Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 137 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 156 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Sada bih zamolio službu protokola da uvede novoizabrane narodne poslanike kako bi mogli da polože zakletvu i da nam se pridruže u radu. Radi se o poslanicima koji su dobili mandat odlukom RIK nakon zamene poslanika. Pošto su se stekli uslovi predlažem da konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Dostavljena vam je Odluka RIK o dodeli mandata narodnim poslanicima radi popune upražnjenih poslaničkih mesta. Takođe, uručen vam je Izveštaj Odbora za administrativno-budžetske, mandatno imunitetska pitanja Narodne skupštine koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima sa predlogom da Narodna skupština shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Neveni Adžemović, Pavlu Markovu, Jasmini Obradović i prof. dr Ninoslavu Giriću izabranim sa izborne liste Pokrenimo Srbiju – Tomislav Nikolić; Branki Karavidić, Siniši Laziću i Ivanu Baueru izabranim sa izborne liste Izbor za bolji život – Boris Tadić; Snežani Bogosavljević-Bošković, Slavoljubu Vlajkoviću, Zoranu Radovanoviću, Borisavu Kovačeviću i Bojani Krkić izabranim sa izborne liste Ivica Dačić – SPS- PUPS – JS; Miroslavu Čučkoviću, Ani Novković i Vladimiru Iliću izabranim sa izborne liste URS – Mlađan Dinkić. Na osnovu Odluke RIK i izveštaja predloga Odbora za administrativno budžetska i mandatno imunitetna pitanja, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Neveni Adžemović, Pavlu Markovu, Jasmini Obradović, prof. dr Ninoslavu Giriću, Branki Karavidić, Siniši Laziću, Ivanu Baure, Snežani Bogosavljević-Bošković, Slavoljubu Vlajkoviću, Zoranu Radovanoviću, Borisavu Kovačeviću, Bojani Krkić, Miroslavu Čučkoviću, Ani Novković i Vladimiru Iliću. Čestitam narodnim poslanicima na izboru i molim da pristupe radi polaganja zakletve. Molim novoizabrane narodne poslanike da izađu ispred klupa, da bi položili zakletvu. (Predsednik čita tekst zakletve, a narodni poslanici ponavljaju.) "ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI!" Molim narodne poslanike da potpišu tekst zakletve. Primili ste ostavku narodnog poslanika Ivice Kojića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je, podnošenjem ostavke, nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2) Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština u smislu člana 88. stav 3. i 4. istog zakona konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. U skladu sa tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2) i stav. 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koji je izabran, narodnom poslaniku Ivici Kojiću, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Nastavljamo sa radom. Imajući u vidu da je danas četvrtak, a u skladu sa članom 287. Poslovnika Narodne skupštine, danas narodni poslanici imaju pravo da traže obaveštenje i objašnjenja vezana za različita pitanja predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionere u drugim republičkim organima i organizacijama, o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaže, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnih poslanika, osim na sednici Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedniče. Pa, koristeći pravo koje danas imaju narodni poslanici da, na osnovu člana 287, traže obaveštenja od predstavnika Narodne skupštine ili Vlade, iskoristiću to pravo ispred DSS. Kao što je poznato, Ustavni sud Republike Srbije je na svojoj sednici od 10. jula utvrdio da 22 odredbe Zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine nisu u saglasnosti sa Ustavom. Da podsetim da su poslaničke grupe DSS i NS još 30. novembra 2009. godine pokrenule pred Ustavnim sudom inicijativu za ocenu ustavnosti. Nažalost, čekalo se jako mnogo i to u velikoj meri i odgovornošću Narodne skupštine, koja godinu dana na Zakonodavnom odboru nije razmatrala to pitanje, ali kao što smo govorili i kada je bila rasprava o tom zakonu, potvrdilo se da veliki broj tih odredaba nije u skladu sa Ustavom. Reakcije posle odluke Ustavnog suda, koja je stupila na snagu 13. jula i faktički sve te odredbe su prestale da važe, su bile različite. Jedne su se kretale u pravcu da zbog takve odluke Ustavnog suda, a Ustavni sud je preispitivao veliki broj zakona i utvrđivao je da u velikom broju zakona postoje nesaglasnosti sa Ustavom, ali nikome nije palo na pamet, kao što je jedan pravac mišljenja smatrao, da treba da se menja Ustav. Zakon nije saglasan sa Ustavom, moramo menjati Ustav. Drugi pravac osporavanja odluke Ustavnog suda išao je u tom smislu da treba čitavu tu stvar internacionalizovati, nije dovoljno unutrašnje pravo, nisu dovoljne institucije Republike Srbije, moramo da izađemo pred međunarodnu javnost, ovde su kršena prava itd, znajući da, kada je u pitanju ova vrsta nadležnosti, međunarodne institucije to pravo nemaju, ali je potrebno osporiti pravo Ustavnom sudu da u skladu sa zakonom i Ustavom Republike Srbije tu odluku donese i čitavu stvar ispolitizovati. Treći pravac je išao da tu odluku treba ignorisati. Ona nema nikakvih pravnih posledica, ona je odraz vrednosnih problema sudija Ustavnog suda sa činjenicom da su neke nadležnosti protivustavno date Vojvodini, da one neće proizvesti nikakve pravne posledice i da jednostavno to prođe, nećemo primenjivati tu odluku. Poslednje mišljenje u vezi toga je bilo da u stvari možda i nema saglasnost za promenu Ustava, ali trebalo bi da se donese Ustavni zakon sa snagom Ustava, gde bi se utvrdile nadležnosti Vojvodine. Znači, niz predloga smo čuli nakon 10. jula i odluke Ustavnog suda koji se tiču svega onoga, osim pravog mesta gde bismo o tom pitanju trebali da raspravljamo. Osporavao se Ustavni sud, osporavala se kompetentnost sudija. Govorilo se da su to političke odluke, da to nema veze sa pravom, najvažnija i najveća naša sudska institucija, da su to anticivilizacijski nasrtali, a jednostavno trebalo je učiniti samo jednu stvar. Ova Narodna skupština Republike Srbije je donela Zakon o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine početkom novembra meseca 2009. godine. Naša poslanička grupa je tada i kroz amandmane ukazivala da taj zakon nije u skladu sa Ustavom. Naša poslanička grupa i poslanička grupa NS podnele su tekst zakona Narodnoj skupštini koji jeste u skladu sa Ustavom. Da bi se jednostavno sve vratilo u normalan poredak, da ne bismo diskreditovali Ustavni sud, da bismo poštovali naše institucije, da bismo poštovali naš pravni poredak, da bismo poštovali Ustav, pitanje je naravno vama, predsedniče Narodne skupštine i predsedniku Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo, gospodinu Cvijanu, kada se planira da se ovo važno pitanje nađe pred Narodnom skupštinom, jer Narodna skupština je vlasna ili da izvrši izmene zakona ili da se donese novi zakon, bez obzira koliko je ta materija važna. Izuzetno je važno da se utvrde nadležnosti Vojvodine, jer je to propisano Ustavom. Ne možemo dopustiti da se sve ispolitizuje i da rušimo naše institucije i naš pravni poredak. Molim vas, da bi se ove priče presekle, da bi se poštovao ovaj visoki dom, da se ovo što pre nađe pred Narodnom skupštinom, prvo pred Odborom za ustavna pitanja i zakonodavstvo, onda i pred Narodnom skupštinom, i da bi u skladu sa Ustavom, sa zakonima, sa Poslovnikom Narodne skupštine, donosili zakone u skladu sa Ustavom. U danu kada smo vas birali za predsednika Skupštine, očekivali smo da se praksa donošenja neustavnih zakona, neće nastaviti i da će Narodna skupština, ovaj novi saziv, biti upamćen po tome da je poštovao Ustav. Ovo je prva prilika da se to ispravi i da se donese novi zakon o utvrđivanju nadležnosti Vojvodine u skladu sa Ustavom. Hvala.
Sledeći se za reč prijavio narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Gospodine predsedniče, imam par pitanja koja se tiču rada Narodne skupštine i rada svih nas kao narodnih poslanika, upravo u cilju da bi u radu stigli do, što je moguće, kvalitetnijih tekstova zakona. Danas ćemo raspravljati kao 1. tačku dnevnog reda o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Republike Srbije i zbog toga upravo i postavljam pitanje. Imajući u vidu određene odredbe Ustava, a to je da pravo pred.aganja zakona u ovoj oblasti, u svojoj nadležnosti ima i NBS. Pitam - da li saglasno članu 107. Ustava Republike Srbije i saglasno obavezama da se pokuša da se obezbedi da sve zainteresovane strane imaju prilike da se izjasne o propisu, da li je i kada NBS obaveštena o tekstu Predloga zakona, da li je to učinjeno u poslednja 24 sata, pre sam početak sednice ili ranije? Ukazao bih na još par odredbi. Činjenica je da je Poslovnikom Narodne skupštine predviđeno da se sednica saziva, po pravilu, najmanje sedam dana pre dana određenog za početak sednice. To je neki redovan postupak. Ovog trenutka smo suočeni sa zahtevom, da se Predlog zakona razmatra par sati nakon 24 sata od kada je Predlog zakona stigao u Narodnu skupštinu. Činjenica je da mnogi narodni poslanici nisu bili obavešteni juče ujutru o tome da je tekst Predloga zakona stigao u Skupštinu. Bio je veliki napor svih nas koji smo se trudili da popravimo taj tekst zakona, da podnesemo amandmane. Ukazujem da smo se u dosadašnjem radu Narodne skupštine borili sa time, da kada predlagač zakona predloži nešto da se usvaja po hitnom postupku, u 60% takvih slučajeva kada je predložen hitan postupak, Narodna skupština se izjašnjavala da ne ide po hitnom postupku nego da ide po redovnom postupku. Hteo bih još na par stvari da ukažem. Činjenica je da predsednik Narodne skupštine ima mogućnost da čak i predlagaču vrati tekst zakona, ukoliko tekst zakona nije sačinjen u skladu sa Poslovnikom ili u skladu sa jedinstvenim i metodološkim pravilima za izradu propisa. Ukazujem da je članom 151. Poslovnika Narodne skupštine obaveza predlagača da u obrazloženju da razloge za donošenje propisa, a u okviru njih da posebno da analizu sadašnjeg stanja i probleme koje propis treba da reši. Ukazujem da u ovom obrazloženju nisam našao analizu sadašnjeg stanja, bez obzira na određene ciljeve što zakon treba da reši. Pitam upravo u tom smislu – da li je i kada NBS obaveštena i da li je omogućeno da se zainteresovane strane izjasne o predlogu propisa? Konačno, ono što mi je izuzetno zasmetalo je to, znamo koliko smo se borili da usvojimo jedinstvena metodološka pravila za izradu propisa. Tu u članu 60. tog obavezujućeg propisa stoji da, kao prilog uz Predlog zakona, predlagač dostavlja izjavu da je Predlog zakona usklađen sa propisima EU, ili da ne postoji obaveza usklađivanja, ili da zakon nije moguće uskladiti sa propisima EU. Takvu izjavu u Predlogu zakona nisam dobio. Smatram da su postojali svi uslovi i zato pitam – da li negde postoji ta izjava, pošto kao narodni poslanik to nisam dobio? Ako postoji, gde postoji i zašto nam nije dostavljena?
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić.
Hvala, gospodine predsedniče. Moje pitanje je za Vladu, a samim i za predsednika Vlade. Naime, u poslednje vreme od predsednika države do čelnika nove Vlade se čuje izjava da će se poštovati svi postignuti dogovori u vezi sa Kosovom i tu imamo i nekakav apel za nekim konsenzusom. Pretpostavljam, ne oko toga da li će se poštovati dosadašnji dogovori, nego oko onoga što sledi – energetski sporazum, dogovor o telekomunikacijama itd. U tom svetlu se dešava najnovija, rekao bih, kriza na severu Kosova, gde se zaoštrava situacija sa KFOR-om, zbog toga što on blokira prolazak alternativnim pravcima, alternativnim putevima, ili, zovimo ih ilegalnim, mimo zvaničnih prelaza, vozilima preko 3,5 tone. Nesporna je činjenica da je prethodna Vlada donela Uredbu u decembru prošle godine, kojim je regulisan režim na prelazima uz granicu ili liniju, kako vam je drago, sa Kosovom. Ima 11 takvih prelaza i oni uključuju Brnjak i Jarinje. Tom uredbom su predviđene novčane kazne za one ljude koji ne koriste zvanične prelaze. Uredbom je predviđena kazna od pet do 50.000 dinara za one koji sami pređu granicu van prelaza, a od 15 pa sve do 150.000 dinara za grupu, za dva ili više lica. Gospodina premijera, Ivicu Dačića, pitam – ako već ova Vlada kaže da će poštovati postignute dogovore, kada će početi da se primenjuje ne samo ova uredba, ovu uredbu sam pomenuo zbog aktuelne situacije i zaoštravanja situacije na severu Kosova, nego i ostale uredbe? Znate, ako kažete da ćete vi zaista biti odani evropskom putu Srbije, a uslov za dalji nastavak evropskih integracija je normalizacija odnosa sa Prištinom i, između ostalog, primena postignutih sporazuma i nastavak dijaloga koji će dovesti do novih sporazuma, a ne primenjujete uredbu koju već možete, jer je prosto nemoguće da za primenu ovih uredbi koje je Vlada donela i koje obavezuju i novu Vladu, da vam je za to potreban konsenzus. Tu nema govora o konsenzusu, prethodna Vlada ga je donela i vi kažete da ćete to poštovani. Eto vam konsenzusa. Da ne pominjem da je u vašoj Vladi pola članova bivše Vlade sedi ovde, od Dinkića, Dačića, Ljajića, Ugljanina itd, što znači da imate i kontinuitet sa prethodnom Vladom. Šta se desilo u principu između nove i stare Vlade i kakva je razlika? Umesto DS sada je glavna stranka Vlade SNS. Prema tome, to morate poštovati. Pitam Dačića, premijera, kada će početi da primenjuje uredbu i da poštuje uredbu, da bi se smanjile tenzije koje svakako nisu u prilog nastavku dijaloga sa Prištinom. Setite se da se LDP od svog osnivanja zalagala za taj dijalog. Do njega je došlo, nažalost, kasno i neiskreno. Ni prethodna Vlada, očigledno, tu uredbu koju je sama donela nije poštovala. I zato, ako hoćete da budete drugačiji od prethodne Vlade, tu ne mislim na ovaj deo Vlade koji je bio u prethodnoj Vladi, od njih ne očekujem da budu drugačiji, nego od vas koji ste novi u toj Vladi, morate mi odgovoriti, ili LDP, kada će se poštovati ta uredba? Inače, uvek smo bili za konsenzus, ali oko nove i ispravne politike. Smatramo da konsenzus oko pogrešne politike je štetan i svako ko se zalaže za konsenzus oko pogrešne politike, u principu, zemlji čini štetu, a onaj ko je protiv konsenzusa oko pogrešne politike, on zemlji čini korist. Do sada smo imali konsenzus, došli smo dovde dokle smo došli upravo zbog konsenzusa oko pogrešne politike. Nadam se da će konsenzus oko nove politike prema Kosovu zaista uslediti, ali za ono što je dogovoreno i što je više puta obećano da ćete sprovoditi nikakav konsenzus nije potreban. Vlada, najzad, treba da počne da radi.
Hvala. Narodni poslanik Aleksandar Jugović. Izvolite.
Poštovane kolege, predsedniče, ako može neko od kolega da ugasi mobilni pre nego što počnem da govorim. Ministarka sporta govori o tome kako političarima nije mesto u sportu i poslanički klub SPO i DHSS podržava taj stav. Zato bih joj postavio pitanje – šta će ona u narednom periodu učiniti, šta će Ministarstvo učiniti, šta će država Srbija učiniti kako bismo pokušali da pojedine stranačke funkcionere nagovorimo da napuste upravne odbore i sportske organizacije klubova i reprezentacija, da bismo sledili evropske standarde, evropske norme? Evropske sportske organizacije propisuju ili zahtevaju, čak su mnoge reprezentacije i suspendovane sa velikih takmičenja zbog toga da se politika ne meša u sport. Sinoć smo videli kako stagnira srpski klupski sport. U narednom periodu, čini mi se, imaćemo još lošije rezultate. U prethodnom periodu imali smo katastrofalne rezultate, a političari svakako nije mesto u sportu. Za neke od njih znamo i ko su, znamo da ne znaju ni koliko lopta ima ventila, znamo da njihov interes nije sportske prirode ili poboljšanje uslova rada u sportskim društvima. Zato bih postavio pitanje još jednom ministarki – na koji način ona misli da će uspeti da iskoreni tu pojavu da funkcioneri političkih partija masovno hrle u sportska udruženja i u upravne odbore pojedinih klubova? Pogotovo što imamo problem sa nasiljem na stadionima i mislim da ga je još teže rešiti ukoliko se ljudi koji se nalaze u vlasti. To nije specijalitet ove vlade, to je specijalitet prethodnih vlada i mislim da bi bilo dobro podržati ministarku sporta, ali ona mora da izađe sa konkretnim merama ukoliko želi da reši ovaj problem.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz dnevnog reda koji je određen u zahtevu 105 narodnih poslanika za održavanje vanrednog zasedanja. Uz saziv Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine u 2012. godini, koje je sazvano na zahtev 105 narodnih poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje Petog vanrednog zasedanja, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Peto vanredno zasedanje narodne skupštine u 2012. godini, određen je sledeći D n e v n ir e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, 2. Izbor Zaštitnika građana. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Otvaram prvu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA NARODNOJ BANCI SRBIJE. Primili ste Predlog zakona koji je podnelo 105 narodnih poslanika. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Da li ima predloga da ovo vreme rasprave bude duže? (Ne.) Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa Srpska napredna stranka - jedan sat i 18 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka – jedan sat, jedan minut i 12 sekundi, poslanička grupa Socijalistička partija Srbije – 30 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica - 25 minuta i 12 sekundi, poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije – 18 minuta, poslanička grupa Liberalno demokratska partija – 16 minuta i 48 sekundi,poslanička grupa PUPS – 14 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 10 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa Nova Srbija – devet minuta i 36 sekundi, poslanička grupa Jedinstvena Srbija – osam minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – šest minuta, poslanička grupa SPO–DHSS – šest minuta i poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine – šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi koji imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmahpodnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe ovlastile da ih po ovim tačkama dnevnog reda predstavljaju: narodni poslanik Veroljub Arsić - iz poslaničke grupe SNS. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača narodni poslanik Veroljub Arsić, želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, već duže vreme u javnosti se špekuliše oko Narodne banke Srbije i prikazuje se NBS i njen guverner kao žrtve nove vlasti u Republici Srbiji. Međutim, sam predlog zakona ne zadire u to ko će biti guverner, već postavlja određene druge uslove pod kojima NBS treba da funkcioniše. Mnogi su se bunili zbog načina sazivanja sednice i hitnosti postupka, a obično hitnost postupka i način sazivanja ovakve sednice se obrazlažu time da mogu da nastupe štetne posledice ukoliko određeni zakon ne bude donet. Mogu da kažem da zbog načina vođenja NBS, njenog činjenja ili ne činjenja, štetne posledice po državu Srbiju su već nastupile. Pod izgovorom samostalnosti i nezavisnosti, postavlja nje pitanje – da li onaj ko donosi pogrešne odluke ima i odgovornost za te pogrešne odluke? Mnogi od mojih kolega poslanika kritikovali su ovaj zakon. Pravo opozicije je da kritikuje, ali postavlja se jedno drugo pitanje odgovornosti poslaničke funkcije koju obavlja. Mi smo ti kojima su građani poverili pravo da vodimo državu kroz sistem zakonodavne vlasti. Mi smo ti koji treba da kontrolišemo Vladu, mi smo ti koji treba da vršimo nadzor nad NBS. Prethodnim izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci, kao da se želelo da se NBS otme, izopšti iz ustavnog poretka Republike Srbije. Zato sad imamo ove probleme kakve imamo. Prema postojećem Zakonu o Narodnoj banci, nezavisnost Centralne banke predstavljena je kao osnovno načelo koje je samo po sebi cilj, iako je princip, pre svega, funkcionalna nezavisnost i sredstvo za ostvarivanje cilja Centralne banke. Održavanje stabilnosti cena, iako je po Ustavu deo izvršne vlasti, gotovo da je učinjena nosiocem posebne grane vlasti. Samostalnost i nezavisnost, u odnosu na izvršnu vlast je jedan od uslova da Centralna banka efikasno ostvaruje svoju ulogu, ipak ne može da dovede u pitanje nadzor koji zakonodavna vlast, kao prvi predstavnik građana, nosilaca suverenosti, mora da ostvaruje nad celokupnom izvršnom vlašću, uključujući i Centralnu banku. Dame i gospodo narodni poslanici, u Ustavu Republike Srbije, članu 95, to je naše pravo kao narodnih poslanika, ali i obaveza da to rade. Zbog toga su nas građani i birali. Često je izgovor da je ovaj zakon, odnosno Predlog izmena i dopuna Zakona, nije usklađen sa sistemom kontrole i nadzora centralnih banaka u EU. Mogu da kažem da je u velikom delu baš korišćen njihov model sistema i nadzora nad centralnim bakama. Ključne novine koje donosi ovaj predlog zakona su sledeće – vraćanje nadzorne funkcije Narodnoj skupštini, izbor svih funkcionera Narodne banke Srbije od strane Narodne skupštine, obrazovanje uprave za nadzor finansijskih institucija u okviru Narodne banke Srbije, proširivanje nadležnosti Saveta Narodne banke, ograničavanje ovlašćenja guvernera i izvršnog odbora, izmena mandata članova Saveta, povećanje odgovornosti funkcionera, ograničenje naknade po prestanku funkcije, preciziranje zabrane kreditiranja države, regulisanje interne revizije, propisivanje prekršaja i zaštitnih mera za nepoštovanje zakona. Članom 1. zakona precizira se funkcija Narodne banke Srbije u vezi sa platnim prometom u prethodnim izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci. Nekom je valjda u želji da izbegne odgovornost. Ukinuo je pravo Narodne banke da kontroliše platni promet privrednih lica i finansijskih organizacija u zemlji prema inostranstvu. To je prebacio pozivajući se na Zakon o Vladi na Ministarstvo nadležno za poslove finansija. Oni koji su makar malo imali dodirnih tačaka sa platnim prometom znaju da ne može ni jedan cent, ni jedan evro, ni jedan dolar da izađe iz zemlje bez znanja i saglasnosti Narodne banke, a to izbegavanje odgovornosti ogleda se u tome da Ministarstvo finansija treba da šalje devizni inspektorat od privrednog subjekta, do privrednog subjekta, da utvrdi da li su kršene odredbe Zakona o deviznom poslovanju, ili da zatraži izveštaj od Narodne banke, ali da se razumemo izvršna vlast ne može da traži tako nešto od Narodne banke i to je jedna od novina u ovom zakonu. Članom 2. – vraća i potvrđuje nadležnu funkciju Narodne skupštine u skladu sa Ustavom. Predviđeno je da Narodna skupština potvrđuje Statut Narodne banke Srbije. Budući da se mnoga važna pitanja njime regulišu, a to iz razloga, zato što zakonska rešenja ne mogu biti sva uneta u sam zakon, nego se i podzakonskim aktima to rešava. Ranijim Predloga izmena i dopuna Zakona Narodna banka je donosila statut sama po sebi, niko nije proveravao usklađenost statuta Narodne banke sa Zakonom o Narodnoj banci i drugim zakonima koji funkcionišu u pravnom sistemu zemlje i samo ga je objavljivala u "Službenom glasniku". Naše prirodno pravo jeste, da jednoj ovakvoj finansijskoj organizaciji, centralnoj banci, dajemo saglasnost na njen statut. Dajemo i mnogo manje važnim organima državne uprave, a kamoli da ne smemo ili ne treba da damo saglasnost na Statut Narodne banke i proverimo na taj način da li je on usklađen sa zakonodavnim i ustavnim poretkom u državi. Članom 3. dodaje se novi član koji predviđa obrazovanje posebno organizacije, Uprave za nadzor nad finansijskim institucijama, koja treba da obezbedi veću nezavisnost u vršenju funkcije nadzora i kontrole Narodne banke nad poslovanjem banaka, Društava za osiguranje, dobrovoljnim penzijskim fondovima i drugim finansijskim institucijama. Dame i gospodo narodni poslanici, Narodna banka je ta koja određuje bonitet svim finansijskim organizacijama na teritoriji Republike Srbije, koja posluju u skladu sa zakonom i dozvolom za rad Narodne banke. Na osnovu kontrole tih finansijskih izveštaja određuje se taj bonitet. Tu je čini mi se Narodna banka najviše zatajila, do te mere da će država morati iz džepa poreskih obveznika, da zbog loše kontrole koja je vršena od strane Narodne banke izdvoji u narednom periodu od 350 do 400 miliona eura.Članom 3. dodaje se novi član koji predviđa obrazovanje posebno organizacije, Uprave za nadzor nad finansijskim institucijama. Članom 4. se pored odgovornosti guvernera izvršnog odbora, uvodi i odgovornost uprave za nadzor za poslove koje obavlja. Članom 5. se utvrđuje sastav Izvršnog odbora, pored guvernera i vice guvernera, članova Izvršnog odbora i direktor Uprave za nadzor. Članom 6. se utvrđuje donošenje strategije upravljanje deviznim rezervama,odvaja se od vođenja politike deviznih rezervi. Potrebno je da umesto Izvršnog odbora, Savet Narodne banke donosi strategiju upravljanja deviznim rezervama kao poseban dokument u okviru kojeg će se kretati politika koju utvrđuje i vodi izvršni odbor. Na ovaj način se smanjuju široka ovlašćenja Izvršnog odbora, vrši podela odgovornosti, ostvaruje kontrola i mogućnost pravovremenog reagovanja. Članom 7. predviđa se da propis u oblasti nadzora nad finansijskim institucijama donosi Izvršni odbor na predlog Uprave za nadzor. Odredbe su pojednostavljene, budući da je data definicija finansijskih institucija. Osnivanjem uprave za nadzor, davanje preliminarnih odobrenja prelazi u njenu nadležnost, kao i sva druga ovlašćenja u vršenju nadzorne kontrole nad finansijskim institucijama, za koje je nadležna Narodna banka Srbije, a u nadležnosti Izvršnog odbora ostaje izdavanje i oduzimanje dozvola na predlog Uprave za nadzor. Članom 8. menja se član 20. Zakona kojim se popisuju ograničenja u izboru guvernera, a koja se primenjuju i na druge funkcionere. Povezana lica su šire, ali preciznije definisana. Unete su izmene koje omogućavaju i povezanom licu da otuđi akcije, odnosno udele. Odredbe su pojednostavljene u skladu sa definicijom finansijskih institucija. Članom 9. menja se telo koje bira vice guvernera. Budući da su vice guverneri članovi Izvršnog odbora, organa koji ima najveće ovlašćenje u okviru Narodne banke Srbije i da po broju mogu da preglasaju guvernera, neophodno je da vice guvernere bira Narodna skupština Republike Srbije. Ovakvo rešenje prihvaćeno je u zakonima svih zemalja u okruženju. Članom 10. definiše se ovlašćenje Uprave za nadzor iz pravno tehničkih razloga, ovde se definiše i nadzor nad finansijskim institucijama. Određeno je da Uprava za nadzor obavlja sve poslove vezane za nadzornu i kontrolnu ulogu Narodne banke. Osim donošenja propisa u toj oblasti, a koja donosi Izvršni odbor na predlog Uprave za nadzor i izdavanje oduzimanja dozvola, o čemu odluku takođe donosi Izvršni odbor na predlog Uprave za nadzor. Na ovaj način obezbeđuje se bolja kontrola boniteta finansijskih izveštaja i poslovanja banaka i drugih finansijskih institucija, i bolja zaštita korisnika finansijskih usluga. Direktora Uprave za nadzor bira Narodna skupština na predlog Odbora za finansije, i on je pored guvernera i vice guvernera član Izvršnog odbora. Način izbora ovlašćenja, kao i nespojivost ove funkcije sa funkcijom vice guvernera, treba obezbediti već u personalnu i funkcionalnu nezavisnost Uprave za nadzor koja će biti odgovorna za obavljanje nadzorne i kontrolne funkcije Narodne banke Srbije. Mandat direktora odgovara mandatu guvernera i vice guvernera. Član 11. predviđa da mandat člana Saveta traje do pet godina, uz mogućnost ponovnog izbora. Članom 12. proširuje nadležnosti ovlašćenja Savetu. Nadležnosti Saveta preneti sui sledeći poslovi – na predlog Izvršnog odbora donosi strategiju upravljanja deviznim rezervama, odlučuje o članstvu međunarodnim finansijskim organizacijama i institucijama, vrši izbor rukovodilaca u organizacionoj jedinici Narodne banke za poslove interne revizije. Na ovaj način Savet će imati proširenu ulogu, u odnosu na čisto kontrolnu i nadzornu, a da je to potrebno pored prethodno navedenih obrazloženja, govori činjenica da zakoni većine zemalja u okruženju koji su bliže priključenju Evropskoj uniji od Srbije, i čiji su zakoni rađeni po ugledu na evropski. Članom 13. predviđa obavezu da guverner da kao predsedavajući Izvršnog odbora tromesečno dostavlja Savetu izveštaj o sprovođenju monetarne politike, dok je Uprava za nadzor dužna da Savetu dostavi izveštaj o nadzoru nad finansijskim institucijama, uključujući i izveštaje o datim i izdatim dozvolama finansijskim institucijama. Radi obavljanja poslova iz svoje nadležnosti, propisano je da Savet može od Izvršnog odbora, guvernera i Uprave za nadzor zahtevati da mu dostavi odgovarajuću dokumentaciju. Članom 14. vrši se dopuna kojom se kao funkcioner Narodne banke Srbije određuje direktor uprave. Članom 15. vrši se izmene, kako bi postojeći član 27. uskladili sa ostalim izmenama zakona. Svi funkcioneri Narodne banke podnose ostavku Narodnoj skupštini koja ih je izabrala. Članom 17. se definiše period zabrane radnog angažovanja za funkcionere Narodne banke. Članom 21. vrši se usklađivanje odredbi Zakona o izmenama i dopunama Zakona koje se odnose na obrazovanje Uprave za nadzor. Dame i gospodo narodni poslanici, jedan od razloga za donošenje jednog ovakvog zakona jeste baš to da Narodna banka nije ostvarila svoju primarnu funkciju, a to je finansijsku stabilnost na tržištu i kontrolu finansijskih organizacija. Ako jedna državna banka, odnosno sa većinskim kapitalom u državnom vlasništvu, falsifikuje izveštaj uz pomoć revizorske kuće i Narodna banka joj da saglasnost na taj izveštaj, čak i odobri isplatu dividendi, a onda se dobit za samo tri meseca od 428 miliona dinara pretvori u gubitak od dve milijarde i 270 miliona dinara, a do dana današnjeg desetostruko je uvećana, postavlja se pitanje – kako to funkcione Narodna banka? Kroz uvođenje ovih novina u samoj kontroli, finansijskoj kontroli finansijskih subjekata i nadzorom obavljanja delatnosti finansijskih subjekata i prenošenje više ovlašćenja na više činilaca, smanjuje se i sprečava mogućnost da do ovakvih kasnijih slučajeva dođe. Tako da ovaj zakon nikako, ni u jednom svom delu, ne zadire u samostalnost Narodne banke, jer samostalnost se ogleda u tome da niko nema prava, pa čak ni narodni poslanici, ni bilo ko iz izvršne vlasti, da zadire u način donošenja odluke i odluke koje donosi guverner i organi Narodne banke Srbije. Međutim, sama samostalnost ne znači da oni koji donose pogrešne odluke ne odgovaraju nikome za te pogrešne odluke i to je svrha donošenja jednog ovakvog zakona.
Hvala. Ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS je gospodin Radojko Obradović. Povreda Poslovnika, izvolite.
Ne javljam se kao ovlašćeni, nego tražim informaciju vezanu za Poslovnik. Po članu 152. Poslovnika, svi zakoni koji se nađu u proceduri, moraju da se upute Vladi, odnosno Narodnoj banci Srbije ili Zaštitniku građana, koji takođe po zakonu mogu da budu ovlašćeni predlagači zakona. Da li biste bili ljubazni da mi kažete, pošto već krećemo u raspravu, da li je stiglo mišljenje Vlade i Narodne banke Srbije, jer bi to sigurno pomoglo da ova rasprava bude kvalitetnija?
Da vas obavestim, Predlog zakona je otišao Narodnoj banci Srbije 01. avgusta 2012. godine, imamo kao dokaz fotokopiju. Ne postoji obaveza, po Poslovniku, da nam dostavi mišljenje, tako da do ovog trenutka ništa nismo dobili. Reč ima narodni poslanik Laslo Varga.
Gospođo potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o centralnoj banci, odnosno smena i izbor guvernera je važno pitanje u svakoj državi. To je važno pitanje i u mnogo bogatijim i uređenijim državama. Iz tog razloga SVM je, kada su ove teme bile na dnevnom redu, uvek sa oprezom i sa odgovornošću prilazio ovoj tački dnevnog reda, bilo da smo u određenim periodima bili u opoziciji ili bili deo vladajuće koalicije. Godine 2007. smo glasali za izbor tadašnjeg guvernera, gospodina Jelašića, kasnije smo podržali izmene Zakona o Narodnoj banci, kada smo već bili deo vladajuće koalicije, pa smo glasali za sadašnjeg guvernera nešto kasnije, tako da smo imali principijelan pristup ovom pitanju. Od predstavnika predlagača smo čuli obrazloženje Predloga zakona i to jedno ekonomsko obrazloženje, pre svega, obrazloženje sa ekonomsko-stručnog aspekta. Mislimo da je ovo pitanje u ovom trenutku mnogo više političko i mnogo više pitanje evropskih integracija, tako da ću ja u svojoj diskusiji ovaj aspekt izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci pre svega apostrofirati. Mogu odmah na početku pojednostaviti suštinu današnjeg dnevnog reda, to je praktično stvaranje uslova za smenu dosadašnjeg ili sadašnjeg guvernera Narodne banke i iz tog razloga ću pokušati sa tog aspekta da govorim o ovom predlogu zakona. Iz svega onoga što sam rekao proizilazi da će poslanička grupa SVM glasati protiv ovog predloga zakona i to moram odmah na početku da kažem. Pokušaću da dam obrazloženje, zašto ćemo na taj način postupiti. Pre svega postoje proceduralni razlozi zbog kojih smatramo da ovaj zakon ne treba podržati. Među tim svakako spada činjenica da se ovaj izuzetno važan zakon razmatra po hitnom postupku, bez organizovanja javne rasprave. Ako tu činjenicu uporedimo sa izveštajem o napretku Srbije za svaku godinu u procesu evropskih integracija, možemo samo konstatovati da je to jedan od problema koji je bio prisutan i koji na žalost, očigledno će i dalje postojati, jer je očigledno politička volja i dalje u tom pravcu. Sa druge strane, možda bitniji proceduralni razlog našeg protivljenja je činjenica da, prema našoj oceni, ovaj predlog zakona nije sačinjen u skladu sa Poslovnikom. Naime, u članu 151. Poslovnika je definisano da se uz Predlog zakona dostavlja tabela o usklađenosti sa relevantnim pravnim propisima EU u situaciji kada takvi propisi EU postoje. U Predlogu zakona je navedeno da ne postoje odgovarajući propisi EU, što nije tačno. Obrazloženje Predloga zakona je manjkavo zbog činjenice da sadrži jednu neistinitu rečenicu i o tome ću kasnije mnogo detaljnije govoriti. Treći proceduralni razlog je odsutnost konsultacija sa evropskim institucijama. Nisu sigurno konsultovane niti Evropska komisija, niti Evropska centralna banka u procesu izrade ovog predloga zakona, što je problem zbog činjenice što u ovoj oblasti, u oblasti regulisanja pitanja položaja centralnih banaka, prema propisima EU postoji standard, prema tome standardu je obavezna konsultacija, pre svega sa Evropskom centralnom bankom. Ugovorom o funkcionisanju EU, to je jedan deo Lisabonskog ugovora, članom 127. su države članice obavezne da sva ta rešenja, sve te predloge zakona koji se odnose na položaj centralni banaka pošalju na konsultacije i zatraže mišljenje Evropske centralne banke. Znam da mi nismo država članica, ali ukoliko to želimo da postanemo, onda bismo morali poštovati i ovaj proceduralni uslov ili proceduralni standard. Pored svih ovih proceduralnih razloga postoje i mnogo važniji suštinski razlozi, zašto ne možemo da podržimo ovaj predlog zakona. Pre svega, o tome ću malo kasnije detaljno govoriti, ovaj predlog zakona nije usklađen sa pravnim tekovinama EU, što znači da Srbija, ukoliko ovaj zakon usvoji, prekršiće član 72. SSP kojim se obavezala da će svoj pravni sistem usklađivati sa pravnim tekovinama EU, jer ukoliko postoji jedan pravni akt koji je u ovom trenutku usklađen i koji nakon donošenja novog akta postaje neusklađen, to znači da mi kršimo, praktično, onu obavezu koju smo preuzeli u smislu obaveze da usklađujemo svoj pravni sistem sa evropskim pravnim tekovinama. Sa druge strane, ovaj zakon predstavlja i kršenje ispunjenih obaveza za dobijanje statusa kandidata. Naime, u prethodnim izveštajima o napretku Evropske komisije je konstatovano da je Narodna banka Srbije u velikoj meri nezavisna, da Narodna banka spada među one nezavisne institucije čiji je položaj uređen na zadovoljavajući način. Da podsetim, jedan od 10 uslova za dobijanje statusa kandidata je bio uređivanje ili podizanje nivoa nezavisnosti tih tzv. nezavisnih institucija. Dakle, to je bio jedan od uslova za dobijanje statusa kandidata. Ukoliko mi jednu nezavisnu instituciju, odnosno nezavisnost jedne takve institucije na ovaj način dovedemo u pitanje, to znači da ćemo prekršiti ono što smo već jednom ispunili. Najvažniji razlog zašto smo protiv ovog predloga zakona jeste praktično jedna tačka Lisabonskog ugovora, osnivačkog ugovora EU, najvišeg pravnog akta EU, a to je tačka 14/2 Protokola 4. Lisabonskog ugovora. Taj deo Lisabonskog ugovora reguliše pitanje evropskog sistema centralnih banaka i sadrži Statut Evropske centralne banke. Šta je suština tog dela evropskih pravnih tekovina? Suština praktično, da pojednostavim, jeste da razrešenje centralnih banaka, prema propisima EU, je moguće samo u dva slučaja. Prvi slučaj jeste ukoliko guverner više ne ispunjava uslove za obavljanje funkcije. Dakle, više ne ispunjava uslove za izbor. Druga mogućnost je ukoliko on učini tešku povredu svojih dužnosti. To su dva jedina moguća razloga. Dakle, ako pogledate najviši pravni akt EU, možete samo doći do zaključka da ni u kom slučaju ne postoji mogućnost da guverneru narodne banke prestane funkcija na način na koji je predviđen ovim predlogom zakona. Dakle, protiv njegove volje i uz neispunjenje ova dva uslova za razrešenje, o kojima sam govorio, nije moguće po sili zakona skratiti njegov mandat na ovaj način. To je nedvosmislen stav Evropske komisije, što je inače Evropska komisija dokazala na primeru Mađarske, pošto je zbog jedne slične situacije, doduše ne sa guvernerom, nego sa ombudsmanom za zaštitu podataka ličnosti, pokrenula spor pred Evropskim sudom protiv Mađarske zbog kršenja osnivačkih ugovora EU. Dakle, zbog činjenice da je, u Mađarskoj je, inače, to urađeno novim ustavom, skraćen mandat jednoj nezavisnoj instituciji. Dakle, suština je da države članice imaju samo dve mogućnosti kada se radi o načinu razrešavanja ili razrešenja guvernera centralne banke. Jedna je da preuzmu ova dva razloga iz Lisabonskog ugovora, da decidno prepišu u svoj pravni sistem ova dva razloga. Druga je da u svojim zakonima ne navode nikakve razloge, jer se u toj situaciji neposredno primenjuju odredbe Lisabonskog ugovora. To je suština i to je glavni razlog zbog kojeg je ovaj zakon neusklađen sa pravnim tekovinama EU. Sa druge strane, i to je dodatna obaveza za države članice, biće obaveza i za nas, da pored poštovanja ova dva razloga za razrešenje, moraju sve države članice uspostaviti proceduru koja omogućava bezrezervno poštovanje ova dva razloga. Dakle, nemaju države članice, a u jednom trenutku nećemo ni mi, nadam se, imati mogućnost da bilo kakvu proceduru ustanovimo koja bi omogućila, bilo parlamentu, bilo predsedniku Republike, bilo predsedniku Vlade da, kršeći ta dva razloga, o kojima sam govorio, na neki način u nekom postupku razreši guvernera centralne banke. Tu želim, pošto imam joj dosta vremena, da na jednom drugom primeru iz susedne Mađarske dokažem ovo o čemu sam govorio. Mađarski parlament je krajem prošle godine usvojio nov zakon o centralnoj banci, koji se inače bavio mnogim pitanjima, pre svega smanjenjem plate guvernera, ali u jednom delu se bavio i pitanjem ili procedurom razrešenja guvernera centralne banke. U tom prvobitnom zakonu, koji je prošle godine usvojen, predviđena je procedura prema kojoj na predlog predsednika vlade predsednik republike razrešava guvernera, ali posle jednog sudskog postupka koji se sprovodi pred sudovima za radne sporove. Dakle, prvo guverner ima mogućnost da pokrene radno-pravni spor i ukoliko odluka suda bude takva da sud ustanovi razloge za njegovo razrešenje, onda može na predlog predsednika vlade predsednik republike da razreši guvernera. To je bila prvobitno predviđena procedura. Ni sa tom procedurom, dakle, praktično sudskom zaštitom položaja guvernera centralne banke, se Evropska komisija, odnosno Evropska centralna banka nije saglasila, pa je tražila od mađarskog parlamenta da izmeni zakon, i to u smislu da se nedvosmisleno utvrdi obaveza sudu da ne može nijedan drugi razlog da uzme u obzir prilikom razrešenja guvernera, samo ona dva razloga o kojima sam govorio. Dakle, ukoliko guverner izgubi, odnosno više ne ispunjava uslove za izbor, odnosno ukoliko učini tešku povredu svojih dužnosti. Mađarska je bila u obavezi da sa tom odrednicom dopuni taj stav zakona, praktično da ukine mogućnost čak i sudu da bilo koju drugu okolnost uzme u obzir. Mislim da ovaj primer dovoljno jasno dokazuje neodrživost praktičnog rešenja da se jednim izmenama i dopunama zakona na ovaj način skrati mandat i da se razreši guverner. Sa druge strane, i to je primer iz susedne države, mislim da ne treba podvlačiti značaj saradnje sa MMF. Međunarodni monetarni fond sve do trenutka usvajanja ovih izmena Zakona o Centralnoj banci u Mađarskoj nije bio spreman da započne nikakve pregovore, odnosno razgovore. Onog trenutka kada je taj zakon usklađen sa evropskim pravnim tekovinama, odnosno sa zahtevom Evropske centralne banke, stvoreni su uslovi za početak razgovora sa MMF. Bojim se da ćemo i mi veoma brzo doći u tu situaciju. Dakle, ono što je bitno, naravno, za donošenje odluke je sve ovo o čemu sam govorio. Sa druge strane, postoji bezbroj izjava koje dramatizuju, koje fatalizuju ovu situaciju koja će se stvoriti. Moram da kažem da mi nemamo razumevanje ni za takve stavove, i to zbog iskustva koje smo stekli u protekle četiri godine. Nije ovo prvi put u proteklih četiri-pet godina da se ugrožava nezavisnost neke nezavisne institucije. Pre nekoliko godina, možda pre dve godine je ovaj parlament doneo svoj poslovnik o radu, koji je predviđao mogućnost da se utvrđuje odgovornost nezavisnih regulatornih tela i, naravno, da sankcioniše ukoliko utvrdi njihovu odgovornost. Na pritisak Evropske komisije mi smo sami sebi morali da promenimo, odnosno da izbrišemo praktično tu mogućnost. To je možda jedna mala paralela. Verovatno je značajnija paralela sa reformom pravosuđa. Dakle, ima i tu puno sličnosti. Reforma pravosuđa je urađena na način da je praktično veliki deo opštinskih sudova ukinut, preimenovan u osnovne sudove i na taj način je nađena mogućnost da se ukine stalnost sudske funkcije. To je veoma, veoma slično onome što se u ovom trenutku događa. Naravno, činjenica je i da je prethodni guverner na jedan način smenjen. Nije on formalno smenjen, pošto je podneo ostavku, ali je praktično bio izložen takvom i medijskom i političkom pritisku da je na kraju dao ostavku. To je isto primer iz neke bliske prošlosti, koji nam govori o tome da za dramatizacijom ove situacije i dramatizacijom posledica koje će nastati sigurno da nema osnova. Ali, ono što jeste činjenica, da će ovaj nov zakon i nove izmene zakona, sigurno načiniti štetu u procesu evropskih integracija Srbije. Mislim da to niko u sali nije spreman da ospori. Naime, ova nova vlada nema samo, veliki budžetski deficit, nego ima i jedan značajan deficit poverenja od strane evropskih institucija. Umesto da se poverenje gradi i povećava, na ovaj način sa jednim ovako krupnim korakom se to poverenje dodatno smanjuje. Tako da, mislim da nisu neosnovane one najave koje nam govore o tome da ćemo se praktično za nekoliko nedelja naći u situaciji da za dobijanje datuma pregovora, odnosno za dobijanje datuma za početak pregovora više nećemo imati samo kosovski problem, nego ćemo imati ponovo problem položaja nezavisnih institucija. To bi bila ili to će biti sigurno jedna velika šteta u procesu evropskih integracija Srbije, ali ne mogu da zamislim izveštaj unapred evropske komisije koji će biti objavljen u oktobru da u delu koji se odnosi na nezavisne institucije, ne sadrži jednu žestoku kritiku onoga što se danas u parlamentu događa. To će naravno značiti praktiku u praktičnom smislu nemogućnost da Srbija u decembru dobije datum za početak pregovora. Dakle, svi ovi razlozi koje sam naveo, nas navode na glasanje protiv ovog predloga zakona, a pripadnike vladajuće većine bi trebalo da navede na još jedno razmišljanje, odnosno još jedan krug razmišljanja o ovom predlogu zakona, jer će kasnije biti praktično nemoguće otkloniti one posledice koje će nastati. Neće biti mogućnosti da se te posledice isprave na način kako će se ispraviti u procesu, recimo, ili u odnosu na reformu pravosuđa. Jer, ako guverner bude smenjen, bude izabran novi guverner onda već nema mogućnosti za neko preispitivanje odluke. Sve u svemu, to je naš stav. Dakle, glasaćemo kao poslanici SVM protiv, još jednom apelujem da još jednom razmislite o svemu ovome. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nemojte neke stvari da mešate. Znate, Republika Srbija je promenila Ustav, pa smo ponovo birali parlament i to nam niko nije prigovorio iz evropske komisije. Promenila je Ustav, birali smo ponovo predsednika Republike. Ako očekujete sudski postupak, onda treba da pogledate način na koji se postavlja guverner Centralne banke u Mađarskoj. Njega postavlja izvršna vlast, ne zakonodavna, ne najavne debate, nema zaštite, postavlja ga izvršna vlast. Kad je u pitanju samostalnost postoji razlika između samostalnosti i nezavisnosti. Narodna banka po Ustavu Republike Srbije koji je prihvaćen za sad o Evropske komisije, članom 95. kaže da je Narodna banka samostalna i da podleže nadzoru Narodne skupštine. Ovde je reč o izmenama i dopunama zakona, kojima se uvodi nov način vođenja Narodne banke. Postavljaju se nova regulatorna tela u Narodnoj banci. I, sasvim je logično da kada se jedan ovakav zakon donese sa novim ovlašćenjima i guvernera i drugih regulatornih tela da se po tom novom zakonu izabere i novi guverner. Da li će to biti stari i novi, to je sad neko drugo hipotetičko pitanje. Zavisi od predloga predsednika Republike, ali nemojte da ulazimo u to i da svrstavamo isto predsednika jedne države i predsednika Vlade sa Narodnom skupštinom. To ne može da bude isto. Zato i mora da postoji sudska zaštita od izvršne vlasti. Gledajući praksu Evropske centralne banke, to je nadnacionalna organizacija i tamo mora da postoji sudska zaštita. Da pogledamo, Nemačka banka, Centralna banka, članove Izvršnog odbora postavlja predsednik države i to predsednika i potpredsednika jednog člana na predlog Savezne vlade, a preostala tri člana na predlog gornjeg doma parlamenta, dakle izvršna vlast. Austrijska centralna banka kao još jedna članica EU predstavlja očigledni primer, članovi Upravnog odbora guvernera, viceguvernera i još dva člana postavlja predsednik države, a sve na predlog Savezne vlade. Jedan ovakav način postavljenja guvernera Narodne banke, u Srbiji je daleko liberalniji, daleko slobodniji, nego što se to dešava u nekim zemljama koje su osnivači EU. Kad može više, može i manje, ovde je ipak u pitanju viši organ, u pitanju je zakonodavna vlast. Nije mi poznato da su sudovi osim Ustavnog suda preispitivali odluku o zakonodavnoj vlasti. Mislim da takvih primera u razvijenim demokratskim sistemima ne postoje.
