Zahvaljujem se predsedniku Skupštine. Uvažene kolege, građani Srbije, ja ću postaviti nekoliko pitanja koja se tiču konkretno velikog broja ljudi. Konkretno pitanje bi bilo nadležnom Ministarstvo za boračka pitanja, za ljudi koji su bili učesnici rata, za sve one koji su branili ovu našu zemlju. Inače, zadnjih dvadesetak dana, možda i mesec dana u novinama je bio istaknut problem jednog našeg borca učesnika rata koji je bio u vojsci i odmah krenuo da brani našu zemlju. Inače je 1978. godište, iz Svrljiga je, jedno selo pored Svrljiga, selo Crnoljevica. Zove se Dragan Nikolić. O njemu ću morati da kažem nekoliko stvari. To kažem i zbog njega i zbog još mnogo takvih ljudi koji su bili učesnici rata koji su branili našu zemlju, koji su u borbama i ranjavani, imali su povredi, a sada kako vreme ide, posle dvadeset i nekoliko godina posle rata, ti ljudi i ako imaju određeni stepen invaliditeta, već stare, imaju potrebe da se na njih stavi veća pažnja. Inače Dragan Nikolić je bio od prvog dana u borbi sa šiptarima na Kosovu, na Košarama. Tu je od prvog dana bio, tu je i ranjen, posle toga bio je u bolnici u Đakovici, pa u bolnici u Nišu gde je lečen. Posle završetka rata on je imao problema tzv. posle ratnih problema, psihički problema, gde je bio u veoma teško situaciji. U međuvremenu 1999. godine se oženio, dobio ćerku, nešto je malo radio, ali kako je prolazilo vreme imao je unazad godinu godinu i po dana imao je i dva moždana udara i sada je u takvoj situaciji da u međuvremenu nema invaliditet, ni jedan stepen invaliditeta nema zato što to nije ni tražio. Sada kada se desilo ono najgore, kada više ne može da se kreće, ne može da funkcioniše, pomažu mu i njegova ćerkica i njegov brat. Tu su se posle apela i poziva uključila lokalna samouprava, uključilo se i Ministarstvo rada, uključila se i Vojska Srbije. Mislim da je on sada u Gamzigradskoj banji, tamo se leči. Tu je tri meseca, ali zbog toga što nema ni zdravstveno osiguranje, nikakvo osiguranje nema, on ima velikih problema i njemu je potrebna pomoć. Kao prvo, moje pitanje – da li će imati mogućnost da nadležno ministarstvo obezbedi uslove za takve ljude koji su bili učesnici rata, koji su branili zemlju, koji imaju određene povrede, a nemaju pravo da se leče? Nisu prepoznati u zdravstvenom sistemu. Kako možemo takvim ljudima pomoći? Konkretno jedan od njih je Dragan Nikolić, a ima ih još takvih ljudi u Srbiji koji imaju problema. Do sada nisu imali potrebe da traže pomoć, ali kako godine idu oni stare i njima je neophodno potrebna pomoć. Mi moramo sistemski naći rešenje za te naše borce, za te naše ljude, jer ćemo na taj način dati pažnju, dati poverenje, jer naš čovek je uvek bio za to da se brani zemlja, ali zato mi kao ljudi, kao država moramo iznaći mogućnosti da im stavimo veću pažnju i finansijsku i bilo koju, da na taj način oni mogu da prevaziđu ono što nisu mogli sami. Mi kao država smo dužni da to uradimo i pozivam nadležno ministarstvo da rešimo problem Dragana Nikolića koji je sada u veoma teškoj situaciji, na lečenju je u banji. Ali, sve to što se radi, radi se što se kaže, bez nekih papira. Sada se završavaju papiri za njega, rešava se njegov status da dobije određeni stepen invaliditeta i zajedno preko Vojske, preko nadležnog Ministarstva za boračka pitanja, njemu se mora obezbedi da se leči i da može da živi, da dočeka da udaje ćerku, da dobije unučiće, jer to je cilj svima nama i svih nas. Još jednom ja očekujem da ćemo rešiti problem Dragana Nikolića i svih onih naših boraca koji su bili učesnici rata, da li na Košarama, da li na nekom drugom mestu, a nisu prepoznati u zdravstvenom sistemu, jer neko nije bio ranjen i zbog toga i nije prepoznat. Jedno pitanje, to je ono što sam hteo da kažem.
Nema drugog pitanja, pošto je isteklo pet minuta, drugi put. Samo da upozorim, nema tu sada šta da ja odlučujem o tome. Predviđeno je pet minuta za postavljanje pitanja, tako da ovo nije klasična vrsta postavljanja pitanja kao kada dolazi Vlada. Samo pet minuta. Ako mislite na manjinske stranke, nema zbog toga privilegije. U svakom slučaju, pet minuta i u pet minuta šta uđe. Kada je postavljanje pitanje Vladi imate pravo dva puta pitanja i na kraju da li ste zadovoljni. Molio bih sve da se pridržavaju tog. Reč ima narodni poslanik Zagorka Aleksić. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, uvažene kolege. Upućujem pitanje Vladi Srbije. Pre toga bih se u kontekstu pitanja koje ću postaviti, osvrnula na posetu predsednika naše poslaničke grupe Egiptu. Predsednik JS, gospodine Dragan Marković nalazi se u zvaničnoj poseti Egiptu. Iz Hurgade, a iz razgovora predsednika JS i guvernera regiona Crvenog mora, gospodina Amr Hanafija, javnost je mogla da čuje veoma jasnu poruku ovog egipatskog zvaničnika da nigde u zvaničnim dokumentima ne stoji da je Egipat priznao lažnu državu Kosovo. S obzirom da institucije ove lažne države ubrajaju Egipat u zemlje koje su priznale njihovu nezavisnost, predsednik JS je pozvao Egipat da zvanično objavi saopštenje u kojem će demantovati priznanje. Posete raznih delegacije koje su u organizaciji predsednika JS posetile Egipat datiraju od 2018. godine. Takođe, visoke privredno političke delegacije iz Egipta su u više navrate posetile Srbiju na inicijativu gospodina Dragana Markovića. Predsednik naše poslaničke grupe je u poslednje tri godine u prijateljskoj državi Egipat imao sastanke na najvišem nivou. Podsticao je i pozivao na izradu akata kojima će se urediti izvoz srpskih poljoprivrednih proizvoda, pre svega voća i mesa u ovu zemlju. Predsednik je i poslovnog Saveta Egipta iz Srbije. Diplomatski odnosi Srbije i Egipta su na vrlo visokom nivou. Postoje objektivni potencijali za podsticanje investicija naše dve zemlje. Privredna komora Srbije je 2018. godine podnela inicijativu Ministarstvu trgovine, turizma i telekomunikacija za donošenje sporazuma o slobodnoj trgovini sa Egiptom koji će omogućiti da vrlo visoke carinske stope ne budu više prepreka u unapređenju ekonomske saradnje naše dve zemlje. Moje pitanje Vladi Srbije je – da li se u nekom skorijem periodu planira izrada i zaključenje ovakvog sporazuma? Egipat je najmnogoljudnija arapska zemlja na svetu i površina na kojoj se prostire čini Egipat 30. zemljom na svetu po veličini teritorije. Mi iz Jedinstvene Srbije prepoznajemo Egipat kao budućeg strateškog partnera našoj zemlji u pogledu trgovine i turizma. Hvala.
Zahvaljujem. Samo bih hteo da kažem, ono što je Zagorka malopre rekla oko Egipta, imajući u vidu da sam bio ministar spoljnih poslova u prethodnom mandatu, tačno je ono što je objavljeno, a to je da je Egipat u poslednjim danima vlasti Morsija, na njegov zahtev je portparol Vlade, pošto ministar spoljnih poslova nije hteo da potpiše to, izjavio da je Egipat priznao Kosovo. Međutim, nikakve formalne i pisane odluke za to ne postoje. Više puta sam pitao ministra Šukrija i on kad je poslednji put bio u poseti ovde i kada smo razgovarali, on je javno izjavio da oni u stvari ne žele da povlače priznanje, niti da ulaze u sva ta pitanja, ali oni od 2015. godine ne glasaju za Kosovo nigde u međunarodnim organizacijama. Praktično, to su njegove reči, može da se kaže da je to zamrznuto priznanje. Znači, to nije zemlja koja je povukla priznanje Kosova, ali više ne glasa za Kosovo. Tako da, mislim da je i to veoma značajno. Naravno, mi bismo najviše voleli kada bi oni povukli priznanje, jer je očigledno da je to urađeno u poslednjim danima vlasti, jer posle toga je došlo do promene vlasti. To je ono što ja znam iz tog nekog ranijeg perioda. Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovani potpredsednici, narodni poslanici, dame i gospodo, ja bih postavio pitanje u ime poslaničke grupe Saveza vojvođanskih Mađara ministru omladine i sporta gospodinu Udovičiću. Tema je iz sporta, a odnosi se na izradu nacionalne strategije razvoja sporta. Prethodna Vlada u avgustu 2019. godine je odlukom formirala jednu radnu grupu koja je imala zadatak da izradi novu sportsku strategiju za našu zemlju za period od 2020. do 2030. godine. Članovi ove radne grupe su, više od 30 članova ima, iz raznih ministarstava i nadležnih institucija, iz međunarodnih organizacija, iz civilne sfere i naravno iz medija. Zadatak im je bio da se u roku od šest meseci od formiranja ove radne grupe izradi nacionalna strategija razvoja sporta. Ova radna grupa je imala nekoliko sastanaka, ali nažalost nije došlo do toga da se ispuni dati zadatak. Treba znati da nam je poslednja strategija rađena od 2014. do 2018. godine. Znači, rok je četiri godine, period je četiri godine, moglo bi se reći – to je jedan olimpijski ciklus, u vezi roka. Ova nova strategija bi trebalo da se izradi na deset godina. Znači, to je neka novina, pozitivna novina i ovaj period je dva i po olimpijska ciklusa. To je dobro i za sport, za razvoj sporta i za razvoj samih sportista. Kao što sam rekao, ne znamo dokle se stiglo sa ovim zadatkom. Pitanje je – da li ova radna grupa još radi, da li je formirana nova radna grupa za izradu nacionalne sportske strategije? Ako jeste, onda koji je dati rok za izradu ove strategije i za koji period se radi ova nova sportska strategija? Zašto je važna izrada nacionalne sportske strategije? Kao što znamo, ovde u ovoj strategiji se daju osnovni prioritetni ciljevi, kao što je razvoj sporta dece i omladine, kao i školskog sporta, onda razvoj rekreativnog sporta, da bi se što više naših građana bavilo sportom, razvoj i unapređenje samog vrhunskog sporta, razvoj i unapređenje sportske infrastrukture. Ova nacionalna ili prethodne nacionalne strategije su osnov za izradu strategija naših nacionalnih sportskih saveza, granskih sportskih saveza, u gradovima i u lokalnim samoupravama. Lokalne samouprave, po zakonu, nakon donošenja nacionalne sportske strategije moraju doneti svoje strategije za godinu dana. Znači, od završetka objavljene nacionalne sportske strategije godinu dana imaju da je izrade. Jer šta je problem? U lokalnim samoupravama osnova finansiranja samog sporta je sportska strategija te lokalne samouprave. Treba znati da u Srbiji ima 87 nacionalnih sportskih saveza. Imamo saznanja da su neki sportski savezi počeli da izrađuju svoje strategije na deset godina. To je pozitivno jer u ovome što mi znamo novina je u tome da sada mlađe sportiste imaju u vidu, da ovi mladi, talentovani sportisti od 14 i 15 godina su kao ciljna grupa, jer ovi sportisti za narednih desetak godina će činiti reprezentaciju naše zemlje na međunarodnim takmičenjima, kao što je balkansko prvenstvo, mediteransko prvenstvo, evropsko prvenstvo ili svetsko i naravno i Olimpijske igre. (Predsednik: Moram samo da vas upozorim da završite.) Još dve rečenice. Svaka zemlja je ponosna i svaki sportista je ponosan na medalje koje su osvojene na ovim međunarodnim takmičenjima, kao naravno i na Olimpijadi koja se sada ove godine održava u Tokiju, 2028. godine u Los Anđelesu, a 2032. godine se još ne zna. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedniče. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, danas bih uputio svoje pitanje Vladi Republike Srbije. Naime, ovih dana suočavamo se sa brojnim nedopustivim izjavama zvaničnika određenih država našeg regiona i napadima na teritorijalni integritet i suverenitet naše države. Pre par dana imali smo i izjave jednog od nekadašnjih ministara u Vladi Republike Srbije i poslanika nekada u Narodnoj skupštini Republike Srbije koji je pozivao na otvoreni ustanak u Raškoj oblasti i time postupio i protivustavno i protivzakonito. Njegovi postupci usmereni su na lobiranje za separatističke interese Albanaca sa Kosova i Metohije i projekat albanizacije ovog dela teritorije, sa željom da se pripoji lažnoj državi Kosovo. O ovome sam već govorio u ovoj sali, ali je važno da se podsetimo na ove događaje, iz razloga što se nažalost nastavlja kontinuitet ovih napada na Srbiju. Juče smo se suočili sa novim napadima i aspiracijama prema određenim delovima naše teritoriji, čini nam se, nama iz poslaničke grupe SPS, gotovo orkestrirano i danas o tome pišu gotovo svi mediji. U pitanju su neprihvatljive izjave najpre crnogorskog predsednika Mila Đukanovića, ali i zamenika premijera Bugarske i ministra odbrane Bugarske Krasimira Karakačanova. Milo Đukanović ne prestaje da provocira Srbiju svojim izjavama. Poslednja u nizu je ona u kojoj optužuje Beograd da radi na projektu velike Srbije u čijem sedištu se, prema njegovim rečima, nalazi Crna Gora. Đukanović ide i dalje u svojim izjavama i optužbama i ne odustaje od napada na SPC. Đukanović govori o navodnom, povampirenju politike devedesetih i da se u središtu velikodržavnih planova Srbije nalazi Crna Gora. Čini nam se da on svoje unutrašnje političke konflikte i neuspehe leči upravo napadajući Srbiju, napadajući srpski narod, ne bi li tako pridobio naklonost još nekih političkih krugova, koji nisu naklonjeni Srbiji, da ne pominjemo njegovo lažno priznanje jednostrano proglašene nezavisnosti Kosova, odnosno lažno priznanje samoproklamovane države Kosovo. S druge strane, napadi dolaze iz nama susedne Bugarske, i to od zamenika premijera Karakačanova, koji ide još dalje tako što na svom Fejsbuk profilu kao čestitku za osmi mart, je podelio mapu velike Bugarske, tako što je predstavio Niš i Vranje kao sastavne delove bugarske teritoriji. Koncept velike Bugarske nije nov, naproti, čini mi se, da on datira još od 19. veka. Ovo nije privi put da visoki zvaničnik nama susedne Bugarske daje skandalozne izjave, budući da je pre mesec dana Srbiju i Srbe nazvao, podsetiću vas, okupatorima Severne Makedonije. U kontekstu niza političkih napada na Srbiju i njen teritorijalni integritet i suverenitet naše pitanje danas bih uputio predsednici Vlade Republike Srbije, gospođi Ani Brnabić - da li Vlada Republike Srbije analizira ovakve nastupe predstavnika susednih zemalja i da li planira da preduzme određene diplomatske aktivnosti u odnosu na ovakve diplomatske presedane, rekao bih, zvaničnika susednih zemalja koji duboko vređaju Republiku Srbiju, narušavaju dobrosusedske odnose, diplomatske odnose i regionalnu saradnju, što nikada nije bio interes Republike Srbije? Zahvaljujem.
Hvala. Narodni poslanik Mihailo Jokić. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovani poslanici, moja tema je porez na imovinu. Direktno se obraćam Ministarstvu finansija i Ministarstvu za lokalnu samoupravu. Zašto? Zato što se neke stvari u praktičnom životu pogrešno tumače. Visina poreza na imovinu ne zavisi samo od cene kvadratnog metra. Porez na imovinu zavisi od dve veličine, znači, od cene po kvadratnom metru i od poreske stope. Reći da je porez na imovinu povećan zato što se povećala cena po kvadratnom metru, nije dovoljno, ona je samo potrebna. Poreska stopa se kreće od 0-0,4%, znači, veća od nule a manja ili jednako od 0,4%. Znači, kada se povećava porez na imovinu postoji mogućnost i ako je cena po kvadratno metru veća da porez bude isti ili manji, ako se ta stopa od 0,4% smanji. Znači, svako obrazloženje bez upliva u tu poresku stopu nije dovoljno. S druge strane, taj prihod je izvorni prihod lokalnih samouprava. To je najveća stavka u tom delu, taj izvorni prihod po opštinama i gradovima morao bi da bude i veći, a kako će se povećati da se ne poveća pojedinačno zaduženje, jer, ne možemo mi samo onima koji plaćaju stalno to povećavati i da jedni isti podnose teret. Znači, moraju se obuhvatiti i oni građani koji ne plaćaju taj porez. Ti građani u svakoj opštini u svakom gradu postoje. Lokalna samouprava, odnosno Ministarstvo za lokalnu samoupravu mora da da procenu koji su to novci koje mora svaka opština, svaki grad da po toj stavci ostvari u svom budžetu, da se potrude, da se obezbede novi obveznici. Ako to ne budemo radili i ako budemo stalno ovo povećavali mi ćemo jednostavno zloupotrebiti i nepotrebno opteretiti građane. Postavlja se pitanje u ovim trenucima da li je ovo povećanje koje je urađeno skoro u svim gradovima i opštinama da li je bilo potrebno kada mi istovremeno dajemo novčanu pomoć građanima jer se građani zbog ove epidemiološke situacije nalaze u teškoj situaciji. Druga mnogo važna stvar, obraćam se Ministarstvu za lokalnu samoupravu mi treba, odnosno građani treba da dobiju rešenja za porez na imovinu za 2021. godinu. Ta će rešenja zavisno od opštine, od grada do grada stići negde tamo do maja, juna meseca. Predlažem i mislim da je vrlo bitno da to rešenje sadrži informaciju kakvo je stanje po toj obavezi za svakog građanina. Da li građanin duguje neki iznos. Najčešće je to mali iznos za koji građanin ne zna. Mnogi će reći, pa može to elektronskim putem, može to mobilnom aplikacijom i tako dalje. Međutim, ta mobilna aplikacija je nepristupačna mnogim građanima, a nije veliki napor da uz rešenje stoji da obaveza koja je kumulativna iz prethodnih godina iznosi toliko i toliko. Građanin kada dobije rešenje zna da to duguje i da to plati. Naravno da ta obaveza utvrđena 31. decembra prethodne godine mora se diskontovati na valutu kada građanin dobije to rešenje. Ako to ne radimo, a toga ima u praksi, onda se naravno to dugovanje kamati i to se dugovanje povećava. Treća stvar koju želim da predložim jeste, zašto ministarstvo ne vrši uticaj na opštine i gradove da je moguće, a moguće je to ali da oni građani koji plate u celini porez na imovinu dobiju određeni popust. Da se razumemo, sto dinara danas, sto dinara sutra ili sto dinara juče, to su različite sume novca. Onim lokalnim samoupravama koje imaju svoje projekte, koje imaju svoje planove, mnogo dobro bi došli ti novci ako bi građani platili odmah celokupni iznos. Ima građana koji to mogu da plate. S druge strane, to je preče i zbog toga što su kamate u bankama mnogo niske i građanima koji imaju novce bolje je da to daju opštinama, da to daju gradovima, da to daju svom gradu nego da drže kući ili da drže u bankama sa kamatom od 0,9% do 1%. Možda i najvažnije, samo da kažem, ako bude ova informacija data u rešenju, onda građanin ne mora da čuva sve priznanice iz prethodnog perioda, jer mi svi čuvamo priznanice da smo platili porez za prethodnu godinu i za godine unazad, recimo, tri, četiri godine. Sa ovom informacijom koju bi dobili uz rešenje, koja je kumulativna, mi bi se otarasili te administracije, te priznanice nama ne bi bile potrebne. Čak i oni građani koji elektronskim putem plaćaju porez da bi bili sigurni moraju da odštampaju tu svoju uplatu da bi bili sigurni ako dođe do nekih zabuna, da bi to u pisanoj formi podneli i dokazali da su to platili. Toliko, vezano za ovu temu i mislim da se ovo može raščistiti i da je sve ovo u korist građana i pozivam Ministarstvo za lokalnu samoupravu i Ministarstvo za finansije, da se ove stvari jednom raščiste. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč nastavljamo sa radom. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnom poslaniku u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesto kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručena vam je Odluka Republičke izborne komisije o dodeli mandata narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštine. Takođe, uručen vam je izveštaj Odbora za administrativnu-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnom poslaniku sa predlogom da Narodna skupština shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku, Jeleni Kocić izabrane sa Izborne liste „Aleksandar Vučić – Za našu decu“. Na osnovu odluke RIK, izveštaja i predloga Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Jeleni Kocić. Čestitam narodnom poslaniku na izboru i molim da se pripremi za polaganje zakletve. Poštovana narodna poslanice, molim vas da, saglasno članu 17. Zakona o Narodnoj skupštini, pristupite polaganju zakletve. (Predsedavajuća čita tekst zakletve, a narodni poslanik ponavlja.) "ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI". Molim narodnog poslanika da pristupi potpisivanju teksta zakletve. Dozvolite mi da vam, u ime Narodne skupštine i u svoje ime, čestitam na izboru i poželim uspešan zajednički rad u tekućem mandatnom periodu. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Borisav Kovačević i Đorđe Komlenski. Nastavljamo rad i prelazimo na jedinstveni pretres o petoj tačkoj dnevnog reda – IZVEŠTAJ O RADU AGENCIJE ZA ENERGETIKU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2019. GODINU, SA PREDLOGOM ZAKLjUČKA ODBORA ZA PRIVREDU, REGIONALNI RAZVOJ, TRGOVINU, TURIZAM I ENERGETIKU, OD 19. FEBRUARA 2021. GODINE. Saglasno članu 90. stav 1. i 239. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju Dejan Popović, predsednik Saveta Agencije za energetiku Republike Srbije, Gordan Tanić, rukovodilac Sektora za ekonomsko-finansijske poslove Agencije i Goran Petković, član Saveta Agencije. Primili ste Izveštaj o radu Agencije za energetiku Republike Srbije za 2019. godinu, kao i Predlog zaključka Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, od 19. februara 2021. godine. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno čl. 192. i 238. st. 3. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Izveštaju o radu Agencije za energetiku Republike Srbije za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, od 19. februara 2021. godine. Dajem reč predstavniku predlagača, Dejanu Popoviću, predsedniku Saveta Agencije za energetiku.
Uvaženi predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, uvažene dame i gospodo narodni poslanici republičke Skupštine, ja ću nastojati u što kraćem izlaganju da iznesem siže ovog izveštaja koji ste dobili i koji je dosta obiman. Kao što znate, shodno odredbama Zakona o energetici Republike Srbije, predsednik i članovi Saveta Agencije za energetiku za svoj rad odgovaraju Narodnoj skupštini i jednom godišnje su dužni da podnose godišnji izveštaj. Savet za energetiku Republike Srbije u ovom sazivu izabran je 22. marta, na sednici Narodne skupštine Republike Srbije, nakon sprovedenog konkursa, u skladu sa Zakonom o energetici. Ovaj izveštaj, kao što ste primetili, pored onog dela koji se odnosi na izveštavanje o poslovanju same Agencije, jedan obimniji deo, čini izveštaj o energetskom sektoru Republike Srbije, koji obuhvata prikaz stanja i aktivnosti u domenu tržišta električne energije, prirodnog gasa, nafte i naftnih derivata, sigurno snabdevanje električnom energijom, prirodnim gasom, aktivnosti u okviru delatnosti od opšteg interesa. On je u potpunosti urađen sa preporukama Saveta Evropskih energetskih regulatora. Ukratko ću vas upoznati sa tim našim izveštajem koji je jako bitan za našu državu o energetskom sektoru Srbije. To je najsveobuhvatniji izveštaj u energetskom sektoru i često ga u stručnim krugovima kada se rade radovi kao izvor navode uvek ovaj naš izveštaj. Sigurno snabdevanje električnom energijom, prirodnim gasom i derivatima nafte u 2019. godini bila je zadovoljavajuća. Ukupna potrošnja električne energije bila je na približnom nivou kao i 2018. godine, smanjena je potrošnja u domaćinstvima za 0,6 i kod kupaca na visokom nivou za 5,3%, a povećana je potrošnja u industriji, kod kupaca na srednjem nivou, za 3,4%, što je dobar pokazatelj da se naša država industrijalizuje. Pokazatelj što je smanjena potrošnja kod domaćinstva je verovatno to što domaćinstva sada više vode računa o energetskoj efikasnosti, sve više ljudi ugrađuje led rasvetu i kupuju uređaje koji su energetski efikasniji. Ukupna proizvodnja električne energije u 2019. godini bila je manja za 0,3 u odnosu na 2018. godinu, pri čemu je proizvodnja iz termoelektrana bila veća za 1% a u hidroelektranama proizvodnja je bila manja za čak 10,4% zbog nepovoljnih hidroloških uticaja. Potrošnja prirodnog gasa u 2019. godini je smanjena za 8% u odnosu na 2018. Potrošnja prirodnog gasa je porasla u domaćinstvima, ali je smanjena u industriji za potrebe toplana. Rast potrošnje domaćinstava je dobar pokazatelj, znači da je prirodni gas sad konkurentniji energent. Od ukupnog obima prodaje na slobodnom tržištu, 2019. godine, električne energije prodato je 49,2%, a u 2018. godini je to bilo 47,1% i 84,1% prirodnog gasa prodato je na slobodno tržište. Sve ostalo, kod električne energije i kod gasa, kao što znate, prodaje se po garantovanim cenama na koje saglasnost daje Agencija za energetiku. Strategijom razvoja energetike za period 2025. prognoziran je rast potrošnje električne energije manji od 1% godišnje, u tom periodu bi ova potrošnja trebala da se pokriva produženjem radnog veka i povećanjem snage postojećih i izgradnjom novih elektrana. Treći blok u Termoelektrani „Kostolac“ je najznačajniji projekat koji je započet sa realizacijom kao izgradnja TE-TO Pančevo. U skladu sa ciljem da u ukupnoj bruto finalnoj potrošnji učešće proizvodnje iz obnovljivih izvora učestvuje sa 27%, Srbija je nastavila sa tim. Na prenosu mreže tokom 2019. godine, priključene su vetroelektrane ukupno instalisane snage 134 megavata, tako da je na kraju godine ukupna instalisana snaga bila, što se tiče vetra, 373 megavata, dok je na distributivnu mrežu na kraju 2019. godine, bilo ukupno priključeno 311 malih elektrana ukupne instalisane snage 201 megavat. Savet Agencije za energetiku Republike Srbije, za nas, na osnovu Zakona o energetici, doneo je 5. marta 2019. godine, Rešenje o izuzeću novog interkonektora za prirodni gas, kojim se odobrava privrednom društvu GASTRANS Novi Sad, izuzeće od obaveza primene pravila pristupa treće strane od vlasničkog razdvajanja i od regulisanih cena za korišćenje gasovoda kojim će se transportovati prirodni gas kroz Republiku Srbiju i biti povezan sa bugarskim i mađarskim nacionalnim transportnim sistemima. Ova gasna interkonekcija je najvažniji uslov za obezbeđenje dugoročnog sigurnijeg snabdevanja prirodnog gasa i razvojem tržišta izbegavanje rizika sa kojima se Srbija suočavala. Ja sam i juče na sednici Odbora rekao, ovaj gasovod je, kao što znate, pred samu novu godinu pušten i to je najznačajniji energetski objekat u našoj državi urađen u poslednjih 30 godina i obezbeđuje nam bezbednost snabdevanja gasom u dugom narednom periodu. Nizak stepen gasifikacije domaćinstva, oko 10% ukupnog broja, znači da postoji potencijal za veći rast u ovom sektoru, što podrazumeva razvoj gasne infrastrukture. Za dalji razvoj gasnog tržišta od velike je važnosti da se ubrza i nabavka i ugradnja odgovarajuće merne opreme. Cena prirodnog gasa za javno snabdevanje za sve javne snabdevače, kao i cena pristupa sistemu za transport i distribuciju gasa tokom 2019. godine nisu se menjale. Za održivi razvoj energetskih sistema je veoma važna adekvatna dugoročna politika regulisanih cena, predvidljiva za kupce i investitore. Međutim, neizostavan preduslov za primene regulisanja cene električne energije za domaćinstva je povećanje broja zaštićenih socijalno ugroženih kupaca, jer je u 2019. godini broj zaštićenih kupaca bio je višestruko manji od broja koliko nadležne službe procenjuju da bi trebalo da budu zaštićene. Savet Agencije za energetiku Republike Srbije prilikom davanja saglasnosti za regulisanje cene insistira na racionalizaciji u poslovanju energetskog subjekta i priznavanju samoopravdanih troškova. Jedan od najvećih troškova kod električne energije su gubici u distributivnoj mreži koje Agencija redovno priznaje u manjem iznosu od ostvarenih. Primera radi, gubici u 2018. godini su bili ipak nešto veći 0,45%, a u 2019. godini 11,75%, što je i dalje na visokom nivou i trebalo bi da se smanji do - tehnički opravdano. Dakle, JP EMS a.d. u 2019. godini nastavlja aktivno učešće u razvoju sistema, jačanju prekograničnih kapaciteta i učešća u koordinisanim akcijama prekograničnih kapaciteta na organizovanom tržištu SEPEKS berze električne energije tokom 2019. godine je povećan obim trgovanja i mi smo jedna država od svih ovih u jugoistočnoj Evropi koja ima likvidnu berzu tržišta dan unapred. U 2019. godini pokazatelj za neplanirane prekide isporuke električne energije u distributivnom sistemu su nešto lošiji u poređenju sa 2018. godinom, dok su prenosni sistemi, nastavljen je trend poboljšanja i možemo reći da u prenosnom sistemu mi smo sigurno na nekom evropskom zavidnom nivou, što se tiče gubitaka u prenosnom sistemu. Prikupljanje podataka o kvalitetu isporuke prirodnog gasa se sprovodilo u 2019. godini. Nisu svi dostavili, ali bilo je prvi put neplanirani prekid transportnih sistema, dok na distributivnim sistemima prekidi su bili na nivou kao i ovi 2018. godine. U 2019. godini primljeno je u Agenciju 66 podnesaka koji se uglavnom odnosili na rad i postupanje energetskog subjekta i zaštite domena njihovog poslovanja. Agencija je sve primljene pritužbe je obradila i dostavila odgovore njihovim podnosioca. Postepeno se povećava aktivnost Agencije na tržištu u vezi sa postupanjem energetskog subjekta prema kupcima i korisnicima sistema. Posebno ističemo i ono što smo ponosni, da smo u potpunosti tokom ove protekle dve godine doveli da je inače donošenje rešenja o izdavanja licenci svedeno u zakonski rok i u Agenciji niko ko podnese zahtev za licencu ne čeka duže od 30 dana, da Savet donese odluku ili 40 dana, ukoliko ima dopunu predmeta. Ukratko ću, samo zbog ljudi, pošto ima sigurno poslanika koji ranije nisu bili, ukratko ću vam samo reći šta je osnova delokruga rada Agencije. Agencija je osnovana Zakonom o energetici iz 2004. godine, kojim je naše zakonodavstvo u oblasti energetiku usklađeno sa tadašnjim propisima Evropske unije. Agencija je registrovana u Trgovinskom sudu u Beogradu 16. juna 2005. godine i počela je sa radom od 1. avgusta iste godine. Najvažnije nadležnosti Agencije su sertifikacija i licenciranje, regulisanje cena, nadzor nad tržištem energije, rešavanje žalbi i zaštita kupaca i međunarodna saradnja. Agencijom upravlja Savet Agencije, kao što sam rekao, predsednik i članovi Saveta koje bira Skupština. Savet zastupa predsednik i predstavlja Agenciju, rukovodi radom Saveta, odlučuje o pitanjima iz delokruga rada Agencije, organizuje rad i rukovodi radom Agencije, donosi odluke u žalbenom postupku samostalno. Rad Agencije se odvija kroz četiri sektora: sektor za ekonomsko-tehničke poslove, sektor za energetsko tehničke poslove, ekonomsko finansijske poslove, pravne poslove i organizacione i opšte poslove. Agencija je samostalan pravni subjekat i nezavisna je od organa izvršne vlasti u obavljanju svojih poslova, kao i drugih državnih organa i organizacija, pravnih i fizičkih lica koje se bave energetskim delom. Agencija ima sopstvene izvore finansiranja utvrđene zakonom, nezavisne od državnog budžeta. Aktivnosti Agencije tokom 2019. godine. Mislim da ste svi pročitali, ja ću samo reći najkraće. Agencija je održala 48 sednica, Savet Agencije je održao 48 sednica na kojima su izdavane licence, donošena razna rešenja. Kao što ste čuli, donesen je akt o izuzeću, sertifikacije, sve što je iz delokruga rada. Agencija je tokom 2019. godine primila 89 zahteva za izdavanje licence. Savet Agencije je doneo rešenje o izdavanju 80 novih, tako da je krajem 2019. godine ukupno bilo 960 važećih cena. U oblasti regulacije cena, Savet Agencije je izmenio metodologije u skladu sa zakonom i dao je saglasnosti na odluke o cenama za električnu energiju, saglasnost na odluku o ceni nestandardnih usluga, distribucija za prirodni gas, saglasnost na odluku o nestandardnih uslova d.o.o. Gas Bečej, saglasnost na odluku o ceni nestandardnih uslova gasno preduzeće iz Kovina. U novembru 2019. godine Agencija je usvojila izveštaj o potrebi regulacija cena rezervne snage za sistemske usluge sekundarne i tercijalne regulacije. Savet Agencije je u oktobru dao saglasnost na odluke o ceni za pristup sistemu električne energije, pristup distributivnom sistemu i na cenu garantovanog snabdevanja. Agencija, kao što sam već rekao, vrši nadzor nad tržištem električne energije. Pored toga, usvaja planove razvoja i planove investicija naših prenosnih transportnih i distributivnih mreža. Tokom 2019. godine je dao saglasnost na akta plan razvoja prenosnog sistema EMS-a od 2018. do 2027. godine, pravila rada u distributivnom sistemu električne energije EPS distribucija, plan razvoja prenosnog sistema za period 2019. do 2028. godine i plan investicija i prenosni sistem za period od 2019. do 2021. godine. Plan razvoja transportnog sistema "Jugorosgas" transport d.o.o. Niš, plan preuzimanja mernih uređaja za distribuciju. Agencija je u martu 2019. godine dao saglasnost na akte koje je donelo Društvo "Gastrans" na osnovu konačnog izveštaja o izuzeću za potrebe sprovođenja raspodele dugoročnih kapaciteta. Agencija je sve pritužbe koje dolaze Agenciji, pošto je Agencija drugi stepen za postupak žalbi na priključenje na mreže, uglavnom sve pritužbe su bile na priključenje na distributivni sistem električne energije. Bilo ih je 239. Međunarodne aktivnosti. Agencija učestvuje u Atinskom procesu, učestvuje aktivno na sednicama ECRB-a. To je ovo udruženje regulatora na nivou Energetske zajednice, koja je jako bitna, jer daje neke strateške i zajedničke aktivnosti, daje mišljenje o preliminarnim odlukama o sertifikaciji, saradnja sa drugim regulatorima. Agencija učestvuje u Berlinskom procesu, kao što znate, inicijativa Zapadni Balkan 6. Agencija učestvuje u asocijacijama regulatora. To je član Saveta evropskih energetskih regulatora CER. Agencija je punopravni član ERE, što je isto strukovno udruženje regulatora. Agencija je jedna od osnivača novog udruženja regulatora "Balkanski forum", koji smo osnovali zajedno sa Bugarskom, Grčkom, Makedonijom, Crnom Gorom, kasnije proširili za Republiku Srpsku i Albaniju. Agencija učestvuje u okviru Poglavlja 15 u stručnim grupama oko pregovora za pridruživanje EU. U finansijskom smislu, finansijsko poslovanje Agencije za 2019. godinu se odvijalo u skladu sa odobrenim finansijskim planom u 2019. godini od strane Narodne skupštine, kao i rebalansom finansijskog plana za 2019. godinu, odobren od strane Narodne skupštine, "Službeni glasnik 13/20". Planom su utvrđeni ukupni prihodi i rashodi Agencije, uključujući nepredviđene izdatke, kao i elementi za celovito sagledavanje politika zarada i zaposlenosti. Agencija u skladu sa obavezama iz Zakona o Agenciji, u oktobru 2018. godine Narodnoj skupštini je dostavila na saglasnost Finansijski plan za 2019. godinu, koji je usvojen i odobren u decembru 2018. godine. U ovom izveštaju je prikazano planirano ostvarenje korišćenih sredstava po namenama iz prihoda dobijenih u skladu sa zakonom i finansijskim planom iz naknada i troškova izdavanja licenci, dela tarifa za pristup i korišćenje sistema, tzv. regulatorne naknade, donacija i refundacija finansijskih i ostalih prihoda. Kao što vidite u ovoj prvoj tabeli gde su ukupni prihodi Agencije, prihod od licenci je bio dosta manji od onoga koliko smo planirali, a verovatno zato što jednostavno nema više novih subjekata koji podnose zahtev za izdavanje licence, a licenca se izdaje na 10 godina što je dosta dug period, tako da nema onog na 10 godina, ali tek ponovo podnose neki zahtev za održavanje za dalje imanje licence, a neki koji su ranije imali licencu posle 10 godina nisu tražili produženje, tako da je taj prihod osetno manji. Mi smo planirali nekih 24 miliona, a ostvareno je skoro 16 miliona. Prihod regulatorne naknade je bio nešto veći 168 miliona od planiranih 164. Prihodi od donacija i refundacija, mi nemamo neke posebne donacije. Ove donacije i refundacije uglavnom su sredstva koji nama, kada učestvujemo u raznim evropskim forumima i komisijama, Energetska zajednica refundira, po našem učesniku 800 evra, i to mi knjižimo kao prihod od donacija i refundacija. Bilo je nešto manje putovanja već 2019. godine, tako da je ostvareno samo sa milion 880, a planirano je tri miliona. Tako da finansijski i ostali prihodi su bili na nivou koji smo očekivali, neplaćena potraživanja, to je za ono ko nam je ostao dužan od ovih koje regulišemo u prethodnoj godini. Mi kada završimo godinu moramo da zatvorimo to i prenesemo u narednu godinu. Taj prihod je ostvaren kako smo očekivali. Tako da nam je ostvareni prihod bio manji, kao što vidite, ukupan prihod je bio planiran na 291 milion, a ostvaren je sa 221. Agencija je u ovoj tabeli o ukupnim troškovima, kao što vidite, od planiranih poslovnih rashoda 208 miliona, ostvareni su sa 195 miliona i uglavnom svi, detaljno, troškovi su u onome kako je planirano po planu koji nam je odobrila Narodna skupština. Znači, ostvareni rashodi su ostvareni sa 13 miliona manje, tako da nam je ostao ukupan finansijski rezultat, višak prihoda na rashodima, četiri miliona dinara. Samo na kraju da kažem, jedan od najvećih problema sa kojima se Agencija već više godina suočava je nedostatak kvalitetnijih kadrova. Ukupno 11 zaposlenih je napustilo Agenciju od početka njenog rada i sporiji prijem novih i neophodnih kadrova. Ova pojava je svakako posledica višegodišnjeg znatno sporijeg rasta zarada u Agenciji, odnosno javni privatni sektor u oblasti energetike, što se usled ograničenog prijema zaposlenih odražava i na dinamiku obavljanja poslova dodeljenih Agenciji. Tokom 2019. godine iz Agencije je otišlo još dvoje zaposlenih, tako je na kraju 2019. godine Agencija imala ukupno 43 zaposlena. Struktura zaposlenih u Agenciji vam je data, ali ja bih ipak napomenuo da u Agenciji od 43 zaposlena samo pet nisu visokoškolski obrazovani. Imamo pet doktora nauka, jednog magistra, 32 visokoškolski obrazovana. Za Agenciju je karakteristična visoka prosečna zarada zaposlenih, tako da je prosečan radni staž zaposlenih, prosečna starost zaposlenih, na 31. decembar bio 23 godine. Ovakva starosna struktura zaposlenih je očekivana. Imajući u vidu prirodu visoko specijalizovanog posla kojim se Agencija bavi, kao i odgovarajući zahtevima za iskustvom prilikom prijema zaposlenih. Nastojao sam da u što kraćem roku, da ne bih grešio, zato sam ovako. Otvoreni smo za sva pitanja. Tu su kolega Petković i kolega Tanić.
