivgradnih raketa direktnim pogađanjem i, umesto javnog tendera i zakona, rakete su plaćali po 30.000 dinara, umesto po 20.000, koliko se plaćaju sada? Jesu li to stručnjaci? Sačuvaj me Bože takvih stručnjaka i mene i građane Republike Srbije. Ako smo mi odgovorni za sve što se desilo u protekle tri godine i ako smo odgovorni za te patrljke u Užicu, ko je odgovoran za Čačak i nevreme od 6. jula 2008. godine? Ko? Možda Srpska napredna stranka. Šta ćemo sa tom štetom koja se meri na stotine miliona dinara? Šta ćemo sa štetom u Podunavskom okrugu od 200 miliona dinara, 16.10.2010. godine? Da li je i tada odgovorna Srpska napredna stranka? Šta ćemo sa Valjevom, 25.6.2010. godine? Šteta 500 miliona dinara.
Vreme.
Evo ga Čačak, evo su dalji podaci. Šta ćemo sa tom štetom i sa tim patrljcima, gospodine Markoviću?
Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Gospodine Babiću, da ste bili prisutni u utorak u raspravi i danas pre podne u raspravi, verovatno biste mogli da zaključite da sve vreme govorim o tome da se utvrdi odgovornost, ne samo za ovaj period koji je iza nas za ovu godinu, ovih nekoliko meseci, nego i za prethodni period i upravo koncept koji zagovaram jeste vezan za to da se preciziraju rokovi, da se preciziraju nadležnosti, da se nikada na iskustvima koje smo imali ne ponove stvari koje ugrožavaju ljude. Nikada nećemo sprečiti štetu. Nikada nećemo moći do kraja da zaustavimo stihije i nepogode, ali svojim činjenjem moramo učiniti sve da se ona smanji, da se spreči, da se zaštite ljudi. Vi danas posle svih nepogoda koje su prošle ove godine pominjete razne cifre iz prethodnog perioda. Ove godine do 19. juna procena je da je oko 50 do 70 miliona evra šteta načinjena od grada u Srbiji u mestima koja sam nabrajao. Vi se možda tome smejete, ali ljudi koji su pretrpeli štetu se ne smeju, ljudi koji pretrpeli štetu očekuju da se ovakvi predlozi zakona usvajaju šest meseci pre nego što dolazi na stupanje na snagu zakon. Ne možete u junu mesecu govoriti o usvajanju zakona koji će se primeniti za šest meseci i govoriti o tome da brinete o ljudima. Ne možete govoriti samo o nekim vremenima koja su prošla i kriviti neke druge za ono što vi ne možete da sprovedete. Upravo se govori o odgovornosti. Govori se o tome da koncept koji predlažete nije dobar i pokazalo se da ste kroz greške, koje ste uradili ove godine, samo zbog toga što niste odvojili novac u budžetu, ugrozili i imovinu i živote ljudi. O tome se govori. Umesto toga vi pričate o optičkim kablovima, pričate o računima iz kafane, zabavljate ljude ovde od odgovornosti i pravite neku maglu koja traje već tri godine. Preuzeli ste pre tri godine odgovornost da vodite ovu državu, dajte već jednom počnite da brinete o ljudima.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Reče kolega – ne možemo u junu da govorimo o zakonu koji će se primenjivati u narednih šest meseci, pa znate to je neodgovorno. (Jovan Marković, s mesta: Za šest meseci.) Za šest meseci. Gospodine Markoviću, vi ste propustili 15 godina da donesete ovakav zakon. Petnaest godina ništa niste uradili, a sada vam je mnogo šest meseci. To je sramota šta pričate. Imali ste i imate u Vojvodini svu vlast, pa umesto što delite tamo šakom i kapom vašim partijskim kadrovima, što ne uložite u protivgradnu zaštitu? Zašto niste doneli zakon? Sada vam je mnogo. Znate, to je strašno zato što mi u junu mesecu usvajamo zakon. Procena, čija procena? Čija procena? Vaša procena. Da li ste stručni da vršite procenu? Ja nisam. Priznajem, ali zato kontaktiram stručnjake koji jesu stručni, a te vaše navijačke stvari, pa znate šta, kada bih procenjivao to koliko ste osiromašili javne finansije, koliko ste pokrali i uzeli, ne mislim na vas lično, ali na vaš režim, pa to se meri u generacijama, to se meri u milijardama, milijardama evra. Zbog toga nemojte vi samo govoriti o proceni, ne o navijačkoj proceni. Naravno da sam u utorak, uostalom, više vremena provodim u Skupštini nego u rođenoj kući, i to ću raditi do kraja mandata. Zato su me građani Srbije i birali i poslali ovde. Bolje gledajte. Nemojte o navijačkim stvarima. Koja procena? Zašto niste doneli pre toga ove zakone? Zašto niste sve ovo sprečili u prošlosti kada ste imali vremena? Ovo je odraz odgovornosti gde ćemo i praćenje i naredbu i radare i strelce i nabavku raketa sve na jedno mesto. Sutra da se desi nešto, prvi ću ja reći – aha, prijatelju, direktore Republičkog hidrometeorološkog zavoda, bez obzira iz koje stranke ili ne bio iz stranke, nema nikakve veze, tu je odgovornost, tu je adresa. Šta je bilo do sada? Da li je odgovoran MUP ili je odgovoran RHMZ? Da li je odgovoran, samo vi da ne budete odgovorni. Zbog te vaše neodgovornosti, zbog tog neodgovornog odnosa prema ovoj problematici nam se dešavalo što nam se dešavalo. Sada sve to pokušavate da prebacite u protekle tri godine. To je neodgovorno, da se zaboravi sve. Ne možemo da zaboravimo sve. Ne želim da zaboravim sve. Nazovite to kako god hoćete, ali ovo je koncept gde imamo jedno mesto i za odlučivanje i za dejstvovanje, ali i za odgovornost. To je Republički hidrometeorološki zavod usvajanjem ovog zakona.
Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, replika.