Hvala. Replika, narodni poslanik Laslo Varga. Izvolite.
Pre svega ne morate da ulazite u debatu sa mnom, tu debatu ćete morati voditi sa predstavnicima, odnosno institucijama EU, pre svega Evropskom komisijom možda i sa Evropskom centralnom bankom. To je jedna stvar. Druga stvar je da ste vi naveli primere na koji način se postavlja guverner Centralne banke, recimo, Nemačke. Danas nismo govorili i ja nisam govorio o načinu kako se postavlja guverner, to nije sporno. Sporan je način na koji se razrešava i to morate razumeti. Ni jedan organ ni jedne države članice EU nema mogućnost da razreši guvernera, osim u ta dva slučaja koja sam naveo, dakle, ukoliko više ne ispunjava uslove za izbor i ukoliko učini tešku povredu svojih dužnosti. Još jednom ponavljam, govorio sam o razrešenju i želim da ponovim primer iz bliske prošlosti. Evropska komisija je pokrenula postupak za neispunjenje obaveza iz osnivačkih ugovora protiv Mađarske, zbog toga što je donošenjem novog Ustava praktično skratio mandat jednoj nezavisnoj instituciji i to Ombudsmanu za zaštitu podataka ličnosti. Stav Evropske komisije i biće na kraju stav Evropskog suda, da se mandat ne može skratiti ni u slučaju ukoliko najviša zakonodavna vlast, na primer narod jedne države promene Ustav, jer su ove funkcije, a to se posebno odnosi na funkciju guvernera, u tom smislu zaštićene. Još jednom ponavljam, nisam govorio i nemojte vi u odgovoru govoriti o postavljenju, nego o razrešenju.
Hvala, gospodine Varga. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Ako ćemo baš da budemo tako precizni, onda mi navedite u kojoj odredbi Zakona mi razrešavamo guvernera? Znači, odredbe koje postoje u Zakonu o Narodnoj banci o razrešenju guvernera se ne menjaju, one ostaju, nisu predmet izmena i dopuna ovog zakona. Nemožete jedan organ koji je ustavna kategorija, koji se precizno definiše zakonom, da tim zakonom menjate način izvršenja njegovih obaveza, a da staro rukovodstvo ostane. U tome je problem. Da se ne menja, ne bi ni mogli da u prelaznim i završnim odredbama postavimo uslov za novo rukovodstvo Narodne banke Srbije.
Replika, gospodine Varga. Izvolite.
Znam da ne postoji pravo replika na repliku, ali samo kratko. Naravno, postoji način razrešenja koji je eksplicitan, a to su ti članovi o kojima ste govorili, koji se ne menjaju. Ako pročitate član 26. Predloga zakona, mislim da iz toga nedvosmisleno proizilazi namera, a s obzirom da ćemo, prema najavama, naredne nedelje imati sednicu koja će biti posvećena izboru novog guvernera, koji neće biti stari, možda ne naredne, onda u septembru, nije bitno, to će biti najbolji dokaz koje su bile motivacije kada je ovaj zakon donesen. Još jednom kažem, sve ovo ćete morati da objasnite Evropskoj komisiji. Sve ovo ćete morati da objasnite kada budu sačinjavali naredni izveštaj unapred. Sve ovo ćete morati objasniti kada oni u narednom izveštaju o napretku budu napisali da se Srbija po ovom pitanju vratila jedan korak unazad. To je ona šteta koju će ovaj zakon proizvesti i potpuno je nebitno da li se to razrešenje radi na način koji je u skladu sa onim članovima koji govore o razrešenju ili sa ovim lex specialis, koji sadrži član 26. Predloga zakona koji je na dnevnom redu. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Dragan Marković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, Jedinstvena Srbija i njeni koalicioni partneri, SPS i PUPS, podržaće ovaj Predlog zakona o Narodnoj banci iz više razloga. Govorili smo prvog radnog dana u parlamentu šta je najhitnije za građane Srbije danas - zaustaviti da pada dinar. Mislim da je to najveći problem, imajući u vidu da 60% građana Srbije je zaduženo kod banaka, da giganti, privredni kolektivi, takođe, imaju dosta kredita, a da monetarna politika poslednjih godina u Srbiji nije bila zadovoljavajuća. Treba dati pravo parlamentu da promeni onaj zakon koji je do sada davao velika ovlašćenja pojedincima u moćnim institucijama, kao što je to Narodna banka u Republici Srbiji. Samo da vas podsetim, dame i gospodo, da ne znam u kojoj to državi danas ujutru se najavi da će sutra ujutru biti već i kurs evra za toliko i toliko i da će pasti dinar za toliko i toliko i se onda stvara psihička nervoza kod građana da ne mogu da spavaju, da se ujedno i vrši najava možda dva-tri subjekta u Srbiji da znaju koliko će sutra pasti dinar, kako bi mogli da napravi određene transakcije i da imaju korist za svoje preduzeće ili za sebe. Takođe želim da vas podsetim da kurs evra 2008. godine bio je 76 dinara, a da danas, avgusta 2012. godine, kurs evra je 118 dinara i malo više, da je 55% veći kurs evra danas, nego pre četiri godine. Prosečna plata u Srbiji 2008. godine bila je 31.284,00 dinara, a prosečna plata u Srbiji avgusta meseca 2012. godine je 42.335,00 dinara. Kurs je porastao za 55%, a plata je veća 34%. Ovo su prosečne plate, dame i gospodo. U unutrašnjosti postoje radnici koji su zaposleni u preduzećima i primaju platu od 20 do 25 hiljada dinara. Ukoliko bi Narodna banka nastavila da monetarnu politiku vodi u narednom periodu kao što je do sada, a poznato je da je na mnogo fabrika stavljen lanac na kapije i da te fabrike danas ne rade zbog pada dinara i zbog ovako drastičnog rasta kursa evra, ali lanac na kapiju porodice koja ima četiri, pet članova sigurni budite da nećemo dozvoliti, da kada ujutru otvori vrata jedna petočlana porodica kaže – mi smo danas u minusu, naša porodica, za hiljadu dinara. To smo gledali iz godine u godinu, gledali smo i trpeli i smatram da ovo nije 15 do 12, da je ovo 12,15 da se promeni Zakon o Narodnoj banci i da guverner i ostali članovi Saveta Narodne banke daju izveštaj Skupštini svakih šest meseci, kao što je davala Vlada Republike Srbije svakog poslednjeg četvrta u mesecu i kao što će davati ova nova vlada svakog poslednjeg četvrta u mesecu, izveštaj šta su radili u poslednjem vremenskom periodu. Isto tako, pad dinara i rast kursa evra uticao je na poljoprivredne proizvode i na ostale proizvode u Srbiji, jer cena goriva je za četiri godine u Srbiji porasla za 60%, a poljoprivredni proizvodi neke cene pojedinih poljoprivrednih proizvoda su ostale iste od 2004. godine. Kako da se Srbija bori protiv bele kuge kada nemamo novih radnih mesta, kada je u poslednjih sedam meseci zaustavljen dolazak investitora u Srbiju kako bi došli do novih radnih mesta, a poznato je kada je bela kuga u pitanju da svake godine 35.000 u Srbiji više umre nego što se rodi. Možemo da kažemo da se sve to događa zbog pada kursa evra i zbog monetarne politike koja je uticala kako na život velikih preduzeća i kompanija, tako i na onog malog čoveka. Ovaj parlament mora da vodi računa o svakom subjektu koji predstavlja građane Srbije. Dame i gospodo, moramo da vidimo gde su naše devizne rezerve. Prethodni kolega je govorio da moramo da poštujemo evropske zakone i evropske standarde. Jedinstvena Srbija i naši koalicioni partneri, SPS i PUPS, borimo se da uđemo u EU i da dobijemo status kandidata, ali izgleda da smo dobili status kandidata za kandidata za ulazak u EU. Dame i gospodo, ne možemo da izglasamo sve zakone koji se primenjuju u zemljama EU, a prilagođeni su standardu građana sa primanjima u EU, a kada pogledamo koji je standard građana u Srbiji. Siguran sam da će Srbija čekati najmanje još šest, sedam godina da uđe u EU, ne zbog neke političke partije koja je bila u vlasti pre ili sada, ali je poznato da EU ne prima tako lako nekog novog člana porodice sa biografijom koju smo imali mi proteklih 20 godina. Dame i gospodo, moramo da vodimo računa i o poljoprivrednim proizvođačima i o penzionerima. I penzioneri su korisnici nekih kredita. Penzioneri su pravili sve one fabrike koje su prodate, a njihove penzije tako malo rastu, iako porastu, a kad pogledamo da za četiri godine kurs evra je veći za 55% i one plate koje su porasle u državnim, društvenim i javnim preduzećima i u privatnim takođe nju veoma male, kada pogledamo koliki je kurs evra bio prethodnih godina. Šta mi treba da uradimo po hitnom postupku? Da čujemo šta je plan i program novog guvernera, da podržimo, jer sam siguran da predloženi kandidat za guvernera je veoma iskusan kada je u pitanju monetarna politika. Dame i gospodo, da nam zakone ne donose teoretičari kabinetski, kao što je to bilo u poslednjih 20 godina u Srbiji. Ljudi koji, većina a ne svi, nikada u životu ništa nisu uradili, osim da su se bavili teorijom, da kada se predloži neki predlog zakona, mora da se iskonsultuju oni na koje će taj zakon sutra da se primenjuje.Takav slučaj poslednjih godina u Srbiji nije bio. Nadam se da ne samo ovaj zakon o Narodnoj banci i naredne zakone koje budemo donosili u ovom parlamentu, moramo da konsultujemo one na koje će se zakon primenjivati i da oni na koje se primenjuje zakon, najpre ima koristi država od toga, a da oni koji su obveznici nemaju štetu. Ako ovako nastavimo, mi ćemo veoma brzo imati mnogo više korisnika nego obveznika u Srbiji. Ni jedna država u Evropi ne može imati ekonomsku stabilnost ukoliko ima više korisnika od obveznika. Poslanički klub JS i naši koalicioni partneri SPS i PUPS, u danu za glasanje, podržaće ova predlog zakona. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Radojko Obradović, pa gospodin Jugović.
Hvala, gospodine predsedniče. Raspravu o ovom važnom zakonu počeću citatom sa izbora guvernera od pre dve godine. Na Četvrtom vanrednom zasedanju, 20. jula 2010. godine, imali smo tačku dnevnog reda – Prestanak funkcije guvernera Narodne banke i izbor novog. Svoje izlaganje na toj sednici završio sam sledećim rečima: "Ni jedan guverner od 2000. godine nije dočekao kraj mandata. Ili su bili smenjivani, ali su podnosili ostavke. Videćemo kada će se završiti ovaj šestogodišnji mandat". Nažalost, taj mandat se završio posle dve godine, jer je to više nego jasno. Ovo je prvi zakon nakon formiranja Vlade i ovo je prvi put kada poslanici u Skupštini Srbije mogu da vide kako vladajuća koalicija, koja je upravo formirana, namerava da rešava probleme. Jedno je predizborna kampanja, jedno su obećanja, jedno su intervjui, ali jedino kroz zakone možemo da vidimo kako i kojim putem će krenuti vladajuća koalicija. Prvo pitanje je – zašto je prvi zakon, koji usvaja ovaj saziv Skupštine nakon formiranja Vlade, Zakon o Narodnoj banci Srbije? Zakon smo dobili juče pre podne, negde između 10 i 11 sati ujutru. Imali smo 24 sata da ga analiziramo, da pogledamo šta je tu važno, da bi danas o njemu raspravljali. NBS nije dostavila mišljenje. Predstavnici NBS iako su pozvani, nisu došli na Odbor za finansije i to posebno u svetlu, ako se ima u vidu da NBS po Ustavu takođe može da bude predlagač zakona, kao što mogu i narodni poslanici, kao što mogu i građani. U ovom slučaju, očekivano je da nisu došli. Bilo bi mnogo bolje da su tu i da sa njima raspravimo sve te sporne stvari. Za tako kratko vreme, nije ni čudo što nisu mogli da reaguju. Poslednji trenutno važeći zakon je usvojen pre dve godine, u junu mesecu 2010. godine. Ovde u Skupštini ga je obrazlagao guverner koji je već podneo ostavku, guverner Jelašić. Tada je on rekao da je ostavku podneo iz ličnih razloga, a nekoliko godina kasnije smo čuli da je bio pod pritiskom, bar tako tvrde njegove kolege i prijatelji. Onda je izabran novi guverner, tako što na sednici na kojoj se bira, nažalost mog prethodnika, guverner ne podnosi ekspoze Skupštini. Nema prostora i nije promenjena ta odredba zakona po kojoj će, čovek koji se bira na tako važnu funkciju, izaći sa svojim programom pred narodne poslanike. Po Zakonu o NBS guvernera predlaže predsednik Republike. Tada smo imali primedbu, a sada takođe imamo primedbu i nismo mogli da intervenišemo, jer po Poslovniku ne može da se interveniše na odredbe zakona koje se ne menjaju. Važno je da guverner izađe pred narodne poslanike i da kaže kakav mu je program rada. To je posebno važno ako uzmemo u obzir kakve su nadležnosti guvernera i kakva je važnost NBS za stabilnost našeg finansijskog sistema. Često se raznim funkcionerima pridodaju nadležnosti, ili su oni spremni da u javnosti govore o mnogim stvarima koje nisu njihov resor, ali NBS je temelj finansijskog sistema. Nije u redu da glasamo samo za biografije. Nije u redu da samo glasamo za indicije šta će neko da radi. Jedno su indicije, jedno je biografija, a drugo je program koji treba da se podnese Narodnoj skupštini. Nekoga možete da kontrolišete, da proveravate njegov rad samo ako imate merljiva obećanja i merljive ciljeve koje bi on postavio u svom ekspozeu i prilikom izbora. Meni je žao što tačka dnevnog reda nije rad guvernera, predlog za smenu guvernera ili šta drugo. Ova dosadašnja rasprava i sve ovo što je u novinama i javnosti bilo poslednjih dana pokazuje da je bilo puno materijala o kojima smo mogli da razgovaramo. Bilo je puno prostora da se razgovara o programu i onome što su NBS i guverner radili u prethodne dve godine. Nažalost, tačka nije ta, nego je tačka izmena Zakona o Narodnoj banci. Predloženo je 29 članova koji se menjaju. Statut NBS se potvrđuje u Narodnoj skupštini. Naravno, nemamo ništa protiv toga. Do sada je to radio Savet. Ubuduće će to raditi Savet, ali ćemo mi u Skupštini moći da kažemo svoj stav o tako važnom aktu. Viceguvernera od sada bira Narodna skupština Republike Srbije na predlog guvernera. To takođe nije loše, ali biće ista situacija, glasaćemo za biografije, guverner će predložiti, ali je mnogo bolje da otvorimo raspravu o tome i da javno kažemo šta mislimo o pojedinim članovima, a ne da čitamo u novinama ko je postavljen za viceguvernera. Mislimo da je dobro što se uspostavlja uprava za nadzor nad finansijskim institucijama. Mislimo da ta funkcija u NBS nije bila dovoljno snažna. Mislimo da NBS nije dovoljno dobro radila taj posao. Postavljanje, formiranje uprave i formiranje zakona, postavljanje direktora uprave, koga takođe bira Narodna skupština, dobra je stvar. Ali se bojim da možemo da uđemo u situaciju o kojoj u Srbiji pričamo relativno često. Pošto u Srbiji neposredno biramo predsednika, neposredno biramo Parlament, onda postoji mogućnost da Parlament i Vlada, odnosno predsednik i Vlada budu iz iste stranke, a mogu da budu i iz dve različite stranke. Kada su iz iste stranke, onda nema problema. Ako su iz različitih stranaka, onda postoji problem i teoretske rasprave da li je to dobro za funkcionisanje sistema. Po predloženom predlogu, Odbor za finansije predlaže direktora Uprave za finansijski nadzor. Sve druge funkcionere predlaže – predsednik Republike predlaže guvernera, guverner predlaže viceguvernera ili viceguvernere, Savet predlaže Narodna skupština, a direktora Uprave predlaže Odbor za finansije. To je sve super ako je sve u vlasti jedn stranke. A šta ako nije? Da li ćemo onda opet menjati zakon i izmišljati neki novi član 26, kojim ćemo regulisati to pitanje? Čuo sam da je bilo različitih primedbi u vezi toga da li viceguvernera treba da bira Narodna skupština, da li Narodna skupština treba da bira neke druge funkcionere? U svetskoj praksi postoje različiti modeli. Postoje drugi modeli, a postoji ovakav model i ne vidimo ništa loše da se usvoji predloženo rešenje. Interesantno je da se menjaju načini izbora funkcionera, a da način razrešenja ostaje isti. To do kraja nije dosledno, jer ako se menja način izbora, bilo je logično da se tome uskladi i način na koji se razrešavaju ovi funkcioneri. Naravno, slični član ovog zakona je član 26, kojim se propisuje da će se u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu izabrati svi organi NBS – guverner, viceguverner i Savet NBS. Kada se pažljivo pogleda zakon, jasno je da, kao što je i ova rasprava, da danas vodimo u stvari dve rasprave. Vodimo raspravu o Zakonu o Narodnoj banci, ali vodimo i raspravu o razrešenju aktuelnog rukovodstva, ne samo guvernera, nego i svih drugih funkcionera. To ne mora da bude sporno, ali to treba jasno da se kaže. Danas u stvari imamo 28 članova zakona, plus jedan član zakona koji se tiče izbora rukovodstva. To je činjenica. Još jednom naglašavam da je tačka dnevnog reda zahtev za smenu guvernera. Imali bismo i te kako materijala da o njoj razgovaramo, i sa zadovoljstvom bismo glasali za razrešenje guvernera, zato štomislimo da je loše radio svoj posao, ali ne mislimo da je ovo model rada. Sa druge strane, bilo bi jako važno otvoriti raspravu o radu NBS, baš zbog toga što ćemo u sledećih nekoliko dana izabrati novog guvernera i baš da bismo olakšali posao novom guverneru. To nije guverner ni vladajuće većine, ni pojedinih stranaka, to je guverner NBS. Ceo finansijski sistem i stabilnost finansijskog sistema, pre svega, pored ostalih važnih parametara, zasnovan je i na utisku koji postoji. Ako mi stvorimo utisak da je kod nas sve na svom mestu, nećemo imati problem ni sa stranim investitorima, nećemo imati ni mnoge druge probleme. Ako stvorimo utisak da kod nas promenom jednog člana zakona, možemo da promenimo danas guvernera, sutra sudije, prekosutra nekog trećeg, onda ta slika nije dovoljno dobra. Ustav Republike Srbije propisuje, govorilo se i u današnjoj raspravi na Odboru za finansije, da je Narodna banka samostalna. Zakon propisuje da je Narodna banka samostalna i nezavisna. Često se mešaju ta dva pojma, samostalnost i nezavisnost. Naravno da to nije isto. Navešću vam jedan primer. Moja ćerka ima šest godina, ustaje svako jutro, sama se obuče, opere zube, zna da se umije, samostalno se hrani, zna da čita, zna sama da se vrati kući sa određenih tačaka. Ona je potpuno samostalna u svom funkcionisanju, ali ona nije ni malo nezavisna, jer zavisi od svojih roditelja, od mene i moje supruge. Nije svejedno da li je samostalna i nezavisna. Mora da bude i samostalna i nezavisna da bi funkcionisala. Šta je glavni napad na nezavisnost Narodne banke? Ko najviše ugrožava nezavisnost Narodne banke? U svim zemljama nezavisnost Narodne banke ugrožava vlada. Bez obzira što izgleda da oni imaju iste ciljeve, kada se pažljivo posmatraju zemlje kao što je Srbija, Narodna banka i Vlada nemaju iste ciljeve, a to će pokazati u sledećih nekoliko meseci. U ovoj skupštini ćemo raspravljati da će suprotstavljeni biti ciljevi koje ima Narodna banka po zakonu i ciljevi koji će sebi i svom programu koji je postavila Vlada. Da se vratim na ključni član zakona, pošto na ostale članove nemamo ozbiljnije primedbe. Imamo nekoliko amandmana, o njima će se raspravljati u danu kada se bude raspravljalo o amandmanima. Naša ključna zamerka je na član 26. Čuli smo i obrazloženje zašto je to tako. Za vas se postavlja pitanje da li je smena guvernera pitanje ličnosti, pitanje politike koju je sprovodila Narodna banka, ili je to pitanje lošeg rada trenutnog guvernera? To je ključno pitanje vezano i za budući rad Narodne banke. Šta od te tri stvari je najbitnije i šta je predlagača nateralo da predloži ovakvu smenu. Što se nas tiče nemamo ništa protiv ličnosti guvernera, njegova biografija je bila ovde pred nama, ali imamo ozbiljne primedbe na ono što je radio, imamo ozbiljne primedbe na rezultate njegovog rada. Kao što sam malopre čuo i oni koji su glasali za njega sada imaju ozbiljne primedbe na to što je taj čovek radio i način na koji je vodio Narodnu banku Srbije. Kurs evra je od početka godine sa 103 otišao na 118 dinara. Čuli smo obrazloženje guvernera zašto je to tako. Ako je to tako, zašto se to nije desilo nekom drugom, ako je to tako zašto se to nije desilo pre toga? Koji to od problema koji postoji u Srbiji, u privredi Srbije, u finansijama Srbije je postao različitih u poslednjih nekoliko meseci, a da nije bio pre toga? To nije dovoljno dobro opravdanje. Kao što svi oni izveštaji koje dobijamo redovno, pa i mi kao narodni poslanici, koji nas uveravaju da je bankarski sistem stabilan, da tu nema nikakvih problema i ispostavilo se da to baš nije tako. U izveštaju koji smo dobili krajem prošle godine, nijedna banka u Srbiji nije imala ozbiljne probleme, pa se ispostavilo da za početak jedna banka ima problem od 300 miliona evra. To je građane Srbije za početak koštalo 100 miliona evra, pa se ispostavilo da još tri banke imaju ozbiljne probleme pa je to Srbiju, republički budžet i građane Srbije koštalo dodatnih 100 miliona, pa se postavlja pitanje o deviznim rezervama, pa se postavlja pitanje o plasmanu tih deviznih rezervi, pa se postavljaju brojna pitanja. Ne mislimo da o tim pitanjima treba raspravljati u medijima. Ne mislimo da se kroz njih razgovara kroz izjave i novinske članke. Zato smo predložili da se organizuje javno slušanje. Jadna od mogućnosti, jedan od modela koji može da se primeni u Skupštini Srbije, da se pozove guverner, da se pozove Savet Narodne banke i da se ukrste argumenti. Sve ovo o čemu pričamo danas, a na šta nemamo odgovor, jedini pravi odgovor možemo dobiti od Saveta i od guvernera. Ono što je činjenica, u ovoj sali postoje ljudi koji su glasali za izbor guvernera, koji su tada govorili sve ovo što sada govore samo u inverziji, sve obrnuto. Tada nisu imali ni jednu primedbu na njegov rad. Do pre nekoliko meseci nisu imali primedbe na kurs evra, nisu imali primedbe na neke druge stvari. Sada se ta priča malo promenila ili malo više promenila. Kolika je verovatnoća da će Savet, a u Savetu Narodne banke postoje predstavnici svih stranaka koje su predložili iz svoje stranke, koji su do sada bili u vlasti. Koliko je meni poznato, Savet guvernera nije imao ni jednu primedbu na njegov rad. Na protiv, rekli su da je on radio dobro. Kolika je verovatnoća da će neko od tih ljudi biti i u novom Savetu Narodne banke? Mislim da je mala. Kako to da sada imaju ozbiljne primedbe, a do pre mesec dana su glasali bezuslovno za sve što je guverner predlagao. To sigurno neće pomoći novom guverneru. Naši predlozi su upućeni kao pomoć novom guverneru. Ako ove stvari raspravimo u Narodnoj skupštini, ako o ovim stvarima govorimo u Narodnoj skupštini, onda sam siguran da će biti značajno lakši posao novom guverneru. Ovako ostaje potpuna nedoumica oko namera. Ovaj guverner će takođe otići u tišini. Sve ono što se sada stavlja kao problem će se natovariti novom rukovodstvu Narodne banke. Srbija ima više nego ozbiljne probleme koje je ostavila prethodna Vlada. Narodna banka ima više nego ozbiljan zadatak da te probleme rešava i nema potrebe da joj Narodna skupština nameće nove terete i nove zadatke kada nju čekaju više nego ozbiljni izazovi. Mislimo da je pravi put da se pozove guverner, da se pozove Savet Narodne banke, da ovde raspravimo sva sporna pitanja, pa tek nakon toga da idemo dalje. Mislimo da je to pravilan redosled poteza i da ćemo jedino tako sačuvati stabilnost i finansijskog sistema i Narodne banke.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović, a posle njega narodni poslanik Žarko Korać.
Poštovani predsedniče, kolege, koleginice, čak i da je sve idealno, kada je u pitanju Zakon o Narodnoj banci, a nije, bitna je namera kojom se ruši nezavisnost Narodne banke Srbije. Menjamo zakon o Narodnoj banci da bismo smenili guvernera. To nije evropska praksa. Iz Brisela je stiglo jasna poruka po tom pitanju da monetarna politika mora biti nezavisna. U članu 28. Zakona o Narodnoj banci Srbije smo imali određene pretpostavke po kojima, ili još uvek imamo dok se ne usvoje izmene i dopune Zakona, guverner može biti smenjen. Dosta se u javnosti o tome pričalo, pa to neću ponavljati, iako neko misli da poslanički klub SPO – DHSS brani guvernera, tu se vara. Smatramo da ono što mu zameraju nije njegova krivica iz razgovora, kontakata sa ljudima koji su dobro upućeni u finansijske prilike u Srbiji. Dobili smo uveravanja od profesora sa Ekonomskog fakulteta koji su i kolege gospodina Šoškića da njegova odgovornost za rast kursa, odnosno za pad dinara nije onolika koliko pokušavaju pojedini predstavnici vladajućih stranaka da je ovde predstave. On je trošeći budžetske rezerve pokušao koliko-toliko da konsoliduje kurs, međutim problem pada vrednosti dinara je u tome što ne postoji sistemski odgovor države na ekonomske nedaće koje su nas zadesile. Pre svega, one se nalaze, a o tome ću više pričati kada bude bio na dnevnom redu neki od ovih zakona. Oni se pre svega nalaze u reformisanom konceptu i sistemskim reformama, dakle demontaža i revizija Zakona o svojini, Zakona o restituciji, Zakona o penzijskom sistemu, o planu i izgradnji. Dakle, država mora na drugi način da se pozabavi pitanjima koja su od najbitnijeg značaja za ekonomsko funkcionisanje države u budućem periodu. Ne smemo tražiti smenu čoveka koji je svoju nezavisnost u dosta prilika pokazao, koji takođe ima mane i SPO će obeležiti koje su, što nije dovoljno kontrolisao banke, poput "Agrobanke", pa je prosto je nemoguće da guverner nije upućen u sve ono što se dešavalo u toj banci. Dakle, još jednom govorim, nije ovo u pitanju branjenje personalno gospodina Šoškića, u pitanju je odbrana nezavisnosti ove institucije. I u prethodnom periodu smo imali iskustva da donesemo pojedine zakone, a da onda kasnije pod pritiskom EU i pod pritiskom Brisela dođemo u situaciju da moramo da ih menjamo. Zato je glupo trošiti vreme i poslanika i novac građana Srbije za zasedanje i za donošenje zakona koji će kasnije morati da pretrpe određene promene. Videćete da će odgovor Brisela na sve ovo što se dešava biti oštar i videćete da će ovo faktički biti pokazatelj da sve one priče o departizaciji, a to će građani Srbije dobro prepoznati, padaju u vodu i da apsurd doživljava svoj vrhunac time što smo od priče o tome da na glavnim mestima, na direktorskim mestima u javnim preduzećima i ustanovama ne treba da se nalaze partijski ljudi, došli u situaciju da ćemo menjati čelnog čoveka nezavisne institucije da bismo na njegovo mesto postavljali partijske kadrove. Dakle, još jednom govorim, ovo je stvar principa, ovo je star evropskih vrednosti, ovo je stvar evropskih standarda. Ukoliko je ova vlada proklamovala kao svoju ideju, kao svoju programsku platformu, put Srbije ka EU, ukoliko je proklamovala promene, reforme, nisu reforme vraćanje na vrednosti onih političkih struktura koje su Srbiju i dovele u situaciju da postane svaka grana privrede, svaka institucija partijski plen, reforme su ono što je obećavano u kampanji, bez obzira što su se često sučeljavali stavovi članica vladajuće koalicije, ali svi su obećali jedno i to ćete naći na stranama "Blica", ko god bude izguglovao, da su čelni ljudi političkih stranaka potpisali departizaciju. Kažem vam, kada dolazi do postavljanja partijskih ljudi na čela nezavisne institucije, šta će onda biti sa javnim preduzećima? Još jednom, molim vladajuću koaliciju da pokuša da se izbori sa željom da na sve čelne funkcije postavi svoje ljude. Postoje i druga javna preduzeća, postoji i drugi način da se zadovolje partijski kadrovi, ali vas molim da to ne činiti sa NBS, pošto će, ukoliko se namera bude ostvarila, ovo sigurno usporiti put Srbije ka EU. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Žarko Korać. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, moramo da kažemo da nešto treba reći o okolnostima donošenja ovih izmena zakona, odnosno Predloga ovoga zakona. Posle neophodnih zakona da bi se konstituisala Vlada Republike Srbije, ovo je praktično prvi zakon koji mi ovde imamo. On je donesen po hitnom postupku, što je već rečeno, što znači, kao što je definisano Pravilnikom o radu Skupštine, postoji neka velika važnost, velika hitnost da se ovaj zakon donese. Mi smo Predlog zakona dobili, kako ovakav postupak hitni nalaže, 24 časa, praktično, tek juče pre podne, i to je praktično poslednji zakon sa izborom poverenika pred odmore. Znači, velika, velika hitnost i važnostjeovog zakona. Ono što nama niko nije obrazložio jasno je u čemu je ta velika važnost, zašto je to moralo ovako hitno da se uradi, jer ovakav predlog izmena Zakona o NBS je svakako zaslužio javnu raspravu. Želim da skrenem pažnju da se ovde donosi jedna dosta velika izmena u načinu kako se vidi funkcionisanje, pre svega, položaj guvernera i način izbora guvernera, pa i vice guvernera NBS, a da nikakve javne rasprave nije bilo. Ta javna rasprava je morala da bude u okvirima, pre svega, stručne javnosti ili mi onda potcenjujemo potpuno ekonomsku nauku i smatramo da u Srbiji nema ljudi koji mogu nešto da kažu. Nije valjda da smo mijedina država u Evropi koja nema stručnih i kompetentnih ljudi koji bi mogli zaista o ovome nešto da kažu? Umesto toga, imamo nekoliko dana polemiku u medijima i, da stvar bude zanimljivija, upravo preko medija doznajemo šta se predlaže i doznajemo da će novi guverner biti partijska ličnost. U ovom slučaju zaista ne želim, mislim da to zaista nije bitno, da raspravljamo o tome, o ličnosti i radu guvernera do sada, niti o tom budućem guverneru, jer to nije predmet rasprave, nego je predmet - način kako sad ovaj zakon postavlja Narodnu banku u odnosu u čitavom sistemu društveno-političkom koji imamo u Srbiji. Čini mi se da je svakome jasno da se ovaj zakon donosi upravo zato da bi se smenio dosadašnji guverner, s obzirom da teško da se radi o njegovoj ličnosti ili njegovoj stručnosti. Moram da kažem uzgred da protestvujem zbog toga što je ovde kao profesor ekonomskog fakulteta nazvan teoritičarem. Moram da kažem u ime prosvetnih radnika - mi nismo teoretičari. Ne govorim o tome o zanimanju guvernera, on je profesor ekonomskog fakulteta, jedan od nešto preko 100 hiljada ljudi koji rade u prosveti Srbije, dakle, ostavimo te priče o teoretičarima, jer prosvetni radnici nisu teoretičari, nego se bave prosvetnim radom. Ostavimo to po strani, pošto nisu primedbe bile na ličnost, ovde niko nije izdao ozbiljne argumente, iako je najavljeno i bilo je u naznakama, očigledno ima i nekih argumenata, protiv rada dosadašnjeg guvernerai rada Narodne banke. To bi bilo legitimno i dobro, da ljudi iznesu argumente, jer očigledno ima i ozbiljnih primedbi. Jedna od promena koje se ovde predlaže u novom zakonu, ta uprava, novo telo, uprava za nadzor finansijskih institucija izgleda da je zaista neophodna i da je tu bilo problema i da je sigurno jedna od stvari o kojim bi se moglo raspravljati, da li je Narodna banka imala nadzor nad nekim finansijskim institucijama i zašto nije taj nadzor napravila kako treba. Nama se čini da iz ove smene guvernera, ovo je zapravo zakon o smeni sadašnjeg guvernera, dve stvari se faktički kriju. To je, prvo, da se u ovom slučaju nezavisnost banke gubi, ne, još jednom, zbog načina kako se postaje guverner, zbog načina kako se on može smenjivati i ovde je već istaknuto da 2000. godine ni jedan nije imao svoj pun mandat, meni se čini u proteklom zakonu da je ipak pokušano da se ta nezavisnost osigura tako da njegov mandat traje duže nego što je mandat Vlade. Sada je, vidim, skraćen na pet godina u novom Predlogu zakona i da se njegov izbor veže za savet. Sada, po novom Predlogu zakona, ne samo da njega bira Narodna skupština, nego Narodna skupština bira i vice guvernera. Drugim rečima, Narodna skupština, koju čini politička većina koji su građani nedvosmisleno izrazili na izborima, sada praktično će guverner biti ponovo politička ličnost i to će se i desiti izborom novog guvernera. Biće vrlo zanimljivo da li ćete pristati na amandman, kojim tražimo da onaj koga birate bar godinu dana nije bio aktivan u nekoj političkoj stranci. Baš nas kopka da li ćete prihvatiti taj amandman u kome će pisati da bi bilo poželjno da bar godinu dana pre izbora je prestao da bude funkcioner i aktivan funkcioner neke političke stranke. Ono drugo što je za nas duboko zabrinjavajućeje način da se donose zakoni da bi se personalna smena ostvarila. Znači, čitav zakon se poteže umesto da se izađe i jasno kažu argumenti protiv nečijeg rada. Govorim o stručnom radu, ne radi se naravno uopšte o ličnosti čoveka, jer očigledno, još jednom ponavljam, ima primedbi, čuli smo i ovde i neki stručnjaci, takođe, imaju primedbu, mada je bilo ovde i odbrane. Tu bi se morala voditi jedna stručna rasprava, pre svega među ekonomistima, finansijskim stručnjacima koji, naravno, postoje u Srbiji. Ono što nas drugo brine, što je ovde, i to su neki ekonomisti na ovom brzom čitanju zakona, vrlo brzom, 24 časa, izvinite, ovaj zakon imamo, hitno, sve je strašno hitno da se to uradi pre leta, naravno da imamo odredbu da kad se zakon usvoji automatski prestaje mandat i guverneru i viceguverneru, to je vrlo zanimljiva odredba, ne ostaje neki prelazni period 30 dana, 60 dana itd, nego odmah je važno da skinemo tog guvernera i viceguvernere, to je ova odluka da postoji da Narodna banka Srbije može da kupuje hartije od vrednosti na sekundarnom tržištu. Moram da kažem da je jedan naš poznati ekonomski analitičar, novinar koji, po mom mišljenju i ne samo mom, piše jako dobro, postavio pitanje – da li se mi vraćamo na period "Agrokomerca" i Fikreta Abdića iz Velike Kladuše, odnosno mogućnost da privredni subjekti, koji ne mogu više da se zaduže kod banaka pod normalnim okolnostima, emituju menice koje će indirektno na kraju da kupi Narodna banka Srbije i da se time otvara mogućnost za primarnu emisiju, da se ponovo vraćamo u ono što smo imali početkom devedesetih godina. Svega ovoga ne bi bilo i ova pitanja se ne bi postavljala, da je u ekspozeu premijera bila razjašnjena, jer ovo je očigledno politika Vlade, očigledno će svi članovi vladajuće koalicije za ovo glasati, da je bila razjašnjena njegova napomena da je potreban razvoj privrede i bez obrazloženja kako se taj razvoj postiže. Drugim rečima, nejasni su nam stvarni ekonomski ciljevi Vlade za koje smo svi zainteresovani, bez ikakve malicioznosti, na koji način se podstiče privreda i kakva je sad uloga Narodne banke u tome. Može se ovde grmeti protiv kursa, imaju ekonomisti koji misle da je ovaj kurs precenjen. Da li će novi guverner npr. da fiksira kurs, što bi jako pomoglo mnogim tajkunima, doduše i mnogim preduzećima koja imaju deviznu klauzulu u svojim dugovima, pa bi onda bili mirni u vraćanju? Sva ta pitanja su otvorena zato što nijedan odgovor ovde nemamo. Samo imamo predlog promene Zakona o Narodnoj banci Srbije. Ono što nama nedostaje su stvaran ekspoze o ekonomskim merama Vlade i onda funkciji Narodne banke Srbije u svemu tome. Imamo jedan deo koji se po hitnom postupku donosi, a nemamo takav hitan deo koji bi odgovorio šta će zapravo biti ekonomski prioriteti i ekonomska politika Vlade. To ne može biti nezavisno jedno od drugoga, jer najveći broj ljudi koji kritikuje dosadašnju politiku ekonomsku, način ponašanja Narodne banke Srbije, je stalno povezivao za privredni rast, danas smo to čuli, pad standarda, zastoj u privredi itd. To su sve, bar najosnovniji razlozi. Druge neću ni pominjati. Sasvim je sigurno da će to izazvati pozornost Evrope. Već ste videli nagoveštaje da se ovim postavlja pitanje – šta će zapravo biti ekonomska i finansijska politika nove vlade? Ono što je ključni argument koji želim ovde da istaknem, iza smene guvernera, odnosno zakona koji faktički treba da smeni guvernera i viceguvernere, kriju se pritisci za promenu kreditno-monetarne politike Srbije. Voleli bi da znamo – kakva to kreditno-monetarna politika će se voditi u budućnosti, kada ova dosadašnja, čiji je jedan od osnovnih nosilaca ili glavni nosilac bila Narodna banka Srbije, nije zadovoljavajuća. Dakle, donosimo zakon da smenimo jednog čoveka i rušimo nezavisnost Narodne banke Srbije načinom na koji ga smenjujemo, ali istovremeno niko nam nije odgovorio – kakva će to politika biti. Ono što nas ovde plaši je da možda takve koncepcije nema i da je ovo deo lutanja ove vladajuće koalicije koja mene ne raduje, odmah da kažem da sam ja građanin ove zemlje i živim u ovoj zemlji, kakva će biti ta kreditno-monetarna politika. Da smo imali raspravu o ovom zakonu, onda bismo dobili odgovore kakva je funkcija Narodne banke Srbije i šta bi trebalo da bude u narednom periodu, kada govorimo o kreditno-monetarnoj politici. Mi nismo ništa od toga dobili. Dobili smo samo jedan hitan zakon po kome odmah treba smeniti guvernera. Svi znamo da će se posle toga odmah izabrati drugi guverner, a nijedan od suštinskih odgovora nismo dobili – šta je bilo pogrešno u prethodnoj politici Narodne banke Srbije, šta bi trebalo da bude ta nova monetarna i fiskalna politika Narodne banke Srbije? Nijedan od tih odgovora. Ovo je primer nečega što je loše urađeno i ako je ovo prvi zakon koji ova vlada, ovako po hitnom postupku, nama ovde nudi, onda imamo mnogo razloga da se zapitamo – ima li Vlada uopšte ikakvu koncepciju o tome kako će voditi ekonomsku politiku ove zemlje. Hvala lepo.