Zahvaljujem, gospodine Popoviću. Reč ima predlagač, narodni poslanik Veroljub Arsić, predsednik Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, imali smo priliku da čujemo jedan izveštaj iz 2019. godine naše Agencije za energetiku. Zahvaljujem se gospodinu Popoviću, ali pre svega, zarad novih poslanika, a i građana Srbije, hteo bih nešto da kažem kakva je uloga Agencije za energetiku u Republici Srbiji. U svakoj nekoj kampanji, da li je to između dva kruga izbora, da li je to u samoj izbornoj kampanji, spominje se i uvek se govori da agencije treba ukidati i da sve poslove koje vode agencije treba vratiti na ministarstvo, odnosno određene uprave u samim ministarstvima. To bi moglo u nekom drugom sistemu, možda bi moglo u nekom drugom državnom uređenju u kome je država ta koja je dominantna u svim privrednim tokovima, država koja ima privredu u svom apsolutnom vlasništvu, ali Srbija koja je započela svoje reforme želi da poveća konkurentnost svoje privrede i da među privrednim subjektima imamo i privredne subjekte koji nisu iz Srbije, a naravno i oni koji su domaći. Možete da zamislite da li bi bila moguća izgradnja, recimo, tog čuvenog Turskog toka da nemamo Agenciju za energetiku, nego bi sve poslove oko regulisanja radilo ministarstvo nadležno za energetiku. Ja vam tvrdim da ne bi. Nijedan partner neće doći u Srbiju koliko god da mi imamo prijateljski odnos sa tom državom, gde Srbija učestvuje na tom tržištu kao država i pravi na određeni način konkurenciju tom novom subjektu koji takođe želi na određeni način da učestvuje na domaćem tržištu. I ne samo po pitanju Turskog toka. Pre desetak i više godina mi smo prodali jedan većinski paket Naftne industrije Srbije ruskoj kompaniji, zadržali jedan vlasnički deo. Sada se isto postavlja pitanje – da li bismo mogli da prodamo to da isključivo ministarstvo reguliše oblast energetike? Ovo što je gospodin Popović rekao u vezi energenata ja bih ipak podelio u tri dela, a da bi uopšte i naši građani, i narodni poslanici imali predstavu o čemu se ovde radi. Prvi su nafta i naftni derivati. Drugi je gas. Treći je električna energija. Gde ima najmanje problema? Kada su u pitanju nafta i naftni derivati, jeste, imamo jedan naftovod, ali imamo i jednog prerađivača nafte i tu nema nikakvih problema. Nema ni jedne druge rafinerije koja bi koristila tu naftu iz tog naftovoda. Dalje, kada su u pitanju derivati, derivate možete da dovozite drumskim putem, možete železničkim, možete rekom. I tu nema nikakvih problema, apsolutno nikakvih. Tržište samo sebe reguliše. Tu je Agencija da prati nadzor nad sprovođenjem zakona i onih odredbi koje predviđaju licence i sertifikate. Gde nastaje problem? Problem nastaje u dve oblasti – snabdevanje gasom i snabdevanje električnom energijom. Zašto gasom i električnom energijom? Zato što gas u Srbiji može da uđe ili izađe iz Srbije ili da se prodaje u Srbiji samo putem gasovoda, a isto je i sa električnom energijom. Električnu energiju ne možete da dovozite vozom ili brodom, nego isključivo morate da koristite dalekovod. Tu se u suštini javlja jedan ozbiljan problem o kome, gledajući sa strane mi nismo mnogo znali. Nekako se ovaj izveštaj koji je podnosila Agencija za energetiku za 2019. godinu poklopio vremenski sa izveštajem koji je razmatrao naš Odbor za privredu, rudarstvo i energetiku vezano za Energetsku zajednicu i direktora Sekretarijata Energetske zajednice. Tu smo tek u stvari bili u prilici da vidimo kakav značaj i koliku ozbiljnost ima naša Agencija za energetiku. Kroz istoriju i naša lična iskustva videli smo… Koleginice, zamolio bih kolege… Gospođo predsedavajuća, zamolio bih da mi omogućite da nastavim svoje izlaganje.
Molim samo kolege ako mogu da budu tiši i da slušamo izlaganje kolege Veroljuba Arsića. Ako nekom nije zanimljivo može slobodno da diskusiju vodi van sale. Izvolite.
Dakle, tu tek možete da vidite svu problematiku koju ima naša Agencija. Mogu da kažem da rad Agencije u 2019. godini nije bio baš tako lagan, bio je kao dinamičan i jako buran. Kroz istoriju smo učili, imali čak i lična iskustva kada su u pitanju energenti vode čitavi ratovi i to je tačno, ali moramo da prihvatimo još jednu činjenicu da se takođe strahoviti sukobi vode i oko čvorišta gde se energenti transportuju i oko tržišta koje svaka zemlja ima i koje nikome nije zanemarljivo. I svi bi nekako hteli da kontrolišu, eksploatišu, kažem to je potpuno legitimno pravo, pitanje je koliko to mi dozvoljavamo. Kompletno tržište energenata u Republici Srbiji kada je u pitanju gasovod „Turski tok“, žele da kontrolišu koji to gas ulazi u Srbiju, koji izlazi iz Srbije. U suštini, čak i to ne žele, nego jednostavno da gas koji kupe, recimo ruskih proizvođača, prolazi kroz Srbiju i sad to više nije ruski gas, sad je gas neke druge kompanije i pokušavaju na sve moguće načina da postave određene administrativne probleme da bi kroz te probleme ostvarili isključivo svoje ekonomske interese. Isto je i sa električnom energijom. Vlasnik skoro svih dalekovoda u Srbiji je Republika Srbija i naravno da svi žele da na neki određen način da iskoriste, imaju ekonomsku računicu, da iskoriste te dalekovode i naravno jedno tržište koje nije zanemarljivo, koje ima ipak osam ili devet miliona korisnika, a to je tržište Republike Srbije. Da budemo jasni. Kada je u pitanju električna energija koju koristi naša privreda, ona se kupuje na berzi, ali stanovništvo koje kupuje električnu energiju, odnosno koristi, kupuje se pod drugačijim uslovima. Uvek imate tu težnju da se i taj deo tržišta prepusti nekim drugima, a naš EPS po takvim njihovim uslovima, kasnije ću da obrazložim i zašto pod njihovim uslovima, ne bi mogla da bude konkurentna. Morate da znate svaki put kada se neka tema u društvu aktuelizuje, a problem postoji decenijama, morate da znate da je problem isključivo ekonomske prirode i da neko želi neki svoj ekonomski interes tu da ostvari. Na našim državnim organima i agencijama je da se ne dozvole da se ostvaruje privatan ekonomski interes nekog subjekta, već isključivo da se rukovode državnom politikom. Bili ste svedoci pre samo nekoliko nedelja da smo danima bili bombardovani koliki je stepen zagađenosti u Beogradu, danima. Kada bismo uzeli koliko je to na godišnjem proseku, došli biste do zanemarljivo malog broja dana, pa smo imali priču koliko učestvuje onaj emiter tih gasova, koliko ovaj, koliko onaj. Sad, pazite jedan, samo jedan detalj, navodim kao primer možda nema veze sa ovom temom, počeli su da se optužuju za takav nivo zagađenosti vozači automobila, odnosno njihovi automobili. Ako pogledate strukturu koliko automobili učestvuju u stepenu zagađenja, učestvuje neki četiri do šest procenata. Kad bismo sve te automobile stavili na najviše evropske standarde, smanjili bismo stepen zagađenosti koji oni imaju za jedan do dva procenta na ukupnu zagađenost naše prestonice i našeg glavnog grada. Tih 1% ili 2% koštaju milijardu evra koje je neko iz automobilske industrije, da li dileri i zastupnici velikih proizvođača automobila, da li uvoznici rezervnih delova itd, znači oni bi milijarde evra profitirali na tome, a beznačajno u odnosu na količinu novca koju smo uložili, smanjili bi smo zagađenost u našem glavnom gradu. Uvek sve te nevladine organizacije kada se povedu za nekom takvom temom, u stvari su finansirane od onih koji treba da ostvare ogroman profit i zato kažem, naši državni organi ne trebaju da učestvuju u tome, već isključivo da se rukovode interesima države. Niko nije rekao, sada se vraćam opet na temu, da je u stvari najveći zagađivač domaćinstva koja koriste, koja nisu povezana na daljinski sistem grejanja, odnosno koji se individualno ili samostalno greju. Niko neće da govori o tome kako da povećamo energetsku efikasnost tih njihovih zgrada, znači stanova, kuća, svejedno i da povećamo broj korisnika sistema daljinskog grejanja koji najmanje učestvuju u zagađenju, jer tu nema novca previše za njih i tu je konkurencija oštra, biće mnogo učesnika. Da stvar bude još, tu će biti mnogo više domaćih učesnika, neće biti strane multinacionalne kompanije. U suštini, tu bi smo postigli efekat koji značajno smanjuje nivo zagađenja naših sugrađana na čitavoj teritoriji Srbije, pa i u našem glavnom gradu. Sad, kroz sve to pokušavam da vam objasnim kako to sada izgleda sa električnom energijom. EPS, najveći potencijal sa svojom proizvodnjom električne energije se zasniva na korišćenju sirovog lignita. To je niskokaloričan ugalj koji emituje veliki stepen zagađenja i neprestano postoje pokušaji da EPS posluje pod istim uslovima pod kojima posluju i energetski sistemi u EU, tj. da kupuje ugljen-dioksid koji emituje, da ga kupuje na tržištu i na berzama. Tu nastaje jedan drugi problem. Naše strateške opredeljenje jeste da Srbija bude punopravan član EU, ali sadašnje članice EU imaju pristup fondovima EU kojima mi nemamo i kojima mogu da subvencionišu proizvodnju iz obnovljivih izvora električne energije koji su opet pa skuplji nego u proizvodnji sirovog lignita i u značajnoj su prednosti nad nama. Njih to ne interesuje. Njih interesuje ne životi i zdravlje naših građana, to je samo izgovor, ne kažem ovo za EU, kažem za probleme koje naša država ima, da uđu na tržište i stave EPS u daleko nepovoljniji položaj. Agencija je imala taj zadatak i tu obavezu da u 2019. godini i godinama ranije i godinama koje dolaze da sačuva, pre svega, stabilnost energetskog sistema Republike Srbije, da omogući fer utakmicu između svih onih koji žele da učestvuju na tržištu energentima na teritoriji Republike Srbije, a da pri tome sačuvamo našeg nacionalnog proizvođača električne energije, a to je EPS, da mu damo vremena da se modernizuje, da revitalizuje svoje kapacitete, da smanji emisije štetnih gasova, da smanji gubitke koje ima da bi mogao potpuno ravnopravno da učestvuje sa drugim učesnicima na tržištu električne energije. Nadam se da sam uspeo da približim građanima kakav je značaj naše Agencije. Baš zbog te problematike, gospodin Popović je samo u jednom delu rekao da imaju probleme sa kadrovima. Jeste, to samo svedoči o tome kakvu ozbiljnost ima naša agencija, jer su se za kadrove Agencije otimala ozbiljna međunarodna udruženja ili proizvođači raznih vrsta energenata. Što govori samo o nivou njihove osposobljenosti. Biću možda, ne znam, reći ću, odlazili su, ako su odlazili, odlazili su za platu od 12 do 15 hiljada evra, iz naše Agencije. Da li ćete nekom da platite 15 hiljada evra ako on nije stručnjak i ako ne zna? Siguran sam da nećete. To samo govori kakav posao radi naša Agencija i koliko je teško istrajati u svemu ovome, da morate da se borite da sačuvate energetsku stabilnost Srbije. Bez energetske stabilnosti Srbije nema ekonomskog napretka, nema. Nijedan investitor, ni domaći ni strani neće investirati u novu proizvodnju, ili dolaziti u Srbiju ako je strani, ako nije siguran da će u svakom trenutku imati dovoljne količine gasa i električne energije. Ne bih da sad polemišemo oko toga kakav je onaj projekat koji je započeo predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić, a to je projekat izgradnje tog turskog koridora našeg gasovoda, našeg dela, koji je trebalo sve to izdržati, na prvom mestu politički, to je bio politički deo koji je vezan za Republiku Srbiju i te probleme je baš imao predsednik Srbije Aleksandar Vučić i ove druge regulatorne koje je imala Agencija. Što samo takođe pokazuje da Srbija nije više beznačajna na mapi Evrope i sveta. Moram da vas podsetim da je jedan od detalja Vašingtonskog sporazuma nešto što apsolutno nema nikakve veze sa statusom naše južne pokrajine Kosovo i Metohija, baš jeste omogućavanje korišćenja gasovoda koje Srbija ima, naravno, uz naknadu. To samo pokazuje koliki danas Srbija ima ugled ne samo među našim tradicionalnim prijateljima kao što su Rusija i Kina, već i kod naših ozbiljnih partnera kao što su SAD, što svakako najveća zasluga pripada predsedniku Aleksandru Vučiću. Ovo je samo jedan deo onog jednog dela izveštaja i delatnosti koje radi naša Agencija za energetiku. Ja samo mogu da pozdravim sve napore Agencije, Saveta, predsednika Saveta na svemu onome što rade da sačuvaju energetsku stabilnost na teritoriji Republike Srbije, sačuvaju našu Elektroprivredu Srbije, a mi kao Narodna skupština, kroz nadzor nad radom te agencije, daćemo im svaku buduću podršku kada god to bude bilo potrebno.
Zahvaljujem. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Za reč se javio narodni poslanik Muamer Zukorlić.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Agencije za energetiku, dame i gospodo narodni poslanici, energetska stabilnost i sigurnost jedne zemlje je jedan od strateških stubova opstanka i države i društva. Zato ova tema zaslužuje da joj se posveti važna, veoma značajna pažnja i važnost, kako sa pozicije izveštaja, koliko vidim da jeste izveštaj ozbiljno sačinjen, ali isto tako i sa strane nas narodnih poslanika koji treba svojim glasom na koncu da potvrdimo i overimo i kvalitet izveštaja, odnosno kvalitet rada same agencije. Svakako da ćemo mi, poslanici Stranke pravde i pomirenja, u Danu za glasanje podržati ovaj izveštaj ali je ovo prilika da o temi energetike u ovoj zemlji progovorimo sa još nekoliko aspekata i sa više uglova. Ono što raduje jeste opredeljenje države preko svoje Vlade i samog vrha ove zemlje, opredeljenje prema energetskom jačanju, energetskoj stabilnosti, sa veoma ozbiljnim investicijama i koliko mi se čini dosta dobrom energetskom strategiom. Smisao energetske stabilnosti i sigurnosti se ogleda u tome da ne dovedemo u pitanje, odnosno u rizik samog pojedinca građanina od onog najnižeg stepena zaštite, ali veoma bitnog do toga da li će građanin imati ogrev i električnu energiju, pa sve do samog vrha sigurnosti koji se ogleda u tome da ne smemo nikada ni u kom trenutku dovesti zemlju u situaciju energetske zavisnosti ili energetske neizvesnosti, jer dobro znamo da takva zavisnost i takva neizvesnost može da bude zloupotrebljena protiv zemlje, protiv naroda. Kada su u pitanju energenti koje ova zemlja ima blagodet da može sama proizvodi, pre svega električna energija, to je energija vode, još neki drugi potencijali, pre svega obnovljive energije. Tu smo svakako u prednosti i tu je mnogo lakše i jednostavnije osiguravati energetsku stabilnost i tu je samo potrebno nastaviti sa dobrim strategijama, dobrim programima razvoja i pre svega sa kvalitetnim domaćinskim odnosom, a tu je uvek faktor čoveka ključni faktor, jer ukoliko imamo prave ljude na pravim pozicijama, tu ne može da bude problem. Uvek i pre i posle svega, čovek je faktor broj jedan. I pogledu poverenih nadležnosti i dužnosti, ali isto tako i u pogledu odgovornosti. No, obzirom da određena iskustva potrebno je dakle razmotriti i određene probleme i rizike kao i potrebe. Pre toga želim da izrazim radost da je zemlja sa svojim predvodnicima imala sluha kada je u pitanju ovaj drugi deo izazova i problema, odnosno drugi deo energetske potrebe i energetske stabilnosti, a to su energenti sa kojima izvorno ne raspolaže ova zemlje, to je pre svega gasifikacija i zato me još tada i sada, raduje i obradovao. Dakle, izgradnja, odnosno spremnost države i blagovremeno predviđanje i pozicioniranje ove zemlje u pogledu mogućih tokova gasovoda. Tu pre svega mislim na tzv. Turski tok, gde je država blagovremeno prepoznala taj interes, blagovremeno se i kvalitetno pozicionirala u pogledu ovog toka i evo već smo u poziciji da će država imati značajan interes i posebno dodatnu snagu u pogledu energetske stabilnosti. Kada govorimo o pojedinim delovima zemlje, mogu reći što iskustvo regiona iz koga dolazim, prostora Sandžaka, Novoga Pazara i okolnih gradova, godinama, evo celi mandat sam posvetio, kao i svoje kolege Stranke pravde i pomirenja, posvetili smo analizi mogućnosti kao i problema sa kojima se suočavamo, kako popraviti ekonomsko stanje, kako dovesti investitore, kako omogućiti nove investicije. Ono što još mogu da konstatujem, sa žaljenjem, jeste da je prostor Sandžaka i dalje najzapostavljeniji u pogledu ekonomskog razvoja, iako smo imali, to moram da kažem, ozbiljne investicije, pogotovo poslednjih godina, ozbiljne investicije, na polju infrastrukture, na polju izgradnje u medicinskom sektoru, što je veoma važno, na polju izgradnje u prosvetnom sektoru. Dakle, tu imamo određene veoma značajne pomake, što svakako treba dalje nastaviti. Međutim, sve dok ne budemo u prilici da, barem onaj intenzitet investicija u proizvodnom sektoru ili kako se to u narodu kaže otvaranje fabrika, podignemo na stepen onog intenziteta koji se dešava, ako ne na nivou glavnog grada, ono barem na nivou, recimo Šumadije i drugih delova ove zemlje, ne možemo biti zadovoljni i ne možemo se sa tim stanjem saglasiti. Analizirajući probleme za pokretanje investicionih aktivnosti na polju proizvodnje došli smo do nespornog zaključka da su tu dva glavna problema. Dakle, da je problem putne infrastrukture ili da budem konkretan, tamo gde smo daleko od autoputa, onda smo daleko i od fabrika. To je ono što se može zaključiti. Recimo, mi smo puno očekivali od potencijalnih, a kasnije i realizovanih ozbiljnih investicija privrednih investicija od strane investitora, recimo iz Republike Turske, a posebno s obzirom i na specifične odnose i veze građana Sandžaka i Republike Turske, pre svega rođačke, pa i neke druge. Mi smo se ponadali da će biti koristi i sandžačku regiju, od investicija iz Republike Turske, međutim kasnije, posle nekoliko godina kada smo se već susreli sa tim, veoma ozbiljnim investicionim talasom iz Republike Turske, odnosno od strane njihovih investitora, ipak na žalost statistika je pokazala da prostor Sandžaka od toga nije imao koristi. Preko 600 raznih, pre svega fabrika, odnosno investicionih jedinica ili objekata u sektoru privrede turski privrednici, odnosno turski privredni faktori su investirali na području Republike Srbije. Od toga skoro preko 90% je u pojasu Koridora 10, negde na potezu od Pirota, Niša, prema Subotici, što ukazuje da je sam autoput, odnosno trasa autoputa bila ključni mamac, jer ono što je u najznačajnijoj meri privuklo turske investitore. Istina, postoji drugi razlog na koga su nam ukazali stručnjaci za privredne investicije i za motivaciju privrednih ulaganja jeste gasifikacija, odnosno gasni energent je drugi faktor ili jedan od ključna dva faktora za privlačenje, pre svega, stranih investicija. To znači, da za krajeve, odnosno u krajevima ove zemlje gde nemamo gasifikaciju, a na žalost Sandžak je jedan od tih krajeva mi nismo imali značajne privredne investicije. Zato smo jako puno radili ovih godina i na koncu čak i politički uspeli da postignemo sporazum, na šta sam zahvalan vladajućoj stranci. Jedna od ključnih tačaka ovog sporazuma i jesu bile dve tačke koje su se doticale, odnosno koje su tretirale sektor energetike, pre svega gasifikacije sandžačkog prostora gde će taj damar, da tako kažem, nastaviti od Kopaonika, preko Novog Pazara, Tutina i prema odredbi ovog sporazuma nastaviti dalje prema zapadu, obuhvatiti i Sjenicu i Prijepolje, Novu Varoš i Priboj, čime bi se konačno i ova prepreka ili ova smetnja ili ovaj nedostatak u motivaciji investitora mogli otkloniti, gde bi i ovaj prostor postao značajno privlačan za investitore. Svakako, kada tome pridodamo što jeste još jedan od glavnih tačaka ovog sporazuma, intenziviranje realizacije projekta Koridora 11, to znači nastavka izgradnje autoputa dalje od Požege prema jugu, odnosno prema Ivanjici, potom Dugoj poljani, pa dalje preko Peštera ka Boljarima, odnosno crnogorskoj granici. Tako da, sa ova dva veoma važna projekta mi bismo postigli ono što bi mogli definitivno, ono što bi se ocenilo kao eliminacija svih prepreka za ozbiljne investicije, odnosno stvaranja ambijenta, ali ambijenta u kome bi se postigla prava dinamika, a ona je tamo najpotrebnije. Jer, ukoliko imate jedan prostor koji je decenijama zapostavljen iz raznih razloga, što objektivnih o kojima govorim, a bogami ponekad i onih drugih koji danas nisu tema, a važna su tema i mogu se tretirati drugim prilikama, dakle tada bi onda ovaj prostor definitivno mogao da bude i realno integrisan u celokupni sistem države. Nažalost, često se o pojedinim delovima ove zemlje, a posebno Sandžak koji se nažalost decenijama tretira kao neuralgično područje iz raznih razloga, nekada istorijskih, kulturoloških, nekada politički, objektivno politički, a vrlo često i nekada veštački izazvanim političkim, neću reći projektima, jer to nisu ozbiljne stvari da bi bili projekti, već određenim političkim egzibicijama, zapravo se na ovaj prostor baca jedno pogrešno svetlo, odnosno ovaj se prostor predstavlja pogrešno, onako kakav on nije. Na neki način se sa njegovim objektivnim problemima koje treba rešavati, skreće pažnja na ono što on zapravo nije i on postaje tema na jedan pogrešan način. Opet, sa druge strane, oni koji bi trebali sa pozicija centralnih politika, sada govorim o svim prošlim decenijama, koji su trebali drugačije da prave odgovore na pogrešne lokalne politike i nestručne politike, pa često i nedobronamerne politike, umesto da odgovore drugačije, da odgovore stvarnim integrativnim projektima i ponudama, kao što se sada odgovora autoputem, gasifikacijom i svim drugim velikim projektima, jer zapravo takvim projektima se vrši prava integracija. Gde ćete jedno stanovništvo koje je kroz razne istorijske procese bilo u poziciji da se doživljava, odnosno da stvarno bude zapostavljeno, znači integracije se ne vrši time što ćete jedan prostor stalno osuđivati, odnosno tražiti razloge zašto da budete prema njemu negativni, već vi zapravo morate pojačati procese stvarne integracije. Pre svega privreda, infrastruktura to su pravi putevi, to je pravi način. Zašto? Zato što svako zapostavljanje jednog prostora, svako zapostavljanje građana jednog prostora u ekonomskom i socijalnom smislu zapravo uvek pomaže onima koji žele da tu poseju neki otrov. Onima koji žele da ljude okrenu u nekom drugom smeru, da ih otruju, da ih na neki način indoktriniraju na nešto što bi bilo destruktivno. Znači, uopšte psihološki i sociološki je poznato da ćete uvek lakše regrutirati ljude za neke tendencioznije ideje ukoliko su oni u teškom ekonomsko-socijalnom stanju. Jer gladan čovek, nezadovoljan čovek, čovek koji ima lošu energetsku uslugu, kome, ne znam, cele zime svakog trećeg dana nestaje struja, koji je danima bez električne energije, kome su zavejani putevi, koga neko ucenjuje politički da bi mu očistio put, koga, koga, koga, itd, takvi ljudi su razočarani. Oni su u svom očaju zapravo laka meta za bilo kakve zloupotrebe i indoktrinacije. To je ono što nama ne treba. Dakle, ne treba nam ulje na vatru, već nam treba voda na vatru. Znači, treba nam odgovor kojim će se zapravo smanjivati te tenzije. Još jedna od tačaka tog sporazuma jeste obnova niskonaponske i visokonaponske mreže za sandžački prostor. Ta mreža je zaista u očajnom stanju iz raznih razloga. Nemamo previše koristi da govorimo o proteklim godinama i decenijama koje su zapravo dovele do zapostavljanja ovog sistema, ali ja sam veoma obradovan ovim dogovorom i ovim sporazumom, da ćemo celokupnu mrežu elektrifikacije, odnosno i niskonaponsku i visokonaponsku mrežu, dovesti na pristojan nivo i gde će konačno ovaj prostor i sa te strane moći kvalitetno da diše. Dakle, jesu energenti i infrastruktura ključni faktor investicija, no pokazao se primer da postoje izuzeci. Vi imate, jedna ozbiljna turska fabrika je otvorena u Raškoj, svega 20-ak kilometara od Novog Pazara. Ni Raška nije imala gas, ni Raška nije imala auto-put, ali ipak je tamo otvorena fabrika. Ni Krupanj nema auto-put, ni gas. Nema ni Mali Zvornik. Nema ni Loznica. Ovo ukazuje da postoji i taj politički faktor, da je i do političkih domaćina kako će animirati i podstaći investitore da investiraju na tom prostoru. Jer ukoliko nemamo dobrog domaćina, ukoliko imamo političkog domaćina koji će na neki način predstaviti ružnu sliku tog prostora ili možda, ne znam, ponuditi im lošu administrativnu uslugu, otežati im procedure za investiranje, onda ti ljudi beže. To je bio slučaj sa Novim Pazarom i okolnim gradovima. Dakle, to je ono što je takođe od izuzetne važnosti, što svakako nije iz nadležnosti ove Agencije i što treba rešavati na drugi način. Uputio bih jedno pitanje za pojašnjenje direktoru Agencije. Slušajući o delu uspostavljanja, odnosno osnivanja tog udruženja, kako ste rekli, Balkanski forum, nabrojali ste zemlje, jako je dobro što je takvo udruženje napravljeno i siguran sam da će od toga biti koristi, ali nabrajali ste države i kazali ste, između ostalog, Republika Srpska, pa me zanima – da li je članica tog udruženja Bosna i Hercegovina u celini kao država ili samo Republika Srpska kao entitet? Ako jeste i država, onda je to trebalo kazati, a ako nije, ja bih zamolio da nam se objasni zašto nije, pošto su u pitanju međunarodni sporazumi. U međunarodnim sporazumima mogu biti subjekti isključivo međunarodno priznate države, odnosno međunarodno priznati subjekti. To bih voleo prosto radi sebe, s obzirom da imam interesovanja prema Bosni i Hercegovini, kao kulturološki i etnički matičnoj zemlji Bošnjaka i jako mi je važno. Maksimalno naša politička stranka radi na očuvanju i unapređenju odnosa između Srbije i Bosne i Hercegovine, Srbije i bošnjačkog naroda, tako da nam je svaki detalj na relaciji tih odnosa od izuzetnog značaja. U svakom slučaju, mi ćemo dati podršku ovom izveštaju, ali isto tako očekujemo od Agencije da i ona bude konstruktivan faktor u pogledu svih ovih vizija energetskog jačanja svih delova ove zemlje. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Zukorliću. Pre nego što pre što pređemo na sledećeg govornika, jedno obaveštenje o današnjem radu. Poštovane kolege, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Jedinstvena Srbija Vojislav Vujić. Izvolite.
Hvala. Uvažena vam uvažena potpredsednice Skupštine gospođo Jevđić. Gospodine Popoviću sa saradnicima, predlagač je bio više nego detaljan danas i smatram da su i oni ljudi koji nisu u temi mogli za vrlo kratko vreme da se upoznaju sa temom današnjeg rada. Dozvolićete mi, predsedavajuća samo minut, možda naizgled nisam u temi, ali videćete da jesam u temi. Dragan Marković Palma, predsednik moje poslaničke grupe Jedinstvene Srbije, svakako bi bolje od mene diskutovao o ovoj temi kada je energetika u pitanju, ali kao što znate, on je službeno odsutan, a iz medija svi vidite da je bio u poseti Egiptu i da je Egipat potvrdio da nije priznao nezavisnost Kosova, tj. obustavili su sve aktivnosti o priznanju. Predsednik Dačić zna da to nije lak posao, jer je i sam učestvovao u povlačenju priznanja kod 18 zemalja. U ovom trenutku 96 zemalja je protiv priznanja Kosova, a 92 zemlje priznaju Kosovo. S ovim što se desilo u Egiptu u poseti gospodina Dragana Markovića Palme dolazimo do zaključka da je moguće vrlo lako otvoriti jednu Pandorinu kutiju, gde ćemo da vidimo da možda nije jedini Egipat koji nije zvanično priznao Kosovo. Zašto je ovo bitno i kakve veze ima sa današnjom temom? Ima iz više razloga, a jedan od njih je i energetski sistem Republike Srbije. Navršava se 22 godine od velike nepravde i bombardovanja Srbije, upravo zbog problema sa Kosovom, gde pored velikog broja nevinih žrtava, a bilo ih je nekoliko hiljada, i preko 300.000 prognanih Srba sa svojih vekovnih ognjišta, mi smo kao država, mislim pre svega na infrastrukturu, bili potpuno demolirani. Šteta koja se procenjuje posle jedne takve NATO agresije koja nas je zadesila je preko sto milijardi dolara. Energetski sistem je bio jedna od bitnijih meta NATO agresora. Sećam se da su tada, pored svih ostalih bombi koje su bacili na Srbiju, bacili tada i grafitne bombe. One su namenski bile pravljene da unište energetsku mrežu. Oni su nam uništili tada preko 70% energetske mreže. Onda možete da zamislite kada nas bilo ko pokušava da uporedi sa bilo kojom zemljom u okruženju ili sa bilo kojom evropskom zemljom. Uvek mora da uzme tu činjenicu da je Srbija tada u energetskom smislu bila sravnjena sa zemljom. Ali ono što je dalo snagu i volju svim građanima, kao i uvek kod nas, jer smo takav narod, bila je ta brza obnova sistema i kompletne infrastrukture. Meni je žao što danas ovde nije i kolega Mrkonjić, on je tada bio u svojoj punoj snazi, kako on kaže: „Nisam ministar Mrkonjić, nego inženjer Mrkonjić“. On je bio sinonim tada za izvođenje radova pre roka. Znači, kako smo obnavljali putnu infrastrukturu, tako smo vrlo brzo obnovili i energetsku mrežu. Da se razumemo, mi iz Jedinstvene Srbije ćemo podržati ovaj izveštaj. Znači, Izveštaj je tačan, detaljan, jasan i forma, već pretpostavljam, i standard su nam dobro poznati, ali suština je ono što mi podržavamo u ovom izveštaju. Šta je meni neobično? Od nas se traži, od istih onih sa početka ove moje diskusije koji su nas bombardovali, da povećamo cenu struje. Ja sam bio juče kao član Odbora za energetiku prisutan i kada je gospodin Kopač isto to pričao i tražio da povećamo cenu struje. Ja vam čestitam, ne samo vama, naravno, i Ministarstvu energetike, zato što ste istrajni i što i dalje imamo najjeftiniju struju u okruženju i pored toga imamo i stabilnu isporuku struje za sve privredne subjekte. Dobra cena struje i stabilnost u isporuci kada su u pitanju privredna društva je jedna stabilnost i verovatno odatle i atraktivnost za dolazak sve većeg broja investitora u Srbiju i to je ono što nas izdvaja od regiona i to je ono što je sigurno jedan od zamajaca da budemo najbolji u regionu, a to je razlog zašto mi iz Jedinstvene Srbije podržavamo ovu Vladu i podržavamo predsednika Aleksandra Vučića. Svi smo svesni značaja Ministarstva za energetiku, svi smo svesni i vaše Agencije, i sigurno je da kod nas, ne samo kod nas nego sve zemlje zavise upravo od stabilnosti u energetskom sistemu. Posle svih ovih muka koje su nas zadesile, mi ne da moramo da budemo ponosni na to kakav energetski sistem imamo, nego da imamo pravo da se hvalimo u odnosu na sve druge u okruženju. Pored svih ovih pohvala, zamolio bih vas, da li vi to možete da date, ili predsedavajući, obzirom da ministarka nije tu, ali svakako i ako niste u mogućnosti sada da date odgovor, ne bi bilo loše da u nekoj pismenoj formi mi se taj odgovor dostavi. Čak ste vi na jednom od odbora za energetiku rekli da nam je za dovođenje energetskog sistema u idealnu neku fazu, potrebno 10 milijardi dolara, ako ne grešim, mislim da je to iznos o kom smo pričali, a da je samo za distributivni sistem i niskonaposnku mrežu, znači, za zamenu strujomera na daljinsko očitavanje, i tako dalje, potrebno negde oko dve milijarde evra. Zašto je ovo bitno? Mi u ovom trenutku, to nije ništa nelogično u odnosu na sve ovo što sam do sada pričao, imamo gubitke na mreži od 11,5%. Prosek tih gubitaka u EU, ponavljam, oni nisu bombardovani, je negde 3-4%. U nominalnom smislu kada bi to gledali finansijski gubitak na godišnjem nivou koji se ovako stvara, ne našom krivicom, je preko 200 miliona dolara. Građanima Srbije se omogućava da u narednom periodu izaberu distributera od koga će kupiti struju. S jedne strane možemo da kažemo da će to da pojača tu neku konkurenciju, borbu na tržištu da struja bude na ovom nivou na kom se sada nalazi, da ne treba da dođe do nekih većih poskupljenja. Šta me sada interesuju? Obzirom da konstatujemo koliki su gubici i šta je to što treba da nas košta, rekao sam, preko dve milijarde da bi tu niskonaponsku mrežu kompletno zamenili i zamenili te strujomere, a kako je malopre predlagač pričao, mi nemamo mogućnosti da iz evropskih fondova za to dobijamo bespovratna sredstva, to podrazumeva da ćemo negde morati da se zadužimo da bi uradili jednu ovakvu investiciju. Interesuje me da li će u tom gubitku učestvovati samo EPS ili svi koji distribuiraju struju solidarno? Vrlo često od kolega, to bi trebalo da bude jedno pitanje, vrlo često od kolega čujemo pitanje o nestanku struje na niskonaponskoj mreži usled nekog nevremena. Znači, pretpostavljamo da su te loše bandere i tako dalje, ako bi se ovo o čemu sam prethodno pričao dovelo u red, znači, podrazumeva se da mi ne bi imali slične situacije. Trendovi nam govore da potrošnja struje ne pada, a ono što je naš i vaš zadatak da učinimo da obnovljivi izvori energije postaju dominantni u snabdevanju. Možemo to kroz različite neke regulative, kroz različita podsticajna sredstva. Iz analize koju sam gledao u vašem izveštaju, video sam tabelu u kojoj ste prikazali procente koliko struje se dobija iz kog resursa. Iz malih hidroelektrana, nije previše značajan udeo, ponavljam, iz malih hidroelektrana nije previše značajan udeo u proizvodnji struje, a nekako je u javnosti upravo zbog lokacije i značaja reka na kojima su postavljene i još se postavljaju ove mini hidroelektrane uznemirena javnost. Mislim, bez želje da na bilo koga lično uputim ovu kritiku i sam sam imao priliku da vidim šta znači kad, slobodno mogu da kažem, ubijete jednu reku, kad zarobite jednu reku za ovakve potrebe. Obzirom da je njihov učinak vrlo beznačajan u smislu količine struje koliko dobijamo, mislim da bi trebali više forsiramo solarne izvore energije zato što sigurno ne ugrožavaju životnu sredinu, a obzirom na učešće struje iz mini hidroelektrana mislim da vrlo lako možemo da zamenimo te količine struje da ne budemo na gubitku. Što se tiče nas iz JS već na početku sam rekao da ćemo mi ovaj izveštaj da podržimo, a vama želim uspeh u radu i da nam čuvate i unapređujete energetski sistem.