Gospodine Babiću, da ste bili prisutni u sali ili da ste bar malo bolje pročitali zakon, videli biste koliko je veliki problem u budžetu koji nastaje sa primenom ovog zakona. U obrazloženju zakona se kaže da nisu potrebna sredstva i na Odboru i na drugim sastancima upravo smo raspravljali o tome. Stručne službe, još jednom podvlačim i vama i ministru, su ukazale na to da je za primenu ovog zakona potrebno 940 miliona dinara, oko 8 miliona evra. Upravo su stručne službe na to ukazale na odborima, a ja vam kažem da ste vi ove godine samo u Ministarstvu unutrašnjih poslova odvojili 287 miliona dinara. Da ste posle velike katastrofe koja se desila u Arilju i Ivanjici 14. maja odvojili još 80, da je to neodgovoran pristup, da je to ukupno 360 miliona dinara i da nedostaje 500 miliona, nemojte govoriti o nekim avionima, kamionima, o nekim populističkim stvarima iza kojih se krijete tri godine. Tražim od vas odgovornost i ukažimo na to da ovaj koncept koji ste predložili, zakon koji nije dobar, mora da se promeni i da se unapredi. Sve smo učinili da kroz amandmane damo rešenja koja će pomoći da se ovo unapredi, iako smatramo da je loše. Vi, kao odgovor na sve to, kao odgovor na neodgovornost, na javašluk, na propuste koji su bili, pozivate se na neke stvari koje su potpuno nevezane za ovo. Regija Vojvodina je jedna od najboljih regija u Evropi i primer je saradnje, primer je poštovanja ljudskih prava, primer je poštovanja investicija koje se dešavaju u Vojvodini i sve to što činite, da to unizite na neki način, jeste vaš populizam iza kojeg se krije stotine nesposobnih ljudi koji ne mogu da rade poslove za koje su nadležni. Vi pokušavate njih u stvari da zaštitite, kao što ste zaštitili sve one koji nisu radili svoj posao 14. maja u Arilju i Ivanjici.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Verovatno da kolega u žaru govori o onim nagradama za koje se ispostavilo da ih je Bojan Pajtić platio. Da li govorimo o tim nagradama koje koštaju par hiljada evra? Gospodine kolega, moj uvaženi Markoviću, zamoliću kolege i koleginice iz poslaničke grupe Srpske napredne stranke, napravićemo napor, uložićemo neka sredstva, odvojićemo neka sredstva od plate i vama ćemo da dodelimo nagradu, istu takvu. Istu takvu nagradu. Istu takvu nagradu ćemo udeliti, kao što je dobio gospodin Pajtić, istu takvu, pošto pazite, nagradu koja se kupuje može da je kupi svako, a gospodin Pajtić svoje nagrade kupuje. Građani Republike Srbije koji žive u Vojvodini najbolje znaju kako se to sa motora razvoja jedne države, sa najlepšeg i najbogatijeg kraja jedne države dolazi na začelje. Neodgovornošću, kriminalom, otimanjem, baš ovakvim konceptom davanja partijskim kadrovima iz budžeta AP Vojvodine, davanje partijskim kadrovima, uništavanjem Razvojne banke Vojvodine, krađom po Fondu za kapitalna ulaganja Vojvodine. Na takav način tu nagradu jedino može da da tužilac za organizovani kriminal. Niko drugi normalan ne bi mogao da da nagradu osim tužioca za organizovani kriminal. Tačno je, ovo su sukobi dva koncepta. Vaš koncept koji ste pokazali u utorak kada sam ja bio ovde, a vi verovatno u maloj sali, čim me niste videli, ili negde šetajući se po Beogradu, je koncept novih agencija, novih nameta, novih politika da se ne zna čija je i koja odgovornost.
Vreme Babiću.
Naš koncept je manjih utrošaka da se zna ko šta radi i pod čijom je i kakva odgovornost protivgradne zaštite.
Daću vam reč pošto vas je prozvao, ali da završavamo sa ovom replikom koja po meni nema uopšte nikakav cilj. Izvolite, Markoviću.
Hvala. Poštovani gospodine Babiću, vaše tvrdnje da je gospodin Pajtić plaćao svoje nagrade je toliko besmislena i toliko uvredljiva da o tome ne treba govoriti. Što se tiče vašeg skupljanja novca da platite meni za neke nagrade to je još besmislenije. Nikada svoj ni politički, ni bilo kakav drugi angažman koji sam imao u prethodnih petnaestak godina koji se vezuje za rad, za opšti interes nisam naplaćivao, nisam očekivao nagrade. Ako se malo bolje informišete o tome šta sam sve uradio u prethodnom periodu videćete da su iza mene ostala dela koja ljudi poštuju. Pet vrtića, najsavremenija deponija na Balkanu, stotine kilometara ulica, carina, slobodna zona, stadioni, bazeni, mnogi poslovi koji su godinama čekali da se završe u Užicu i ne treba mi ničije priznanje, a pogotovu ne tako licemerna ponuda da vi kao skupljate novac od ovih poštenih ljudi da bi mene nešto plaćali. To je toliko uvredljivo da o tome ne treba komentarisati. Pre nego što tako nešto predložite. Bolje se informišite o tome kome to predlažete. Drugo, danas pričamo o zakonu koji se tiče života i imovine ljudi i nemojte više i ovu Skupštinu i ove ljude koji su došli kao naši gosti i građane Srbije dovoditi u ovako neprijatnu situaciju da pričamo o potpuno nevažnim stvarima koji se tiču ovog zakona. Opet kažem, pokušali smo sa amandmanima, sa diskusijama da učinimo sve kako bi poboljšali ovaj zakon i mislim da u tom smislu treba gledati sve ove naše diskusije. To što vi pokušavate da preko vređanja…
Vreme, Markoviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Ovo je sada bila najgnusnija optužba medija u Srbiji. O plaćenim nagradama gospodina Pajtića su pisali mediji u Srbiji, slobodni i nezavisni i ja ih poštujem i onda kada pišu neke stvari koje mi se ponekad ne dopadaju, ali ja ih ostavim za sebe. Ali, to što su u istraživačkom novinarstvu napisali mediji u Srbiji, preneli kao što je gospodin Pajtić svojim kadrovima, stranačkim kadrovima davao sredstva iz budžeta Vojvodine, tako je i pisalo da je plaćao svoje nagrade. Ovo je najgori primer napada na nezavisno novinarstvo, da to što novinari rade, to što pišu da je to besmislica za gospodina Markovića i za DS. To je strašno što smo malopre čuli. Što se tiče dela, nisam ja stručan da cenim vaše delo, o tome će govoriti i o tome govore građani Užica. Ja sam siguran da će moja uvažena koleginica Ivana Stoiljković koja dolazi iz lepog grada Užica da govori o tome šta tu funkcioniše, šta ne funkcioniše, koliko je šta pretplaćeno, a koliko je tu sredstava otišlo tamo gde ne treba da ode, a građani Užica su to najbolje pokazali izborima, izborima na kojima su rekli ne vašoj politici. Džabe taj EPP koji smo videli malopre i džabe to busanje u junačke grudi i možemo sada hvalospeve jedni drugima da govorimo jedino merodavno gde ljudi ocenjuju naš rad su izbori. I ja nisam prešao granicu nepoštovanja sagovornika, ali to zatvaranje očiju pred svojom ličnom odgovornošću, a upiranje prstom u one koje odgovorno donose ovakav zakon je u najmanju ruku bezobrazan.
Hvala. Završavamo sa replikama. Gubi već svaki smisao dalje rasprava putem replika. Reč ima narodni poslanik Ivana Stoiljković, po amandmanu.