Hvala. Predstavnik predlagača, gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, da razjasnimo neke stvari. Ovde Vlada nije predlagač zakona, ovo je poslanički zakon. Nisam primetio da je neko od mojih kolega rekao da ne smatra teoretičare za stručnjake, ja to sigurno nisam rekao. Šta više, profesore na univerzitetima ne smatram samo prosvetnim radnicima, nego i naučnicima, a što se tiče razloga za donošenje ovog zakona, najveći akcenat je bačen na kontrolu banaka. Narodna banka je ta koja kontroliše naše finansijske institucije. U te finansijske institucije spadaju banke, spadaju osiguravajuća društva, spadaju lizing kompanije i spadaju dobrovoljni penzioni fondovi. Oni se često finansiraju sa kapitalom koji nije domaći. Ima akcionara koji nisu akcionari iz Srbije, kao jedan drastičan primer i korupcije, a to je mnogo veći problem Srbije pred EU, nego ovaj zakon koji je usklađen sa zakonodavstvom EU, jer ako pogledate poslednju stranu Predloga zakona, pročitaćete to, i odvraćanje stranih investitora koji bi hteli da investiraju u naše finansijske organizacije. Pročitaću samo jedan deo oko te čuvene afere koja je vezana za "Agrobanku". Agrobanka je iskazala profit za prvo polugodište 2011. godine u vrednosti od 438 miliona dinara. Samo tri meseca kasnije banka je objavila gubitak od dve 2.270.000.000 dinara, dok se u poslednjem kvartalu iznos gubitaka udesetostručio. U banci su frizirali finansijski izveštaj tako što su nenaplative kredite tretirali kao sigurne kredite. Samim tim banka nije morala da izdvaja tzv. rezerviše dodatni kapital za pokriće mogućih gubitaka i tako, po automatizmu, banka iskazuje mnogo bolji rezultat. Tako je banka veštački iskazivala dobit, a u suštini je gomilala gubitke. U investicionim krugovima je bilo poznato da je banka davala rizične plasmane, kao što je npr. jedan hotel u zabiti koji ne vredi ni milion evra, procenjivala da vredi 15 miliona evra i tom privredniku dala mnogo veći kredit nego što on može da servisira. Jednoj firmi iz sela na obali Drine odobren je kredit u iznosu od šest miliona evra, a kao obezbeđenje je banka prihvatila poslovni prostor od 1000 kvadrata koji ne vredi ni 100.000 evra. Znači, banka je samo po ovom poslu u gubitku od 5.900.000 evra. Takođe, banka je pozajmila više desetina miliona evra "Habit farmu", preduzeću koje je sada u stečaju. Imate da su četvorica malinara podigli 50 miliona evra kredita koji ne mogu da vrate itd. Na osnovu finansijskih izveštaja izvršena je revizija od ovlašćene revizorske kuće, o načinu poslovanja i finansijskom stanju "Agrobanke" kojoj nije odgovaralo činjenično stanje. Narodna banka Srbije prihvata izveštaj za koji svi znaju da ne odgovara stvarnom finansijskom stanju u "Agrobanci" i čak odobrava isplate dividendi, tako da je u tome problem. Izmene i dopune ovog zakona rade se upravo zbog toga da bi se ovo sprečilo. Da ima odgovornosti guvernera govori činjenica – šta je bilo sa guvernerom koji je bio zadužen za kontrolu poslovanja banaka. On je direktno odgovoran guverneru. Da li je snosio on neke zakonske posledice za propuštanje? Da radi svoj posao kako treba, sa platom o kojoj većina građana može samo da sanja, onda ne možete da me ubedite da ni guverner nije za to znao. To je jedan od razloga što se ovaj zakon menja. Drugi od razloga nije vezan za kontrolu banka, nego za kontrolu platnog prometa koju obavljaju banke, ali kad već postavljamo pitanje i oko toga kako nam izgleda finansijska stabilnost i šta je sa skokom evra, hajde da to malo analiziramo. Na zasedanju, čini mi se, u septembru ili oktobru 2010. godine dali smo tačno uporedne podatke koliko je NBS emitovala deviza radi zaustavljanja evra i koliko je tih istih deviza izašlo napolje i koliko se likvidnost bankarskog sektora smanjila. Tada su nam ti podaci bili dostupni. Da li postavlja neko pitanje zašto danas ti podaci nisu dostupni javnosti? Ne postoji tabela više nelikvidnosti bankarskog sektora na sajtu NBS. Kroz tu tabelu tačno bi znali u koje svrhe banke otkupljuju devize, da li ih zadržavaju na domaćem tržištu ili iz iznose vani. Onda, tu imaju i neke druge posledice, možemo i o tome da raspravljamo, nije sporno. Izgovor NBS jeste da poslednjim izmenama i dopunama Zakona o NBS je to povereno Ministarstvu finansija. Onda Ministarstvo finansija treba da ide od banke do banke da kontroliše njihovo devizno poslovanje, a bukvalno tehnički i jedan jedini dinar ne može da izađe izSrbije da o tome ne zna NBS, zato što ona daje tehničku podršku. Ima mnogo toga što se sadašnjem guverneru i načinu funkcionisanja NBS može staviti na teret. Koliko je NBS važna, ne za Vladu, nego za građane Srbije, govori samo jedan podatak. Negde pred izbore 2011. godine Vlada Republike Srbije emitovala je državne hartije od vrednosti na stranom tržištu u evrima. Reč je, činjenica, o 770 miliona evra. Znači, sada ako samo jedan dinar skoči evro, ova država samo po tom jednom kreditu duguje 770 miliona dinara više. Bili ste svedoci, znate, bili ste poslanike i u prošlom sazivu, koliko smo dali garancija na razna javna preduzeća, Elektroprivredi, Železnicama Srbije i drugim privrednim subjektima gde je osnivač Vlada Republike Srbije, za kredite sa valutnom klauzulom. Postavlja se pitanje – ko će i odakle te kredite da vrati, pogotovo što se stalno priča o nekim ekonomskim pokazateljima koji nisu realni? Ko će da vrati 400 miliona evra gubitka Agrobanke, gde je većinski vlasnik Vlada Republike Srbije, koju baš i nije bilo briga šta se dešava sa tom Agrobankom, a guverner je dao zeleno svetlo da se sa tom praksom nastavi? Ko će to da vrati? Šta će biti sa stranim investitorima koji su u toj banci? Ima kapitala iz Slovenije i iz Austrije, i oni su oštećeni, kao i domaći akcionari. Onda dolazimo na pitanje – ko će onda u Srbiji više da investira, bilo koji cent, dolar, evro, bilo šta, ako NBS napravi ovakav propust? Onda pričamo o privlačenju stranih investicija. Ne može tako. Ovi krediti koji su dati, dati su iz korupcije. Ostavite se te priče da su promene koje se dešavaju u Srbiji političke prirode. Onaj ko je radio svoj posao dobro i kvalitetno neće biti menjan. Evo, i danas imate predlog za zaštitnika građana koji je podržala i SNS i vladajuća većina. Nismo ga mi birali, ali smatramo da je čovek u proteklom mandatu obavljao svoj posao kako treba i biće ponovo reizabran. Verujem da je tako, jedino ako se nešto novo desi. Oni koji su radili svoj posao kako treba neće biti zamenjivani.
Replika, gospodin Žarko Korać. Izvolite.
Vi upravo paradoksalno potkrepljujete ono što sam ja rekao. Dozvolite mi da tako shvatim ono što ste govorili, tj. da je bila potrebna rasprava o radu NBS u prethodnom periodu. Upravo sam se za to i založio, u kojoj bi, naravno, trebala da učestvuje i stručna javnost. Naravno, onda bi mogao neki obrazložen predlog da bude upućen Savetu guvernera, sa pitanjem – koja je odgovornost samog guvernera i, pominjete konkretno, viceguvernera? U potpunosti delim vaše mišljenje da je afera Agrobanka strahovita jedna finansijska afera koja će verovatno imati krivični i sudski epilog, ali u medijima čitam, kao što znate, nisam stručnjak za finansije, da se sad tvrdi da je guverner pre dve godine kriminalističkoj policiji predao upravo on prijavu ili, da budem precizan, iz NBS. To sam u medijima jutros pročitao, da je predata i da postoji krivična prijava, zahtev finansijskoj policiji da istražuje postupak. Šta je istina, to će utvrditi istraga koja se vodi. Poenta je da pre nego što se donese leks specijalis, a ovo jeste leks specijalis, da se promeni način kako se funkcioniše i bira guverner i kako se smenjuje, da je možda potrebno pre toga voditi ovu raspravu sa Savetom guvernera, možda bi on prihvatio neke, ako su ubedljivi i jasni argumenti da guverner ne radi svoj posao. Mi ovde imamo tek sada, kada je zakon na dnevnom redu i kada ga vi obrazlažete, prvi put argumente šta se zbiva i koja je uloga NBS bila u prethodnom periodu i, ono što zapravo vi govorite, koji su njeni propusti. To je po mom mišljenju obrnut redosled. Ako je neko imao te argumente, mislim da je s tim trebao da izađe u javnost i o tome jasno da kaže. Ovde bi danas trebali da sede ljudi koji su, iako je ovo načelna rasprava, zaduženi za finansije u Vladi, ministri, ako ima zamenika ministara, da upravo oni učestvuju u ovakvoj raspravi i da to pojačaju. Tako da moram još jedanputa da ostanem pri gorkom osećanju, da se ovde preko noge, preko noći lomi jedna institucija, zato što je neko zapravo bio nezadovoljan kreditnom monetarnom politikom u prethodnom vremenu, a ne zbog ovih propusta.
Zahvaljujem. Primili ste ostavke narodnih poslanika Veroljuba Stevanovića i Miroslava Čučkovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ovih ostavki, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stav 3. i stav 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovim narodnim poslanicima. U skladu s tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stavovima 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje su izabrani, narodnim poslanicima Veroljubu Stevanoviću i Miroslavu Čučkoviću, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Reč ima Vladimir Ilić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o NBS, koji već u dosadašnjem toku rasprave, a i u javnosti izaziva brojna pitanja i polemike, poput pitanja da li ovaj zakon kompromituje nezavisnu ulogu NBS, da li je to samo još jedna smena guvernera u nizu i da li to Narodna skupština preuzima kontrolu nad NBS? U pokušaju da se osvrnem na neka od ovih pitanja, želim da podvučem nekoliko činjenica. Srbija se danas suočava sa možda najžešćom ekonomskom krizom u svojoj novijoj istoriji, imajući u vidu da je zemlja prezadužena u ovom trenutku i da ta zaduženost prelazi 50% BDP, odnosno davno je prešla zakonske okvire, da je deficit u budžetu iznad 7%, da je vrednost dinara pala u odnosu na početak godine za više od 12% i da već sada inflacija dostiže godišnju planiranu visinu, s tim što bi verovatno bila i veća da je veća kupovna moć građana, ali zbog ograničenih plata koliko toliko inflacija jeste pod kontrolom. Nažalost, najozbiljniji i najopasniji podatak, koji zabrinjava sve nas, jeste visoka stopa nezaposlenosti, koja prelazi 25%. Dakle, sve to govori da imamo privredu koja se nalazi u očajnom stanju, pred kolapsom i da tek formiranu Vladu očekuju velika iskušenja. To su pravi izazovi za Vladu i upravo u tom kontekstu želim da kažem da se nalazimo u tom finansijskom i ekonomskom smislu, na ivici provalije i da bismo se izbavili sa tog mesta neophodno je da se sve politike u ovoj zemlji, svi instrumenti i sve institucije usmere ka jednom pravcu, a to je da se pomerimo sa tog opasnog mesta. Želim da kažem i to da su ključne komponente ekonomske politike svake zemlje, monetarna i fiskalna politika. Jedna je u rukama Vlade, druga je u rukama Narodne banke Srbije. Ekonomisti to znaju i teorija i praksa potvrđuje da se obično pozitivni efekti fiskalne politike negativno reflektuju na monetarnu i obrnuto. Dakle, postoji vrlo uska povezanost ove dve politike koje se ponekad suprotstavljaju i isključuju i upravo zato je neophodna njihova koordinacija. Imajući u vidu okolnost da i predsednik Republike i premijer i članovi Vlade imaju velike rezerve kada je u pitanju aktuelna monetarna politika, odnosno jednostavno rečeno, ne slažu se sa njom. Vrlo je teško očekivati tu vrstu koordinacije koja je neophodna za izlazak zemlje iz ovako ozbiljnih problema. Deo privrede poslednjih meseci pa i godina daje ozbiljne primedbe na monetarnu politiku zemlje, privrednicima smeta nestabilan kurs domaće valute, ne mogu da planiraju i da ugovaraju svoje poslove. Često na kursnim razlikama ne da gube dobit, već odlaze i u gubitke. Na kraju, građani Srbije, možda ponajviše osećaju probleme koje izaziva ovako nestabilan devizni kurs, konkretno pad realne vrednosti domaće valute, jer svi oni koji imaju kredite koji su indeksirani u evrima, a takvi su najčešće na našem tržištu, iz meseca u mesec se suočavaju sa ozbiljnim problemom kako da vrate i kako da plate te rate. Ono šta nam predstoji, nažalost, jeste sigurno nemogućnost sve većeg broja građana da izmiruju obaveze po osnovu tih kredita, jer je poznato da su im plate ili zamrznute ili da čak padaju. Zbog svega ovoga Narodna skupština Republike Srbije koja po Ustavu ima ovlašćenje i kontrolu nad Vladom i nad Narodnom bankom Srbije, mora da stvori pretpostavke da se ove dve ključne politike, monetarna i fiskalna, koordiniraju na pravi način i u tom smislu vidim svrhu i smisao donošenja ovog zakona, odnosno zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, kojim se između ostalog, povećava nadzorna funkcija i Narodne skupštine, uvodi se jedna nova funkcija same Narodne banke, a to je funkcija kontrole finansijskih institucija, preko uprave. Ta kontrola je, po mišljenju mnogih do sada, izostajala. Čuli smo primere i "Agrobanke" i "Razvojne" banke Vojvodine i u tom smislu, Uprava će preuzeti te kontrolne funkcije. Istini za volju i treba biti objektivan i reći da i devizni kurs i visina kamatnih stopanisu u isključivoj nadležnosti Narodne banke Srbije i nije jedino Narodna banka Srbije odgovorna na nestabilan kurs, mnogo je faktora koji na to utiču, ali u svakom slučaju, Narodna banka Srbije je ta koja ima najveća ovlašćenja i ingerencije u ovom smislu. Donošenjem jednog ovakvog zakona svakako da Narodna skupština preuzima veliku odgovornost i za krajnje konsekvence monetarne politike i njene efekte u budućnosti, imajući u vidu da će biti u prilici da postavi guvernera i vice guvernera kojima će ujedno i ograničiti određena ovlašćenja i na taj način skupštinska većina, konkretno da budem precizan će imati odgovornost, zapravo za efekte i rezultate ovog zakona. Poslanička grupa URS će iz ovih razloga koje sam naveo danas, podržati donošenje ovakvog zakona i naravno da bi kao i svi vi voleo da guvernera izaberemo na isti način na koji ćemo izabrati Zaštitnika građana, jer to će garantovati i nestabilnost i stabilnost takve institucije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branko Ružić.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, zakonom o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije je jedan od veoma važnih zakona iz prostog razloga što zadire u onu sferu vitalnih interesa građana i građanki Srbije i zato ni na koji način ne treba spočitavati vladajućoj većini zašto se donosi po hitnom postupku ili čak govoriti o tome da se na neki način gubi samostalnost i nezavisnost Centralne banke u našoj državi. Godine 2010, meseca juna je unapređena ta nezavisnost i samostalnost, usklađena i upodobljena sa najvišim pravnim aktom naše države, Ustavom Republike Srbije. Ove izmene i dopune Zakona će samo unaprediti još jedan segment koji je, videli smo u praksi, veoma važan a to je odgovornost Narodne banke Srbije prema onima koji su nosioci suvereniteta ove zemlje, a to jesu građani i građanke Srbije. Mi kao njihovi predstavnici ovde, kao oni koje su oni delegirali, naravno da imamo pravo da tu nadzornu i kontrolnu funkciju unapredimo i da dovedemo do toga da Narodna banka Srbije funkcioniše na mnogo odgovorniji način. Ovde su pominjane i priče da mi danas raspravljamo o nekom razrešenju pa maltene i o imenovanju novog guvernera. Mislim da je obaveza i poslovnička, pre svega, svih nas da govorimo o onome što je na dnevnom redu. Na dnevnom redu je Zakon o izmenama i dopunama i ono što je krucijalno za ovaj Predlog izmena i dopuna to su te ključne novine koje pišu u razlozima za donošenje zakona, dakle, vraćanje nadzorne funkcije Narodnoj skupštini. Ne vidim šta je sporno ako smo mi predstavnici nosioca suvereniteta ove zemlje, takođe ne vidim šta je sporno u izboru svih funkcionera Narodne banke Srbije od strane Narodne skupštine, obrazovanju uprave za nadzor finansijskih institucija u okviru Narodne banke Srbije, proširivanje nadležnosti Saveta, ne samo da nema suspendovanja nekih prava ili umanjenja nadležnosti nego imamo i predlog za proširivanje nadležnosti, ograničavanje ovlašćenja guvernera izvršnog odbora poučeni nekim negativnim iskustvima da ne pričamo o špekulantskim poslovima i kursnim razlikama i enormnim zaradama banaka koje se na dnevnom nivou kreću između 300 i 400 hiljada evra. Da ne govorimo o nekim fenomenima poput "Agrobanke", dakle, upravo poučeni tom praksom smo se opredelili da jedan ovakav zakonski predlog iznesemo pred građane Srbije i pred javnost Srbije. Izmena mandata članova Saveta, povećanje odgovornosti funkcionera, mislim da je to ključno, ograničenje naknade po prestanku funkcije, preciziranje zabrane kreditiranja države, regulisanje interne revizije, propisavanje prekršaja i zaštitnih mera za nepoštovanje zabrana. U svakom slučaju, sve ovo što je navedeno, prosto, govori o tome da intencija predlagača, to je grupa od 105 narodnih poslanika, jeste da se na odgovoran način odnosimo prema građankama i građanima Srbije. Ako neko iz opozicije vidi nešto sporno u tome, to je naravno njihovo legitimno pravo ioni će svoje argumente izneti, ali nisam siguran da građani u tome vide nešto sporno. Naročito ne vidim da je sporno da želimo da uvedemo red i da sprečimo da se ti špekulantski, tzv. berzanski poslovi, nastave i dalje i da tako na neki način i gasimo ili onemogućavamo naše privredne subjekte, jer su, prosto, u obavezi da kupuju i prodaju devize. Samo mi nije jasno zašto je NBS uvek ta koja interveniše na deviznom tržištu po podne, a ne uradi to ujutru? Ko je taj koji, praktično, diriguje kurs evra od jutarnjih sati i koje su to banke koje na tim razlikama zarade i koje su to banke koje te evre prodaju po skupljoj ceni, a nakon intervencije Narodne banke kupe ih po jeftinijoj? To je prosto, što bi narod rekao, kao pasulj. To je jedan od argumenata i zato je bitna ta odgovornost na koju svi, prosto, apelujemo i pozivamo. Kontrolna i nadzorna funkcija je parlament. To sam već govorio i mislim da to ni na koji način ne može biti sporno, mislim da samo može unaprediti funkcionisanje sistema, funkcionisanje Narodne banke. Ovde će opozicija spočitavati neku projektovanu ili nekog projektovanog kandidata za ovu veoma odgovornu funkciju i govoriti o departizaciji. Mi iz SPS, kao naravno i naši koalicioni partneri iz JS i PUPS, se naravno zalažemo za departizaciju, ali ne možemo kao osnovni diskvalifikativ onome ko je stručan da rukovodi, da bude dobar menadžer, prosto, iznaći članstvo u nekoj političkoj opciji. To je onda zadiranje u sferu ljudskih prava. Mislim da niko nema pravo da, ukoliko neko ispunjava uslove, bude sprečen da obavlja neku odgovornu funkciju, ali, pričamo u hipotezama, jer neko želi da ovde nametne priču da danas raspravljamo o razrešenju sadašnjeg guvernera NBS. Naravno, ovde nismo vođeni makijavelizmom, da cilj opravdava sredstvo, ovde smo vođeni ustavnim okvirom koji nam omogućava da predložimo izmene i dopune zakona na jedan način koji je usklađen sa Ustavom, da izmenimo zakon, da do optimuma dovedemo ono što tišti građane ili što tretira pitanje života običnih ljudi, života srpske privrede. Ne znam zašto bi uopšte jedan ovakav predlog izmena i dopuna Zakona politizovali, od njega pravili neki pamflet, govorili o tome da je to sada partizacija, ne departizacija. Imamo NGO sektor koji je vrlo agilan ovih dana. Naravno, legitimno je da o tome govore i imamo neimenovane izvore iz Brisela koji su takođe veoma uzburkani zbog donošenja ovog zakona. Mislim da, uz uvažavanje i Evropske komisije i istrajavanja na evropskom putu, na putu evropskih integracija, takođe moramo voditi računa o onima koji jesu nosioci suvereniteta, a to smo svi mi i sve građanke i građani Srbije. U tom smislu ne vidim da će se javnost, a naročito nosioci suvereniteta toliko uzburkati kada se ovaj zakon u danu za glasanje bude usvajao. Ne bih zaista da dužim. Ja sam politikolog, nisam finansijski ekspert, ali znam šta su kursne razlike, znam ko od toga ubira velike i enormne svote novca. Znam da je odgovornost zbog takvih stvari upravo na NBS. Zato sam kao običan građanin zainteresovan da se to dovede u red. Ako neko može da iznese neki kontra argument, da se to u Srbiji ne dešava, to ću drage volje poslušati. U danu za glasanje poslanička grupa SPS i naši koalicioni partneri iz JS i PUPS će glasati za ovaj predlog izmena i dopuna zakona. Zahvaljujem.
Hvala. U skladu sa članovima 87. i 90. Poslovnika, obaveštavam vas da će pauza danas biti između 15 i 16 časova. Takođe vas obaveštavam da ćemo danas nastaviti sa radom i posle 18 časova, do završetka rasprave o drugoj tački dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Mićunović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodo poslanici, pre 220 godina jedan veliki filozof Imanuel Kant, u predvečerje demokratskih revolucija Engleske i Francuske, napisao je sledeće: "Kada se politika zasniva na pravu, to je časno i uspešno, a kada se pravo prilagođava politici, to je štetno i gnusno". Pre 220 godina jedan čovek je postavio temelje odnosa prava i politike. Ovde danas raspravljamo o političkom pitanju. Ovde par izmena ili dopuna imaju za svrhu da olakšaju smenu guvernera i u pravnom smislu, možemo se dovijati koliko hoćemo, to nije nikakva pravna velika novina, ali je problem jedan koji se pred nama sada javlja već od prvog dana, kada je bila rasprava o Zakonu o ministarstvima i o Zakonu o Vladi, pa zatim niz drugih postupaka pokazivali su jednu tendenciju za koju sam verovao da je rezultat trenutne nervoze ili usplahirenosti nove vlasti koja želi što pre da se pokaže, međutim, bojim se da se radi o nečem drugom, da se radi o koracima nazad, o restauraciji nečega što je, nadao sam se, prevaziđeno. Glavni problem totalitarizma iz socijalističkih zemalja svih bio je u uzurpaciji izvršne vlasti nad svim ostalim oblicima i segmentima vlasti i društva. Sećam se jednog detalja kad se birao predsednik Sociološkog društva Srbije. Nešto manje značajno se nije moglo zamisliti. Pozvan sam da vidim ko će biti naslednik. Nisam bio član SK, ali mi je jedna gospođa u Komitetu saopštila da nema praznog prostora. Nisam razumeo, rekoh – vasionski. Ne, svuda moramo biti i sve moramo kontrolisati. To je jedna loša tendencija izvršne vlasti koja, neću da grešim dušu, nije samo ovde prisutna, nego manje-više svuda u svetu. Pominjao sam prošli put jedan engleski zakon o zaštiti građana od vlade, ali i da su mnogi napisali značajne članke o tome. Šta je problem? Znamo mi da postoji podela vlasti. Bilo je i u staljinizmu i u titoizmu. Naravno, bio je Parlament, bile su sudije, bilo je sudstvo, ali se znalo ko odlučuje. Jedan jedini centar je o tome odlučivao. Društvo se brani tako što stvara pomoćne nezavisne centre. Jedan od tih je sloboda štampe ili mediji. Bilo je odmah udaraca da su oni bilteni jedne partije, mislim da nisu. Drugi je monetarna politika. Ovde se, gospodo, radi o novcu. Ne bi bilo toliko ni žurbe ni kršenja Poslovnika i svega ostalog da se nekima ne žuri da se dočepaju novca, verujući da se pomoću topljenja državnih rezervi moći da olakšaju svom položaju. Znamo šta je zadatak i cilj i teškoće uvozničkog lobija. Preuzeo je velike kredite, imao je velike ambicije i sada su došli problemi koje treba rešavati. Ovde je bilo čudnih izjava – ne trebaju nama teoretičari da pišu zakone, šta ćemo mi to, pustimo to dole u narod. U Srbiji je bilo takvih pokušaja. Za vreme Đakove bune, u Skupštini koju je sazvao knez Miloš, jedan poslanik je ustao i rekao – ako hoćete da bude mir, pobijte sve đake i priča je završena. Šta će nam učeni ljudi? O tome nema govora, ima onih koji znaju, koju umeju itd. Ovo pitanje je važno za Srbiju, jer je to zemlja koja je imala najveće probleme upravo u ovoj sferi. Ona je bila svetski rekorder hiperinflacije. Ona je bila zemlja u kojoj se mahinacijama, preko primarne emisije, opljačkalo društvo u desetinama milijardi, sa piramidalnim bankama i da ne pričam šta je sve ovde bilo. Bio je jedan guverner, poznat čovek Međunarodnom monetarnom fondu, našeg porekla, znate ga vrlo dobro, gospodin Avramović, koji je dao jedan dosta prost predlog i rešio pitanje hiperinflacije, ali mnogi koji su želeli da i dalje vrlo komotno raspolažu finansijskim sredstvima, smenjivali su ga ovde u ovoj sali. Razlika je bila u tome što je on pozvan i bio prisutan i svima je odgovarao sve vreme, ubeđujući ih da mi, ignorišući Međunarodni monetarni fond, ovaj voluntarizam u primarnoj misiji vodimo ponovo u katastrofu. Smenili smo ga. Tih smena je bilo. Kako se desila hiperinflacija? Vrlo prosto. Guverner je dobio naloge od onih koji su imali moć. Oni su na kamione para bacili na ulicu, ovi su ih menjali u devize preko noći, i za mesec dana vratili su umesto vrednosti od milion maraka, vratili su hiljadu ili ne znam deset hiljada maraka, ostalo stavili u džep. Danas nas ubeđuju - mi znamo, mi smo veliki privrednici, mi smo stvorili ovu zemlju. Čekajte, o tome će se govoriti, ali te veštine su mi poznate. Ničije privatno neznanje ne mora da škodi nikome, ali ako ono dobije moć da donosi odluke, onda postaje izuzetno opasno. Šta znači da guverner određuje kurs? Imamo to. Niz privreda je funkcionisalo tako što su imali dirigovani kurs. Kurs ruske rublje mislim da se nije menjao 30 godina. Vi možete u skladu sa onim vicem - da ima flaša piva i par viršli za dva dinara, pa koga pitaju gde, nema nigde, ali je jeftino. I to je bilo sjajno. Mi sad svedemo to na, otprilike, 10 evra za jedan dinar ili obrnuto, ali kome ćete vi to prodati? Ako mi prokockamo devizne rezerve, jer njihova je funkcija da obezbeđuju naš kredibilitet, da bi nam neko dao pare na zajam, onda znači da smo se uputili nekim opasnim putem. Veoma su nam jasno rekli i Svetska banka i Međunarodni monetarni fond, naravno i Evropska unija - morate održati tržišni respekt svoje valute. To morate. Nikad to nije sasvim tačno, ali ako idete na tržišnu privredu i sa svojom valutom se pojavljujete putem ponude i tražnje na tržištu, onda ne možete vi odlučivati kao Vlada ili bilo kakav sad njen organ, koliki će biti kurs, da bi oni koji su uzeli kredite, ne razmišljajući dovoljno da li će naša privreda imati snage da održi jak dinar. Pa ne zavisi jak dinar od pleća guvernera, nego zavisi od snage privrede koliko može da izveze. Od toga zavisi dinar. Dakle, umesto monetarne politike koju smo, nadam se, bili usvojili i želje da podignemo privredu da ona može da stvara, koliko-toliko, zdrav dinar, da ne kažem da je već konvertibilan, upustili smo se sada, čini mi se, jednim drugim putem, putem voluntarizma koji se vertikalno vidi. Čuo sam ovde – nije važna ta departizacija itd, to nije bitno,može ko god hode da bude guverner. To smo gledali, gospodo. Gledali smo da je direktor mogao da bude kogagod na sednici, i to skraćeno, ne mora da bude ni Centralni komitet postave. Hoćemo ponovo da idemo tim putem? Hoće li neko da nas uveri da je to bila velika privredna budućnost? I dan danas kao zemlja, pored ostalih stvari, jer su bile sankcije i bombardovanje, ali hramljemo zbog uništene, izraubovane privrede. Sve ovo pokazuje i ono što zbunjuje je da imamo i neku vrlo disparatnu politiku, u kojoj se teško snaći. S jedne strane je EU, ostajemo predani tom cilju i želimo što pre da dođemo do pregovora. Razgovaramo, pregovaramo i srećni smo kada nas neko primi, a sa druge strane, radimo stvari koje su suprotne. Niko vas neće na lepe reči. Možete ih jednom prevariti nekom deklaracijom, ali ne možete stalno. Doći će pitanje kada se mora realno položiti ispit. Ovde polažemo ispit u reformi društva, a ne tamo u reformi bake. Koliko ćemo poštovati nezavisnost i sudija, i tužilaca, i banke, i štampe i nevladinih organizacija, to su sva ona pomoćna institucionalna sredstva koja omogućavaju funkcionisanje demokratije. Inače, taj frak svako može da obuče. Imamo Vladu, imamo parlament, imamo sud, sve ustanove su tu. One su uvek bile tu, ali pitanje je da li one imaju nekakav sadržaj ili ga nemaju. Ono što je dodatno ružno jeste da se ovde govori o guverneru u odsustvu. Čak imaju već i dokaze. Ostavite ta vremena napadanje ljudi bez dokaza. U ovoj zemlji se to vrlo lako čini. Slušam i predsednika države koji kaže – ne treba nama jedan Sanader, ali ćemo videti da li ćemo ga aktivirati ili ga nećemo aktivirati ili ćemo ga hapsiti. Postoje sudovi, postoji tužilaštvo, postoji policija ko hapsi, postoje procesi u kojima se naknadno čovek može žaliti, do izvršne, ali nemojmo da unosimo taj red neke psihoze, jer ne znam kome je to potrebno. Mora se ova vlast, koja je po mom mišljenju krenula pogrešnim putem,putem jednog potpunog voluntarizma i ignorisanja zakona, koja veruje da može nekim jurističkim nasiljem, sve da pretvori u neki zakon. Pa, nije to ništa novo. I najgori režimi su, na osnovu nekakvih svojih zakona, funkcionisali. Možemo da pokrijemo to da ovde to odlučuje većina u parlamentu. U ovom parlamentu u ovoj sali je sedelo 100% časova jedne partije. Imali su većinu, da se ne može zamisliti veća. Da li im je to dalo pravo da na osnovu toga donose zakone koji nisu u skladu sa međunarodnim normama, koji nisu u skladu sa Ustavom, da ne govorim demokratskim procesom? Zemlja smo koja je prošla loša iskustva. Treba da činimo napor i da pozdravljamo svaki trenutak ako možemo da se pomerimo od te opsesije vlašću i želje da se može sve. Najgore što jedna vlast može da smisli je da zna sve, da može sve i da sme sve. To je svakoj vlasti dolazilo glave. Zbog toga će ovde biti govora. Dali smo amandmane. Pokušavamo da delujemo konstruktivno, da popravimo što se popraviti može. O guverneru ne prihvatamo ni jednu osudu koju dajete ovde iza leđa, o jednom kvalifikovanom profesoru i kompetentnom. Ako imate dokaze, za to postoje komisije koje će to pokazati. Nemojte poturati iza leđa i pokušati čoveka u javnosti da blamirate, koji ima jednu odličnu stručnu i akademsku reputaciju. To je ružno. Sa takvim stvarima smo se sretali do danas. Ako hoćemo jednu ozbiljnu raspravu, vi ste svi govorili o tome, i o konsenzusu i o svemu. Konsenzus podrazumeva da se o svemu dogovaramo. Kako vi mislite da predložite guvernera, samo vladajuća većina i da kažete mi imamo suverenitet reče jedna mladi kolega. Znam i kraljevi su imali suverenitet, ali je problem sadržaja suvereniteta i kontrole suvereniteta. U apsolutnoj monarhiji kralj je bio suveren. Prema tome, problem suvereniteta je malo složeniji i to ne znači ako mi predstavljamo narod, da mi ovde imamo pravo da radimo šta god hoćemo. Nemamo prava. Ima nešto starije od nas, to su zakoni, međunarodni zakoni, Ustav, to su principi pravde i mnogo stvari. Svaka većina, ako misli da može da uradi sve što hoće, obiće joj se o glavu, a drugo dok ovde sedimo nećemo vam dati. Borićemo se protiv svakog pokušaja da se okrnje ljudska prava, da se smanjuje demokratija, da se krše poslovnici, da se pokuša da se personalna rešenja traže tako što će se menjati zakoni. Vi ovde imate jednu vertikalu. Gospodin Dinkić, ministar finansija, njega nema, ovo se njega ne tiče Narodne banke, nema ni njih, ali to je jedna poslanička grupa koja će to sad predložiti. Od ministra finansija preko predsednika Odbora za finansije, koji postaje nadležan da ovo sve predlaže, imamo jednu liniju jedne partije, jednog čoveka. Ne znam, da li on ima ključ od Trezora. Šta još treba da se da? Ako vi mislite da treba neko na poverenje bilo kome da veruje, neko ovde od poslanika reč – gde su te državne rezerve? Prvo što sam rekao – nemojte mu kazati. Prema tome, stvar je vrlo jasna ili ćemo se ponašati u skladu sa propisima, u skladu sa demokratskim načelima, u skladu sa onim što smo obećali EU ili ćemo probati nekome da podvalimo i na silu da proguramo i rešimo neka svoja privatna pitanja. Demokratska stranka će braniti demokratske principe i put Srbije u reformama ka demokratski slobodnom društvu. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Veroljub Arsić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zarad istine, sadašnjeg guvernera je predložio prvo predsednik DS, pa predsednik Republike Srbije. U isto vreme, a sadašnji predsednik Republike Srbije nije više član SNS, a ne predsednik stranke. Volim kada se izgrađuju nezavisni organi vlasti u Republici Srbiji. Kao primer šta ne treba raditi jeste reforma pravosuđa, reizbor i izbor sudija, reizbor i izbor tužilaca. To je primer kako ne treba raditi. Kada je u pitanju sloboda medija, tu slobodu smo imali priliku da vidimo u ovoj poslednjoj kampanji kako je RRA reagovala na negativnu kampanju koja je vođena protiv sadašnjeg predsednika Republike Srbije i kako je branila da se bilo šta loše objavi o tadašnjem, odnosno predsedniku Srbije, koji je već podneo ostavku. To su primeri kako ne treba raditi. Kada su pitanju devizne rezerve, naprotiv, borimo se da devizne rezerve ne odlaze uludo. Postoji više mehanizama kako da se zaštiti domaća valuta. Počev od referentne kamatne stope do povlačenja i povećavanja obavezne rezerve od banaka ka Narodnoj banci, do povlačenja gotovog novca iz opticaja ukoliko je veći odliv nego priliv stranih investicija. Naša Narodna banka osim intervencija na deviznom tržištu nije uradila ništa od svega toga. Nešto malo skromno za 0,25% je povećala referentnu kamatnu stopu, a uporno je smanjivala čak i kada je evro počeo da skače. Za vreme prethodne vlasti do formiranja ove vladajuće većine, do pre nekoliko dana, dinar je izgubio vrednost u odnosu na evro 50%, sa 77-78 na 118 dinara. Nemojte više ništa da pričamo. Zamrzavanje kursa, protiv toga smo. To je poslednja linija odbrane dinara, ali jedna od ekonomskih najstabilnijih zemalja na svetu, Švajcarska, trenutno ima zamrznut kurs. To nije zato što je Švajcarski franak slab, nego zato što je previše jak, ali je kurs zamrznut. Kada pričate o uvozničkom lobiju, ne znam kakvi su to podzakonski akti donošeni za vreme prethodne Vlade da je samo jedan krug ljudi ispunjavao uslove za uvoz najosetljivije robe, kao što je recimo, koje više nema na domaćem tržištu pošto su one zatvorene i azotara u Prahovu i u Šapcu, uvoz veštačkog đubriva. Kontigenti su bili takvi da ste moralida imate magacine koje samo jedna ili dve firme imaju u Srbiji. To je bio monopol i tim uvoznicima tada to nije smetalo. Čista je demagogija da skok evra utiče na izvoz i da pojeftinjuje naše proizvode. Zato što i taj koji izvozi uzima kredite indeksirane u evrima i te iste kredite treba da vrati u evrima. Ta razlika u kursu biće ukalkulisana u njegov izvozni proizvod. Srbiji treba ekonomska stabilnost da bi preduzeća, privreda mogli da prave planove za razvoj, strategiju, da zaključuju dugoročne ugovore. Ovako, čak i ako uspe neki izvozni posao, to je od slučaja do slučaja. O tome da li je platni bilans ispravan, verovali ili ne, jeste, ali nismo mi za to krivi, ni vi koji ste bili na vlasti, jednostavno smo imali sreće. Razliku između uvoza i izvoza pokrivaju naši građani koji su stekli svoje penzije u inostranstvu i oni koji povremeno dođu ovde. Imate na osnovu priliva između tri i dvesta, trista miliona do četiri milijarde evra godišnje po osnovu stranih penzija naših građana, koji su ih u inostranstvu stekli, i oko dve do dve i po milijarde po menjačkim poslovima. Ako se dešava da imate takav platni bilans, a evro pada, onda se postavlja drugi razlog zašto je tako? Diskutovaćemo o tome kada za to dođe vreme, a smatramo da je Narodna banka jedna od odgovornih zašto danas imamo ovakav kurs evra.
Hvala. Dr Dragoljub Mićunović, replika.
Nemam nameru da sa vama otvaram debatu. Mislim da sam vrlo jasno rekao ono što sam rekao. Naravno, imamo mi izvoz, a to je u ljudskom materijalu i da nema naših građana koji su otišli u svet da rade i da šalju ovde, naša bi pozicija bila još gora, ako bi se oslonila isključivo na kapacitete naše privrede. Osnovni problem je upravo u tome, kada je već najavljeno da će doći do tih promena čuli smo predstavnike najvećeg holdinga ovde, koji su tražili da se zamrzne vraćanje kredita na dve godine. Kakav je to udar onda i na koji način je to moguće? Kakav je to udar na Narodnu banku? O čemu se tu radi? Vreme je pred vama, pokazaćete vrlo brzo kako mislite da uskladite ove ciljeve, sa jedne strane da održite neki korak sa Evropom, sporazumete se sa MMF, Svetskom bankom, EU i ovakvim potezima, kao što vam je ovaj zakon. Želim vam svako dobro, a vrlo brzo ćemo se sresti i videti, a građani će na svojoj koži to osetiti.
Hvala. Gospodin Đorđe Stojšić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, u ime Lige socijal-demokrata Vojvodine bi se uključio u diskusiju. Ne dovodeći u pitanje aktuelni trenutak u kome se nalazi ekonomija naše zemlje i ne sumnjajući u iskrene namere i nestrpljenje predlagača da u što kraćem roku se suoči sa problemima, sa kojima se suočavaju naša ekonomija, privreda i građani, želimo samo na kratko da se osvrnemo na ovaj zakonski predlog koji je, po nama, izuzetno važan za budućnost i sadašnjost naše zemlje. Kao što svi dobro znamo, monetarna stabilnost je prioritet svake vlade svuda u svetu. Te zemlje sa uređenim političkim sistemima imaju vrlo dobro organizovane centralne banke. Uloga centralne banke, koja se kod nas naziva Narodna banka je očuvanje vrednosti domaće valute, ali i očuvanje stabilnosti finansijskog sektora. U tom smislu, ne treba posebno naglašavati važnost, naročito danas u uslovima svetske ekonomske krize kada je i u zemljama sa mnogo dužom kapitalističkom tradicijom funkcija i uloga Narodne banke izuzetna. Upravo se zato, iz razloga koji su prepoznati analizama nekih vremena kada je ekonomski slom bio mnogo veći nego danas, konkretno u Americi, to je doba recesije i velike depresije, shvaćeno je da je uloga centralne banke, tj. monetarne politike, upravo i dovela do toga da i realni sektor pretrpi ozbiljne posledice. Ne bih, apriori, da budem negativan u tom kontekstu, ali mislim da ne treba podsećati našu javnost na iskustva iz devedesetih godina kada smo imali najveću inflaciju od kada su Feničani izmislili novac. Znamo da su ljudi tada izgubili životnu štednju, izgubili plate, izgubili penzije, preduzeće izgubilo supstancu. Teško je zamislivo da je to urađeno namerno od strane ljudi koji su tada kreirali monetarnu politiku, ali mislim da jednostavno njihovo razumevanje pojmova novčane mase, kamatne stope, deviznih rezervi i same funkcije Narodne banke nije bilo adekvatno, dovelo je do posledica koje manje-više znamo. Od 5. oktobra 2000. godine pa do danas, mnoge kritike mogu se izreći na račun mnogih vlada i političkih stranaka, ali mislim da se možemo složiti da smo manje-više imali stabilnu monetarnu politiku u odnosu na devedesete. To je dovelo do toga da smo konačno dobili i konvertibilnu domaću valutu. Nezavisnost Narodne banke u velikoj meri omogućila je to da dinar ponovo postane platežno sredstvo, koje ne gubi vrednost iz sata u sat, ili za dan, kao što smo toga bili svedoci. Postoje razlozi koji su očigledni i koje su prihvatili kreatori političkog sistema u modernom svetu zbog kojih centralne banke moraju biti nezavisne od dnevno - političkih uticaja. Na kraju krajeva, slogan jedne od stranaka koje danas čine vladajuću većinu je bio "Stručnost ispred politike" na izborima pretposlednjim, čini mi se, i slučaju Narodne banke mislim da je to izuzetno primenjivo. Sve ovo apostrofiram iz razloga što ne vidimo razlog zbog koga se ovaj zakon donosi po hitnom postupku. Neka obrazloženja smo čuli od strane predlagača i na Odboru za finansije. Sa nekima se čak i možemo složiti, ali iz teksta predloga možemo samo da nagađamo šta je stvarno intencija predloga ovog zakona. Sublimiraću to u tri tačke – to je upravljanje deviznim rezervama, mogućnost zaduživanja budžeta kod Narodne banke, mada sam dobio uveravanja da će se to amandmanom rešiti, mi smo podneli amandman takođe na tu temu, ali mislim da će to i vladajuća većina da ukloni, i naravno sam način izbora rukovodioca u Narodnoj banci. Naravno da je monetarna politika, samim tim Narodna banka je stub i temelj svake ekonomije. Premijer je u svom ekspozeu vrlo opširno govorio o temeljima i stubovima i u tom smislu pravim analogiju, da upravo Narodna banka jeste temelj bilo koje ozbiljne ekonomske politike. Stvarno nema potrebe da ponovo plaćamo cenu i vraćamo se u neka vremena kada smo već imali takva iskustva. Generacije već plaćaju greške koje su ušle u antologiju svetske ekonomske istorije. Mi u Vojvodini najbolje znamo cenu tih grešaka iz vremena kad su slabosti monetarnog sistema i, da kažem, nesnalaženje tadašnjih kreatora vizije raznih preporoda, doveli do toga da smo od razvijenosti, recimo, tada Slovenije, došli do toga da smo danas nepresušni izvor jeftine radne snage i još jeftinijih poljoprivrednih proizvoda. Monetarna politika devedesetih je u velikoj meri uticala na ono što imamo danas. Bez obzira da li dolazim iz stranke koja je u opoziciji ili koja čini vladajuću većinu, mislim da bi sa mnogo većom odgovornošću morali da pristupimo temi kao što je Narodna banka i da makar na neki način pokušamo da postižemo konsenzus oko tako važnih tema. Kao što sam već rekao, iskustva iz sveta su takva da se ide na maksimalnu profesionalizaciju određenih institucija i centralnih banaka. Kriza koja je zadesila finansijski sektor nije samo lokalnog karaktera, nego je svetska ekonomska kriza. Mi smo deo tog sveta, uprkos težnjama mnogih, tako da mislim da bi mogli da se ugledamo na neke prakse koje već postoje u svetu, nema stvarno potrebe da pokušamo da izmišljamo toplu vodu. Znam da među predlagačima ima izuzetno stručnih ljudi koji dobro razumeju ulogu Narodne banke i monetarne politike. Znaju da ono što danas čujemo vezano za Narodnu banku i problemi koje je navodno stvorila, više spadaju u domen demagogije, nego ekonomije. Naša je obaveza ovde da se nikad ne služimo demagogijom, tako da bi trebali da objasnimo javnosti i kažemo im ono što treba da znaju, a ne ono što žele da čuju. U tom smislu, javnost mora znati da dugoročni kurs dinara, iako se time izuzetno spekuliše, i zgodno je za medijske prezentacije, jer su odjednom svi postali ekonomisti, dugoročni kurs dinara nije proizvod samovolje nekoga ko vodi Narodnu banku. To je odraz činjenice da smo mi danas na nivou industrijske proizvodnje iz 1989. godine, da uvozimo više nego što izvozimo i da imamo visok nivo javne potrošnje. Drugim rečima mi ne proizvodimo ništa što neko želi da kupi ni po jednoj ceni, tako da potražnja za dinarima je uvek manja od ponude. Tu bih se složio u nekoj meri sa kolegom da postoji izravnavanje platnog bilansa putem doznaka, ali te doznake neće večito trajati, osim ako ne nameravamo da večno izvozimo radnu snagu, što mislim da demografija neće dozvoliti, jer svake godine više ljudi u Srbiji umre nego što se rodi. Ne postoji Narodna banka na svetu koja može da brani kurs zemlje, kada su svi makroekonomski pokazatelji negativni. Mislim da predstavnici predlagača znaju da ključ rešenja naših ekonomskih problema nije u Narodnoj banci. U skladu sa tim, još jednom bih apelovao na razum, da ukoliko postoje tendencije određenih interesnih grupa ili pojedinaca, da se ponovo posegne za primarnom emisijom za deviznim rezervama, kako bi se kratkoročno sanirali neki problemi, da se ljudi koji će u budućnosti voditi NBS odupru takvim zahtevima, jer to može biti pogubno. Nadam se da ovakav predlog zakona neće biti usvojen, jer mislim da je ovo ishitreno rešenje. Imaće dalekosežne posledice po naš ekonomski sistem. U amandmanima smo naveli neke predloge, u kojoj meri bi ovo izmeni. Ovde smo dobili uveravanja da su ovo samo neke tehničke, manje-više kozmetičke promene. Ja se sa tim ne slažem. Koga zmija ujede i guštera se plaši, a nas su zmije ujedale deset godina, tako da mislim da je tema NBS nešto što zaslužuje, u najmanju ruku, malo širu javnu raspravu i određena mišljenja od strane stručne javnosti. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Petar Petrović, a neka se pripremi narodna poslanica Olena Papuga.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, na početku da ponovim ono što ste ranije čuli, da će poslanička grupa JS, zajedno sa svojim koalicionim partnerima SPS i PUPS, podržati Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o NBS. Pre nego što bih naveo razloge zašto ćemo podržati ovaj zakon, morao bih da se osvrnem sa par rečenica na izjave mnogih dušebrižnika, sa ove ili one strane granice, a naročito ovih domaćih, koji već liju suze, zašto će biti promenjen zakon i zašto će biti promenjen njihov miljenik, sadašnji guverner NBS. Ne vidim razlog, neka oni sami odgovore zašto toliko brinu za to, a takođe i onima koji brinu o Srbiji i njenom pravu da menja postojeći zakon i eventualno sutra iznađe drugo kadrovsko rešenje za guvernera NBS, oni koji se nalaze, da li u Briselu, Londonu, Berlinu itd, da im kažem da je ovo najviše zakonodavno telo Republike Srbije po Ustavu, da su predstavnike ovde birali svi građani Republike Srbije i da imaju valjda pravo, zato što su poslati od građana Srbije da donose onakve zakone u skladu sa postojećim i važećim Ustavom Republike Srbije, za koji oni procene da će biti za dobrobit građana Srbije. Toliko o tim uticajima iznutra i sa strane. Kada govorimo o tome zašto treba promeniti postojeći Zakon o NBS, najbolje je da oni koji se protive tome uđu malo u narod u Srbiji, da ne skupljaju mišljenja samo u krugu dvojke u Beogradu, nego da idu malo u Trgovište, u Rekovac, u Knić, neka odu u druge delove Vojvodine i da vide kako žive oni građani u Republici Srbiji koji su pre godinu, dve ili tri uzeli kredite za kupovinu kola na lizing, koji su uzeli kredite za kupovinu malih stanova za sebe ili za svoju decu, oni mali privrednici koji su uzeli kredite za svoje porodične prodavnice ili male firme, preduzeća, kako oni danas žive, kako se snalaze, da li se uopšte snalaze da vrate kredite, ako je kurs dinara u ovoj zemlji samo za poslednjih šest meseci porastao za više od 15%. Valjda je neko kriv za to. Nisu krivi građani, nisu krivi poslanici, nego oni koji kreiraju monetarnu politiku ove zemlje, a monetarnu politiku ove zemlje kreira guverner NBS, viceguverneri i savet. Da li tu treba da ima uticaj i Narodna skupština Republike Srbije, Vlada je izabrana od Narodne skupštine Republike Srbije, da i ona može, a ja kažem da mora da kontroliše šta radi NBS i šta rade rukovodeći ljudi u toj NBS. Samo da napravim jedan iskop – da li je tačno ono što piše štampa, da je samo za poslednjih mesec ili dva, u NBS gde su plate izuzetno velike, primljeno 90 novih radnika? Dok se svuda otpuštaju radnici, NBS povećava broj zaposlenih kod sebe. Govorim ako je to tačno.S druge strane, čuli ste kolike su prosečne plate u Republici Srbiji, ali te prosečne plate ili zarade u drugim delovima, kad se izuzme nekoliko gradova u Srbiji, su daleko ispod tog proseka. Dolazimo do toga da guverner i njegovi saradnici i viceguverneri imaju plate koje se graniče sa trogodišnjim zaradama običnog radnika ili službenika u nekim manjim opštinama itd. Postavlja se pitanje o nezavisnosti NBS. Normalno da bih se i ja borio da budem toliko nezavistan, da mogu da radi u toj svojoj firmi šta hoću. Mora Skupština Srbije da uspostavi kontrolu nad NBS, da bi se znalo ko šta radi i kako radi. Koji su to novi proizvodi koji izlaze iz NBS, da bi mogle plate u NBS da budu tolike? Kada govorimo o pravu Narodne skupštine Republike Srbije da propisima uređuje određene oblasti, valjda ova Narodna skupština, koja je dobila poverenje od građana Srbije, preko svojih poslanika formirala vlast, valjda ima pravo da uređuje i oblast monetarne politike, finansijskih institucija itd. Postavlja se pitanje – zašto se unapred govori da će ovaj zakon, kada bude usvojen, a ja vam tvrdim, gospodo koji se protivite tome, da će on biti usvojen velikom većinom i da posle toga vidimo kakve će on doneti rezultate svojom primenom i novim kadrovskim rešenjima u NBS, zašto unapred govorimo da nešto neće biti dobro? Da li smo mi neki proročnici, pa znamo da unapred neće nešto valjati zato što će se izmeniti. Menjali smo zakone i u prošlom sazivu i po hitnom postupku i po redovnom postupku, pa su ti zakoni, neki doneli boljitak, neki su izazvali dosta negativnih reakcija u Republici Srbiji njihovom primenom, znate na koje zakone mislim. Kad bude došlo na dnevni red na nekom od narednih zasedanja Narodne skupštine, govorićemo o tome. Prema tome, mislim da se nepotrebno diže prašina, stvara jedno nespokojstvo i neizvesnost kod građana Srbije. Pravo je ove Skupštine da izmeni postojeći zakon za koji ova vladajuća većina smatra da nije najbolji, da ga treba urediti, da ga treba izmeniti ili dopuniti itd, pa da vidimo kakvi će rezultati biti. Zato još jednom ponavljam i apelujem na sve poslanike ove Narodne skupštine Republike Srbije koji su dobili mandat od građana Srbije na izborima od pre tri meseca da glasamo za ovaj zakon, da pokušamo i učinimo sve što je u našoj moći, da stvorimo bolje i monetarne i finansijske i svake druge uslove, da nam privreda u Srbiji oživi, da građani mogu bolje da žive, da se nadaju lepšem sutra. Zato, ponavljam, poslanička grupa JS sa svojim koalicionim partnerima SPS i PUPS daće podršku i glasaće za ovaj predlog zakona.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olena Papuga, a neka se pripremi narodni poslanici Predrag Marković.