Zahvaljujem, kolega Vujiću. Smatram da niste izašli iz teme jer ste pričali o suštinskim stvarima, a nepravdu i prošlost prema našem narodu to ne smemo nikad da zaboravimo. Reč ima ovlašćeni predstavnik Socijaldemokratske partije Srbije, narodna poslanica Jasmina Karanac. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsednice. Poštovana gospodo iz Agencije za energetiku, koleginice i kolege narodni poslanici, najpre želim da istaknem da je dobro što je postala ustaljena praksa da nezavisna regulatorna tela jednom godišnje podnose izveštaj i na taj način za svoj rad odgovaraju Narodnoj skupštini Republike Srbije. Izveštaj Agencije za energetiku sadrži podatke o radu Agencije, o njenom finansijskom poslovanju, izveštaj o stanju u energetskom sektoru Republike Srbije. Građani u svakom trenutku treba da znaju da li je država obezbedila sigurnost u snabdevanju električnom energijo, gasom i naftnim derivatima. Ako analiziramo ovaj dokument mi vidimo da je energetska sigurnost za period koji izveštaj obuhvata bila na zadovoljavajućem nivou. Ukupna potrošnja električne energije u 2019. godini bila je na približnom nivou kao i u 2018. godini, stoji u izveštaju. Potrošnja prirodnog gasa je porasla u domaćinstvima ali je smanjena u industriji i za potrebe toplana. Šta nam to govori? Rast potrošnje u domaćinstvima govori da je prirodni gas konkurentan energent. Tendencija mora da bude da industrija i toplane čvrstih i takozvanih prljavih goriva koja zagađuju životnu sredinu postepeno prelazi na čistije vidove energije među kojima je svakako i gas. Ovde posebno mislim na domaćinstva koja spadaju u najveće zagađivače. Srbija mora da nađe balans između ekonomskog razvoja i zdrave životne sredine, jer ekonomski razvoj gubi na značaju ako dovodi do ugrožavanju prirode, do uništavanja životne sredine što se direktno reflektuje i na zdravlje stanovništva. Mi ovde imamo izveštaj iz 2019. godine ali ja ću se u svom daljem izlaganju osvrnuti na aktuelnu situaciju u energetskom sektoru. Cilj Srbije je energetska stabilnost u svim oblastima i kada je u pitanju električna energije i naftni derivati i gas. Na tom polju predstoje još mnogo posla ali je dosta i urađeno. Najveći poduhvat u energetskom sektoru u prošloj godini ali i desetinama godina unazad svakako jeste Balkanski tok kojim se dopreman ruski gas preko Turske i Bugarske, a koji se proteže čak 400 kilometara kroz našu zemlju. Ovim gasovodom Srbija je uspela da osigura snabdevanje svoje teritorije. Na taj način obezbeđena je energetska bezbednost i stabilnost isporuke gasa što otvara mogućnost da gas bude dostupan većem broju domaćinstava a njegova cena povoljnija za privredu i za stanovništvo dok će zemlja biti atraktivnija za strane investitore. Pored mnogo nižih troškova transporta u odnosu na druge gasovode preko kojih smo se do sada snabdevali Srbija će naplaćivati i tranzitnu taksu što će pomoći u isplati troškova izgradnje Balkanskog toga. Kada je u pitanju električna energija u izveštaju koji je pred nama navodi se da je Strategijom energetike do 2025. godine prognoziran rast potrošnje električne energije za 1% prosečno godišnje i da bi ova potrošnja trebalo da se pokriva produženjem radnog veka i povećanjem snage postojećih i izgradnjom novih elektrana. Uzimajući u obzir činjenicu da se 70% električne energije u Srbiji proizvodi iz ulja, odnosno u termoelektranama, problem predstavlja to što su te termoelektrane veliki zagađivači jer reemitiju ogromne količine štetnih gasova u atmosferu. Imajući u vidu da je naš elektro-energetski sistem glomazan potrebno je vreme to jest godine da se on promeni i da se prilagodi standardima koji važe u EU. Taj odnos traži i Evropska energetska zajednica i zato moraju da postoje dugoročni planovi. Dostupni su podaci da su godišnje emisije sumpor-dioksida tri stotine hiljade tona, odnosno šest puta više nego što je to dozvoljeno po zakonima iz Srbije i EU. Čak i da se ne obaziremo na EU naša obaveza mora da bude zdrava životna sredina, a pre svega zdravlje naših građana. To u ovim okolnostima možemo da poboljšamo jedino izgradnjom modernih postrojenja, kao i modernizacijom postojećih. Ovde pre svega mislim na postrojenja za prečišćavanje štetnih gasova, odnosno sumpornih i azotnih oksida. Veliki posao na odsumporavanju je već urađen, a i mnogi radovi na tom polju su u toku. Krajem prošle godine pušteno je u probni rad postrojenje za odsumporavanje u Kostolcu i čeka se da završi probni rad i da dobije konačnu dozvolu. I to je dobra vest. Pre nekoliko meseci, tačnije u decembru prošle godine, počela je izgradnja postrojenja za odsumporavanje dimnih gasova u Termoelektrani „Nikola Tesla B“ u Obrenovcu, u koju će biti uloženo 210 miliona evra. Rok za završetak ovog postrojenja je prva polovina 2024. godine. Na ovom projektu biće korišćena japanska tehnologija, koja će smanjiti emitovanje ugljendioksida za čak 97% i na taj način znatno doprineti čistijem vazduhu i zdravijoj životnoj sredini. Godine 2019. počela je izgradnja postrojenja za odsumporavanje u četiri bloka TENT A u Obrenovcu, čime će se emisija sumpordioksida smanjiti za devet puta, sa 74.000 tona na manje od 8.000 tona. Rok za izgradnju je polovina 2022. godine. I ovde je glavni izvođač japanski konzorcijum i važno je naglasiti da se sva ova postrojenja rade u skladu sa direktivama EU o industrijskim emisijama. Ohrabruje i činjenica što je preliminarnim Nacionalnim planom Republike Srbije za smanjenje emisije štetnih gasova predviđeno do 2026. godine povlačenje iz pogona najstarijih i energetski najneefikasnih termoblokova sa zastarelom tehnologijom i oni će biti zamenjeni novim, savremenim postrojenjima, koja mogu da odgovore ekološkim standardima. Zbog usaglašavanja sa direktivama EU do avgusta ove godine trebalo bi da bude isključena sa mreže Termoelektrana „Kolubara A“, na kojoj će biti ugašena tri bloka, a blizu kraja radnog veka je i Termoelektrana „Morava“, koja bi trebalo da bude zatvorena do 2022. godine. Poslednji blok Termoelektrane „Kolubara A“ morao bi da se ugasi do 2023. godine. Veliki su izazovi pred nama. S jedne strane, dugoročna energetska stabilnost, a s druge strane prilagođavanje strogim zahtevima EU koji se odnose na zaštitu planete u skladu sa zaključcima Konferencije UN o klimatskim promenama. Da se Srbija pridržava zahteva koji se pred nju postavljaju i ne samo to, već i zbog obaveza prema nama samima, govori i činjenica da ćemo mi već iduće sedmice ovde u parlamentu imati Predlog zakona o klimatskim promenama. Mi moramo imati na umu da je Srbija preuzela obaveze prema UN da svoje politike uskladi sa ciljevima održivog razvoja. Agenda 20-30 obuhvata nekoliko prioritetnih oblasti, među kojima su klimatske promene i životna sredina. Jedna od aktivnosti za ostvarivanje ciljeva održivog razvoja je unapređenje infrastrukture i prilagođavanje industrije, uz veću efikasnost i korišćenje čistih i ekološki ispravnih tehnologija. Jedan od 17 postavljenih ciljeva do 2030. godine je osigurati pristup dostupnoj, pouzdanoj, održivoj i modernoj energiji za sve, što podrazumeva i povećanje udela obnovljive energije u ukupnom energetskom miksu. Budući da je Srbija direktno učestvovala u razvoju i pisanju Agende 20-30, redovno, u sedištu UN u Njujorku, predstavlja nacionalni izveštaj o sprovođenju ciljeva održivog razvoja. Da se naša zemlja pridržava svojih obaveza i da je na dobrom putu, govori i činjenica je Strategijom razvoja Republike Srbije do 2025. sa projekcijom do 2030. godine, kao i Nacionalnim akcionim planom za korišćenje obnovljivih izvora energije, planirano značajno povećanje proizvodnje iz obnovljivih izvora. Iako to iziskuje veće troškove, mi se moramo pridržavati tih planova, ako želimo da imamo čist vazduh, da unapredimo i očistimo životnu sredinu i sačuvamo zdravlje ljudi, što treba da nam bude na prvom mestu. Dugotrajni održivi razvoj treba da bude visoko na lestvici državnih ciljeva, a on se može postići jedino zelenim i niskougljeničnim tehnologijama u budućnosti. Na kraju, ja pozdravljam napore i rad Agencije za sve što čini za energetsku bezbednost i stabilnost naše zemlje. Zato će Poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije u danu za glasanje podržati ovaj izveštaj. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić, ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine Popoviću, kolege poslanici, imali smo prilike da slušamo o radu Agencije u prethodnom periodu kada je u pitanju biofinansijski plan. Međutim, sada pričamo o Izveštaju za 2019. godinu, ali ne možemo da prenebregnemo da se mnogo toga promenilo od 2019. godine do danas, pogotovo kada je u pitanju energetska politika, da je Srbija otišla velikom brzinom napred kada je u pitanju uopšte sporazum koji se odnosi na 195 zemalja koje su potpisale u Parizu 2015. godine i sve one aktivnosti gospodina Aleksandra Vučića u ovoj oblasti. A ja ću vam to objasniti pri kraju izlaganja, zato što mislim da je potrebno da napravim jedan malo širi uvod, da biste shvatili koliko je važno ići u susret promenama, a ne čekati da se one dese pa onda rešavati određene situacije, pogotovo kada je u pitanju ne samo energetska politika, nego uopšte politika jedne zemlje i koliko treba biti odgovoran kada vodite i spoljašnju i unutrašnju politiku, ne zanemariti ni jednu od njih dve, nego permanentno raditi nesebično na tome, da biste imali jednu razvijenu državu koja, rame uz rame sa svim razvijenim državama i EU i sveta može da se nosi kada su u pitanju određeni ne samo ekonomski izazovi već ovde govorimo i o energetskim izazovima. Nadležnost same Agencije, imali smo prilike više puta to da čujemo, je regulisana određenim zakonima o energetici i ima svoj određeni položaj prema svojim javnim ovlašćenjima koja su data kroz zakon i položaj Agencije, pored regulacije cena energenata, daje određene licence, sertifikacije, vrši nadzor nad tržištom energenata i ono što je najvažnije, rešava pitanja po žalbama građana. Znači, građani su ti koji kada nisu zadovoljni sa određenim rešenjima javnih preduzeća, imaju pravo da se žale Agenciji za energetiku. Pored prihoda koje smo imali prilike da vidimo, koje su od licenci regulatornih naknada i ranijih prihoda, znači rashodi su isključivo za taj deo koji se odnosi na plate, opremu, softvere i zakup poslovnih prostora. To znači da se oni kao zaposleni u toj Agenciji uglavnom bave onim delom koji je najvažniji, a to je znanje, koje je u funkciji države, da pomognu svim drugim institucijama da bi na adekvatan način vodili energetsku politiku Srbije, ali i građanima da ostvare svoja prava i da ta prava koja nisu u mogućnosti da ostvare sa drugim institucijama, i na određeni način kao drugostepeni organ da određena rešenja. Ono što je najvažnije, a juče smo imali prilike da čujemo na Odboru za privredu i energetiku, to je da ta međunarodna saradnja prema međunarodnim obavezama, prema energetskoj zajednici, gde je 18 zemalja potpisalo još 2005. godine, taj Sporazum. Mi smo produžili taj Sporazum 2016. godine, zato što je svaki sporazum u trajanju od deset godina, a počeo je 2006. godine. Srbija se obavezala da zajedno sa zemljama u regionu poštuje primenu određenih zakonskih rešenja koje Evropski parlament donosi, a to su direktive i te direktive iz oblasti energetike u saradnji sa Energetskom zajednicom sve zemlje u regionu treba da primenjuju. Imamo taj treći paket. Taj treći paket određenih direktiva koji je najviši fokus u razdvajanju onoga ko je proizvođač i onoga ko je korisnik, je za Republiku Srbiju negde uvek bio malo u problemu kada govorimo o delu koji se odnosi na oblast gasa zato što je Srbija na raskršću kada je u pitanju energetika i tranzitne mreže, i nije samo centar zbivanja u infrastrukturi zbog svog geostrateškog i geopolitičkog položaja, već i kad je u pitanju energetika. U tom delu Agencija se zaista ponašala krajnje državotvorno, zato što je u određenim strateškim projektima važnim za Republiku Srbiju, iako se našla negde na tom raskršću između istoka i zapada, kada govorimo o gasovodima, donela određene odluke koje su u interesu Republike Srbije. To su bili akti o izuzeću, kada govorimo o trećem paketu, kada govorimo o gasovodu kada je u pitanju Turski tok, ali i to su odluke koje se odnose na sertifikaciju mreža kada govorimo o EMS-u i na sertifikaciju pogotovo naših objekata koji se nalaze na teritoriji Kosova i Metohije. Vi znate da je Energetska zajednica sertifikovala KOST, iako nije imala pravo na to, s obzirom da nisu dokazali pravo na imovinu, kada su u pitanju energetski objekti na teritoriji Kosova i Metohije, ali Srbija se jednostavno bori sa tim i u Beču kada je u pitanju Energetska zajednica, ali i u Briselu da dokaže svoja prava, iako vi znate da mnogo puta su dvostruki aršini po pitanju Srbije, ne samo kada je u pitanju energetska politika, već i druge politike. Ono što nama pokazuje naše stremljenje da sačuvamo svoje nacionalne državne interese, u stvari, je zaista, zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću, to jedan pokazatelj da Srbija ide dobrim putem. Kada god čuvate svoje državne i nacionalne interese, pre svega vas više poštuju i kao državu u toj svojoj borbi da očuvate interese države i u tom razgovoru i onih koji nisu istomišljenici po različitim temama, pa i kada pričamo o energetici, zaista, na kraju izađete kao moralni pobednik. I investitori negde prepoznaju to naše stremljenje, bez obzira na to što nismo uvek na adekvatan način nagrađeni u tom političkom smislu, ali prepoznaju tu našu borbu i otvaranje tržišta za priliv stranih direktnih investicija. To vam je pokazatelj da u prošloj godini, kada je najveći problem bio sa uopšte stranim direktnim investicijama u celoj Evropskoj uniji, na celom Balkanu, Srbija je izašla sa nivoom od 2,9 milijardi evra, što je ukupno za ceo Balkan toliko bilo i pokazuje, u stvari, da kada pričamo o rastu BDP-a, odnosno privrede u 2018. godini, koji je bio 4,4% BDP-a, 2019. godine 4,2%, izašla kao zemlja sa najmanjim padom, odnosno 1% u 2020. godini. Zašto ovo govorim? Zato što kada pogledate slobodno tržište energenata, vi vidite suštinski da naš postavljeni visoki cilj da povećamo potrošnju električne energije u vreme korone jednostavno nije bio moguć, ali se pokazalo da je porasla svest o energetskoj efikasnosti, da je industrija pokazala da tu manju potrošnju električne energije ide, to znači da koristi određene alternativne izvore energije i pokazalo se da je Agencija za energetiku uspela da ne povisi cenu gasa, znači, u saradnji sa javnim preduzećima koja se bave ovom temom, zatim, da cenu električne energije koliko toliko zaustavi da ne doživi neka veća povećanja, svega 3,5% i to je ono što je u stvari pokazatelj da, braneći tu državnu politiku, su uspeli da zaista omoguće da Srbija funkcioniše na krajnje profitabilan način kada je u pitanju njena ekonomija i to u najgore vreme pandemije. Pad, odnosno ono što smo primetili kod Izveštaja Agencije za energetiku da su gubici na mreži od 11%, u stvari, pokazuje da su potrebne nove investicije u ovoj oblasti. Mislim da je to negde, vaše učešće kao predstavnika Agencije u svim ovim radnim grupama koje je Ministarstvo energetike najavilo, a imaćemo prilike ovde u Skupštini za nekih dve nedelje do mesec dana da raspravljamo. Imaćemo nove zakone o energetskoj efikasnosti, o energetici, izmene i dopune, o obnovljivim izvorima energije i o rudarstvu, pokazuje u stvari da se Srbija odlučila da ide putem zelene energije i da jednostavno, taj iskorak koji treba da napravimo, mislim da će doneti priliv tih stranih direktnih investicija u ovoj oblasti i da Srbija i samim tim će ići ka visokim stopama rasta kada je u pitanju ekonomija. Licence koje se izdaju na 10 godina, naravno, mislimo svi ovde da verovatno treba razmišljati o novim zakonskim rešenjima, zato što ono što je nešto bilo pre 10 godina, danas se vrtoglavo menja i ono što treba u budućnosti razmišljati je kako izvršiti novu sertifikaciju, kada su u pitanju zainteresovani investitori i upravo zbog toga da ta administracija treba da bude što efikasnija, da bi jednostavno uspeli da realizujemo ovo što smo zacrtali. E, sada, kada pričamo o energetskom sektoru u 2020. godini, ono je posledica, u stvari, rada 2019. godine, u vreme najveće krize, treba reći da Srbija nije stala 2020. godine, kad je u pitanju energetski sektor, već je ona završila određene investicije kada govorimo o prenosu električne energije za izgradnju novih kablova, i to u dužini od 2,8 kilometra, kad je u pitanju "Beograd 23", "Kostolac" 64 kilometara, kada je u pitanju "Rudnik 4" od 25 megavata je priključeno, postrojenje "Drmno" na mrežu od 110 kilovolti, ali je završeno i 12 projekata kada govorimo o trafostanicama. To je ono što je od velikog značaja. Mislim da govorimo o "Kragujevcu 2", o "Kraljevu 3", o dalekovodu koji se odnosi na ove trafostanice. Zatim, imamo od distribucije električne energije 11 trafostanica koje se odnose na "Beograd 2", pet trafostanica je uklapanje mobilnog postrojenja za kovid bolnicu u Batajnici, kao što i govorimo o priključivanju trafostanica za bolnicu u Kruševcu. Kao što vidite, energetika je sastavni deo borbe protiv pandemije. Pored izgradnje svih ovih velikih objekata, vi znate da respiratori koji služe da održe u životu ljude koji imaju najteže oblike kovida 19 ne mogu da funkcionišu bez adekvatne elektromreže, bez adekvatnih trafostanica. Ove dve bolnice koje su sagrađene u vreme pandemije ne bi mogle bez podrške energetskog sektora. Kad pričamo o obnovljivim izvorima energije, 10 novih elektrana je pušteno u rad u 2020. godini sa instalisanom snagom od 15,3 megavata i one pokazuju da Srbija zaista u onom procentu obnovljivih izvora energije u ukupnom učešću, kako je navela Energetska zajednica u svom izveštaju, ne stoji. Ona je navela da je došlo do pada učešća obnovljivih izvora energije, 21,2% je najveći korisnik, odnosno proizvođač obnovljivih izvora je Đerdap, ali uvek je bilo 21,2%, da smo pali na 20,3%. Mislim da nisu uzeti u obzir ovi statistički podaci, gde je 12 projekata završeno. Mislim da mnogo toga što se tiče same statistike trebalo bi možda Agencija da zaista otvori jedan projekat sa Zavodom za statistiku da bi na adekvatan način ti podaci zaista došli u međunarodne institucije, s obzirom da se barata sa određenim podacima koji mogu da se sagledavaju, a onda budu predmet određenih političkih pritisaka, kada je u pitanju sama energetika. Zbog toga smatram da je jako važno da Agencija bude uključena u određene tokove koji možda i nisu u vašoj nadležnosti, ali kroz zajedničke projekte sa drugim institucijama. Kada sam govorila o politici Aleksandra Vučića, koji ide u susret promenama koje se dešavaju u svetu, reći ću da 195 zemalja, naravno, i Srbija je ta koja je usvojila Pariski sporazum 2015. godine i EU se time obavezala da će smanjiti efekat staklene bašte na 40% do 2020. godine, gledajući 1990. godinu, a Srbija se obavezala da će smanjiti 9,8%. Kada govorimo o zelenoj energiji, podsetiću vas da je prošle godine u avgustu mesecu gospodin Aleksandar Vučić potpisao jedan Sporazum sa Altmajerom o zelenoj energiji i investicijama koje treba da dođu iz Nemačke i da nemački investitori su vrlo zainteresovani u ovoj oblasti, a inače to je pokazatelj da u EU je ukupno učešće obnovljivih izvora energije iznosi 38%. Učešće uglja je 37% koje je inače smanjeno za 20%, a 25% je nuklearna energija. Prema tome, tendencija je uopšte i Evrope i sveta je naravno da se smanjuje potrošnja iz uglja. Znamo zbog čega, zbog zaštite životne sredine i čestica, koja dovode do zagađenja vazduha i to je ono što ćemo mi sledeće nedelje pričati o Zakonu o klimatskim promenama. Srbija ide u susret očito svim tim promenama i negde je tendencija da se zelena energija uključi kao većinska potrošnja. Ja ću vas samo podsetiti da Nemačka koja ima najveći procenat, cilj 50% učešća obnovljivih izvora ukupne potrošnje električne energije, je zemlja koja ima 35 termoelektrana, od toga su 25 zatvorenih, 10 su otvoreni, rekultivisani po najvišim standardima koji se odnose na zaštitu životne sredine. Šta to pokazuje? Znači, ne možete skroz isključiti ugalj. Tačno je da je stremljenje cilj uopšte zaštite životne sredine da ne postoje termoelektrane. Zamislite Srbiju koja treba preko noći da ugasi preko 150, 200 hiljada radnih mesta, računam, ne samo direktni koji su vezani za termoelektranu, već i oni koji su indirektni korisnici i rade sa termoelektranama. Zamislite Srbiju koja prestaje da proizvodi električnu energiju koja ima probleme, znači gde automatski urušavate ekonomski sistem svoje države, jednostavno to je neizvodljivo. Ovako nešto uvek ide po fazama, uvek negde imate korak po korak i ti koraci se upravo ogledaju u donošenju novih zakona, novih rešenja, otvaranjem novih investicija i novih fondova kada je u pitanju i EU, ali pokazuje i to da je Aleksandar Vučić juče, ako se sećate koji se nalazi u Abu Dabiju i posetiće i Kraljevinu Bahrein, upravo govorio o animiranju investitora i iz UAE. Znači, prošle godine kontakt sa zemljama EU, sa najjačom zemljom EU kada su u pitanju obnovljivi izvori energije, sa Nemačkom, potpisivanje Sporazuma o zelenoj energiji. Juče sastanak sa generalnim Sekretarijatom Energetske zajednice, o tome da otvaramo nova poglavlja kada je u pitanju zelena energija, donošenje novih zakonskih rešenja i odlazak UAE, razgovor o zelenoj energiji. Znači, to je u stvari kretanje ka izazovima koji nas čekaju i upravljanje upravo situacijama koje Srbija treba sebi da daje kao zadatak. Ukoliko ne uvedemo, odnosno ne usvojimo ovakve zakone, ukoliko ne uložimo velika sredstva kao država do 2030. godine u zelenu energiju, plaćaćemo tri puta više za ono što niste uveli kao nove vidove energije i kao nove investicije. Zbog toga je vrlo važno da reagujete u datom trenutku, promtno, adekvatno, vodeći odgovornu spoljnu i unutrašnju politiku svoje države i pokažete u stvari koliko je važan taj interes građana da dobro žive i da imaju budućnost u svojoj državi. Mislim da je jako važno da danas govorimo upravo o energetskoj politici Srbije, kao sastavnom delu jedne razvijene ekonomske politike Republike Srbije i da nemamo tako odgovorne političare, kao što je Aleksandar Vučić, ne bi mogli o tome da razgovaramo i ne bi mogli da pričamo o budućnosti naše dece. Zbog toga ćemo u danu za glasanje prihvatiti ovaj izveštaj. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Tomić. Pošto više nema prijavljenih predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na listu govornika. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege, narodni poslanici, poštovani predstavnici Agencije za energetiku, danas je pred nama vaš Izveštaj. Želim da kažem da je jako iscrpan i sadržajan. Želim da pohvalim vaše obraćanje Narodnoj skupštini, narodnim poslanicima. Dali ste jako jasna i precizna objašnjenja i što se tiče poslaničke grupe Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke u danu za glasanje glasaćemo za usvajanje ovog izveštaja. Energetska politika i energetska stabilnost su strateški važni za svaku državu, samim tim i za našu zemlju. Koliko je ovo osetljiv teren i koliko je ovo osetljiva tema, govori i činjenica da većina sukoba, neuralgičnih tačaka na svetu upravo se dešava na mestima koja su bogata izvorima energije. Vrlo često među saveznicima na međunarodnoj sceni i među partnerima se dešavaju nesporazumi kada je u pitanju energetika i energetska stabilnost. Vidimo da predmet sporenja između tradicionalnih saveznika, kao što su Nemačka i SAD, je pitanje Severnog toka. To samo govori koliko je važna tema o kojoj mi danas govorimo. Želim da istaknem politiku Vlade Republike Srbije, da je pohvalim, zato što se na vreme shvatila važnost energetske stabilnosti sa izgradnjom Turskog toka. Naša zemlja i naša privreda i naši građani su postali energetski obezbeđeni i sigurni. Takođe, hoću da istaknem da i kroz Vašingtonski sporazum, gde je predviđena eventualna gasna diverzifikacija, takođe daje određenu stabilnost našoj zemlji, otvarajući eventualno i tu mogućnost. Ono što želim da istaknem, kada je u pitanju cena električne energije, mi vodimo jednu jako odgovornu politiku, a to se tiče najranjivijih grupa naših građana, kao što su penzioneri, kao što su mladi bračni parovi. Mislim da Vlada treba da nastavi sa tom politikom i sigurno će u našoj poslaničkoj grupi imati apsolutnu podršku. Ono što želim da istaknem, a tiče se konkretnog života građana, posebno dela Srbije odakle dolazim, sa prostora Sandžaka, jeste da smo mi sa sporazumom sa najjačom strankom, SNS, predvideli nešto što se zove gasifikacija tog prostora. Hoću da istaknem da sam zaista ponosan što sam glasao za usvajanje ovog budžeta koji predviđa izgradnju gasovoda do Tutina i Novog Pazara u ovoj budžetskoj godini, a ovaj sporazum to predviđa i na druge opštine, kao što su Prijepolje, Priboj, Nova Varoš i Sjenica. To je važno iz nekoliko aspekata. Prvo, zato što nema dolaska velikih stranih investitora bez gasifikacije. Znači, to je najjeftiniji energent koji je velikim kompanijama neophodna. Drugo, to je i čist energent, a imamo situaciju da je Novi Pazar vrlo često bio ove godine proglašavan za grad koji ima najzagađeniji vazduh u Srbiji, u regionu i treći je jedno vreme bio u svetu iza Pekinga i Nju Delhija. Znači, sa ovim ćemo rešavati suštinski problem i to je dokaz da naše strateško opredeljenje, povezivanje i podrška ovoj Vladi Republike Srbije će imati konkretan učinak kada je u pitanju život običnih građana, i to se po prvi put desilo kada je u pitanju jedna sandžačka stranka, jedna bošnjačka da se u sporazumu sa vodećom strankom u državi stave prioriteti građana na prvo mesto, a ne funkcije pojedinaca. Ponosni smo i na naše partnere koji i prema našem narodu, i prema svim građanima daju apsolutni respekt i kroz dijalog i kroz ovaj sporazum rešićemo ono što su goruća pitanja svih građana. Što se tiče električne energije, moram da spomenem da taj sporazum koji smo potpisali podrazumeva zamenu niskonaponske i visokonaponske mreže. Znači, takođe ne možemo da govorimo o razvoju ekonomije ako imamo situaciju da ove godine u decembru, januaru, nekoliko dana građanke i građani i u Prijepolju i Novoj Varoši i na Pešteru, Sjenica, Tutin, rudni delovi grada Novog Pazara nisu imali električnu energiju. Sa ovom zamenom građani će dobiti redovno snabdevanje i omogućićemo nešto što je gorući problem naše zemlje jeste ostanak ljudi u tim u rudnim delovima i države i povratak mladih na selo. Ono što takođe hoću da istaknem, jeste kada govorim o ovoj temi da bi imali privredni razvoj, da bi imali investicije, neophodna je izgradnja novih trafostanica. Pogotovo tu imamo izražen problem kada je u pitanju opština Tutin i opština Prijepolje. Znači, privrednici u opštini Prijepolje, kada je u pitanju naselje Velika Župa su više puta isticali i lokalna samouprava je isticala, ja želim da spomenem, ali ni u razgovoru sa najvećim predstavnicima Vlade Republike Srbije radimo na iznalaženju problema izgradnje trafostanice u naselju Velika Župa. Još jednom hoću da istaknem da ćemo u danu za glasanje podržati vaš Izveštaj. Hvala vam.
Zahvaljujem kolega i vaša poslanička grupa više nema vremena. Reč ima narodna poslanica Sanja Jefić Branković. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, predstavnici Agencije za energetiku, mi danas raspravljamo o Izveštaju o radu Agencije za energetiku za 2019. godinu iz kojeg se na jedan sveobuhvatan način možemo upoznati sa stanjem u energetskom sektoru u Srbiji. Značaj Agencije, a time i Izveštaj o kome danas govorimo, utoliko je veći ukoliko ga posmatramo iz ugla da se ona faktički bavi regulacijom svih cena iz oblasti energetike, odnosno garantovanog snabdevanja električnom energijom i gasom za domaćinstva, cenom pristupa za prenos električne energije, transport gasa, distribuciju električne energije, kao i za transport nafte i naftnih derivata. Dakle, radi se o jednom širokom spektru poslova koji u velikoj meri utiči ne samo na kvalitet života građana, nego i na stanje privrede i uopšte ove oblasti u Srbiji. Što se samog Izveštaja tiče, on je dosta detaljan, ali bih ja kod njega izdvojila samo par stvari za koje smatram da zaslužuju značajniji pažnju. Najpre, iz Izveštaja vidimo da je sigurnost snabdevanja električnom energijom, prirodnim gasom i derivatima nafte u 2019. godini bila na zadovoljavajućem nivou. Međutim, možda ovde treba obratiti pažnju na podatak o kome je moja koleginica iz poslaničke grupe, Jasmina, govorila da je potrošnja električne energije u domaćinstvima umanjena za samo 0,6% u odnosu na prethodnu godinu, kao i to da je još uvek prisutan izuzetno nizak stepen gasifikacije domaćinstva. Tu možda treba potražiti potencijal za veći rast u ovom sektoru, ali mora biti praćen odgovarajućim razvojem gasne infrastrukture i država na tome aktivno radi. Očekujem da će u narednom periodu ona i pokazati svoje rezultate. Istovremeno, ona je povećana u industriji, što jasno pokazuje da je industrijska proizvodnja u porastu i to je dobro jer vidimo jedan pozitivan trend rasta kada je o tome reč. Strategijom razvoja energetike Republike Srbije za period 2025. godine sa projekcijama do 2030. godine predložen je put tržišnog restrukturiranja i tehnološke modernizacije energetike Republike Srbije, kako bi se bolje pripremila za ovaj period koji nam predstoji, a to je period rasta jedne opšte tražnje dobara i usluga i mi za to moramo biti spremni. Mislim da Strategija na jedan dobar način to i reguliše kako bismo mogli da dočekamo ono što će u budućnosti svakako biti naš zadatak. Iz primene Zakona o energetici i Strategija razvoja energetike Republike Srbije trebalo bi da proistekne jedna odgovarajuća energetska politika kako bi smo uz adekvatnu ekonomsku i socijalnu politiku, kao i politiku u oblasti zaštite životne sredine mogli da idemo ka jednom održivom energetskom sistemu i efikasnijoj ekonomiji koja će svakako dati jedan doprinos sveobuhvatnom napretku Republike Srbije. Danas je izvesno da energetika predstavlja jedan od sektora ekonomije koji ima najveći negativan uticaj na životnu sredinu, a njegova zasnovanost dominantno na konvencionalnim izvorima energije predstavlja realnu pretnju po održivost privrednih tokova. Neobnovljivost najkomercijalnijih i najzastupnijih energenata današnjeg svega kao što su ugalj, nafta i gas je vrlo bitna karakteristika svetske energetike i ona utiče na održivu budućnosti, odnosno na mogućnost sadašnjih generacija da ostvare ekonomski rast, odnosno da u budućnosti ne uskraćuju mogućnost da uživaju u blagodetima koje mi danas imamo. Prema izveštaju Sekretarijata energetske zajednice na Zapadnom Balkanu, kreiranje politike i propisa koji se odnose na energetiku i na energetsku tranziciju još uvek nije u potpunosti završeno. To se i na nas odnosi. Najkritičniji i najizazovniji zadatak na putu ka ugljeničnoj neutralnosti jeste da se najpre obori udeo fosilnih goriva u proizvodnji struje koji kod nas sada iznosi preko 61%. Dakle, da zaključim, kako je EU jedan od najvećih zagovarača unapređenja energetske efikasnosti na Balkanu, mislim da je važno da iskoristimo sve one pogodnosti i svu pomoć koju nam EU u tom smislu pruža, a Srbija je samim članstvom u energetskoj zajednici pokazala svoju jasnu nameru i opredeljenost da usvajanjem onih pravila i standarda EU u domenu energetske efikasnosti prati EU u tom smislu. Zato će SDPS u Danu za glasanje podržati usvajanje vašeg izveštaja. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nenad Filipović. Pre nego što vam dam reč, preostalo vreme vaše poslaničke grupe je pet minuta. Izvolite, kolega Filipoviću.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gosti, uvaženi građani, danas govorimo o Izveštaju o radu Agencije za energetiku za 2019. godinu, a taj izveštaj sadrži izveštaj o stanju u energetskom sektoru Srbije, koji je iz okvira nadležnosti Agencije i Izveštaj o radu i finansijskom poslovanju Agencije. Ja ću se osvrnuti u svom izlaganju na oba ova dokumenta. Najpre, što se tiče Izveštaja o radu i finansijskom poslovanju same Agencije, treba reći da je Agencija jedno regulatorno telo, osnovano u cilju unapređenja i usmeravanja razvoja tržišta električne energije i prirodnog gasa, sa principima nediskriminacije, razvoja tržišta i efikasne konkurencije, a jedan od ciljeva Agencije je zaštita potrošača i zaštita investitora. Zakonom o energetici iz decembra 2014. godine značajno je ojačana uloga Agencije i proširene su joj nadležnosti i to u vidu sertifikacije i licenciranja, regulacije cena nadzora nad tržištem energije itd. Ovde treba pomenuti i još da radom Agencije upravlja Savet Agencije koji donosi sve odluke o pitanjima iz nadležnosti Agencije sa predsednikom i četiri člana. Iz samog Izveštaja vidimo da na putu priključenja Republike Srbije EU, jedna od bitnih obaveza Agencije za energetiku, kao regulatornog tela i ostvarivanje pune nezavisnosti koju čini funkcionalna, personalne i finansijska nezavisnost. Predmet monitoringa Evropske komisije u procesu pristupanja EU je upravo ova puna nezavisnost Agencije za energetiku i to je odgovor na pitanje da li ona treba da postoji, a da li ova nezavisnost postoji, ja kažem naravno da postoji i čak bih rekao možda i više od toga. Naime, što se tiče finansijske nezavisnosti Agencije, Agencija ne zavisi od budžeta Republike Srbije, dakle ni od izvršne vlasti, tj. Vlade Republike Srbije, ni od bilo kog državnog organa jer se finansira iz prihoda koje je ostvarila poslom kojim se bavi. Međutim, kako u krajnjoj liniji budžet Agencije pune građani Srbije, a Narodna skupština je predstavnički dom građana, to i ta nezavisnost podleže jednoj vrsti kontrole i to je kontrola Narodne skupštine. U skladu sa zakonom, predsednik i članovi Saveta najmanje jednom godišnje dostavljaju Narodnoj skupštini izveštaj o svom radu, koji sadrži i podatke o finansijskom poslovanju, verifikovane od strane nezavisnog revizora. Iako je ovo Izveštaj za 2019. godinu, a sada je 2021. godina, revizija, kako kažete, u samom Izveštaju je u toku pa je vi niste dostavili, a mi je nismo dobili. Druga bitna stvar o kojoj bih nešto rekao jesu kadrovi, gde vi otvoreno kažete da jedan od najvećih problema sa kojima se već više godina suočava Agencija je nedostatak kvalitetnih kadrova. Od ukupnog broja zaposlenih, 89% je sa visokom stručnom spremom i završenim posebnim školama i obukama iz oblasti regulacije, tako da imaju specifična znanja i iskustva. Ja se tu sa vama mogu potpuno složiti jer pravi kadar treba prvo naći, a zatim i platiti, za šta se zalaže JS, o čemu je više puta i govorio predsednik JS Dragan Marković Palma, da kvalitetni ljudi koji daju rezultate trebaju biti i plaćeni. Vi u ovom izveštaju konstatujete da je taj nedostatak kadrova posledica višegodišnjeg znatno sporijeg rasta zarada u Agenciji, u odnosu na javni i privatni sektor u oblasti energetike. Mislim da ste vi tu potpuno u pravu jer u Izveštaju piše da od 2014. godine nema povećanja plata u vašoj Agenciji. S obzirom da ja ne znam kolike su plate u oblasti energetike, a malopre sam čuo od izvestioca da su ljudi koji su otišli iz agencije u 2019. godini, njih jedanaestoro otišli su za mnogo veće plate, čak sam čuo i neke brojke od 12 do 15 hiljada evra se govori, pogledao sam vaš finansijski izveštaj u kome se kaže da je prosečna neto zarada, ako sam dobro izračunao, oko 165 hiljada. To samo govori da ćete vi u budućnosti imati velikih problema sa kadrovima ako govorimo o ovim sumama. Tako da bi nešto drugo moglo da se preduzme da bi ovi kadrovi ostali. Inače, sam izveštaj o radu i finansijskom poslovanju Agencije je veoma detaljno napisan i odražava pravu sliku rada agencije. Što se tiče izveštaja o stanju u energetskom sektoru Srbije, koji je iz okvira nadležnosti Agencije, mogu takođe reći da je urađen dosta detaljno i kvalitetno i slažem se sa vama da je jedan od najsveobuhvatnijih izveštaja koji sam video. Iz tog izveštaja bih izdvojio i osvrnuo se pre svega na cenu električne energije, jer je to jedna od vaših nadležnosti, dakle, regulacija cena. Tu ste uporedili cene električne energije za domaćinstva u Srbiji sa cenama u drugim evropskim zemljama gde se jasno vidi da su cene kod nas ubedljivo najniže. Obzirom da svako može da kaže da se životni standard građana mora paralelno posmatrati sa cenama električne energije kako bi se stvorila realna slika, vi ste u ovom izveštaju dali strukturu prodajne cene električne energije svedene na paritet kupovne moći građana, što mi je posebno drago, jer tu se može takođe videti da smo i tu u vrhu. Jedino Stokholm i Helsinki imaju odnos između zarada i cena električne energije povoljniji nego što je to slučaj u Srbiji, odnosno u Beogradu. Takođe, neko može reći da je životni standard građana u Beogradu veći nego na primer na jugu Srbije u Jablaničkom i Pčinjskom okrugu što je, realno, tačno. Ali vi ste tu dali detaljan prikaz što se tiče energetski ugroženih kupaca gde se omogućava ljudima iz kategorije socijalno ugroženih da koriste određene benefite, a finansijska sredstva za zaštitu socijalno ugroženih tj. energetski ugroženih kupaca se obezbeđuje iz budžeta Republike Srbije. Zaštitom ovih kupaca na trošak budžeta stvaraju se pretpostavke za brži razvoj tržišne energije. Pozvao bih sve građane koji imaju uslove da iskoriste ove benefite, s obzirom da ste rekli da broj ljudi koji je koristio ove benefite višestruko je manji nego što je to realna situacija. U svakom slučaju, ovakav detaljan i kvalitetan izveštaj kakav je danas pred nama, PG Jedinstvene Srbije će u Danu za glasanje podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tihomir Petković. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, uvaženi predsedniče i saradnici Agencije za energetiku, Agencija za energetiku Republike Srbije za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini Republike Srbije i jednom godišnje najmanje joj podnosi izveštaj o radu i finansijskom poslovanju. Ovaj dokument sadrži i izveštaj o stanju u energetskom sektoru Republike Srbije koje su u okviru nadležnosti ove agencije. Ovaj izveštaj o energetskom sektoru obuhvata prikaz stanja u domenu tržišta električne energije, prirodnog gasa i delom nafte i naftnih derivata, kao i sigurnosti njihovog snabdevanja. Iz ovog izveštaja za 2019. godinu vidimo da je Agencija za energetiku uspešno obavila u toj godini poslove iz svoje nadležnosti a to su: sertifikacija i licenciranje, regulacija cena, nadzor nad tržištem energije, rešavanje žalbi i zaštita kupaca i međunarodna saradnja kao najbitnije. Agencija je sve činila da obezbedi nediskriminacijski pristup sistemima, kao i efektivnu konkurenciju i efikasno funkcionisanje tržišta električne energije i prirodnog gasa. Vidimo iz ovog izveštaja da ono što je najvažnije, a to je da su energenti jesu pod punom kontrolom i Agencije i naše države. Energenti sveukupno su ključ snažnog razvoja celokupnog čovečanstva u poslednja dva veka, kao i ključan preduslov i opstanka i razvoja svake zemlje danas, više nego ikada ranije. Zato je važan deo u ovom izveštaju Agencije njena ocena da je sigurnost snabdevanja električnom energijom, prirodnim gasom i derivatima nafte u 2019. godini bila stabilna i zadovoljavajuća a mi možemo iskazati posebno zadovoljstvo da je to važilo i za prošlu, 2020. godinu koja je bila znatno izazovnija zbog posledica Kovid pandemije. Iz izveštaja vidimo da ukupna potrošnja električne energije u 2019. godini je bila otprilike na nivou 2018. godine. Za pro Za proizvodnju električne energije u Srbiji, čuli smo od više kolega, karakterističan je visok udeo uglja i to nisko kalorničnog lignita, oko 49%. Ovo sa jedne strane omogućava relativno visoku energetsku nezavisnost zemlje i proizvodnju električne energije uz relativno niže i stabilne troškove, ali sa druge strane i to će sve više iz godine u godinu biti značajnije, veoma negativno utiče na životnu sredinu, kroz veliku koncentraciju sumbor dioksida, ali i kroz veliku koncentraciju emitovanog ugljen dioksida i uticaja na negativan efekat staklene bašte. Razdvajanje operatora, prenosnog i distributivnog sistema, kao prirodnih monopola od subjekata koji obavljaju tržišne delatnosti proizvodnje i snabdevanja je jedan od najvažnijih zadataka u tržišnoj reformi ovog sektora. Zbog toga je prethodnih godina izvršena reorganizacija i reforma Javnog preduzeća EPS i završeni su ili su pri kraju složeni organizacioni poslovi vezani za formiranje dva posebna preduzeća. Jedno je EMS a.d. za prenos električne energije i upravljanje prenosnim sistemima koje je 100% u vlasništvu države. Drugo je Javno preduzeće EPS distribucija d.o.o. koju je kao zavisno društvo osnovalo Javno preduzeće EPS. Za distribuciju električne energije i upravljanje distributivnim sistemom. Naravno, najveći proizvođač u Srbiji električne energije, 93,5% ukupne instalisane snage je Javno preduzeće EPS, ali je sve više malih elektrana i vidimo iz ovog izveštaja, zaključno sa 2019. godinom da ih je bilo 311 priključenih na distributivni sistem. Od toga je 18 u vlasništvu EPS. Svesno većih potreba stanovništva, posebno privrede zbog snažnog planiranog razvoja Srbije u narednom bliskom periodu, ali i ispunjenja preuzetih obaveza prema EU u zaštiti životne sredine, državno rukovodstvo je uložilo značajan novac u energosektor. Započeo je sa realizacijom najznačajnijih projekata, izgradnja Trećeg bloka TE Kostolac B, kao i izgradnja TE toplane Pančevo. Nacionalnim planom 2020-2025 velike investicije su planirane u energetski sektor. Takođe izveštaj Agencije potvrđuje da je u 2019. godini, a to možemo sa zadovoljstvom opet potvrditi i za 2020. godinu, snabdevanje prirodnim gasom je bilo redovno i zadovoljavajuće. Proizvodnjom prirodnog gasa u Srbiji, tačnije na teritoriji Vojvodine bavi se samo naftna industrija NIS a.d. Posle značajnog rasta, vidimo iz ovog izveštaja u 2011, 2012. godini proizvodnja gasa stalno opada, pa je u 2019. godini bilo za 12.5% procenata ta proizvodnja manja nego u 2018. godini. Transport prirodnog gasa u Srbiji obavljaju dva operatora, Javno preduzeće "Srbijagas" 95% ukupne transportne gasovodne mreže njima pripada i "Jugorozgas transport" Niš 5%. Zbog ove težnje da se uvede konkurencija u distribuciji prirodnog gasa Javno preduzeće „Srbijagas“ donelo je odluku o osnivanju zavisnog društva za obavljanje delatnosti distribucije prirodnog gasa, distribucija „Gas Srbija“ d.o. Novi Sad, ali još nije krenulo sa radom. Korišćenje prirodnog gasa kao najpoželjnijeg sa ekološke tačke gledišta energenta, ima realnu perspektivu jer je već u Srbiji izgrađena transportna mreža u oblastima u kojima živi pet milion, oko 70% građana. Posebno što su zahvaljujući velikom naporu državnog rukovodstva na čelu sa predsednikom Vučićem završeni radovi na gasovodu tzv. Turskog toka dela koji prolazi kroz Srbiju od bugarsko-srpske do srpsko-mađarske granice, blizine Zaječara, do blizine Horgoša, dužine 402 km. Time smo obezbedili alternativni pravac snabdevanja, kao i snažnu i sigurnu osnovu za snažan razvoj naše zemlje. Mi Užičani možemo biti posebno zadovoljni podatkom iz ovog izveštaja koji ukazuje da je u 2019. godini najveće procentualno povećanje dužine distributivne mreže u Srbiji, posle „Srbijagasa“ koji je uvećao za 8,58% ostvareno kod operatora distributivne mreže „Užice gas“ a.d. Užice 7,39%. Više od 20 godina Užičani izdvajaju u evrima milionske iznose za gasifikaciju grada. Uspeli su dobrim projektima da dobiju donaciju od oko pet miliona evra od EU i višemilionsku, opet u evrima, pomoć Vlade Republike Srbije u prethodnom periodu. Ova gasifikacija jeste jedan od osnovnih uslova za dolazak stranih investitora uz ono što je zahvaljujući predsedniku Vučiću ključ, a to je dolazak autoputa u blizinu Užica. Znamo, do kraja ove godine da će doći do Požege, a tada nastavlja i teritorijom grada Užica do Višegrada. Srbija je, čuli smo to pre svega od mog uvaženog kolege Veroljuba Arsića, predsednika Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, koji je veoma stručno i činjenično govorio o tome. Srbija je članica Energetske zajednice sa još sedam zemalja iz regiona jugoistočne Evrope i Crnog mora. Ova zajednica je potpisala ugovore sa EU. Sadašnji, ovaj drugi, važi do jula 2026. godine, kojim su se preuzele obaveze za implementaciju prava EU iz oblasti energetike, zaštite životne sredine, konkurencije zaštite potrošača itd. Za Srbiju je važno da je deo ove energetske zajednice, jer je to način da se u energetskoj oblasti pripremi za ulazak u EU. Objektivno EU zahteva ogromne napore od Srbije, pre svega ogromna finansijska ulaganja. Ugovorom se traži od Srbije i trebali smo već da postignemo učešće obnovljivih izvora energije od 27% u iznosu u ukupnoj proizvodnji energije je sada na oko 21%, da se ulože ogromne pare u milijardama evra u rekonstrukciju postojećeg i izgradnju novih termoelektrana koje bi ispunjavale zahtevne ekološke standarde, da se izvrši reforma sektora distribucije električne energije prirodnog gasa u cilju povećanja tržišne konkurentnosti itd. Videli smo, pre svega, u ovom iscrpnom izlaganju kolege Veroljuba Arsića, da postoji realna opasnost po naš energetski sistem, a time i celu zemlju od pokušaja velikih svetskih kompanija da nametnu svoje prirodne i razumljive interese, ali koji idu na štetu Srbije i njenih javnih preduzeća u oblasti energetike. Sa druge strane, da postoje obaveze Srbije da se prilagodi pravilima koja važe u EU. No, nema sumnje da će naše državno rukovodstvo, da će predsednik Aleksandar Vučić, pre svega, umeti da nađe najbolji način zaštite interesa građana Srbije u energetskom sektoru, kao što se izborio i pored snažnog pritiska pojedinih velikih svetskih igrača za učešće Srbije u deonici tzv. Turskog toka od Bugarske do Mađarske. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević ima reč.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Zahvaljujem pre svega na razumevanju. Poštovani predstavnici Agencije, kao što je već rečeno Agencija je regulatorno telo u oblasti energetike koje je potpuno nezavisno od drugih organa izvršne vlasti, a osnovana je upravo radi usmeravanja razvoja tržišta u oblasti električne energije i prirodnog gasa. Zakonska ovlašćenja Agencije podrazumevaju usklađenost njenog rada sa energetskom politikom Srbije i Strategijom razvoja energetike, o čemu je već bilo reči. Sada je na snazi Strategija energetike za period do 2025. godine. Ključni ciljevi su pouzdano, sigurno i kvalitetno snabdevanje građana i privrede energijom i energentima, unapređenje proizvodnje u skladu sa standardima zaštite životne sredine i stvaranje održivog energetskog sistema uz povećanje korišćenja obnovljivih vidova energije. Dakle, potpuno jasno i precizno definisani ciljevi kroz Strategiju, ciljevi koji se žele postići kroz Strategiju do 2025. godine. Konkretna zakonska ovlašćenja i aktivnosti Agencije jesu razvoj tržišta električne energije i praćenje stanja na domaćem tržištu i praćenje stanja u energetskom sektoru i podsticanje efikasnog funkcionisanja energetskog sistema, kao i obezbeđivanje visokih standarda usluge u snabdevanju potrošača električnom energijom i privrednim gasom sa posebnom brigom za zaštitu energetski ugroženih kupaca. Agencija izdaje i licence za obavljanje energetske delatnosti, stvara stabilni pravni okvir za korisnike, kupce, investitore u energetskom sektoru, a ono što je za građane veoma važno je da Agencija formira metodologije za utvrđivanje cena, odnosno cene energenata. Moramo se složiti da cena energije u Srbiji nije ekonomska cena, to je cena koja izražava brigu o platežnoj moći naših potrošača. Slobodno možemo reći da je u pitanju, da je naš energetski sektor socijalno odgovorna komponenta državi i to je ono što posebno podržava poslanička grupa SPS. Izveštaj o kome raspravljamo danas je po mišljenju poslaničke grupe SPS veoma obiman, sveobuhvatan, sadrži podatke o radu Agencije i finansijskom poslovanju i o stanju u energetskom sektoru Republike Srbije. Energetski sektor je izuzetno važan za svaku državu, jer je energetska bezbednost usko povezana sa uvoznom zavisnošću, a na taj način i sa ukupnom pozicijom države u odnosu pre svega na spoljne faktore. Samo država koja svojom proizvodnjom obezbeđuje visok nivo energenata može se smatrati stabilnom i može se smatrati bezbednom, jer ne može biti ni života ni razvoja bez energenata. Kako bismo živeli bez struje, to prosto ne možemo ni da zamislimo. Na svetskom nivou posmatrano, energetika i energenti su jedan od značajnih uslova globalne bezbednosti. Znamo, nažalost, da su se zbog nafte vodili i ratovi. Danas, kada su sve države međusobno povezane i uslovljene, energetski međuzavisne, veoma je važno sa jedne strane razvijati domaće izvore energije, a sa druge strane imati pouzdane partnere u svetu od kojih se može obezbeđivati nedostajuća energija. Ovo tržište je višeslojno i složeno i zato je često na meti velikih političkih interesa. Zato se i kaže da je energetska bezbednost uslov bezbednosti svake države. Srbija je na sreću značajan proizvođač energenata, jer ima dosta prirodnih resursa. Čistu energiju dobijamo koristeći hidro potencijale, a imamo i dosta rezerva uglja koji još uvek dominantni energetski izvor u Srbiji omogućava relativnu energetsku samostalnost. Istovremeno su zbog korišćenja ovog resursa sve veći zahtevi za uvođenje ekoloških standarda i zaštitu životne sredine što mi kao država poslednjih godina i činimo. Ima nekoliko aktuelnih projekata kojima će se sanirati ekološke posledice korišćenja uglja. Znamo da je aktuelan projekat za otpepeljavanje u termoelektrani „Nikola Tesla“ u Obrenovcu. Novi ekološki oblici proizvodnje energije su naš novi izazov, ali i jedan, rekao bih, perspektivan zadatak. To je uvođenje obnovljivih izvora energije u naš energetski sektor i na tome svakako treba da i dalje radimo. Početak je veoma dobar što se tiče našeg mišljenja i našeg stava. Prema podacima Agencije koje smo imali prilike da sagledamo, u 2019. godini uvozna zavisnost Srbije bila je oko 36,8%, što je manje od proseka Evropske unije, koja uvozi čak 55% energenata. Dakle, energetske potrebe Srbije su pokrivene domaćim izvorima sa preko 63%. Dobar put Srbije u energetskom sektoru i smanjena izvozna zavisnost rezultat su povećanja domaće proizvodnje nafte i prirodnog gasa, kao i završetka jedne od najvećih investicija u oblasti energetike, završetak gasovoda Balkanski tok kojim se obezbeđuje stabilno snabdevanje Srbije ruskim gasom, što će svakako doprinositi daljem jačanju naše ukupne energetske bezbednosti. Dakle, Srbija jeste zemlja koja ima bogate resurse, aktivan odnos prema tim resursima u skladu sa državnom energetskom politikom, ali je obezbedila stabilno snabdevanje energijom i po osnovu uvozne komponente. Istina je da je potrebno dalje raditi na energetskoj efikasnosti u svim sektorima, kako bi se obezbedilo održivo korišćenje energetskih resursa i omogućio održiv razvoj energije u skladu sa globalnim potrebama usklađivanja ekonomskog razvoja sa pre svega zaštitom životne sredine. Ovakav pristup razvoju energetskog sektora je neophodan i može se obezbediti pre svega interresornim pristupom, a to je zadatak čitavog sektora, ali i nadležnih ministarstava. Dakle, ključnom cilju, a to je povećanje domaće proizvodnje i smanjenje energetske zavisnosti, mora se pristupiti racionalnim korišćenjem prirodnih resursa, posebno racionalnim korišćenjem prirodnih resursa, mislim na one neobnovljive prirodne resurse. Ono što posebno želim da pohvalim u Izveštaju Agencije jeste upravo ta sveobuhvatna i nepristrasna, rekao bih, analiza stanja u našem energetskom sektoru koja nam pomaže da dalje profilišemo i strateške, ali i operativne ciljeve u energetici. Na kraju, kada je u pitanju rad Agencije za energetiku kao regulatora, pohvalio bih aktivnost i posvećenost Saveta Agencije i svih zaposlenih kako u izveštajnoj godini, tako uopšte u celini. Naravno, poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržaće Izveštaj o radu Agencije za energetiku sa Izveštajem o finansijskom poslovanju u 2019. godini. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Milićeviću. Reč ima narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala. Poštovana potpredsednice Skupštine, poštovani predstavnici Agencije za energetiku, koleginice i kolege, iako raspravljamo o Izveštaju Agencije za energetiku iz 2019. godine i proteklo je mnogo vremena od tada, gotovo godinu i po dana, i došlo je do nekih promena, naročito u ovoj oblasti kada govorimo o energetici, ovakav jedan sadržajan i izveštaj koji obiluje analizama nam daje mogućnost da se osvrnemo na ovu temu sa različitih aspekata. U Izveštaju možemo videti da je sigurnost snabdevanja električnom energijom, gasom i naftnim derivatima u 2019. godini bila na zadovoljavajućem nivou. To nam opet pruža mogućnost da sagledamo istu priču sa jedne druge strane, a to je da moramo biti svesni da ako želimo da ostvarimo dugoročnu energetsku stabilnost, da moramo naš energetski sektor da prilagođavamo zahtevima koji su važeći kako na globalnom nivou, tako i na nivou Evropske unije, a tiču se pre svega ekoloških pitanja. Moja koleginica Jasmina Karanac je malopre detaljno govorila o tome, a ja ću naglasiti da je za Srbiju karakteristično to što u ukupnoj primarnoj energiji je zastupljena velika količina uglja koji se pre svega koristi za proizvodnju električne energije. To nam, sa jedne strane, daje jednu nezavisnost, energetsku nezavisnost u odnosu na druge zemlje i snižava troškove proizvodnje električne energije, ali sa druge strane, korišćenje niskokaloričnog lignita u tom procesu proizvodnje utiče loše na životnu sredinu, imamo lošiji kvalitet vazduha. Moramo u budućnosti da se bavimo ovim pitanjem i da unapredimo ovu oblast i da se usmerimo na neku vrstu čistije energije. To je možda neka naša slaba tačka, ali ne samo slaba tačka kod nas u Srbiji, već i u celom svetu, i sve više pažnje na globalnom nivou zaokuplja to pitanje odnosa energetike i ekologije. Podsetiću da su se u cilju sprečavanja globalnog zagrevanja i zaštite životne sredine skoro sve zemlje sveta obavezale na postizanje nulte emisije do 2050. godine. To je jedan dugoročan, ambiciozan plan. Navešću neke primere, pozitivne, naravno, primere iz Japana i Danske da ukažem kako oni pristupaju ovom pitanju. U Japanu je posle tragedije u Fukušimi pre deset godina sve manje popularna nuklearna energija i njihova strategija je da intenzivno ulažu u obnovljive izvore energije. Opredelili su se za izgradnju vetroturbina u moru i cilj im je da se upotreba priobalskog vetra za proizvodnju energije poveća četiri puta. Zanimljiva praksa dolazi iz Danske, koja već 40 godina od viška slame proizvodi energiju, zanimljiv primer koji nije karakterističan za ostatak sveta. Za nas je optimalno rešenje, rekao bih, izgradnja jedne dobre gasne infrastrukture i korišćenje prirodnog gasa je dobar put da prihvatimo ekološke tipove energije, jer upravo gas u jednom kratkom periodu može da zameni ugalj u toj proizvodnji energije. Još jedan aspekt kome treba posvetiti više pažnje jeste energetska efikasnost. Ona podrazumeva niz mera koje preduzimamo da bismo smanjili potrošnju energije, a put do tog cilja počinje od svakoga od nas, od svakog domaćinstva i treba pribegavati efikasnim rešenjima pre svega u stambenim prostorima pa nadalje. Osvrnuću se i na deo Izveštaja Agencije za energetiku koji se odnosi na gubitke energije u distributivnoj mreži. Ti gubici su u 2019. godini bili niži nego u 2018. godini, ali opet i tako niži to je i dalje jedna visoka vrednost u odnosu na onu koja je tehnički opravdana. Sigurno će biti potrebno da se nađe neko adekvatno rešenje u budućnosti za ovaj problem. Od Agencije za energetiku očekujemo da nastavi da radi na stvaraju regulatornog okvira za razvoj efikasnog i održivog energetskog sistema, kao jednog dobrog zamajca za dalji razvoj privrede. Hvala.