Zahvaljujem predsedavajući. Ja sam se javila već odavno, počela je ova rasprava između naša dva poslanika, kolega, ali mislim da bi trebalo smiriti strasti, vratiti se na amandman. Govoriću danas o Užicu, zato što se Užice, Ivanjica i Arilje koji se nalaze blizu Užica više puta danas spominju kao jedna velika katastrofa koja se desila pre mesec dana. Pomenula bih da mi je žao što trenutno nemamo nijednog poljoprivrednika ovde i nemamo nijednog stručnjaka iz ove oblasti da nam se obrati, iz RHMZ da nam se obrati lično i da kaže, kada bi pitali kada su nastale katastrofe, da bi rekao da je to bila 2010. i 2011. godina. Napomenula sam i u načelnoj raspravi da samo za tri godine od 2007. godine do 2013. nastalo je 45 miliona evra samo od grada na poljoprivrednim proizvodima koji su trebali da uspeju na tim njivama. Naravno tu nećemo obraćati pažnju na objekte i na mehanizaciju koja je takođe pretrela veliku štetu zato što smo se na poljoprivredu bazirali, ali ono što želim da kažem i da pitam, da li je neko odgovarao 2010, 2011. godine za tu katastrofu koja se desila i za katastrofu zašto je četiri miliona evra dato za raznorazna istraživanja, a ne za protivgradne rakete. Takođe, što se tiče Užica, želela bih da pitam da li je neko odgovarao zašto se reka Đetina 2009. godine izlila u centru Grada Užica? Niko nije odgovarao za to, a nenela je 30 miliona evra. Govorim u smislu da su u pitanju prirodne katastrofe koje je teško obuzdati, ali ako ćemo o odgovornosti da pričamo, hajde stvarno da krenemo po retrospektivi. Takođe želim da pohvalim zašto je trebalo doneti ovaj zakon. Nismo čuli rešenja sem otvaranja agencije i mi smo protiv toga, jer će agencija okupiti samo jedan broj ljudi koji bi trebalo da rade taj posao u okviru svojih institucija i oni će to raditi svakako ako su odgovorni bez obzira gde se nalazi. Dakle rešenje sa agencijom nije dobro rešenje i mi ne želimo da stanemo iza toga, ali ono što svakako želimo jeste da stanemo iza ovog zakona jer će on pre svega rešiti način finansiranja koji je predstavljao problem i rešiće problem nadležnosti odnosno odgovornosti. Šta je republička nadležnost? Šta je nadležnost lokalne samouprave i svih ostalih nadležnih u ovom procesu? Hvala. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) PREDSEDAVAJUĆI: Ne molim vas gospodine Markoviću. (Jovan Marković, s mesta: Samo da objasnim.) Diskusija koja se sada voda je van dnevnog reda. Neću vam dozvoliti iz prostor razloga što sada gubi svaki smisao. U amandmanu se radi kolika će biti nadoknada strelcima i sada smo otišli do toga koliko primaju, gde se šta dešava. Idemo dalje. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović, Aida Ćorović. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani predsedavajući, u članu 16. se definiše način finansiranja i nadležnosti finansiranja što se tiče nadležnog organa i zaista sam očekivao da ministar i njegovi saradnici, mada sam sve vreme ukazivao na to da je ovde potrebno da sedi ministarka poljoprivrede da bi prihvatila određene amandmane za koje mislimo da su dobri. Nadao sam se da će ministar sa svojim saradnicima prihvatiti ovaj amandman gde smo u zadnjem stavu predložili da se odnos sa strelcima, od određivanja broja strelaca preko ugovaranja poslova sa strelcima definiše do 15. februara tekuće godine, jer iskustvo koje smo imali u toku ove godine u kome se ukazuje na to da je upravo zbog toga što Vlada nije definisala te poslove, zbog toga što nije bilo pozicije u budžetu do 14. maja 2015. godine, da se desila katastrofa u Arilju, Ivanjici, Kragujevcu i na drugim mestima. Znači, u skladu sa onim rokovima o kojima smo govorili u članu 6. i članu 7. i u još nekim članovima predložili smo da i ovi poslovi budu na vreme odrađeni, da se tačno zna i broj strelaca, da se zna njihova plata, njihove zarade itd. Ono što se ovde otvara kao tema ponovo jeste – da li resorno Ministarstvo unutrašnjih poslova koje danas predlaže ovo rešenje u stvari samo pokušava da svoju odgovornost prikrije i da svoju odgovornost prebaci na neke druge? Želim još jednom da ukažem na činjenicu da je pitanje finansiranja ovog sistema ozbiljno pitanje. Odbor se tim pitanjem bavio. Došli smo do zaključka da osam miliona evra koji su potrebni za ove troškove nemamo. Činjenica je da ove godine imamo samo 360 miliona i govori u prilog tome da je ovaj pristup neozbiljan, da će dalje biti problema i da neki troškovi neće biti plaćeni ove godine. Zbog toga još jednom upozoravam da se ovakve stvari analiziraju i da prihvatite amandmane i da pokušamo da promenimo Predlog zakona, za koji kažem još jednom da je loš.
Hvala Markoviću. Narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga i Đorđe Stojšić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 16. doda novi član 16a. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović.
Uvaženi predsedavajući, gospodine ministre, već smo malo svi umorni pošto se rasprava približava kraju. Ja bih samo da se zahvalim Vladi što je prihvatila ovaj amandman. Ovaj amandman je ključan u tom delu da jasno određuje ko je odgovoran za sprovođenje zakona. Već za godinu dana kada budemo razgovarali o izveštajima kako je zakon profunkcionisao, da li ima sredstava, da li ima raketa, biće odgovorno Ministarstvo poljoprivrede i to je ključno i to je ono što građani Srbije treba da znaju – ko je odgovoran za sprovođenje, za nadzor nad ovim zakonom. Sprovodiće ga RHMZ, ali i u ovom parlamentu preko Odbora za poljoprivredu, a kasnije i preko izveštaja samog Ministarstva poljoprivrede imaćemo jasnu sliku kako se taj zakon sprovodi i da li smo uspeli sprovođenjem ovog zakona da na pravi način damo odgovor na ovu problematiku. Hvala puno.
Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani ministre, u članu 19. gde se govori o nadzoru vi ste predvideli da je nadležni organ nadležan i za nadzor što je potpuno neprihvatljivo. Smatramo da je neprirodno da organ sam sebe kontroliše i zbog toga smo predložili amandman da to bude Ministarstvo poljoprivrede. Ono što hoću da istaknem u svojoj diskusiji jeste činjenica da upravo ovaj član i ovaj pristup pokazuju koliko ste ili bili neozbiljni u planiranju i predlaganju ovog zakona, koliko ste to radili na brzinu i koliko ovaj zakon u stvari nije prošao kroz javnu raspravu, iako smo o tome govorili. Ja smatram da je javna rasprava izvršena za onaj prethodni zakon koji se povukli iz procedure, za koji ste rekli da je loš, a ovaj zakon uopšte nije imao tu proceduru. Pitanje nadzora je jako važno iz mnogih razloga. Nije samo tema kontrola. Nije samo tema utvrđivanje odgovornosti, mada to i jeste važno pitanje. Mi smo u prethodnim diskusijama između mene i kolege Babića imali priliku da vidimo koliko je u stvari nekorektno što koleginicu Stojiljković, koju ja uvažavam, uključuje u ovu diskusiju i pokušava da napravi, kako da kažem, zamenu teza. Podatak koji smo malopre čuli koji je vezan za veliku poplavu koja je bila u Užicu 2009. godine gde se koleginica nije dobro informisala, a tome se raduje kolega Babić govori upravo o toj temi…
Gospodine Markoviću, nemojte zloupotrebljavati…
… kada bi se kolega Babić i koleginica Stojiljković bolje informisali videli bi da je odgovornost utvrđena i to je vrlo temeljno i vrlo stručno na sudskim organima i odgovornost je na organu koji danas treba da bude nadležni organ za ovo pitanje o kome diskutujemo. Znači, nemojte paušalno ocenjivati. (Zoran Babić, s mesta: Ko je odgovoran?) Gospodine Babiću, upravo sam rekao ko je odgovoran, ako me slušate. Nemojte svojim pristupom …
Vreme je isteklo.
… Prekidaju me sve vreme. Dobacuju mi.
Gospodine Markoviću, vi ste zloupotrebili pravo na raspravu o amandmanu i u početku ste o njemu govorili, a zatim ste pokušali da replicirate narodnim poslanicima. Molim vas da to ne zloupotrebljavate. Ja treba da vodim sednicu. Kada je u pitanju dnevni red, kada bi se strogo držali, ovaj amandman o kome raspravljate je trenutno tačka dnevnog reda i o njemu samo treba da se priča i molim vas da se u tom smislu pridržavamo. Reč ima ministar Stefanović.
Moram zbog javnosti da kažem, iako smo to više puta danas raspravljali, biću uporan koliko god puta treba, javna rasprava za ovaj zakon je temeljno urađena. Njoj su prisustvovale sve zainteresovane strane. Trajala je onoliko dok se svi upoznaju i za onaj zakon koji smo predali prethodno. Izmene jedine su u normativima, odnosno odredbama koje se vezuju za nametanje obaveza lokalnim samoupravama. Meni je žao što pojedine stranke žele očigledno da lokalnim samoupravama nametnu određene finansijske obaveze znajući čak da one ne mogu to da izvrše, ali eto, to će znati ljudi da cene u lokalnim samoupravama i ljudi koji u narednom periodu razmišljaju o budućnosti svojih lokalnih samouprava. U to sam siguran. Sa druge strane, potpuno je neodgovorno reći da javne rasprave nije bilo i zato smo naravno prihvatili amandman gospodina Jovanovića koji je u pravnom smislu precizniji jer on definiše da je to ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede zato što se naziv ministarstva može promeniti i novim zakonom o ministarstvima. Međutim, ono što gospodine predsedavajući očigledno nismo čuli to je – ko je kriv za izlivanje reke Đetinje 2009. godine i štetu od 33 miliona evra? Ja zaista nisam čuo ko je kriv imenom i prezimenom ili institucijom i koji organ je to utvrdio?
Replika, Zoran Babić.
Pridružujem se apelu i pitanju ministra Stefanovića zato što nismo čuli od kolege Markovića koji je informisan, ja prihvatam da nisam informisan, ali sam veoma rad da saslušam i da čujem ko je odgovoran, da li je neko odgovarao i da li je gospodin Marković zato što je informisan i zna ko je odgovarao tražio nečiju smenu, da li se pobunio, da li je rekao – ti koji si odgovoran za izlivanje, za toliku štetu ne smeš više da radiš taj posao, moraš da pred pravosudnim organima kažeš šta si činio i da odgovaraš za ono što je neko činio ili nije učinio? Molio bih gospodina Markovića da obavesti i koleginicu Ivanu Stojiljković i gospodina Stefanovića i mene i javnost ko je odgovoran za toliku štetu, za izlivanje Đetinje, da li je tražio odgovornost i da li je iko odgovarao?
Replika, Marković, iako ste izazvali.
Poštovani gospodine Babiću, verovatno ni vi ni ministar niste dobro razumeli koleginicu Stojiljković. Ne radi se o tim milionima evra koje pominjete, radi se o nekoliko miliona dinara. Kada je u novembru 2009. godine nastupila ta katastrofa i kada je nastupila ta nepogoda, a radi se o proceni Republičkog zavoda o hiljadugodišnjim vodama, grad Užice je reagovao strahovito dobro i strahovito brzo. Ja sam taj koji je pokrenuo pitanje odgovornosti svojih saradnika, direktora određenih ustanova i preduzeća u gradu. Oni su zbog te inicijative bili više godina u tom sudskom postupku, dokazivanju svoje odgovornosti i utvrđeno je da su ljudi nevini. Nisam se javio, ako se dobro sećate, ni jednom kada je bila rasprava o Obrenovcu. (Zoran Babić, s mesta: Ko je odgovoran? Niko.) Nikada nisam komentarisao ovde ni jednu jedinu prirodnu katastrofu koja se desila u vreme ove Vlade. Gospodin Marić, koji sedi pored ministra, dobro zna kako smo sarađivali i dobro zna kroz šta smo sve prošli, i neki ljudi koji sede ovde danas u sali. Nikada sebi nisam dozvolio da olako komentarišem tuđu muku i nesreću zato što znam kako je stati pred ljude i dati odgovore na pitanja koja se tiču njihove imovine, života itd. Reakcije koje smo imali za tu vodu i za požare i za eksploziju u „Partizanu“ su bile profesionalne, na vreme i ljudske i treba da budu za primer. Ovo što sam rekao u prethodnom periodu, oko svog stava oko toga, je upravo vezano za događaje u kojima sam učestvovao.
Vreme.
Samo jednu rečenicu. (Zoran Babić, s mesta: Ko je odgovoran?) Što se tiče odgovornosti, gospodine Babiću, odgovornost je utvrđena na sudskim organima. Ako vas interesuje ko je odgovoran, lako ćete dobiti informaciju, vi ste vrlo moćan čovek u ovoj državi, dobićete pravi odgovor.
Izvolite gospodine Babiću.