Hvala predsedavajuća. Poštovane kolege poslanici, izmene Zakona o NBS koje su danas predložene na dnevnom redu, vidi se da su u senci jednog člana koji kaže da se posle promene zakona u stvari menja rukovodstvo NBS, pa će guverner sići sa funkcije po sili zakona, što, po nama, nije dobro. Kroz beznačajne izmene zakona se smenjuje guverner. Najava smene guvernera NBS Dejana Šoškića bi mogla da izazove nestabilnost i strah od građana, ali i dodatni oprez investitora. Predlogom izmene Zakona o NBS ova institucija, koja bi trebalo po svakoj prilici da bude nezavisna, se stavlja pod direktnu kontrolu izvršne vlasti. LSDV je svojim amandmanima, kojih imamo nekoliko, želela da upotpuni te izmene i molim predlagače da ih razmotri, jer smo stvarno na njima dosta radili i mislimo da bi te izmene koje, po nama, možda neke ne bi ni trebale da se dese, ali amandmanima želimo da ih upotpunimo. Po poslanicima Lige socijaldemokrata Vojvodine i u jednom našem amandmanu smo rekli da nema potrebe da postoji uprava za nadzor nad finansijskim institucijama kao posebna jedinca, jer Narodna banka Srbije već vrši funkciju nadzora nad finansijskim institucijama. U obrazloženju ovog predloga nije naveden ni jedan benefit ovakve izmene zakona u smislu poboljšanja ove funkcije. U smislu kontrole finansijskih institucija, a naročito banaka, trend je da se ide u pravcu veće centralizacije, tj. ova nadležnost se upravo uvodi u nadležnost centralnih banaka, a ne izmešta se iz istih. Posebno smo obratili pažnju na upravu na nadzor nad finansijskim institucijama i još jednom ću reći da ona nije potrebna kao organizaciona jedinica, jer prema predlogu direktor ove ustanove je već član izvršnog odbora pa nema potrebe da se naglašava njegova uloga u ostvarivanju ciljeva Narodne banke Srbije. S obzirom da u članu 14. Zakona o Narodnoj banci Srbije izvršni odbor utvrđuje monetarnu i deviznu politiku, kao i aktivnosti radi očuvanja i jačanja stabilnosti finansijskog sistema, te da izvršni odbor čine guverner i vice guverneri, nije moguće oduzeti funkciju definisanja strategije deviznih rezervi, jer u tom slučaju ostale aktivnosti iz člana 14. Zakona o Narodnoj banci Srbije nije moguće sprovoditi u okviru izvršnog odbora. Jedan amandman smo čuli da će biti najverovatnije prihvaćen, a odnosi se na kupovinu hartija od vrednosti koje izdaje Republika Srbija ili organi lokalne samouprave, a takođe i organi teritorijalne autonomije na sekundarnom tržištu, što se omogućava direktno zaduživanje kod Narodne banke Srbije, te ukoliko nije precizno regulisano, može dovesti do inflacije, što je direktno u suprotnosti sa članom 3. Zakona o Narodnoj banci Srbije. Molila bih predlagača da još jednom pogleda naše amandmane, jer iako nećemo glasati za izmene Zakona o Narodnoj banci Srbije, amandmani su dobri i upotpuniće taj predlog.
Hvala. Obaveštavam vas da je u Narodnoj skupštini, 2. avgusta 2012. godine, obrazovana nova poslanička grupa pod nazivom – Nacionalne manjine, narodna partija i bogata Srbija. Poslaničku grupu čini pet narodnih poslanika. Za predsednika poslaničke grupe određena je narodni poslanik Maja Gojković, a za zamenika predsednika narodni poslanik Enis Imamović. Nastavljamo rad. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Lapčević.
Dame i gospodo narodni poslanici, izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci Srbije se donose u jednoj zaista specifičnoj atmosferi koja vlada u našoj zemlji i u finansijskom monetarnom sektoru, kao i što se tiče stanja budžeta Republike Srbije. Od februara meseca ove godine imamo zamrznut aranžman sa MMF, rast kursa evra, rast javnog duga i jako čudne i nedefinisane izjave ljudi koji sada čine Vladu Republike Srbije po pitanju uređenja javnih finansija i odnosa prema finansijskim institucijama. Međutim, ono što je vidljivo na prvi pogled šta želi da uradi ova vlada, to je da jednu instituciju, koja je bila u velikoj meri nezavisna i samostalna, koja je naravno imala dodirnih tačaka sa politikom, ali koja je uspela ipak u mnogim teškim trenucima da politici kaže – ne, želi u potpunosti da stavi pod svoju kontrolu, naravno, pod fluoskulom da Skupština treba da ima kontrolu nad Narodnom bankom, kao da do sada mi nismo znali šta se dešava sa Narodnom bankom. Želim takođe da kažem da mi nismo zadovoljni za ove 22 godine obnove višestranačja u Srbiji sprovedenim reformama. Međutim, reforme koje su sprovedene u okviru bankarskog sektora su možda najbolje reforme koje je sprovelo naše društvo. Interesantno je da Vlada tamo gde smo ipak napravili neki iskorak unapred želi da to stanje vrati nekoliko koraka unazad. Očigledno je, i u javnosti se o tome spekuliše i u privrednim krugovima, da je Vladi potrebno da Narodnu banku stavi pod svoju kontrolu, da nema toliko ljudi od struke koliko ljude od politike i ljude koji će poštovati pre svega naredbe politike. Mislimo da se sa time Vlada opasno igra, kao i sa makroekonomskom stabilnošću. Ako se sprovede u delo sve ono o čemu se spekuliše uveliko u javnosti, da će se trošiti devizne rezerve zemlje, da će se one davati nekim elitnim privrednicima, za koje postoji odomaćeni naziv da su tajkuni pod plaštom privrednog razvoja, taj bumerang će sačekati za neko vreme i to će imati jako razorne posledice po makroekonomsku i fiskalnu stabilnost ove zemlje, koja je u uslovima svetske ekonomske krize kako-tako uspela da očuva upravo tu makroekonomsku stabilnost. Tu vrstu iskustava su imale već neke zemlje, poput Brazila, Argentine i Češke. Posledice koje su osetile njihove ekonomije su zaista loše. Pri tom, naravno da ja, kao i moje kolege iz poslaničkog kluba, ne gledamo na ovo pitanje kao personalno pitanje, mi želimo da principijelno zaštitimo nezavisnost i samostalnost Narodne banke Srbije, koja je sa ovakvim pokušajem izmena zakona i sa jasnom političkom namerom, a mislimo da su u pitanju veoma opasne namere. Mi ćemo, naravno, pratiti šta će uraditi novi guverner, da li će ovo, o čemu se uveliko priča, biti i politika novog guvernera i da li će to biti koraci Narodne banke Srbije. Naravno da ćemo adekvatno reagovati i naravno da ću ponoviti još jednom ono što sam rekao u svojim prvim obraćanjima, kao i moje kolege, da ćemo mi sve ono što su zaista ozbiljni reformski potezi ove vlade podržati. Za sada nam je vidljiva namera Vlade da sve stavi apsolutno pod svoju kontrolu i čini nam se da su, posle službi bezbednosti, na red došle finansije. I kod jednih i kod drugih poteza, nažalost, napravljeni su veliki koraci unazad. Ne želim da podsećam na ono vreme kada je Milošević prvo krenuo na devizne rezerve, zatim je opljačkao zajam za privredni preporod Srbije, staru deviznu štednju, imali smo hiper inflaciju, imali smo štampanje novca bez pokrića. Mislimo da su ovde potrebni ozbiljni rezovi, ozbiljne uštede i reforme u tom smislu, a ne najava mogućeg štampanja novca bez pokrića i eventualne inflacije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Ostojić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mi razumemo potrebnu izvršne vlasti i nove skupštinske većine da ima na čelu Narodne banke čoveka u koga može da ima poverenje, kao što je izjavio predsednik države danas, da do sada nikada nije bilo sporno da i jedna vlast nema guvernera sa kim će sarađivati, ali nam je čudno kako se do tog mesta dolazi, kojom procedurom. Dakle, danas na pretres dobijamo izmenu Zakona o Narodnoj banci koja suštinski nije problematična. U članovima Zakona koji su nam danas predmet rasprave se govori o uvođenju novog tela nadzornog odbora, koji će imati funkciju da kontroliše rad finansijskih institucija i da predlaže Savetu oduzimanje dozvole za rad i kažnjavanje tih institucija. Takođe se precizira ko može da bude izabran za guvernera, odnosno u kojim slučajevima ne može da bude biran guverner, ako je obavljao nekakve funkcije ili obavlja neke funkcije koje nisu spojive sa tom funkcijom. Što se nas lično tiče iz DSS, sve te odredbe nisu sporne, ali nam nije jasna odredba u kojoj se uvodi uprava za nadzor koja ima nekakve funkcije koje praktično ograničavaju rad guvernera. Uvodimo jedno novo telo koje će imati možda veću ulogu nego što ima sam guverner. Ali, obzirom da je predlog došao od strane većine, neka oni razmišljaju na koji način će to funkcionisati. Sve to ne bi bilo sporno da nije člana 26. u kome se kaže u predzadnjem stavu da guverner, viceguverner i direktor Uprave za nadzor i članovi Saveta će biti izabrani u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Dakle, praktično na mala vrata kroz izmene i dopune zakona, koji neki kažu da su kozmetičke, ne bih rekao da su samo kozmetičke, se želi upravo da se dođe do novog rukovodstva u Narodnoj banci. Mi nemamo ništa protiv da se povede ozbiljna rasprava o radu sadašnjeg guvernera NBS, gospodina Šoškića, čitavog Saveta Narodne banke o tome kakvu je ulogu NBS igrala prethodnih meseci ili godina o tome na koji način je umešana ili kako nije sprečila skandale finansijske prirode u "Metalsbanci", "Agrobanci", "Komercijalnoj", "Srpskoj banci". Nama je, pre svega, važno da vidimo na koji način se ponašala Narodna banka u ovim slučajevima, kako je branila kurs prethodnih meseci, jer nam je svima jasno, a verujem da nema nijednog poslanika ovde, a verovatno ni među građanima, koji nisu opterećeni kreditima i naglim skokom rata za te kredite po osnovu rasta kursa evra. Razumemo da nije Narodna banka jedina koja može da brani kurs evra, ali sigurno da ima jednu od najvažnijih uloga te, prema tome, za nas je jako važno da, bez obzira na izmene ovog zakona, se povede ozbiljna rasprava o radu sadašnjeg guvernera, ako se bude uopšte govorilo o njegovoj smeni. Prosto nam nije jasno zašto je moralo ovako na prečac da se donosi ovaj zakon, ako je bila ideja da se promeni guverner i da se postavi novi, onda je to moglo kroz raspravu u Skupštini o radu Narodne banke, o radu guvernera, a onda kada bude postavljen novi guverner koji, naravno, mora da bude apsolutno kompetentna i stručna ličnost, onda se može izmeniti Zakon o narodnoj banci onako natenane, bez ikakve žurbe, na jedan normalan način, kroz normalnu skupštinsku proceduru koji bi sigurno mnogo manje boo oči nego što je ovo danas. Demokratska stranka Srbije je podnela nekoliko amandmana koji upotpunjavaju i poboljšavaju tekst izmena zakona i preciziraju nekakve odredbe. Mi apelujemo na skupštinsku većinu da ih dobro razmotri kako bi bili ugrađeni u tekst ovih izmena zakona, a u svakom slučaju željno očekujemo raspravu o radu Narodne banke i sadašnjeg guvernera, da bismo mogli da iznesemo u javnost stvari koje smatramo mnogo važnijim negošto su izmene Zakona o Narodnoj banci. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Neka se pripremi narodni poslanik Ljubiša Stojmirović.
Hvala potpredsednice, koleginice i kolege jasno je da je ovde na dnevnom redu smena guvernera iako tako nije formulisana tačka dnevnog reda. Zato ću govoriti najviše o tome, a ne o zakonu, što je formalno tačka dnevnog reda, ali ipak da ispoštujem proceduru. Formiranje Uprave za nadzor je interesantna stvar i kada se pogledaju ovlašćenja Uprave za nadzor vidi se da će to suštinski biti pravi guverner Narodne banke. Moram to da pohvalim, jer to pokazuje da su oni koji su pisali zakon svesni da onaj ko će stvarno i nominalno biti guverner Narodne banke ipak taj posao ne može da obavlja. To je pozitivno, ja mislim kao i oni da onaj ko će biti guverner taj posao ne može da obavlja i da nije stručan i kvalifikovan za to, a videćemo ko će biti direktor Uprave za nadzor. No, nešto drugo je ovde u pitanju. Ovde je početak jedne spirale ove vlade i to spirale na dole. Često ovu vladu na zapadu pa i od onih koji su do juče bili sa pola ove vlade u Vladi, optužuju da nas vraćaju u '90. godine, pretpostavljam misleći na ono što smo prošli od ratova, zločina itd. Ne mislimo da ova vlada može u to da nas vrati, jer prosto, sve se promenilo u odnosu na '90, pa je takav scenario nemoguć, ali je moguć neki drugi povratak u '90. Ovo je u suštini prvi zakon koji nova Vlada predlaže i on, na neki način, pokazuje tu želju ili možda nije želja ali će biti posledica povratka u '90. i sve je rečeno u tzv. ekspozeu gospodina Dačića. On se tu zalaže, između ostalog, za stabilnu nacionalnu valutu. Ovo pričam samo zbog građana, deviza i strani novac je roba kao i školjke, kao i cigare, kao i cipele, kao i automobil, kao i hleb. Svaka roba ima cenu. Veća je cena kada je robe manje, a niža je cena kada je robe više. Deviza nema i ne može biti stabilan kurs, tj. cena strane valute u nestabilnoj i ovakvoj ekonomiji. Može, i verovatno će ići ka tome ova izmena guvernera da kurs naizgled bude stabilan, ali to smo imali '90. i zato pričam o vraćanju u '90. Tada je kurs Narodne banke bio stabilan, ali jedino su mogli povlašćeni do njega, tj. do deviza po tom kursu da dođu. Ostali građani su mogli da kupe devize po mnogo većem kursu na ulici od onih koji su govorili "devize, devize". Biće kurs, ali će neko do njega moći da dođe po tom kursu, verovatno da otplati kredite svojim prezaduženim firmama, ali građani će ponovo morati da putuju na crnom tržištu. Uvešće se crno tržište, inflacija, jer je očigledno da se guverneru zamera tzv. restriktivna monetarna politika. Biće ona ekspanzivna sa novim guvernerom, biće povećanje cena i biće fiksni kurs za povlašćene, a za one koji ne mogu do tog kursa da dođu biće mnogo veći nego što je sada. To su posledice. To je kao da saberete dva i dva i nekako u ekonomiji to uvek bude četiri. Kada pričamo o guverneru i da neko ne pomisli da mi branimo guvernera, podsećam, LDP nije glasala za Šoškića,član 3 niste menjali. Osnovni cilj NBS jeste postizanje i održavanje stabilnosti cena. To je prvi, jedini i glavni cilj, nikakav razvoj, nikakva upotreba deviznih rezervi u razvoj privrede. Piše u zakonu. Da je drugačije radio, kršio bi zakon. Drugi stav tog člana – Narodna banka Srbije, ne dovodeći u pitanje ostvarivanje ovog osnovnog cilja, doprinosi očuvanju i jačanju i stabilnosti finansijskog sistema. Znači, ako bi borba za očuvanje stabilnosti finansijskog sistema dovela u pitanje stabilnostcena, odnosno inflaciju, guverner ne sme da se bavi stabilnosti finansijskog sistema. Prvi cilj mu je ovo, a drugi, samo ako ne ugrožava prvi. Treći, ne dovodeći u pitanje i prvi i drugi cilj, podržaće sprovođenje ekonomske politike VladeSrbije, postupajući u skladu sa načelima tržišne privrede. Znači, ako ugrožava prvi i drugi cilj baš ga briga za politiku vlade Srbije. To piše u zakonu. Onaj ko se pridržava zakona, mora da radi ovako. Ne ulazim u Agrobanku i u Laleta Sekulića i Nikezića, sve ćete to da raspetljate kako znate i umete, zna se koga je Lale Sekulić finansirao, svakako nije LDP. Elem, vraćamo se u devedesete godine putem kojim smo u devedesetima i bila. Ekspoze premijera Dačića, iz koga ovo apsolutno logično proizilazi, smena guvernera, je na nivou nove ekonomske politike Lenjina iz 1921. godine. Neke opozicione kolege su govorile da je to spisak lepih želja, a ja kažem da je to spisak opasnih želja za koje se nadam da se neće ostvariti, ali sam svestan da je smena guvernera instrument i način da se, nažalost, te opasne želje i ciljevi ostvare. Taj sistem koji jedino poznaje partija koja je dala premijera, štampanje para i državni intervencionizam i državno administriranje, na kraju krajeva, mnogo je karakterisao, osim štampanja para, i prethodnu Vladu koju nije vodila SNS nego DS, ostali su isti. Kada bude malo deviza, a malo je deviza jer nema izvoza, a nema izvoza zato što nema stranih investicija i ništa neće promeniti fiksni kurs i štampanje para u tome, osim što će oporezovati sve građane kroz inflaciju koja sledi i i onoga ko ima jahte i brodove i avione i onoga ko ima 12.000 dinara penziju. Inflacija oporezuje i jedne i druge. Očigledno da je to odluka ove vlade, ali nije ni čudo, teško da ona može bolje od štampanja i politike iz devedesetih. Znate, nije čudo što se ovo dešava. Srećni narodi od dva zla izaberu manje, a nesrećni narodi od dva zla izaberu veće, a mi, građani Srbije, ako više volite Srbi, od dva zla izabrali smo oba i zato će nam biti tako kako će nam biti. Hvala na pažnji.
Hvala. Sada određujem pauzu u trajanju od sat vremena. Sa radom nastavljamo u 16,00 časova. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo s radom Ljubiša Stojmirović ima reč. Izvolite.
Poštovane koleginice, poštovane kolege, danas raspravljamo o Zakonu i izmenama Zakona o Narodnoj banci i kao što je praksa u Skupštini Srbije, pozicija brani ovaj zakon, a opozicija ga napada. Međutim, nešto je tu karakteristično, svi se uglavnom slažu da nema nekih bitnih izmena koje će učiniti nešto značajno ovde, ali problem je većini koleginica i kolega iz opozicije smena guvernera, odnosno imenovanje novog guvernera. Kako to danas nije tema, neću o tome ni da govorim, ali reći ću nekoliko reči o Predlogu zakona. Interesantno i značajno je da se u ovim predlozima izmena zakona pojavljuje nešto što je po meni veoma dobro, a to je pojačan nadzor i kontrola nad radom Narodne banke. Ako je već Skupština Srbije ta koja donosi Zakon o Narodnoj banci i imenuje guvernera, dobro je i da ona vrši ozbiljnu kontrolu nad tim zakonom i radom guvernera, a to je predviđeno ovim izmenama. U nauci o upravljanju, po meni, važne su dve stvari. Jedna stvar je ko je na vrhu, odnosno ko su top menadžeri, a druga stvar je dobra kontrola. Kontrola kao jedna kao funkcija menadžmenta ima za zadatak da uvek, u svakom trenutku, sistem dovede u ono stanje koje mi želimo. Zato mislim da ove izmene zakona koje se predlažu danas, a vezane su za nadzor i kontrolu, mogu u mnogome da pomognu da Narodna banka radi onako kako je i ona svojim statutom to odredila i kako njen top menadžment to želi. Kontrola parlamenta će samo biti pomoć na tom putu i verujem i mislim da će ta pomoć biti za dobrobit Srbije i svih građana Srbije. Što se tiče ovih drugih izmena, sve one su u cilju toga da Narodna banka ostvari svoje osnovne ciljeve, a to je stabilnost cena i stabilnost kursa, odnosno željena monetarna politika. Nadam se i verujem čvrsto u to da će, posle ovih izmena, Narodna banka moći još bolje, još kvalitetnije da radi i da će to biti na zadovoljstvo svih građana Srbije. Hvala.
Sledeći po redosledu je narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, DSS je stranka koja se uvek zalagala za izgradnju institucija, donošenja Ustava i zakona koji bi, kroz institucije i kroz nezavisna regulatorna tela, bili glavni garant ograničenja samovolje i izvršne vlasti. Bili smo svedoci prethodnih godina da je prethodna Vlada činila puno, da su upravo te nezavisne institucije i uopšte institucije, kao i sva ta nezavisna regulatorna tela, da se njihov uticaj smanji i da dođemo u poziciju da izvršna vlast, odnosno jedan čovek bude taj koji će za sve da se pita. Videli smo dokle nas je to dovelo. Računamo da smo svi puno naučili iz tog iskustva koje smo imali prethodnih godina. Stoga mi u DSS nećemo glasati za ovaj zakon, iz jednog razloga. Iako razumemo potrebu da se o Narodnoj banci raspravlja i razumemo potrebu promene personalnih rešenja u Narodnoj banci koja se odnose na guvernera Dejana Šoškića, smatramo da način na koji smo krenuli u ovaj postupak razrešenja Dejana Šoškića nije nešto što može puno toga dobro da nam donese. Ustanovili smo princip da Vlada i guverner moraju da imaju isti koncept. Taj princip sam po sebi nije sporan i potpuno je prihvatljiv. I da smo ovde obavili raspravu, pre svega, o guverneru Narodne banke, o njegovom radu, o Savetu Narodne banke, došli bismo i mi do istog zaključka, da je neophodno da se izvrše promene u Narodnoj banci. Mi smo i prilikom izbora Dejana Šoškića bili protiv njega i nismo glasali za to. Poslanici DSS su tada govorili da ćemo doći u ovu situaciju u kojoj smo sada. Isto tako smatramo da smo pre ovog zakona morali da imamo na dnevnom redu raspravu o radu NBS i guvernera Šoškića, iz više razloga. Kada već menjate ovaj zakon, jedan suštinski problem je sledeći. Stavili ste da je mandat novog guvernera Narodne banke pet godina. Smanjeno je sa šest na pet godina, što nije sporno. Vi ste mehanizam za razrešenje guvernera ostavili potpuno isto kao u ovom zakonu. Sledeća Vlada ako se bude rukovodila vašim principom, da Vlada i guverner moraju da imaju isti koncept, moraće opet na jednoj od sednica da menja Zakon o Narodnoj banci da bi promenila guvernera, s obzirom da je mandat guvernera duži od mandata Vlade. Ako ste već hteli da ustanovite jedan takav princip u ovom zakonu, onda ste trebali mehanizme razrešenja guvernera da prilagodite ovoj političkoj ideji, da Vlada i guverner moraju da imaju isti koncept. Raspravu o ovom zakonu ćemo iskoristi da kažemo koju reč o guverneru Narodne banke i o njegovom radu, s obzirom da nećemo imati priliku da u ovom domu raspravljamo o tome. Samim usvajanjem ovog zakona će to biti bespredmetno, pošto ćemo u ponedeljak ili neki drugi dan imati na dnevnom redu izbor novog saveta i guvernera, a samim tim, neće se o njemu raspravljati već o novim ljudima. Ono o čemu hoću da pričam je da guverner Narodne banke u svojim odlukama i uopšte Savet Narodne banke u poslednjih dve godine od kada su izabrani, imali su dosta lutanja, nisu reagovali pravovremeno na promene koje su se dešavale u Srbiji i neretko su donosili odluke koje nisu bile u interesu građana, već su bile više u interesu komercijalnih banke. Danas kada u Srbiji imamo više od 900.000 hipotekarnih kredita, par stotina hiljada lizinga, kada se beleži pad životnog standarda i kada ima puno kredita koji su uzimani u švajcarskim francima, Narodna banka je morala da preduzme mere da zaštiti građane Srbije od samovolje komercijalnih banaka. To predstavlja sve veći problem u Republici Srbiji. Krediti koji su uzimani u Srbiji, kojih ima puno, što je bilo normalno u periodu za vreme Vlade Vojislava Koštunice kada se beležio opšti rast i kada su uslovi, privreda i prosečne zarade bile takve da su omogućavale da se uzimaju krediti i da se bolje živi, a sada nažalost to nije slučaj, što zbog svetske ekonomske krize, što zbog nesposobnosti prethodne Vlade i same Narodne banke, građani Srbije su došli u situaciju da jedan dobar broj neće moći da servisira dugove. Ukoliko se uzme u obzir da će životni standard još padati, po onome kako nam se predviđa i po sporazumu koji treba da se potpiše sa MMF da bi se obezbedila sredstva da Srbija preživi narednih godinu dana, građani Srbije neće moći bitnije da osete porast tog životnog standarda, a naročito plata u Srbiji. Nova Narodna banka i novo rukovodstvo ne sme da ponovi greške guvernera Šoškića, koji se više ponašao kao zaštitnik komercijalnih banaka i produžena ruka Vlade, nego što se ponašao kao zaštitnik građana čiji interes najviše treba da štiti. Zbog toga DSS nema nameru da podrži ovaj zakon. Hoćemo na jedan odgovoran način da govorimo o radu guvernera Šoškića. Jedina dobra stvar koju je on uradio u poslednjih par meseci je to što ne dozvoljava da grupa privrednika izvrši upad u devizne rezerve i da to malo para što je ostalo, prelije se u džepove jedne grupe privrednika i da građani opet od toga nemaju nikakve koristi.Njegova ležernost prema problemima sa kojima se građani Srbije i uopšte Srbija susreću i situacija u kojoj se nalazimo je skandalozna. Samim tim ova vlast duguje građanima raspravu o guverneru Šoškiću. Treba da smislite način na koji će se raspravljati o radu Narodne banke u prethodnom periodu, jer smatramo da pouke koje treba da se izvuku iz poslednjeg perioda Narodne banke, moraju da budu vrlo značajne i da se ne ponove u narednom periodu. Demokratska stranka Srbije će glasati protiv i insistiraćemo kod svih narednih rešenja da to budu ljudi koji će moći da se uhvate u koštac sa problemima koja nam dolaze i koji će moći hrabro i odlučno da odgovore vremenu krize koja nas čeka, a kriza daleko od toga da je prošla. Hvala.
Hvala. Sledeći je za reč prijavljen narodni poslanik Milovan Drecun. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici jedno od najčešće postavljenih svakodnevnih pitanja u Srbiji svakako jeste – koliko je danas evro? Evro četiri godine ide iz dana u dan gore, dinar ide dole. Takav trend je uveo ogromnu većinu građana u svakodnevna poskupljenja i pad životnog standarda. Na poslovnom planu stvorena je neodrživa situacija, nemogućnost dugoročnog planiranja i stabilnog poslovnog miljea, što je suprotstavljeno preko potrebnom privrednom razvoju. Svi koji direktno ili posredno utiču na vrednost nacionalne valute snose odgovornost za takvo stanje, za obezvređivanje dinara i pad standarda. Oni nisu dobro radili, nisu ispunili očekivanja građana. Obaveza je nove vlasti da njihove propuste ispravi i spreči nastavljanje grešaka. Narodna banka Srbije je izuzetno značajan stub ekonomske bezbednosti zemlje i finansijske stabilnosti. Naš cilj je da Narodna banka Srbije maksimalno bude stavljena u funkciju ekonomskog razvoja i finansijske stabilnosti na održiv i perspektivan način, a radi ostvarenja strateškog cilja, boljeg života za građane Srbije i ekonomskog prosperiteta, ali i da sprečimo zloupotrebe Narodne banke Srbije od strane nekih moćnih interesnih grupa i pojedinaca što je bila praksa u prethodnom periodu. Da bi smo realizovali taj cilj neophodne su nam izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci Srbiji i određena kadrovska rešenja. Ne vidim šta je sporno u razlozima za donošenje zakona ako je, između ostalog, tim zakonom predviđeno da se vrše korekcije u cilju povećanja nadzora Narodne skupštine nad Centralnom bankom u skladu sa ustavnim odredbama, da se zatim vrši povećanje odgovornosti organa Narodne banke, delimično ograničenje i preciziranje ovlašćenja guvernera, izvršnog odbora Narodne banke Srbije. Narodna skupština Republike Srbije ima interes da se ovi razlozi za donošenje zakona ispoštuju. Nismo dobili mandat od građana Srbije da nastavimo uništavanje privrede, pljačku državnih para, enormno zaduživanje, drastičan pad kvaliteta života, uništavanje radnih mesta, što nam je u nasleđe ostavio bivši režim, već da napravimo diskontinuitet sa sveopštim propadanjem i stvorimo uslove za porast životnog standarda, a za to nam je neophodna Narodna banka Srbije. Špekulacije da će novi zakon i promena guvernera ugroziti naše odnose sa MMF i Svetskom bankom, dobijanje datuma za početak pregovora u članstvo EU, gde će nas vratiti u devedesete, gde će dovesti do velikog pada dinara nisu dobronamerne, a ponajmanje konstruktivne. Takvim špekulacijama se zastrašuju građani i ugrožava finansijska stabilnost. Zastrašivanje građana je oproban metod delovanja bivšeg režima. Stalno su nas plašili da će doći potop ako oni ne budu na vlasti. Hajde da onda njih i sadašnjeg guvernera izaberemo doživotno, da nas više ne bi plašili. Građani su na izborima rekli da nisu zadovoljni i da žele promene. Dali su nam mandat da realizujemo te promene i mi to i radimo. Deo promena je i Zakon o Narodnoj banci Srbije i eventualna promena guvernera. Za promene su nam potrebni novi zakoni ili dopune postojećih, ali i novi ljudi koji će na najkvalitetniji način sprovoditi te zakone. Narodna banka Srbije je od vitalnog značaja za prosperitet zemlje i kvalitet života građana. Zato je neophodno da unapredimo njen rad, povećamo njenu efikasnost i stavimo je u funkciju razvoja. Zato su nam neophodne izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci i novo rukovodstvo Narodne banke Srbije. Na kraju, čuli smo da su građani izabrali na prošlim izborima od dva zla manje zlo. Na sreću nisu izabrali najveće zlo za Srbiju. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija.
Poštovane kolege narodni poslanici, možda ova rasprava ne bi izgledala ovako kada bismo zaista danas na dnevnom redu imali izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci Srbije koje bi podrazumevale izvesnu promenu u radu ili pak u organizaciji ili nadzoru nad radom Centralne banke. Ovaj zakon, koliko god oni koji ga brane pokušavali da prikriju njegovu pravu namenu i njegovu pravu suštinu, govori o nečem drugom. Dakle, on pre svega govori ne o potrebi da se uspostavi kontrola nad radom Centralne banke od strane parlamenta, već on ovde daje mogućnost da se uspostavi politička kontrola nad radom Narodne banke Srbije. Onog trenutka kada neko hoće da kaže – zašto ste podigli paniku, mi ničim ne ugrožavamo samostalnost ove institucije, onda mora da razume da postoje ljudi koje ne možete jeftinom demagogijom obmanuti, da postoje ljudi koji mogu da razumeju zašto ste demagogijom došli na vlast, ali isto tako znaju da vas demagogija na vlasti ne može održati. Može se sada ovde govoriti o časnim namerama, o tome kako se želi uspostaviti jedan drugačiji sistem rada Narodne banke, kako se želi uspostaviti kontrola naroda čiji smo mi predstavnici nad radom Narodne banke, ali suština ovog zakona je u tome da se želi uspostaviti potpuna kontrola nad jednom institucijom, kao što je Narodna banka Srbije. Istovremeno ovaj zakon, ma kako to pokušali da prikriju i da kažu da se ne radi o tome, otvara i drugu temu. Dakle, zašto se on donosi? Donosi se zbog potrebe da izvršna vlast uspostavi kontrolu nad Centralnom bankom i sa druge strane zbog toga što one ljude koji sada upravljaju i predstavljaju Narodnu banku treba skloniti, jer nisu u saglasnosti sa namerama nove vlasti šta da radi sa Narodnom bankom i sa deviznim rezervama. Treba postaviti one ljude koji će te namere izvršne vlasti u centralnoj instituciji sprovesti. Dakle, da nema nikakve iluzije o čemu se zapravo danas ovde radi. Postavlja se pitanje, ako neko hoće da kaže da guverner Narodne banke nije radio dobro ili da nije izvršio zakonom predviđene obaveze, zašto danas nemamo raspravu o radu guvernera Narodne banke, gde bismo imali priliku da čujemo i guvernera Narodne banke, pa da vidimo koji su razlozi zbog kojih su neki nezadovoljni njegovim radom? Dakle, šta su hteli, kako su hteli da izvrše upliv i kontrolu nad deviznim rezervama i koji su pravi motivi zbog kojih hoće da ga smene? Pored uslova koji su zakonom definisani o tome na koji način može biti smenjen guverner Narodne banke, postoje vrlo jasno precizirani uslovi. Ovim zakonom se zaista uvodi praksa da se smena guvernera i kompletnog rukovodstva Narodne banke Srbije vrši po sili zakona odredbom člana 26, koja kaže – od dana nastupanja, 90 dana nakon toga se bira novo rukovodstvo Narodne banke Srbije. Iako neki pokušavaju da nam kažu da ovaj zakon govori o tome kako hoće da se unapredi rad i poveća kontrola nad radom Narodne banke i da mi koji tvrdimo da je ovaj zakon, personalna promena na vrhu Narodne banke, pokušaj da se jedna osoba skloni, kako bi se jedna vrlo određena osoba dovela na čelo te institucije, sami sebe demantuju. Potpuno je očigledno da se po njihovim tvrdnjama i po tvrdnji premijera, radi upravo o potrebi da bude izvršena smena na čelu Narodne banke Srbije. Dakle, premijer kaže u svom ekspozeu da su devizne rezerve prevelike, što pokazuje samo nameru izvršne vlasti da zavuče ruku u devizne rezerve. Ostaje samo da se nadamo da će sa tom šakom i tim novcem uraditi nešto što je korisno po sve, a ne samo po neke, zašta strepimo vrlo opravdano. Dakle, imamo sve moguće pokazatelje zbog kojih možemo biti vrlo zabrinuti. Dakle, ako je bila potreba da se izvrši veća kontrola, što možemo razumeti, da se izvrši veća kontrola nad radom Narodne banke, dakle nad onim što Narodna banka radi i nad efektima onoga što Narodna banka radi, mi smo bili otvoreni za svaki mogući razgovor o tome kako da se izvrši veća kontrola. Pošto se ovde radi o tome da se ovde zaista uspostavlja najbrutalnija politička kontrola nad NBS, onda naravno naša je obaveza da kažemo, mi vidimo da to radite, mi upozoravamo građane da to radite, mi upozoravamo građane da posledice toga mogu biti katastrofalne. Priča o tome da će njihovi krediti biti manji je zamajavanje očiju. Radi se o tome da to može i najverovatnije vodi u spiralu pada vrednosti dinara, u spiralu inflacije i da to automatski znači da najveću cenu plaća svaki građanin pojedinačno. Ne oni koji će koristiti devizne rezerve za svoje ekonomske projekte, već će to plaćati građani Srbije i tada će zaista ta razlika koju sada imaju u otplati kredita izgledati smešno u odnosu na ono što će biti njihov život u takvoj inflaciji. Mislim da sama ideja o tome da se uspostavi kontrola nad institucijama finansijskim nije loša i mogla bi da bude predmet ozbiljnog razgovora i mogla bi da ima i izvesnu vrstu podrške, ali se na osnovu ovog zakona jasno vidi da je to samo kolateralna posledica jedne potpuno druge i drugačije namere. Samo na kraju da kažem. Izjašnjavanje za članstvo u EU nije dovoljno. Sve su ovo koraci po kojima će nas ocenjivati. Ja sam sasvim sigurna da će ovaj korak biti vrlo negativno ocenjen. Sasvim sam sigurna da ćemo mi imati Zakon o NBS nakon izvesnog vremena, opet na dnevnom redu, kada izvršimo ovu neverovatnu smenu upravljanja NBS. Vratiće se ovaj zakon pod pritiskom EU i mi ćemo ga menjati vraćajući ona rešenja koja omogućavaju veću samostalnost i onemogućavaju izvršnu vlast da zavlači ruke u devizne rezerve. Priroda je izvršne vlasti da traži pare na sve strane. Priroda je izvršne vlasti da bude popularna i da traži način kako da te pare plasira i da ostane popularna. Suština onoga što jeste naša potreba kao društva jeste da izvršimo suštinske reforme, one nisu popularne i da ni na koji način ne ugrozimo makroekonomsku stabilnost zemlje. Ovim zakonom se to neće desiti. Kao što je prvi zakon koji je došao u ovu Skupštinu, koji je nova parlamentarna većina pokazala kakve su joj namere, o potrebi da se zakon pravi za jednog čoveka koji treba da ima punu kontrolu nad svim službama bezbednosti. Ovo je zakon koji se pravi za jednu osobu kako bi imala punu političku kontrolu nad NBS. I kao što je Zakon o Vladi kojim se pokazala namera da se smenjuju svi koji su partijski i politički nepodobni sve tvrdnje da ovo nije vraćanje u 90-te, sami oni koji predlažu ove zakone demantuju. Ovo je vraćanje u 90-te, po onome što se radi, ne po onome što se navodno želi. Hvala vam.