Hvala, gospodine Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Nikola Radosavljević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, poštovani gospodine Dejane Popoviću sa saradnicima, danas je na dnevnom radu Izveštaj o radu Agencije za energetiku Republike Srbije. Shodno zakonu o Agenciji i energetici Republike Srbije, Agencija za energetiku ima obavezu da jednom godišnje podnosi izveštaj Narodnoj skupštini Republike Srbije. Pored ovog izveštaja, Agencija ima obavezu da podnosi i sadašnje stanje i trenutno stanje u energetskom sektoru. Gospodine Popoviću, ja sam vas pažljivo slušao, vaše izlaganje, pročitao Izveštaj koji je opširan i saglasan sam sa svime što je navedeno u Izveštaju, tako da ću danas podržati ovaj izveštaj i glasati za njega. Danas smo svedoci mnogobrojnih špekulacija od strane pojedinih medija koji iznose velike i brojne neistine, plaše građane Republike Srbije, u želji da uruše sistem ne birajući sredstva. Prvo plaše građane Republike Srbije Zakonom o poreklu imovine, tobož da će se građanima Republike Srbije oduzimati imovina, a Zakonom je jasno definisano na koji način će se vršiti istraga i ako se utvrdi da je nečija imovina nezakonito stečena biće predmet istrage i ona će se oduzimati. Kada je slučaj o Zakonu o energetici, pojedini građani Srbije, iz Jagodine verovatno i Despotovca, odakle vi dolazite, su me pitali da li će im Elektroprivreda Srbije oduzimati strujomere, tj. brojila za potrošnju električne energije, naravno, vodeći se time šta su upravo čuli od tih pojedinih medija. Mi moramo da pojasnimo građanima Srbije, a vi ćete da me ispravite i dopunite, pošto imate dugogodišnje iskustvo u radu u elektroprivredi, da korisnici, tj. lica na koje se vodi brojilo potpisuju ugovor sa Elektroprivredom Srbije o preuzimanju brojila, gde nemaju nikakvih troškova u vezi sa preuzimanjem, a sve u skladu sa Zakonom o energetici. Ovim ugovorom se Elektroprivreda Srbije obavezuje da snosi sve troškove i da ima obavezu održavanja preuzete opreme, brojila, mernih ormana, priključnih vodova, instalacije i druge opreme. Ovde se sada postavlja pitanje – ako Elektroprivreda postane vlasnik ove opreme, da li će korisnik moći da zaključuje ugovor sa nekim drugim distributerom? Pa, naravno da će moći. Korisnik ima pravo da bira po svojoj proceni distributera, odnosno najpovoljnijeg distributera i dobavljača električne energije, za koga smatra da mu je najpovoljnija cena i da za to nema nikakvih dodatnih troškova, osim da plati utrošenu energiju svom dobavljaču. U slučaju da korisnik ne želi da potpiše ugovor sa Elektroprivredom Srbije, u praksi to znači da korisnik sam snosi održavanja, kao i troškove zamene dotrajale opreme. Mi znamo da u Republici Srbiji mnoga domaćinstva imaju upravo analogna brojila i da se prelazi na moderan sistem merenja, tako da bi ovo bila jedna otežavajuća okolnost za sve građane i sve korisnike koji su korisnici. Očigledna namera pojedinih medija jeste da destabilizuju Srbiju, pa na sve moguće načine žele da sve ono što je dobro za građane Srbije predstave kao da je to loše. Cilj preuzimanja mernih uređaja, mernih ormara, priključnih vodova, instalacija, je upravo rasterećenje korisnika od budućih troškova održavanja, a sve u skladu sa usaglašavanjem i sa Zakonom o energetici. Tako su, moram da se nadovežem, Stranka slobode i pravde, Đilasova stranka i mediji koji su njima naklonjeni, optužili glavne urednike lista „Alo“, samo zato što su ukazali i pokazali povezanost uhapšene kriminalne grupe sa istraživačkim portalom „Krik“. Nakon ove objave u listu „Alo“ Đilasovi dobošari, Marinika Tepić i Borko Stefanović se utrkuju ko će više laži da iznese na račun predsednika Republike Srbije i njegove porodice. U toj trci oni gube i korak, pa ishitreno i verovatno bez puno razmišljanja i sami priznaju da je predsednik Aleksandar Vučić u ranijem periodu, za vreme njihove vlasti, upravo bio prisluškivan. Takođe, oni odjednom nalaze i neke saradnike u Ministarstvu policije, koji im daju neke zapisnike, čime upravo odaju sami sebi svoju povezanost sa određenim licima u MUP Republike Srbije. Šta je u stvari njima cilj? Cilj im je da prikažu da predsednik Aleksandar Vučić nije bio politički prisluškivan, već da je upao u razgovor sa licima koja su bila na merama. Cilj im je da kriminalizuju predsednika Aleksandra Vučića i njegovu porodicu. Ministar Vulin je pre par dana kada je bio ovde u ovom visokom domu jasno rekao i podvukao da je predsednik Aleksandar Vučić isključivo politički prisluškivan i to 1.572 puta, a možda i više. Njih najviše boli to što u tim razgovorima nema apsolutno ničega što bi ukazalo da su predsednik ili članovi njegove porodice radili nešto protivzakonito ili imali neke sumnjive razgovore. Na mere prisluškivanja nisu stavljena lica koja su imala neki krivični dosije ili su bili pod nekom krivičnom istragom, već su upravo birana lica koja su bliska porodici Vučić i samom predsedniku Aleksandru Vučiću, čime upravo i dokazujemo ovim tvrdnjama da je on samo isključivo prisluškivan iz političkih razloga. Pojedini mediji zaboravljaju da je onaj po čijem nalogu rade dobošari Marinika Tepić i Borko Stefanović upravo lice kojim treba da se bavi istraživačko novinarstvo, jer neko ko uđe u politiku sa 74 hiljade evra, sa polovnim automobilom marke „Saab“ i ženinom kućom, a za kratko vreme, dok je obavljao javnu funkciju, stekne toliko bogatstvo od 619 miliona, upravo on treba da bude predmet istraživanja. Najverovatnije ideja za pokretanje biznisa došla mu je slušajući pesmu – Uključio sam jutros radio i čuo onda za oglas taj, traži se perač prozora, plata je sasvim pristojna. Ovo su stihovi pesme Tonija Montana „Perač prozora“ i očigledno je da su baš upravo ovi stihovi bili inspiracija i ideja Draganu Đilasu za pokretanje svog biznisa, samo što u ovoj pesmi Tonija Montana ovaj perač prozora ima platu sasvim pristojnu, dok naš perač prozora, Dragan Đilas, ima platu od 619 miliona evra. Skoro smo imali u Narodnoj skupštini izmenu Zakona o poreklu imovine koji je bio ovde na dnevnom redu i najveće kritike došle su od Đilasovog dobošara Borka Stefanovića kome očigledno nikada ništa nije bilo jasno, a on kritikuje nešto non-stop. Njemu nije bilo jasno ni 2016. godine kada su bili izbori kako treba da mu se zove izborna lista, jer po zakonu izborne liste može da stoji nosilac liste gde je on stavio da je nosilac liste Borko Stefanović, a njegovo pravo ime je bilo tada Borislav Stefanović. Umesto da ispravi naziv svoje liste, on donosi odluku da uplati republičku taksu, da ode do Ministarstva unutrašnjih poslova, podnese zahtev i promeni ime od Borislav u Borko. Tako smo dobili političara Borka Stefanovića. Šta na to može da kaže njegov kum bivši vicekonzul u SAD, Igor Milošević koji je poznat po aferi nezakonito izdavanje pasoša, kako bi licu koje je bilo blisko Borku Stefanoviću i njegovom stricu Mirku Stefanoviću omogućilo da pomogne iz SAD kada je učinio krivično delo i time je izazvan međunarodni skandal. Republika Srbija je morala iz svog budžeta, od građana Srbije da plati odštetu tom licu koje je bilo oštećeno u vrednosti od milion dolara. Tako je kada rade oni koji znaju da kritikuju, a kako bi sve ovo sakrili oni su ovaj slučaj Borko Stefanović i Vuk Jeremić proglasili državnom tajnom o čemu je i pisao moj uvaženi kolega Nebojša Bakarec. Pitam se samo koliko ovakvih državnih tajni ima za vreme Jeremića, Stefanovića i Đilasa, koliko su njih trojica ukupno oštetili građane Republike Srbije. Koliko je tih para upravo moglo, gospodine Popoviću, da se uloži u energetski sistem Srbije, u energetsku efikasnost, obnovljive izvore energije, zaštitu životne sredine i drugo što je potrebno. Na kraju bih da zaključim, da danas u danu za glasanje će poslanička grupa „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, glasati za ovaj izveštaj Agencije za energetiku ali ćemo da nastavimo svakodnevno da podsećamo građane Republike Srbije koliko su Đilas, Tepić, Jeremić, Šolak i Borko Stefanović oštetili Republiku Srbiju i građane Republike Srbije.Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Velibor Stanojlović. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gosti, dragi građani, danas govorimo o jednoj izuzetno bitnoj temi, a to je tema Izveštaj Agencije za energetiku. Dobili smo iscrpan i obiman Izveštaj Agencije i ovom prilikom bih pohvalio gospodina Popovića na ovako detaljnom izlaganju što se tiče Agencije za energetiku. Jako bitna stvar za našu zemlju je ta stabilnost koju mi u ovom trenutku imamo, što se tiče i električne energije, isto tako i stabilnosti što se tiče gasa. Jedna od najvećih investicija u poslednjih 30 godina koja je izuzetno značajna za našu zemlju je „Balkanski tok“, koji je prošao i koji je prošle godine pre nove godine pušten u upotrebu. Dolazim iz opštine Velika Plana, kroz koju prolazi taj isti tok, i na čijoj se teritoriji granice opštine sa susednom opštinom gradi najveća kompresorska stanica u ovom delu Evrope čija je vrednost preko milijardu evra. Ovaj projekat će omogućiti državi ne samo prihod od tranzita, već i jeftiniju cenu gasa u narednom periodu i lakši priključak za sva domaćinstva, za privredu na taj isti gas. Srbija se razvija ekonomski, što iziskuje sve veću potrošnju električne energije. Izveštaj o snabdevanju električne energije je jako bitan i ono što predstavlja jednu od socijalnih stvari naše države je ta cena električne energije. Kao radnik Elektrodistribucije već godinama imam uvid u većinu stvari koje se dešavaju u ovoj, možda i najvećoj kompaniji u regionu. Suština svega ovog je ulaganje i modernizacija te iste kompanije i ulaganje u nju, što je i ministarka, gospođa Zorana Mihajlović najavila za naredni period. Sve one stvari koje godinama više od 30, 40 godina nisu promenjene u distributivnom sistemu, na mernim uređajima, sve ono što je predviđeno u narednom periodu. Jedna od najbitnijih stvari je taj „Balkanski koridor“ koji će snabdevati od Obrenovca do Bajine bašte to je jačine 2x400 kW. Zamena mernih uređaja, postavljanja uređaja za daljinsko očitavanje, sprečavanje neovlašćene potrošnje je sve ono što će smanjiti gubitke o čemu su govorili moji prethodnici. To je ono što je izuzetno bitno, jer smanjivanjem gubitaka smanjićemo i proizvodnju električne energije i samim tim sve ono što smo najavljivali i kroz Zakon o zaštiti životne sredine ćemo dobiti smanjenjem potrošnje i smanjenjem proizvodnje električne energije, smanjićemo i povećanje svih tih zagađivača koji su jedan od tereta u našoj zemlji. Uskoro se završava i postrojenje za odsumporavanje dimnih gasova u Termoelektrani TENT-A. Isto ono što je ministarka najavila, a to je licenca koja je jako bitna, da građani znaju, koju će Elektrodistribucija Srbije dobiti u narednom periodu, to je ono što godinama nismo uspeli da dobijemo i što će nam omogućiti lakše upravljanje distributivnim sistemima. Svi smo zajedno u procesu energetske tranzicije. Elektroprivreda Srbije će uložiti stotine milione jer je to pitanje zdravlja naših građana, a isto tako i privrednog razvoja. Poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu, i ja zajedno ćemo o danu za glasanje glasati za ovakav Izveštaj Agencije za energetiku. Građanima poručujem da će Vlada Srbije zajedno sa Narodnom skupštinom nastaviti da donosi zakone o ulaganju u ovaj sektor i svim građanima obezbediti energetsku stabilnost kako gasom, tako i električnom energijom, što je pokazatelj da je Srbija u izuzetnom ekonomskom usponu i da ćemo biti strateški i energetski nosioc na Balkanu. Najveću zaslugu ima predsednik Aleksandar Vučić koji zbog toga ima i ovoliku podršku u narodu. Zahvaljujem i živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Gospodo iz Agencije za energetiku, dame i gospodo poslanici, danas na dnevnom redu Godišnji izveštaj o radu Agencije za energetiku za 2019. godinu, ali će govoriti govoriti nešto drugačije. Naime, ja ću pričati o štetočinama, o parazitima koji su opljačkali elektroprivredu Srbije, a ovde ima materijala za mesec dana. Ja ću želeti taksativno da ispričam tu priču, da ljudi znaju šta se dešava u Republici Srbiji od 2000. do 2012. godine. Sramota jedna. Jedan američki institut je dao izveštaj, a taj izveštaj glasi da je od 2000. do 2012. godine, Republika Srbija raščerupana, opustošena za 100 milijardi evra. Znate, kad sam ja pročitala taj podatak - 100 milijardi evra, mislim, nemoguće. Sto milijardi evra, pa mogli smo da vratimo četiri duga Republike Srbije. A samo 50 milijardi evra je izneto iz zemlje. Sramota jedna. Pa, dobro mi i postojimo. Zahvaljujući našem predsedniku, vraćamo i dugove i revitalizujemo ovu srpsku privredu koja je bila potpuno devastirana, ali idemo redom. Znači, neka građani Republike Srbije zapamte, od 2000. do 2012. godine, iz Republike Srbije je izneto 50 milijardi evra, a Republika Srbija je u manjku za 100 milijardi evra. Neverovatno, ali je istina. Idemo redom, što se tiče EPS-a, da vidimo kako stoje stvari, ko je sve bio i čerupao, ko su sve paraziti. Parazit Šolak, izvor "Kurir", da ne bude opet - rekla Ljilja Malušić. Nije rekla, nego su ovo tačni podaci. Šolak nije uzurpirao samo imovinu EPS-a i elektrana, već se tajno kačio i na strujomere građana. Da li možete da zamislite, neko ko ima milijardu i 200 miliona evra, ko spada u najbogatije Srbe, da je mogao da se kači na strujomere jadnih građana Republike Srbije, čija je prosečna plata sada, zahvaljujući predsedniku, 550 evra, a bila je u to vreme 320 evra. Sramota jedna neviđena. Njegov ceh od 36 miliona evra plaćali stanari, plaćali građani Republike Srbije, ovom multimilijarderu, koji je bogatiji od Miškovića, koji je bogatiji duplo od Đilasa, lopova. Sve lopov do lopova. Nelegalno korišćenje javnih dobara i državne imovine bila je krucijalna početna prednost koja je suvlasnik Junajted grupe, Dragan Šolak, prigrabio za svoj SBB, tada tek jednog od brojnih kablovskih operatera i omogućio mu sklapanje konkurencije i dominantni položaj na rastućem tržištu. Veliko istraživanje "Kurira" pokazalo je da je otimačina tuđe infrastrukture EPS i Beogradske elektrane i beskrupulozno poslovanje ugrađeno u same temelje Šolakovog biznisa, što ga je danas dovelo na poziciju najbogatijeg tajkuna Srbije. Upravo sam vam rekla da trenutno ima 1,2 milijarde, raste njemu njegov kapital, a bilo bi lepo da se seti, čak ni ne plaća porez ovde, što je tragedija, umesto da voli ovu državu, on plaća porez na Malti negde, ko zna gde plaća i kome plaća, da lepo da malo, 500 miliona državi, da se oporavi ova država. To su rodoljubi. Na videlu je izašlo da SBB godinama unazad, kako tvrde Beograđani, u stambenim zgradama protivpravno uzimao struju iz zajedničkih i privatnih strujomera, što su plaćali stanari tih zgrada, a da za to nisu dali pristanak, niti su uopšte znali šta se dešava. Tako imamo, 36 miliona evra, je gospodin uzeo od građana Republike Srbije, imamo taksativno nabrojana imena, prezimena ljudi koji su se javili jer znaju da ih je krao, između ostalog, tu je i gospodin Drinčić iz Beograda i takvih stotinu. S obzirom na poslednje sumnje da ovo nisu izolovani slučajevi, već primeri dobro uhodane prakse, stručnjaci EPS-a su izračunali da je SBB za dvadeset godina, moram da kažem ponovo, osakatio građane Republike Srbije za 36 miliona evra. Eto, kako se bogate tajkuni, na ovaj način. Ja mislim da je ovo sramno, građani Republike Srbije i da ovako nešto ne sme nikada da se ponovi. Prama dokumentu SBB-a, koji se pojavio u medijima, po jednom strujomeru SBB troši oko 16 kilovata, što je za procenjenih 30 hiljada brojila 800 hiljada korisnika. Molim vas, ovo je strašno. Mislim, 800 hiljada korisnika u Srbiji je oštećenih. Treba lepo taksativno svi da se jave, jedna tužba, da vrati čovek pare svima, da vrati ovoj državi, pa lepo da idemo dalje. Idemo dalje. Đilasova preletačica Marinika je htela da reketira EPS, zamislite da je Đilasova preletačica htela da reketira EPS. Kako je to moguće? Najpoznatija politička preletačica, znamo za Mariniku Tepić da je promenila šest političkih opcija, šest političkih stranaka, od svog poslodavca ili bolje rečeno nalogodavca, gospodina Dragana Đilasa, poprimila je jednu osobinu, a to je ljubav prema parama. I dok je Đilas od naroda Srbije i državne kase klepao preko svojih marketinških agencija, prodajući sekunde, ja bih rekla maglu, njegova miljenica Marinika Tepić posegla je za bržim metodama, kojima su je naučili njeni drugari, dileri iz Banata. Htela je da reketira EPS da bi ćutala o izmišljenim nepostojećim aferama. Naravno, pa to je tako normalno za njih. Iznuđivala je reket, a kada je ostala praznih džepova, onda je pobesnela i počela da njuška sindikate u EPS-u ne bi li se dokopala zlatne koke koju bi da čerupa. EPS-u nije potrebno da Marinika ćuti, naprotiv, što viće Marinika priča laži i jeftino manipuliše, to su radnici jedinstveniji u stavu da bi ona i njen gazda, ako bi se slučajno dočepali EPS-a, očerupali sve što mogu. E, pa neće moći. Idemo, još malo prljavih radnji, prosto, da građani Republike znaju šta se dešavalo od te 2000. godine do 2012. godine, kažem, ovoga ima za jedno tri meseca, ali ostaviću nešto i za drugi put da bi moje kolege mogle da govore. Bivši ministar muljao sa naftom i strujom, zamislite, muljao sa naftom i strujom. Pa, jel ima neko u ovoj državi da ne mulja do 2010. godine, tačnije 2012. godine na republičkom, a 2010. godine na lokalnom nivou, kada smo pobedili. Za vreme mandata Gorana Novakovića, EPS i NIS omogućili Lazarevićevim i Hamovićevim firmama da se obogate, a država oštećena za više od 10 miliona dolara. Ma sitnica, onde 36, ovde 10, tamo 50, ovde 100, ovaj ima 619 miliona evra, ovaj ima 1,2 milijarde. Šta bi Srbija sa tim parama, da nije očerupana? Malo struje, malo nafte. Goran Novaković, bivši ministar energetike, bio je povezan sa nekoliko afera u energetici za vreme ministrovanja od januara 2001. godine, doduše, kratko mu je trajao mandat. Kažu da je dao ostavku 2002. godine. Nije tačno, nego su ga proterali. U njegovo vreme EPS i NIS sarađivale su sa firmama njegovog kuma Vojina Lazarevića i Vuka Hamovića, a NIS je kupovao naftu od kiparskih preduzeća. Posle realizacije ovih poslova, podneto je više krivičnih prijava zbog sumnje da su državni činovnici EPS-a omogućili privatnim kompanijama da zarade 12 miliona dolara. Dragi građani Srbije, bilo, ne ponovilo se. Zahvaljujući predsedniku Republike, gospodinu Aleksandru Vučiću, mi danas procesuiramo sve ove koji su krali i sigurna sam da će vrlo brzo svi da se nađu iza rešetaka i da vrate novac. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, idealna prilika da parafraziram Nikolu Teslu, srazmerno političkom trenutku u kome živimo. Kada bi se mržnja opozicije, ovih drugosrbijanaca, velikog dela opozicije, pretvorila u električnu energiju, obasjali bi ne celu Srbiju, već bi energijom snabdeli pola Evrope. Nikola Tesla je to rekao za Hrvate. Kada bi se njihova mržnja prema Srbima pretvorila u energiju, obasjali bi ceo svet. Srpska opozicija, taj deo srpske opozicije o kojoj govorim, je prevazišla mržnju Hrvata i mislim da nas oni više mrze nego što bi nas trenutno mrzeli, kako to kaže gospodin Martinović, u Širokom brijegu, u Imotskom, a u Zagrebu bi mi daleko bolje prošli nego kod drugosrbijanaca iz centra Beograda. Dame i gospodo narodni poslanici, ima Kenedijeva izreka – ne pitaj šta će država uraditi za tebe, nego što ćeš ti uraditi za, hajde, on je rekao za državu, a ja ću da pitam šta će svako od nas uraditi za sebe? Šta ćemo da uradimo za sebe, a da to korisno za državu? Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predlagaču, a za predlagača smatram i dalje, predlagač akta, predlagač zaključka je gospodin Arsić i njegovo odbor, i smatram da mi raspravljamo o tome, a ne o izveštaju. Po meni, izveštaj je završio kada se o njemu raspravlja na odboru. Ja imam principijelni stav, jer tako piše i u Poslovniku, da reč ima bez ograničenja predlagač akta, tj. gospodin Arsić. Takođe, mislim da smo previše skloni i da previše pažnje posvećujemo onima koji nama najmanje pažnje posvećuju, a to su agencije. Mi često biramo članove agencija koji imaju tri puta veće plate od nas. Ja se ne zalažem da mi imamo plate kao što imaju ovi navodno nezavisni predstavnici, a većina među njima je zatečena onako kao drugi poziv DS, drugopozivci onako neke stranačke organizacije unutar tih agencija. Ja se ne zalažem da imamo plate kao Zaštitnik građana, kao oni koje mi biramo, da ne budu toliko visoke. Ja se zalažem da oni imaju iste plate kao i mi, pa neka budu niže, da zajedno delimo sudbinu i mi i oni koje mi biramo ovde. Za mene nije baš pristojno, dame i gospodo narodni poslanici, da mi biramo ljude koji imaju četiri, pet puta veće plate. I ono što su Sokrat i Platon govorili, da takvi ljudi, sa tako velikim platama, moraju da budu izabrani od naroda. Mi smo izabrani od naroda i imamo tri ili četiri puta manje plate, pa bi bilo u redu da i agencije, srazmerno tome što ih mi biramo, imaju makar iste plate kao i mi, znači, ne zalažući se da one budu mnogo visoke, neka podelimo sudbinu, neka podelimo hleb u ovoj zemlji na neki ravnopravan način. Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo prodali NIS, nismo mi, to su prodali tamo neki Tadić i Koštunica, za 400 miliona evra ili možda ispod 500, ako se slažemo. Uz NIS, prodali smo sva nalazišta nafte i gasa. Recimo, eksploatacija domaće nafte za jednu godinu je 900.000 tona. Ako to prevedemo u cenu nešto po barelu, toni itd, mi dobijamo od 270 do 300 i nešto miliona evra na godišnjem nivou, samo nafta, bez gasa. Tako treba da posmatramo bivšu vlast, koliko je ona bila štetočinska, koliko nije radila ni za sebe, ni za državu. Mi kad radimo na sebi i za sebe, automatski radimo nešto i za državu. Recimo, žetveni ostaci, samo od njiva, i stajsko đubrivo, u Srbiji vrede kao 1,7 miliona tona nafte, što je vrednost preko 500 miliona evra. Mi to ne koristimo. Mi to gubimo svake godine, zato što ne radimo na sebi i na svojoj državi. To je preko 1% BDP-a. Znate li koliko imamo napuštenog zemljišta? To ste trebali u ovim izveštajima sve da nam skrenete pažnju, da mi kao poslanici nešto učinimo, a nešto smo već učinili. Žao mi je što Saška Tomić nije tu. Zahvaljujući nama u Zakon o poljoprivrednom zemljištu smo uneli da se nekorišćeno poljoprivredno zemljište može izdati u zakup na 30 godina proizvođačima obnovljive energije. Mi pržimo ne znam koliko tona uglja. Koliko ćemo plaćati one takse zbog ugljendioksida po toni koje emitujemo, to ćemo tek da vidimo, a obnovljivu energiju, koja nam je na dohvat ruke, mi ne koristimo. Znači, milion 700 hiljada tona nafte spržimo. Znači, niz Moravu vetar duva, stari seljak po želji spaljuje žetvene ostatke. To je dobra rečenica, a da kažemo da ne koristimo ni dovoljno vetar, ni sunce, ni žetvene ostatke. Drvna biomasa koju ne koristimo je druga biomasa, sem ove ratarske koje sam već upisao, 1,5 miliona tona nafte, sve ukupno 3,4 miliona tona nafte mi ne koristimo godišnje. To je vrednost preko milijardu ukupno. Milijardu evra pustimo da se sprži, zaore bez ikakve proizvodnje energije. Da li nama treba neka pomoć spolja? Možda nam ne treba novčana, finansijska, možda nam treba pomoć iz Baden-Virtemberga da nas nauče o miskantusu, o korišćenju biomase. Nemačka ima slabije uslove nego mi, ali posvećuje punu pažnju proizvodnji obnovljive energije. Da li znate da imao 350 hiljada hektara slabije plodnog zemljišta koje se ne koristi? Znate li koliko to vredi, kada bi to pretvorio, recimo, u biodizel ili gas, pa u električnu energiju? Da li znamo da svaki hektar daje 20 hiljada kilovata električne energije kroz eksploataciju biomase? Znate li da na takav način gubimo negde oko dve hiljade evra po hektaru najmanje? Da li znate da je to na 350 hiljada hektara sedam stotina miliona evra? Hajde da saberemo sedam stotina miliona evra sa onih milijardu. Svake godine mi izgubimo ne koristeći biomasu, drvnu poljoprivredu, ne koristeći poljoprivredno zemljište koje je pogodno za uzgoj miskantusa, jer on može da uspeva i na slabije plodnim zemljištima, ima tu i čičoka itd, ali mi to ne koristimo. Znači, svake godine izgubimo 3% i više BDP, između 3% i 4%. Znate li da poljoprivreda sem što proizvede poljoprivredne proizvode, biljnu proizvodnju, stoku, jaje itd. može da proizvede električnu energiju na način na koji sam već upisao? Znači, poljoprivreda može da proizvede biodizel za svoje potrebe i električnu energiju za prerađivačku industriju, da od mesa, mleka, jaja i biljne proizvodnje pravi gotov proizvod. Mi tu šansu svake godine propuštamo. Svaki hektar neiskorišćenog zemljišta, a spaljena biomasa škodi poljoprivrednom zemljištu, uništava plodnost tog zemljišta. Svaki seljak koji spali iz nužde da bi lakše orao, biomasu koju niko ne otkupljuje… Znate li kolika je šansa to za lokalni razvoj? Znate li da nam stanovništvo beži po Srbiji u velike gradove? Kada bi u lokalnim zajednicama koristili ovu energiju, to je uglavnom u ruralnim sredinama, otvorila bi se nova radna mesta, smanjio pritisak na velike gradove i stvorili uslovi da se kroz tu proizvodnju energije i kroz nova radna mesta i kroz prehrambenu industriju deo stanovništva vrati u takve sredine, jer bi novac koji otpada u lokalnoj zajednici padao tu negde blizu malih opština i malih sredina. Mi to ne koristimo. Mi smo postali siromašni bogataši. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Mogu da kažem da kolega Marijan Rističević ima inspirativnu diskusiju i da je mnogo stvari, koje je izneo u svojoj diskusiji, tačno kako se mi odnosimo prema energiji i resursima koje Srbija ima, zahvaljujući nekim lošim navikama, da ne kažem da su nas kroz školovanje učili kako je Srbija prirodno bogata zemlja, kako je bogata energentima itd. i sve je to pravilo jedan lažni utisak da to može da traje večito i da ne trebamo da se menjamo ili da pravimo neke druge obaveze ili neke druge planove. Mogu da kažem, sasvim je izvesno, prisustvovao sam i javnoj raspravi o novom Zakonu o energetici koji uskoro treba da bude usvojen na Vladi Republike Srbije, da bude poslat nama narodnim poslanicima na razmatranje i odlučivanje i da je mnogo ovih stvari o kojima je pričao gospodin Rističević dotaknuto tim zakonom. Zato što borba za energiju i zaštitu životne sredine nije samo stvar neke agencije, nekog javnog preduzeća ili samo stvar ministarstava, nego je stvar i lokalne samouprave, a stvar je i naših navika i običaja. Međutim, još jednu stvar moram da kažem, a kada su u pitanju plate zaposlenih, bilo je jako lako do 2012. godine bilo kog stručnjaka zaposliti u bilo kojoj državnoj agenciji ili organu. Zašto? Bila je visoka stopa nezaposlenih, ljudi su smatrali da ako rade u državnom organu da su se obezbedili ili bar da imaju sigurnost da im je poslodavac država, a u međunarodnim organizacijama nas nisu nešto mnogo uvažavali da bi se otimali o te naše radnike. Mogu da kažem kolegi Marijanu Rističeviću da se više za naše radnike koji rade, naše stručnjake koji rade u Agenciji za energetiku ne otima samo EPS, ne otima Srbijagas, već i evropske regulatorne agencije. Ukoliko bi prestali da rade u našoj agenciji, njihova plata u evropskim regulatornim agencijama bi bila nekih 15 hiljada evra. (Marijan Rističević: Pa i u našim bi bila.) Ne bih baš rekao. To samo govori o tome da su naši stručnjaci cenjeni, ne samo u Srbiji, nego i u svetu i da te naše stručnjake treba da čuvamo i da te naše stručnjake treba da zadržimo ovde u Srbiji, a ne o tome da raspravljamo da li je njihova plata veća ili manja od poslaničke. To ima nekog smisla za neke funkcioneri, ali ovde gde je isključivo struka, gde je video jednog inženjera, ne treba vam samo pet do sedam godina da završi fakultet, nego vam treba decenija i po, dve da on zaista postane neki stručnjak. Ne smemo da se odričemo lako, jer kada ih se budemo odricali, onda zaista nećemo imati sa kim da omogućimo onaj razvoj Srbije koji je započet 2012, 2014. godine i koji je započeo predsednik Srbije Aleksandar Vučić.
Kolega Rističeviću, vi po Poslovniku?