Kolega je kontradiktoran. Reče malo pre da se on uopšte ne seiri nad tuđom mukom i nad svim tim stvarima, a celog dana ovde govori o odgovornosti nekog drugog kada je grad zahvatio oblast Užica. Kada je on na vlasti, onda ne treba niko da se interesuje, niko ne treba da pita za odgovornost, a kada nije na vlasti, onda sve zna i ko je i kako je odgovoran, ali prođoše dva minuta. Ponovo ću da prozovem kolegu Markovića i da mu dam priliku još dva minuta, da ga zamolim – molim vas, recite imenom i prezimenom, ljudi i institucije koje su odgovorne za izlivanje Đetinje, za štetu za koju vi kažete – ma, nevažna, nekoliko miliona. Za nas je svaki dinar bitan. Recite imenom i prezimenom ko je odgovoran, da li ste tražili da ti ljudi i te institucije imaju posledice ili je samo to jednostavno prošlo, zaboravilo se i idemo dalje. To je odgovor neodgovornih ljudi i neodgovornog odnosa prema građanima.
Pošto grad Užice nije predmet ovog zakona, idemo dalje na amandmane. (Zoran Babić, s mesta: Samo da čujemo ko je odgovoran.) Ima vremena, kazaće posle. (Zoran Babić, s mesta: Pa, neće.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv glave IX amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. To je amandman koji se odnosi na očiglednu tehničku ispravku teksta zakona. Inače se odnosi na član 20. tačka 2. podtačka 3, gde mi u stvari broj četiri zamenjujemo tačkom tri. U samom razgovoru sa predstavnicima koji sede pored ministra prijavili smo tu grešku, odnosno pažljivim čitanjem smo došli do toga da je napravljena očigledno tehnička greška, te smo i u načelnoj raspravi dobili obećanje da će naš amandman biti prihvaćen. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Velimir Stanojević i Dubravka Filipovski. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 20. doda novi član 20a. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, vidim jedno zadovoljstvo na licu narodnih poslanika SNS kada ja dobijem reč, a mogu da kažem i ministru i poštovanim gostima i poštovanom potpredsedniku Narodne skupštine da i ja osećam jedno veliko zadovoljstvo kada znam da će narodni poslanici SNS, kada u danu za glasanje budu glasali za ovaj predlog zakona, glasati za pet amandmana koje sam ja potpisao. To je, poštovana gospodo, veliko zadovoljstvo. Nisam zadovoljan što nije prihvaćen amandman na član 21. ovog predloga zakona, koji smo podneli narodni poslanik Zoran Živković i ja. Mislim da ovde nema narodnog poslanika, a nema ni ministra u Vladi koji ne zna da se Nova stranka dosledno bori za oštriju kaznenu politiku. Član 21. tiče se toga. Ovde smo predložili oštriju kaznenu politiku. Ministar Stefanović kaže – ne može oštrija kaznena politika, ali sa slabom argumentacijom, ja mislim, ministre Stefanoviću. Napisali ste nam ovako – ne treba da bude oštrija kaznena politika, jer nije primarna visina kazne, već je primarna izvesnost da će svaki prekršilac biti kažnjen za prekršaj koji je počinio. Kako te dve stvari mogu u takvoj stoprocentnoj izsvesnošću kod vas da stoje, gospodine ministre? Na primer, mi mislimo da će svaki prekršilac biti kažnjen za prekršaj koji je počinio ili da će šansa da bude kažnjen biti veća ukoliko postoji oštrija kaznena politika, a vi nama niste odgovorili na naš argument, ministre Stefanoviću. Molim vas da još jednom razmislite o ovom amandmanu, da prihvatite ovaj amandman, inače ću večeras od 19,30 časova do 21,00 čas ispred zgrade starog suda u Gornjem Milanovcu morati Milanovčanima da objašnjavam i stvari vezane za ovaj amandman i za Predlog zakona u celosti, poštovana gospodo. Hvala.
Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani ministre, poštovane kolege poslanici, u članu 21. u najvećoj meri se govori o kaznenim odredbama. Kroz ove predloge i izmene hteli smo da pojačamo te predloge, odnosno da povećavamo kazne koje se ovde predviđaju. To je jedna dimenzija ovog amandmana. Drugo i važnije je bilo da se u zadnjem stavu, gde se kaže da se radnje iz stava 1, 2. i 3. ovog člana, pored novčane kazne, može se naložiti, poštovani ministre, uklanjanje prepreka emisionih uređaja, građevinskih objekata, drugih objekata ili uređaja itd. Smatrali smo da treba da se menja ova formulacija i da se umesto reči „može“ stavi da se „nalaže uklanjanje“, jer smatramo da je mnogo problema koji se u praksi pojavljuju u pristupu do stanica strelaca, u njihovom funkcionisanju itd, vezuje za neke objekte, prepreke itd, koji se nameću kao problemi. Smatrali smo da je to dobro i za one koji održavaju sisteme, ali i za lokalne uprave koje se staraju o pristupu. Ono što mislim da je najveći problem, ovde smo u ovom članu pokušali da predložimo da se predvidi i kaznena politika za sve one ljude koji su u lancu upravljanja i u lancu odgovornosti za nečinjenje, da se sa definisanjem rokova i sa definisanjem obaveza prema onim ljudima koji su zaposleni u sistemu utvrdi odgovornost. Mi sada dolazimo u situaciju, ako se desi neki propust na, recimo, toj nekoj stanici, ako se desi propust zbog toga što nije ugovoren odnos sa strelcima, ako se desi bilo koji propust, u ovom zakonu ne postoje kaznene mere i odredbe prema tim licima.
Hvala. Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Slušao sam ovo što ste govorili i ovo mi zvuči logično. Jedino što mogu u ovom trenutku da uradim je da predložim poslaničkoj većini da glasa za vaš predlog amandmana. Dakle, kroz pravno-tehničku redakciju moguće je ovo uvrstiti kao sastavni deo zakona i mislim da je sasvim normalno. Znači, potpuno se zalažem za najoštriju moguću kaznenu politiku. Dakle, ovde je i definisano slično onome o čemu je govorio gospodin Pavićević ranije. Potpuno je slično, ali samo jedna stvar, tamo kaže - može se naložiti, a kod vas piše - nalaže se uklanjanje prepreka. Dakle, oštrije je definisano u ovom amandmanu. Tako da, tu je gospodin Martinović, nije gospodin Babić tu, te što se tiče ovog amandmana na član 21, za Vladu je on suštinski prihvatljiv, pa možete razmisliti da glasate o njemu. Dakle, ja ne mogu da naložim poslanicima, ali ovo može da se uzme kao nešto što je za Vladu prihvatljivo.
Hvala. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
U članu 21. smatramo da na kraju teksta u stavu 4. treba dodati reči: „nakon stupanja na snagu ovog zakona“. Ukoliko bi ostala predložena odredba iz predloga faktički bi došao do retroaktivnosti njegove primene i pojedinci preduzetnici, koji su po propisima koji su važili pre ovog zakona izvršili radnje koje se ovom odredbom inkrimišu, našli bi se na udaru kazni. Jer, ovako definisanim članom 16. predviđa se mogućnost novčane kazne za preduzetnike ukoliko ne uklone prepreke ili građevinske objekte koji su postavljeni na zaštitnoj zoni radarskog centra ili lansirne stanice. Međutim, šta je u situaciji ako je to učinjeno pre donošenja ovog zakona, potpuno legalno prema tada važećim određenim podzakonskim aktima i propisima koji su tad važili? Da li se onda zakon primenjuje retroaktivno i da li će se kažnjavati privrednici zato što su poštovali zakonske odredbe pre donošenja ovog zakona? Mi samo smatramo da ovako dodat tekst, nakon stupanja na snagu ovog zakona, štiti privrednike od različitosti tumačenja i retroaktivne primene kažnjavanja. Hvala.