Reč ima gospodin Zoran Antić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni se čini da je ipak isuviše vremena provodimo baveći se nekim personalnim rešenjima i da svi poslanici nisu dovoljno proučili ovaj zakon koji je predložila skupštinska većina, vladajuća većina, jer je činjenica da ingerencije guvernera koje je imao do sada biće znatno umanjene ovim zakonom. Činjenica je da je vladajuća većina želela da jasno razdvoji obaveze i poslove koje ima izvršni odbor, koji ima Savet NBS i uprava za nadzor koja se formira ovim zakonom. Dakle, mislim da nema potrebe toliko reči trošiti na neka personalna rešenja. Mislim da ekonomska politika, monetarna politika i obaveza da se finansijski konsolidujemo znači jako puno rizika Srbiju u nekom narednom periodu. Moramo da budemo svesni tih rizika. Verujem da je veliki broj poslanika toga i svestan, ali nismo u potpunosti svesni da u našem okruženju imamo jako negativne trendove koji mogu bitno da utiču na finansijsku stabilnost Srbije i na stabilnost finansijskog sektora. Veliki problem našoj ekonomiji predstavlja činjenica da imamo trenutno veći odliv deviza nego što imamo priliv. Da ćemo u narednom periodu imati problem sa prilivom deviznih sredstava, da imamo očigledno slabljenje, ozbiljno slabljenje kursa dinara koje bitno utiče na položaj i na likvidnost i privrede, bitno utiče na standard svih građana. To su sve problemi s kojima moramo da se suočavamo u nekom narednom periodu i da je želja vladajuće većine da imamo i adekvatne odgovore i da imamo poluge vlasti kojima možemo da se suprotstavljamo izazovima koji su pred nama. Veliki broj preduzeća danas ne može da ispunjava svoje kreditne obaveze, veliki broj građana ne može da ispunjava, sve je veća docnja. O kamatama, visini kamata, mislim da nema ni potrebe, dosta je poslanika danas govorilo o tome. Sve su to problemi sa kojima se suočava vladajuća većina i mislim da ste i sami nekoliko puta isticali da treba puno hrabrosti u ovom trenutku, preuzeti odgovornost. Mi smo spremni da preuzmemo tu odgovornost, ali imajte malo poverenja. Pogledajte koji su to konkretni koraci. Nemojmo da se bavimo personalnim rešenjima. Kažem, u ovom zakonu ona nisu prioritet. Prioritet bih ja rekao, pre svega, da je kontrola i nadzor finansijskih institucija i ono što je pozitivno, rekao bih iz diskusija većine poslanika, to je da smo se svi složili da je uprava za nadzor jedno dobro rešenje koje je ponudila vladajuća većina. Da smo svi nezadovoljni činjenicom da NBS ima ozbiljne propuste u nadzoru banaka. Da ti propusti poprilično koštaju građane Srbije. Da na žalost imamo prebacivanje odgovornosti sa NBS na izvršnu vlast, da izvršna vlast prebacuje odgovornost na NBS i da trenutno zakonsko rešenje nije dovoljno jasno definisalo prava i obaveze NBS kada je u pitanju kontrola i nadzor. Uprava za nadzor, ja verujem najveće dostignuće ovog zakona. To u svakom slučaju podrazumeva jednu upravu koja je nezavisna i ona će u mnogome da potpomogne nezavisnost NBS. Značiće u svakom slučaju i bolju kontrolu finansijskih izveštaja i bolju kontrolu boniteta finansijskih institucija, pa i ono što je najbitnije, zaštitu korisnika finansijskih usluga. Dakle, to je ono na čemu treba da se bazira diskusija, po meni, i to je ono čime vladajuća većina može da se pohvali. Mislim da ima jako puno sumnje u tome da će vladajuća većina da potroši tako olako devizne rezerve. Mislim da u samom zakonu pojedini poslanici, pojedine kolege iz opozicije nisu primetili još jednu nameru predlagača, a to je da najzad imamo strategiju koja podrazumeva upravljanje deviznim sredstvima. Do sada je to bilo uz niz diskrecionih prava. Ovaj put mi imamo strategiju. Kroz tu strategiju moći ćemo da procenjujemo koliko se rukovodstvo NBS drži tih zacrtanih smernica u toj strategiji i računam da ćemo i u tom smislu imati devizne rezerve koje će sasvim sigurno garantovani stabilnost finansijskog sektora, bez obzir na jedno nepoverenje i na jednu sumnju koja se kod opozicionih poslanika javlja. Ono što je još jako važno u ovom zakonu i što bih ja isto tako da pohvalim, to je činjenica da kada je u pitanju platni promet NBS, po nama do sada tu funkciju nije obavljala na pravi način. Da će ovim zakonom mogućnost da se kontroliše, da se utiče na platni promet, da se onemogući bar ono što je očigledno, kad je u pitanju iznošenje nelegalno, nezakonito deviznih sredstava, čak i izvesno pranje novca. Da će NBS u tom smislu imati mnogo ozbiljnije ingerencije. Podsećam vas da imamo i prateće dokumente, odnosno pravilnike koji iz ovog zakona proističu. Od kvaliteta tih pravilnika zavisiće i sam rad Narodne banke u budućnosti. Uopšte nemam sumnju i nemam razloga da sumnjam da će ti pravilnici biti u duhu ovog zakona koji se predlaže Narodnoj skupštini. I generalno mislim da uvođenjem uprave za nadzor, jasnim definisanjem zadataka koje ima Savet Narodne banke Srbije, Izvršni odbor, mi možemo da računamo da će Narodna banka u narednom periodu biti znatno efikasnija nego što je to u ovom trenutku. Ono što bih ja, uz stabilnost finansijskog sektora, što je i cilj ovog zakona sasvim sigurno i prevashodno, istakao da ovim predloženim rešenjima se stvaraju uslovi da imamo i znatno više uspeha kad je u pitanju borba protiv korupcije i kriminala, to je jedno od obećanja vladajuće većine, da je činjenica da imamo upravu za nadzor koja će sarađivati sa svim organima gonjenja i imati potpuniji uvid u finansijsko poslovanje pojedinih finansijskih institucija koje su u sprezi sa privrednim kriminalom, ja bih rekao i sa pojedinim tajkunima u zemlji, bar kad suu pitanju pojedine privatizacije, da ćemo u tom smislu imati znatno više uspeha i da ćemo u ono nezadovoljstvo koje očigledno kod građana, načinom na koji se odvijao proces privatizacije u prethodnom periodu uspeti i ovim zakonom da umanjimo jer ćemo biti znatno efikasniji u borbi protiv korupcije i kriminala. Kad sve ovo saberete mislim da, bar što se nas iz vladajuće većine tiče, a verujem da i poslanici opozicije mogu da budu zadovoljni ovim rešenjem, izuzev onog što se tiče izbora guvernera i viceguvernera, razumem da tu postoji izvestan otpor, ali podsetio bih vas da smo pre dve godine na jedan jako problematičan način birali i smenjivali prethodnog guvernera, odnosno da je to radila sadašnja opozicija. Mislim da je ovo što mi danas radimo znatno transparentnije, da je Narodna skupština dobila znatno ozbiljnije ingerencije i da je rad Narodne skupštine nešto što mogu da prate svi građani Srbije i da procenjuju koliko smo dobronamerni i koliko su dobri predlozi i za guvernera i za viceguvernerakoje ćemo imati pred ovim visokim domom. Hvala vam.
Hvala. Sledeći prijavljeni narodni poslanik je gospodin Aleksandar Čotrić. Izvolite.
Molim vas samo da mi kažete koliko je preostalo vremena poslaničkoj grupi SPO-DHSS? (Predsednik: Tri minuta.) Hvala. Poslanici SPO i DHSS protive se Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, jer smatramo da predložene promene ugrožavaju Ustavom i zakonom definisanu i garantovanu samostalnost najviše finansijske institucije u našoj zemlji. Da budemo iskreni, jedini razlog za promenu ovog zakona jeste namera vladajuće većine da promeni sadašnjeg guvernera i da na to mesto dovede guvernerku, da ne kažem - guvernantu. Ali, pošto ne znamo ko je to i nije prisutna ovde u sali, onda nećemo da pričamo o odsutnima. Suprotno je svim pravnim uzunsima da guverner koji je izabran po jednom zakonu bude menjan po drugom, jer proizilazi da se zakon donosi samo zbog ... (Predsednik: Izvinite gospodine Čotriću, molim narodne poslanike da dozvolimo gospodinu Čotriću da završi svoje izlaganje.) Hvala. Proizilazi da se zakon menja samo zbog promene guvernera i to onda znači da ćemo svaki sledeći put, kada bude trebalo da se promeni neko na čeonoj funkciji, menjati i zakon i onda će ova skupština da radi kao dragstor 24 sata dnevno, donosićemo zakone kao na nekoj traci, samo zato da bi se namirile kadrovske potrebe stranaka koje čine vladajuću većinu i to upravo u postizbornom periodu, u kojem nam je obećana tzv. departizacija. Sada se najavljuje, to smo čuli ovde od više poslanika, da će na to mesto da dođe partijska ličnost, na čelo institucije koja ima Ustavom definisanu svoju samostalnost. Možda se ta departizacija ne odnosi na članove stranke, možda se departizacija odnosi samo na članove partije, to ćemo da vidimo. Moram da istaknem da SPO nema nameru da brani dosadašnjeg guvernera, smatramo da je činio krupne propuste u svom radu. To se, pre svega, odnosi na nedopustivo smanjenje vrednosti dinara u odnosu na druge valute. Ovde nije reč samo o kursu dinara, ovde se radi i o kursu Vlade, odnosno kakav će biti kurs ove vlade, da li će ona da brodi kursom ka evropskim integracijama, ka Briselu ili će taj kurs da bude takav da ga je teško definisati, da će to biti tamo – amo kretanje. Podsetiću vas na nedavni pokušaj Vlade Mađarske, premijera Orbana ... (Predsednik: Samo vas molim da obratite pažnju na vreme.) Završavam. Dakle, nedavno je propao pokušaj Vlade Mađarske da promeni tamošnjeg guvernera Narodne banke. U sve što se tamo dešavalo su se umešale institucije EU i Orban je morao da odustane od pokušaja promene guvernera i samim tim je i mađarska vlada izgubila kredibilitet u evropskim institucijama. Samo još jedna rečenica i završavam time. Nije obećavajuće kada nova vlada pravi greške u koracima već na prvom koraku. Hvala.
Hvala. Sledeći prijavljeni za reč je gospodin Vladimir Cvijan. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, čuli smo do sada dosta diskusija o zakonu, čuli smo gomilu opštih mesta, opštih stavova, kako je zakon katastrofalan, kako nas neće uvesti u EU, kako ćemo imati ovakvih i onakvih problema. Hajde malo da pričamo stručno i da ne govorimo reči poput "dadilja" i slično i da se bavimo upravo rešenjima u zakonima koje imaju zemlje u EU ili zemlje koje će uskoro postati članovi EU. Za pripadnike opozicije i za članove bivšeg režima preporučio bih da pročitaju npr. Zakon o hrvatskoj Narodnoj banci od 24. juna 2008. godine, Zakon o banki Slovenije objavljen u Radnom listu br. 72 od 2006. godine, Zakon o Narodnoj banki Slovensko, to je Slovačka država, iz 1992. godine, zadnji put menjan 2009. godine, Zakon o Balgarskoj Narodnoj banci donesen 1997. godine, zadnji put menjan 2010. godine. Dajem samo nekoliko primera. Zašto? Zato što, ako pročitate, recimo, član 45. hrvatskog zakona, videćete da je upravo predloženi zakon, koji smo mi predložili, o Narodnoj banci, praktično su to dva skoro potpuno ista člana. Ako pročitate slovenački zakon, član 39, videćete da je sistem razrešenja uveden u Sloveniji, a to je članica EU, jako sličan ovome koji smo mi predložili. Ako pročitate rumunski zakon o Rumunskoj Narodnoj banci, oni su članovi EU, imate ga i u engleskoj verziji, neoficijalni prevod, videćete da član 3. stav 3. počinje rečima – Narodna banka Rumunije će sarađivati sa Ministarstvom finansija Rumunije, pa nabraja po kojim svim pitanjima i po kojim sve kriterijumima. Hajde da ne zavaravamo više građane, da je ovaj zakon koji je predložen neki neevropski zakon. Hajde više da ne zavaravamo građane da se zakon donosi zbog smene tamo nekog čoveka ili dovođenja drugog čoveka. Hajde da ne govorimo više u ime EU, kako će ovaj zakon morati iz ovog ili onog razloga da se menja. Hajde da prihvatimo činjenicu da najveći deo odredbi zakona koji smo predložili već postoji u određenim zakonima koji regulišu materiju Centralne banke u EU i ne samo materiju Centralne banke, da ne biste sad naprasno počeli da čitate zakone o narodnim bankama, Uprava za nadzor je predviđena u zakonima koji regulišu sprečavanje pranja novca u većini zemalja EU. Dakle, mogu samo da pohvalim ovakav nacrt zakona, mogu potpuno argumentovano, bez ružnih reči, krajnje stručno da kažem da je on potpuno usaglašen sa evropskim standardima, jer evropske zemlje već imaju ovakve odredbe u zakonima i mogu samo na kraju da predložim da ga svi zajedno usvojimo. Hvala.
Hvala. Naredni prijavljeni govornik je gospodin Milenko Dereta. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovane koleginice i kolega, novi sam u Skupštini pa stalno nešto učim. Shvatio sam danas da, kada se zakon donosi po hitnom postupku zato što je izuzetno važan, mi kao poslanici moramo da čekamo pola sata da bi se završila jedna utakmica, jer predsedavajući, ovo se odnosi na vas, gospodine predsedniče, ne dođe dok se utakmica ne završi. Znači, nije zakon baš toliko hitan da se ne bi poštovala procedura i na taj način potcenili mi poslanici koji smo došli na vreme. Naravno, ovde se naizgled govori o funkcionisanju Narodne banke, ali zapravo ukazao bih na nešto drugo, na šta su ukazali i mnogi drugi, a to je pitanje – na koji se način ovaj zakon donosi? Način na koji se ovaj zakon donosi je zapravo kontinuitet sa bivšim režimom. Ovaj režim radi isto kao što je to radio i bivši, tj. izbegava suštinsku i javnu raspravu o veoma važnim pitanjima, kao što je funkcionisanje i način rada i kontrole Narodne banke. Nama se ovde zamera da se kao izgovor za primedbe koje dajemo navodi nezavisnost institucije kao što je Narodna banka. Nezavisnost nije izgovor, nezavisnost je suština institucije kao što je Narodna banka. Molim da se ta nezavisnost maksimalno poštuje, a bojim se da rešenja koja se nude, bez obzira šta nam je prethodni govornik sve naveo kao primere na koje treba da se ugledamo, treba da prevashodno poštuju nezavisnost te institucije. Ne sumnjam da su sve navedene zemlje, članice, kandidati i ostali, donele slične zakone, ali sam uveren da ih nisu donosili po hitnom postupku i uveren sam da ih nisu donosili bez stručne rasprave i uveren sam da ih nisu donosili bez prisustva guvernera i predstavnika narodne banke u toj raspravi. Istovremeno moram da kažem da se način na koji se donosi ovaj zakon i motivi, koje valjda javnost prepoznaje u njima, u velikoj meri poklapaju i sa načinom na koji je donet član 38. Zakona o Vladi, o kadrovskim promenama koje će se dogoditi u institucijama države. Moram da kažem i da jedan deo stručne javnosti, što uključuje ugledne ekonomiste, ugledne pravnike i veliki broj organizacija civilnog društva, je to ocenio kao grubo narušavanje vladavine prava u Srbiji, zato što obesmišljava položaj nezavisnih institucija. To predstavlja određenu vrstu pravnog nasilja koje mora naići na reakciju javnosti. Uveren sam da će ta reakcija biti veoma burna onog trenutka kada ovaj zakon bude usvojen i kada bude izvršena promena na čelu Narodne banke i, očigledno, i viceguverner će u toj seči pasti. Preskočiću pitanje departizacije zato što je očigledno da je departizacija bila jedna prazna reč koja se koristila u kampanji, jer sve što se događa od trenutka kada je novi režim uspostavljen govori o tome da će partijska kontrola svega biti nastavljena i da će partijska kontrola svega biti možda čak i veća nego što je bila do sada. Ono što je za mene zabrinjavajuće, jeste da ne govorimo mi u ime EU, ovde koji smo prisutni i koji pokušavamo da ukažemo na probleme predloženog zakona o Narodnoj banci. Evropska unija se već oglasila po tom pitanju i izrazila svoju duboku zabrinutost zbog načina na koji se ta promena vrši. Prema tome, način i ono što je predloženo u ovom zakonu je imalo predvidive posledice. Protest EU i monetarnih institucija su bile predvidive. Postavljam pitanje – da li su ti protesti bili i očekivane posledice donošenja ovakvog zakona? Naime, očigledno da će ovaj zakon u velikoj meri uticati na mišljenje EU o našoj spremnosti da se priključimo EU, a očigledno da postoje neke tendencije da se taj proces maksimalno uspori, da ne kažem da se potpuno zaustavi, jer to bi zaista bilo možda preterano. Dakle, pitanje kako se donose određeni zakoni je izuzetno bitno. Izbegavanje javne i stručne rasprave degradira rad i ove skupštine, a moram reći, i izvršne vlasti. Mi ne možemo o ovako ozbiljnom pitanju, kao što je funkcionisanje, loše ili dobro, Narodne banke, izbeći razgovor koji mora biti ozbiljan i mi ne možemo u tom procesu izbeći prisustvo onih koji su po postojećem zakonu ovlašćeni da donose odluke o razrešenju i o postavljanju novog guvernera i novog viceguvernera. Dakle, prosto apelujem na ovaj režim da izbegne ono što je radio prošli i da poštuje proces javne rasprave, da poštuje proces stručnog mišljenja koje mogu da iznesu oni koji ne učestvuju direktno u radu ove institucije. Hvala.
Hvala. Pre nego što dam reč prethodnom govorniku, vi ste na početku svoje diskusije rekli da je sednica kasnila 30 minuta jer sam ja gledao utakmicu, a to, naravno, apsolutno nije istina. Prenos Narodne skupštine nije bio moguć u periodu dok je trajala vaterpolo utakmica između reprezentacije Srbije i Crne Gore. Poštujući tu odluku i da bi obezbedio potpunu javnost rada Narodne skupštine, sednicu smo počeli u trenutku kada su se za to stvorili tehnički uslovi. Da sam privatna ličnost rekao bih da bih rado gledao naše kako pobeđuju, ali ovog puta sam bio vođen interesom građana Srbije, tako da moram da kažem da to zaista nije tačno.
Verujem da je to tako, ali vas molim da ubuduće o tome obavestite sve grupe koje postoje u Skupštini, kako bismo znali kada da dođemo ovde, a ne da dođemo pola sata ranije. I ja bih voleo da sam gledao kako pobeđujemo. Nažalost, nismo, igrali smo nerešeno, ali možda i to nije loše.
Prihvatam vašu sugestiju što se tiče obaveštavanja. Hvala. Naš sledeći govornik je gospodin Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, od ovlašćenih predstavnika stranaka bivšeg režima danas smo čuli zaista zanimljive kritike Zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije. Te kritike su bile bazirane na Đakovoj buni, na filozofima iz 19. veka, dolazile su i do dede Avrama i njegovog dinara iz 1994. godine, dolazile su i do 2000. godine, ali nikako i preko 2000. godine i 5. oktobra 2000. godine, kao da je u proteklih 12 godina Srbijom teklo med i mleko. Po mom skromnom mišljenju, to je čista demagogija koju ste, nažalost, bili u prilici da primenjujete u proteklih 12 godina. Imam opravdanu sumnju da nam ta iskustva koja promovišete neće obezbediti makro-ekonomsku stabilnost i nisku stopu inflacije. Upravo su to one vrednosti koje zanimaju i građane Republike Srbije i privredu Srbije i nalaze se u prioritetima sadašnje nove Vlade Republike Srbije. U današnjoj debati, ali i u medijima koji se nalaze pod kontrolom, i vlasničkom i uređivačkom kontrolom pojedinaca iz bivšeg režima, provejava bojazan od gubljenja nezavisnosti i NBS i, naravno, guvernera NBS. Savet guvernera Narodne banke je prva instanca koja ocenjuje rad nezavisnog guvernera. Po pravilu, da bi i institucija Narodne banke i guverner bili nezavisni, i sam Savet guvernera NBS mora da bude nezavistan. Međutim, jedan od članova Saveta guvernera NBS je gospodin Milojko Arsić. Na stranu što se gospodin Arsić, a to možete videti u svim sredstvima informisanja, zalaže za prodaju "Telekoma", "Galenike", "JAT-a", što se otvoreno zalaže i protiv je smanjenja PDV na bebi opremu, to možda mogu i da oprostim, to je njegova lična stvar, međutim, to što je gospodin Milojko Arsić bio savetnik bivšeg predsednika Vlade, gospodina Mirka Cvetkovića, a pre toga i na platnom spisku "CES Mecon", mu oduzima čin nezavisnosti. Gospodin Kosta Josifidis, uz svo poštovanje gospodina Koste Josifidisa kao profesora i šefa katedre na ekonomskom fakultetu, predavača na filozofskom fakultetu, gospodin Josifidis radi mnogobrojne projekte vezane za pokrajinske sekretarijate gde zarađuje, što takođe možete videti u sredstvima informisanja, više od sedam miliona dinara godišnje. Te činjenice mu, takođe, oduzimaju čin nezavisnosti. Ove ljude, članove Saveta guvernera Narodne banke Srbije, je birao bivši režim i tada vam nije smetalo da li će biti i čime će biti, a na ovaj način vidimo da su finansijski izuzetno zavisni bili od odluka bivšeg režima. Ovaj Predlog zakona potvrđuje, odnosno vraća nadzornu funkciju Narodneskupštine, to je član 2. ovog zakonai ne vidim zbog čega bi to bio problem. Zašto bi se iko plašio kontrolnog mehanizma Narodne skupštine Republike Srbije? Uostalom, član 95. Ustava Republike Srbije definiše da je Centralna banka Republike Srbije samostalna i da podleže nadzoru Narodnoj skupštini kojoj i odgovara. Narodna banka Srbije je, složiće te se, siguran sam, u prethodnom periodu imala slabu kontrolu nad bankarskim sektorom, što je dovelo do propasti "Agro banke", kao i do lošeg poslovanja kako Razvojne banke Vojvodine, tako i Privredne banke Beograd, u kojoj je država, iako je imala druge prioritete, morala da u prethodnom periodu upumpa skoro 100 miliona evra. Zbog toga je dobro što se članom 3. ovog zakona obrazuje posebno organizacija koja se zove Uprava za nadzor nad finansijskim institucijama, koja će i raditi poslove kako i sam naziv govori - kontrola, odnosno nadzor nad finansijskim institucijama. Ovim članom je definisano šta su to finansijske institucije, odnosno, da su to banke, društvo za osiguranje i dobrovoljni penzioni fondovi. SNS će u danu za glasanje podržati ovaj Predlog zakona, jer će on omogućiti bolje funkcionisanje Narodne banke Srbije, a ujedno ne dira u samostalnost nezavisnost Centralne banke Srbije.
Hvala. Sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Mirko Cvetković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege, pred nama se nalazi Predlog zakona o Narodnoj banci i kada se pogleda i sam tekst i način kako je on došao pred Narodnu skupštinu, mislim da nije nekorektno reći da je sve učinjeno pogrešno. Greške potiču od samog načina dolaska na dnevni red, od efekata koje će ovaj Zakon izazvati na kratak rok, kao i od efekata koje će imati na dugi rok. Imali smo priliku u dosadašnjim izlaganjima narodnih poslanika uključujući tu i narodne poslanike iz opozicije kako je Narodna banka veoma važna, kako je njena uloga ključna u privrednom sistemu ove zemlje. Mislim da su oni bili u pravu, ali upravo takav pristup koji su dali, zapravo govori o tome da ovaj zakon nikako nije smeo da bude podnet skupštini po hitnom postupku. On je morao, pošto tangira ključne stvari od značaja, koje će biti dugoročne, da otvori javnu raspravu, slušanja, diskusije i tek onda da usvajamo jedan ovako ključni zakonski predlog. Isto tako, krajnje neuobičajeno, mada, moram da kažem, nije protivzakonito, da jedan sistemski ključni zakon iz stručne oblasti kao što je Narodna banka, ne bude predložen od resornih organa. Dakle, ovaj zakon nije predloćilo ministarstvo finansija i ekonomije, niti ga je predložila Narodna banka, već ga je predložila grupa poslanika i to po hitnom postupku. To je, po meni, a i na osnovu onoga što smatra poslanička grupa DS, potpuno pogrešno. Takođe smo imali prilike da u raznim obrazloženjima, koja su ovde data, čujemo i obrazloženje o tome kako je Narodna banka vukla loše poteze, kako ima loše rezultate u domenu kursa, u domenu zaštite, odnosno kontrole bankarskog sektora. Upravo ovo obrazloženje je u kontradikciji sa činjenicom da se ti problemi reše zakonom, zapravo, predlaganjem Zakona uz obrazloženje da se loše radilo. Mi aboliramo one koji su loše radili, jer znači, da su imali bolji zakon ni njihovi rezultati ne bi bili loši. Dakle, to su dve sasvim suprotne stvari. Jedna stvar je pitanje otvaranja rasprave o radu, i ona je uvek mogla da otvori, a druga stvar je zakon i stvaranje sasvim drugačijeg sistemskog ambijenta. Na ovaj način, dajemo političku kvalifikaciju, ne dozvoljavamo da ljudi izađu sa svojim stavovima i iza toga donosimo zakon. Neposredni negativni efekti ovog zakona su jednim delom sadržani već u samoj činjenici da se on predlaže po hitnom postupku. Tu pre svega, mislim na upravu za nadzor nad finansijskim sistemom, ali ovog puta ne mislim o tome da je to nešto negativno, već da je nedovoljno dobro proučeno, i da je, upravo zbog toga što uvodimo neka sistemski drugačija i nova rešenja, zakon morao da prođe kroz javnu raspravu, pa da tek onda nakon ozbiljne, stručne rasprave dođe u skupštinu. Takođe, pošto će se kroz amandmane razgovarati o detaljima, samo želim da napomenem još jednu značajnu stvar, a to jeda je u Zakonu eksplicitno utvrđena mogućnost tzv. sekundarne kupovine državnih papira od strane Narodne banke, što prosto rečeno znači, omogućena je masovno štampanje para bez pokrića. Ne kažem da će se tako i desiti, ali to je ono što je u članu, činimi se 18. navedeno kao eksplicitna mogućnost. Naravno tu dolazi i pitanje smanjenja stepena nezavisnosti, pa i lične nezavisnosti, a mislim da je čitava ta priča u osnovi protivustavna, s tim što nisam pravnik da o tome zauzimam svoje stavove. Trajni negativni efekti ovog zakona ogledaju se pre svega u tome što je on treći zakon po redu koji je donet, a koji specifično liče jedni na druge. Prvo to je zakon kojim su državni službenici na položaju, stavljeni u poziciju da mogu da budu smenjeni od strane izvršne vlasti. Zatim, zakon po kome su nosici upravnih ovlašćenja takođe, zavisni od izvršne vlasti i konačno imamo jedan nasrtaj, da tako kažem, na nezavisnost Narodne banke. Ta tri zakona, jedan za drugim po kratkom i po hitnom postupku vraćaju nas unazad. Neću da licitiram u koje godine, ali je sigurno da nakon usvajanja ovih zakona mi više nemamo isti privredni ambijent koji smo do sada imali. Na kraju bih želeo da kažem svojim kolegama sa kojima je DS činila prethodnu koalicionu vladu i sa kojima smo zajednički donosili sve ove zakone i jačali nezavisnost nezavisnih organa i od izvršne vlasti, da apelujem na njih da, posmatrajući ovaj niz ukidanja onih demokratskih dostignuća koja smo ostarili, razmisle da li zaista žele da se vratimo dva koraka unazad. Naravno, u međuvremenu mi smo doneli i Zakon o tome da je mandat narodnih poslanika neprikosnoven i zbog toga svaki pojedinac kada bude glasao mora znati da to više nije stvar stranke koja mu je to naložila, već da je on i sam učesnik u procesu koji se ovde događa. Hvala.
Hvala. Pre nego što dam reč sledećem govorniku, obaveštavam Narodnu skupštinu da mi je stigla pisana ostavka guvernera Šoškića. Sledeći prijavljeni govornik je narodni poslanik Dragan Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedniče. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, ovde se sve vreme lamentira nad navodnom nezavisnošću NBS, a u stvari izbegavamo da kažemo da se radilo o jednoj apsolutnoj zavisnosti od ljudi iz bivšeg režima. Nažalost, to je prekinuto malopre i upravo u prilog tome hoću da kažem jedan drugi deo diskusije koji sam pripremio. Sve vreme ovde izbegavamo da pođemo od jednog osnovnog termina, a to je ekonomska politika nove Vlade. Ovde je bio spoj nečega što je bila ekonomska politika bivše Vlade i, naravno, politika NBS u prethodnom periodu u kojem su pre tri meseca na prethodnim izborima građani doneli svoj sud. Mi smo kao država došli do ivice bankrota. Verovatno će pokazatelji ekonomske politike pokazati da je stanje možda i teže nego što je javnost imala prilike biti upoznata. Pad opšte proizvodnje i izvoza, takođe, nikad veći uvoz, nikad veći debalans u budžetu, sve su to pokazatelji koji opravdavaju potrebu da ovo bude baš prvi predlog zakona i da o ovome treba razgovarati. Mislim da treba spojiti odluku o novoj Vladi, stav preko 150 poslanika da je to dobra priča za budućnost za naredne četiri godine i, naravno, da treba novu politiku NBS staviti u isti pravac. Ovo sve po sebi ima jedan logičan sled i dobra je prilika da se upravo pozabavimo ovom temom. Naravno, bivši režim govori o sledećim stvarima. Govori o navodnoj nezavisnosti koja je ugrožena elementima nove ekonomske politike, a pokušavamo da zaštitimo tu novu nezavisnost faktički izbegavanjem člana 95. Ustava, koji kaže da ova skupština ima pravo kontrole nad radom NBS. Upravo govorimo u prilog tome da nam i ne treba nov Ustav kada se štite neke linije bivše moći, kanali preko kojih se razrušavao politički sistem kada se vršilo veliko bogaćenje, a onda se pozivamo ne tzv. priču o Evropskoj uniji, jer samo mislite da vi imate pravo da o tome govorite. Ta ista Evropska unija je poslala nekoliko poruka u poslednje vreme koje su vrlo jasne. Prva i osnovna poruka je da su mediji u Srbiji apsolutno zavisni i da kontrola nad njima pripada ljudima iz bivšeg režima. Pravosudni sistem, o tome ste imali ovih dana odluku Ustavnog suda koja je pozdravljena sa oduševljenjem i u stručnim i u krugovima politike javnosti, a i među običnim građanima kao demonstracija državnosti i vraćanje državnosti u okvire Ustava. Na kraju imate još jednu činjenicu, a to je zahtev EU da se preispitaju 24 privatizacije, u čije vreme su rađene te privatizacije. Stalno se dolazi do 2000. godine i govori se tamo neki ostaci bivšeg režima, pa ćemo zavući šapu, kako rekoše neki ovde, u džep. Ne znam da li sam dobro razumeo, da li se to odnosilo na nas, narodne poslanike, da mi ovde raspolažemo sa šapama ili da su to naši članovi Vlade, pa oni imaju šape? Koliko znam, šape imaju životinje, pa bih molio narodnog poslanika da nam se svima ovde izvine zbog korišćenja tih termina koji su nepristojni. Naravno da smo ovde elementirali sve vreme na navodno nekim potrebama da će ovde sada doći do inflacije, da će ovde da se štampa opet novac kao '90, da će doći do skoka cena i da će doći do opšte propasti društva. O tome šta se desilo na prethodnim izborima, rekao je svoj sud narod. Rekao je da je propast društva već nastupila i da ova parlamentarna većina može samo da mu pruži nadu u oporavak. Jedna od mera za oporavak je i potreba ovakvog zakonskog teksta, u kome će se jasno precizirati i elementi i putevi da se zaustavi rast evra, da se stabilizuje kurs dinara, da se izvrši apsolutna kontrola nad finansijama ove zemlje i da se izvrši kontrola i preusmerenje bankarskog sektora u pravcu nove ekonomske politike, snižavanjem kamatnih stopa, snižavanjem stepena rizika, na povećanju obima plasmana ka izvoznom sektoru, možda ka formiranju novih bankarskih institucija koje će imati efekte zdrave i nove ekonomske politike i preko kojih će se moći finansirati ozbiljni nivoi razvoja. Kada saberete potrebu za ovim elementima i pretnju da će neko iz EU ili ovde pretnju da će biti nekih demonstracija zato što je guverner podneo ostavku, valjda je bio svestan da treba da ide zato što postoje elementi u kojima nije izvršena politika kako je trebalo. Mislim da ono što govore ljudi iz bivšeg režima, ne dozvoljavajući da se ni započnu elementi nove politike, samo ukazuje za potrebu daljeg sejanja haosa u ovom društvu. Mislim da je kod svih građana i najvećeg broja ljudi koji su podržali svojim glasovima bivši režim jednostavno malaksala potreba za jednom potrebom rušenja ili razaranja. Dosta je svim tih nacionalnih metoda i mera. Kod svih se pojavila nada da kroz novi sistem vlasti može da zaživi jedan zdrav ekonomski temelj i da se polako oporavi srpska privreda, da krene zapošljavanje i da se polako na scenu vrate prave vrednosti. Diktat moći i lamentiranje nad žalopojkama iz prošlosti u zadnjih 12 godina, potreba da se vlada svim procesima jednog društva, da se do malog mozga kod svakog birača dođe i da mu se ili pretnjom ili ucenom ili na bilo koji drugi način jednostavno ukaže potreba da mora da vodi računa kako se ponaša i da može samo da dobro živi u meri kojom mu neko pruži šansu ako glasa za bivši režim, jednostavno, izgubila na značaju i da je nastupilo vreme koje se neće skoro vratiti u Srbiju. Krajnji je bezobrazluk odavde koristiti govornicu i prozivati novoizabranog predsednika Srbije, Tomislava Nikolića i oduzimati mu pravo da komentariše par ekselans događaj u ovoj zemlji i da daje podršku promenama koje su neophodne. Na kraju, njemu je narod Srbije dao pravo da komentariše sve događaje u ovoj Srbiji. To morate da znate, gospodo poslanici iz bivšeg režima. Još jedno pravo mu je dao. Kada pitate bilo koga u Srbiji šta je to Tomislav Nikolić uradio, niko ne kaže da je napravio ni jednu grešku do sada i ljudi iz vlasti i opozicije kažu da je svaki potez koji je povukao bio na mestu. Poštujte malo volju naroda, gospodo iz bivšeg režima.
Hvala. Reč ima gospođa Nataša Mićić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, kao opoziciona poslanica, kad god je to bilo moguće sam koristila priliku da na početku kažem nešto pozitivno o nekom zakonskom predlogu. Međutim, ovaj Predlog zakona o Narodnoj banci je jedan od retkih slučajeva kada tu priliku ne mogu iskoristiti, jer zaista nisam mogla da pronađem ništa pozitivno vezano za ovaj zakon. Naime, ovaj zakon je, kao što je već sada svima jasno, bio uvod u smenu guvernera, odnosno u pritisak koji je doveo do ostavke, ali još opasnije od toga je to što je ovaj zakon zapravo čist atak na nezavisnost centralne banke, koja je inače zaštićena i garantovana zakonom, i to je ono što je loše i opasno. Jer, ne samo da se olakšava procedura za smenu guvernera, već se devastira pozicija budućeg guvernera samim tim što se uvodi uprava za nadzor, pa su nejasni budući odnosi između te uprave i samog guvernera. Da ne govorim o tome da je i Savet guvernera devastiran, ne samo time što neće više učestvovati u razrešenju guvernera, njegovo mišljenje se neće uvažavati, nego i iz razloga što neće biti najodgovornije telo za usvajanje statuta, već se to prebacuje na Narodnu skupštinu. Ono što je zajedničko načinu na koji se ovaj zakon usvaja, po hitnom postupku iu roku od 24 časa, a sećam se dok su poslanici Srpske napredne stranke bili opoziciona partija, kako su koristili svaku priliku da burno i oštro kritikuju usvajanje zakona po hitnom postupku, tako da su ovde pali na prvom testu, što se toga tiče. Dakle, procedura se urušava ovim zakonom, procedura za smenu guvernera, i u načinu donošenja i samim propisima se urušava procedura. A procedura je, dame i gospodo, suština demokratije. I to je ono što je ovde opasno. Ta procedura zapravo jeste poslednja brana za odbranu od partijskih i ličnih nagona, a ovde su partijski nagoni apsolutno ogoljeni i o tome su govorili i moje kolege. Dakle, ono o čemu ste pričali i zaklinjali ste se u departizaciju, ovde je apsolutno dovedeno u pitanje. To dokazuje još jedna činjenica. U poslednjih 20 godina Srbija je imala osam guvernera, nijedan nije dočekao kraj mandata, čak je i Milošević predložio nestranačku ličnost, doduše, kasnije ga je smenio, ali nijedan kandidat za guvernera nije bio na tako visokoj poziciji, dakle, potpredsednica i osnivač vladajuće partijei naravno da to nije dobro. Predlagač nije izneo ni jedan argument koji nas je ubedio, niti je mogao, zaista je to bilo nemoguće, da je ovaj zakon neka realna potreba, on je samo posledica ovog zadovoljenja partijskih interesa. (Predsednik: Molim vas, vreme.) Evo završavam. Mi ukazujemo da su posledice dalekosežne. To može uticati na stabilnost cena, na obeshrabrenje investitora. MMF je već izrazio bojazan da uslovi neće, neće biti pokvaren aranžman, ali pitanje je pod kakvim uslovima će se napravi aranžman sa MMF. Što se tiče EU, pa dame i gospodo, hajde da vidimo kako će izgledati izveštaj Evropske komisije i da li će se ovaj zakon naći kao negativno ocenjen. Sve u svemu, ono što je takođe katastrofalna posledica jeste da nama ovo sve izgleda i vodi ka tome, da vladajuća koalicija namerava da koristi devizne rezerve 10 milijardi evra, kako bi zapravo pomogla uvozničkom lobiju, a ponovo na teret i štetu male privrede, koja bi trebalo da bude prioritet i kojoj bi trebalo da se pomogne. Hvala.
Hvala vam. Sledeći se za reč prijavila gospođa Jadranka Joksimović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, dakle cela priča danas se vodi oko toga da je Srpska napredna stranka Predlogom izmena Zakona o Narodnoj banci Srbije, zapravo uvela neke kozmetičke promene koje ne utiču ni na koji način na rad i funkcionisanje i funkcije koje ima u svojim ingerencijama na NBS, već da je to opet neki zakon krojen po meri čoveka. To su stalne kritike koje stižu od početka uspostavljanja nove parlamentarne većine. Koliko je to tačno, videćemo na jednom primeru za koji je dobar šlagvort dao jedan od prethodnih govornika koji je rekao – ovo je treći zakon po redu koji je donet. Da, to ubedljivo govori o činjenici sa koliko smo ozbiljnosti pristupili na samom početku svog mandata reformama u društvu, između ostalog, NBS. Evo čime ovo podupirem – 11. juna 2010. godine je tadašnji guverner Jelašić dao "Beti" neku izjavu o izmenama Zakona za jačanje nezavisnosti NBS-a. Potpredsednica glavnog odbora SNS-a, koju su ovde nazvali guvernantom, što inače mislim da je lapsus lingve, koji pokazuje ozbiljan misaoni nesvesni tok, jer guvernanta je neko ko je brižan, ko je odgovoran, kome dajete svoju decu na čuvanje i to je vrlo lepa pohvala za gospođu Jorgovanku. Zaista sam oduševljena na koji način vi percipirate u punom smislu njene kvalitete i pozdravljam to, iako bi neko rekao da je to pogrešno, ne naprotiv, to pokazuje kako vi visoko cenite njenu odgovornost. Ona je tada, 2010. godine rekla, kritikovala prevožene izmene Zakona o NBS, navodeći – da njihovim usvajanjem NBS postaje institucija iznad Vlade, sudova i građana Srbije. Moraću da citiram, pa mi dozvolite samo minut. Ako 126 poslanika usvoji ovakav zakon, Srbija će se suočiti sa institucijom koja je iznad Vlade, koja je iznad sudova i građana Srbije. Narodna banka Srbije svaki savet ili saradnju sa Vladom, zakonom definiše kao ugrožavanje nezavisnosti, a Vlada joj treba samo da pokrije gubitak koji je NBS stvorila lošim odlukama. Pri tome, za te loše odluke nema nikakvih zakonskih sankcija ni konsekvenci, pa onda ostaje činjenica, da kada nema zakona, onda vam je jedina kazna savest. Ali ni toga nije bilo u prethodnoj parlamentarnoj većini, da kažem Vladi. Ona je tada kazala – da prema predloženim izmenama zakona, sudovi ne mogu da presuđuju u upravnim sporovima, gde je nadležna NBS i dodala da je predviđeno da guverner ostaje zaštićen i nakon odlaska sa te funkcije, jer ne odgovara za učinjenu štetu. Prema tome, ovo što je rečeno pre dve godine od strane te osobe koju danas kritikujete kao mogućeg kandidata za mesto guvernera, jeste dokaz kontinuiteta jedne ozbiljne politike, jedne ozbiljne analize onoga što nije valjalo u instituciji koja upravlja i rukovodi stabilnošću finansijskog sistema i koja vodi deviznu i monetarnu politiku zemlje. Ovde ste rekli kako se šape stavljaju u devizne rezerve. Prethodna govornica je rekla da smo redukovali ingerencije Saveta, koji je takođe biran od strane finansijskog odbora Narodne skupštine. Moram da vam kažem da po našim predlozima izmena ovog zakona, umesto izvršnog odbora, Savet NBS će donositi strategiju upravljanja deviznim rezervama. Ne znam na koji način i u kakvoj su vezi ova dva stava o tome da mi redukujemo ingerencije Saveta i uvodimo neku vrstu izvršne vlasti? Ovde vidim jednu zbrku u pojmovno-kategorijalnom aparatu. To se uči u prvoj ili trećoj godini fakulteta kada imate metodologiju, znate? Kada napravite analizu sadržaja, onda vidite da izvršna vlast kroz predloge izmena, dakle, ovog zakona kojeg je SNS stavila na dnevni red danas i o kome raspravljamo, zapravo nema nikakvu analitičku vrednost. Ne postoji upliv izvršne vlasti. Ovde se sve vreme radi o jačanju zakonodavne vlasti, o jačanju uloge parlamenta, svih nas 250 poslanika ovde. Ako je Savet bio telo koje je na direktan način obavljalo funkciju nadzora u ime Narodne skupštine, jer su članovi bili birani kroz finansijski odbor, Odbor za finansije Narodne skupštine, pa zar nije širenje nadležnosti Skupštine činjenica da će sad umesto pet ljudi, koji kada funkcionišu kao grupa u jednom telu, može da dođe i do fraternizacije, do nekih ličnih relacija, uostalom to je tako normalno da štitite jedni druge, pa zar nije toliko logično da nas 250 imamo veću nadzornu funkciju, ili ulogu, kako hoćete, nego taj Savet koji takođe obavlja funkciju u ime Narodne skupštine? Nisam razumela tu vrstu analize sadržaja, ali dobro možda ne razmišljaispravno. Samo morate da me ubedite u to. Dalja priča oko toga kako je ovo zakon krojen po meri jednog čoveka i kako to blage veze nema sa departizacijom, takođe, je neverovatna, neka inverzivna, logika koju nisam razumela. Zašto? Pre dve godine, tadašnji predsednik Republike, koji je bio i predsednik DS, i obavljao ulogu predsednika Vlade, a bogami i ministra spoljnih poslova, ne zna se šta nije bio u državi, je pozvao jednu personu, jednu ličnost, gospodina Šoškića, u čije stručne kvalifikacije niko nikada nije sumnjao i nije ih dovodio u pitanje, i na njegov predlog je on postao guverner. To smo tada kritikovali. Malopre sam pročitala kakva je kritika tada upućena od iste naše stranke koja danas peti ili šesti dan po svom mandatu stavlja na dnevni red ovo. Zar to nije dokaz ozbiljnosti, odgovornosti, kontinuiteta u politici? Ne razumem tu vrstu argumentacije, ali to će građani da prosude. Samo sam htela još jednu stvar, koja mi je vrlo zanimljiva, a to je da mi rušimo nezavisnost i samostalnost u radu Narodne banke Srbije. Nisam ekonomista, ali volela bih da me neko ubedi u suprotno – da li nezavisnost Narodne banke Srbije u vođenju monetarne devizne politike i održavanju stabilnosti finansijskog sistema podrazumeva potpunu izopštenost iz opšte ekonomske politike i posebno makroekonomske politike, kako su rekli neki poslanici opozicije, gde ni na koji način makroekonomska stabilnost zemlje ne sme biti dovedena u pitanje? Naravno da ne sme. Dakle, Narodna banka je nezavisna u izboru mehanizama postupaka i mera, kojima će poduprti makroekonomsku stabilnost zemlje i naći kopču sa onim što jeste ekonomska politika Vlade. Mi smo to ovim izmenama predvideli. Tu nema ništa sporno, a što se tiče, kako je rekla jedna od prethodnica, devastiranja načina za razrešenje, pa član 28. nije taknut. Dakle, načini i mehanizmi za razrešenje guvernera nisu taknuti. Prema tome, ne znam zbog čega, možda ja pogrešno tumačim, samo izvolite, mislim da smo na jedan veoma normalan, dobar način doneli predlog o izmenama Zakona o Narodnoj banci Srbije, koji će svakako unaprediti nezavisnost u pravom smislu te reći, ojačati zakonodavnu vlast, a time i evropske i demokratske napore nove Vlade. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Nataša Mićić, replika.
Biću vrlo kratka. Mislim da ćemo se lako razumeti. Postoji jedina moguća srazmera, a to je što je veća kontrola, to je manja nezavisnost, bez obzira da li se radi o nama narodnim poslanicima, odnosno o Narodnoj skupštini. Prosto to je čist, prost i vrlo jednostavno razumljiv dokaz. Znači, veća kontrola, više kontrole, jača kontrola, manje nezavisnosti. Da li je tako? Drugo, ono što nama smeta, pričali smo da je ovde potpuno ogoljena i demonstrirana ta supremacija politike nad ekonomijom, odnosno monetarnim sistemom, što može da dovede do ozbiljnih posledica. Na kraju sam rekla – da je devastiran guverner, i jeste i biće, zato što je nejasno kako će funkcionisati ta uprava za nadzor, kakve će njegove nadležnosti biti, a kakve će biti nadležnosti budućeg guvernera, jer je do sada bila služba u okviru Narodne banke, koja je bila podređena guverneru. Savet je devastiran, gospođo narodna poslanice, time što neće biti najodgovorniji za usvajanje najvišeg akta Narodne banke, a to je Statut, nego se ta nadležnost ponovo prebacuje na politički organ, odnosno na zakonodavni organ, odnosno na Narodnu skupštinu. Savet više neće učestvovati, neće davati mišljenje o razrešenju guvernera, što je takođe preskakanje struke u korist politike. O tome sam govorila.