Čl. 106, 107, 108. – zabranjeno je direktno obraćanje, a pošto se gospodin Arsić direktno obratio, da kažem da sam ja govorio ne o Agenciji za energetiku, već o svim agencijama, položaju zaposlenih, pa i o Zaštitniku građana, regulatornim telima itd. gde su primanja znatno veća od naših, a mi biramo i postavljamo te ljude. Ja nisam tražio da mi imamo manje ili veće plate, nego da imamo jednake, da oni imaju naše ili mi da imamo njihove. Slažem se da su plate stručnjaka u inostranstvu i Evropi daleko veće nego naše, ali da pitamo Tanju Fajon kolika je njena plata kao poslanika u Evropskom parlamentu – 15 hiljada evra. Moja je 95 hiljada dinara. Martinović prima, evo sad sam se ogrešio, 30 hiljada dinara. Dakle, ja samo tražim, jer je vrlo nezgodna politička pozicija i situacija u državi, da plate budu tu negde jednake između nas i onih koje biramo, ne tražeći da imamo mnogo visoke plate, već nek se oni približe našim platama. Ne moramo mi ići gore, nek oni malo siđu dole i da razumeju da je država u ovom trenutku, u političkom smislu, u ekonomskom smislu, malo ugrožena, pa da se svi malo stisnemo, kao što smo se mi stisnuli u regionu prema drugim poslanicima koji imaju pet hiljada evra, pa neka svi zajedno delimo hleb i sudbinu. Ne tražim da se o tome glasa.
Zahvaljujem. Poštovane kolege, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Zahvaljujem.
Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Uglješa Marković. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, uvaženi članovi Agencije za energetiku, koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, danas govorimo o Izveštaju Agencije za energetiku Republike Srbije. Na samom početku želim da istaknem i kažem da mi je posebna čast da mogu danas da govorim na ovu temu, posebno imajući u vidu da sam svoj master rad na Ekonomskom fakultetu Univerziteta u Beogradu, pod mentorstvom profesora Miomira Jakšića, odbranio baš na temu agencije i onoga što su mogućnosti ulaganja kada pričamo o energetskom sektoru Republike Srbije. Potreba za regulacijom u ovoj oblasti se javila pre nekih 30 godina sa razvijanjem tržišne energije i kada pričamo o Evropi u Srbiji od 2005. godine imamo Agenciju za energetiku i moj mentor je bio i vaš kolega u prvom savetu Agencije za energetiku, tako da to spominjem iz razloga što sam puno stvari mogao da čujem i naučim od njega kako funkcioniše Agencija, kako je funkcionisala u tom periodu, ali ono što sam takođe od njega ima priliku da saznam da je zaista Agencija, da jačina ljudi izrazitih kompetencija, znanja i iskustva iz oblasti električne energije, nafte i gasa i da zaista imate kadrovski kapacitet za svih ovih 16 godina svog postojanja da obavljate onu ulogu za koju ste imenovani uostalom i od Narodne skupštine Republike Srbije. Ono što bih takođe naglasio jeste da vi kao Agencija imate ulogu da regulišete tržište energije i da nađete neki balans između onoga što jeste privatni i neki privatni interes subjekata koji se nalaze na trom tržištu, odnosno privrede i domaćinstava. Nije vam lak zadataka, pogotovo imajući u vidu da je energija zaista jedna oblast, kako struja tako i nafta i gas, koji su zaista jedan od elemenata koji utiču na, jedan od elemenata ne koji utiču, nego jedan od elemenata suvereniteta svake zemlje, pa tako i Srbije i vi kao nacionalno regulatorno telo imate u tom smislu jako težak zadatak koji, po mom nekom mišljenju, ispunjavate na visokom stepenu. Ono što sam zaključio čitajući Izveštaj za 2019. godinu jeste da je on sveobuhvatan, precizan i tačan i da iz njega zaista možemo dobiti sve neophodne informacije kada je u pitanju struja, nafta i gas. Kada razgovaramo o električnoj energiji, ono što ja donekle smatram i mislim jeste da, pogotovo kada pričamo o prenosu električne energije, imamo zaista zadivljujuće rezultate da svega gubitke koje ostvarujemo u prenosu od 2,04%, čime spadamo u jednu od zemalja sa najmanjim gubicima, zaista jedan impresivan rezultat, ali ono gde bi smo možda mogli malo da smanjimo te gubitke jeste u našem distributivnom sistemu. Oni su za poslednjih devet godina sa 16,3 pali na 11,7%, što je dobar rezultat, što je dobar pokazatelj. Izraženo u novcu, tih 11,7% je oko 200 miliona evra, odnosno 140 miliona. Od tih 200 miliona evra su oni koji su opravdani troškovi usled same strukture potrošnje električne energije, ali onaj ostatak bi mogao, po mom mišljenju, na dva načina možda da se unapredi. Jedan od tih načina, o njemu je u prethodnom periodu i bilo reči u Narodnoj skupštini, zato i govorim o njemu, bilo je poslaničkih pitanja na tu temu u januaru mesecu, a to jeste zamena preko jednog miliona i 150 hiljada drvenih stubova koji se nalaze na teritoriji Republike Srbije. To govorim iz razloga što je bilo dosta pitanja od građana upućenih nama u tom periodu, jer su imali prekid u snabdevanju električnom energijom u januaru mesecu. On je brzo otklonjen zahvaljujući efikasnosti, ali govorim da bi smo zamenom tih drvenih stubova, postavljanjem betonskih stubova ali i zamenom te „ovnesne“, da me ispravite kako se kaže, opreme, možda nisam dobro ni rekao, mogli da podstaknemo i našu privrednu aktivnost i time pospešimo i naš ukupni ekonomski rezultat, pokrenemo našu privredu, a i smanjimo gubitke o kojima sam već govorio i ono što je najvažnije, dobijamo još veću stabilnost u snabdevanju električnom energijom krajnjih potrošača, što mislim da je donekle i najvažniji cilj. Takođe, i ugradnja pametnih brojila koja bi mogla da se očitavaju na daljinu je jedan od načina gde bi smo zasigurno uspeli da smanjimo neovlašćen pristup, ono korišćenje električne energije, da ne kažem narodski rečeno – krađu. Zasigurno bi su tu napravila jedna od ušteda. Ono što sam rekao da jeste opravdano gubitak od 140 miliona zbog same strukture potrošnje, mislim da bi mogao takođe na dva načina možda da se unapredi u nekom narednom periodu, jedan od ta dva načina, mi smo već ozbiljno zakoračili i tu se dosta tiče gasifikacije. Trenutno 10% potrošača Srbije koristi gas, ali ono što jeste tendencija u narednom periodu zahvaljujući turskom toku da mi možemo da računamo da će sve veći broj potrošača zahvaljujući toj gasifikaciji moći da imam pristup samom prirodnom gasu i da ćemo na taj način moći da povećamo i broj korisnika prirodnog gasa. Drugi način jeste, ono što je ste sve veća tendencija u svetu a tu govorimo o obnovljivim izvorima energije i o tzv. proizvođačima i potrošačima i tu, pre svega, mislim na solarne panele koji su trend u svetu i treba razmišljati o nekim subvencijama u tom smeru da imamo domaćinstva, kuće i zgrade, mi ih već imamo, ali da povećamo taj broj koji bi mogli i sami da proizvode električnu energiju. Jedan deo te energije koriste za svoju sopstvenu potrošnju, višak da odlazi u distributivni sistem i zasigurno bismo i tu smanjili gubitke u samom prenosu, a da ne pričam naravno i o uštedama i o onome što bi možda dobili i kroz prizmu životne sredine. Takođe, želim da kroz prizmu svega toga naglasim da je obnovljivi izvor energije i ulaganje u solar zaista u poslednjih, pogotovo poslednjoj deceniji se zaista jako brzo ta oblast razvija, u poslednjih sedam-osam godina za jedan kilovat, vi me ispravite ako grešim je bilo potrebno 22,5 m2 solarnih panela, danas je to svega 7 m2, što dođemo do neke računice da je već u samoj ceni koštanja za nekih tri puta opala u tom segmentu proizvodnja električne energije dobijena iz Sunca, a da ne pričam da u poslednjih 40 godina je ta cena po jedinici mere opala 100 puta. Znači, to je tendencija ka kojoj se ide i o kojoj mi, po mom mišljenju, treba da razmišljamo. Takođe, ono što želim da pohvalim iz Izveštaja Agencije za energetiku jeste akt o izuzeću „Gastransa“ u kom ste vi i te kako učestvovali kao Agencija, zahvaljujući u kome smo mi dobili, odnosno država dobila i njeni građani 402 km gasovoda koji prolazi od bugarske do mađarske granice, odnosno od Zaječara do Horgoša. Time smo izgradnju novog gasovoda, infrastrukturni standard snabdevanje N-1 će biti zadovoljen, jer će sa 38,3% biti povećan na 114% i to već samo po sebi govori koliki je to projekat koji je vredeo 1,5 milijardu evra a čime će građani Srbije i država Srbija dobiti i stabilnost u snabdevanju prirodnim gasom, ali dobiti i diversifikaciju u izvorima energije i podići mogućnost očuvanja svoje životne sredine. Bio bih nepošten a da ne kažem da taj veliki Projekat Turski tok koji je 1. januara, čini mi se, pušten, delom pušten, ne bi bio moguć i realizovan da nismo imali i mudru i odgovornu politiku našeg rukovodstva, državnog rukovodstva, na čelu sa predsednikom države Aleksandrom Vučićem, mudrom i odgovornom spoljnom politikom bivšeg ministra spoljnih poslova a sadašnjeg predsednika Narodne skupštine, Ivice Dačića, ali i dvojice ljudi koji su od početka do kraja učestvovali u tim projektima to je bivši ministar energetike i rudarstva, Aleksandar Antić i direktor „Srbijagasa“, Dušan Bajatović. Mislim da smo pokazali da imamo ljude koji mogu da sprovedu velike projekte, da smo kao država spremni da učestvujemo u njima i da razmišljamo o budućnosti naše dece i naše Srbije. Ono što bih na samom kraju istakao i podsetio javnost Srbije jeste da je danas 15 godina od smrti bivšeg predsednika SRJ Slobodana Miloševića. Podsetio bih to da je on bio prva žrtva globalizma u borbi za odbranu suvereniteta i celovitosti naše zemlje i da 20 godina, 21 godinu od kada on više nije predsednik države mi i dalje imamo borbu za očuvanje tih istih interesa koji su definisani Rezolucijom 1244 kada pričamo o južnoj srpskoj pokrajini Kosovu i Metohiji, naša borba i dan danas traje za nju, ali i o Republici Srpskoj, našem, odnosno entitetu u okviru Bosne i Hercegovine, zapadno od Drine, zahvaljujući kojoj smo dobili, odnosno srpski narod dobio svoj entitet, tako da mislim da je to ono što sam ja smatrao potrebnim da spomenem u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Što se tiče poslaničkog klupa SPS, mi ćemo podržati izveštaj Agencije danas kada bude glasanje. On je kao što sam rekao, sveobuhvatan, precizan, daje informacije i o struji, gasu, nafti i čestitam vam na tome. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsednice Narodne skupštine, uvaženi predstavnici Agencije za energetiku, dame i gospodo narodni poslanici i poslanice, poštovani građani Republike Srbije, na samom početku moram da kažem da poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu podržaće zaključak nadležnog skupštinskog odbora koji je razmatrao izveštaj o radu Agencije za energetiku za period 2019. godine. Ono što moram da istaknem jeste da izveštaj na jedan sveobuhvatan način tretira pitanje energetike i ono što se kao zaključak izvodi, to je da je Srbija u energetskom smislu stabilna zemlja. Moram da ukažem i na jedan deo koji stoji u izveštaju, a koji je vrlo važan sa aspekta zaštite kupaca, a to je taj žalbeni postupak koji je Agencija za energetiku kao drugostepeni organ sprovodi, a čiji je cilj u stvari da u upravnom postupku utvrdi sve žalbene zahteve i na najbolji način da zaštiti interes kupca, ako je došlo do prekoračenja procedure ili materijalnih propisa. Iz vašeg izveštaja se vidi da je najviše žalbenih zahteva se odnosilo na priključke koji se odnose na korišćenje električne energije, a da na priključke koji se odnose na korišćenje gasa žalbi nije bilo. Takođe moram da istaknem da kupci, odnosno građani Republike Srbije sem žalbenog drugostepenog postupka imaju pravo i na sudsku zaštitu što je jako važno, a to je kroz pokretanje upravnog spora onda kada su odlukom Agencije za energetiku nezadovoljni. Takođe, moram da istaknem i vašu ulogu koja se odnosi na prikupljanje kompletne dokumentacije koja bi kako energetskim subjektima, tako i državnim korisnicima pomogla u postupcima posredovanja koji su mogući i koji se vode radi razrešavanja svih spornih stvari kako između subjekata energetskih, tako i između korisnika. Ono što je Vlada Republike Srbije prepoznala kao jako značajno, a što ima socijalnu konotaciju i što je predstavljeno u vašem izveštaju jeste energetski zaštićen kupac i energetski ugrožen kupac. Naime, Vlada Republike Srbije svojim uredbama iz 2016. i 2018. godine na najbolji mogući način je predvidela zaštitu svih onih kupaca koji su teškog materijalnog položaja, pre svega mislim na korisnike novčane socijalne pomoći, korisnike dečijeg dodatka, čije se odluke nadležnih organa automatski dostavljaju i automatski imaju umanjenje na troškove isporuke električne energije. Ono što takođe moram da kažem, a što je Vlada prepoznala u cilju zaštite korisnika usluga, to su energetski ugroženi kupci. Koji su to kupci to su oni kupci zbog zdravstvenog stanja moraju radi medicinskih aparat koje koriste da koriste električnu energiju i oni ne mogu ostati bez dotoka električne energije. Moram da kažem da te odluke donose lokalne samouprave na osnovu zahteva takvih korisnika i da znam puno slučajeva gde se izašlo u susret, odnosno poštovala se uredba, a to su uglavnom oni bolesnici čije zdravlje zavisi od priključka na kiseonik i koji imaju smetnje, pre svega kada su u pitanju disajni organi. Ono što želim da istaknem, a što se tiče rada Vlade na daljem unapređenju energetskog sistema moram da istaknem da je 2020. godina bila veoma teška za čitav svet zbog pandemije koja je zahvatila čitav svet i uticala i na ekonomiju i na zdravstveni sistem i najrazvijenijih zemalja sveta. Za razliku od tih najrazvijenijih zemalja sveta Republika Srbija sem što je model zemlja po kojoj se uči i kada je u pitanju ekonomija i kada je u pitanju zdravstveni sistem moram da istaknem da je predsednik Republike Aleksandar Vučić u novembru mesecu 2020. godine otvorio jedno od najmodernijih postrojenja „Duboka prerada“ u Pančevu. Zašto je ovo postrojenje važno? Važno je iz razloga što je sa ovim postrojenjem Naftna industrija u Pančevu, u stvari, postala jedna od najmodernijih u regionu. Što se tiče sumpordioksida njegov uticaj u vazduhu je smanjen za 98%, kao i uticaj mnogih drugih praškastih materija koji mogu da budu štetne za život i zdravlje ljudi. Ovo postrojenje „Duboka prerada“ značajno je i sa aspekta što se prvi put kod nas proizvodi naftni koks, a naftni koks i te kako je značajan kako u metalurgiji, tako i u građevinarstvu. Energetika jeste značajan zamajac privrednog razvoja i ekonomskog razvoja zemlje. Takođe, moram da istaknem da je za ovaj projekat uloženo 330 miliona evra. Naravno, otvaranje balkanskog toka kroz Srbiju 1. januara 2021. godine, predsednik Aleksandar Vučić otvorio je Balkanski tok u Gospođincima, poželeći i srećnu Novu godinu građanima Republike Srbije, a takođe i ukazujući na to da je Srbija postala vrlo važna u energetskom smislu, da se 1. januara 2021. godine dogodio važan događaj za Republiku Srbiju. Republika Srbija je postala i tranzitna zemlja za naftu, za gas, a to znači da će ubirati i takse po osnovu tranzita. Srbija je zemlja koja je i kada se tiče gasa postala energetski stabilna, a znamo da je gas jedan od najčistijih energenata. Moram da istaknem, da je najveća fabrika električne energije u našoj zemlji, a to je Termoelektrana „Nikola Tesla“ u Obrenovcu, da se na njoj rade postrojenja za odsumporavanje, odnosno za ublažavanje dimnih gasova, da se taj projekat radi zajedno sa japanskim investitorima i da će za nekoliko godina taj projekat biti završen. Kada bude završen procenat ugljendioksida u vazduhu biće devet puta manji, što znači da sve to direktno utiče na život i zdravlje ljudi, odnosno bolji kvalitet života i zdravlja ljudi koji žive u Obrenovcu. Kada je u pitanju korišćenje obnovljivih izvora energije, moram da navedem opštinu iz koje ja dolazim, a to je Priboj, gde se kao toplotna energija koristi drvna masa. Zahvaljujući Vladi Republike Srbije, preko Kancelarije za javna ulaganja, jedan deo i to deo u Starom gradu već je napravljena toplana čije je grejanje na drvnu masu. U toku je treća faza tog projekta, a tiče se izgradnje toplane, kao i rekonstrukcija toplovodnih cevi. Ta toplana trebalo bi da bude puštena u rad u oktobru mesecu 2021. godine, a već 2022. godine građani Priboja moći će da se greju na bio masu. Grejanje na bio masu, odnosno na drvni otpad je značajno sa aspekta smanjenja ugljendioksida u vazduhu, značajno sa aspekta smanjenja zagađenja, značajno je sa aspekta stabilnosti grejanja, značajno je sa aspekta manjih troškova, odnosno građani će plaćati onoliko koliko zaista potroše toplotne energije. Moram da istaknem da su obnovljivi izvori energije nešto na čemu Vlada Republike Srbije radi, kao obnovljivi izvori, kao toplotni izvori energije radi. I moram da istaknem da je drvni otpad na teritoriji Republike Srbije toliki, da kada bi se on koristio za grejanje mogao bi da zameni 1,57 miliona tona nafte. Inače, grejanje u Priboju na drvni otpad, što se tiče same količine tog drvnog otpada mogao bi da greje čitavu jugozapadnu Srbiju. Priboj je pored Malog Zvornika druga opština u Srbiji koja će dobiti grejanje na bio masu. Naravno, htela bih da istaknem da do 2012. godine, kao što je moja koleginica, uvažena Ljiljana Malušić govorila, postojali su pljačkaši struje i kradljivci struje. Dragan Šolak je preko SBB svoje kompanije SBB krao struju, tako što je stavljao ojačivače na bandere, tako što je stavljao ojačivače na strujomere u kućnim zgradama, tako što je razveo 60 km optičkog kabla na vodovodne i toplovodne mreže u gradu Beogradu. Na taj način direktno je oštetio grad Beograd za toliki iznos novca da se moglo napraviti više od pet do šest dečijih vrtića. Naravno, vreme pljačkaša oličenih u liku Dragana Đilasa, Šolaka i njegovih pajtaša je prošlo, to vreme pljačke. Građani su jasno i nedvosmisleno rekli 2012. godine poslavši ih na brlog političke istorije. Sva ova današnja koprcanja nisu ništa drugo do njihovo muljanje u sopstvenom blatu. Republika Srbija, njeni građani podržavaju politiku koju vodi predsednik Srbije, Aleksandar Vučić, jer sve što radi, radi pre svega u interesu građana i u interesu Republike Srbije. Zahvaljujem.
Hvala. Narodni poslanik Stefan Srbljanović.
Hvala, gospodine predsedniče. Poštovane kolege narodni poslanici, poštovani članovi Agencija za energetiku, jako je bitno što smo u Srbiji stvorili uslove i ustalili praksu da nezavisna regulatorna tela rade svoj posao bez pritisaka izvršne vlasti i predstavljaju rezultate svog rada i izveštaje u ovom visokom domu što, složićete se, nije bio slučaj u nekim prošlim vremenima. Nekada, na primer, niste mogli da čujete Fiskalni savet da je mišljenje o zelenaškim kreditima, visokim kamatama na zelenaške kredite kojima se Srbija zaduživala pre dolaska SNS na vlast. Niste takođe mogli da čujete ni članove Agencije za borbu protiv korupcije da pričaju o javnim funkcionerima koji su svoja bogatstva stekli dok su vršili te javne funkcije. Današnja tema, odnosno izveštaj Agencije jeste zaista jako bitna, jer je sektor energetike strateški važan i označen je kao jedan od sektora sa najvećim potencijalom koji uz pomoć i podršku Ministarstva rudarstva i energetike može biti još bolji i efikasniji. To je svakako važno i spoljnopolitičko pitanje, jer su nam značajni odnosi sa svim partnerima u svetu. Sektori energetike i rudarstva su ključni za stabilno funkcionisanje i razvoj privrede, kao i za podizanje kvaliteta života građana. Vlada Srbije je u prethodnom periodu pokazala rešenost da završi reformisanje javnih preduzeća ne samo u gasnom, već i u energetskom sektoru. Gasni sektor mora da se reformiše, da završi odvajanje u pravom smislu te reči. „Transportgas“ mora i treba da se odvoji od „Srbijagasa“ isto kao i distribucija gasa. Ta reforma ne sme da bude i ne mora da bude sprovedena samo zbog usklađivanja sa pravnim direktivama Evropske unije, jer ćemo na taj način imati bolji pregled poslovanja i preduzeća će nam donositi profit. Bitan nam je takođe Balkanski tok, jer na taj način ne zavisimo samo od jedne rute gasa koja dolazi preko Ukrajine. Isto se odnosi na EPS i kada je reč o elektro-energetskom sektoru. Posebna tema jeste tema zelene ekonomije, zelene energije i energetske efikasnosti, ali i stvaranje rudarskog i energetskog sektora pogodnim za investiranje. Kao što je uvedeno elektronsko izdavanje građevinskih dozvola u vreme dok je ministarka Mihajlović bila na čelu tog resora, potrebno je raditi i na uvođenju digitalizacije u sektore rudarstva i energetike, da bi sve dozvole, licence i potvrde potrebne za rad bile digitalizovane. Na taj način povećava se transparentnost i predvidivost investitora i smanjuju se troškovi i skraćuju se procedure, bilo da je reč o priključku na struju, gas, toplotnu energiju ili dozvole koje se tiču geoloških istraživanja i rudarstva. Cilj reformi u EPS-u je profitabilan i regionalno uspešan EPS, kako bi ovo preduzeće bilo uspešnije ne samo u Republici Srbiji, već i u regionu. Ako neko misli, a čuli smo da su postojala takva mišljenja, da je bolje da se baci 250 miliona evra svake godine samo na gubitke na mreži, da ne govorimo o drugim problemima unutar EPS-a, nego da se EPS reformiše, onda to govori ili o neznanju tih koji o tome govore ili o nekim drugim namerama i interesima. Elektroprivreda Srbije trenutno podseća na staru srebrninu koja može ponovo da zasija i to je cilj svakako Ministarstva rudarstva i energetike i njegov razvoj ne sme zaustavljati loše upravljanje, interesi pojedinaca i neznanje i loše namere političara koji EPS koriste samo i isključivo za skupljanje jeftinih političkih poena. Ministarstvo želi EPS koji ima veći profit, koji brže realizuje projekte, koji više ulaže u zaštitu životne sredine i čije je poslovanje uređeno kao u najmodernijim evropskim elektroprivredama. U suprotnom, EPS će postati plen raznoraznih interesa. Razumem potrebu pojedinih opozicionih političara poznatih samo po broju stranaka koje su promenili u jako kratkom vremenskom periodu da koristeći ime EPS-a i Ministarstva pokušavaju da budu prisutni u medijima, ali se lažima ne može graditi ni politička karijera, ni brinuti o razvoju EPS-a. Da se zaista brinu, imali bi neki predlog dok su bili poslanici, ali im je izgleda lakše da se bave posredstvom medija ovim pitanjem. Tu kao lažni borci za interes EPS-a pre svega skreću pažnju na sebe. Možda su im neki u prošlosti dozvoljavali da grade svoj imidž na taj način, ali svakako da mi narodni poslanici i kolege zaposleni u EPS-u nećemo to dozvoliti. Nećemo to dozvoliti ni zbog radnika EPS-a, ni zbog inženjera EPS-a, zbog budućnosti te kompanije i zbog građana Srbije. Mora se u okviru poslovanja EPS-a još više raditi na smanjenju gubitaka na distributivnoj mreži. Izgradnjom novih mreža, postrojenja i dalekovoda omogućićemo bolje snabdevanje potrošača, a sve u cilju sprečavanja da pre svega u zimskom periodu naši korisnici imaju problem i da ne bi ostajali bez električne energije, kao što je bio slučaj u pribojskoj opštini pre samo par meseci. Što se tiče Elektromreže Srbije, to je jedno od najboljih preduzeća u energetskom sektoru. Da bi Srbija mogla da bude najvažniji tranzitni koridor, EMS mora da posluje najbolje što može. Ovo preduzeće će doneti samo dobro razvoju energetskog sistema Srbije, jer je stub stabilnosti našeg regionalnog povezivanja. Srbija sa uspehom realizuje jedan od najznačajnijih projekata Transbalkanski koridor koji će omogućiti prenos dovoljne količine energije sa minimalnim gubicima stvarajući tako održiv i bezbedan sistem. Na taj način Srbija postaje nezaobilazni energetski koridor, a energetskom tranzicijom doći ćemo i do zelene energetike, jer proizvodnja električne energije treba da bude zelenija i da što manje utiče na životnu sredinu. Tu su i geotermalna energija, solarna energija biomase, ali i sve veće korišćenje obnovljivih izvora energije. Zato će Srbija u budućnosti graditi nove hidrocentrale, pre svega u gornjem delu Drine. To će nam doprineti energetskoj stabilnosti. Tu je završetak termoelektrane Kostolac II, gasovod Niš-Dimitrovgrad, pomenuti Transbalkanski koridor i sve to u cilju proizvodnje energije koja nije na ugalj. Iz Izveštaja smo videli takođe da je u odnosu na 2018. godinu smanjena proizvodnja električne energije koja se dobija iz hidrocentrala. Ovom prilikom bih podsetio da je jako bitno da radimo na nastavku čišćenja vodotokova i jezera. Pomenuo bih ovom prilikom i rešavanje deponije, kao što je deponija Stanjevine. Zašto to pominjem? Zato što se ona nalazi samo par kilometara uzvodno od Potpećkog jezera i od hidrocentrale Potpeć. Svakako da je problem celog toka Lim jedan veliki problem i da može biti rešen saradnjom tri države kroz koje ova reka prolazi. Mogu zaista da prozivaju mnogi ministarku Irenu Vujović koliko hoće, ali ona je prvi ministar zaštite životne sredine i ekologije koja ima konkretne rezultate na terenu i njen rad i trud za rešavanje višedecenijskih problema prepoznaju građani opština i Priboj i Prijepolje i Nova Varoš i ubeđen sam i cela Srbija. Takođe, jedan od najvažnijih strateških planova za Srbiju jeste projekat Jadar i to je projekat koji omogućava dalji razvoj zemlje, eksploataciju i proizvodnju Jadra, ali i zelenu ekonomiju, BDP, nova radna mesta i održivu ekonomiju. Ovaj projekat će nas naučiti i novim tehnologijama jer niko novac neće zarađivati na uništavanju životne sredine jer je briga svih nas očuvanje životne sredine. Zato su kritike koje su uputili pojedinci skrivajući se iza nekakvih pokreta koji nemaju apsolutno nikakvo uporište ni podršku građana Srbije pokušaj da se izazove panika među građanima Srbije zarad jeftinih političkih poena i njihovih ličnih interesa. Jadar je potpuno novi projekat koji će se realizovati uz primenu najmodernijih tehnologija i poštovanje evropskih standarda, i to sve u saradnji sa našim inostranim partnerima. Istakao bih i da je ovaj parlament pokazao svoju želju i posvećenost za učešće u svim projektima i rešavanju svih problema u oblasti energetike i rudarstva kroz Parlamentarni forum za energetsku politiku. To će svakako biti mesto okupljanja za razgovor o svim ovim temama, a sve u cilju da u narednih 15-ak godina svu svoju električnu energiju proizvodimo iz obnovljivih izvora energije, što je svakako i planirano u Strategiji razvoja energetike. Na kraju dodao bih samo, moram da kažem da javna preduzeća nisu nagrada, niti trofej koji se dobija samo zato što ste član neke političke partije ili koalicije. Ta preduzeća postoje da bi ih direktori vodili na najbolji mogući način. Svaki kilometar gasovoda, svaka poslovna zgrada i svaka stolica na kojoj se sedi vlasništvo je države i građana Republike Srbije i zbog toga se prema toj imovini moramo odnositi patriotski i domaćinski. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srbislav Filipović. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedniče. Predstavnici Agencije, dame i gospodo narodni poslanici, uvažene kolege, građani Republike Srbije, čuli smo zaista sadržajne, kvalitetne diskusije gotovo svih mojih prethodnika, svako iz svog ugla, svojom percepcijom stvari je govorio o Izveštaju kada je u pitanju energetika i energetska situacija u Republici Srbiji. Ali ono na šta želim da se osvrnem jeste značaj energetske situacije, bezbednosti za Republiku Srbiju. Svaka država ima neke ključne stvari koje su za nju važne. Za Srbiju je u prethodnim godinama bilo važno da stabilizuje svoju ekonomiju, finansije, da se izbori sa korupcijom, kriminalom i da omogući budućnost, izvesnu perspektivu za svu našu decu. Kako tu budućnost da obezbedite, nego roditeljima te dece i onim novim generacijama koje će dolaziti nakon njih da se obezbede stabilna i sigurna radna mesta, poslovi, fabrike, kompanije, dobre kompanije koje mogu da zapošljavaju, da pristojno plaćaju radnike u Republici Srbiji. Svega toga ne bi bilo bez dve stvari, bez odlučne izgradnje auto-puteva i stabilnog energetskog snabdevanja, pre svega kada je u pitanju gas. Svega toga opet ne bi bilo da na čelu Republike Srbije nemamo čoveka kakav je Aleksandar Vučić, prvo kao potpredsednik Vlade, zatim kao premijer i danas kao predsednik Republike Srbije. Zato upravo i jeste Aleksandar Vučić glavna tema za kriminalce i za mafiju. Zato, ne samo glavna tema već i glavna meta za kriminalce i mafiju u Srbiji jeste upravo predsednik Srbije Aleksandar Vučić. Oni koji predvode mafiju u Srbiji i oni koji podstiču kriminal, jesu oni koji udaraju svakodnevno po predsedniku Srbije, koji udaraju na sve projekte koji donose interes građanima Srbije i svoj našoj deci. A kome to drugom može da bude u interesu, nego najvećem tajkunu u istoriji Srbije kao što je Dragan Đilas, i kao što su njegovi kumovi, prijatelji, narko-dileri, razni belovuci i ostali, koji, evo, vidite iz dana u dan, sve više pune, upravo ono što treba da napune, tj. ne svoje džepove, nego zatvorske ćelije širom Srbije. Uveren sam naravno, ne samo što su u pritvoru danas, već da ih čekaju višedecenijske kazne zatvora za ono što su pokušali da urade i za ono što su već počinili, sva ona nedela, ubistva, trgovinu drogom, trovanje naše dece narkoticima, pripremu ubistva predsednika Republike Aleksandra Vučića, napade i to one histerične, najgore moguće pretnje, prema deci Aleksandra Vučića, maloletnom Vukanu, Milici i Danilu. Na svaki mogući način pokušavaju ti zlikovci da diskredituju da kriminalizuju predsednika Srbije Aleksandra Vučića. Zašto je on kriv? Zašto je kriv Aleksandar Vučić? Kriv je, zato što danas u Srbiji imate nezaposlenost manju od 7%. Naravno, da je kriv zbog toga. Naravno, da je kriv jer smo doveli preko 200 novih fabrika u Srbiju. Naravno, da je kriv jer imamo preko 300 kilometara auto-puta više nego 2012. godine. Naravno, da je kriv jer je uradio više puteva u Srbiji nego za vreme Broza. Naravno, da je zbog svega toga kriv. Naravno, da je kriv zato što je Srbija danas apsolutni lider u regionu, najjača sila u regionu zapadnog Balkana jeste Republika Srbija. Kada kažemo najjača sila, to nije pretnja nikome, to je sigurnost za građane Srbije da mogu da žive bezbedno i mirno, da mogu da stvaraju svoje porodice, da odgajaju decu i da ne traže budućnost za sebe i njih u inostranstvu, nego da ostanu u Srbiji, u najlepšoj zemlji na svetu koju svi zajedno gradimo svakog dana, sa sve više volje i energije ulažemo i znanje i trud da ova zemlja živi bolje i kvalitetnije nego što je to decenijama unazad bio slučaj. Aleksandar Vučić za to jeste mafiji kriv, sasekao je pipke mafiji. Udario je mafiju u glavu, tamo gde ih najviše boli - u novac, pa se ispituje odakle im imovina. Kad vidite u vestima da je priveden jedna od Belivukovih saradnika, i kaže da je policija samo iz garaže njihovih blindirane automobile izvezla. Ako znate koliko košta jedan blindirani automobil, zapitajte se kako je moguće da neki klinac, polupismeni ili nepismeni, sa svojih 20, 30 godina, može da poseduje automobil od više stotina hiljada eva. Odakle to? Nije potrebno da imate nikakvo ispitivanje porekla imovine, da budete elementarno pismeni da saberete godine života, šta taj čovek radi, čime se bavi, odakle, kako može da stekne to, sa srednjom ili osnovnom školom, sa kakvim znanjima raspolaže taj čovek, koja su tako dobro plaćena na tržištu, da može to da ima, za razliku od jedno inženjera elektrotehnike, mašinskog inženjera, saobraćajnog, jednog pravnika, advokata ili doktora. Sasvim sigurno ni taj koji je planirao atentat na predsednika Srbije nije mogao da stekne, da napravi onu Šilerovu 2, kako je zovu. Odakle to? Odakle ti bunkeri? Čemu to? Šta će vam blindirana vozila, ako ste tako fini mladići, nevini, zbog čega? Šta će snajper jednoj navijačkoj grupi? Kakav je to profesor pravnog fakulteta? Pa, to nije profesor, to je đilkoš najobičniji, koji može da pravda, jednu grupu da naziva, takve vucibatine, braćom, i da govori vidimo se radi malera, nešto treba da mu donese taj. Znamo svi o čemu se tu radi. Znamo svi dobro i ovaj Zakon o ispitivanju porekla imovine pomoći će, daće doprinos da se u zakonskoj formi sve to reguliše i da se ta imovina, nadam se, verujem u to iskreno, za to smo i glasali za taj zakon. Onaj koji je kršio zakon da se ta imovina oduzima lopovima koji su krali od građana Srbije, ne godine, decenije, živote su pojedinim ljudima pokrali. Verujem da je došlo vreme u Srbiji konačno, u Srbiji na čijem je čelu ozbiljan državnik, ne političar, to volim uvek da podvučem, jer političari, ima ih mnogo, Srbija je preko svoje kičme mnogo političara preživela ali nije imala, rekao bih, u prethodnih sto godina državnika kakav je Aleksandar Vučić. Državnika koji ne gleda iz godine u godinu ili iz mandata u mandat, nego koji gleda kakva će ova država biti kada mi više ne budemo ovde ni fizički na ovom svetu. Kako će ova deca živeti u Srbiji za pedeset ili sto godina, kakva će kretanja u regionu biti, kakva će pitanja bezbednosti biti i kako će ova država u nekom narednom veku izgledati i da li će spremna biti da dočeka tu utakmica sa drugim narodima iz ovog regiona. Srbija je danas više nego spremna da se takmiči ne samo sa našim komšijama već da se takmiči sa najrazvijenijim zemljama u Evropi i svetu i to pokazuju u ovoj teškoj situaciji koju imamo sa korona virusom gde smo uspeli predvođeni upravo čovekom i državnikom kakav je Aleksandra Vučić da se izborimo za to da imamo vakcina u ovom momentu više nego dovoljno, a moramo da radimo na tome sasvim sigurno da građane Srbije ne ubedimo nego uverimo u to da je pravi put da izađemo iz te krize sa koronom virusa, vakcinacija. Imamo uslova za to, jer imamo ozbiljnog čoveka na čelu države, onog koji je uspeo da dovede Srbiju dotle da Srbija po pitanju vakcinacije i borbe protiv korona virusa bude jedan od najboljih u svetu danas. Srbija nije mogla u prethodnim decenijama gotovo ni u čemu, osim u pojedinim sportovima da se pohvali da je najbolja u svetu, jer smo za to apsolutno nadareni. Ali, u ovoj situaciji danas, u politici, u finansijama, u borbi za zdravlje, za opstanak, za život nacije, predvođeni predsednikom Vučićem, Srbija pobeđuje. Pobeđuje život u Srbiji i to smeta naravno. To smeta, jer argumenti koje bi koristili protiv Srbije danas apsolutno ne stoje. Pa, tako i kada je u pitanju energetika, kada je u pitanju gasovod, kada su u pitanju nove hidroelektrane, kada je u pitanju poboljšavanje našeg energetskog sistema, cena struje i svega ostalog. Građani Srbije imaju izvesnu perspektivu, vide kuda država ide, vide da mogu da žive u ovoj zemlji od svoga rada, vide da one zarade koje su danas preko 500 evra, kada imate dvoje zaposlenih u porodici mogu da imaju neku izvesnu perspektivu, izvesnu budućnost. Projektom kojim smo zacrtali "Srbija 2025" i 2025. godine ćemo sigurno dostići tu platu od 900 ili hiljadu evra, pa ćemo moći da kažemo da smo možda i najuspešnija zemlja i po platama u regionu zapadnog Balkana. Tada neće više biti onih koji će na bilo koji način moći da skrenu Srbiju sa njenog puta, jer do tada će svi kriminalci i tajkuni i oni koji su imali planove da kradu ponovo ovu zemlju ili je nekada krali, biti na dugogodišnjim robijama. Tada će građani Srbije imati najveće plate u ovom regionu. Tada će građani Srbije živeti najbolje. Tada će Srbija i dalje pomagati svoju braću i preko Drine i svuda gde Srbi žive, jer želimo da naši ljudi tamo gde žive tamo i ostanu, da ojačamo njihov položaj. Što su Srbi jači tamo gde žive, tu je i država Srbija jača. Kažem vam danas, za kraj, što je veća podrška danas u ovim teškim trenucima, što jaču i snažniju podršku svojim delima dajemo predsednik Srbije, Aleksandru Vučiću, što više osuđujemo i pravim imenima, bez obzira na kodeks, jer nijedan kodeks ne može da zabrani da upotrebimo pravi izraz protiv onih koji su planirali ubistvo predsednika Republike. To je najgori ološ i banditi u Srbiji. Što jača podrška bude predsedniku Republike Srbije u ovim teškim danima, jer je teško svakodnevno trpeti pritiske. Niko od nas se ne suočava sa tim sa čim se suočava Aleksandar Vučić danas. On od nas traži samo da radimo, da radimo svakodnevno, naporno, da se borimo za ovu zemlju, da u Skupštini govorimo šta su programi, šta su ideje, da branimo plan "Srbija 2025" zato što je to plan za budućnost Srbije. Što jača naša poruka bude odavde, što jača podrška bude našem predsedniku Republike bude bila, to će i Srbija biti jača. Hvala vam.
Hvala. Narodni poslanik Vuk Mirčetić ima reč.