Hvala. Gospodine Markoviću, po kom osnovu?
Mislim da je važno da samo jedno obrazloženje kažem ministru, mislim da će biti važno za …
Ne, nemate vreme. Niste podnosilac amandmana i ne možete ni po kom osnovu dobiti reč.
Molim vas, vrlo je...
Ne možete dobiti reč. Gospodine Markoviću, ja nisam ovde da pravim izuzetke.
Molim vas, vrlo je dobronamerno i vrlo je važno za odluku…
Gospodine Markoviću, vi možete biti 100% i 1000% u pravu, ali vi nemate osnov po kome ja vama mogu da dam reč. Da li me razumete? Morate shvatiti situaciju u kojoj se ja nalazim. Ako to prekršim, ja kršim Poslovnik o radu. Hvala vam. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Velimir Stanojević i Dubravka Filipovski. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Marijan Rističević, Miodrag Nikolić, Milija Miletić i Žarko Bogatinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, kolege poslanici, uvaženi građani Srbije, mi smo na Odboru za poljoprivredu podržali predlog Nikolić Miodraga Femana i podneli smo amandman kojim želimo da se pojačaju kazne za sve one odgovorne u sistemu protivgradne zaštite, a samim tim u svemu onome gde se štiti poljoprivreda proizvodnja i poljoprivreda u Republici Srbiji. Neću čitati sve ove predloge, ali suština ovog amandmana jeste da onaj ko radi, za to što radi i odgovara, ili za ono što ne uradi isto da odgovara. Tu su kazne od sto hiljada do milion za svakog onog ko u sistemu nije završio svoj deo posla koji je trebao da odradi. Što se tiče lokalnih samouprava, to je stav 6, stavljeno je da u sistemu lokalne samouprave onaj ko je odgovoran, da li je biran, postavljen ili lice koje je u radnom odnosu, za to bude kažnjen, razrešen ili da mu se raskine radni odnos. Čuli smo do sada koliko smo imali štete od svih ovih nepogoda, da li je to voda, da li je grad, da li je nešto drugo. Sve se to dešavalo i najveću štetu imali su i poljoprivrednici, a i sami građani Republike Srbije. U odgovoru na ovaj amandman ja sam se trudio na Odboru za odbranu i unutrašnje poslove da ubedim kolege poslanike da se glasa za ovaj amandman, jer želim da onaj ko pogreši za to i odgovara, a da bude i razrešen ukoliko je birano, postavljeno ili imenovano lice. Dosta je bilo da neko napravi štetu, a da niko ništa za to ne odgovara. Zbog toga smo mi tražili, odnosno ja kao narodni poslanik ispred Ujedinjene seljačke stranke želim da onaj ko je napravio štetu za to odgovara i da bude i finansijski kažnjen, a da bude ili razrešen ili da izgubi radno mesto ukoliko nije to uradio kako treba. Ovde u jednom odgovoru Odbora za ustavna pitanja rekli su da ovaj naš amandmana nije u skladu sa Ustavom. Želim da se ovaj amandman usvoji, da sve kolege poslanici glasaju za ovaj amandman i u krajnjem slučaju i da uđemo u promenu Ustava, zato što je potrebno da poljoprivredi i selu obezbedimo mnogo bolje mesto i da Ustavom bude definisano da se izjednači život svih naših ljudi koji žive na selu, žive od sela i da budu isti uslovi kako u selu, tako i u gradu. Pozivam sve kolege poslanike da glasaju za ovaj amandman i da onaj koji uradi loše za to i odgovara i da bude razrešen ukoliko je biran.
Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dragan Šutanovac, Gordana Čomić, Balša Božović, mr Aleksandra Jerkov, Ivan Jovanović, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Arsenoviću, poštovane gošće i gosti iz Ministarstva, današnja rasprava je dokaz da vredi obrazlagati svaki amandman, jer sada imamo situaciju da je ministar Stefanović usvojio i jedan amandman koji nije planirao da usvoji, a ja sam to zaključio na osnovu ovog spiska koji je došao. Verujem da sada gospodin Babić ima primedbe na to što je usvojen još jedan amandman, jer usvajanje svakog amandmana, poštovana gospodo, kao što svi ovde znamo, znači rast opozicionih političkih stranaka, pre svega Nove stranke koja podnosi najveći broj amandmana i čiji amandmani bivaju usvajana, sada skoro u iznosu od 6,5%, poštovana gospodo. Moram gospodinu Stefanoviću da kažem da razmisli i o usvajanju, odnosno prihvatanju ovog amandmana, jer se tiče važnog principa i politici, poštovana gospodo. To je princip, gospodine Arsenoviću, efikasnosti. Mi smo predložili da se skrati period za usvajanje podzakonskih propisa sa šest meseci na tri meseca. Ministar Stefanović kaže da nije u redu da se smanji taj period i nudi obrazloženje. Ministar Stefanović kaže – prihvatanjem takvog amandmana otvara se mogućnost da se probiju propisani rokovi, što se u praksi već dešavalo. Ali, ja ovako razmišljam, poštovana gospodo – pa, ne smemo mi zbog lošeg iskustva u smislu probijanja rokova da se zauvek odreknemo principa efikasnosti, nego valjda taj princip treba da promovišemo neprestano u svom radu, poštovana gospodo i gospodine Stefanoviću, i da ovde ne postoji nikakav problem da se saglasimo oko toga da za tri meseca moraju da se usvoje ovi podzakonski propisi. Ako se ne usvoje, onda treba da vidimo zašto nisu usvojeni, pa da na osnovu principa etike odgovornosti neko bude odgovoran za neusvajanje. Onda promovišemo na pravi način, poštovana gospodo, efikasnost u politici, što je kod nas ja mislim posebno važno. Hvala.