Reč ima narodna poslanica Jadranka Joksimović, replika.
Dakle, neću da dužim. Narodna banka Srbije je samostalna i nezavisna, član 2, u obavljanju funkcije kako je utvrđeno ovim i drugim zakonom, podleže nadzoru Narodne skupštine. Dakle, ona po svojoj prirodi podleže nadzoru Narodne skupštine i njoj je odgovorna za svoj rad. Mislimo da nije bila dovoljno odgovorna i da nije pokazala dovoljan stepen saradnje sa onim što jeste najviše zakonodavno telo svake države, parlamentarne demokratije, kao što je Srbija. Što se tiče vaše poslaničke grupe, koja se danas, koliko sam videla, najviše hvalila time da ni u prethodnoj Vladi nisu podržali ovaj zakon, pa nisu podržali ni prošli zakon koji je donela prethodna parlamentarna većina, moram da vam kažem, citiram Rene Dekarta, dobro je živeo, ko je neopažen živeo. Živite i dalje neopaženo, nemojte da glasate ni za šta i to je budućnost koju vi vodite u ovom parlamentu.
Reč ima narodna poslanica Nataša Mićić, replika.
Volela bih da vi živite opaženo i da budete opaženi po nekim pozitivnim stvarima, a ne po ovakvim zakonskim predlozima koji jesu atak na nezavisnost Narodne banke, urušavanje institucija, ne samo Narodne banke, nego i Narodne skupštine po načinu kako se ovaj zakon usvaja. Prema tome, ne bih da se vređamo lično. Nikada mi to nije bio manir, a moj je savet da i vama to bude neki način ophođenja. Hvala vam.
Predstavnik predlagača Veroljub Arsić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, čude me neki stavovi opozicije, jer ako se nešto devastiralo u poslednjih nekoliko godina, devastirala se Narodna skupština i narodni poslanici. Zaboravljate da mi odgovaramo pred građanima Srbije za ono što radimo, a ne guverner. On odgovara nama. Nezavisnost Narodne banke nije ustavna kategorija, samostalnost da, nezavisnost ne. Narodna banka podleže nadzoru Narodne skupštine Republike Srbije. To hoćemo ovim zakonom da uradimo. Ako je ta priča oko Saveta i Statuta toliko famozna, samo bih da podsetim da je ovaj zakon osnovni Zakon o Narodnoj banci donet 2003. godine, kada je moja uvažena koleginica bila predsednik Skupštine. U tom zakonu, osnovnom zakonu, za koji ste vi glasali, saglasnost na statut davala je Narodna Skupština. Izmenama i dopunama Zakona iz 2010. godine, to pravo Narodnoj skupštini oduzimate. Tu je kontinuitet naše politike i diskontinuitet vaše politike. O tome se radi. Znači, ako narodni poslanici odgovaraju pred građanima, pravo odgovornosti povlači i pravo pitanja – šta rade pojedini državni organi? Ništa drugo. Da raščistimo sa tom pričom ili jednostavno pojedini poslanici ne žele da iskoriste svoje ustavno pravo i obavezu da rade svoj posao kako treba. Ne znam kako drugačije to da tumačim.
Gospođa Gorica Gajić, izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege i koleginice, ova današnja sednica i saziv današnje sednice, pre svega sa dnevnim redom, posle izbora Vlade, znači prva sednica koja treba ozbiljno da raspravlja o nekom zakonu, samim tim što je po prvoj tački dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci, govori o važnosti sledeće institucije posle Skupštine, formiranje skupštinskih organa, posle izbora Vlade, samim tim govori da vladajuća većina zna koja je to bitna institucija i koju treba po njima preurediti i urediti novim predlogom zakona o Narodnoj banci. Zašto je sve ovo predloženo da bude po hitnom postupku, mi iz DSS ne znamo i prosto se pitamo i ja se pitam kao poslanik, jer mi to liči na neka prošla vremena, sve nešto hitno, a u stvari je mnogo bitno. Ta hitnost zanemari ono bitno i onda se svi čudimo šta nam je to u hitnosti promaklo. Pre nedelju dana cele noći smo raspravljali o Vladi. Sada, koliko vidim, nismo mi svi ovde blizu Skupštine pa da, koliko ujutru, trknemo i uzmemo ovaj predlog zakona. Trebalo je da ga dobijemo ranije, da ga proučimo, da vidimo gde su suštinske izmene, da ih ovde argumentovano branimo, a ne da se s pravom ovde sada pozicija i opozicija prepucavaju - da li je ovo više politički problem ili više ekonomski problem. Polazeći od zakonskih regulativa i od toga šta je u stvari nadležnost Narodne banke Srbije, da je pre svega postizanje i održavanje stabilnosti cena, da je to stabilnost kursa i da je stabilnost finansijskog sistema države, trebalo bi samo o tome i da razgovaramo. Ali ako mi po hitnom postupku razgovaramo samo o promenama i izmenama zakona, a ne osvrnemo se na to kako je Narodna banka dosad radila, gde su tu bile kardinalne greške, jesu li te greške bile zbog lošeg zakona dosadašnjeg o Narodnoj banci ili je tu bilo, hajde da kažemo, nekog političkog uticaja, jer vidim da svi branimo nezavisnost i institucije Narodne banke. Naravno, mnogi su ovde govorili, stabilnost cena, svi znamo u kakvoj se situaciji nalazimo, o kursu i da ne govorimo. Svi su govorili koliko nam je kurs dinara opao unazad godinu dana, šest meseci ili već koliko. Stabilnost finansijskog sistema, takođe je oblast koja je bila, a treba da bude pod kontrolom Narodne banke Srbije. Izvinite, ali mi ovde u Skupštini nemamo ovlašćene ljude, pre svega guvernera da sedi ovde, da pre nego što pretresemo ove predloge, pre nego što podnesemo amandmane, da sedi i da ga mi kao poslanici pitamo - zašto su se neke stvari dešavale, zašto su neke banke, a više njih je spomenuto ovde, posebno hoću da se osvrnem na taj deo rada Narodne banke, odnosno kontrole Narodne banke, finansijskih institucija ili komercijalnih banaka jer, između ostalog, radim u jednoj banci u kojoj je država većinski vlasnik. Ne želim ni ja, jer znam kako je na terenu, posle silnog vremena i silnog poverenja koje je izgubljeno u naše banke i bankarski sistem uopšte, vratiti to poverenje građana ponovo. Ljudi štede neke svoje pare, žele da budu sigurni jesu li im depoziti sigurni. Isto tako i privrednici rade, posluju, i te kako žele da znaju koliko je banka sa kojom oni posluju sigurna. Ne sme da nam se desi da mi, sada i poslanici i građani, iz novina saznajemo da li su neke banke, pa se spominje Agrobanka, Privredna banka Beograd, Razvojna banka Vojvodine, između ostalog i Srpska banka, to je banka u kojoj ja radim, ne želim da ta banka gubi kredibilitet kod svojih klijenata, ako to nije istina, ako je neko tek tako uzeo za shodno da kaže da su to banke koje danas sumnjivo i loše rade. Do pre koji mesec izvršni odbori, predsednici izvršnih odbora tih banaka su nagrađivani kao vrli finansijski menadžeri. Ovaj dom ovde i građani prevashodno treba da znaju šta je Narodna banka radila, gde je Narodna banka zakazala, pod čijom nadležnošću je taj organizacioni deo u Narodnoj banci radio, ako nije radio to što treba da radi. Demokratska stranka Srbije uopšte nema dilemu da treba da se promeni zakon, da se preuredi nešto što nije dobro i nešto što bi ubuduće i te kako dalo sigurnost sveopštem razvoju. Da ne zaboravimo, ovaj zakon ne možemo da posmatramo samo politički i samo u funkciji smene guvernera, hoće li otići jedan a doći drugi. Nije ovo samo političko pitanje. Jeste dok mi razgovaramo ovde o njemu, ali je mnogo više ekonomsko pitanje. To je jedan od stubova našeg budućeg ekonomskog razvoja. Svi znamo, a govorimo o tome non-stop, stabilan kurs dinara, stabilna makro-ekonomska situacija, povoljnost, garancije neke u finansijski sistem, da na neki način mi u stvari tako otvaramo vrata nekim novim investitorima, i domaćim i stranim, koji bi ovde i te kako uspeli da pokrenu našu privredu, za koju znamo na kojim se granama nalazi. Vidim da je ovde akcenat, podvučeno je i uglavnom se raspravlja o tome – nadzor rada Narodne banke i uvođenje uprave za nadzor kao jedne nove institucije ili novog organa, nazovite ga kako hoćete, čije će se nadležnosti i osnivanje nadležnosti regulisati statuom. Naravno, nismo ni mi iz DSS, čak štaviše, protiv u tim oblastima izmene zakona. Zašto se i do sada na tu temu nije razgovaralo? Zašto nema nekog da nam objasni gde se tu zakazalo, i zašto ovakav način razgovora o tome, bez izveštaja dosadašnjeg guvernera, saveta guvernera, bez javne rasprave i stručne, koja bi i mnogim poslanicima, ruku na srce, mnogi znaju o čemu se radi, mnogi ne, a ta javna i stručna rasprava bi svakako i građanima koji sve ovo gledaju, ovako razjasnila neku priču, neku situaciju vezanu za dosadašnji rad Narodne banke Srbije. Kod Uprave za nadzor ima nekih nelogičnosti, no videćemo kako će to da profunkcioniše. U svakom slučaju, osniva se jedan novi organ, jedna nova institucija, jedno novo telo, nazovimo kako god hoćemo, koje će imati svog direktora. Kako će da sarađuju direktor tog tela i kako će da sarađuje budući guverner Narodne banke, gde će im se preplitati nadležnosti i ingerencije, koliko će tu Skupština, na način na koji bude mogla da kontroliše i utiče i na rad Uprave za nadzor i na rad celokupne Narodne banke, verovatno ćemo tek o tome da razgovaramo. Svakako ostaje činjenica da je ovo četvrti ili peti guverner koji podnosi ostavku. Samo u sklopu ove diskusije mi smo saznali od predsednika Skupštine, doduše mi nešto ranije, da je guverner Šoškić podneo ostavku. Da li je to u ovom momentu baš neki pritisak? Zašto to nije bilo juče, zašto se nije sačekalo da se ovaj zakon donese, ostaje pitanje i prosto ta hitnost, taj rekla bih već viđeni način rada, stavljanje na glasanje nekih predloga zakona, bojim se da ne liči, odnosno želela bih da nešto bude promenjeno, tj. da bude nekih promena, pa neka krene to odavde iz Skupštine, neka krene od načina na koji predlažemo. Dajte da ne bude sve hitno, a mnogo je bitno. Imamo mi dovoljno vremena, ne moramo da trošimo noći, možemo svakog dana da zasedamo i da natenane obrazlažemo ono što mislimo da treba da se ovde iznese, da branimo, svaka poslanička grupa za sebe. Nadam se da to može da bude prihvaćeno. DSS će svakako uvek biti uz svaki konstruktivni predlog i verovatno, ako mi budemo procenili da je ovo što danas, kada je u pitanju Zakon o Narodnoj banci, odnosno izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci, budu dobri sutradan za naše građene i za naše privrednike, nećemo se mnogo osvrtati, kako se ovde neki poslanici baš sekiraju, kako će na to reagovati EU. Mnogo nam je bitnije kako će sve ove današnje promene za koje budemo glasali, verujem većina, DSS videćemo da li će glasati, u svakom slučaju nećemo podržati ovaj zakon sada, videćemo kako će se pozitivno odraziti na našu sutrašnjicu. Prema tome, dajte da ne bude sve hitno, a u stvari je mnogo bitno. Hvala.
Hvala. Sledeći reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, guverner nas je obradovao svojom ostavkom. Nadam se da će i drugi organi raditi svoj posao. Gotovo je neshvatljivo da u razlozima za svoju ostavku navodi da je predložen Zakon o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci. Taj zakon još nije usvojen, tako da je ne vidim neki bitan razlog, dakle, on se još amandmanima mogao popraviti, ukoliko misli da taj predloženi zakon je valjao. Barem je on imao ovde dovoljno onih koji su se za njega zalagali. Treba reći reč, dve o samoj Narodnoj banci. Ona je nastala 2. jula 1884. godine i zvala se privilegovana banka meni drage kraljevine Srbije. Posle toga je menjala pet, šest puta naziv. Trenutno se zvanično zove Narodna banka Srbije, ali bi je slobodno mogli nazvati bankom koja služi privilegovanim uvoznim lobijima, raznim ekipama, finansijskim grupama, konsultantskim kućama itd. Najmanje ona trenutno služi narodu. Narodna banka je nezavisna, ali moje drage kolege tu nezavisno tumačenje malo drugačije nego ja. Banka treba da bude nezavisna od politike, od grupe špekulanata, od onih koji manipulišu kursom u cilju da bi se uvozni lobi obogatio, a najmanje što bi trebalo da bude nezavisna, to je od Narodne skupštine i samim tim od naroda. Ona nikada ne bi trebalo da bude nezavisna, već bi trebalo da koristi tom narodu. Šta bi ona trebala da radi? Trebalo bi da vodi monetarnu politiku, politiku kursa, da čuva devizne rezerve, emituje novac, stara se o funkcionisanju platnog sistema i vrši kontrolu drugih finansijskih institucija. Ciljevi NBS su postizanje cenovne i finansijske stabilnosti. Izgleda vrlo prosto. Sada da vidimo one koji su ga zdušno branili, da je on to činio, da vidimo da li je to stvarno uradio. Monetarna politika morala je biti usko povezana sa makroekonomskom politikom. To je znao i čuveni guverner, a ovaj mu nije ni do pertli, guverner se zvao Đorđe Vajfert. Za razliku od naših guvernera, on je prvo imao pa je postao guverner, za razliku od naših guvernera i ministara finansija i ministara za privatizaciju, recimo. On je prvo imao, pa je postao funkcioner, postao je guverner Narodne banke. Ovi tamo, bivši režim, oni su prvo postali guverneri, pa su onda imali. Da li treba da dokazujem to Jelašićevom vilom, da li treba to da dokazujem tetkinim kaučom od 12 miliona evra? Mislim da nema potrebe, da vi to i te kako dobro znate. Što se tiče stabilnosti kursa, ona je usko povezana sa onim prethodnim. Samo se vi smejte, gospodine Petroviću, ko se poslednji smeje, najslađe se smeje. (Predsednik: Gospodine Rističeviću, izvinjavam se što vas prekidam, molim narodne poslanike da omoguće da gospodin Rističević neometano završi svoju diskusiju, a vas molim, sa druge strane, da imenom ne pominjete druge narodne poslanike. Hvala.) Mislim da je stabilnost kursa usko povezana sa onim što sam prethodno pričao, pa ću vam opet govoriti o Đorđu Vajfertu, na koga vaši guverneri ni malo nisu ličili, barem ne po načinu poslovanja. Dakle, 1923. godine, a to dobro pamti vaš šef poslaničke grupe, cene u Srbiji su divljale. Onda je guverner Narodne banke rešio da novac pusti u privredu i u trgovinu. Za dve godine, pažljivo me slušajte, govorim istinu za razliku od vas, mnogih, izvinjavam se… (Predsednik: Gospodine Rističeviću, molim vas samo da u svom izlaganju…) …Izvinjavam se. Iznosim istinite podatke za razliku od mnogih njih. Jel može tako? (Predsednik: Gospodine Rističeviću, samo vas molim da vodite računa o dostojanstvu Narodne skupštine. Pažljivo pratimo vaše izlaganje, ali vas molim da se uzdržite od svih izraza koje bi neki od poslanika mogli da protumače kao uvredljive, kojijesu uvredljivi za neke. Hvala.) Ko se prepoznao, taj je uvređen. Ja sam se već izvinuo. Za razliku od bivšeg režima, pušteni novci u privredu i pušteni novci u trgovinu su pojačali srpsku valutu, da je za dve godine ojačao u odnosu na švajcarski franak za 45%, a u odnosu na dolar i funtu za 60%, a onda su guverner i tadašnji ministar finansija bili dovoljno pametni da taj rast dinara zaustave da ne bi škodio izvozu Srbije. Danas NBS i njen guverner koji je sad dao ostavku, koji i dalje obavlja tu funkciju, nimalo ne liče na nekad domaćina, guvernera Đorđa Vajferta, za koga sam već rekao da je prvo imao, pa postao funkcioner, a ne bio funkcioner, pa onda imao. Da vidimo to oko deviznih rezervi. Šef jedne poslaničke grupe je rekao da ne smemo prokockati devizne rezerve. One su već prokockane. Od 2000. godine do danas, kroz Narodnu banku je prošlo više od 50 miliona evra deviznih sredstava, od prodaje kapitala, od MMF je samo zadnju godinu stiglo tri milijarde i sve je to potrošeno na održavanje kursa. Tim kursom se manipulisalo uglavnom da bi se uvozni lobi obogatio i nije služilo cenovnoj stabilnosti i finansijskoj stabilnosti ove države. Devizne rezerve trenutno su, navodno, 10 milijardi, ali kad oduzmemo deviznu štednju, one jedna da prelaze pet milijardi. Dakle, tolike su ovom trenutku devizne rezerve ove zemlje, a obaveza je u naredne tri godine, da podsetim one kojima je to smešno, obaveze koje su nam ostavili, koje treba isplatiti iz tih deviznih rezervi su u naredne tri godine 11 milijardi. Ako uzmemo još da je spoljni ukupan dug zemlje 25 milijardi i da unutrašnji dug, dug građana prema bankama, našim bankama sa stranim imenima, je 20 milijardi, koji takođe mora da se naplati kroz devizne rezerve i iznese napolje, onda treba da shvatite da vi niste ostavili nikakve devizne rezerve. Ostavili ste samo velike minuse. Što se tiče kontrole banaka, tu je tek priča sa tužnim krajem. U poslednjih godinu dana, zbog loše kontrole NBS u Agrobanci i Razvojnoj banci Vojvodine, iz budžeta je izdvojeno oko 300 miliona evra za sanaciju banaka koje su kredite davale bogatima, banaka koje su očigledno krale i pljačkale. Pokriven je gubitak iz budžeta koji puni sirotinja, raja. U prvom kvartalu ove godine, za razliku od tih 300 miliona, za socijalne fondove i za tu sirotinju jedva da je izdvojena jedna šestina, 50 miliona evra. Važno je napomenuti da je u Agrobanci zastupnik državnog kapitala koji je propao bila konsultantska kuća Ces Makon, mislim da se govori Ces Makon. Mislim da je vama dobro poznata. U njoj je konsultant, a možda i direktor, bio sadašnji ministar finansija, gospodin Mirko Cvetković. Bivši ministar, izvinjavam se ako se smatra uvređenim. Takođe u toj konsultantskoj kući radi i bivši ministar bivšeg ministra finansija, gospođa Dragutinović. U toj konsultantskoj kući je takođe i Dušan Nikezić, državni sekretar donedavno tog bivšeg ministra. Ta ekipa od 2007. godine je gazdovala i Ministarstvom finansija i NBS i ostavila nam je sve one rupe i sve one dugove koje sam već spomenuo. U tom periodu dinar je, od 2007. godine, svi spominju 2008. godinu sa 74 dinara skočio na 120. Plate su sa 430 evra pale na 330, 25% su realno pale i penzije. Zbog nesaradnje monetarne i makroekonomske politike, privreda je gotovo nestala. Jedino što su radili, radili su uvozni lobiji i prema njima je šticovan kurs. Isisan je finansijski kapital našem čoveku, svakom čoveku, svakom starcu, svakoj ženi, svakom detetu, svakom budućem detetu. Pokolenjima će ostaviti dugove koje moraju da otplaćuju, kako novine pišu, do 12 kolena. Novcem sirotinje ste pokrivali gubitke bogatih bombankara. Zbog toga se i u Americi štrajkovalo na Vol stritu. Mislim da ne treba više podataka, da specijalni tužilac konačno shvati šta je organizovani kriminal i da se malo pozabavi ovom temom, posebno "Agrobankom" i "Razvojnom bankom Vojvodine", koja je u jednom trenutku bila čak sumnjiva za pranje novca i koja je bila kasica prasica u kampanji DS. Da smo iz Narodne banke, poput Đorđa Vajferta, izvukli par miliona evra, ubacili to u zalivne sisteme, samo se smejte, devizne rezerve sad ne bi bile pet milijardi nego 20 milijardi i imali bi poljoprivrednu prerađivačku industriju. Da smo to uložili, ne bi imali ovakve rezultate suše, gospodine ministre. Da su vaši guverneri uložili taj novac, da su vaši ministri finansija to dozvolili i četiri vaša ministra poljoprivrede to uradili, danas ne bi imali ovo, a ovo je sistem za zalivanje u Srbiji DS. Mogu da vam ga poklonim, slobodno, da zalivate paradajz kad dođete kući. Gospodo bivši ministri, vi ste jako siromašni, sem novca, ništa drugo nemate. Hvala.
Replika, gospodin Petrović. Izvolite.
Gospodin Rističević ima običaj da polemiše sa mnom, ne znam tačno šta je razlog, ali nije to toliko ni važno. Mislim da je ovo dobar trenutak da prosto prokomentarišem nešto što je gospodin Rističević rekao, a govore i neki drugi poslanici. Govori se o bivšem režimu. Dakle, u ovoj vladi Republike Srbije više od polovine ministara su iz stranaka koje su bile u Vladi u kojoj je bila i DS. Ovaj režim sve jeste sada, samo nije ništa drugačije nego što je bilo ranije, što se tiče nekih supstancijalnih stvari. Između ostalog, na kraju ste otvorili pitanje oko navodnjavanja. Mogu da kažem gospodinu Rističeviću da je pitanje navodnjavanja upravo pokrenuto od trenutka kada sam postao član Vlade i mislim da će sadašnji ministar imativeliku priliku da se uskoro sretne sa projektima za dve stotine hiljada hektara zemljišta pod navodnjavanjem. Ne razumem, gospodin Rističević je neku kanticu ovde pokazao i verovatno je hteo da se našali, ali to nije uspeo da učini. Mogao bi da pita svog koalicionog partnera, gospodina Mlađana Dinkića, zbog čega je u vreme kada je on bio ministar finansija i kada je gospođa Dulić bila ministar poljoprivrede ova zemlja imala preko dve milijarde evra gotovih para kada je prodala "Mobtel"? Ne znam da li je to sa stanovišta sadašnje Vlade zakonito ili ne, videćemo šta će pokazati vreme. Dakle, preko dve milijarde evra su gospodin Dinkić i gospođa Dulić imali na raspolaganju, pa nisu ni jedan dinar uložili u navodnjavanje. Gospodine predsedniče Skupštine, pozvao bih gospodina Rističevića da se obrati gospodinu Mlađanu Dinkiću, pa da ga pita zašto u Srbiji do sad nije bilo navodnjavanja i zašto nismo napravili veliku zaradu, umesto što imamo veliku štetu zbog ove suše?
Replika, gospodin Rističević.
Zahvaljujem se predsedavajućem i gospodinu Petroviću što imam pravo na repliku. Dakle, gospodine Petroviću, u izvršnoj vlasti nikada nisam bio sa Dinkićem, vi ste bili i više puta, koliko se sećam. Bile ste ministar po potrebi. Mogli ste biti ministar pravde, a već u sledećem mandatu ste mogli iz velike nužde da budete i ministar poljoprivrede i trgovine. Time ste jasno pokazali da vam resor poljoprivrede ne služi za razvoj poljoprivrede, već pre svega za trgovačke interese nekih vaših prijatelja, pod znacima navoda, da se ne nađete uvređenim. Za vreme vašeg mandata vi ste se pozivali na oživljavanje stočarstva, a mislim da je poklano oko 200 do 250 hiljada krava. Od 500 hiljada ne znam da li je ostalo 250 do 300 hiljada. Dakle, to su rezultati vaše vlasti. Kada ste bili u koaliciji sa gospodinom Dinkićem u izvršnoj vlasti, a ja to nikad nisam bio, za razliku od vas, mogli ste mnogo toga uraditi. Vi ste obećali narodu, a ne ja, da će jesti zlatnim kašikama, a doveli ste ih do praznih tanjira. Hvala.
Hvala. Gospodine Petroviću, daću vam, naravno, repliku, ali molim sve narodne poslanike da se vratimo na temu. Tema je Zakon o izmenama Zakona o Narodnoj banci Srbije, pa vas molim da ne ulazimo u druge teme koje skreću raspravu. Izvolite.
Gospodine predsedniče, zaista ne razumem o čemu govori gospodin Rističević. Molim vas da uzmete u zaštitu dostojanstvo Skupštine. Što se mene tiče, nemam problem da branim svoje dostojanstvo. Pozivam gospodina Rističevića da pogleda trošenje iz agrarnog budžeta i uopšte budžeta Ministarstva poljoprivrede, pa bih i ja voleo da vidim koji je to moj prijatelj dobio i jedan dinar iz tog budžeta, šta je to urađeno nezakonito. Gospodin Rističević ima priliku da to učini i ja ću sa radošću sačekati da on to sve uradi. Gospodina Rističevića, kao i sve druge poslanike koji su glasali, podsećam da je on glasao za Vladu Republike Srbije. Najmanje je važno da li je on bio ili nije bio u nekoj izvršnoj vlasti sa gospodinom Dinkićem. Svi građani koji su glasali za gospodina Rističevića, u stvari su glasali za to da gospodin Rističević glasa za Mlađana Dinkića da bude ministar finansija i ekonomije u ovoj vladi Republike Srbije. Opet ću podsetiti, gospodin Dinkić je imao preko dve milijarde evra u jednom trenutku i Vlada u kojoj se on nalazio, pa nisu ni jedan jedini dinar uložili u navodnjavanje. Nažalost, sad imamo ogromnu štetu. Podsetiću i to da je gospodin Dinkić imao i gospođu Dulić kao ministra poljoprivrede, a nisu se setili da navodnjavaju Srbiju onda kada su imali novac. Za sve to je gospodin Rističević upravo sad glasao.
Hoću samo da vas pozovem da se vratimo na temu rasprave i mislim da treba da damo reč sledećem govorniku, pa vas molim da se uzdržimo od daljih replika, zato što ovako možemo da idemo u nedogled, a niti to doprinosi kvalitetnoj raspravi, niti doprinosi dostojanstvu Skupštine. Molim vas, gospodine Rističeviću, da pokušam da iskoristim svoj autoritet kod vas, da vi odustanete od replike, da se vratimo raspravi u redovne tokove. (Marijan Rističević, s mesta: Samo jedna rečenica i prekidam.) Ali, ako vi kažete jednu rečenicu, tu jednu rečenicu će onda tražiti i neko drugi.
Samo hoću da kažem, dok je gospodin Dinkić hteo sa njima u ovu vladu koja je formirana, dok su oni mislili da će je oni formirati, onda im je bio dobar, onda je bio njihov, a sada je odjednom postao moj, ne znam zašto. Hvala.
Hvala. Sledeći govornik je narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedniče. Pokušaćemo da se vratimo na temu. Mi smo pre dva dana dobili ovde jednu vrstu političkog predavanja od gospođe Tabaković, o tome da ne postoje nezavisne institucije, već postoje samo samostalne institucije. Da to ne bi bila samo terminološka rasprava, pobrinuo se upravo ovaj predlog zakona, koji u stvari jeste prvi korak režima u potčinjavanju nezavisnih institucija, kroz dovođenje stranačkih ličnosti na njeno čelo. Čak i da se sve prihvati što se govori od strane režima za nas, mogu da kažem da DS i njeni koalicioni partneri nikada ovako nešto nisu ni pokušali, a kamoli pomislili. Međutim, to je naravno lice i odraz jedne nove većine koja se stvorila u našem društvu i jednog novog odnosa prema teškom mukom izgrađenim institucijama, uz sve dečije bolesti koje još uvek nismo prevazišli. Mislim da je potpuno neprihvatljivo i sa stanovišta narodnog poslanika i člana DS, ako hoćete i građanina ove države, da se ovakav zakon donosi bez bilo kakve javne rasprave, da se donosi bez bilo kakvog izjašnjenja institucije o kojoj se radi i da se, naravno, sve ovo čini da bi se stranački plen do kraja podelio, sa jednom institucijom, ponavljam, u kojoj do sada tako nešto nije bilo. Ovo je prvi put da imamo potpredsednika jedne uticajne, najznačajnije, najjače stranke sadašnjeg režima na mestu guvernera Narodne banke Srbije. To je danas više puta rečeno, danas više puta potvrđeno, a kao ultimativni dokaz svega toga moram da iskažem moje ogromno žaljenje što gospođa Tabaković, kao nesumnjivi ekonomski i finansijski stručnjak ispred SNS, danas nije ovde sa nama. Pretpostavljam da joj je neprijatno da priča o sebi. Zato što je ovaj zakon o njoj i da se mi razumemo, u razgovoru sa mnogim građanima, predstavnicima međunarodnih institucija, predstavnicima civilnog društva, moja je dužnost ovde i kao narodnog poslanika da, pre svega građane, ne vas, pošto ćete vi svoj naum ispuniti do kraja, upozorim na ono što se danas priprema u ovoj skupštini i da posle ne budemo svi zatečeni u kom pravcu će ići promene sistema koje novi režim najavljuje. Ovo je upravo pravac kojim će se ići. Neophodno je ukloniti jednu osobu, što je danas i učinjeno, rekao bih jednim odgovornim, hrabrim činom samog guvernera, da bi se na to mesto postavio potpredsednik jedne parlamentarne stranke, da bi se maksimalno podržavila, ako hoćete tatizovala i podvrgla nerasrpavljenoj vrsti kontrole jedna nezavisna institucija. Nezavisne institucije postoje i moraju da postoje, one su stub vladavine prava, koji vi, ovim predlogom zakona, nažalost narušavate. Zašto većina nije pokrenula inicijativu za smenu guvernera Narodne banke pa da o tome razgovaramo, nego su napravili potpuno neverovatan pravni presedan, da u članu 26. što su moje kolege već opširno pričale, prave i jasan legis specialis do sada neviđen, verovatno od vremena nekih vaših uzora u prošlosti, da se postavlja rok do kada čovek mora da se skloni sa tog mesta. Kažite vi meni – u kom zakonskom predlogu je tako nešto viđeno, u bilo kojoj državi sveta, osim nedemokratskih sistema? Razumeo bih da ste podneli inicijativu za smenu guvernera, ali da pravite opšti pravni akt u kojem se bavite pojedinačnom stvari, vi pravite opšti pravni akt o pojedinačnoj situaciji tj. o određenoj osobi, pa to mi nismo radili, a možete za nas svašta da kažete. I u našoj prošlosti ima puno grešaka, ali ovako nešto niko nije ni pokušao. Sada, naravno, kada pričate sa njima, dame i gospodo, jedni kažu – pa nije to zbog nas, to je zbog Dinkića, Dinkić kaže nije zbog nas nego je zbog Jorgovanke Tabaković. Jedni drugima prebacuju vruć krompir. Ko je uopšte došao na ovu ideju da se baš sada, bez javne rasprave na jedan partijski pravno potpuno neutemeljen način, vrši ova promena. Naravno odgovora neće biti, nemam nikakvu sumnju u to, ali je moja dužnost, pošto sam objasnio šta ste uradili, zbog građana moram da objasnim i posledice. Posledice su te da će naš put u EU biti otežan, da će Evropska komisija negativno o ovom da se izjasni, da ćete vi gospodo, evo sada će biti zapisnik, uskoro menjati ovaj zakon i ja to odgovorno tvrdim i predviđam, i videćete, dragi građani, da me oni neće demantovati. Oni će ovaj zakon menjati ponovo pod pritiskom međunarodne zajednice, ali će imati svog guvernera. I vuk sit i ovce na broju. Samo ono što nema u toj priči o vuku i ovcama, to su razjašnjenja vezana za devizne rezerve. U tom smislu i ja moram građanima još jednu stvar da ukažem, a to je dragi, poštovani građani, koje mi ovde predstavljamo, pažljivo gledajte ko će u narednom periodu otplaćivati kredite, na koji način, gde će se plasirati sredstva, na koji način i koliko će taj proces biti transparentan i kada predstavnici režima kažu – prodaćemo samo deo EPS, koliko ćemo mi kao Narodna skupština videti kome, pod kojim uslovima, sa kojim kamatama i na koji način je to učinjeno. To je ono što mi, kao predstavnici građana očekujemo od vas. Vi ćete biti zaboravni ali ćemo vas mi, verujte na to, sa zadovoljstvom i ubuduće podsećati. Ono što je sigurno da ćemo zbog podele plena, zbog stranačkih apetita imati novi zakon, imaćemo političkog, stranačkog guvernera, imaćemo političku kontrolu, pa makar i kroz Narodnu skupštinu jedne nezavisne, ponavljam nezavisne institucije i jedna od tekovina razvoja naše demokratije i civilnog društva će ovim biti ozbiljno narušena. Ne pričam sa pozicije finansijskog stručnjaka, jer to nisam, ali pričam sa pozicije čoveka koji se bavi politikom ikoji je pravnik i kao takav imam pravo i vi ste gospodine predlagaču iznosili nedoumice i vaši poslanici oko naše sumnje. Naša sumnja je naše političko oružje i nemožete nam to uzeti i nemojte nas više vređati sa stvarima koje se kreću u pravcu šta mi smemo a šta ne smemo da kažemo i u šta ne smemo da sumnjamo. To je princip demokratije. Imamo pravo na sumnju, a vi nas razuverite, ubedite nas da je sumnja neosnovana, mislim da je to tekovina za koju smo se svi zajedno borili. Sa druge strane, ako ćemo da ovaj zakon posmatramo i strogo-pravno i ako hoćete tehnički, on ima zaista jednu dubinsku manjkavost u članu 26, teško objašnjivu manjkavost i mislim da mi, kao pripadnici opozicije, kao ljudi koji pripadaju ovoj zemlji i njenim građanima moramo razmisliti i o prikupljanju potpisa trećine poslanika za ocenu ustavnosti. Ali, i tu ste se dosetili, pa ste ovo stavili u hitnu proceduri. Međutim, građani moraju da znaju do koje mere ste pod prvim aktom koji donosite vezali ruke bilo kakvom konstruktivnom doprinosu da se ovo uradi na bolji način? Do koje mere ste bili spremni da biste jednu stvar obezbedili za onoga za koga želite? Uopšte ne ulazim u to da li je ta osoba dobra ili ne. Mislim da je jedan vaš poslanik pogrešio kada je, inače na vrlo konstruktivan način debatovao ovde i govorio o tome da se mi bavimo personalnim, ne bavimo se personalnim rešenjem. Ovo su temeni principi naše demokratije, naše krhke demokratije i to je ono što, čini mi se pored najava da ćemo imati kancelariju za brze odgovore, pored najava da ćemo imati zakon o javnim nabavkama. Šta ste prvo uradili? Prvo objedinjavate službe bezbednosti i menjate guvernera NBS, jer su to temelji novog režima? Jer to put u budućnost? Nije mi žao što većina vaših poslanika i dalje ne razume, uz časne izuzetke, da ste vi gospodo vlast, vi ste režim i nemojte stalno da pričate nama kao da smo mi na vlasti. Vi nam godite sa tim komplimentima, jer ste i vi negde duboko podsvesno svesni da ste u zaista ne prirodnoj situaciji, u neprorodnoj koaliciji, u neprirodnom režimo za koji niko nije glasao. Moram ovo da kažem zato što danima trpimo pokušaje, neutemeljene, neargumentovane kriminalizacije jedne političke stranke. Rekao sam vašem vd predsedniku, i ponoviću i vama, uz svo uvažavanje i sav respekt ovog sveta, gospodo iskoristite sve poluge institucije sistema i oslobodite ovu zemlju onih koji su se ogrešili o zakon. Tu se sigurno slažemo. Ali, zbog čega dodajete neprikladne epitete i insinuacije kada govorite Demokratskoj stranci. To su ozbiljne stvari na koje predsednik skupštine mora da reaguje. Ne može se na taj način generalizovati. Mi to nikad ne bi pokušali i to nije korektno i nije u tradiciji demokratije ovog naroda. Ako imate nešto, izvolite. rekao sam gospodinu Vučiću, mač pravde u vaše ruke, pa i levo i desno, i nama ćete pomoći. i pre ćemo vas skloniti gospodo, što građani već sada vide da je neophodno. Naročito mi je interesantno, ja sam slušao ovde, i ovim završavam, zaista neprikladne govore nekih mojih kolega na koje neću reagovati. Zamolio bih predsednika Narodne skupštine da se držimo Poslovnika, da nema direktnog obraćanja, naročito na taj način, da postoji minimaln stepen uvažavanja i da naročito ljudi koji govore o bivšem režimu, a ljudi su svih režima, ljudi koji su glasali za Đinđićev zakon o budžetu, nama drže predavanja o tome smo mi stari režim. Oni koji su bili u svakom režimu. To zaista prevazilazi granice ne dobrog ukusa, ne pristojnosti već pravila ovog uvaženog doma. Hvala. (Marko Atlagić, sa mesta: Replika.)
Prvi se po Poslovniku javio gospodin Šormaz. Pre nego što mu dam reč, samo da vas obavestim da za repliku vezano za poslaničku grupu mogu da se jave predsednik poslaničke grupe, njegov zamenik ili ovlašćeni predlagač. Vi imate pravo da se javite za repliku ako ste direktno pomenuti ili ako je pogrešno protumačen deo vašeg izlaganja. Možete da se javite po osnovu Poslovnika, ali ne možete na osnovu replike. Samo da vam kažem i ovo, ja sam danas, kao što ste videli, opominjao i to ću uvek činiti, sve poslanike koji, po mom tumačenju, na bilo koji uvredljiv način govore o drugim poslanicima. Molim sve poslanike da se drugima ne obraćaju direktno, ali kvalifikacija "bivši režim" nije sama po sebi uvredljiva, jer režim je samo oblik vladavine. Dakle, reč je strani izraz koji definiše vladavinu. Bivši režim je neko ko je u prethodnom parlamentu vršio vlast . Vi ste u svom izlaganju više puta rekli režim, obraćajući se sadašnjoj većini, tako da smatram da je to na neki način samo izražavanje u političkom smislu, ne smatram ga uvredljivim. Reč ima gospodin Šormaz, koji je prijavio povredu Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, sasvim sigurno, ali ću i obrazložiti član 106 - govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres, to je stav 1, a i član 107. stav 1 - govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Prethodni govornik je govorio 12 minuta, ja sam gledao, a i pratio sam koliko govori o tački dnevnog reda, znači nepunih dva minuta, u jednom delu kada je pominjao član 26, sve ostalo je bilo predavanje vladajućoj većini, gledajući u poslanike SNS, šta mogu i šta ne mogu, šta treba da se govori, šta ne treba da se govori, ko će biti novi guverner, ko neće biti novi guverner i ako nije tačka dnevnog reda to. Znači, sve vreme to slušamo, a inače slušamo ceo dan priču o hitnom postupku. Ovaj Poslovnik je donela prethodna vladajuća većina i rekli smo im tada kada smo govorili da to neće biti dobro kada budu opozicija. Na svu sreću, vi drugačije vodite Skupštinu, nego što je bilo to ranije. Inače, ovo što se sada danas događa ne bi se događalo, ali vi vodite kao pravi demokrata, u duhu kako treba da se vodi i to želim da pohvalim, alida slušamo o hitnom postupku, a da smo u prethodnom mandatu dobili nekoliko stotina predloga zakona po hitnom postupku i sve je bilo hitno, a sada držimo predavanja o tome kako nije bilo javno rasprave, kao bilo je o Zakonu o javnom informisanju javne rasprave ili da slušamo o tome kako mi nikad ovako nešto nismo uradili? Gospodin Stefanović nije bio tada poslanik, ali ja jesam, vi ste, gospodine Stefanoviću, ne vi lično, nego partija kojoj pripadate, glasali za guvernera iz Bodruma i sud je o tome sudio, a nama se sada drže predavanja kako smo mi uradili nešto što nije u skladu sa procedurom. Sve je u skladu sa procedurom i sve je u skladu sa ovim Poslovnikom. Jedino što možete je da kritikujete Predlog zakona, na šta imate pravo i da se izjasnite o njemu kada dođe dan za glasanje. To je ono što je normalno i što treba očekivati od rada Narodne skupštine. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Marko Atlagić.
Gospodine predsedniče, hvala vam što ste mi dali reč. Reklamiram povredu Poslovnika člana 103, a u vezi sa članom 106. jer ste trebali upozoriti narodnog poslanika, gospodina Stefanovića, da govori samo o tački dnevnog reda.
Moram da vas upozorim na to da, ako je neko od govornika već upozorio na povredu određenog člana Poslovnika, nemoguće je da drugi poslanik upozori na istu povredu Poslovnika.
Takođe član 107. U pitanju je dostojanstvo Narodne skupštine i uvreda nas, narodnih poslanika. Dozvolite da obrazložim. Gospodine Stefanoviću, danas na dnevnom redu nije izbor guvernera Narodne banke, a vi ste vrlo neodgovorno, izvinite, spominjali gospođu Tabaković da će ona biti guverner Narodne banke, kao da je već i izabrana. Molim vas da se u budućnosti obraćate sa uvažavanjem prema gospođi Tabaković zato što je to jedna civilizovana dama, u prvom redu čovek, osoba sa velikimdemokratskim i civilizacijskim vrednotama, jedan od najboljih stručnjaka iz ekonomske problematike. Prema tome, sa uvažavanjem se odnosite prema njoj. Drugo, gospođa Kolundžija je nas uvredila i nazvala nas već tada na početku da smo demagozi, većina, a da ne govorim o gospodinu poslaniku Čotriću na uvredu narodne poslanice Jorgovanke Tabaković. (Predsednik: Obratite pažnju na vreme, molim vas.) Gospođo Kolundžija, vaša Vlada na čelu sa DS, 2008. godine kada je dolazila, planirala je rast bruto-društvenog proizvoda 3,8%, a 2012. godine imamo 0%.
Gospodine Atlagiću, molim vas, kada govorite o povredi Poslovnika, da tu temu ne proširujete. Inače, isteklo vam je vreme. Govorite već 2 minuta i 20 sekundi.
Dozvolite da završim u jednoj rečenici.
Dozvoliću, ali vas molim da završite tu rečenicu i da to bude kraj.
Gospodo iz bivšeg režima, za zadnje samo četiri godine uništili ste državu i naciju, doveli do propasti ovu zemlju, a vi nas optužujete zbog toga. Dakle, nismo mi bili na vlasti, nego vi. Ove pokazatelje koje smo iznosili danas… [[Isključen mikrofon.]]
Moram da vam oduzmem reč, gospodine Atlagiću. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Zaista ne bih se javljao, nego baš zbog vas, predsedniče, s obzirom da ste, čini mi se, možda pogrešno čuli ono što sam rekao. Dakle, ne smatram apsolutno da je bivši režim uvreda ili tako nešto. Uopšte nisam govorio o tom tipu kvalifikacije koju je vd predsednik SNS nama objasnio da je to jedna lepa, normalna reč, jedan termin koji je u opštoj upotrebi, a pošto znam da je i vama uvek drago da čujete reč gospodina Vučića, ja se samo sa njim slažem. Dakle, vi ste režim za nas, gospodo, a mi smo bivši režim i ne vidim da je to nešto uvredljivo. Što se tiče uvažavanja prema gospođi Tabaković, možda me uvaženi poslanik nije čuo, ali sam upravo sa velikim uvažavanjem govorio o njoj izato ponavljam da je mnogo važno da se slušamo ako već jedni drugima spočitavamo određene stvari. Apsolutno sam se držao tačke dnevnog reda. Jesam komentarisao Predlog zakona, ali sam komentarisao i motivaciju zakonodavca i onoga ko donosi određene promene u naš pravni sistem. U tom smislu to i te kako ima veze sa tačkom dnevnog reda. Mislim da nema mesta za kritiku tog tipa. Niti smo koga vređali, niti nameravamo to da činimo. Mislim da, ne govorim o personalnim rešenjima, ali ovo jeste u svakom slučaju jedan zaista efikasan i dobar način da se, pored etatizacije nezavisnih institucija, pored stranačkog preuzimanja nezavisnih institucija, dođe i do rasterećenja u Vladi od ljudi koji su bliski predsedniku Nikoliću. Hvala.
Hvala. Gospođa Kolundžija, replika. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, osim što mislim da kolega nije imao pravo da, pozivajući se na povredu Poslovnika, govori ono o čemu je govorio, želim da kažem da ne smatram uvredom činjenicu kada nekome kažete, možete na lepim nemogućim obećanjima, na argumentaciji koja ne stoji, možete doći na vlast, ali na tome ne možete opstati na vlasti. Za to postoji jedan izraz i zato sam ga upotrebila. Dakle, mogla sam to da govorim sa više reči, ali je činjenica da onoliko obećanja sa koliko je osvojena vlast, onoliko neverovatnih, slatkorečivih slika budućnosti, onoliko objašnjenja sada za ovaj zakon može da dovede do toga da ovaj zakon usvojite, ali ne može da dovede do toga da se spasite od posledica usvajanja ovakvog zakona. Još nešto, podsećam kolege koji stalno kažu da je bivši režim kriv za sve i svašta, da se podsete da u sadašnjem režimu sedi polovina bivšeg režima, i više od polovine bivšeg režima, da se podsete da primedbe koje iznose na, kako kažu, bivši režim većma se odnose na ministre koji su u sadašnjem režimu i da imaju na umu to da ne vređaju previše svoje koalicione partnere sa kojima su sada u vlasti. Mi ćemo, što se tiče DS, imati argumentaciju u kojoj ćemo dokazati da ne snosimo odgovornost za ono zašta nas optužuju, ali istovremeno zaista mislim da moraju da vode računa da su sada sa bivšim režimom u koaliciji.