Uvaženi predsedavajući, poštovani predstavnici Agencije za energetiku, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, mi danas raspravljamo o Izveštaju o radu Agencije za energetiku za 2019. godinu, s obzirom na to da ova Agencija za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini Republike Srbije. O spektru poslova, o ulozi, značaju Agencije za energetiku Republike Srbije već je pričao gospodin Veroljub Arsić kao izvestilac nadležnog odbora. Ono što je važno pomenuti jeste da je zadatak Agencije da doprinese stvaranju stabilnog regulatornog okvira za razvoj efikasnog i održivog energetskog sektora, koji će biti siguran oslonac ekonomskom razvoju zemlje. Dejan Popović, predsednik Saveta Agencije za energetiku Republike Srbije, je jutros predstavio ovaj sveobuhvatni izveštaj i mogu slobodno da kažem da je to i najsveobuhvatniji izveštaj o energetskom sektoru. S obzirom na njegovu obimnost i sveobuhvatnost, ja ću izdvojiti samo određene delove, a i koleginice i kolege narodni poslanici su već diskutovali o tome, tako da gledam da se i ne ponavljamo. Ono što je važno i što izveštaj kaže da sigurnost snabdevanja električnom energijom, prirodnim gasom i derivatima nafte je bila na zadovoljavajućem nivou. U ovom izveštaju se pominje i strategija razvoja energetike za period od 2020-2025. godine, sa projekcijama do 2030. godine i prema njoj je prognoziran rast manji od 1% godišnje. Pohvalio bih ono što piše u ovom izveštaju a odnosi se na podneske koje je Agencija primila. U Izveštaju piše da je Agencija u 2019. godini primila 366 podnesaka i da je na svih 366 odgovoreno onima koji su podnosili, tako da to govori i o toj saradnji sa korisnicima usluga. Jedan od zadataka Ministarstva rudarstva i energetike je energetska tranzicija Srbije od fosilnih goriva ka obnovljivim izvorima energije i razvoj energetskog sektora. Republika Srbija treba da bude energetski bezbedna, da imamo s jedne strane dovoljno energije, gasa, nafte, toplotne energije, ali ono što je jako važno jeste da se i vodi računa o zaštiti životne sredine. Ministarstvo je spremalo i sprema četiri nova zakona, o kojima ćemo mi diskutovati ovde, a cilj tih zakona jeste da pomognu stvaranje povoljnih uslova i da omoguće nove investicije na jedan pregledan način. Ovi zakoni treba da pojasne koja su to mineralna bogatstva, kolika je njihova vrednost, šta s jedne strane država ima od njih, šta s druge strane lokalne zajednice imaju od njihove eksploatacije, itd. Da se vratimo na energetiku. Kada je energetika u pitanju, ona mora da bude jaka, jer može da doprinese privrednom rastu Republike Srbije. Treba da ulažemo u distributivnu mrežu i učinimo sve što možemo u vezi sa obnovljivim izvorima energije. Unapređenje energetskog sektora omogućava i nove investicije, što će značiti rast BDP-a, a rast BDP-a znači boljitak za našu državu i njene građane. Tendencija Evrope i sveta jeste da se smanji upotreba resursa koji doprinose zagađenju, a s obzirom na to da se mi borimo za jednu modernu, uređenu, evropsku Srbiju, kakvu njeni građani zaslužuju, ne dozvoljavamo da nas određene moderne tendencije iznenade, već ka izazovima koji nas čekaju, i sasvim sigurno nas čekaju, pristupamo strateški. Strateški pristup prema energetici, strateški pristup energetici prema strategiji koju sam pomenuo na početku izlaganja, ja ću pročitati, “podrazumeva da se procesi u privredi i državi, kao i u životu građana, odvijaju uz niže ekonomske troškove i viši stepen socijalne i ekološke održivosti, odnosno viši standard stanovništva, uz smanjenje zagađenja i bolju zaštitu prirode“. Za građane Republike Srbije je važno da ponovimo i to da je Aleksandar Vučić prethodne godine, kao što je i koleginica Aleksandra Tomić pomenula u toku današnjeg izlaganja, prethodne godine potpisao sa Nemačkom Sporazum o zelenoj energiji, što dodatno govori o strateškom pristupu ovom problemu na kom mi insistiramo. Srbija ide u susret promenama i ona spremno dočekuje nove izazove i zbog toga Srbija više nije beznačajna ni na mapi Evrope, ni na mapi sveta. Nama je važan interes građana da dobro žive, da se stvore uslovi za nove investicije i, naravno, da nastavimo da napredujemo. U danu za glasanje podržaću Izveštaj o radu Agencije za energetiku za 2019. godinu. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Uvaženi predstavnici Agencije za energetiku, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, dragi građani Srbije, kao što se sećamo, jedan od pet principa o kojima je predsednik Aleksandar Vučić govorio kada je u pitanju politika SNS za dalji razvoj Republike Srbije jeste i ekonomski napredak zemlje. Inače, ekonomski napredak zemlje svakako ne možemo zamisliti bez ostvarivanja energetske stabilnosti, a to je nešto što, na osnovu izveštaja koji je pred nama, kada je u pitanju Agencija za energetiku, možemo videti da je ostvareno u prethodnom periodu. U samom Izveštaju je potvrđeno da je Agencija sve svoje poslove koje je zadužena da obavlja uradila efikasno i u skladu sa ovlašćenjima koje ima, a ono što je najbitnije, kao što sam rekao, imamo potvrdu da je Srbija postala zemlja energetske stabilnosti, odnosno jedan od važnih preduslova za privlačenje direktnih stranih investicija, upravo zahvaljujući i marljivom radu predsednika Aleksandra Vučića i njegovog tima. Podsetio bih građane da smo u 2019. godini bili šampioni po privlačenju direktnih stranih investicija, sa 3,9 milijardi evra, da smo taj trend nastavili i dalje i da ćemo taj trend i dalje da sprovodimo. Ono što je bitno da kažem je da su uložena značajna sredstva kada su u pitanju energetski kapaciteti naše države, a posebno kada govorimo o toj zelenoj ekonomiji, odnosno obnovljivim izvorima energije, gde smo imali prilike da vidimo da polako idemo i ka tom visokom procentu, odnosno 27%, ako se ne varam, električne energije koju dobijamo od obnovljivih izvora energije. Spomenuo bih da smo značajna sredstva uložili kada je u pitanju izgradnja vetroparkova u Srbiji, a povodom onoga što su moje kolege govorile, da imamo zaista puno prirodnih preduslova, znači, naš geografski položaj, da obilujemo tim izvorima koje treba iskoristiti. Upravo je SNS pokazala da sve to razume i da radi na tome. Zato ću vas samo podsetiti da smo do 2011. godine imali svega jedan vetropark u Srbiji koji je izgrađen, a da od 2016. godine pa naovamo imamo sedam novih vetroparkova koji su izgrađeni i još tri vetroparka koja su trenutno u fazi izgradnje, gde se otprilike očekuje početak radova, pre svega „Plandište 1“ vetroparka, kapaciteta 102 megavata, sa 34 generatora, možda već i ove godine. Takođe, želim da kažem da smo po mnogo čemu poznati u regionu, a takođe smo poznati po tome što na Balkanu imamo najveći vetropark koji se zove „Čibuk 1“ i koji se kod nas nalazi. Ovo je takođe jedan od dokaza, pored ispunjavanja onih kriterijuma i bitnih stvari za dalji razvoj ekonomije i podizanje životnog standarda građana, da smo i segment zaštite životne sredine, odnosno ekologiju takođe uzeli kao jedan od velikih prioriteta. Inače, kada govorimo o ekologiji i o daljim investicijama u energetici, podsetio bih samo da i na sednici Odbora za privredu potpredsednica Vlade i ministarka Zorana Mihajlović govorila upravo o daljim ulaganjima i tri stuba politike koji će se voditi u energetici. Čisto ću spomenuti da, pored normativnih aktivnosti, o kojima su i kolege pričale, gde imamo u skorije vreme i izmene i dopune dva zakona i usvajanje dva nova zakona, konkretno Zakon o obnovljivim izvorima energije i Zakon o energetskoj efikasnosti o racionalnoj upotrebi energije, koji će svakako doprineti da budemo još efikasniji u ovom segmentu. Imamo drugi kolosek, odnosno drugi stub, a to je dalje reformisanje preduzeća u energetskom sektoru. Pre svega se misli na „Elektroprivredu Srbije“ i „Srbijagas“, koji su, kao što su i uvažene kolege govorile, velike korporacije koje su značajne za dalji rast i BDP naše zemlje. Treći, ne najmanje bitan, ali jako važan kolosek jesu dalje investicije i ulaganja u segment energetike, gde je najavljeno da će otprilike oko 10,5 milijardi evra biti uloženo u dalji razvoj energetike, ali pri tome da nijedna investicija u ovom sektoru neće biti bez komponente zaštite životne sredine, odnosno da se sada veliki akcenat stavlja i na klimatski neutralnu politiku, odnosno investicije koje ćemo sprovoditi, pa bih čisto podsetio javnost da smo, eto, krenuli sa investicijom koja je jako važna kada je u pitanju TE „Nikola Tesla B“ u Obrenovcu, postrojenje za odsumporavanje koje će omogućiti da sama termoelektrana ne zagađuje više životnu sredinu. Pored toga, planirana su sredstva u dalji remont i unapređenje postojećih kapaciteta kada je u pitanju proizvodnja električne energije. Cilj ovih investicija koje su pred nama i koje su urađene jeste, pored ispunjavanja onih važnih normi za dalje pristupanje Evropskoj uniji, da taj potencijal koji mi imamo da postanemo lideri, kada je energetski sektor u pitanju u ovom regionu, zaista i ostvarimo. Inače, sve ovo ne bi bilo moguće, naravno, da država nije preduzela 2014. godine, zahvaljujući odlučnom lideru Aleksandru Vučiću, koji je tada bio premijer, fiskalnu konsolidaciju, rešavanje pitanja finansija, tako da mi danas imamo finansijskih sredstava za sve ove važne projekte koje ćemo realizovati i imamo načine kako da se dođe do potrebnih sredstava da sve ove ideje o kojima pričamo, koje su pre 2012. godine i zvučale možda i nemoguće i neostvarive, uspemo da realizujemo i to dokazujemo samim delima. Pored električne energije, jedan od važnih segmenata jeste i gasifikacija. Svi se sećamo da smo 1. januara ove godine, da je predsednik Aleksandar Vučić pustio u rad taj tzv. Balkanski tok, gde je Srbija obezbedila energetsku stabilnost u snabdevanju gasa, tako da sada umesto iz jednog pravca, imamo gas koji dolazi iz drugog pravca, ali za razliku od toga gde smo ranije bili zemlja krajnji korisnik, mi sada postajemo i tranzitna zemlja koja će ostvarivati prihode po osnovu tranzitnih taksi i naravno, radiće se na daljoj gasifikaciji Republike Srbije, kako bi svako domaćinstvo moglo da ima pristup ovom energentu koji je jako bitan i kada je u pitanju ekologija i zaštita životne sredina, ali i dalje podizanje standarda. Tako da, znamo da će se uložiti značajni napori da sama cena priključka bude pristupačnija građanima, da se i taj problem reši, koji je možda jedan od bitnih i da podignemo taj procenat, koji trenutno iznosi 10% gasifikovanih domaćinstava, na znatno viši nivo, ali radiće se, takođe, i dalje na diverzifikaciji kada su u pitanju energetski izvori. Tako da, i na osnovu ovog izveštaja možemo videti da se puno radilo. Inače, čisto da spomenem da su kolege govorile o gubicima u elektro-sistemu, pre svega u distributivnom delu, koji sada iznose oko 11%. Ja znam i ubeđen sam da ćemo mi uspeti da, uz sve ove investicije koje se rade, od kojih smo neke diskutovali u ovoj Skupštini i glasali za njih, da smanjimo taj procenat na evropski prosek, ali bih čisto zbog javnosti podsetio da je taj procenat u periodu pre 2012. godine bio mnogo, mnogo viši, jer tada se nije vodila značajna pažnja kada je u pitanju održavanje samog elektro-sistema, a ono što je bitno, mi smo danas došli do toga da smo zaista energetski stabilna država i da racionalno upravljamo sa svim našim energetskim resursima koje imamo. Tako da,svaki od rezultata koji se postižu u ovom sektoru, koje ćemo imati prilike da čitamo i u narednim izveštajima i za 2020. godinu, videćemo zapravo koliko smo daleko napredovali i odmakli, a sve ovo što se radi, radi se jer je važan preduslov i za dalji nastavak i stranih investicija i novih radnih mesta, i podizanje životnog standarda u Srbiji i ekološkog očuvanja naše zemlje, ali pre svega, borbe za budućnost za našu decu. Tako da, u danu za glasanje, kao i moje kolege iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržaću ovaj izveštaj i zaključak koji je predat od strane nadležnog odbora. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Tomislav Janković ima reč.
Zahvaljujem, predsedniče. Uvaženi predstavnici Agencije, dame i gospodo narodni poslanici, želim pre svega, na početku da pohvalim Izveštaj Agencije. On je, pre svega, objektivan, detaljan i precizan i on stavlja akcenat na sve važne segmente kako treba upravljati u oblasti energije na prostoru Republike Srbije. Ja pripadam generaciji koja je osamdesetih godina prošlog veka pohađala osnovnu školu i koji smo učili kako živimo u jednoj lepoj i bogatoj zemlji. Naša zemlja jeste lepa, najlepša za nas, nema lepše zemlje, ali nažalost, nije bogata kao što su nas učili. I dok mladi Švajcarci uče kako je njihova zemlja siromašna, da moraju stalno da štede energiju, nas su stalno učili kako imamo svega u izobilju i da smo jedna bogata zemlja. Ali, postavlja se pitanje, da li je to tako? Gde nas je doveo ovakav pristup? Potrošnja energije u Republici Srbiji je dvostruko veća u odnosu na prosečnu potrošnju u 35 zemalja OECD-a. Zato je važno da sve aktivnosti koje danas radimo i u budućnosti usmerimo, pre svega, na sektor uštede energije i na taj način štedimo sredstva u budžetu, a sa druge strane, pozitivno utičemo na životnu sredinu. Devedesetih godina prošlog veka, usled ratova, sankcija, sve ono što je zadesilo našu zemlju, mi smo dodatno osiromašili kao država i kao društvo. Izgubili smo mogućnosti da pratimo sve značajne evropske i svetske trendove u ovoj oblasti. Godine 2000. na vlast dolaze oni koji nisu marili za potrebe građana Republike Srbije, čiji su lični interesi bili ispred interesa naroda, ispred kolektivnih interesa i njihov doprinos, ali pod znacima navoda, uštedi energije, jeste bilo gašenje fabrika. Što više fabrika ugase, manje će energije da se potroši, a za potrebe građana i države, njih to uopšte nije bilo briga. Pa i danas ti potomci tog DOS-a žele da nam drže predavanja šta i kako treba da radimo. Upravo su kolege ovde u plenumu govorile na način kako su, gde i kada su krali od građana Republike Srbije i danas žele da se vrate na vlast i da nastave sa pljačkom gde su stali 2012. godine. Upravo ta 2012. godina je bila presudna za normalizaciju političkih, ali rekao bih i ekonomskih prilika u našoj zemlji. Naravno da jedna zemlja ne može biti uređena ukoliko nema jasne zakone koji će da uređuju određene oblasti, određene okvire. Posebno je važno da se ovakvi zakoni sprovode na lokalnom nivou, upravo oni zakoni koji se tiču energetske efikasnosti. Tako da, država Srbija od 2013. godine značajno ulaže u zakonsku regulativu. Tako nastaje Zakon o efikasnom korišćenju energije iz 2013. godine. Zatim, usvaja se Strategija razvoja energetike Republike Srbije. Zatim nastaje Treći akcioni plan za energetsku efikasnost i masa uputstava, pravilnika, koji regulišu oblast energetske efikasnosti. Zakon o racionalnom korišćenju energije u Srbiji ima, pre svega, i horizontalni uticaj na druge oblasti ekonomskog razvoja, zato što kroz njega vidimo da postoji velika mogućnost da se uštede javne finansije i da se lansiraju neki novi projekti iz ovih ušteda, da se angažuje domaća privreda koja će da proizvodi tehnologiju u oblasti energetske efikasnosti, da se smanji siromaštvo, odnosno da se poveća dostupnost energije onim socijalno ugroženim kategorijama građana Republike Srbije, ali i da se izvrši podsticaj u ruralnom razvoju. Najveći potrošači energije u Srbiji su privatne zgrade i zgrade javne namene. One troše blizu 45% ukupne finalne potrošnje, a više od 50% građevinskog fonda je zastarelo i nije u skladu sa važećim standardima i propisima. Na osnovu navedenog, možemo lako zaključiti da postoji velika mogućnost i veliki potencijal za uštedu energije i da se smanje troškovi u javnom sektoru. Ovo se, pre svega, odnosi na one velike sisteme, kao što su bolnice, zgrade velike površine i zaista one troše veliku količinu energije, kako za osvetljenje, za grejanje, klimatizaciju. Mi smo pre nekih mesec dana ovde usvojili značajna dva zajma Republike Srbije. Jedan zajam se odnosi na potpunu rekonstrukciju VMA, kao najvećeg, najznačajnijeg sistema zdravstvene zaštite na prostoru ne samo naše zemlje, već i prostora Balkana, kao i jedan zajam koji se odnosi na EMS. Međutim, postoje pozitivni primeri praksi gde je rađeno na polju energetske efikasnosti. Ja ću navesti par primera koji se odnose na grad i region iz koga ja dolazim, to je grad Sremska Mitrovica i region Srema. Želim ovom prilikom da pohvalim Regionalnu razvojnu agenciju Srem, koja je okupila sve lokalne samouprave sa prostora Srema, dala je inicijativu i povezala ih sa određenim donatorima. Tako da, 2012. godine, uz prisustvo nemačke partnerske organizacije GIS, na prostoru Srema se potpisuje jedan međuopštinski sporazum, koji ima naziv – Unapređenje energetske efikasnosti javnih objekata i komunalnih usluga i korišćenje obnovljivih izvora energije u Sremskom okrugu. Ovaj sporazum ima, pre svega, za cilj da jača kapacitete lokalnih samouprava, da se bave pitanjima energetske efikasnosti. Godine 2013. takođe u Sremskoj Mitrovici, uz prisustvo austrijske ekspertske delegacije za pitanje energetske efikasnosti, formira se međuopštinska radna grupa. Ona je sastavljena od najkvalitetnijih, najstručnijih pojedinaca iz jedinca lokalnih samouprava, komunalnih preduzeća i drugih ustanova i njihov zadatak je bio, pre svega ove grupe, da prikupljaju podatke značajne za pripremu projekata, za implementaciju projekata, ali i samo izveštavanje prema donatorima. Godine 2013. takođe u Sremskoj Mitrovici, u našoj gradskoj toplani, startuje sa radom kotao na biomasu. Pored uštede energije, odnosno sredstava koji su potrebni za rad ovog kotla na biomasu, imamo i pozitivne uticaje na životnu sredinu. Upravo i te 2013. godine Vlada Republike Srbije usvaja metodologiju za selekciju prioritetnih projekata i na osnovu nje upravo ova međuopštinska radna grupa formira jedinstvenu listu projekata za sektor energetike na prostoru Srema, po takozvanom PIF obrascu, a na njoj su izgradnja biomasne kotlarnice za naselje Tivol u Rumu. Upravo je ministarka, gospođa Vujović, pre nekih 15-ak dana posetila Rumu i svečano u rad pustila ovu biomasnu kotlarnicu. Zatim, projekat CHP postrojenja u Pećincima, ali i jedan značajan projekat za povećanje energetske efikasnosti javnih zgrada u Sremskom okrugu, gde je izvršen pregled 30 javnih objekata čiji su vlasnici jedinice lokalne samouprave. Godine 2018. Švajcarska razvojna agencija sa 200 hiljada franaka finansira projekat - uspostavljanje regionalnog sistema podrške razvoja energetske efikasnosti i korišćenja obnovljivih izvora u Sremu. Izvršeno je niz aktivnosti, izvršene obuke energetskih menadžera za sve opštine, izvršena je obuka članova međuopštinskih radnih grupa za vršenje energetskog pregleda javnih zgrada, izvršen popis svih javnih zgrada za potrebe ISEM. Informacioni sistem za energetski menadžment ili ISEM, kao i obuka, unošenje podataka u ovaj sistem i izvršena je energetska obnova muzičke škole u Rumi, tako da je ovo prvi objekat koji je dobio energetski pasoš na prostoru Srema i ovaj objekat je prešao iz F energetskog razreda u C energetski razvoj, što je značajna ušteda energije u samom objektu, ali sa druge strane mnogo prijatniji boravak kako učenika ove škole, ali i zaposlenih. U saradnji sa gradom Sremska Mitrovica Regionalna razvojna agencije Srem je razvila koncept jednog regionalnog centra za održivi razvoj, koji će u okviru sebe sadržati i jedan podcentar. To je centar za edukaciju, inovaciju, istraživanje oblasti energetske efikasnosti i obnovljivih izvora energije i on će da služi obuci inženjera, studenata, učenika, tehnologa, projektanata, imaće sve demonstracione instalacije poput termo, solarne i fotovolne centrale, vetrogeneratore, vodene pumpe itd. i u planu je da se izgradi jedan centar za biomasu, gde će se prikupljati biomasa sa prostora Srema i da se proizvodi briket i pelet i na taj način ćemo postići značajne uštede u samoj potrošnji energije. Za ovaj centar već postoji građevinska dozvola i očekuje se da Republika Srbija izdvoji određena sredstva kako bi ovaj centar zaživeo. Izgradnjom ovog centra je pre svega važno da možemo da olakšamo donatorskoj zajednici i svima onima koji ulažu u Republiku Srbiju da lakše prate svoje finansijske plasmane, njihovu realizaciju, ali kao dugoročnu finansijsku održivost ovih projekata. Meni je zaista jako drago što jedan ovakav centar zaživeo na prostoru srednjeg Banata. U Zrenjaninu pre par dana je otvoren Regionalni centar za energetsku efikasnost. On je plod jedne saradnje države Republike Srbije i Republike Rumunije, kroz IPA projekat, vrednosti 852 hiljade evra. I na kraju želim da pohvalim dve inicijative. Jedna inicijativa koju je pokrenula gospođa ministarka Zorana Mihajlović, da će vrlo brzo država Srbija pronaći sredstva da omogući svim građanima Republike Srbije, besplatna sredstva da da, da se izvrši izolacija zidova i zamena stolarije u svim zgradama i kućama, što je vrlo značajno. Država želi da uloži do pet milijardi evra u oblasti energetike, jer zaista jako pune energije trošimo na prostoru naše zemlje, tri do četiri puta više od okruženja, a čak šest puta više nego zemlje koje su članice EU. Na kraju želim da pohvalim jednu inicijativu koju je pokrenula gospođa Aleksandra Tomić, naša poslanica, da se formira parlamentarni forum za energetsku politiku Republike Srbije. Pored nas, narodnih poslanika, 9. februara, podršku su dali predsednik parlamenta gospodin Dačić i potpredsednica Vlade gospođa ministarka Mihajlović. Na ovaj način pokazujemo da smo kao država i kao društvo posvećeni da rešavamo probleme u oblasti energetske efikasnosti, da čuvamo energiju i da stvaramo uslove za bolji i kvalitetniji život građana Republike Srbije. U danu za glasanje zajedno sa kolegama koji su izabrani sa liste Aleksandra Vučić – Za našu decu podržaću Izveštaj o radu Agencije sa željom da i u budućnosti ovako uspešno rade. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miloš Banđur. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Predsedniče Narodne skupštine, uvaženi gosti, uvažene koleginice i kolege, dozvolite mi da se osvrnem na Izveštaj koji je nama dostavila Agencija za energetiku, doduše za 2019. godinu, ali mogu da kažem da je Izveštaj vrlo obiman po sadržaju. Imam utisak da je potpuno objektivan i da u jednom širem kontekstu daje pregled energetske situacije u Republici Srbiji u 2019. godini. Dakle, Izveštaj nije uži samo Izveštaj o radu Agencije, nego je i pregled stanja u oblasti energetike u Republici Srbiji. Ja bih komentarisao neke podatke iz samog Izveštaja, ne bih izlazio van okvira samog Izveštaja i sve nas može da hrabri činjenica da je energetska zavisnost Republike Srbije od inostranstva samo 35%, za razliku od zemalja EU koje su zavisne 55%. Znači, mi smo energetski nezavisniji od zemalja EU. Takođe, danas smo mnogo pričali o lignitu, pričali smo o tome da se mi uglavnom snabdevamo električnom energijom koja je proizvedena u termoelektranama i da je to 2/3 naše ukupne proizvodnje i stekao bi se utisak da smo mi neki veliki ili najveći zagađivači životne sredine. Međutim, po Izveštaju i po podacima koji se nalaze u Izveštaju Agencije stoji da se u Srbiji proizvede 93% CO2 u odnosu na 100% po stanovniku EU. Znači, 7% manje CO2 produkuje se u Republici Srbiji po stanovniku u energetske potrebe, nego što je to slučaj u EU. Sledeći podatak da je gasna pokrivenost 39% u odnosu na onu po stanovniku EU i drugi podatak da je svega 10 do 11% domaćinstava u Srbiji gasificirano ukazuje na činjenicu da u gasifikaciji leži veliki potencijal, odnosno da je to nešto što nam predstoji raditi u narednom periodu. Naravno, zanimljivi su i podaci o potrošnji energije, odnosno raspodela potrošnje. Nažalost, mi više nego Evropa trošimo energije u domaćinstvu, a to je zbog zagrevanja. U Srbiji se jedan deo ljudi greje na TA peći, na etažno grejanje i električna energija se troši na taj, da kažem, ne produktivan način, a ona kao jedna fina energija nije namenjena za tu vrstu upotrebe. Trošimo više energije u industriji, u procentima, u odnosu na EU, iako je naša produktivnost i, da kažem, naš društveni proizvod dva puta manji nego u EU. Trošimo manje električne energije u saobraćaju, nego što je to u EU, i to je takođe jedan pravac u kojem treba delovati u budućnosti. Znači, da jednostavno saobraćaj usmeravamo, odnosno da se kao energent koristi električna energija, odnosno električna vozila i, kažem, da se smanji potrošnja u industriji. Ono što jeste neki rezultat koji je Srbija za sve ove godine postigla, to je da 50% ukupne električne energije ide na slobodno tržište i 50% se proda preko garantovanog snabdevanja i 84% gasa ide na slobodno tržište i samo 16% gasa ide na garantovano snabdevanje preko 32 javna preduzeća koja su distributeri prirodnog gasa u pojedinim opštinama i gradovima. Najveći uspeh koji je Republika Srbija u proteklom periodu, proteklih godina, postigla u oblasti elektroenergetike jeste izdvajanje EMS-a od EPS-a koje je započeto još 2005, 2006. godine donošenjem tadašnjeg zakona i koje je okončano, potpuno uspešno, dodeljivanjem sertifikata EMS-u od strane Agencije za energetiku, mislim, 2019. godine. Naš EMS sada upravlja mrežom visokog napona 110, 220, 400 kilovolti, svim prenosnim putevima, bilo da su dalekovodi ili kablovi i elektroenergetska postrojenja koja su iz tog naponskog nivoa. To je izdvojeno u jedno posebno preduzeće ili d. o. o. koje je potpuno nezavisno od ostatka EPS-a. Znam da je uslov Energetske zajednice bio da EMS bude pod posebnim ministarstvom, da isto ministarstvo ne kontroliše i nije nadležno za javno preduzeće EPS i za EMS. Mi smo i to uradili, tako da se EMS nalazi pod ingerencijom Ministarstva privrede, a EPS se nalazi pod ingerencijom Ministarstva energetike i rudarstva. Elektromreža Srbije ima svoje razvojne planove. Mi smo koju sednicu usvojili zajam za treću sekciju prve faze Transbalkanskog koridora i Srbija se nalazi na putu prenosa električne energije uglavnom sa severoistoka na jugozapad Evrope. To je pretežni smer, mada se električna energija kreće i prodaje u oba smera i godišnje negde preko Srbije pređe 14 teravat sati električne energije, to je 14.000 gigavat sati samo u te prekogranične svrhe. Ako znamo da smo mi već uradili sekciju 1. od Rumunije do Pančeva, sekciju 2. radimo od Kragujevca do Kraljeva ovo je bio sajam za sekciju 3. od Bajine Bašte, odnosno od Obrenovca do Bajine Bašte. Zatim, radimo sekciju 4. od Bajine Bašte do Višegrada da spojimo Republiku Srpsku i do Pljevalja i ako znamo da je Crna Gora već uradila Pljevlje, neko mesto na primorju, dakle, ide podvodni elektroenergetski kabal do Italije. Mi imao u stvari jednu stabilnu, imaćemo stabilnu dva puta 400 kilovolti vezu između Rumunije i Italije koja ide preko Srbije, što će biti jedan od izvora prihoda EMS. EMS je 2019. godine negde prihodovao 24.000 miliona evra od tih rezervacija, kapaciteta godišnjih, mesečnih i dnevnih što je jako dobar prihod koji on naravno ulaže u dalji razvoj svog sistema. Znači, hoću da naglasim da je EMS kičma našeg elektroenergetskog sistema u državi. Ne mogu više da kažem EPS zato što je to sad odvojeno potpuno od EPS, ali EMS ima zadatak da svima koji hoće da trguju električnom energijom na veliko ili da ostvare unutar države ili međudržavni prenos, da pod jednakim uslovima omogući da to uradi ili da pod jednakim uslovima omogući aukciju, pa da na toj aukciji, nadmetanju oni se svi pojave. Kada je u pitanju proizvodnja električne energije i tu više nije samo javno preduzeće EPS, imamo veći broj proizvođača. Kolega je govorio o vetro-parkovima koji imaju značajnu snagu i koji se direktno priključuju na prenosni sistem EMS, za razliku od malih elektrana kojih ima negde oko 300, 320. Osamnaest je u vlasništvu EPS, ostalo su u privatnom vlasništvu. Ovde u vlasništvu EPS su nešto veće snage u proseku negde do dva mega bata, ovde u privatnom negde u proseku oko 0,5 megabata i one su direktno pripojene na distributivni sistem, tako da i tu imamo tržište kao što imamo i tržište u oblasti snabdevanja, odnosno prodaje električne energije. Imamo pedesetak do 70 firmi koje su registrovane za trgovinu električnom energijom na veliko, na malo i postoji podatak da je svega 13 snabdevača uspelo da ostvari neki prihod, odnosno da ostvari neku aktivnost u 2019. godini. Neke primedbe koje sam čuo od predstavnika Sekretarijata Evropske energetske zajednice da kada bi mi to malo liberalizovali, onda bi cena struje bila niža, ne stoje. Cena struje u Srbiji je najniža u Evropi, najniža u regionu, najniža u Evropi. Nije tačno da EPS, odnosno EPS snabdevanje ili bilo ko drugi ima monopol, da mi imamo neku nazidanu cenu pa da konkurenti tu cenu mogu da obore nuđenjem niže cene, onda bi uvođenje i žalba na nedostatak konkurencije imalo smisla. Međutim, mi ovde imamo najnižu moguću cenu. Ko može da ponudi nižu cenu od te? Ne može da ponudi niko. Tako da, ta primedba iz Sekretarijata evropske energetske zajednice, po mom dubokom uverenju, ne stoji, kao što ne stoji ni primedba za gas. Znate, kada bi vi oslobodili te i te kapacitete, kada to ne bi zaposeo "Srbijagas", onda bi vi imali ne znam koliko puta nižu cenu gasa. Mi smo pogledali tabele, pogledali smo podatke, cena gasa u Srbiji je najniža ili gotovo najniža. Koja to niža cena može da bude od ove? U svakom slučaju, bez obzira na diversifikaciju izvora snabdevanja gasom ili diversifikaciju pravaca snabdevanja gasom, što nije isto, diversifikacija izvori, diversifikacija pravaca. Ja sam duboko ubeđen da će Srbija uvek kupovati najjeftiniji gas. Niko neće moći da kaže našem rukovodstvu: "Znate, kupite 55% od ovih, ali kupite i 45% od ovih drugih jer vam i ovi trebaju". Mislim da ćemo se mi tu rukovoditi uvek i isključivo samo logikom i da će Srbija uvek kupovati najjeftiniji gas, bez obzira koliko pravaca snabdevanja postoji, koliko ponuđača gasa postoji. Tako da, ni ta primedba koju sam čuo od ljudi iz Evropskog sekretarijata energetskog potpuno ne stoji i nije logična. Ja bih malo da pređem na ODS, odnosno Operatora distributivnog sistema koji upravlja mrežom 10, 20, 35 kilovolti svim postrojenjima koji služe za transformisanje električne energije i naravno isporukom i do krajnjeg kupca. Kolege su pominjale gubitke. Ti gubici su nešto manji od 12% i oni se svake godine uvek snižavaju. Svake godine imamo snižavanje gubitaka. Ja mogu da pohvalim vaš pristup da kada odobravate cenu, odnosno naknadu za pristup distributivnom sistemu, da uvek mora uz nju da bude dostavljen i plan za smanjenje gubitaka, jer to je jedini način da naterate operatera distributivnog sistema da se ponaša ozbiljno. Znači, svako odobrenje cene uz obrazložen zahtev i obrazlaganje njegovih gubitaka mora da bude praćeno i planom o napretku. Ja razumem potpuno da su naši gubici u našem ODS nešto veći u Evropi zato što mi prosto prodajemo električnu energiju nižeg naponskog nivoa. Tamo gde je niži napon, tamo su gubici veći. Za istu snagu, ako imate viši napon imate nižu struju, a gubici su srazmerni kvadratu struje, tako da gde je napon veći i prodaja energije na višem naponu, tu imate i manje gubitke. U Srbiji se struja uglavnom prodaje, odnosno električna energija na nižem naponu, tkao da su zbog toga naši gubici u proseku znatno veći nego u EU, gde oni prodaju na deset kilovolti 20, 35 kilovolti čak 110 kilovolti prodaju električnu energiju. Naravno da je i krađa struje i neovlašćena potrošnja jedan od uzroka i protiv toga se treba boriti. Tu ODS treba da posveti značajnu pažnju i mislim da treba da ubrza proces preuzimanja mernih mesta, ono o čemu je jedan kolega govorio, da merna mesta treba da pređu u vlasništvo ODS, ODS treba da ubrza proces preuzimanja mernih mesta kako bi on nadalje brinuo o tome i kako bi sve to nadalje bila njegova investicija i briga, a ne briga investicija građana. Što se tiče cene, rekao sam da je cena najniža i vi ste potpuno u pravu kada kažete u Izveštaju da cena može da bude i veća i da treba razmišljati o tome da treba povećati cenu električne energije, ali pod uslovom, potpuno se slažem sa vama, da se pre toga proširi socijalna grupa koja će imati povlašćenu cenu, odnosno sada imamo Uredbu o energetski zaštićenom kupcu. Mislim da on nije dovoljna zaštita. Mislim da obuhvat ljudi treba da bude veći i da stepen zaštite tog energetski zaštićenog kupca bude veći. Kada to budemo uradili, znači kada napravimo socijalno senzitivne mehanizme, onda možemo da idemo u lagano povećanje cene električne energije koje može onda taj višak da sabere u neki fond za obnovljive izvore, za energetsku efikasnost, za filtere i obnovu ovih postrojenja koja rade na lignit. Želim samo da kažem još nešto i da ne dužim previše, pošto je već prošlo petnaest minuta. Vi ste naveli neke kritike, ja sam rekao koja je otprilike bila kritika na račun ODS i tu se slažem da moraju brže da preuzimaju ta merna mesta ili je to bio samo vaš savet, sugestija. Vi ste naveli u Izveštaju i ja mislim da to što ću ponoviti ovde, jer želim da naglasim ozbiljnost toga što ste naveli, ne treba da izazove bilo kakve replike, to je da je transport "Gas Srbija" dva puta odbijen 2019. godine od strane Agencije za energetiku po pitanju licenciranja, odnosno izdavanja licence. Ja sam duboko ubeđen da je to sa razlogom i da je to zato što transport "Gas Srbija" nije ispunio uslove za dobijanje licence. Mislim da nad tom činjenicom svi moramo da se ozbiljno razmislimo. U tom smislu, ministarska energetike ima punu podršku. Dalje, vi ste naveli činjenicu da od 2011. godine, svi koji, a kod nas postoje samo „Srbijagas“ i „Jugorosgas“, se bave transportom gasa, odnosno koji su operateri transportnog sistema su dužni da na izlaznim mestima imaju precizno merenje protoka i količina gasa koji je izašao i da se to automatski ažurira, odnosno obrađuje, sabira na jedno mesto u jednu, da kažem, informacionu tačku. Kažem, to je obaveza od 2011. godine i kaže se ovako, da je 2017. godine „Srbijagas“ imao postignuće od 61%, tih izlaznih tačaka je na taj način opremio a 2019, dve godine kasnije, samo 1% više i konstatujete da se za dve godine nije uradilo gotovo ništa. Ja to samo želim da ponovim, da nije sve tako bajno kao što ponekad mislimo, da kad neko kritikuje ima i razloga za kritiku, postoje objektivna mesta, ovo su objektivna mesta za kritiku. Za razliku od „Srbijagas“, „Jugorosgas“ moram da kažem da je to odmah uradio i da sa „Jugorosgas“ nema problema po tom pitanju, jer su oni negde u egalu, zato što su i jedan i drugi operatori transportnog sistema. Treća primedba koju ste naveli u svom izveštaju, da su operatori distributivnog sistema gasa dužni da preuzmu merne uređaje i merno regulacione stanice u vlasništvo, verovatno od 2015. godine kada su i vršene izmene zakona i da je već tada 17 od 33 operatora distributivnog sistema to odmah uradilo, odnosno to već imalo rešeno, imali su u vlasništvu i merno regulacione stanice i merne uređaje. Za onoga ko ne zna, merno regulaciona stanica u gasnom sistemu je nešto kao i trafo stanica u elektroenergetskom sistemu. Međutim, među onih 16 koji nisu uradili ništa po tom pitanju, nalazi se „Srbijagas“, nalazi se naše najveće preduzeće koje se bavi gasom u Srbiji i to nisam ja izmislio, to piše u izveštaju Agencije za energetiku za 2019. godinu. Tako da, trebalo je samo pažljivo čitati ovaj izveštaj i ništa više. Naravno, uz sve pohvale vama, ja moram da se složim sa kolegom Marijanom Rističevićem, koji nije trenutno prisutan, a to je da mi ne možemo i ne smemo da glorifikujemo, uz svo uvažavanje, nijednu agenciju. Agencije jesu nezavisna regulatorna tela, ali znate, u pogledu stručnosti, agencije nisu akademije nauka. Agencije nisu čak ni naučni instituti. U agencijama sede ljudi koji znaju znanje koje je potrebno za posao koji rade i ta vrsta glorifikacije koja je prisutna u našoj javnosti, pa i u delu političke javnosti ne stoji, jer, znate, u Agenciji za lekove nema nijednog koji može da izmisli vakcinu protiv Kovida 19. Takvi ljudi sede u naučnim institutima i laboratorijama. Zato kritika gospodina Marijana, koja se nešto malo odnosi i na zarade i na to da ipak neko treba i te zarade i visinu tih zarada da kontroliše, mislim da stoji. Vi imate negde tri miliona bruto, čini mi se, godišnje po zaposlenom kao isplaćenu zaradu, bruto, ne kažem da je to neto i vidim sve veće i veće izdatke za vozni park i opremu. Verovatno se radi o računarskoj i nekoj drugoj opremi. Tako da su to, eto, neke sitne primedbe, ali u svakom slučaju vaš izveštaj pohvaljujem, smatram jako dobrim, jako objektivnim i zahvaljujem vam se.
Hvala. Ako mogu samo da dodam na ovo što ste rekli gospodine Banđur, ne samo da možemo i da kritikujemo Agenciju, nego ja bih voleo i kada ne bismo toliko glorifikovali energetsku zajednicu. Znate šta, najveći deo ovoga što ovde piše je pod pretpostavkom da nismo uradili ono što je tražila Energetska zajednica. Ista ta Energetska zajednica, koja je nostrifikovala kosovski prenosni sistem, ona može a „Transportgas“ ne može, ona ima imovinu ili nema. Ima našu imovinu koji mi i dan danas vraćamo i plaćamo. Tako da o dvostrukim aršinima, mislim da je isto tako potrebno i da se nešto kaže i ovde. Sa druge strane, naravno, vaš zadatak ovde je da vodite računa o nacionalnim i državnim interesima Srbije i o energetskoj bezbednosti i energetskom sistemu. Lično sam bio prisutan kada je tadašnji potpredsednik Amerike Bajden tražio od predsednika Vučića da mi više ne kupujemo ruski gas, nego američki tečni gas. Gde je taj američki tečni gas i koliko košta gospodine Kovačeviću? Jel to ta liberalizacija koju mi hoćemo? Znači, nevezano od svega što je gospodin Banđur govorio, personalna pitanja, preduzeća i sve ostalo, ovde je reč o kapitalnim stvarima za državu, za narod i zato mislim da je veoma važno i kada raspravljamo o svemu ovome da imamo to u vidu, da nam ne žele svi dobro, nego da žele da naš energetski sistem postane zavistan, da se rasturi i da na neki način ima to neke teške posledice. Izvinjavam se, samo sam želeo da dodam na ovo vaše. Reč ima narodni poslanik Adam Šukalo. Izvolite.