Hvala, gospodine Pavićeviću. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 22. doda novi član 22a. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i zajedno narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Sada prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – Predlog zakona o zapaljivim i gorivim tečnostima i zapaljivim gasovima. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović-Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Ivan Karić, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Đorđe Stojšić, prof. dr Vladimir Marinković i Zoran Babić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za odbranu i unutrašnje poslove, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što prokomentarišem ovaj amandman, želim da izrazim čestitke vama lično, kao ministru, i vašem Sektoru za vanredne situacije povodom dobijene nagrade juče od strane Privredne komore Beograda, koja je jako važna i nadam se daće dodatni podstrek samom Sektoru za vanredne situacije, a i celom Ministarstvu da još bolje i kvalitetnije radi. Naime, SDP Srbije se zahvaljuje na prihvatanju četiri amandmana koje sam lično podneo i za nas je jako važno što će doprineti da ovaj zakon bude kvalitetniji i bolje implementiran i na usaglašavanju sa drugim veoma važnim zakonima. Prvenstveno bih iskazao to da je veoma važno usaglašavanje sa Zakonom o planiranju i izgradnji koji je, kao što svi znamo, jedan od ključnih zakona koji podrazumeva privlačenje investicija, i stoga je veoma važno zato što ste prepoznali, što imate senzibilitet, prosto, pored toga što su vaši zakoni iz sektora bezbednosti i orijentisani su na taj aspekt i tu oblast, da se na ovaj način obezbeđuje i mogućnost da se i drugi zakoni sa kojima su ovi zakoni povezani da se napravi što bolji i što kvalitetniji poslovni ambijent. S druge strane, ovaj amandman će doprineti saglasnosti MUP-a na tehničku dokumentaciju za izgradnju, rekonstrukciju i dogradnju i sagledavanje primene mera bezbednosti od požara i eksplozija. U svakom slučaju, ovo je još jedan od reformskih zakona koji predlaže MUP i mi željno očekujemo ovaj novi zakon koji se priprema, zakon o policiji, koji će, po mom mišljenju i po mišljenju stranke kojoj pripadam, upravo biti jedna kruna modernizacije ovog Ministarstva i nešto što nijedan ministar do sada nije uradio. Imajući u vidu samu reformu i uvođenje novih sektora u Ministarstvo, upravljanje karijerom, karijerno napredovanje, što će, u svakom slučaju, napraviti od MUP-a jednu stvarno savremenu i modernu instituciju i organizaciju koja će biti konkurenta i koja će moći da se meri sa istim ministarstvima i institucijama u regionu, ali i u celom svetu. Verujem da, pošto ste i na prethodni zakon prihvatili više amandmana opozicionih stranaka, pa i ovim najljućim opozicionarima mogu samo da poručim da veruju. Ja se nadam da su oni počeli da veruju da i samo Ministarstvo unutrašnjih poslova radi jako moderne i dobre stvari. Ovo se pogotovo odnosi na Novu stranku. Važna je vera i mislim da ćemo zajedno, uz jedan kvalitetan i dobar dijalog da dođemo do što bolje zakonodavne regulative, kako bi mogli da razvijamo i samo Ministarstvo i, naravno, kako bi došli do bolje bezbednosti, a i boljeg poslovnog i investicionog ambijenta. Hvala. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.)
Po kom osnovu, gospodine Pavićeviću? (Vladimir Pavićević, s mesta: Pomenuti smo.) Nemojte, molim vas. Hvala vam, gospodine Pavićeviću. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Arsenoviću, poštovani ministre i poštovane gošće i poštovani gosti, naišao sam na jednu zanimljivu stvar vezano za našu raspravu o amandmanima ovde jer naš amandman na član 3. nije prihvaćen zato što je prihvaćen amandman na taj član koji je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Ja sam onda sada hteo da pitam ministra Stefanovića – da li je istina da je ministar Stefanović, razmišljajući o tome da broj amandmana koje podnose narodni poslanici Nove stranke ne treba da bude preveliki, osmislio sada jedan lukavi način da naše amandmane odbija tako što će narodni poslanik Zoran Babić, na primer, da pripremi amandman koji će biti slične sadržine, pa onda taj amandman bude prihvaćen da bi se smanjio broj prihvaćenih amandmana opozicije? Ili, gospodine Stefanoviću, nije ovo usamljeni primer. I naredni amandman koji je podneo gospodin Vladimir Marinković ovde, a niste mi dali pravo na repliku, gospodine Arsenoviću, a ja sam imao pravo ne repliku jer me je gospodin Marinković pomenuo, imao je neke savete za mene, pa bih i ja za njega imao dva saveta, kada budem dobio pravo na repliku. I usvojeni amandman gospodina Marinkovića, a kao što je moglo da se čuje iz izlaganja Marinkovića, on je veliki zagovornik ovoga što radi Vlada Srbije, ja nisam, i onda je gospodin Stefanović odlučio, umesto da prihvati naš amandman, da prihvati amandman gospodina Marinkovića. Samo molim za odgovor ministra Stefanovića – da li je on ovo osmislio jedan lukavi način da se smanji broj prihvaćenih amandmana koje podnose narodni poslanici Nove stranke? Ako jeste, da kaže da jeste i zašto je baš pribegao tom metodu, a ako nije, da kaže da nije, ja ću da verujem. Hvala.
Reč ima ministar Nebojša Stefanović. Izvolite.
Ne samo danju, ja i noću smišljam metode samo kako da dođem do toga da smanjim broj prihvaćenim amandmana koji ja prihvatam. Dakle, ja sam sebi odredim kako ću da nađem način šta ću da prihvatim a šta ću da ne prihvatim. To bi bio jedan vrlo zanimljiv način. Sada stvarno, van šale, moram da kažem, a moram i zbog javnosti. Amandman gospodina Babića ima tri stranice koje sam prihvatio i vrlo detaljno reguliše stvari. Vaš amandman se samo u jednoj reči pogađa i liči, odnosno isti je, identičan je sa amandmanom gospodina Babića. Ja sam morao da prihvatim amandman koji celishodnije, sveukupnije i, da kažem, celovitije i kvalitetnije reguliše ovo. Kao što ste videli, želeo sam to da kažem, sada je možda i dobra prilika, ja sam tokom razgovora sa mojim kolegama i kada smo cenili, dakle, nismo cenili po tome ko je pisao amandman, već smo prihvatali ove amandmane koji su kvalitetniji, što ste videli da sam prihvatio i amandman prethodnog kolege govornika. Stvarno mislim da je ovo od zajedničkog interesa da ovaj zakon bude bolji i zato sam zahvalan svim narodnim poslanicima koji su uložili trud da napišu amandmane i da se zaista potrude da ovo bude bolji zakon.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, po amandmanu. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dakle, pozdravljam stav ministra da svakako treba da se zadovoljavamo samo odgovarajućim kvalitetom i u tom smislu da prihvatamo ona rešenja koja su kvalitetom bolja, a predlagaču bih poručio da umesto da tražimo lukavstvo i zaveru ubilo čemu, pogledamo očigledne stvari. Ovaj amandman ne treba da bude prihvaćen, jer su samo proglašeni zaštitnici jezika napravili pravopisne greške. Hvala.