Reč ima predstavnik predlagača, gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, stožer bivšeg režima bila je DS. To da rasčistimo. Pažljivo sam slušao neke od vaših diskusija, pa me čudi da jedan pravnik, koga ja poštujem kao pravnika, govori o nezavisnosti Narodne banke. To nije ustavna kategorija. Nezavisnost, nije. Samostalnost, da. Narodna banka Srbije, Centralna banka Republike Srbije je samostalna i podleže nadzoru Narodne skupštine kojoj odgovara, član 95. Ustava. Čitam Ustav, najviši pravni akt. To smo, nadam se, raščistili. Da raščistimo i razbijemo sumnju i kod deviznih rezervi, jer izgleda mi da pokušava da se stvori jedna panika i strah kod građana da ćemo mi sada, kada bude bio izabran novi guverner, da potrošimo devizne rezerve bud zašto, za nekoliko meseci. Samo mogu da podsetim da u periodu od 2010. godine, ne računajući 2008. godinu, znači samo 2010. i 2012. godinu, NBS potrošila je preko tri milijardi evra deviznih rezervi i nije postigla svoj cilj. Kada su u pitanju ti famozni krediti o kojima se govori, očekuje se da, zbog rasta deficita koji je uzrokovan kursnim razlikama između evra i dinara, Srbija izgubi deo kreditnog rejtinga, ali za ovo ne možete da krivite sadašnji režim. Opominjao sam kada se glasao budžet, kada je bila rasprava o Zakonu o budžetu Republike Srbije i opominjao tadašnjeg premijera i ministra finansija da je takva projekcija budžeta i prihodna strana, da su neostvarivi. Sada dolazimo u situaciju da i, pored zagonetnog smeška tadašnjeg predsednika Vlade, pomalo podrugljivog, kao - dragi kolega vi ne znate ništa, da sam bio u pravu. Svaku svoju diskusiju, kada je u pitanju bio deficit u budžetu Republike Srbije, završavao sam rečima – a ko će ove kredite da vrati i plati? U tome i jeste problem. Vi ste smenom sa vlasti izbegli na određen način da, ono što ste neodgovornom politikom uradili, da snosite i posledice, malo veće nego što je samo jedan izborni rezultat. Niko vama ne preti. Nemojte to tako da doživljavate. Nemojte da doživljavate i da tvrdite da menjamo sve ljude i sve republičke funkcionere koji su svoj posao radili kako treba. Posle ove tačke dnevnog reda imamo i tačku na kojoj treba da izaberemo Zaštitnika građana. Izabran je 2007. godine, kada nijedan od ovih poslanika koji su sada ovde, iz poslaničke grupe SNS nije podržavao tu vladu. Nemojte o tome da raspravljamo. Oni ljudi koji su svoj posao radili odgovorno, treba da nastave da ga rade. Ako nemamo bolje, makar i ako imamo istog, onog sadašnjeg nećemo da menjamo. Jedini uslov za smenu funkcionera je, ili da ne rade svoj posao kako treba, ili da imamo bolja rešenja za ta mesta.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Zakon o NBS, koji novi režim ne menja u tom delu, kaže u članu 2. – NBS je samostalna i nezavisna u obavljanju funkcija utvrđenih ovim i drugim zakonom. U vašem obrazloženju, gospodine predlagaču, piše u razlozima za donošenje zakona – ovim zakonom se, ne dirajući u samostalnost i nezavisnost Centralne banke itd. Tako da ne znam zašto se, ponavljam, ne slušamo dovoljno? Ono što je meni svakako važno da odgovorim je – ko će te kredite da vrati i plati? Te kredite će da vrati i plati onaj ko ih je i uzeo i čija politika se u ovoj vladi apsolutno nastavlja. To je gospodin Mlađan Dinkić. Nemojte, molim vas, da vi govorite o tome da smo se mi zaduživali. U kampanji ste govorili da se zadužujemo, da je ova zemlja prezadužena zbog toga što je DS, kako kažete, bila stožer režima. Gospodine Arsiću, nažalost, vi niste stožer ovog režima. Na vašu žalost. Znam da vama nije lako zbog toga. Stožer vašeg režima su SPS i G17. Najviše nije lako SNS. Ne bih vam nikada na ovo odgovorio da niste nepotrebno, mimo teme, u prvoj rečenici pričali o tome šta je DS. Verujte, apsolutno ne želim o tome da pričam, već o temi. Vaš režim najavljuje astronomska zaduživanja. To i vi znate, ako gledamo iste medije i TV koju gledamo. Možda vi gledate onu vašu televiziju za vaše članove. Tamo toga nema, kaže se – MMF obećao Srbiji 400 miliona dolara ili evra, a ne kaže se ni kako, pod kojim uslovima i da je to nadebelo parče. Prema tome, nemojte vi o maksimalnom zaduživanju, molim vas.
Vreme. Reč dajem narodnom poslaniku Janku Veselinoviću.
Molim vas, ako mogu dobiti informaciju koliko je DS ostalo još vremena? (Predsedavajuća: Još 24 minuta.) Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, gospodin ovlašćeni predstavnik predlagača je u jednom momentu pomenuo dostojanstvo Narodne skupštine i degradiranje Narodne skupštine. Ne mogu a da se ne osvrnem na početak rada ove narodne skupštine i od činjenice da joj je predsedavao najstariji narodni poslanik, kako mu po Ustavu to i pripada, da je taj čovek posle silaska sa mesta na kome sada vi sedite, prešao u drugu poslaničku grupu i da je od tog dana, u ovoj narodnoj skupštini, na neki način otvorena berza nad narodnim poslanicima. Ono što želim da kažem kada je u pitanju ovaj zakon, da kao profesor prava na Univerzitetu, izučavajući pravo i uporednu praksu, sam se sreo sa iskustvom da su se zakoni nazivali po svojim predlagačima. Do sada u praksi nisam sreo da se jedan zakon pravi zbog jednog čoveka i da se već sada u praksi naziva po tom čoveku, odnosno ženi, makar to bilo u pitanju i najlepše prolećno cveće po kojem se u Srbiji daju imena ženskoj deci. Činjenica je da ovaj zakon, i to je nesporno, za svoj osnov ima degradaciju, urušavanje nezavisnih institucija, jedne od najvažnijih, a to je Narodna banka Republike Srbije. Po istom principu proći će svi oni - poruka je SPS-a, G17, odnosno Regiona, SNS, proći će svi oni koji ne budu poslušni. Još je vruća ostavka guvernera Narodne banke, ako se ne budu ponašali u skladu sa željom i voljom vladajuće koalicije, tako će proći i Zaštitnik građana, tako će proći i oni koji vode Agenciju protiv korupcije, itd. Ono što je važno jeste činjenica da je ovaj zakon pre svega protivustavan. Član 95. Ustava, koga je delimično citirao predstavnik predlagača, kaže – Narodna banka Srbije, centralna banka Republike Srbije, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine Republike Srbije. Ko joj odgovara? Dakle, nadzoru, a ona je samostalna. Nadležnost nad vođenjem monetarne politike ima isključivo Narodna banka Republike Srbije. Povređen je član 107. Ustava Republike Srbije, jer ovlašćenom predlagaču, jednom od mogućih ovlašćenih predlagača, nije čak ni dostavljen Predlog zakona o izmenama Zakona o Narodnoj banci Republike Srbije, a to je u ovom slučaju bio guverner Narodne banke Republike Srbije. Povređen je i član 112. Ustava, jer među ovlašćenim predstavnicima, odnosno ovlašćenja predsednika Republike Srbije nisu da smatra, dakle, nigde među ovlašćenjima predsednika Republike Srbije nema reči da je predsednikovo ovlašćenje da smatra. On je juče izjavio da smatra da postojeći guverner treba da podnese ostavku, odnosno to se može protumačiti iz njegove izjave. Dakle, on je prekoračio svoja ovlašćenja. Na isti način, izvršna vlast, Vlada, preko gospodina Dinkića ovih dana vrši direktnu represiju, direktan pritisak na Narodnu banku Republike Srbije, odnosno na guvernera da podnese ostavku, što je on učinio. Ostavljajući dovoljno vremena mojim kolegama, reći ću šta građani Srbije treba da očekuju od ovog zakona. Treba da očekuju, pre svega, da već u narednom periodu država Srbija izgubi kreditni rejting koji sada ima, da Međunarodni monetarni fond i Evropska unija prestanu saradnju sa Narodnom bankom Srbije, odnosno sa državom Srbijom, prekinu kreditne linije. To će dovesti do monetarne nestabilnosti. Ubrzo će doći do inflacije. Inflacija će značiti da će njihovi krediti koje sada imaju poskupeti vrtoglavo, ubrzo će doći do obezvređivanja dinara, ubrzo će porasti cene, nestaće robe u rafovima, pojaviće se devize na crnom tržištu, što smo imali priliku da vidimo. Ne govorim o futuru, ovo smo već imali priliku da vidimo od istih kreatora, koji sada kreiraju ovaj zakon. Investitori će pobeći glavom bez obzira iz Srbije. Zbog toga, pozivam narodne poslanike, koji su sada u vladajućoj koaliciji, da dobro razmisle kada budu svoj glas davali za ovaj katastrofalan zakon, katastrofalan za građane Srbije, već je pitanje koliki će kurs biti evra u odnosu na dinar sutra, i kakve će cene biti, da ne glasaju za ovaj zakon i da time na neki način sačuvaju svoj obraz, ali i budućnost dece koja treba da trpe posledice ovog zakona. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zamolio bi pojedine svoje kolege da prestanu da zastrašuju građane Srbije. Hajde dok ste se bavili kampanjom, pa i kampanja je politička. Govorilo se ako ne bude Boris Tadić predsedik Republike, propade država. Zaratićemo. Evo sad u Ujedinjenim nacijama pričaju ako Tomislav Nikolić pobedi, to znači rat. Nemojte tako. Nije ni Boris Tadić, ni Demokratska stranka, ni Tomislav Nikolić, a ni Srpska napredna stranka nisu država. Postojaće ona, postojala je i pre nas, postojaće i posle nas. Kada je u pitanju ovaj deo oko Narodne banke, nisam mogao da odolim, a da ne pregledam još malo zakon u pojedinim odredbama i ostavku guvernera. Evo možete da uzmete da pročitate bilo koji stav njegove ostavke. Evo ja ću da se pozabavim stavom 4. "Svojom ostavkom želim da sprečim da političko iznuđivanje promena na vrhu nezavisne institucije, kakva je Narodna banka Srbije, bude jedini razlog za usvajanje lošeg zakona, sa mogućim ozbiljnim posledicama na finansijsku stabilnost i kredibilitet države. Nadam se da će moja ostavka omogućiti predlagačima zakona da pažljivije sagledaju i analiziraju njegove posledice, te i da ga usklade sa principima nezavisnosti centralnih banaka, kakvi važe u zemljama sa uređenim finansijskim sistemom." Kada je u pitanju taj deo sa uređenim finansijskim sistemom, čitali smo malo uporedno, ali kada pogledate član 29. Zakona kaže se – funkcioner Narodne banke Srbije se šest meseci posle prestanka funkcije ne može zaposliti u banci ili drugom pravnom licu, nad čijem poslovanju Narodna banka Srbije vrši kontrolu, odnosno nadzor ili sa kojom sarađuje u obavljanju svojih funkcija. U stavu 2. se kaže – guverner i viceguverneri imaju pravo na naknadu u slučaju isteka mandata, prestanka funkcije zbog podnošenja ostavke ili razrešenja funkcije iz razloga utvrđenih u članu 28. stav 1. tačka 3) Zakona o Narodnoj banci. Gospodo, da je ovakav zakon usvojen, Predlog izmena i dopuna Zakona, ovo ne bi važilo za odlazećeg guvernera. Ovako je odlazeći guverner sebi obezbedio šestomesečnu platu. Postojala je jedna diskusija - da li Narodna banka pripada građanima, ili privredi i čije će interese Narodna banka da brani, da li građana, da li privrede? Došlo se do zaključka da je jedino što je Narodna banka odbranila, bila je guvernerova plata. Sada podnošenjem ove ostavke, guverner je još jednom odbranio svoju platu, šest meseci po 6.000 evra, pa izračunajte.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić, replika.
Više puta je pomenut Mlađan Dinkić, URS, od strane poslanika DS. Želim da ih podsetim na nekoliko stvari koje pokušavaju ili da zaborave, ili da sklone u stranu. Mlađan Dinkić je najuspešniji guverner Narodne banke Srbije od 2000. godine, pa na ovamo, stabilizovao je dinar, obezbedio stabilnost finansijskog sistema i bankarskog sistema, obezbedio vraćanje stare devizne štednje. Dobro se toga sećate i podsetiću vas i na način na koji ste ga smenili u ovoj skupštini, glasanjem sa poslanicima koji su glasali iz Bodruma, nisam to hteo da kažem, ali ipak moram da vas podsetim na to. Ovde je spomenuto, to je istina gospodine Petroviću, da je Mlađan Dinkić kao ministar finansija 2006. godine ostavio u budžetu dve milijarde evra. Ostavio je vama, koji ste od 2006. godine do danas vodili Ministarstvo finansija i Ministarstvo poljoprivrede. Tri ministra poljoprivrede iz vaše stranke su imali dovoljno vremena i sredstava da počnu izgradnju sistema za navodnjavanje i da urade ono što nije bilo urađeno u poljoprivredi. Zato vi imate najmanje moralnog prava pre svega da komentarišete i ovaj zakon i način, jer vas podsećam na koji način je smenjen i gospodin Mlađan Dinkić, a kasnije gospodin i gospodin Jelašić.
Gospodin Petrović. Pravo na repliku. Izvolite.
Predsedavajuća, ne znam zašto se gospodin Ilić meni obraća. Niti sam ja glasao ovde kad je Dinkić smenjivan, niti imam kakve veze sa tim, a ne govorim ja o navodnjavanju zato što sam dokon, već zato što sam postao ministar poljoprivrede u martu mesecu prošle godine. Od marta meseca prošle godine do danas pokrenuli smo jednu ozbiljnu akciju koja će dovesti do toga da do septembra meseca budu očišćeni svi kanali u Srbiji koji postoje, a ministar poljoprivrede i aktuelna Vlada imaće mislim do kraja septembra meseca, možda i pre gotove projekte za 200.000 hektara zemljišta pod navodnjavanjem. Nisam ja abolirao ministra poljoprivrede iz DS koji su bili pre mene i mislim da nije dobro što oni nisu takođe se bavili navodnjavanjem, ali je gospođa Dulić bila ministar tri godine, gospodin Živkov, koji je bio njen najbliži saradnik, mislim u funkciji državnog sekretara u stvari rukovodilac Ministarstva poljoprivrede. Sve to vreme je ozbiljan veliki novac bio na raspolaganju. Podsetiću i kolege narodne poslanike i gospodina Ilića, potrebno je nešto manje o milijardu i po evra da bi bila završena primarna kanalska mreža za navodnjavanje, milion i 100 hiljada hektara zemljišta, i to je istina, tako da ne razumem šta meni to gospodin Ilić prebacuje i zbog čega se meni obraća.
Hvala. Molim narodne poslanike da se vrate na temu. Vladimir Ilić, replika. Izvolite.
Samo sam hteo da vas podsetim upravo na činjenicu i tu smo se složili dve milijarde evra je ostavljeno u budžetu 2006. godine u Ministarstvu finansija na raspolaganje vašim prethodnicima u Ministarstvu poljoprivrede i naravno vama i nažalost, kao što se to obično dešava o navodnjavanju se govori kada je suša, kada imamo očajan pad i veliki pad prinosa, posebno kada je kukuruz u pitanju, kada ćemo imati problema sa snabdevanjem tržišta mesom, jer će poskupeti stočna hrana, samim tim i meso i to će biti direktan atak na građane. Još jednom vas podsećam na okolnosti koje su se desile i 2003. godine i 2010. godine, vezane za smenu guvernera, ne možete ni vi ni bilo ko iz DS biti abolirani za 2003. godinu, jer ste vi upravo uveli model smene guvernera od strane parlamentarne većine, i vi ste najodgovorniji za to. Hvala.
Izvolite, gospodine Petroviću, replika.
Predsedavajuća, želim da prokomentarišem ovu star. Prošle godine u martu mesecu nije bilo ni jednog centa od tih dve milijarde evra. Postao sam 14. ili 15. marta ministar poljoprivrede, i počeo sam da se bavim navodnjavanjem, mislim nešto oko 20. marta, nedelju dana pošto sam postao ministar poljoprivrede. Tako da gospodin Ilić, ne govori stvari koje su u skladu sa realnošću i stvarnošću. Za ovih godinu dana bavimo se poljoprivredom. Suša je nastupila, u julu mesecu 2012. godine, navodnjavanjem se bavimo od početka aprila meseca ili od kraja marta meseca 2011. godine. Gospođa Dulić, je bila ministar tri godine, gospodin Živkov je posle nje bio vršilac dužnosti u Ministarstvu poljoprivrede. Imali su svi na raspolaganju vrlo ozbiljan novac, kreatori i celokupne ekonomske politike i nisu taj novac upotrebili onda kada ga je bilo. Kada nema novca, ne možete da ga potrošite. Predložili smo ovde pet milijardi da se zaduži Vlada Republike Srbije da bismo imali za navodnjavanje. Ta sednica nije mogla da bude organizovana, zbog toga što poslanici G17 plus i SPS nisu hteli u januaru mesecu da učestvuju u radu Skupštine, zbog toga što su rekli da je to neodgovarajuće, zbog toga što počinje predizborna kampanja. To su činjenice, a sada možete ovde da iznosite različite elemente ali nažalost od istine se nikada ne može pobeći.
Hvala. Molim narodne poslanike da se vratimo na temu, Predlog zakona o izmenama i dopunama o Narodnoj banci. Reč ima gospodin Janko Veselinović, pravo na repliku. Izvolite.
Vrlo kratko, ne bih se javljao da predstavnik predlagača nije pomenuo reč "pretnja" i "plašenje građana". Dakle, ne radi se o plašenju građana, ovaj zakon je takve prirode da vrlo jasno, u praksi će proizvesti sve posledice o kojima sam govorio. No, da to ostavimo nekom budućem vremenu, vrlo skorom vremenu. Druga stvar koju bih hteo da prokomentarišem jeste činjenica da je pominjao platu guvernera i da će se na neki način smanjiti troškovi Narodne banke. Upravo suprotno, ovim zakonom uvodi se još jedna funkcija direktora Uprave za nadzor i njome se na neki način sprovodi dvovlašće kako je već formirano kroz Vladu Republike Srbije. Formalni i neformalni predsednik Vlade, tako ćemo i u Narodnoj banci Srbije imati dve funkcije guvernera i direktora koji će svakako deliti stavove, odnosno sprovoditi stavove svojih političkih šefova. Hvala.
Reč ima gospodin Predrag Marković.
Hvala predsedavajuća. Dame i gospodo, nastojao sam pažljivo da pratim diskusiju svih narodnih poslanika koji su govorili o temi. Naravno, to je uobičajeno za Narodnu skupštinu, prečesto se govori, ne povodom onog ograničenja koje Poslovnik nameće i tiče se toga da govorimo o temi, nego se prečesto govori sa netačnim podacima, ne poznavanjem i Poslovnika i zakona, čak i naziva poslaničkih grupa i stranaka, sve da bi se naravno politički protumačila prošlost. Svrha donošenja zakona jeste naravno i da se interveniše političkom voljom većine, koja neki zakonski predlog predlaže. Zbog problema koji postoji u stvarnosti, i o tome se govorilo, ali da se ne naruši, već da se unapredi jedan sistem. Pomalo, iz ovih diskusija, pošto se povremeno po prirodi stvari obraćaju poslanici, a posebno šefovi poslaničkih grupa i građanima, mislim da građani znaju da su ovaj film već videli mnogo puta. Iz nekih diskusija mogli bismo da kažemo i koji je to film. To je onaj film koji nosi naziv "Zašto kažeš ljubav, a misliš na seks". Dakle, optužbe su kod govornika bile da neki delovi Predloga izmena i dopuna ne idu stvarno u korist NBS i njene samostalnosti koju garantuje član 95. Ustava Republike Srbije, nego da je to pitanje pripreme različitih terena, za različita politička rešenja. Moguće je, sigurno jeste, ali prvo moramo da konstatujemo sledeće – Narodna banka Srbije jeste institucija koja je od strane različitih guvernera, zakonima i odlukama koje je donosila Narodna skupština Republike Srbije, jedna od najuređenijih institucija i vrlo je važno da o tome vodimo računa kad god nastupamo svakoj vrsti promene, bilo nekog člana zakona, ali i kada govorimo o NBS i kada govorimo o guvernerima. Naravno, da je urbana legenda da sam ja zaštitnik svih guvernera, priznajem za poslednjih 10 godina jesam. Doskorašnji guverner, do pre nekoliko sati, gospodin Šoškić uživa moju ličnu naklonost, ako ni zbog čega drugog, ono zato što se odlično razume u modele sunčanih naočara, o čemu smo više puta diskutovali, ali i zbog njegove stručnosti. Jedno je stručnost. Iskreno se nadam da su članovi zakona kojima se menja Zakon o Narodnoj banci Srbije predloženi zbog toga da bi se uočeni problemi, jer su mere koje stoje na raspolaganju guverneru ograničene, ali pri tome, mere koje stoje na raspolaganju guverneru, viceguvernerima, savetu guvernera su takve da su po definiciji opozitne, o tome je neko govorio još na početku, merama Vlade. Prirodno stanje je, pa zbog toga u praksi guverner sedi na sednici Vlade, da bi ukazivao, te ima pravo učešća a nema pravo glasa, da bi ukazivao na moguće posledice u sferi monetarne politike, onoga što se u fiskalnoj predlaže. Uočeno je, i građani su na to naravno najosetljiviji, da u ovoj sferi mi sada, bez ispitivanja ma čije krivice, imamo velike probleme. Nekoliko govornika je isticalo samo probleme koje je nesigurnost kursa proizvela, kod privrednika, kod građana, kod onih koji su zaduženi, imaju kredite, ne mogu nešto da planiraju. Svakako je jedini onaj koji ima pravo nadzora, neko je to neoprezno izjavio, da je zakon mogao da predloži neki ministar ili Vlada, ne daj Bože. Šta mislite, zašto je u Ustavu ovo jedna od dve institucije koje imaju pravo predlaganja zakona, a da nisu ni poslanik, ni Vlada, ni Skupština AP Vojvodine? Baš zato što bi bilo potpuno nelogično da neko ko je u opozitnoj funkciji predlaže izmene zakona onoga ko bi trebalo naizmenično sa njim u jednoj oblasti interveniše merama. Prirodno je da su poslanici predlagači. Ono što jeste neprirodno u ovim diskusijama, jeste što se stvarno svi pomalo neozbiljno ponašamo prema prošlosti. Prvo se ponašamo kao da je ovo prvi put. Nije, na ovaj način, kroz izmene zakona jeste. Zašto? To je književna vrednost. Kada neko nekoga voli, stalo mu je do njega, imate taj primer, kada više njih želi dete onda sudija kaže – uredu, da vidimo prema kome će da ode dete i dame u sporu počnu da ga otimaju, neću da kažem koje je književno delo, nije korektno, nisu svi čitali, a sudija, kada dete zaplače, te ga jedna od žena pusti da dete to ne bi zabolelo, sudija njoj dodeli dete, jer očito ona pokazuje i odgovornost i ljubav. Ne želi da nastane bol. Sada je ovo prvi put, jer kao što znate, prethodni guverner Jelašić je podneo ostavku da se ne bi kroz neku drugačiju meru dogodilo da svakako, kada postoji politička volja, o tome nam govori ne naše iskustvo, već iskustvo zemalja u okruženju. Pogledajte Hrvatsku pre samo par meseci. Često će se dogoditi, radi ujednačavanja mera, da jedna politička volja u promenama za koje se zalaže i pokušava da ih ostvari, pribegava i na različite načine smeni guvernera. Sada imamo sledeću situaciju. U skladu sa Ustavom su ove izmene zakona predložene, sasvim sigurno. One su poslate NBS i dobili smo mišljenje NBS. Čudno je što u tom mišljenju se prvo govori o razlozima hitnog postupka, a ne u članovima koji se menjaju. Čudno je što mnogi koji su, suprotstavljajući se izmenama zakona, a braneći guvernera, to činili tako mlako, da ja lično nisam mogao da se otmem utisku da iza toga stoji stav – otišli smo mi, neka ode i guverner. To naprosto nije korektno ni prema Narodnoj bnaci, ni prema ovoj Skupštini, ni prema tome da će ovo biti centralna institucija i svih narednih meseci. O merama Narodne banke, o potezima koji će biti povlačeni, vrlo je važno da možemo da raspravljamo u narednom periodu na osnovu onoga što smo danas zastupali. Poštujem sve narodne poslanike jer su birani od strane građana, ali moram da priznam da neke posebno cenim, pa obraćam uvek pažnju na ono što kaže gospodin Laslo Varga. On je skrenuo pažnju na jedan politički aspekt trenutnih različitih mlakih reakcija u čitavom nizu predloga koji su se čuli u javnosti ili se nalaze u ovom skupštinskom domu, ali je ukazao da će možda neki od njih biti povod, molim vas, ne razlog, povod da se eventualno i u nekoj drugoj oblasti uspostavljaju naknadni uslovi. Nagledali smo se različitih političkih uslovljavanja. Ako je gospodin Varga u pravu, politička logika glasi da kad imate različite uslove, onda njima trgujete. Da li je moguće da, kad god stvarate povod za još neki politički uslov, vi istovremeno stvarate mogućnost da sutra, da biste to prevazišli, morate da prihvatite neki uslov za koji ste mislili pre toga da ga nikad nećete prihvatiti. Molim vas da o ovome razmišljamo, jer tokom samo ovih nekoliko sati, sem ovako različitih diskusija, dogodilo se još nekoliko činjenica. Jedna od njih je ostavka gospodina Šoškića sa mesta guvernera NBS. Apelujem da se u narednom periodu, polazeći upravo od te dobronamerne pretpostavke koja se tiče svih nas i još jednom vas molim, besmisleno je u političkom životu Srbije govoriti kada je ko, šta glasao u prethodnom periodu i da li zbog toga treba da bude avoliran ili ne treba da bude avoliran. Gospodin Boško Ničić je glasao za smenu guvernera Dinkića, jel tako gospodine Ničiću? Izvinjavam se što se direktno obraćam, ovo nije ni u kakvom negativnom smislu. Ne vidim zašto bi to uticalo na politiku koju gospodin Ničić zastupa. To se odnosi na svakog od ljudi u sali. Ali iz svakog glasanja moramo da izvučemo neko iskustvo. Jednom glasanju sledi drugo. Vraćam se na ono što je molba predlagaču. O svakom od članova, govorim o članovima kojima se menja zakon o NBS, neki od članova su pozdravljeni u diskusijama od strane predstavnika različitih političkih grupa, kao mogućnost da se uočeni problemi u vršenju funkcija NBS otklone. Ali i obrnuto na neki od članova, član 28, ako sam dobro pratio diskusiju, bilo je jasnih primedbi. Meni je potpuno nebitno da li je to govorio predstavnik onoga što vi zovete režimom, bivšim režimom, pozicija, opozicija, nagledao sam se ja toga, to je toliko nebitno i promenljivo, da ne bih uopšte time da se rukovodim. Razmislite, moguće je, ne samo da neke amandmane treba prihvatiti, nego da od pojedinih članova ovog predloga, još jednom kažem, razmislite, da li neki od pojedinih članova treba da budu povučeni, jer je na njih izneto suviše primedbi, a nema razloga da, ako nam je stalo do NBS stvarno i ako poštujemo to što je ona postala tako ozbiljna institucija koja svima nama uliva poverenje ili nadu da će garantovati stabilnost onoga za šta je zadužena, da ne bacimo ni jednu senku na to. Možda ćemo kroz šest meseci, pritisnuti mnogo većim problemima, diskutovati i možda optuživati nekoga, a da smo to već sada mogli da eliminišemo. To je prva molba. Druga molba je, ako već govorimo tako olako o ljudima, pominjući njihova imena, a govoreći o tome da ta imena imaju veze sa biljkama, minimum korektnosti je da znamo, ako ne ljudi, onda bar kad koja biljka stvarno cveta, šta se dešava s proleća, a šta s jeseni. Hvala vam svima na razumevanju i molim vas da ovaj stav prihvatite kao lični i kao molbu da u narednom periodu, od 24 sata pre nego što krene rasprava o amandmanima, naprosto pristupimo svi ovoj materiji onako kako to građani od nas i očekuju. Hvala najlepše.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, još jednom ću pomenuti način na koji je ovaj zakon došao u proceduru, prosto mislim da treba to da se kaže, iz razloga što je u prethodnom periodu, u prethodnom mandatu opozicija, a sadašnja pozicija iz SNS, spočitavala vladajućoj koaliciji kako se svi važni zakoni donose po hitnom postupku, a nema dovoljno vremena da se o njima raspravlja, da se iznesu primedbe, da se na neki način reaguje. Sada vidimo tu istu situaciju kod izmena i dopuna Zakona o NBS. Potpuno je jasno da za manje od 24 sata niti može da se uradi valjana analiza onoga što je rađeno u NBS, niti NBS može to da podnese. Stvarno je bespredmetno tražiti od NBS da to uradi u tom roku. Ovaj zakon se u suštini donosi da bi se imenovao novi guverner. Ova izmena i dopuna zakona znači rušenje samostalnosti NBS, rušenje njene nezavisnosti i to je suprotno svim međunarodnim standardima. Čuli smo ovde diskusije kako to nije tako, kako se nigde u evropskim procedurama to ne pominje, ne krši se ništa. Prosto, to nije tačno. Ako na neki način pokušavamo da izmenimo proceduru izbora guvernera i ne poštujemo onu koju smo usvojili i koja garantuje nezavisnost rada NBS, onda smo samim tim ugrozili i evropski put Srbije i sprovođenje međunarodnih i evropskih standarda, kada se radi o jačanju nezavisnih institucija u Srbiji. Ovo je jedna politička odluka, odluka vladajuće većine, koalicionog sporazuma, gde na čelu NBS treba da dođe partijski kadar. To se jasno vidi iz člana 20. koji se menja i ta ključna izmena člana 20, koja nam jasno govori o tome da će doći partijski funkcioner, glasi ovako – do sada je u zakonu bilo da guverner ne može biti funkcioner političke stranke, a sada se to menja i kaže se – guverner ne može aktivno obavljati funkciju u političkoj stranci. Skoro smo imali situaciju da je aktuelni predsednik Republike podneo ostavku, tobož zato što neće da bude predsednik i političke stranke, a potpuno je jasno da se i on uključio u smenu aktuelnog guvernera i ove izmene Zakona o NBS koje nisu u interesu građana Srbije. Nisu u interesu građana Srbije zato što se građani Srbije, a i sam se plašim kao građanin Srbije kako će se trošiti devizne rezerve, jer jedan kolega iz vladajuće većine reče na Odboru za finansije kako treba taj novac upotrebiti i za privredu. Mislim da smo imali loših iskustava iz prošlosti u tome i da se sa tim ne treba igrati i ne treba na neki način dalje širiti strah među građanima Srbije. Ono što je takođe pominjao u prethodnim diskusijama je da je navodno prethodni režim, u kojem je stožer bila DS, takođe na ovaj način donosio odluke, postojala je parlamentarna većina. Uvek može parlamentarna većina da donese bilo koji akt, nije sporno, ali mora da se poštuje procedura. Što se tiče stožera, sada je stožer takođe iz bivšeg režima. Socijalistička partija Srbije je stožer ove vlade. U njoj učestvuje SNS i G17 plus, tako da ne možete da govorite samo o DS kao o stranci bivšeg režima. Neke stranke koje su sada u Vladi sa vama snose i veću odgovornost od DS, na primer G17 plus, koji je bio odgovoran za trošenje sredstava u prethodnom periodu i vodio Ministarstvo privrede i ekonomije koje je bilo zaduženo za taj resor, koji zaista na neki način nije zadovoljio i građani su jako njime nezadovoljni. Dejan Šoškić je podneo ostavku. Dejan Šoškić je poslao upozorenje, i to vam je napisao u ostavci, da prosto imate vremena da promenite odluku, da ne glasate ove izmene i dopune zakona, da ne rušite nezavisnost NBS. Možete da izaberete drugog guvernera, ali ne treba da rušite sistem. To je poruka Dejana Šoškića. Ono što građani Srbije očekuju od vas, očekuju ono što ste obećali u predizbornoj kampanji, očekuju bolji život, a imenovanjem partijskog kadra na mesto guvernera NBS građani neće živeti bolje. Kada prođe medeni mesec za nekoliko nedelja ili za nekoliko meseci, onda će doći problemi, onda će javnost očekivati s pravom da vidi na koji način ste ispunili ona obećanja koja ste dali. Mislite o tom vremenu, ostavite DS, mi smo sada opozicija i kritikovaćemo svaki ovakav nakaradni zakon, a bilo ih je, iako ste do sada samo tri zakona usvojili, bilo ih je do sada. Nastavljate sa tim. Nadam se da je ovo zadnji zakon koji se na ovaj način donosi. Zahvaljujem se.
Reč ima gospodin Vladimir Ilić.
Gospodine Jovanoviću, vi zajedno sa kolegama uporno menjate teze, uporno hoćete ovom parlamentu da prikažete da je Mlađan Dinkić dežurni krivac. Podsećam vas još jedanput, poslednjih šest godina ste vi odgovorni za finansije ove zemlje. Šest godina za redom imate ministra finansija. Od dve milijarde evra suficita, zadužili ste zemlju, potrošili te dve milijarde i zaduži još pet milijardi. Sada je neophodno da se obezbedi do kraja godine tri i po milijarde evra, da bi se održala stabilnost u državi, da bi se isplaćivale plate i penzije. Nemojte više da obmanjujete građane time da vam je Mlađan Dinkić dežurni krivac za sve. Naprotiv, on je ostavio, kada je napustio Ministarstvo finansija, dve milijarde evra. Podsetiću još jednom, vi ste se zadužili, vi ste bili odgovorni i za trošenje i za pribavljanje novca poslednjih šest godina i nemojte nikoga da obmanjujete. Ponavljam, Mlađan Dinkić nije ministar finansija od 2006. godine. I ja sam 2006. godine takođe bio na čelu poreske uprave, prvi i jedini put u istoriji Srbije, u čitavoj istoriji Srbije zabeležen je suficit u budžetu te 2006. godine. Tada smo bili u Vladi sa DSS. Dakle, ta vlada je zapamćena po tome što je zabeležila jedini suficit u istoriji Srbije. Nemojte više da pričate o tome da vam je Mlađan Dinkić kriv za sve. Vi ste zadužili zemlju. Zbog vas ova vlada sada ima i imaće glavobolje čitavih nekoliko godina. Nadam se da ćemo ih prevazići.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović, replika. Izvolite.
Gospodine Iliću, opet slušamo izgovore za neminovni neuspeh koji sledi ove vlade, ove vladajuće koalicije i ministra finansija i ekonomije. Gospodin Dinkić je bio ministar ekonomije u prethodnom periodu. Ministarstvo ekonomije je bilo zaduženo da troši sredstva koje je prikupljalo Ministarstvo finansija kroz naplatu poreza i carina. I to odlično znate. Ministarstvo finansija nije potrošač, Ministarstvo finansija prikuplja novac u budžet, troši ga Ministarstvo privrede i ekonomije. Što se tiče suficita u budžetu, ne postoji na svetu ekonomija, odnosno država u kojoj postoji suficit u budžetu, a da je ona siromašna kao Srbija. Mi smo taj novac trebali da trošimo u privredne i razvojne projekte, a trošili smo ih na političke projekte zbog kojih su sve vladajuće koalicije do sada bile ocenjivane. Najviše od vaše stranke. Na primer, Nacionalni investicioni plan od kojeg ni jedan građanin Srbije nije imao nikakve koristi. Hvala.
Hvala. Vladimir Ilić, izvolite.
Vi očigledno ne razumete javne finansije i ja moram da kažem da ne razumete ni o čemu je ovde reč. Spominjete to da je Ministarstvo finansija prikupljalo novac, a Ministarstvo privrede trošilo taj novac. Morate da znate jednu prostu činjenicu, sve subvencije i ono što je trošilo Ministarstvo privrede na dovođenje stranih investitora su ne uporedivo manji iznosi nego što se subvencije za gradsko-saobraćajno u Beogradu, koje se subvencioniše sa ogromnim sumama sa 100 miliona evra. Ministarstvo privrede je samo jedno od desetak ministarstava u Vladi i budžet tog ministarstva je bio minoran u poređenju sa čitavim budžetom. Nemojte da zamenjujete teze, vi ste najodgovorniji, DS, zbog problema u kojima smo danas, zbog rupe u budžetu, zbog pet milijardi novog zaduživanja koje se desilo iza toga što i sada moramo, da bi opstali do kraja godine, da se zadužujemo, ali na svu sreću obezbedićemo sredstva daleko povoljnije nego što ste vi to obezbeđivali vodeći Ministarstvo finansija.
Hvala. Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Gospodine Iliću ako je 40 milijardi u Ministarstvu ekonomije, koje su potrošene malo, onda ja zaista ne znam o čemu mi pričamo večeras. Što se tiče toga na koji način su trošena sredstva, trošena su u skladu sa budžetom za koje ste i vi glasali, i SPS i DS. Nije Ministarstvo finansija moglo na eksplicitan način ta sredstva da troši i to je potpuno jedna zamena teza i potpuno nepoznavanje onoga što je bilo u prethodnom periodu. Što se tiče novca od privatizacije, bilo ga je najviše i najviše privatizacije je urađeno dok ste vi bili u Vladi i vodili Ministarstvo finansija, u vreme vlade Vojislava Koštunice. Podsetiću da je od 24 privatizacije, na koje je Evropska komisija dala primedbu, 23 je urađeno u to vreme. Dakle, 23 privatizacije u vreme kada ste vi vodili glavnu reč i za to ste, nadam se vi odgovorni i nadam se da ćete se složiti sa mnom.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Molio bih narodne poslanike da pažljivije čitaju zakone. Ne važi ono što piše, pregled odredbi koje se menjaju, nego ove prve strane. Član 20. stav 1. predloga glasi – guverner ne može biti poslanik u Narodnoj skupštini, član Vlade ili organa ili tela koje je obrazovala Narodna skupština ili Vlada. Ne može obavljati funkciju organa ili člana organa AP ili jedinice lokalne samouprave, ili sindikalne organizacije, ne može obavljati funkciju u političkoj stranci niti može obavljati bilo koju drugu javnu funkciju ili javni posao. Ne može aktivno, lepo pročitajte predlog zakona, tako piše ovde. Ovaj primerak koji sam otvorio od skupštinske službe, nemojte više da obmanjujete javnost. Najlakše je ustati i ispričati priču a mi pažljivo treba da slušamo sve ono što govorite, za uzvrat vi ne slušate nas. O tome se radi. Bilo kakav argument da smo dali, vi ste, ne davali kontra argument, nego izražavali sumnju. Dame i gospodo narodni poslanici, ne treba da se računa šta ko misli, šta ko govori, nego šta ko radi. Ova Narodna banka u ovom sastavu, u kakvom je sada, potrošila je za poslednje dve godine više od tri milijarde evra deviznih rezervi i nije odbranila kurs dinara. Hoćemo li da napravimo analizu ko je od toga imao koristi? Finansijske organizacije koje je Narodna banka trebala da kontroliše. Hoćemo li da pregledamo likvidnost bankarskog sektora, zašto je Narodna banka skinula sa svog sajta dnevnu likvidnost bankarskog sektora, koliko ukupno banke imaju efektive. Pri tom se računa i sredstva koja su položena kao sredstva rezerve, koliko imaju na svojim tekućim računima, računajući i sredstva deponenata i koliko imaju hartija od vrednosti emitovanih od države. Toga više nema. Da ima, videli bi tačno, da se likvidnost bankaraskog sektora smanjila za onoliko novca za koliko je Narodna banka emitovala deviznih rezervi. Očigledno da pod nekim širokim tumačenjem, pravila koja postavlja EU, ali izuzetno širokim, toliko širokim da ih ni ona ne primenjuje, funkcioniše naš finansijski sektor. Na to sve blagonaklono gleda Narodna banka. Jedno od osnovnih pravila u kapitalizmu, jeste način ponude i potražnje. Neko od kolega poslanika, mi je rekao da je novac roba, slažem se potpuno. Roba koja ima svoju cenu. Sad postavite pitanje – da li naš finansijski sektor veštački održava visoku cenu kapitala u Srbiji i stvara ekstra profit? Na to opet, gleda blagonaklono Narodna banka. Imamo visoke kamate prema građanima i prema privredi. Ako se te kamate vrate banci i ona ih ponovo vrati na tržište kapitala, cena kapitala se umanjuje. Ako se ta sredstva pretvore u evre koji ispare iz zemlje, na veštački način se održava visoka cena kapitala u Srbiji. To je primarna posledica. Sekundarna posledica jeste ekstra profit koji banke ostvaruju na kursnim razlikama sa kreditima koji imaju deviznu klauzulu. Na to opet, Narodna banka gleda blagonaklono. Zato smo tražili izmene i dopune zakona. U članu 2. se vidi da je Narodna banka obavezna da kontroliše platni promet banaka prema inostranstvu. Nije rešenje da se primenjuje kod nas ono što nigde više se ne primenjuje u svetu, pogotovo u vremenima svetske ekonomske krize i finansijske krize u EU. Čitava EU danas je prožeta državnim intervencionizmom. Koji god finansijski deo pogledate, svuda intervencionizam. Potpuno se slažem da Narodna banka ne treba da kupuje ni na primarnom ni na sekundarnom tržištu državne hartije od vrednosti, hartije od vrednosti koje emituje jedinice lokalne samouprave i AP. Zato je podnet jedan amandman koji taj deo briše iz ovog predloga zakona. Pogledajte kako EU štiti svoju stabilnost, ko je najveći kupac državnih hartija od vrednosti Italije, Španije, Irske i Portugalije – Evropska centralna banka. Znači, ne može niko da prigovori Srbiji ni Narodnoj banci ako stanje u finansijskom sektoru dovede u red i prilagodi situaciji u kojoj se država nalazi, a ne najlakše, prodavati devizne rezerve. Hranimo finansijski sektor tim novcem. Stvaramo na određen način "perpetuum mobile". Uvek će da održavaju isto visoku cenu kapitala u Srbiji. Hajde da pričamo o tome kako se to odražava na privredu, na stanovništvo pa na privredu, pa na državu sa visokom cenom kapitala i građanima koji su bili željni da žive i koji su se nepromišljeno zaduživali, računajući da mogu da otplaćuju kredite, pa onda zbog skoka evra to ne mogu da urade. Došli smo u situaciju da naše građanstvo živi da vrati ratu kredita. Kao posledicu imali smo da se privreda zadužuje zato što ima smanjen obim poslovanja. Kad više ni privreda nije mogla da istrpi tolika zaduživanja, počela je država da se zadužuje i onda tako ukrug, kredit za kreditom. Čija je to odgovornost? Ko je dozvolio to? Kako se iznose devizne rezerve iz Srbije, devizne rezerve koje je ova država teškom mukom stekla i gde se drže? Da li to kod istih tih banaka kojima polaže sredstva kao obaveznu deviznu rezervu, kod njih vratimo njihovoj filijali u inostranstvo na depozit? Ima mnogo pitanja o radu Narodne banke. Ono što najviše čudi jeste anemičnost i Vlade Republike Srbije da u jednom takvom trenutku kakav je snašao Srbiju, menja Zakon o deviznom poslovanju, da ono sve što je Narodna banka propustila da uradi, na određen način amnestira. Da li znate da danas bilo koji privredni subjekat, pa i banka, može da otkupi devize od poslovne banke na osnovu neke profakture, da uplati svom dobavljaču, a često je to povezano lice, znači isti osnivač i da nikad robu ne uveze u Srbiju i nikad ne vrati novac nazad? Vaša Vlada je donela taj zakon. Ili, ako izveze nešto iz Srbije ne mora nikad da ta sredstva od tog izvoza, pa čak ni kroz kompenzaciju, dođu nazad u Srbiju. Usklađujemo naše zakonodavstvo sa zakonodavstvom Svetske trgovinske organizacije, slažem se, kada bi sutra ušli u nju, ali od nje smo daleko bar 15 godina, a narod nam je siromašan, privreda razorena. Zato je potrebna veća kontrola Narodne banke prema finansijskim organizacijama i veći nadzor Narodne skupštine prema Narodnoj banci.
Hvala. (Jovan Palalić, sa mesta: Replika.) Gospodin Palalić, replika.