Zahvaljujem predsedniče Dačiću. Hvala vam i na ovoj diskusiji što ste se nadovezali na kolegu Banđura koji je imao iscrpno izlaganje ali vrlo kvalitetno. Ja sigurno neću moći u svojoj diskusiji da pratim nivo njegovog znanja i obrazovanja i ove oblasti, kao i kolege Tomića, kao i ukupno našeg kluba koji danas posebnu pažnju posvećuje ovoj oblasti. Ovo je oblast koja je izuzetno važna, jer razmatrajući ovaj izveštaj Agencije za energetiku Republike Srbije, mi istinski pokazujemo i ne samo interes o građanima kao krajnjim potrošačima, već i u svemu ovome što ste vi rekli gospodine Dačiću, o energetskoj suverenosti koju Republika Srbija ima u svakom segmentu i naravno da može sprovoditi određenu politiku, pa može podnositi i ovakve izveštaje koje u svakom slučaju mogu sa dosta sigurnosti svi građani Republike Srbije prateći ovaj prenos da shvate da država Srbija brine o njihovim interesima, brine o svemu ostalom što je u pojedinim medijima ovih dana postala čitav niz spekulacija koje se tiču upravo vašeg sektora. Zato je jako važno i dobro što ste danas ovde. Pozivam vas takođe da se uključite proaktivno u diskusiju sa poslanicima i da odgovorite na određena pitanja koja ću i ja postaviti, čisto da bi danas kada već imamo priliku, kada toliko raspravljamo i pokazujemo interes, dali odgovore na određena pitanja koja traži javnost, ali pojedini mediji i određeni opozicionari špekulišu ne bi li stvarali zabune. Mislim da je vaša dužnost u tom kontekstu da date odgovore na određena pitanja, da razjasnite iz stručnog ugla određene špekulacije koje postoje u javnosti, o kojima ću da govorim u svojoj diskusiji. Ono što hoću na samom početku da kažem, obzirom da vašem izveštaju kada pročitate u sadržaju, vidite koliko važnih nadležnosti vi imate. Izuzetno važnih nadležnosti i za privredu i za ekonomiju i za stanovništvo i za svaki vid, da kažem, energetske bezbednosti naše države. U tom kontekstu hoću da se osvrnem na ono što možda nije dovoljno danas istaknuto, a to je da Republika Srbija u ekonomskom smislu, onom široko potrošačkom i dalje ima najjeftiniju cenu električne energije i da smo tu da kažem, lideri u smislu socijalne osetljivosti i cene električne energije kao socijalne kategorije još uvek. Samo nekoliko parametara, da Crna Gora koja ima niži ekonomski standard i prosečna primanja ima za 42,3% skuplju cenu ili visinu električne energije. Albanija koja ima 44% manja prosečna primanja ima 33% skuplju cenu električne energije. Severna Makedonija 13% itd. Čini mi se da samo Ukrajina ima jeftiniju visinu cene električne energije. Prema tome, to dovoljno govori o brizi, a i o strategiji našeg državnog vrha, naše Vlade Republike Srbije, pa i menadžmenta u javnim preduzećima, ali pre svega strateške odluke da „Elektroprivreda“ Republike Srbije ne bude do sada privatizovana. To je ključna stvar koja treba ovde da se istakne. Treba imati jaku političku državotvornu kičmu da izdrži te udare, interese velikih igrača na tom tržištu koji su Srbiju opkolili, praktično, sa svih strana. Praktično imamo još dva sistema u regionu, koja isto po sistemu spojenih posuda funkcionišu, a to je Elektroprivreda Republike Srbije i Elektroprivreda Republike Srpske, naravno i Federacije BiH. Tu me pogotovo, s obzirom kao Srbina prekodrinskog Krajišnika, kako god da me nazovete raduje pre svega ono što je i u ovako teškim okolnostima Srbija uspela da najavi kapitalne projekte koje čekaju preko 50 godina. Prošle godine izjavom dva predsednika Vlade je najavljen kapitalan, istorijski projekat u gornjem slivu Drine, HES Gornja Drina, novo preduzeće koje treba da se osnuje po principu 51% vlasništvo države Srbije i 49% vlasništvo Republike Srpske. Vuk Bjela kao istorijski projekat na Drini se čeka preko 50 godina. Upravo ova Vlada na čelu sa Anom Brnabić i država Srbija na čelu sa Aleksandrom Vučićem pokrenula je ove procese koji su kapitalni procesi, obezbedila sredstva i očekuje se da u periodu idućih šest do sedam godina ovaj projekat od izuzetne važnosti, vrednosti 520 miliona evra bude i završen. Tu govorimo i o „Vuk Bjeloj“, ali pre svega o Hidroelektrani Foča i Hidroelektrani Palci, koji će biti istorijski važna za razvoj, ne samo Republike Srbije već i Republike Srpske, samim tim i BiH. Si oni koji u Sarajevu, ovih dana špekulišu i pokušavaju da ospore ovaj kapitalni projekat, govoreći da Republika Srpska nema nadležnosti u svemu ovome i te kako da ima. Komisija za koncesije na nivou BiH ne dodeljuje ni jednu koncesiju. To rade entitetske koncesije. Republika Srpska takođe ima svoju Komisiju za energetiku i slične nadležnosti ima, praktično identične kao i vi što predstavljate danas nama u ovom izveštaju. U tom kontekstu je izuzetno važno istaknuti da sve ove stvari koje, znači da nismo naš najvažniji sistem Elektroprivrede privatizovali, da smo tri komponente ugradili koje su ključne u svemu ovome. Mi u našoj energetskoj politici imamo izuzetno izraženu socijalnu komponentu koja se izražava pre svega u visini cene električne energije za domaćinstva. Drugo je razvojna. U svakom kapacitetu i svi postojeći kapaciteti i novi pokazuju upravo ovu vrstu priče koja podrazumeva da Srbija ulaže energetske potencijale i ove tradicionalne i ove ekološke, zelene o kojima vi govorite, koje su moje kolege govorile, ali i ovaj aspekt koji se tiče vašeg izveštaja o regionalnoj saradnji. Prosto je neodvojiva priča da mi Drinu razdvajamo na dva dela. To su isti energetski sistemi. Ništa prirodnije nema od saradnje Elektroprivrede Republike Srbije i Elektroprivrede Republike Srpske. To su nekada bili zajednički sistemi. Vi me ispravite ako grešim. Nemoguće ih je razdvajati. Samo dobrom sinergijom, političkom voljom, odlučnošću mi možemo stvarati novu vrednost za domaćinstva s jedne i s druge strane reke Drine. U tom smislu, želim da vam postavim danas nekoliko pitanja da bi iskoristili ovo vreme da odgovorite na određene špekulacije koje ovih dana zbunjuju javnost Republike Srbije, a tiče se na ovo minimalno povećanje, koje se tiče povećanja iznosa naknade za obnovljive izvore energije. Molim vas da to rastumačite građanima, da ne moram ja kao narodni poslanik ovde, iako sam se dobro informisao, o koliko malim povećanjima je reč u dinarskoj protivvrednosti koja spada u ovu kategoriju koja podrazumeva da i dalje imamo neuporedivo najnižu cenu u regionu i koliko smo u tom smislu konkurentni. Takođe, da nam kažete i ovde analitiku u smislu te priče kvota koje mi moramo da ispunimo u smislu zelene energije, koju mora da proizvodi Republika Srbija i s druge strane koncesija koje koncesionari koji proizvode na bazi prirodnih resursa, bilo da je reč o solarnoj energiji, bilo da je reč o vetroelektranama, bilo da je reč o malim hidroelektranama, koliko oni plaćaju koncesija, koliko dobijaju naknada i da se zna konačno jednom za sva vremena da tu nema nikakvih zloupotreba, zašto mi određene stvari moramo raditi. Kako se one dugoročno odražavaju na kvalitet života, na kvalitet vazduha, na kvalitet životne sredine u Republici Srbiji i zašto se to mora raditi. Molim vas, izađite i konačno razbijte tu priču jednom, da svi oni koji se javljaju pojedinim medijima, pokušavaju da zbune javnost Republike Srbije, zašto Republika Srbija to radi i kakvi su parametri u budućnosti, odnosno u kom pravcu mi idemo. Da li je to novi zakon o obnovljivim izvorima energije, koji su to načini u kojim će Republika Srbija svoj životni prostor, svoje resurse da zaštiti, a sa druge strane da pronađe mogućnost da što više zelene energije stvori, jer ona je budućnost ne samo za reke koje su možda u fokusu u ovom smislu reči najviše, već i za solarnu energiju, za vetroelektrane, naravno i za gas i za sve ostalo što u svakom slučaju ovih dana vidim da je udarna tema. Molim vas još jednom, imate odličnu priliku ovde zbog javnosti, zbog građana Republike Srbije, pa i zbog onih loših namera koje postoje, vaša je dužnost i verujem u vas da ćete dati odgovore koji su ispravni. Toliko, hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani predstavnici Agencije, ja sam mislio da se ne javim za reč, imam poseban razlog. Danas je moj jedan težak dan, jer bivši predsednik Srbije i Savezne Republike Jugoslavije, Slobodan Milošević je preminuo upravo na današnji dan u zločinačkom Haškom tribunalu u Ševeningenu i kao čovek, poslednji svedok u odbrani njegove, danas mi se mešaju posebna osećanja. Dozvolite ipak da kažem nekoliko rečenica. Šta reći posle uvaženih mojih koleginica i kolega koji su vrlo dobro ocenili ovaj izveštaj Agencije. On je zaista bio sveobuhvatan i transparentan. Nemam nešto posebno dodati, jedino da kažem da je ipak za ovih osam godina Srbija postala zemlja energetske efikasnosti. To nismo mogli 2012. godine ni zamisliti kada smo došli na vlast. Kada sam već uzeo reč, dozvolite da kažem nekoliko rečenica. Ovih dana kada sve naše institucije vode nepoštenu borbi protiv organizovanog kriminala, odmah da odam priznanje MUP-u i BIA-i, i drugim institucijama naše zemlje, pojedini opozicioni lideri u sadejstvu sa nekim inostranim elementima svakodnevno rade na satanizaciji predsednika Republike, Aleksandra Vučića, njegove porodice i njegovih roditelja. Ja sam na to upozoravao, ima šest godina ovde, svakih mesec dana u obliku poslaničkih pitanja i tužilaštvo nije mi nikada odgovorilo. Ako je odgovorilo, ništa konkretno nije što je vrlo indikativno. Nije ovde samo u pitanju satanizacija uglavnom predsednika Republike, ali i najbližih njegovih saradnika. Nažalost, i neki novinari, odmah da kažem da ima dobrih novinara, ali i neki novinari napadaju, ne samo predsednika Republike, Aleksandra Vučića, njegovu porodicu i njegove roditelje, nego napadaju i državu Srbiju i građane Republike Srbije nazivajući Srbiju ludnicom, a većinu građana Republike Srbije proglasili su ludim, a predsednika Republike totalno ludim. Dokaz, vi znate da ja nikad napamet neću da pričam i molim vas nemojte me slučajno vi predsedniče upozoravati kada citiram, po kodeksu moram tačno da citiram ono što stoji. Vi to dobro znate, niste me upozorili…
Nisam ja nadležan, to je Martinović.
Dobro. Nadležni smo, jeste, ali imaću priliku da se branim pošto me CRTA tužila.
Odbor koji on vodi raspravlja te prigovore.
Hoću, mislim da ću doći.
Čekaj, nismo još došli, vi unapred kažete da ćete sigurno da dobijete. Polako, da čujemo.
Izvinite, vi nemate pravo komentarisati i upadati meni u reč po Poslovniku.
Ne, ja ne komentarišem, nego samo kažem da kažete to, nemojte unapred da kažete da će da vas tuže, polako.
Hvala Bogu. Tužili su me već, dobio sam poziv. Možda vi to ne znate, ali ja sam dobio poziv. No, idemo dalje. Dakle, proglasili su ludim. Dokaz – TV pod kontrolom Dragana Đilasa to radi svakodnevno. Tako je bajna Vesna Mališić, ja imam hrabrosti da je prozovem ovde, dana 1. februara gospodnje 2019. godine u emisiji „Utisak nedelje“ rekla, citiram: „da je Srbija ludnica“, završen citat, „većina građana ludo“, završen citat, „a da ključeve ludnice drži jedan čovek“, misleći na Aleksandra Vučića. Uvaženi građani Republike Srbije, vi ste svedoci. Ja molim da oni demantuju da li je ovo istina ili ne. Predsednik UNS-a, gospodin Radomirović, joj je tada preporučio, pošto je i on bio gost emisije, da promeni profesiju, citiram: „da promeni profesiju“. Gospođa Olja Bećković se oglušila. Pitam razna udruženja novinara zašto nisu reagovali, je li ovo govor mržnje, a ovde iz konteksta pojedinih narodnih poslanika izvlače i svako veče pokušavaju satanizovati pojedine narodne poslanike, kao što je doktora Orlića ovih dana, misleći nas odvojiti od predsednika Republike. Pa nema šanse, odmah da im kažem. Nema teoretske šanse. Ko će nas ovde da ućuti? Mene Najs nije u Hagu nije mogao da ućuti, ni Robinson, pa ni oni 5. oktobra. Problem je što sada dolazi na videlo u naučnim časopisima i na zapadu i na istoku šta su radili. No, idemo dalje. Gospodin Ćosić od januara 2018. godine do marta 2019. godine u ratama je dobijao na račun svoje firme „Ki konekšn“ od jedne kompanije 249.862 evra. Da li možda on opravdava ove pare koje dobije? Znači, podatak 19. novembra 2019. gospodnje godine. Ako jeste dobio taj novac, da li ga je opravdao prikazujući Republiku Srbiju bez Kosova i Metohije, i to pola časa u emisiji? Je li tako, uvaženi građani Republike Srbije? Kad smo već kod novinara i kod opozicionih naših kolega, jedan Đilasov savetnik u jednom institutu svakodnevno, ama svakodnevno satanizuje predsednika Republike i njegovu porodicu. Taj doktor, bajni doktor nauka, već godinu dana svakodnevno vređa predsednika Republike. Samo dva podatka. Dana 21. marta gospodnje 2020. godine rekao je, citiram: „U okviru pandemije video sam da ovom državom upravljaju kompletni idioti“, završen citat. U istom danu rekao je, citiram: „Vučić lupeta“, završen citat. Citiram dalje: „a premijerka brblja“, završen citat. „Vučić je umobolni vođa“, završen citat. A 25. jula gospodnje 2020. godine rekao je… Ali pre toga dozvolite da kažem da je 21. marta 2020. godine ista osoba rekla za predsednika Republike da je, citiram: „čovek iskrivljena lica“, završen citat, „i kompletni idiot“, a njegovo okruženje, mi da smo „moralne ništarije i potpuni glupaci“, završen citat. Uvaženi građani Republike, da li ste to ikad čuli u ovom visokom domu u zadnjih osam godina da smo to ikad rekli političkim protivnicima? Nikad nismo rekli. Je li to govor mržnje, gospodo novinari? Jeste li se oglasili o tome? Taj isti gospodin koji svakog drugog dana gostuje je sam za sebe rekao, ja ću završiti ovim citatom, ali je odradio posao. To zna Điki mafija zbog čega je odradio. Ovako je rekao 25. jula gospodnje 2020. godine, citiram: „Mislim da sam u životu milion puta ispao moron“, da bi građani znali šta znači – budala, u prevodu. „Ja zaista nemam pravo da nekom solim pamet. Shvatio sam da sam budala, ne jednom nego mnogo puta“, završen citat. To je rekao taj gospodin kad je obavio zadatak, godinu i nešto dana na N1 CIA. Kad smo već kod tog dela, dozvolite da kažem da nam se javio, verovali ili ne, javio nam se ovih dana i gospodin koji je bio narodni poslanik, napustio nas odavde, Balša Božović, onaj sa Maldiva što nam se često javlja. Mi smo ga nazivali „golobradi sa Maldiva“. Ovde je dolazio pet minuta, psovao nas, bežao van i to mu je bio zadatak. Pošto mene provlači kroz štampu, Balša Božović, obaveštavam vas, građani Republike Srbije, osnovao je Akademiju za demokratiju Balkana, sa sedištem u Novom Sadu. Gle čuda, on i gospođa Jerkov. On je zaista patološki lažov. Dokaz. Najpre da kažem, lagao je o Aleksandru Vučiću, o njegovoj porodici, o predsednikovom bratu, o Marijanu Rističeviću, o doktoru Orliću, o doktoru Martinoviću i o vama, gospodine predsedniče, imam tri izjave. Gle čuda, u studiji koja se zove „Mapiranje lažnih vesti i širenja dezinformacija na zapadnom Balkanu“, urađenoj za Spoljnopolitički odbor Evropskog parlamenta navodi se, navodi se: „Gle čuda, građani“, citiram da je najveći distributer lažnih vesti u Srbiji Balša Božović i Branko Dragaš, oni koji nas pljuju svako veče preko portala“. Ako ima bar malo morala, bar malo poseduje ljudskosti, političke kulture i ljudskog morala, da se ovaj lažov bar izvini svim ovim narodnim poslanicima i Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici i dr Aleksandru Martinoviću i dr Orliću i Marijanu Rističeviću i gospodinu predsedniku Skupštine Dačiću i mnogim narodnim poslanicima za koje je ovde lagao non-stop. Idemo dalje. Kada su u pitanju već lažne vesti, ima jedan čovek koji svaki dan širi lažne vesti, a to je, ovo za novinara pre da kažem. Gospodo novinari, pored časnih novinara, obratiću se jednim citatom iz 1953. godine, Džon Svinton, bivši šef osoblja u „Njujork tajmsu“ na zdravici koju je održao ispred Njujork pres-kluba 1953. godine. Pazite dobro, gospodo novinari, pronađite se u ovom citatu. Citiram: „Posao novinara je da uništi istinu, da otvorenu lažu, da izvrću, da ozloglašavaju, da se klanjaju pred zlatnim teletom, da prodaju vlastitu zemlju i narod da bi zaradili hleb, i svi to znaju. Mi smo oruđe i sluge bogataša koji su iza kulisa“. Šta sad kažete, gospodo? Citiram dalje: „Mi smo marionete, oni vuku konce, a mi plešemo“. Na koncu, završavam citat: „Naš talenat, naše mogućnosti i naš život vlasništvo su drugih ljudi. Mi smo intelektualne prostitutke“, završen citat, rekao je Džon Svinton, bivši šef osoblja u „Njujork tajmsu“, na zdravici koju je održao ispred Njujork pres-kluba 1953. godine. Na savest svakom novinaru da se prepozna. Kada smo već ovde kod ove gospode, ovih dana javio se naš uvaženi poslanik, bio je do kraja, kojeg smo i poštovali, a to je Đorđe Vukadinović, koji je optužio vlast za migrante. Neću, gospodine predsedniče da odgovaram, samo da dam jedan citat našeg političkog protivnika Gorana Ješića, koji je totalno na suprotnoj strani, ali je rekao za Vukadinovića, citiram – 16. avgust 2020. godine, citiram – Đoku Vlaha, treba tući jer je rekao da su migranti bili drogirani i pijani i pozvao na odgovornost policiju i komunalnu policiju. Nacionalističko govedo koje sebe zbog skupštinske apanaže sebe proglasio Vlahom. Ima problema sa migrantima, zaslužio je batine, gde-god da ga sretnemo, završen citat. Kad smo još kod opozicionih naših kolega… (Predsednik: Da li vi neki malo lepši citat?) Imam jedan izvanredan citat, gospodine predsedniče, a to je onaj koji je ovde napadao fizički u Skupštini Republike Srbije, a to je Boško Obradović, koji je bio ovde poslanik. Da građanima kažem ko je taj čovek, a vi poštovani građani, pošto gledate prenos prosudite da li ja govorim istinu ili ne. Taj Boško Obradović je izvršio upad u RIK, napao članicu RIK-a, jel tako uvaženi narodni poslanici? Izvršio upad u opštinu Pećince, jel tako uvaženi narodni poslanici? Upad u kabinet Maje Gojković, jel tako uvaženi narodni poslanici? Upad u policijsku stanicu Guča, jel tako uvaženi narodni poslanici? Upad u zgradu RTS-a sa testerom, jel tako uvaženi i poštovani građani? Upad u zgradu Skupštine opštine Gornji Milanovac, jel tako gospodo iz tih krajeva? Pokušaj upada u REM, pokušaj upada u zgradu predsedništva Srbije, sećate se uvaženi građani Republike Srbije? Upad u zgradu Skupštine Grada Beograd, gospodine Mirkoviću vrlo dobro se sećate vi i gospoda iz Skupštine grada? Rušio ogradu ispred Skupštine Srbije, jel tako gospodo narodni poslanici? Upad u Narodnu skupštinu Republike Srbije sa zastavom i nasilno otvarao vrata ovde, mislio da mu je to peti oktobar. E, ovde sede neki drugi ljudi, koji to neće lako dozvoliti. Dalje, napad na dr Martinovića na sednici administrativnog odbora, jer tako članovi administrativnog odbora? Napad na novinarku PINK-a, jel tako uvaženi građani Republike Srbije? Napad na dr Martinovića na sednici Narodne skupštine Republike Srbije 29. decembra gospodnje 2019. i fizički ga napao ovde na očigled svih nas. Zatražio od Vojske Srbije da izvrši državni udar i uhapsi predsednika Vučića, sećate se uvaženi građani Republike Srbije? Zapretio Vučiću šamaranjem, tobože zbog izdaje Kosova i Metohije, a on je u ambasadi Amerike rekao kod otpravnice poslova, jedne gospođe Braš se zvala, ćutao ko zaliven i klimnuo glavom. Nadalje, 19. novembra 2019. godine izjavio citiram – Vučić mora na hitnu operacija srca u SAD kako bi preživeo, baš sada, baš zato, je pravi momenat da se intenziviraju napadi na njega iz svih raspoloživih oružja, jel tako uvaženi narodni poslanici? Jel tako Boško Obradoviću, koji sada ovo gledaš? Napao izvređao dr prof. Dragoljuba Mićunovića. Znate šta mu je Mićunović, uvaženi kolega prof. Mićunović, citiram - mene ne interesuje politički huligan Boško Obradović koji pokušava da u naš politički život uvede tabloidno prostaštvo, završen citat. Gospodo iz opozicije da li mi uvodimo ovo ili vi? Sam gospodin uvažen Mićunović je to okarakterisao. Bio sam očevidac, 8. maja 2020. i spasio evo, moja malenkost Marjana Rističevića, fizički na ulazu, nikada nijedan novinar me nije zapitao, neka kažu da li ili ne, jer bi im rekao istinu. Na kraju, konac delo krasi, kako kažu zvezdaši, Zoran Lutovac, čuo sam da je predsednik, sad ne znam koje stranke, narod ga zove zalutovac jer je zalutao u politiku, e, sada da li je on ili ovaj Lečić, kako se zove, optužio je vlast, verovali ili ne, za kampanju protiv migranata. Odgovorio mu je partijski kolega Goran Ješić 20. februara gospodnje 2020. i rekao, slušajte uvaženi narodni poslanici - to nema veze sa vlasti, to ima veze sa jednom budalom što tumara po Srbiji sa okićenom hladnjačom, širi strah, laže kao pas i od nesretnih ljudi pravi političku kampanju – završen citat. Uvaženi narodni poslanici, poštovani predsedniče Republike Srbije, Republika Srbija na čelu sa predsednikom Vučićem, Vladom Republike Srbije, najvećim brojem poslanike u ovom visokom domu i svih građana Republike Srbije sprovodi ubrzani proces modernizacije Republike Srbije. Motor ubrzane modernizacije Republike Srbije je naš predsednik Republike, Aleksandar Vučić. Dok naš predsednik čini nadljudski napore u modernizaciji Srbije i sprovodi politiku mira na Balkanu i u čitavom svetu, dotle Dragan Đilas, a za Evropu Đilaš satanizuje predsednika Republike Srbije, državu Srbiju, uvažene narodne poslanike i pojedine ministre. Znate zašto radi? Misli da će nas odvojiti od predsednika Republike. Džabe si krečio, gospodine Đilaš. Uvaženi predsedniče, svakako ću glasati za ovaj sporazum. Hvala vam.
Zahvaljujem. Profesor dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije. Poštovani gosti, dame i gospodo narodni poslanici, važna je naravno tema energetike i važna je uloga Agencije za energetiku u stvaranju jednog povoljnog ambijenta da ova možda i jedan od nekoliko najznačajnijih privrednih grana može i dalje da se razvija u našoj zemlji i privredna grana koja ima odlične potencijale kada je u pitanju i unapređenje i osnaživanje našeg BDP, kada je u pitanju osnaživanje ekonomije i naravno otvaranje novih radnih mesta. Želim da napomenem i to da je pitanje energetike i upravljanje, efikasno upravljanje energetskim potencijalima u našoj zemlji od strateškog značaja za zemlju i ne samo od ekonomskog nego i o, govorimo i o geopolitici, znači i o geopolitičkom značaju. S obzirom da se snabdevanje električnom energijom, gasom, naftom, obnovljivi izvori energije smatraju ključnim geopolitičkim faktorima, ali i faktorima koji na neki način određuju i to koliko jedna zemlja ima integriteta, koliko ima nezavisnosti. Jako je značajno da u budućnosti Srbija uradi ono što jeste predsednik Vučić definisao i kao premijer, a to je da diversifikuje snabdevanje, odnosno da diversifikuje energetsku politiku i da pitanje razvoja naše privrede, pitanje snabdevanja posebno gasom u našoj zemlji bude nešto što će biti izbor naše zemlje i što će biti takav izbor da Srbija može da bira i da ima više izvora snabdevanje gasom. Moram da napomenem da u tom domenu se puno uradilo s obzirom da je Srbija imala i bila do pre nekoliko meseci samo potpuno zavisna od snabdevanja gasom iz Ruske Federacije, da sada imamo mogućnost snabdevanja iz Turskog toka. Naravno, taj gas dolazi iz Ruske Federacije ali pored toga što je Srbija do sada bila krajnji korisnik sada je tranzitna zemlja i još je važnije što taj gas kroz Srbiju naravno ide dalje ka zapadnoj Evropi što nas čini još geopolitički značajnijom zemljom i vezuje saradnju zapadne Evrope za Srbiju u smislu daljeg osnaživanja te saradnje i definisanja Srbije kao značajnog igrača kada je u pitanju dalja energetska politika ali i razvoj i saradnja u okviru energetske zajednice. Jako je važno da napomenemo da u tom geopolitičkom smislu, o tome je govorio i predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, da je Srbija otvorena za saradnju sa svima. Otvorena je da se snabdeva i da radi energetske projekte i sa Ruskom Federacijom, otvorena je za saradnju sa Narodnom Republikom Kinom, otvorena je za saradnju sa Amerikancima, ali, koliko smo mi to mogli da pokažemo u prethodnih nekoliko godina, na realnim osnovama i sa svima onima koji mogu da obezbede to da dovoljne količine gasa dolaze u Srbiju kako bi naša privreda funkcionisala i kako bi mogla da se obezbedi budućnost razvoja naše ekonomije i, naravno, trenutna ali i buduća radna mesta. Nije Srbija samo orijentisana tu na „Gasprom njeft“ i saradnju sa „Gasprom njeftom“. Ono što je jako važno da napomenem, da Srbija aktivno učestvuje u saradnji sa onim što se danas naziva „Ist Med“ gasovod, koji grade Izrael, Kipar i Grčka i koji za cilj ima snabdevanje Evrope preko grčkog ostrva Krit, dalje mora, preko Italije i drugih zemalja u srednjoj i zapadnoj Evropi i Srbija će, siguran sam, učestvovati i dalje u tom projektu, kao zemlja koja je vrlo otvorena da u tom domenu sarađuje sa svima. Ovaj gasovod koji se gradi, krak koji radimo zajedno, do bugarske granice i koji će Bugarska graditi, ima za cilj da se Srbija snabdeva gasom iz Grčke, u stvari, ja mislim da je to američki gas, i to je još jedna vrsta diversifikacija snabdevanja gasom i obezbeđivanje nezavisnosti naše zemlje i nezavisnosti boljih uslova, naravno, i boljih cena na tržištu, kada je u pitanju gas za domaće, kako domaće tako i strane kompanije. Ono što je jako važno da napomenem je da, kada je u pitanju Agencija za energetiku, ima punu podršku u tome i od nas ovde koji predstavljamo većinu u Narodnoj skupštini Republike Srbije na onome što se zove stvaranje jednog dobrog ambijenta da se poslovi u energetici učine takvim da naša energetika i energetski sistem bude efikasan i da bude u službi građana Republike Srbije i privrede Republike Srbije, što, naravno, ne može da se kaže za neka ranija vremena. Mi danas imamo tu situaciju da neki koji su bukvalno do kolapsa doveli naš energetski sistem do 2012. godine, koji su doveli do toga da Rudarsko-topioničarski basen Bor bude pred kolapsom i bude pred gašenjem, oni danas kritikuju Republiku Srbiju za nove investicije, za nova radna mesta i za nova istraživanja, pokušavajući, naravno, da zamene tezu. Ti isti koji su bez hleba mogli da ostave i imali nameru da ostave nekoliko hiljada radnika u RTB Boru, ti isti od kojih su američki investitori 2011. godine napustili i prodali figurativno „Ju-Es-Stil“ za jedan evro, koji nisu znali da se snađu u takvim situacijama jer ih je baš bilo briga za građane Republike Srbije, ti isti nam danas spočitavaju i govore o tome da je „Rio Tinto“ firma koja će da zagađuje životnu sredinu u Republici Srbiji, koja će da zagorča život posebno ljudima u zapadnoj Srbiji, ne govoreći, naravno, istinu, ne govoreći to da je „Rio Tinto“ jedna od najuglednijih kompanija u energetskom i rudarskom sektoru u celom svetu, da se njihova istraživanja vrše već nekoliko godina u Republici Srbiji i da Aleksandar Vučić, kao predsednik Republike, je i te kako našao jedan dobar balans između razvoja privrede, razvoja energetskog sektora i zaštite životne sredine naše zemlje. Šta mislite, da li je predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić otputovao u Ujedinjene Arapske Emirate samo zato da bi mi podstakli prodaju poljoprivrednih proizvoda našim prijateljima i partnerima u Emiratima, Bahreinu i drugim zemljama Bliskog Istoka? Nije to jedina tema, naravno. Jedna od tema i jedna od glavnih tema saradnje između Ujedinjenih Arapskih Emirata i Srbije jeste upravo energetika, s obzirom da Ujedinjeni Arapski Emirati imaju sjajne uslove i ogromne investicije u obnovljive izvore energije. Čitav jedan grad koji se zove Masdar, Masdar Siti, Masdar grad, koji pored Abu Dabija funkcioniše na bazi energetske efikasnosti obnovljivih izvora energije, gotovo u 90%. Kompanija „Mubadala“, koja jeste proizvod Masdar Sitija, njihovih istraživanja, njihove dobre povezanosti između nauke, naučno-tehnoloških istraživanja i investicija koje se sprovode na tom planu, je upravo vlasnik vetrenjača odnosno vetroparka „Čibuk“ i mi treba da budemo ponosni na to i mi treba da priznamo i budemo ponosni na to što želimo da učimo od drugih. Ujedinjeni Arapski Emirati su zemlja koja, za razliku od mnogih arapskih zemalja koje su bogate naftom i gasom, 66% svog BDP ima od prodaje nafte i gasa, a ostatak ima kroz investicije upravo u obnovljive izvore energije, turizam i neke druge privredne grane i uspela je da diversifikuje svoju ekonomiju na taj način. I to jeste jedna od velikih šansi Republike Srbije da razvija energetsku efikasnost, da razvija obnovljive izvore energije, ali, naravno, paralelno sa tim da razvija korporacije i svoje energetske kompanije, da utiče da njihov menadžment bude efikasniji. Ja sam siguran da će ministar energetike i potpredsednica Vlade Zorana Mihajlović, imajući u vidu njene menadžerske sposobnosti, da uradi puno na tom planu i da pozicionira naše firme na najbolji mogući način i uradi to da oni budu efikasniji i da budu mnogo bolji servis građanima i privredi u narednom periodu i u narednim godinama. Da završim tu, Srbija danas ima, kada je u pitanju energetski sektor, prisustvo kompanija iz celog sveta, zainteresovanost kompanija iz celog sveta. Smatram da imamo odličnu zakonsku regulativu, ali ono što je važnije, imamo viziju predsednika Aleksandra Vučića koji je jedan veliki fokus svog vremena, svoje energije, upravo uložio u to da se podigne energetski sektor u našoj zemlji, da se podigne nivo upravljanja u kompanijama koje se bave energetikom, ali stalno imajući u vidu, naravno, zdravlje građana Republike Srbije i imajući u vidu balans koji treba da se napravi između zaštite životne sredine, odnosno zdravlja ljudi i, naravno, ekonomskog razvoja, što mislim da će i biti jedan od prioriteta i što će odražavati politiku Republike Srbije u narednom periodu. Svi oni koji nemaju druge argumente, nego pokušavajući… i o tome su govorile moje kolege koji su prethodno govorili o lažnim vestima, koji su spremni da govore neistine, koji su spremni da govore stavove koji nisu zasnovani i nisu utemeljeni na činjenicama, bitno je da kažemo da su građani prepoznali da Vučić upravo želi da razvija Srbiju, da se Vučić upravo bori o građanima naše zemlje i da se brine o onome što jeste "conditio sine qua non" naše politike, politike Srpske napredne stranke, politike Vlade Republike Srbije, politike predsednika Aleksandra Vučića, a to je ekonomski razvoj, to su radna mesta i apsolutno, kao i u spoljnoj politici, će se rukovoditi i dalje i isključivo našim interesima, srpskim interesima, interesima naše zemlje. Neće se povesti time što je gospodin Dačić govorio, što će neki moćnik iz belog sveta da dođe i da kaže - kupujte naš gas koji ćemo mi transportovati tankerima, koji je možda duplo skuplji od gasa koji nabavljate od kompanije iz Ruske Federacije. Apsolutno ćemo se ponašati tržišno, apsolutno ćemo se ponašati kao i u projektu "Turski tok", jer je važno da građani Republike Srbije znaju da je jedan od najvećih beneficijara, odnosno država koji imaju najviše koristi od "Turskog toka" upravo Srbija, Bugarska i Srbija, zato što ćemo postati zemlja koja će, pored toga što je proširila mogućnost dopremanja gasa iz Rusije kroz Tursku i Bugarsku ka našoj zemlji, naplaćivati takse za transport zbog toga što gas ide u druge zemlje zapadne Evrope. Naravno, i bezbednosno, ekonomski je postala mnogo, mnogo značajnija nego što je bila ranije, kako za Rusku Federaciju, tako i za Tursku, ali naravno i zapadnu Evropu, Evropsku uniju, jer naravno, ono što jeste strateški cilj naše zemlje je da postanemo punopravna članica Evropske unije, ali ima i te kako važnu bezbednosnu konotaciju, jer time što međunarodni transport gasa, tako važnog energenta, ide kroz Srbiju, štiti se i naravno, utiče na bezbednost ove zemlje. Ne treba mnogo da podsećam da u poslednjih 10, 15 godina na globalnom nivou se vode krvavi ratovi upravo zbog gasa i upravo zbog ruta gasovoda. Da ne pominjem ono što se i dan danas dešava u Siriji, zbog toga što nije taj gasovod mogao da prolazi kroz Siriju iz Katara preko Dijarbakira, Turske i naravno, na taj način do Evrope. Vučić je uspeo da na jedan mudar način, liderski način, imamo više mogućnosti dopremanja gasa u našu zemlju. I, da pojasnim našim građanima i da budem jednostavan i jasan, da imamo više gasa, da imamo više i bolju snabdevenost, da naša privreda bolje radi i ono što je najbitnije danas, da bude stabilna i da bude sigurna. Zbog toga, naravno, mi ćemo i dalje davati podršku svima onima, pa i naravno Agenciji za energetiku, koji utiču da ovaj ambijent bude bolji i da naša zemlja ima sigurno snabdevanje energentima i da naš energetski sistem bude bolji i stabilniji, naravno, zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću, zahvaljujući njegovoj viziji i znanju šta je u stvari to energetika i koliko je ona značajna i koliko će u budućnosti biti faktor našeg ekonomskog razvoja, ali naravno, i bezbednosti naše zemlje. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Uglješa Mrdić ima reč. Izvolite.
Uvaženi predsedniče Dačiću, uvaženi gospodine Popoviću sa svojim saradnicima iz Agencije za energetiku, uvažene kolege narodni poslanici, dragi građani Republike Srbije, zahvaljujući odličnoj politici predsednika Srbije Aleksandra Vučića, naša država je energetski lider, ne samo na Zapadnom Balkanu, nego i u jugoistočnoj Evropi. Da bi mi došli do te pozicije, to nije bilo ni malo lako. Ja bih samo podsetio, a da se ne bih ponavljao sa mojim sjajnim prethodnim govornicima iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, počev od kolege Veroljuba Arsića, kao šega ovlašćenog skupštinskog odbora, do profesora Marka Atlagića i profesora Vladimira Marinkovića, želim da istaknem da smo mi u prošlosti imali brojne udare po energetski sektor. Prvo, nikada ne treba da zaboravimo koju štetu je prilikom NATO agresije, prilikom NATO bombardovanja, kakva je šteta napravljena energetskom sistemu Republike Srbije. Setimo se svih bačenih grafitnih bombi na elektromreže i koliko je Srbija tada imala velikih gubitaka i da su nam godine i godine trebale da se vratimo i još uvek se nismo čak vratili u nekim sektorima što se tiče energetike na isti onaj nivo. Zašto? Zato što u međuvremenu posle petooktobarskih promena imali smo divljanje energetske mafije u Republici Srbiji. Ja bih samo podsetio da je upravo jedan od prvih boraca borbe protiv korupcije u energetici i prvi čovek koji je ukazao na ono sve što se dešava po pitanju kriminala i korupcije u energetskom sektoru bio upravo Aleksandar Vučić, tada u funkciji narodnog poslanika. Setimo se da je tada bio formiran i Anketni odbor, koji je odlično odradio svoj posao i tada jasno ukazao, Anketni odbor na čelu sa Aleksandrom Vučićem, šta se dešavalo dvehiljaditih u energetskom sektoru Srbije. Na sreću, došlo je do političkih promena 2012. godine i krenulo je da se ulaže kako treba, domaćinski, u energetski sektor. Koliko je važan energetski sektor? Ja mogu slobodno da kažem da je što se tiče privrednih grana, pored energetike, poljoprivreda, da su to možda i dve najvažnije oblasti, naročito što se tiče Republike Srbije, važan energetski sektor i što se tiče odnosa Srbije i Republike Srpske. Kao neko ko je rođen u istočnoj Hercegovini, koja bi danas bila dolina gladnih da nema pomoći Republike Srbije i predsednika Vučića i da nema energetskog sektora, podsetio bih da samo u istočnoj Hercegovini se nalazi nekoliko hidroelektrana i na reci Neretvi i na reci Trebišnjici. Upravo te hidroelektrane i upravo energetska pomoć Srbije Republici Srpskoj hrane srpski narod u istočnoj Hercegovini. Isti je slučaj i sa Podrinjem. Hidroelektrane na Drini, kojima upravlja ili Srbija ili Republike Srpska, su garant i razvoja istočnog dela Republike Srpske, upravo i uz pomoć Republike Srbije. Dakle, energetski sektor nije bitan samo za razvoj Srbije, bitan je i za radi pomoći srpskom narodu u Republici Srpskoj. Međutim, Aleksandar Vučić i razvijeni energetski sektor smetaju svim onim lopovima koji su navikli da mafijaški posluju gotovo u svim oblastima. Naravno da to smeta Draganu Šolaku, ja moram da podsetim na njega, jer upravo je ovo najsvežiji primer kako je jedan pojedinac, zajedno sa svojim saradnicima, naneo veliku štetu upravo EPS-u i građanima Srbije, samo zbog nelegalnih priključaka napravljena je šteta građanima Srbije i EPS-u i Beogradskim elektranama od 36 miliona evra. I, naravno, kada nekome hoćete da izbijete iz džepa ukradenih 36 miliona evra i da mu ne dozvolite da ponovo zaradi novih 36 miliona evra, naravno da mu smetaju i Vlada Srbije i Aleksandar Vučić. Ali, na kraju, ono što moram da istaknem, Srbija je dokazala i pokazala u jako teškoj 2020. godini, u godini borbe protiv korona virusa, da smo prvi u Evropi što se tiče vakcinacije, da smo prvi u Evropi što se tiče ekonomskog razvoja, ali da smo i prvi u Evropi što se tiče i borbe protiv mafije i da smo lideri u Evropi, jedni od lidera u Evropi i što se tiče razvoja energetskog sektora. Zašto? Zahvaljujući Vladi Republike Srbije i zahvaljujući našem predsedniku Aleksandru Vučiću. Hvala.
Hvala. Samo da vas podsetim da posle ove rasprave će odmah biti glasanje, tako da, računajte oko 18.00 časova, odnosno koji minut manje-više da će biti glasanje i da ćemo morati da glasamo možda i malo duže zbog ovih pojedinačnih glasanja za članove Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Mirković. Imate 28 minuta vi i gospodin Orlić.