Hvala vam. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Arsenoviću, poštovani ministre, poštovane gošće i gosti koji strpljivo učestvujete u današnjoj raspravi i to je za jednu čestitku ja mislim ovde, ovo je poslednji put da se ja danas javljam povodom obrazlaganja jednog amandmana koji smo podneli mi narodni poslanici Nove stranke. Želim samo da i narodnim poslanicima ukažem o čemu je reč u ovom amandmanu, kako bih jednom pitanju koje mi smatramo veoma važnim ovde dao na posebnoj težini. Naime, u amandmanu na član 21. mi predlažemo da se na jednom mestu doda „zapeta“ tamo gde te „zapete“ poštovana gospodo nije bilo. Moram da kažem sada ovde i ministru Stefanoviću i gošćama i gostima i narodnim poslanicima SNS, vidim da svi čekaju šta će da se kaže, da mi je veliko zadovoljstvo što će danas biti dan za glasanje, narodni poslanici gospodin Babić, gospodin Drecun, gospodin Marković, gospođa Rakić…
Molim vas, gospodine Pavićeviću.
Vidim da je gospođa Milošević otišla u Ivanjicu i sigurno sprema da se spreče građani da dođu u nedelju tamo na onaj sastanak koji smo zakazali u 20,00 sati. Gospodine Arsenoviću, samo da vam kažem veliko mi je zadovoljstvo što će svi ti poslanici glasati za našu zapetu u tom zakonu.
Molim vas, pričate u prazno. Pričate u prazno, gospodine Pavićeviću. Znam da je amandman u pitanju, ali samo hoću da vam kažem da po Poslovniku nije dozvoljeno da se obraćate drugim narodnim poslanicima i da ih prozivate, a prozvali ste i Babića i ne znam još ovde. Prema tome, molim vas i zato sam vas prekinuo i sad ću vam dati reč jer imate još 30 sekundi vremena da dovršite obrazloženje da ne bude baš u prazno. Izvolite, samo se molim vas prijavite ponovo.
Dame i gospodo i gospodine Arsenoviću, neophodno je i vama da kažem, naravno prema Poslovniku, nije dozvoljeno direktno obraćanje, ali ja mogu uz vaše posredovanje da pomenem i ponekog narodnog poslanika ako imam intervenciju u odnosu na nešto što je rekao taj narodni poslanik. A gospodine Arsenoviću ja sam intervenciju na delanje gospodina Babića, gospodina Markovića, gospodina Drecuna, gospođe Rakić, gospođe Milošević i tako dalje. Ja saopštavam zadovoljstvo što se ovde u Skupštini i u Vladi ceni i taj napor koji se tiče poštovanja našeg jezika, poštovana gospodo. Hvala vam.
Reč ima ministar Nebojša Stefanović.
Gospodine predsedavajući, samo hoću vas da obavestim da je Ministarstvo spremno da angažuje dodatne snage policije u slučaju da broj ljudi koji se kupi u Ivanjici bude u tolikom broju da redovne snage policije ne mogu da izađu na kraj i samo da znate da smo spremni da očuvamo javni red i mir po svaku cenu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao narodni poslanik SNS naravno da sam spreman da glasam za predložene zakone i za prihvaćene amandmane predlagača ovog amandmana i za sve ostale amandmane koje je Vlada prihvatila i glasu ću u danu za glasanje. Ali bih voleo da predlagač ovog amandmana napravi jednom presedan i da bar jednom ostane na glasanju i da on sam na tom glasanju glasa za svoje amandmane. Dakle, barem jednom i neka to uradi danas.
Hvala. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podneo narodni poslanikprofesor Vladimir Marinković. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Nanaslov iznad član 28.i član 28. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Nanaslov iznad član 30.i član 30. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Načlan 31. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Načlan 32. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Načlan 33. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Načlan 34. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Načlan 36. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Načlan 37. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Načlan 38. amandman je podneo narodni poslanikZoran Babić. Vlada i Odbor za odbranu i unutrašnje poslove prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandar Senić i Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i pojedinostima. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MINISTARSTVIMA Primili ste amandman koji je na Predlog zakona podneo narodni poslanik dr Janko Veselinović. Primili ste Izveštaj Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetom amandmanu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 19. jun 2015. godine, sa početkom u 17 časova, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Hvala lepo.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 138 narodnih poslanika, odnosno prisutna je većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o odbrani od grada, u načelu. Ne radi sistem, ponoviću glasanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o odbrani od grada, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 134 od ukupno prisutnih 141 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela grupa od osam narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela grupa od osam narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela grupa od osam narodnih poslanika Poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv Glave III amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 133 od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutnih 139 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 134 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela grupa od osam narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, ZZS, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 134 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 134 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 134 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutno 141 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutna 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutna142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga i Đorđe Stojšić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 14. doda član 14a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podnela grupa od osam narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, ZZS, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela grupa od osam narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, ZZS, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga i Đorđe Stojšić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 16. doda član 16a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podnela grupa od osam narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, ZZS, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv glaveIX amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 20. doda novi član 20a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutna 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutna 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutna 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutna 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 139, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Marijan Rističević, Miodrag Nikolić, Milija Miletić i Žarko Bogatinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević i narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 22. doda novi član 22a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović i zajedno narodni poslanici Jovan Marković, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o odbrani od grada, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 139, protiv – pet, uzdržanih – nema, nisu glasala tri od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o odbrani od grada. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAPALjIVIM I GORIVIM TEČNOSTIMA I ZAPALjIVIM GASOVIMA Stavljam na glasanje Predlog zakona o zapaljivim i gorivim tečnostima i zapaljivim gasovima, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 136,protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podnela grupa od 8 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutna 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zapaljivim i gorivim tečnostima i zapaljivim gasovima, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutna 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o zapaljivim i gorivim tečnostima i zapaljivim gasovima. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MINISTARSTVIMA Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 137, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo šest od ukupno prisutna 144 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanu, pristupamo glasanju o Predlogu zakona, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 137, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo pet od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o vojno-tehničkoj saradnji, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 140, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – četiri od ukupno prisutno 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Belorusije o saradnji u oblasti odbrane, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 139, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – pet od ukupno prisutno 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog odluke o usvajanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – pet od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o usvajanju godišnjeg plana upotrebe Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama u 2015. godini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o izmenama i dopunama finansijskog ugovora između Republike Srbije i Evropske investicione banke, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – pet od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona. Narodni poslanik Jovan Marković na sednici 16. juna 2015. godine, u 14 časova i 15 minuta ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 141 od ukupno prisutnog 141 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dragan Šutanovac na sednici 19. juna 2015. godine, u 11 časova i dva minuta ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 129 od ukupno prisutnih 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov na sednici 19. juna 2015. godine, u 11 časova i šest minuta ukazala je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 127 od ukupno prisutnih 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović na sednici 19. juna 2015. godine, u 12 časova i tri minuta ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 126 od ukupno prisutnih 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović na sednici 19. juna 2015. godine, u 12 časova i 22 minuta ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 128 od ukupno prisutnih 129 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.