Rasporedićemo mi to ravnomerno. Poštovani predsedniče, poštovani predstavnici predlagača, uvažene koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, svakako, ovaj izveštaj je jako dobar. I nakon diskusije od preko 30 govornika i sada već ne može se ni izbrojati koliko sati, mislim da sve što se tiče ovog izveštaja je odavno rečeno i mislim da je svako od poslanika koji je svoju diskusiju iskoristio da sa stručne strane sagleda sve ono što se nalazi u izveštaju, je rekao i pogodio u metu, u sam centar. Mislim da oko toga, barem ja neću trošiti preterano mnogo reči. Ono što meni smeta kao narodnom poslaniku i, pre svega, kao građaninu Srbije, jeste što je u jednoj prljavoj kampanji protiv svih državnih preduzeća koja su nakon 2013. i 2014. godine ojačala, ako hoćemo narodski to da kažemo progledala, stala na noge, povećala plate, povećala obim posla, dodatno zaradila i na taj način osnažila našu državu, vodila se jedna hajka, kampanja dela opozicije koji predstavlja bivši režim, DS, a da nažalost, adekvatan odgovor nismo dobili od ljudi koji sede u tim preduzećima, a konkretno se radi o EPS-u, sem gospodina Grčića, da li zbog nedostatka hrabrosti ili možda iz straha da i oni ne prođu kroz toplog zeca DS, pre svega, Dragana Đilasa i njegovog megafona, sada već i osobe koja je na njegovom platnom spisku u "Medija grupi" Marinike Tepić, nažalost, niko nije stao u odbranu Elektroprivrede Srbije, jedino gospodin Grčić, i to izašao i rekao samo konkretne podatke i uporedio situaciju kako je bilo nekada i kako to preduzeće posluje danas. Ovu priliku koristim samo da podsetim ljude da su investicije u Elektroprivredi Srbije, u periodu od 2004. do 2012. godine, bile negde oko 230 miliona evra, dok su od 2013. do 2019. godine, dakle, za samo šest godina, prešle 400 miliona evra. Dakle, tu vidite kako je brigu o EPS-u vodilo preduzeće DS, privatna firma DS i tu vidite koliko je njima stalo do EPS-a, a inače do ličnih interesa pre svega. Ono što najbolje pokazuje koliko su oni upropastili to preduzeće je i činjenica da su od države tad dobili 28 milijardi dinara samo da bi pokrili likvidnost. Dakle, oni kažu za likvidnost. Do 2015. godine novo rukovodstvo EPS-a, Elektroprivrede Srbije uspelo sve to da vrati i dan danas ne potražuju ništa od države. Ovo vam sve govorim zato što je Marinika Tepić, osoba koja sada predstavlja neku alternativu i predstavlja sebe za neko novo lice, a čiji je gazda Dragan Đilas, čovek u čije vreme su se dešavale ovakve stvari, u vreme DS sistematski su upropašćavali i našu državu, a zajedno sa tim i sva državna preduzeća… Ono što je poseban paradoks jeste i činjenica da su u međusobnom obračunu između Tadića i Koštunice, vi to bolje znate možda, a neki se ovde toga i sećaju, u međusobnom obračunu i razračunavanju Tadić je u nekim nameštenim aferama smenio na desetine inženjera, vrsnih stručnjaka ne bili se na taj način osvetio Koštunici. E, to je bilo vreme DS i kada je lični i partijski interes bio iznad svega. Kada smo kod Marinike Tepić, ja sam juče diskutovao o kakvoj se organizovanoj kampanji radi protiv predsednika Aleksandra Vučića, ali pre svega kako se svaki dan koristi da se relativizuje borba protiv mafije, organizovanog kriminala i opasnosti u kojoj se nalazi Aleksandar Vučić. Juče je ona iznela neke silne neistine. Ispostavilo se da je Miša Vacić opasniji i od onog Japanca, člana zemunskog klana, sa kojim se kezi Dragan Đilas na slikama. Da ne bude da ja nešto izmišljam ili govorim neistinu, to je ova slika. Dakle, iako sa Mišom Vacićem se ne slažem ni oko čega zaista, ali nećete me ubediti da je on veće zlo od ovog čoveka, šuraka, bivšeg ili u tom trenutku, trenutno Dragana Đilasa koji je uhapšen sa dva kilograma kokaina ili manja opasnost od ovog gospodina, koji je prvi saradnik Draganu Đilasu bio u jednom opštinskom odboru, a koji je uhapšen sa 66 kilograma marihuane. To tvrdi gospođa Tepić koja je našu zemlju, kao žena, htela da predstavi kao genocidnu. Ona je bila potpisnik rezolucije koju su podneli ovom parlamentu, da se usvoji rezolucija o genocidu u Srebrenici, i to je osoba koja je ovog čoveka, ispostaviće se, gle čuda, što bi rekao prof. Atlagić, još jednog narkodilera koristila za zastrašivanje novinara, progon i za ispunjavanje nekakvih ličnih pretenzija i očuvanja nekog ličnog interesa. Ta gospođa je danas, naravno, organizovano krenula u hajku, tamo gde je, nastavila svoju hajku, stala juče, pa je danas u svom izlaganju opet optuživala Aleksandra Vučića raznim neistinama. Međutim, mi danas ne čusmo od gospođe Tepić nijedan odgovor na pitanja koja su joj postavljali i moja koleginica Pilja i gospođa Sandra Božić, na pitanja koja sam ja ovde postavljao, nismo dobili nijedan odgovor. Ako su stigli da odgledaju obraćanje predsednika Vučića sinoć i umeli da prokomentarišu sve ono što je rekao, mene zanima samo, pa dajte nam neki komentar, jel stvarno to Dragan Đilas ima neke skrivene račune na Mauricijusu? Dakle, za Švajcarsku znamo, za Cug, za tajne firme, tajne račune i sve ostalo što on i njegov brat poseduju, ali sve ste stigli da prokomentarišete, ali niste stigli da nam date odgovor na to da li je istina da Dragan Đilas ima račune na Mauricijusu i za šta njemu ti računi služe. Da sve ovo nije slučajnost i da se ponavlja situacija od juče, govori u prilog tome i obraćanje Gajića, Vladimir Gajića, čini mi se, sada čoveka koji je predsednik pravnog saveta Narodne stranke Vuka Jeremića. On je juče opet targetirao predsednika Aleksandra Vučića izjavom da ovo nije obračun protiv mafije, već obračun između mafija, jer je čišćenje konkurencije. Na to, nažalost, još niko nije reagovao. Taj čovek koji se proslavio time što je hapšen 2007. godine u aferi „Geneks“, jer je podstrekivao ljude na razne nečasne radnje, gde je pronevereno 62 miliona evra, i čovek koji se lažno predstavljao kao predsednik Advokatske komore Beograda, pa je onda to Advokatska komora Beograda morala da demantuje, je danas nastavio sa svojim napadima, pa je ovu borbu protiv mafije nazvao poslednjim činom vlasti predsednika Aleksandra Vučića. Ne znam kako bih bolje opisao i sve ovo oko njega završio i zatvorio što se te priče tiče, sem činjenicom da čovek koji ima ovakve reference, dakle, već je hapšen, zbog njegove laži su morali da se oglašavaju, Advokatska komora Beograda da ga demantuje, a danas je potvrdio o kakvom se čoveku radi, te je izjavio da advokatska kancelarija, kuća kojoj on pripada, brani i zastupa osobu koja je u ovoj aferi „prisluškivanja“ osumnjičena, a radi se o Dijani Hrkalović. Dakle, on i njegova advokatska kuća brane i zastupaju jednu od osoba koje se pominju u toj aferi „prisluškivanja“ i to vam pokazuje da je njima jedini zadatak i cilj da budu na strani te mafije i da svakog odbrane. Da nije sam u tome, polako privodim kraju, potrudio se da mu leđa čuva izvesni Aleksić, Miroslav Aleksić, znate ko je taj čovek. On je od pre, čini mi se, nedelju dana ili dve dobio potvrdu suda da je lažov zato što je gospodina Aleksandra Vučića i njegovog brata Andreja Vučića bez ikakvog srama optužio da su učestvovali u aferi „Jovanjica“, a sada kada se to dokazalo kao laž i neistina on najavljuje Jovanjicu 2, Jovanjicu 3 i sve tako preti, misleći da će poput Marinike Tepić svaku laž razbijenu istinom zatrpati nekom novom izmišljenom aferom i novom laži. Za sam kraj, juče sam govorio o gospodinu Orliću i o toplom zecu kroz koji on prolazi samo zato što je rekao istinu. Ovde smo čuli da je gospodin Atlagić dobio tužbu da je prekršio kodeks. Juče je istu takvu tužbu dobio i gospodin Orlić, a od danas, koliko sam ja ispratio, pre nekih 15, 20 minuta do pola sata, i gospodin Martinović je dobio isti taj papir na svoju adresu. Jedini greh gospodina Martinovića, gle čuda, što bi rekao profesor Atlagić, je isti onaj kao i gospodina Orlića, što je juče rekao istinu. U ovoj kampanji su se udružili svi i svako ko ne kaže ono što njima odgovara, svako ko kaže istinu mora proći kroz neku vrstu linča i satanizacije. Ovakvi napadi za nas poslanike postali su normalni, ali zamislite i naša stranačka koleginica Vladanka Malović danas preživljava torturu od Georgijeva, nekakvog novinara, a to je, samo da podsetim građane, onaj čovek što je rekao da svi koji su za SNS moraju biti strpani u logore, radi se o takvom čoveku. On danima već pokušava da svojim, hajde nazvaću ih tako, nepristojnim komentarima uvredi Vladanku Malović samo zato što je rekla istinu. Mantra je svima poznata – lažima pokušati da se umanje rezultati koje postiže SNS, ali pre svega predsednik Aleksandar Vučić i Vlada Srbije i da svako ko govori istinu se zastraši. Za sam kraj, ja ću još poručiti sve ono što je rekao juče gospodin Martinović, sve što je juče rekao i gospodin Orlić, uveren sam, ja pre svega govorim u svoje ime, ali uveren sam da govorim i u ime ostalih kolega iz naše poslaničke grupe, svi stojimo iza toga da odmah znaju svi kojima to smeta istinom, pravdom i rezultatima nastavićemo da se borimo za pristojnu, normalnu, lepšu i bolju Srbiju, jer za nas iz SNS od lepše i veće budućnosti naše zemlje za generacije koje dolaze i za svu našu decu nema prečeg i lepšeg zadatka. Hvala vam i živela Srbija.
Hvala. Reč ima potpredsednik dr Vladimir Orlić. Imate petnaest i po minuta. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije ja sam svakako u potpunosti saglasan sa stavovima koje su narodni poslanici iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu izneli danas, a tiču se različitih izazova u energetskom sektoru i tiču se različitih potreba, konkretno u oblasti energetske politike. Javio sam se da kažem još nekoliko stvari za koje smatram da su važne, a važne su zato što se neposredno tiču Narodne skupštine kao institucije i što se neposredno tiču nas kao narodnih poslanika i nema niko pozvaniji, mislim da se tim pitanjima bavi, od samih narodnih poslanika. Koliko god se uporno trudili, oni koji su izgleda sebi dodelili ničim izazvani ulogu da oni budu sudije, da oni budu neki arbitri koji odlučuju o kojim temama smeju, o kojim ne smeju da govore narodni poslanici ako slučajno govore koliko dugo, koliko glasno, na koji način i kojim rečima, dakle kolikog god oni smatrali da oni treba da odlučuju o tim pitanjima nekako ipak smatramo, mi narodni poslanici, da mi treba da se bavimo pre svega Narodnom skupštinom i pitanjima koje mi ovde pokrećemo. Vezano je za ono o čemu ste govorili malopre i vi, poštovane kolege, a tiče se hajke koju sprovodi tzv. "otvoreni parlament", odnosno nevladina organizacija CRTA kojoj taj otvoreni parlament pripada, čiji je sastavni deo. Hajka koja se vodi na sve narodne poslanike koji se usuđuju da glasno zastupaju onu politiku koju smo mi od strane građana, naroda u ovoj zemlji, izabrani da zastupamo. Ukoliko se samo usudimo, ukoliko se drznemo da na bilo koji način uzmemo u zaštitu predsednika Republike Aleksandra Vučića, njegovu porodicu ili ljude koji su de fakto i danas je to potpuno jasno svakom u ovoj zemlji ugroženi, baš zbog toga što je Srbija danas tu gde jeste zahvaljujući Aleksandru Vučiću i što je mnogima izgleda neprihvatljivo da Srbija bude snažna, uspešna zemlja, da bude ubedljivo najbolja u regionu po bilo kom parametru koji uzmete, što mnogi smatraju da Srbija mora da bude poniznija, da bude mnogo skromnija u svojim rezultatima, da ne štrči i kad god glavu dignemo iznad vode u koju su nas gurali i bivši režim i kojekakvi njihovi strani mentori, kad god nos promolimo da nešto od vazduha udahnemo, gledaju pošto-poto da nam glavu gurnu nazad dole. Kada se mi tome suprotstavimo na bilo koji način onda treba i narodni poslanici da budu predmet hajke i svega onoga divnog što su nam pokazali da jedino umeju da nam poruče, pruže i požele ovi kojekakvi. Danas su u nizu različitih prijava za navodno kršenje kodeksa pridodali optužbu protiv predsednika naše poslaničke grupe, dr Aleksandra Martinovića. Ovaj otvoreni parlament i ova CRTA. Pokazaću vam šta su napisali, šta tvrde i kako to izgleda. Objavili su da je zbog optužbi, da su CRTA i ta "Inicijativa", taj otvoreni parlament, kao i svi koji traže odgovornost vlasti, znači dobri neki ljudi koji prosto tako traže neku odgovornost i ništa drugo u životu ne rade, pokušali državni udar i zbog pozivanja na mržnju i nasilje, pazite to, zbog pozivanja na mržnju i nasilje protiv svih koji kritički misle, znači protiv tih nekih divnih ljudi koji eto slobodnog su duha i nešto kritički misle - podneli smo prijavu protiv Aleksandra Martinovića, šefa poslaničke grupe SNS Srbija. Tu su onda okačili jedan video, dakle neki materijal, neki klip kako se to danas kaže, koji su iskrojili time što su isekli par rečenica iz uvodnog dela izlaganja Aleksandra Martinovića, izgovorenog ovde juče i nekoliko rečenica sa samog kraja. Od njih su napravili konstrukciju da mi pozivamo na mržnju, mi pozivamo na nasilje. Dostavili su čak i prijavu, neću da komentarišem koliko pismenu, to sada nije toliko važno, u kojoj kažu da je tim govorom, tim rečima Aleksandar Martinović direktno pozivao na nasilje protiv, zamislite, njih, svih tih slobodnih umova koji tako slobodno misle i slobodno kritikuju. Da bi bilo potpuno jasno narodu o čemu je tačno reč, ja ovde imam stenobelešku sa zasedanja i to što su oni stavili u taj svoj video klip ja mogu tačno da vam pročitam, da vam kažem koje su to navodno sporne reči Aleksandra Martinovića, a to su reči: "Da Aleksandru Vučiću preti opasnost od onih koji sebe smatraju tzv. proevropskom i prodemokratskom opozicijom. Tu su i pojedine nevladine organizacije kao što su CRTA i otvoreni parlament i čitav niz drugih". Dakle, ovi pomenuti i njima je sporno da se oni dovode u kontekst bilo kakav sa proevropskom i prodemokratskom opozicijom, pa ćemo sada malo da vidimo zašto je to tako. Takođe, tu se nalazi deo u kom se pominje vreća u koju su, po rečima Aleksandra Martinovića, rečima potpuno tačnim, jasnim i preciznim, svi oni strpali sami sebe, sami sebi odredili mesto i stavili se tamo. Citiram ja: "Zato treba imati u vidu da su se u istu vreću protiv Aleksandra Vučića strpali i Dragan Đilas i Marinika Tepić i pojedini tzv. intelektualci sa Beogradskog univerziteta i tzv. slobodni nezavisni novinari, i te kako zavisni od pojedinih stranih ambasada, pojedinih tajkuna, da su se u istu vreću stavili i oni koji iz inostranstva rade protiv Aleksandra Vučića i koji rade protiv Vlade Republike Srbije". Ovo je strašno pogodilo CRTU, taj njihov otvoreni parlament, ali još jednom, to je sve isto i oni su se u ovom prepoznali. Dakle, u spisku na kom se nalaze Dragan Đilas, Marinika Tepić, pojedini tzv. "intelektualci" možda zbog toga što sebe smatraju intelektualcima pa su se prepoznali, mada ne znam koliko su sa Beogradskog univerziteta, nisam baš siguran, slobodni i nezavisni novinari, možda smatraju da su to, i te kako zavisni od pojedinih stranih ambasada. Možda je to momenat u kome je došlo do prepoznavanja, ja to ne znam, to oni znaju, zavisni od pojedinih tajkuna, možda je to momenat u kome je došlo do prepoznavanja, to oni najbolje znaju, ali po nešto znamo i mi ostali. Raša Nedeljkov, tako se zove čovek koji se nalazi na čelu ove organizacije, našao je da se sablažnjava nad ovim rečima i da se potom pravi da mu ništa nije jasno i poručio meni lično - dajte dokaze za bilo kakvu vezu i za to što kažete sa skupštinske govornice. Dakle, na temu veza između te organizacije i konkretno tog gospodina ja bih imao da prilažem i priložim ovo. Ovo je dame i gospodo kadar sa divljačkog, nasilnog juriša na zgradu predsedništva koji se odigrao u martu 2019. godine. Sećate se svi tog besomučnog orgijanja razularene horde iz bivšeg režima, a kad kažem bivšeg režima, tu mislim na ova lepa lica koje vidite na ovoj slici, na Dragana Đilasa, na Vuka Jeremića, na Boška Obradovića, a između njih u prvom redu dok na ovoj fotografiji to vidite, lome ogradu ispred predsedništva u svom jurišu, da ulete tamo u zgradu u kojoj se nalazio predsednik Republike, Aleksandar Vučić. Vidite i gospodina Rašu Nedeljkova, čoveka koji se danas pita kakva je to veza, u čemu je stvar, kada su oni to bilo koga ugrožavali, kakve veze oni imaju sa pripadnicima bivšeg režima, samozvanim proevropskim i samozvanim, znate već šta sve. Suštinski, tajkunskim i šta tu ima da nije jasno, jer niko ne zna kakve veze ima Dragan Đilas sa terminom "tajkunski". Neka pita ovog ovde, ovog trećeg na slici, Boška Obradovića. On je ne mali broj puta objašnjavao vezu između Dragana Đilasa i tajkuna, ali ni to ovde nije najvažnije. Važno je da se zna ko se pravi lud, ko se pravi nevešt. Da li je ovo bio čist akt nasilja? Jesu li na ovom protestu takođe lomili ruke i noge policajcima, kao što su radili pre nekoliko meseci pred Narodnom skupštinom ovde? Jesu li pokušavali da pregaze policajce onim kamionom u koji je lično upao Boško Obradović, evo ga ovaj ovde na ovoj slici pred tog Nedeljkova iz te CRTE i svih ostalih divnih lica sa ove slike. Jesu li tamo radile i flaše i noževi i znate šta sve? Sada kažu nije im jasno kakve veze oni imaju sa bilo čim. Da ne bude da smo nedovoljno precizni, taj sa te slike koji traži da sa skupštinske govornice čuje za veze, Raša Nedeljkov, evo ga na sajtu te organizacije CRTA, na kom je, to je takođe njegova slika, to je taj čovek prikazan kao programski direktor. Dakle, programski direktor te organizacije. Vidite šta je ovde još zanimljivo, u rubrici, odnosno u ovom segmentu sajta u kom piše – naše inicijative, to su njihovi projekti, nalazi se „Istinomer“ i nalazi se „Otvoreni parlament“, dakle, da bude do kraja jasno zašto kažemo da je to jedno te isto, da su ista firma i da su to isti ljudi koji se nalaze jedni iza drugih. I ako nas pita danas bilo ko, kakve veze imaju ovi ljudi sa svim onim stvarima o kojima mi govorimo ovih dana, hajde da u nekoliko rečenica samo, ne moramo sve da ponavljamo, da se samo podsetimo koliko to, kako kažu, nema veze jedno sa drugim. Jesu li upravo ljudi sa ove fotografije i njihovi najbliži saradnici aktivno učestvovali sve vreme u kampanji pokušaja da se relativizuje, pokušaj državnog udara, napad na Aleksandra Vučića i članove njegove porodice, progon tih ljudi. Pa, ko je otvoreno vodio kampanju svih ovih dana i juče i danas, i kad god hoćete, da se to relativizuje, da se kaže – ne vodi se iskrena i stvarna borba protiv organizovanog kriminala, sve je to laž, sve je to prevara, sve je to medijska simulacija. Ko se drznuo da tvrdi da nije prisluškivan Aleksandar Vučić i nisu prisluškivani članovi njegove porodice? Jel Marinika Tepić, iz firme ovog Dragana Đilasa, juče smo je slušali svi u ovoj zemlji? Jeste. Jel Gajić, onaj koji se lažno predstavljao godinama za navodnog predsednika Advokatske komore Beograda, a pošten i častan čovek taman koliko i njegov gazda Jeremić? Jel on iz firme ovog drugog čoveka ovde na slici? Pa, divno društvo, divno društvo za CRTU i pravi ljudi da sa njima zajedno udarate na policajce, provaljujete ogradu i pokušavate da provalite u Predsedništvo Srbije i nije vam jasno kakve vi veze imate jedni sa drugima. Jesu li počeli svoju poslednju hajku na temu borbe države protiv organizovanog kriminala dilera droge, oni koji nam decu truju i narod uništavaju. Kakve veze imaju ili nemaju ljudi sa ove fotografije sa tim? Ko se slikao sa zemunskim klanom i Japancem? Jel ovaj ovde na slici? Taj. A, kako beše, sa onim što su po 14 godina i više imali već odležanog staža u zatvorima zbog dilovanja droge upravo i sa kojekakvim drugim siledžijama, nasilnicima, svi imaju krivičnih prijava i već presuđenih dela više nego što smo mi svi zajedno ovde hleba pojeli u životu. Jel to ovaj četvrti ovde na slici, Boško Obradović? Koji je predvodio ovde rulju koja je premlaćivala narodne poslanike, koja je pokušala da ubije Marijana Rističevića, pa je to izgleda bilo malo, hajde malo da pokušamo još nekoga, jel tako? Izgleda ste naleteli na zid ljudi koji kažu – pa, ne može to tako u ovoj zemlji. Sad vi nemate veze sa kriminalnim klanovima nijednim? Vi nemate veze sa dilerima droge? Pa, nije nego. Pa, nije nego. I vi niste učestvovali i ne učestvujete u sramnoj kampanji pokušaja da se diskredituje borba države protiv tih i takvih. Vi niste učestvovali u sramnim lažima da, navodno, niko ne prisluškuje Aleksandra Vučića, navodno, niko ne prisluškuje njegovu porodicu. I našli ste se pozvani da reagujete, da pokažete neku solidarnost, valjda, šta li, zbog toga što je juče Srbiju potresla informacija koja je potekla od roditelja jednog od onih ljudi za koje se osnovano sumnja da su direktno žrtve, direktno, ako vam treba pravilna upotreba reči „direktno“ gospodo iz CRTE, ovo bi bilo to, dakle, koji su, izgleda, zaista likvidirani od strane Belivuka i tog klana. Otac jednog od tih ljudi rekao je da je dobio poziv od Belivuka koji ga je usmerio na jednu redakciju. Usmerio na jednu redakciju. I to, gledajte slučaja, tako se, izgleda, zalomilo, baš redakciju onih koji su besomučno proganjali sina Aleksandra Vučića, godinama, ništa drugo radili nisu, ni za šta više služili nisu, nego samo da pokušaju da kriminalizuju tog mladića, da se stvori izgleda takav utisak da je on sam kriv za sve što mu se eventualno desi. I onda nama neko kaže, kada branimo ljude u ovoj zemlji od tih i takvih pojava, da mi hoćemo nekoga da ugrozimo. Pa valjda čuvamo i valjda branimo od toga kada se nekome čini nepravda. Pa, valjda čuvamo i valjda branimo od toga kada se šuruje sa najgorim kriminalcima, kada se zloupotrebljavaju institucije ove zemlje, kada se koriste korumpirani delovi aparata državnog, koji nažalost postoje. Niko od nas nije uperio prstom. To je rekao čovek o sudbini čijeg deteta je reč. Onda su došli da vode hajku ponovo protiv Aleksandra Vučića, protiv Aleksandra Vučića, on je navodno njih nepravedno za nešto optužio. Pa nije ih pomenuo. Pomenuo ih nije. Ni on, ni ja, ni bilo ko od nas. Ali znate šta je zanimljivo, dok pokušavaju od sebe žrtve da naprave, baš kao što pokušavaju ovi iz CRTE i „Otvorenog parlamenta“, pričama kako su navodno oni jadni progonjeni, a nikada im dlaka sa glave nije falila i ne treba i neće i dobro je što ih nikada nikad nije ni pitao, ni popreko pogledao ni kada su gazili druge ljude, ni kada su jurišali na institucije, ni kada su jurišali na Predsedništvo, Narodnu skupštinu, ništa im nije bilo. Pušteni su da lepo sami pokazuju ko su, šta su i kakvi su, kakvi su im stavovi, kakvi su im metodi, kakav im je sistem vrednosti, jer je dobro da ljudi vide ko je sebi gde mesto odredio, gde se prepoznao, gde se našao, u kakvom društvu i tako je samo mnogo bolje za narod da razume šta se dešava ko je kakav i šta od koga mogu da očekuju. Da tu nema nikakvih ni nezavisnih, ni slobodnih, ni nevladinih, ni kakvih god hoćete, ponajmanje ima proevropskih, ponajmanje ima civilizovanih. Nego da se lepo vidi ko su, šta su i odakle su, pustili su ih svi, niko ih dirao nije, a oni kao hoće malo žrtve da izigravaju, pa kažu proganja ih zli Aleksandar Vučić, proganja ih njegov strašni režim i njegova odvratna poslanička grupa, narodni poslanici koji pripadaju poslaničkoj grupi Aleksandar Vučić za našu decu. Sada oni štite jedni druge, navodno tako jadne i progonjene bez da ih je iko pipnuo, bez da im je bilo ko od nas reč rekao, a znate šta je zanimljivo, sami kažu stvari koje ih terete najviše i najgore. Pa dakle, čisto na temu ko je sa kim, koliko ima veze i ko koga brani. Danas je, jutros na jednoj od televizija, reč je o televiziji „N1“ koja sigurno ne misli i ne govori ništa dobro ni o Aleksandru Vučiću, ni bilo kome od nas, u zajedničkom gostovanju gde je bio taj Gajić Jeremićev, dakle taj čovek koji takođe besramno tvrdi da niko nikoga nije prisluškivao, da niko nikoga nije progonio, da niko nikoga nije pokušao da ubije ovde. Učestvovao je sa novinarkom baš iz te redakcije sa kojom se sada solidarišu ovi koje kakvi nevladini i znate šta je tu zanimljivo. Ta je gospođa u jednom momentu izgovorila ove reči, pročitaću vam ih. Dakle, na direktno pitanje – jesu li vaši izvori iz tih kriminalnih krugova ili nisu? Kaže – moram da istaknem, novinari, naročito novinari istraživačkih redakcija se viđaju sa različitim ljudima i iz policije i iz sveta kriminala itd. Sami rekli. Hoćemo mi sada da budemo krivi za to što ste vi sami rekli? Ono što je ljudima u ovoj zemlji odavno jasno, ali dobro je što ste rekli. Vaši su tzv. izvori iz otpadnika među pripadnicima policije i iz redova organizovanog kriminala. Hoćete sada da se solidarišete dalje sa takvima, da objašnjavate kako pri tom nikakve veze nemate sa ovim što se dešava. Nek to bude vaš izbor, kao što je vaš izbor vajna gospodo bilo i sve drugo što ste radili, od čega pokušavate da se perete, ali baš zato što nam naive nikakve ne treba, nemojte da se pretvarate i da bilo kakve žrtve glumite. Niti je bilo ko pozvao da vam se nešto desi, niti vam je bilo ko pretio. Ono što je zaista rečeno mogu zaista i da ponovim i da se oko toga razumemo da nikakvog dalje foliranja ne bude, a da bude jasno i šta smo poručili, iza čega i dalje stojimo. Aleksandar Martinović rekao je – šaljemo jasnu poruku i domaćoj i stranoj javnosti da ćemo sve te koji su sami sebe stavili u tu vreću da udaramo po vreći najsnažnije dok je ne pocepamo, dakle, da ćemo da ih raskrinkavamo, da ćemo da ih tresemo dok se ne pocepa ta vreća, dok svi iz nje ne poispadaju i dok se ne vidi crno na belo ko su, šta su, koji su se oko toga udružili, da im svakome lice vidimo, da im se svakome ime zna, baš zato da ne bude naivnih, da ne bude foliranja, da ne bude pretvaranja. Sami ste sebe tamo smestili. Svaka vam čast. Vaše pravo. I da birate društvo i da birate ciljeve u životu, pa i mete ako hoćete. Da crtate mete na nekome nije baš dobro. Sami tvrdite da ste do tog saznanja stigli, ali vi ste to odlučili, niko vam to nije nametnuo, niko vas na to nije naterao, sami ste to izabrali. Naše je pravo da takve raskrinkavamo, da pocepamo tu njihovu vreću, da lepo svi zajedno iz nje ispadnu. Dobro je što se sami javljaju. Dobro je što već ispadaju. Znači da ovo što radimo ima smisla i već ima nekog efekta. Ali, ono što je izgleda suštinski najveći problem u rečima izgovorenim juče ovde, to je poruka Aleksandra Martinovića koji je rekao – obraćam se u ime cele poslaničke grupe, da nas čuje i domaća i međunarodna javnost, nećemo dozvoliti da bilo ko ugrozi bezbednost ni Republike Srbije, ni bilo kog njenog građanina, dakle bilo kog njenog građanina, to uključuje i vas koji se folirate i glumatate da ste nešto ugroženi. Ne. Štiteći državu, štiteći Srbiju, štitimo i vas, kao i sve ostale, a pogotovo ne Aleksandra Vučića koji je crno na belo glavna meta u svemu što se dešava ovih dana. Ako očekujete od ljudi koji pripadaju poslaničkoj grupi koja nosi ime Aleksandra Vučića, od ljudi koji pripadaju poslaničkoj grupi „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, da rade nešto drugo od ovoga što je poručio Aleksandar Martinović, ljudi vaša su očekivanja u potpunosti nerealna. Da smo mi hteli da radimo nešto drugo, mi ne bismo bili ni u stranci kojoj pripadamo, ni na izbornoj listi koju predvodi Aleksandar Vučić, niti bi sedeli u poslaničkoj grupi koja nosi njegovo ime. Da smo drugačiji, mi ne bismo bili mi, mi bismo bili vi, ali tada od Srbije ne bi ostalo ništa. Ako je nešto naš zadatak, to je da zemlju, njen narod i budućnost za njenu decu sačuvamo, pa neka vam smeta koliko hoće. Za nas od toga važnijeg zadatka nema.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa. Reč ima narodni poslanik Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Uvaženi predstavnici Saveta Agencije za energetiku, poštovane kolege, dragi građani, Agencija je, i to ću reći, ne zato što se nije čulo, nego zbog svega što ću reći u nastavku, samostalni pravni subjekt i nezavisna je od organa izvršne vlasti u obavljanju svojih poslova, kao i od drugih državnih organa i organizacija, pravnih i fizičkih lica koja se bave energetskim delatnostima. Juče smo imali priliku da razgovaramo i sa gospodinom Kopačom na Odboru za privredu. Ako bih se bavila izveštajem koji ste podneli, o tome su kolege zaista iscrpno govorile i tu nema većih zamerki. Ono na šta ću se osvrnuti, a jeste u pravu predsedniče, pre svega na činjenicu da usko sarađujete kao Agencija i imate zapaženu ulogu u radu institucija Energetske zajednice, koja je međunarodna organizacija osnovana potpisivanjem ugovora o osnivanju Energetske zajednice 2005. godine u Atini. Ona je imala za cilj proširenje unutrašnjeg tržišta energije Evropske unije na region jugoistočne Evrope i Crnomorski region. Šta je važno? Mi smo dobili i njihov izveštaj, kojim ću se takođe baviti, pre svega zato što smo rešeni zaista da za dugoročnu energetsku stabilnost važno je da se oblast energetike naše države prilagodi globalnim zahtevima Evropske unije. Međutim, o dvostrukim aršinima o kojima je govorio predsednik Skupštine treba govoriti i u toku ove rasprave, pre svega sa pozicije da imamo određene preporuke koje su nam uputili i koje deluju malo naredbodavno. Ja sam juče na Odboru za privredu govorila o tome da ukoliko ste nezavisni u odnosu na državu Srbiju morali biste biti nezavisni i moralo bi se prema vama imati takav odnos i od strane Evropske energetske unije. Zašto ovo kažem? Te primedbe koje smo imali na temu „Srbijagasa“ i koje kod odvajanja „Transgasa“, ja sam pripremajući se i za jučerašnji Odbor i za današnju sednicu dobila podatke o kojima hoću da govorim zbog javnosti Srbije, a vi ćete me ispraviti ako eventualno pogrešim, a to je da je Javno preduzeće „Srbijagas“, koje je vertikalno integrisana energetska kompanija, započela proces izdvajanja energetskih delatnosti i prvi korak je bio izdvajanje „Transportgasa Srbije“ iz Javnog preduzeća „Srbijagas“ i on je sa radom započeo 1. oktobra 2019. godine. U ovom trenutku kompanija „Transportgas Srbija“ ubrzano radi i na pitanje načina organizovanja operatera transportnog sistema, u skladu sa Zakonom o energetici, tako da su Javno preduzeće „Srbijagas“ i „Transportgas“ izabrali modele nezavisnog operativnog sistema, kao način organizovanja kompanije. U skladu sa tim, vlasništvo nad imovinom ostaje u Javnom preduzeću „Srbijagas“, dok imenovanje organa upravljanja neće biti u nadležnosti Javnog preduzeća „Srbijagas“. Sada ovde imam čitavu jednu definiciju šta su koraci koji bi trebalo da prethode svemu onome što su zahtevi. Između ostalog se kaže i da je Javno preduzeće „Srbijagas“ preko Ministarstva finansija apliciralo za pomoć u pripremama za otvaranje tržišta kroz program IPA 2019-2020. Aplicirali su zapravo za pomoć u nabavci softvera za zakup kapaciteta, što u praksi znači za otvaranje tržišta i to je ključna primedba koju smo, čini mi se, mogli da pročitamo u ovom izveštaju. Iako je predlog u samom početku bio ocenjen kao pozitivan, na kraju su ipak dobili negativan odgovor. Potrošiću mnogo vremena, a nestrpljenje raste, umor je stigao, vidim da i pažnja opada, ali je važno reći, ili je možda nevažno reći… Možda vam je nevažno reći i možda ovo doživljavate kao da pričam o bilo kome od nas personalno. Ne, govorim o nepravdi. Nadovezaću se, da biste bili manje osetljivi, prestaću da pričam o „Srbijagasu“, govorim o javnom preduzeću, ni o kome personalno, pa ću se vratiti na ono što je problem sa KOST-om i sa EMS-om, jer za njih EMS nije dovoljno odvojen od EPS-a, ali je zato KOST potpuno opušteno dobio licencu za rad, iako nema ništa od imovine. O tome sam juče čak molila da mi gospodin Kopač pomogne i da shvatim na osnovu čega su odredili da je imovina koja je stvarana, pa ako hoćete i u vreme SFRJ, odjednom preneta kao vlasništvo KOST-u, bez bilo kakvog dokaza. Ali reći ću vam i da je Srbija tužena upravo zato što KOST optužuje za nepoštovanje člana 6. Uredbe 1228/2003, odnosno što se prihodi nastali alokacijom kapaciteta na interkonektorima sa Albanijom, Severnom Makedonijom i Crnom Gorom ne koriste za jednu ili više svrha propisanih članova 6. Uredbe. Slučaj je pokrenut 2017. godine. Ako neko misli da nije važno to što imamo pokrenute slučajeve, ja mislim da je jako važno. Ali još važnije je ono što je juče govorio i gospodin Arsić, kao predsednik odbora, a to je da kada se od nas traži da implementiramo sve ono što su njihovi zahtevi, a da pritom dobar deo toga nije implementirao jedan broj članica Evropske unije, onda je važno reći da ove dvostruke aršine moramo naglasiti da bismo sačuvali pre svega nacionalni integritet. Znate, mi smo možda u fazi da danas ne možemo da odbranimo Obilić, koji neko koristi i eksploatiše godinama unazad, zato što ga je prisvojio, zato što je odgovor od njih – pa znate, to se tamo nalazi. Ja mislim da niste nešto drugo dobili kao odgovor u Agenciji, ili ko god da je postavio pitanje. Obrazloženja ili papira da je to njihova imovina prosto nema. Koliko god da je sada 18 časova, ovo pričam potpuno svesno, ako ne zbog toga da bi me neko slušao, onda zbog toga da bi ostalo zapisano, a da možda jednoga dana i svi ljudi koji su imali dvostruke aršine, sa ambicijom da od nečega naprave nemoguće, sete se da često umeju da ne kažu čak ni „hvala“. Zašto? Potvrda da oni umeju da promene politiku danas je u „Novostima“. Izvesni advokat sa Kosova i Metohije, Tom Gaši, optužio je evropskog predstavnika Dika Martija da je neovlašćeno, i tužiće ga, dozvolite, boravio na imanju, tajno, u zamaskiranom automobilu, prevario Savet Evrope svojim izveštajem o ubistvima i trgovini organima i obmanuo kosovske institucije koje su glasale za formiranje Specijalnog suda. Govori o posedu na kom se nalazi Žuta kuća. U ovome je razlika između nas koji nemamo strpljenja da čujemo šta su nam problemi, koji nemamo strpljenja da shvatimo da rukovodstvo Srbije, na čelu pre svega sa predsednikom, trpi ozbiljne pritiske da ispuni zahteve koji nisu ni civilizovani, a najmanje su, možda, po zakonima države Srbije, da smo spremni čak i da promenimo zakone i uskladimo ih sa EU, ali da nam čak ni to ne pomaže da mi budemo poštovani, makar u onom delu u kom imamo dobru volju bez razloga da to uopšte kao način komunikacije imamo. Zbog toga je bilo važno reći sve ovo što sam probala da kažem. Bilo bi mi drago kada bi gospodin Dejan Popović mogao da demantuje bilo šta od rečenica koje sam navela, a navela sam samo jedan deo u 8,5 minuta za koje niste imali strpljenja. Napominjem, ostalo je 40 minuta SPS, poslaničkoj grupi. Moglo je sve da se iskoristi. Nije ovo bila samo reklama, ovo su problemi svih nas, uvažena gospodo. Tako da, biće mi drago ako jednom budemo shvatili da ovde nekada govorimo ne kao predstavnici partija, nego kao narodni poslanici parlamenta Republike Srbije koji su u obavezi da, pre svega, govore za boljitak Srbije, a ne nikoga od nas pojedinačno. Hvala vam.
Zahvaljujem. Moram samo da kažem da je delegacija SPS… Molim vas da me saslušate, zato što ne želim da ponavljam 100 puta. Zasedanje je u toku i prema tome mi smo produžili rad i posle 18 časova. Nema nikakve nervoze. Drugo, što se tiče SPS, delegacija je bila u Požarevcu na obeležavanju godišnjice smrti Slobodana Miloševića, zato nisu govorili na početku današnje rasprave. Sa treće strane, samo želim da vam kažem da svi moramo da shvatimo dubinu onoga o čemu pričamo. Da li se mi uopšte slušamo ovde ili samo aplaudiramo kada dođe kraj? Teme koje mi ovde pokrećemo su od vitalnog državnog i nacionalnog značaja. Zato sam vam i skrenuo pažnju malopre, nije od vitalnog značaja ovde pitanje sada sve što piše u ovom izveštaju Agencije za energetiku, ali je od vitalnog značaja nešto sa čim je naša država suočena i o čemu predsednik Republike priča svaki dan, a to je pitanje dvostrukih aršina sa kojima se suočavamo. To je i bio razlog zašto sam i ja spominjao ovo pitanje, jer bio sam lično svedok toga da Južni tok nije mogao da dobije izuzetak iz trećeg, kako se to kaže, trećeg paketa ili kog paketa, a da je Severni tok mogao da dobije izuzetak. Zbog čega? Zato što sa Rusijom mogu da imaju oni veze, ali ne smemo mi da imamo veze. Isto tako, nama treba da bude državni interes, mi ne sprovodimo reforme da bismo zadovoljili nekog drugoga, nego da imamo jaka preduzeća koja će moći da nose industrijski razvoj. Ko će da finansira industrijalizaciju Srbije, gasifikaciju? Ko će da finansira obnovljive izvore energije, nego jaka državna preduzeća? U tom smislu, mislim da je korisno da se o ovome razgovara. Zato želim da pitam da li još neko od predsednika ili predstavnika poslaničkih grupa, bez obzira što smo malo probili vreme, da li ima neko ko nije iskoristio, ko želi još nešto da kaže? Ako ne, pitam predlagače da li nešto žele da kažu? Ako ne, onda na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika zaključujem jedinstveni pretres. Zahvaljujem se predstavnicima Agencije za energetiku. Mi nastavljamo dalje sa radom. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika, određujem četvrtak 11. mart 2021. godine sa početkom u 18 časova i 20 minuta, možemo odmah da glasamo, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda potrebno je da utvrdimo kvorum. Kao što znate, saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Hvala. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutan, u ovom trenutku, 171 narodni poslanik, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Pošto sada prelazimo na odlučivanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora, (tačke 1. i 2. dnevnog reda), podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o trgovini žitaricama iz 1995. godine, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za – 171, nije glasao jedan narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Druga tačka. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade države Palestine u oblasti bezbednosne saradnje, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 173, za – 172, nije glasao jedan narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Treća tačka dnevnog reda. Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15 Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru predsednika, zamenika predsednika i članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 173, za – 171, nisu glasala dva narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Dozvolite mi da u vaše i u svoje ime, čestitam predsedniku, zameniku predsednika i članovima Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge na izboru i poželim im uspeh u radu. Četvrta tačka dnevnog reda – Predlog kandidata za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema odredbama Zakona o sprečavanju korupcije, Veće Agencije čini pet članova, kao i da članove Veća Agencije Narodna skupština bira većinom glasova svih narodnih poslanika. Takođe, pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da je ministar pravde, kao ovlašćeni predlagač, povukla predlog za kandidata Dejana Milića. Pristupamo glasanju o kandidatima za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Kao što znate, glasaćemo pojedinačno. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Veća Agencije izabere Krsman Ilić, zamenik Apelacionog javnog tužioca u Beogradu u penziji. Zaustavljam glasanje: ukupno – 172, za – 15, nije glasalo – 157. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Stevo Bajić, samostalni savetnik u Agenciji za sprečavanje korupcije. Zaustavljam glasanje: ukupno – 172, za – 167, nije glasalo – šestoro. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Danica Marinković, sudija Apelacionog suda u Kragujevcu u penziji. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 171, nije glasalo – dvoje. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere doc. dr Miloš Stanković, docent Pravnog fakulteta u Beogradu. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 172, nije glasao – jedan. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Biljana Pavlović, šef Kabineta predsednika Komisije za zaštitu konkurencije i šef protokola u Komisiji za zaštitu konkurencije. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 170, nije glasalo – troje. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Ivan Đoković, diplomirani pravnik iz Novog Sada. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – pet, nije glasalo – 168. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Agencije izabere Verka Atanasković, pomoćnik direktora Agencije za sprečavanje korupcije. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – jedan, protiv – jedan, nije glasalo – 171. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Tamara Mišić, pomoćnik direktora Agencije za sprečavanje korupcije. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 171, nije glasalo – dvoje. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Goran Gajić, savetnik za skupštinske poslove u Službi Skupštine Grada Novog Sada. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – nula, protiv – nula, uzdržan – jedan, nije glasalo – 172. 10. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Maja Petrović, pomoćnik direktora Agencije za sprečavanje korupcije. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, nije glasalo – 173. 11. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Velimir Matković, advokat u Beogradu. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, nije glasalo – 173. 12. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Dragana Petković Anojčić, viši savetnik u Sektoru za normativne poslove Stručne službe Zaštitnika građana. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, za – dvoje, nije glasalo – 171. 13. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Zagorka Kolović, sudija Privrednog apelacionog suda u penziji. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, nije glasalo – 173. 14. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Radmila Lemajić Kišgeci, sekretar Medicinske škole „7. april“ u Novom Sadu. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, nije glasalo – 173. 15. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Saša Došen, advokat u Novom Sadu. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, nije glasalo – 173. 16. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Bratislav Stanković, samostalni savetnik u Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, nije glasalo – 173. 17. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Danja Matković, advokat u Beogradu. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, za – dvoje, uzdržan – jedan, nije glasalo – 170. 18. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Veća Agencije izabere Dragić Radovanović, advokat u Beogradu. Zaustavljam glasanje: ukupno - 173, nije glasalo – 173. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika za članove Veća Agencije za sprečavanje korupcije izabrala: Steva Bajića, Danicu Marinković, doc. dr Miloša Stankovića, Biljanu Pavlović i Tamaru Mišić. Dozvolite mi da u vaše i u svoje ime čestitam članovima Veća Agencije za sprečavanje korupcije na izboru i poželim im uspeh u radu. Peta tačka dnevnog reda – Izveštaj o radu Agencije za energetiku Republike Srbije za 2019. godinu (broj 02-699/20) od 1. juna 2020. godine, sa Predlogom zaključaka Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku od 19. februara 2021. godine Stavljam na glasanje Predlog zaključka povodom razmatranja Godišnjeg izveštaja o radu Agencije za energetiku Republike Srbije za 2019. godine, koji je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku 19. februara 2021. godine. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 168, nije glasalo – pet. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Drugu sednicu. Želim samo da vas podsetim da je zakazana sledeća sednica za utorak, 16. mart, da će glavna tačka biti Predlog zakona o klimatskim promenama i Predlog odluke o Programu zvanične statistike u periodu od 2021. do 2025. godine. Zahvaljujem se svima.