Kolega Jovanović je pomenuo Vladu Vojislava Koštunice i DSS. Da nismo mogli da uporedimo vreme kada je na vlasti bila DSS i Vojislav Koštunica sa vremenom kada je DS bila na vlasti i ovde sada spočitava se da je u to vreme bilo sve najgore, onda bi jednostavno bili u situaciji da danas građanima govorimo da se nikad nije bolje živelo nego 2012. godine, posle četiri godine vlasti DS. Za vreme Vlade Vojislava Koštunice standard građana je bio neuporedivo bolji nego danas. Samo neka građani uporede koliko su im bila veća primanja, kolika je bila stabilnost na tržištu, kolike su bile investicije u Srbiji, kako se živelo tada, a kako se živelo posle četiri godine vaše vlasti. Razorenesu institucije, osiromašeni građani, investicija nigde u Srbiji. Sada vi govorite da je za to vreme bilo sve sporno. Zašto niste istražili ako je bilo kriminala, ako je bilo korupcije? Zašto se za četiri godine ništa nije dokazalo, nego sada vi nama spočitavate i poredite da je za to vreme bilo sporno? Ne možete vaš neuspeh i vašu lošu vlast da samo takvim kritikama nadomestite. Obratite pažnju kada upotrebljavate i kada govorite o DSS, a pogotovo sa takvim optužbama da je za vreme te vlade bilo sve loše, da je sve bilo za građane pogubno. Nikada građani gore nisu živeli nego za vreme vaše vlasti. I zato u tom smislu obratite pažnju i ne spočitavajte više ništa DSS, ne poredite ta dva vremena, jer se ne mogu uporediti. Građani su živeli bolje za vreme vlade Vojislava Koštunice.
Hvala. Ivan Jovanović, replika. Izvolite.
Vidim da me kolege nisu razumele. Što se tiče DSS, pomenuo sam Vladu, ali uopšte nisam u negativnom kontekstu i ne vidim ni razlog za repliku. Prosto, imao sam polemiku sa kolegom iz G17. Ne znam ko je to pominjao nekakav život u vreme Vlade Vojislava Koštunice. Zaista ne razumem. Što se tiče gospodina Arsića, samo mogu da kažem da je on nabrojao zaista dosta problema koji postoje. Postoje drugi organi koji se bave rešavanjem tih problema. Pitanje je kako oni rade, ali nije to suština mog izlaganja. Suština je da partizacijom Narodne banke nećete rešiti te probleme. Hvala.
Hvala. Reč im narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, danas u toku našeg radnog dana predsedniku Narodne skupštine, gospodinu Nebojši Stefanoviću je Dejan Šoškić podneo ostavku. Želela bih da, kao deo svoje diskusije, se zahvalim gospodinu Dejanu Šoškiću za vreme koje je proveo voljom i Narodne skupštine Republike Srbije na poslovima guvernera Narodne banke Srbije. Ako time započnemo jedan proces samopoštovanja za sve one za koje bar jednom glasamo i onda im se zahvalimo, bez obzira na to na kakav način su prestali da obavljaju svoju javnu funkciju, onda ima nade da će vladavine institucija u Srbiji zaista biti. I Dejan Šoškić, osim što smatram da je obavljao posao guvernera NBS u okolnostima i kontekstu najbolje što je moguće. Dejan Šoškić nam je svima kao zakonodavnom telu pružio šansu, podnosivši ostavku, rekao je da ne želi političko iznuđivanje i da, ako je njegova ostavka način da se razmisli o lošim odredbama zakona koji je, po Poslovniku, po hitnom postupku, ali zbog sadržaja odredbi prebrzo, zbog izuzimanja sumnje u međunarodnoj i domaćoj javnosti štetno, pružio nam je svima šansu da razmislimo o odredbama koje želimo da vidimo u novom Zakonu o Narodnoj banci Srbije. Pružio nam je šansu za političku mudrost. Ne ispostavljam ni predloge ni zahteve ni kolegama poslanicima iz vladajuće većine ninama iz opozicije, samo vas podsećam na kontekst da ne postoji prepreka da se izabere novi guverner Narodne banke Srbije, ali odredbe ovog zakona, ako se ustraje u tome da takve kakve jesu predložene, budu na snazi, biće prepreka da Narodna banka sa dobrom reputacijom zaista radi na međunarodnom i na domaćem tržištu. Čuli smo da se vrlo teško živi sa visokim kreditima. Upućivali smo poruke ljudima koji su podigli kredite, da će se izborom novog guvernera stanje sa njihovim ratama kreditnim promeniti na bolje. Želim da u tome uspete, kako god završilo predlaganje Zakona o Narodnoj banci Srbije. Iskreno želim da se u tome uspe. Druga tema koja je bila navođena oko razloga za izmenu i dopunu je odnos nedovoljne kontrole sa bankama. I tu vam od srca želim da uspete i da banke i u Srbiji, kao i što je proces na svetskom bankarskom tržištu, bude takav da banke budu potpuno sužene u prostoru za zloupotrebu bilo čega, ali da bi se to dogodilo ne možete da imate ovakve predloge odredbi Zakona.ne možete predlagati guvernera direktora i direktora guvernera Uprave za nadzor finansija. Ne možete uvoditi dvoglavost tamo gde mora da bude jedan odgovoran. Ne možete uvoditi Narodnu skupštinu sa definicijom da je kontrola i nadzor Narodne skupštine u tome da Narodna skupština bira i guvernera i vice guvernere, jer će se završiti, i to jeste sumnja i to jeste stvar koju ćemo kontrolisati i to jeste šansa za sve nas da kontrolišemo, da li će guverner, direktor biti iz jedne partije, direktor guverner iz Uprave za nadzor finansija iz druge partije, a viceguverneri ostalih partija. Dejan Šoškić vam je ostavkom danas pružio šansu da izaberemo guvernera i da razumnu proceduru novih odredbi u Zakonu o Narodnoj banci Srbije uradi ovlašćeni predlagač, po Ustavu, Narodna banka Srbije i samo je na vama da li ćete videti kolika je to šansa, pre svega za one koji tvrde da će izmenama u strukturi Narodne banke Srbije doći do boljeg života građana koji žive pod teškim ratama kredita i da će biti strogo kontrolisanja banaka. Ovakva šansa se ne propušta. Ne sumnjajući u vaš razum, hvala vam na razumevanju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bratislav Gašić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas smo imali prilike da slušamo priču koja se dešavala i u maju mesecu, da ako jedan kandidat za predsednika ne bude to, imaćemo rat, imaćemo siromaštvo. Vi danas nastavljate opet sa pričom o Narodnoj banci da, ako taj isti vaš guverner ne nastavi da bude guverner, u Srbiji je propast. Kažete - mi vam držimo političke pridike, a vi se očigledno spremate, neki od vas pred ogledalom, da nam držite ovde predavanje i da ostajemo do kasno u noć, zato što vi želite od toga da napravite teatar, pa se pozivate i kažete - zarad naroda. Podsetiću vas, zarad istog tog naroda, šta se dešavalo 2004. godine kada ste vi isti smenjivali Kori Udovički i vašeg glasanja u tada Skupštini. Podsetite se i promene zakona, oni koji su od vas bili ovde 2010. godine i smene prethodnog guvernera Jelašića. Setite se kakvu ste medijsku hajku vodili protiv njega u svim vašim partijskim biltenima, u svim vašim partijskim televizijama, da je na kraju morao da ode iz Srbije. Niko od vas danas, a evo već je 12 sat kako raspravlja, a ne želi da raspravlja o aspektima ovog zakona šta on dobro donosi ili šta loše donosi. Ne želite, opet se pozivate na narod, da pročitate ono na šta se pozivate i kunete se u narod, a to surazlozi za donošenje zakona - u jednom delu onoga što vi ne želite, vrše korekciju u cilju povećanja nadzora Narodne skupštine nad Centralnom bankom u skladu sa ustavnim odredbama. Molim vas kada citirate, citirajte do kraja i nemojte da tražite priliku da samo možete da imate pravo na repliku, jer smo se naslušali i kod prethodna dva zakona. Nama je jasno da vi teško podnosite da ste bivši režim. Znamo da vam je teško, ali ste bivši. Hvala puno.
Gospodine Božoviću. pre vas se prijavila narodna poslanica Ljiljana Lučić. Da li ona odustaje? Replika? Izvinite, molim vas, pošto ste mi na spisku. Izvolite gospodine Božoviću, replika.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici. Gospodinu Gašiću ću reći da ovde sedimo 12 sati, zato što gospodin Gašić ne zna o čemu pričamo ni mi, a ne zna ni kakav zakon su predložili gospoda iz SNS. Govorio je o smeni Kori Udovički, a zapravo je rekao da je Kori Udovički smenila DS. Pobrkao je lončiće, Kori Udovički je smenio Mlađan Dinkić, sa gospodinom Koštunicom na čelu. To je jedna stvar. Druga stvar je da je gospodin Gašić govorio o smeni guvernera Jelašića, a podsetio bih ga na govor gospodina Predraga Markovića od pre nekoliko minuta, koji je sam rekao da je Jelašić podneo ostavku na tu funkciju. Sedimo 12 sati, jer ima razloga zašto sedimo. Mnoge stvar današnjem režimu nisu jasne. Hvala.
Reč ima gospodin Gašić. Replika. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća. Mladi kolega, zna gospodin Gašić odlično o čemu priča, a setite se vi i vaš predsednik poslaničke grupe Boris Tadić 2004. godine, kako je Neda Arnerić glasala iz Bodruma. Setite se hajke koju ste vodili 2010. godine protiv guvernera Jelašića i onda ćete moći da mi odgovorite na ovo o čemu sam pričao. Vratimo se na temu, dajte da završimo diskusiju i raspravu o ovom zakonu, da bi mogli da pređemo na drugi. Nemojte da se bavite više zamenom teza koju vršite.
Balša Božović, replika. Izvolite.
Gospodine Gašiću, očigledno se dugo ne bavite politikom. Ja se možda bavim kraće od vas, ali neke stvari poznajem mnogo bolje. Demokratska stranka je glasala za Kori Udovički, a ne za njenu smenu. Molio bih gospodina Arsića i gospođu Joksimović da malo bolje spreme svoje narodne poslanike, kako bi ova rasprava trajala mnogo kraće. Hvala vam.
Reč ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Možemo o tome da raspravljamo kako su razni funkcioneri birani. Kolega, mnogo toga imam da vam ispričam, ali ono što je tačno je da je Kori Udovički izabrana jednim glasom iz Bodruma. Izabrana je 2003. godine. Tada je DS grubo falsifikovala Zapisnik o radu Narodne skupštine i rezultate glasanja. Demokratska stranka. Možemo da pričamo i o tome kakav je bio nastup i smena Jelašića. Neću da ulazim u to, tada nisam bio sa njima u koaliciji, da li je to opravdano ili nije, ali i vi morate da shvatite neke stvari, a to je da danas jedna koalicija odgovara građanima Srbije. Kao što sam i rekao, ako hoćete da odgovara, mora da ima i neka prava. Cilj ovog zakona nije smena guvernera Šoškića. Cilj je da se stvore mehanizmi nadzora Narodne skupštine ka Narodnoj banci, da bi Narodna banka što kvalitetnije radila svoj posao i opravdala svoj smisao postojanja. To je cilj predloga za izmenu ovog zakona. Da li je guverner Šoškić radio dobro ili nije, moj lični stav je da nije radio dobro. O tome ko će biti kandidat za novog guvernera, odlučuje predsednik Republike Srbije, a na nama narodnim poslanicima je da njegov predlog prihvatimo ili odbijemo. Po pitanju tih partijskih kadrova koji se često spominju, podsetio bih da posle ove tačke dnevnog reda odmah biramo Zaštitnika građana. Koliko mi je poznato, on nije iz ovih političkih grupacija koje sačinjavaju današnju skupštinsku većinu. Ponudili smo mesta ministrima koji su bili iz drugih stranaka, čak i jednom iz vaše stranke. Današnji ministar inostranih poslova je nestranačka ličnost. Nažalost, Srbija je danas u takvoj situaciji da mora da angažuje ono najbolje što ima, bez obzira na stranačku pripadnosti ili ne pripadnost nijednoj političkoj stranci, da bi što brže i što bezbolnije izašli iz krize, da ne bi otišla u sunovrat. Sunovrat nam preti baš zbog jedne neodgovorne politike, jednog neodgovornog odnosa. Pričate o hitnosti postupka. Koji je najvažniji zakon u državni posle Ustava Republike Srbije? Zakon o budžetu. Dobijali smo ga 48 sati pre zasedanja sednice Skupštine. Zakon koji ima 400-500 strana, a vama je teško 10 strana da pročitate, pa vam je i to bilo malo. Za najvažniji zakon, koji donosi Skupština posle Ustava, ste objedinjavali raspravu sa još četiri ili pet zakona, uz ograničenu raspravu po poslaničkim grupama. Tada smo imali dvadesetak narodnih poslanika, 27 minuta. Da smo to dali jednom poslaniku da priča, ne bi mogao da priča i o budžetu i o drugim zakonima koji su išli uz njega. Takav ste Poslovnik napravili i to je vaše delo. Cilj je dase i ugled Narodne skupštine i njena ovlašćenja podignu. Godinama, mediji koje vi kontrolišete, zamajavate nas sa narodnim poslanicima. Pišu novine kako, da ne ulazim previše u tu priču. Zašto? Da bi se skrenula pažnja sa loše vlasti, sa loših rezultata. O tome se radi. Nemamo razloga, ni jednog, ni jednog jedinog da bilo koje pravo opoziciji oduzimamo, ali i tražimo da opozicija bar u jednom delu se odrekne, ne svojih prava, nego da se prihvati diskusije onakve kakva treba da bude. Hvala.
Hvala. Gospodin Božović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Ne želimo da pominjemo bilo kakve falsifikate, posebno nemojte vi da ih pominjete, jer bi se svakako dotakli diplome predsednika Srbije, Tomislava Nikolića. Kada je u pitanju poziv sadašnjeg režima vladajuće većine, na čelu sa Ivicom Dačićem, Dinkićem i Tomislavom Nikolićem, pojedinih kadrova DS u novu Vladu, to je svojevrsno priznanje našoj politici evropskih integracija, a govorio sam o tome pre nekoliko dana kada se Vlada birala. Kada je gospodin Vučić bio šef poslaničkog kluba u prvih nekoliko dana rada ovog Parlamenta, govorio je o rezultatima borbe protiv organizovanog kriminala. Iskreno se nadam da je govorio iskreno i to jeste priznanje našoj politici borbe protiv organizovanog kriminala. Rekao sam onda, a reći ću vam ponovo, mi se ne ljutimo zato što ova vlada nema svoju politiku. To morate da razumete. Slobodno uzmite našu politiku, samo tako ćete raditi u interesu građana Srbije. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov, povreda poslovnika. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, reklamiram povredu člana 106. stav 1. Poslovnika o radu Narodne skupštine, u kome se kaže da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Malopre je gospodin Veroljub Arsić govorio o tome da je sadašnja Vlada napravljena i na koji način su izabrani ministri, što nije tačka dnevnog reda, koju su nestranačke ličnosti. Na taj način je povredio član 106. stav 1. ovog poslovnika. Pritom smo imali prilike da čujemo i od strane određenih poslanika iz dve najveće političke stranke i SNS, i DS, da mi ovde već radimo 12 sati, a što nije tačno, jer radimo ukupno devet sati, te vam predlažem da u skladu sa članom 101. stav 4. nakon ove prve tačke dnevnog reda odložite sednicu za sutra ujutru u 10,00 časova, kako bi se poslanici odmorili, pošto ih je očigledno uhvatio umor i da bismo mogli nesmetano sa radom da nastavimo sutra. Hvala.
Hvala. Gospodin Veroljub Arsić, izvolite.
Neko mora da shvati, to razumem, poslaničkog iskustva nema dovoljno, da objašnjavam svom kolegi greške koje je napravio prilikom svog izlaganja u vezi teme i dajem primere kako to radi ova nova vladajuća koalicija. To je taj razlog zašto sam pričao o članovima Vlade, načinu izbora Vlade itd, a što se vas tiče, dragi kolega, nemojte da se sekirate za program ove vlade. Vaša vlada je toliko bila uspešna da je dovoljno da se ni jedna jedina sednica Vlade ne održi. Da ova vlada ne radi ništa i 10 puta da bude bolja od vaše.
Hvala. Reč ima narodna poslanika Jadranka Joksimović, replika.
Gospođa, koleginica, poslanica, koja je rekla da nismo na tački dnevnog reda, delimično je u pravu i prihvatam tu vrstu kritike, možda i lično. Moja replika mora da bude replika na ono što zaista nije bila tema, a što je gospodin zamenik šefa poslaničke grupe, ako se ne varam, Božović spomenuo. Gospodine Božoviću, vaš nastup je paradigma vašeg bivšeg režima. Spoj bahatosti, ignorancije, jedne crte snishodljivosti, ali proučite šta znači ta reč, jer je obično drugačije interpretiraju. U nastupu o tome na koji način poslanička grupa SNS, kako ste vi rekli, sprema svoje poslanike, pa ste mene prozvali i gospodina Arsića kako mi spremamo svoje poslanike. Znate, ne znam kako se vi spremate u vašoj poslaničkoj grupi. Rezultati izbora su pokazali da ste se mnogo loše pripremali. Za razliku od nas, koji smo danas u Skupštini i spremni smo da radimo više od 12 sati, vi niste ni sedeli u poslaničkim klupama. To vas tada nije interesovalo. No, dobro, to je vaš manir. On daje izvesne rezultate. Oni se reflektuju na izborima i to je sada tako. Prihvatite tu činjenicu. Tu vrstu bahatosti i ignorancije, budite ljubazni, zaboravite u nastupu sa predstavnicima SNS, a mi ćemo vam uvek replicirati, budite sigurni u to. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Koleginica Jadranka Joksimović, ako se ne varam, arogancija i snishodljivost ne idu zajedno. Toliko. Što se tiče rezultata izbora i o tome šta građani misle o nama, Vlada, u kojoj je okosnica bila DS, na čelu sa Mirkom Cvetkovićem je na ovim izborima dobila više, nego što je dobila 2008. godine. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Lučić.
Hvala gospođo predsedavajuća. Kolege narodni poslanici, mi iz poslaničkog kluba DS, ovih dana na prvim sednicama novog saziva parlamenta, upozoravamo permanentno da je nova Vlada u prvim zakonskim projektima pokazala neuobičajeni politički revanšizam, koji za posledicu ima ugrožavanje nekih osnovnih demokratskih standarda, koje su prethodne vlade, uključujući i ovu koju je vodila DS, ipak uz mnogo teškoća uspele da uspostave u Srbiji. Stvarno smo zbog te činjenice zabrinuti i obećavam vam da ćemo na svakog zasedanju, kad god za to ima prostora i kada vidimo da se radi o poništavanju nečega što smo uspešno obavili, reagovati. To nas stvarno vraća unazad i pokazuje svu ispraznost i deklarativnost nove politike koja se ovih dana uspostavlja u Srbiji i podseća na neka vremena koja su, mislili smo, davno prošla, ali nažalost svedoci smo pokušaja da se ona vrate. Vlada ta nova rešenja brani vrlo demagoškim ispraznim argumentima, o smanjenju administracija, uštedama, što naravno nije istina, a kada govorimo o departizaciji koja je bila glavni slogan, glavna tema kampanje, ovih dana smo videli šta to znači. Departizacija znači smeniti svakoga ko je bilo da je nestranačka ličnost, bilo da je na konkursu izabran, departizacija tako misli vladajuća većina danas u Srbiji počinje onda kada mi sve naše partijske ljude porazmeštamo širom Srbije. To je departizacija kako je vidi nova vlast. Slično je nažalost i sa nezavisnošću pojedinih institucija, kao što je Narodna banka, o čemu danas raspravljamo, sa nezavisnošću regulatornih tela, bez obzira što je jedan, rekla bih, preplašeni pod pritiskom, čelnik jednog nezavisnog tela, ovih dana je izjavio – zakon je dobar, mene neće da smene. Dakle, očigledno je da nova Vlada tu nezavisno će poštovati onda kada i koliko joj odgovara. Dakle, na delu je čist voluntarizam u Srbiji, ali ovo što se dešava sa Narodnom bankom Srbije mnogo je ozbiljnije, to uznemirava domaću javnost, posebno stručnu javnost u Srbiji, ali i međunarodne finansijske institucije, kao što su Međunarodni monetarni fond i Svetska banka, što je vrlo ozbiljno jer ova vlada, kao i prethodne ima nameru da nastavi aranžmane sa ovim finansijskim institucijama i ovakve izmene Zakona o Narodnoj banci Srbije sigurno da neće olakšati pregovore koji su pred nama. Naime, Predlog zakona o Narodnoj banci Srbije teško može da se brani izlizanim demagoškim frazama, da se zaboga radi o jačanju kontrolne funkcije Narodne banke, već to je sada sasvim očigledno i iz Ekspozea mandata i iz drugih izjava, pitanje kako da se zagrabi u devizne rezerve Narodne banke. Zato je potreban čovek u koga Vlada ima poverenje, dakle pouzdan, što bi rekli naš čovek i zato mi imamo ovakav Predlog zakona o izmenama Zakona o Narodnoj banci Srbije. Ovaj predlog predstavlja svojevrsno pravno i političko nasilje kojim se na najteži način ugrožava ustavna pozicija Narodne banke Srbije i njena nezavisnost. Predsednik države, potpredsednik Vlade, poslanici skupštinske većine, danima otvoreno govore da treba smeniti guvernera i postaviti gospođu Jorgovanku Tabaković na to mesto. Na primedbe koje su bile u javnosti, da za to ne postoje ni ustavne ni zakonske pretpostavke, mi smo dobili, to se zove bahatost, dobili smo bahat odgovor. Promenićemo zakon. I mi imamo danas pred sobom zakon za izbor Jorgovanke Tabaković na mesto guvernera Narodne banke. Ona danas ovde nije, verujem da ona ne potcenjuje parlament, ona je uvek bila jedan od najrevnosnijih poslanika, verujem da joj je neprijatno, da se ne oseća ugodno… (Predsedavajuća: Još deset sekundi imate, da vas upozorim.) Gospođa Tabakovićka je prošle godine u ovom istom parlamentu, na Četvrtoj sednici redovnog zasedanja u superlativima govorima o Dejanu Šoškiću. Mogu da vam citiram taj zapisnik. (Predsedavajuća: Molim vas isteklo je vreme poslaničkoj grupi.) Završiću, ali dozvolite mi pola rečenice, s obzirom da mi imamo procenu ovde i vodimo računa i proverili smo da imamo vremena. Gospođa Čomić je rekla da je nama guverner punudio elegantno rešenje, podneo ostavku, izaberite gospođu Jorgovanku Tabaković, ne dirajte nezavisnost Narodne banke. Zašto ja reagujem? Ovlašćeni predlagač je krajnje cinično komentarisao ostavku gospodina Šoškića. On nije ovde, ja ga ne bi branila, da je on ovde, on je rekao – on je podneo ostavku da bi mogao da uzme 80 odsto naknade, zarade koju sada prima narednih šest meseci. Izazivam gospodina Arsića, neka izazove gospodina Dejana Šoškića, neka povuče zakon i neka ga ostavi bez te naknade. Hvala.
Gospodin Božović.
Replika gospođi Joksimović.
Ko vas je pomenuo? Nemate pravo na repliku. Niko vas nije pomenuo. Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović. Izvolite. (Nije tu.) Dalje, reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Uvažena gospođo predsedavajuća, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, dakle pred nama je danas jedan izuzetno važan zakonski predlog, sistemski zakon. Reč je o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Republike Srbije i naravno da je logično da imamo jedno ovako kvalitetnu i sadržajnu i rekao bih žučnu raspravu unutar republičkog parlamenta. Na samom početku reći ću ono što su gospodin Ružić, šef poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije i gospodin Dragan Marković Palma, lider Jedinstvene Srbije, rekli da će poslanički klub Socijalističke partije Srbije i koalicija Socijalističke partije Srbije, Partije ujedinjenih penzionera Srbije, Jedinstvene Srbije, u danu za glasanje podržati ovaj zakonski predlog. Takođe, ako je do toga koristim priliku da i mi izrazimo zahvalnost gospodinu Šoškiću, nismo sumnjali da je on imao dobru nameru, nismo osporavali njegovu stručnost, ali realnost u ovom trenutku je nešto drugo i rezultati su nešto drugo. Mislim da je trenutak da u Srbiji vrednujemo nešto što se u pravom smislu reči može definisati kao rezultat. Ono što takođe želim da kažem, jeste da Narodna banka Srbije, jeste jedna od najznačajnijih institucija u Republici Srbiji koja prevashodno reguliše oblast makroekonomske i finansijske stabilnosti države. Zbog toga svaka izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci Republike Srbije jeste od vitalnog i suštinskog značaja. U junu 2010. godine kada smo u republičkom parlamentu razgovarali o izmenama i dopunama Zakona o Narodnoj banci Republike Srbije, vrlo jasno smo rekli da česte izmene sistemskih zakona koje ponekad menjaju i suštinu, nisu nekako popularne i ponekad bacaju senku na konzistentnost i efikasnost. Tada smo predložili da je racionalnije rešenje umesto onolikih promena članova Zakona o Narodnoj banci Republike Srbije, da je racionalnije rešenje bilo da usvojimo novi zakon o Narodnoj banci Republike Srbije, jer sve okolnosti su govorile u prilog ovakvoj konstataciji. To je u određenom kontekstu i bilo realno. Imali smo novi Ustav Republike Srbije, nestala je ona veštačka tvorevina državne zajednice Srbije i Crne Gore i Srbija je po prvi put bila samostalna i suverena država. Nakon donošenja Ustava i tu bih se složio sa gospodinom Arsićem u potpunosti, rekao bih da nema značajnijih zakona osim Zakona o Narodnoj banci Republike Srbije, Zakona o Vladi, Zakona o ministarstvima, Zakona o Narodnoj skupštini i naravno zakona koji regulišu oblast pravosuđa u Srbiji. Sistemskim zakonima uređuje se i jača funkcionisanje državnih institucija u Srbiji i to je ono što jeste naš krajnji cilj. Dakle, jačanje i funkcionisanje državnih institucija u Republici Srbiji. Dakle, pred nama su predložene izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci Republike Srbije, ne izbor i smena guvernera, ne rasprava o radu aktuelnog guvernera, sada već bivšeg guvernera, s obzirom da smo tokom dana dobili ostavku gospodina Šoškića, već izmene i dopune, a ključna, dakle, novina je vraćanje nadzorne funkcije Narodnoj skupštini Republike Srbije, što je u skladu sa Ustavom Republike Srbije, kao instituciji, kao najvišem zakonodavnom telu, odnosno organu zakonodavne vlasti. Mi tu ne vidimo apsolutno ništa sporno, da se odluke koje su od vitalnog, koje su od suštinskog značaja za Srbiju, koje su od vitalnog i suštinskog značaja za građane Srbije, upravo donose ovde, unutar Republičkog parlamenta. Valjda je logično i to je gospodin Marković vrlo jasno rekao u svom uvodnom izlaganju, da guverner i članovi Saveta izveštaj podnose upravo ovde u Republičkom parlamentu. Da li će odluke koje narednih dana, narednih meseci, narednih godina u toku ovog četvorogodišnjeg mandata budemo donosili ovde unutar Republičkog parlamenta, da li će biti korak nazad ili korak napred za Srbiju, to će vreme pokazati. Mogu da razumem sugestiju kada je reč o sistemskim zakonima, da bi trebalo da imamo jednu široku javnu raspravu neposredno pred raspravu o sistemskim zakonima ovde unutar Republičkog parlamenta i to treba da bude praksa kada je reč o sistemskim zakonima u narednom vremenskom periodu. Ali, zašto hitnost? Potpuno jasno i potpuno precizno. Ova vlada je na početku svog mandata vrlo jasno rekla da preuzima odgovornost i da će biti efikasna. Da li su odredbe u skladu sa zakonodavstvom EU? Pomenuću vas ponovo, gospodine Arsiću, jer ste u svom uvodnom izlaganju vrlo jasno rekli kakva je praksa nekih značajnih država u okruženju. Legitimno je pravo da opozicija ima kritički osvrt prema radu vladajuće koalicije, ali vladajuća koalicija ima pravo da vodi samostalnu politiku, ima prava da vodi samostalnu politiku i u oblasti finansija. Ovde je danas bilo reči i o 90-im godinama, ovde je danas bilo reči i o departizaciji, o depolitizaciji. Kada je reč o 90-im godinama, kolega koji je to pomenuo tokom pre podnevnog zasedanja nije tu, ja neću širiti priču, samo u nekoliko rečenica da kažem. Kada je reč o 90-im godinama i što se tiče SPS, iz prošlosti se izvlače pouke, na greškama se uči. To što neke političke opcije iz svoje prošlosti nisu izvukle pouke, to apsolutno nije problem SPS. Što se tiče departizacije i depoliticacije, zalažemo se za stručnost na prvom mestu kao poslanički klub, kao koalicija SPS-PUPS-JS, ali pređašnji guverneri su bili ili političari, ili su predloženi od strane političkih partija koje su u tom trenutku bile deo vladajuće koalicije. Kada se ode sa vlasti, onda se naprosto postaje ekspert. U našoj političkoj praksi jesu bila prisutna različita oprečna mišljenja, stavovi, pa čak i između pojedinih ministara, članova Vlade i guvernera koji zastupa politiku NBS. Ciljevi politike centralne banke često su bili u suprotnosti sa ekonomskim ciljevima Vlade Republike Srbije. To ne može i ne sme da bude isključivost u saradnji, u donošenju i kreiranju makroekonomske politike. Ovim izmenama nije ugrožena samostalnost i nezavisnost, ali sa druge strane želim da kažem da jačanjem samostalnosti i nezavisnosti ne sme da se stvori jaz između institucija. Ekonomska politika države ne može biti efikasna ako guverner Narodne banke Republike Srbije vodi jednu politiku, priča jednu priču, a Vlada ima drugačiji koncept upravljanja finansijama. To je valjda potpuno jasno. Kao poslanički klub ćemo sačekati da prođe Poslovnikom predviđen rok od 24 časa, obzirom da smo čuli da postoji određeni broj amandmana. Naravno da smo, nakon tih 24 časa predviđenih Poslovnikom, spremni da nastavimo ovu kvalitetnu i sadržajnu raspravu po amandmanima koje su kolege poslanici podneli i naravno da ćemo, zašto da ne, mislim da je to stav i ostalih kolega iz vladajuće koalicije, da prihvatimo neke amandmane ukoliko će oni popraviti postojeći zakonski predlog. Ono što želim na samom kraju da kažem, u više navrata je tokom današnje rasprave pominjan nekakav stožer okupljanja unutar vladajuće koalicije. Da se razumemo, ne postoji nikakav stožer i takav način funkcionisanja Vlade i vladajuće koalicije nije dobar i nije u interesu Srbije. Postoji jedan tim na čijem čelu je premijer i predsednik SPS Ivica Dačić. Zahvaljujem.
Gospodin Balša Božović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala vam uvaženi predsedniče Narodne skupštine. Pozivam se na član 104. st. 1. i 2. Gospođa Joksimović je celu poslaničku grupu DS nazvala bahatom. Uvažena predsedavajuća Kovač nije želela da mi da pravo na repliku, a onda kada sam se javio po Poslovniku, samo je nastavila sa narodnim poslanicima koji su čekali na red. Kada se radi o bahatosti, Tomislav Nikolić je juče u izjavi za RTV Pink dao izjavu… (Predsednik: Molim sve narodne poslanike da ovu raspravu vodimo dostojanstveno. Što se tiče gospodina Nikolića, gospodin Nikolić je predsednik Republike Srbije i nije učesnik ove rasprave, niti je na dnevnom redu, niti je raspravljao o ovoj tački dnevnog reda, pa molim da se predsednik Republike ne uvlači u ovu raspravu.) Ono što sam hteo da dodam jeste da se ceo dan raspravlja o svemu, samo ne o suštini, a upravo predlagač zakona, gospodin Arsić, govorio je sve vreme o tome kako se vrši departizacija od strane SNS. Samo bih se osvrnuo na jednu stvar, da se na funkciju… (Predsednik: Gospodine Božoviću, znate da na osnovu povrede Poslovnika možete govoriti samo o načinu na koji je povređen Poslovnik. Znam da je za narodne poslanike zgodno da povredu Poslovnika koriste, nadoknadiću vam vreme, u nedostatku vremena poslaničke grupe, ali vas molim, da bi sprečili da to bilo ko drugi koristi, da se vi držite onoga što je povreda Poslovnika, a vi ćete imati priliku, mislim da vi kao zamenik šefa poslaničke grupe imate još pet minuta vremena koje možete iskoristiti za raspravu, pa vas savetujem da to vreme iskoristite.) Zahvaljujem. Takođe smo se dogovorili na Kolegijumu da se novim softverom meri vreme od pozadi, da bi svako mogao da vidi koliko mu je vremena ostalo i nadam se da ćemo sledeću sednicu imati i tu mogućnost. Ono što sam želeo da dodam jeste da je juče na RTV Pink predsednik Republike Srbije koji je … (Predsednik: Molim vas, pošto već ulazimo u raspravu koja nikakve veze sa povredom Poslovnika nema,…) Da li možete da me pustite da završim rečenicu? Ne znate ni šta želim da kažem. (Predsednik: Završite rečenicu.) Citiram: "Mi nismo zadovoljni guvernerom Šoškićem, te s toga logično sledi njegova zamena." Samo sam hteo da pitam gospodu iz SNS – ko smo to mi? Zar nismo pričali o departizaciji i zar niste vi pričali o departizaciji?
Gospodine Božoviću, molim vas da sada završite, pošto je već isteklo vreme i sa nadoknadom ali to zaista nema nikakve veze sa povredom Poslovnika. Istakli ste povredu člana 104. i ja vam se zahvaljujem. Za reč se javio gospodin Veroljub Arsić, predstavnik predlagača.
Dame i gospodo narodni poslanici, daću priliku i za repliku, ako neko želi. Neću da tražim repliku, nego reč, na osnovu toga što sam ovlašćeni predstavnik predlagača. Jedna moja koleginica je, između ostalog, rekla da povučemo zakon iz procedure i zakažem duel sa odlazećim guvernerom Šoškićem. Želeo bih da kolegi poslaniku skrenem pažnju da treba da sačuva dostojanstvo Narodne skupštine i dostojanstvo narodnog poslanika, jer niko nije zabranio gospodinu odlazećem guverneru da dođe ovde na sednicu i razgovara sa nama. Tako da mi, verujte, ne pada na pamet da bilo kakav duel sa njim zakazujem. Kada je u pitanju sam zakon i povlačenje zakona iz procedure, ako bismo zakon povukli iz procedure, gospodin Šoškić bi dobio zbog svoje ostavke svih šest celih plata, a ovako će dobijati 80%. Zamolio bih svog kolegu ili koleginicu da pažljivo pročita ostavku koju je podneo guverner Šoškić, pa kada je pročita da vidi ko je ciničan, on ili ja. Cilj ovog zakona nije smena guvernera, nego da nam se više afere oko pranja novca ne dešavaju, da nam se više afere kao što je afera oko Agrobanke ne dešava. Ne mogu da razumem poslanike opozicije koji dobijaju pravo da preko nadzora Narodne banke kontrolišu i nas koji podržavamo vladajuću većinu, dajemo vam to za pravo, ono pravo koje mi kao opozicija nismo imali, koje niste hteli da nam date.
Kao zamenik šefa poslaničke grupe, gospodin Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Mislio sam da ste mi prvi put dali reč kao zameniku šefa, pa je ispao nesporazum. Kada je bahatost u pitanju, da se vratim na ono što sam hteo da kažem pre nekoliko minuta, Tomislav Nikolić je juče na Televiziji "Pink" izjavio – mi nismo zadovoljni načinom na koji je guverner Šoškić obavljao svoju dužnost, te stoga logično sledi smena. Samo sam hteo da pitam ko smo to mi? Zar nije Nikolić obećao, kada postane predsednik svih građana, da će podneti sve ostavke na funkcije unutar SNS-a? Ukoliko Tomislav Nikolić ne persira sebi samom, što je takođe jedna realna mogućnost, dužan je da građanima kaže u čije ime je juče govorio. Ako govori u ime SNS-a, to znači da je laž da je podneo ostavku, to znači da je laž da se ne meša u odluke SNS-a. Vi, gospodo iz SNS-a, Mlađan Dinkić i Tomislav Nikolić, ponašate se po onoj matrici – kada ne mogu da ispoštujem zakon, hajde onda da ga zamenim onim zakonom koji meni odgovara. Nažalost, ovaj zakon odgovara i Marijanu Rističeviću, i Palmi iz Jagodine, i Mlađanu Dinkiću, i Tomislavu Nikoliću, ali samo ne građanima Srbije. Da bi stvar bila čista, smena guvernera može da se obavi samo po onom zakonu po kojem je guverner izabran. Sve drugo je, s jedne strane, nemoralno, a sa druge strane pokazuje da iza ovakvih odluka stoje vaše nečasne namere. Da bi stvar bila gora, namera sadašnjeg režima jeste da na funkciju Narodne banke stavi političkog komesara iz SNS. Da li je to gospodin… (Predsednik: Gospodine Božoviću, prvo, po članu 106. stav 1. vi možete da govorite samo o tački dnevnog reda.) O tome i govorim. (Predsednik: Imenovanje guvernera nije tačka dnevnog reda. Izmena Zakona o Narodnoj banci je dnevni red. Takođe, zamolio bih sve narodne poslanike da omogućimo normalan rad u sali. To što se govori u sali nije stvar samo jedne poslaničke grupe, svi to koriste. Molim sve narodne poslanike, bez obzira na političku pripadnost, da zadržimo normalan rad u sali. Vas molim, pošto predsednik Republike nije tema ovog zakona, pošto nije učestvovao u ovoj raspravi, niti je član ovog doma…) Juče je dao izjavu. (Predsednik: Predsednik Republike daje izjave kao predsednik Republike, vi to politički možete da komentarišete, ali upućivanja pitanja predsedniku Republike možete obaviti utorkom i četvrtkom, vezano za sva pitanja, što imate pravo da učinite. Ono što hoću sada da vas zamolim je da tokom vaše rasprave, naravno, vratiću vam vreme, govorite o zakonu koji je na dnevnom redu.) Gospodine Stefanoviću, očigledno me niste pažljivo slušali, postavio sam pitanje poslaničkoj grupi SNS, a ne Tomislavu Nikoliću. Druga stvar je da sam govorio da ove izmene i dopune zakona, koje ste predložili vi, odnosno gospodin Arsić, dovode u mogućnost da se politički komesari postavljaju na čelu Narodne banke Srbije. Bila to gospođa Jorgovanka Tabaković ili ne, u to ne želim da ulazim, niti želim da ulazim u njenu stručnost. Znam da je gospođa završila, odnosno diplomirala i doktorirala u Prištini i da je ta ozbiljna funkcija, njena životna, bila ministarka privatizacije u Šešeljevoj i Miloševićevoj Vladi, ali zaista ne govorim o izboru guvernera, govorim o zakonu koji dozvoljava da guverner bude partijska ličnost. Ukoliko je guverner partijska ličnost, kao što je premijer, kao su ministri, onda nema potrebe da guverner uopšte postoji. To je suština. Onda dajte Mlađanu Dinkiću, s obzirom na svoje životno iskustvo, da vodi monetarnu i fiskalnu politiku. Pošto ne želite da čujete argumente ili vas mnogo bole, guverner postoji… (Predsednik: Molim narodne poslanike da se uzdrže od dobacivanja iz klupe. Molim vas, ovako možemo u nedogled, a to zaista ne doprinosi dostojanstvu ovog doma.) Želim samo da podvučem činjenicu da izbor partijske ličnosti za guvernera Narodne banke Srbije obesmišljava postojanje te funkcije. Narodna banka postoji da bi bila nezavisna od Vlade, premijera i ministara. Biranjem nekog političkog komesara, što se omogućava ovim zakonom, mislim da je loše pre svega po interese građana Srbije i mislim da je loše za budućnost onih mladih generacija koje će tek živeti u ovoj zemlji. Hvala [[Jadranka Joksimović, s mesta: Tražim repliku, zato što me je gospodin Božović pomenuo.]]
Vas lično je pomenuo? Izvolite.
Hvala. Dakle, gospodine Božoviću, inače zaista važim, moram da budem lična, za nekog ko uglavnom argumentovano govori i takvu vrstu argumentacije i rasprave prihvatam. S vama mi je zaista, verujte mi, problem da čak i argumentovano razgovaram, jer vaš nastup i vaša argumentacija je nedostatna za bilo kakvu ozbiljnu komunikaciju i dijalog, ali ću da vam kažem, pošto ste prozvali poslaničku grupu, povodom predsednika Republike, da pročitate Ustav i član 111. koji reguliše položaj predsednika Republike, pa biste mogli malo da protumačite šta on znači između redova. Član glasi – Predsednik Republike izražava državno jedinstvo Republike Srbije. Ne znam sad da li vi razumete značenje državnog jedinstva kao sintagmu u politikološkom, pravnom, sociološkom, kakvom god hoćete drugom pogledu, verujem da možda i razumete. Prihvatiću da razumete i da ćete uvažiti ovu argumentaciju. Sa druge strane, moram da vam kažem da bahatost koju sam upotrebila, koju ste vi doživeli kao epitet za celu DS, bio je zapravo način da okarakterišem nastup bivšeg režima, čija je okosnica bila upravo DS. Prihvatiću vašu kritiku, u pravu ste, neću celu poslaničku grupu da nazovem bahatom, samo vas. Hvala.
Molim i gospođu Joksimović da ne koristi neprimerene izraze. Reč ima gospodin Božović.
Ovo ponašanje je uobičajeno za gospođu Joksimović i ne čudim se. Imao sam prilike da je upoznam po čuvenju. Ono što je s druge strane važno, onda se dovodi stvar u sledeću poziciju. Postavlja se onda pitanje da li je to Tomislav Nikolić zbog državnog jedinstva naložio vama da smenite gospodina Šoškića.
S obzirom da smo iscrpeli listu govornika i pošto više nemamo prijavljenih za reč. Pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika. (Ne.) Zaključujem načelni pretres u Predlogu zakona. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – IZBOR ZAŠTITNIKA GRAĐANA. Za ovu tačku dnevnog reda primili ste Predlog odluke o izboru zaštitnika građana koju je podneo Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa podsećam vas da prema članu 193. a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupne vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Ako nema predloga da se vreme poveća, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupa sledeće: poslanička grupa Srpska napredna stranka - jedan sat i 18 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka – jedan sat, jedan minut i 12 sekundi, poslanička grupa Socijalistička partija Srbije – 30 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica - 25 minuta i 12 sekundi, poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije – 18 minuta, poslanička grupa Liberalno demokratska partija – 16 minuta i 48 sekundi,poslanička grupa PUPS – 14 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 10 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa Nova Srbija – devet minuta i 36 sekundi, poslanička grupa Jedinstvena Srbija – osam minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – šest minuta, poslanička grupa SPO–DHSS – šest minuta i poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine – šest minuta i Grupa nacionalne manjine Narodna partija bogata Srbija šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi koji imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmahpodnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da će narodni poslanik Gordana Čomić biti ovlašćeni predstavnik DS za ovu tačku dnevnog reda, za LDP narodni poslanik Miljenko Dereta. Saglasno članu 192. stav 3. shodno članu 147. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru zaštitnika građana. Da li izvestilac Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo mr Vladimir Cvijan, predsednik Odbora želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, koristim priliku da vas obavestim da je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo Narodne skupštine na sednici od 1. avgusta 2012. godine jednoglasno i naglašavam jednoglasno prihvatio odluku, odnosno kandidaturu gospodina Saše Jankovića, kandidataru koju je predložilo nekoliko poslaničkih grupa. Iskoristio bih priliku samo da pročitam u najkraćem biografiju Saše Jankovića koja nam je tim povodom dostljavljena. Saša Janković je diplomirani pravnik iz Beograda. Poslanici skupštine Srbije izabrali su ga većinom od 143 glasa na funkciju Zaštitnika građana Republike Srbije 29. juna 2007. godine. Zakletvu u Skupštini položio je 23. juna 2007. godine. Janković je rođen 1970. godine u Loznici. Diplomirao je na pravnom fakultetu, u Beogradu 1996. godine. Na fakultetu političkih nauka završio je 2005. godine specijalističke studije bezbednosti i stekao zvanje specijaliste za nacionalnu i globalnu bezbednost. Od 1994. do 1997. godine bio je novinar agencije Beta, od 1997. do 2000. godine radio je stručan saradnik u Ministarstvu za omladinu i sport,a od 2000. do 2001. godine bio je sekretar Saveznog ministarstva za sport, od 2001. do 2003. godine pomoćnik saveznog sekretara za sport i omladinu. Od 2003. godinine do izbora na funkciju zaštitnika građana bio je nacionalni pravni savetnik u Odeljenju za demokratizaciju misije OEBS uBeogradu. Govori engleski jezik. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo Narodne skupštine Republike Srbije takođe je jednoglasno predložio Narodnoj skupštini da odluku o izboru zaštitnika građana donese po hitnom postupku. Koristim priliku i da pozdravim gospodina Sašu Jankovića. Zahvaljujem se.
Hvala. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Gospodin Balint Pastor ima reč. Izvolite.
Gospodine predsedniče Narodne skupštine, gospodine Jankoviću, dame i gospodo narodni poslanici, odmah na početku želim da kažem da ćemo mi u danu za glasanje podržati izbor gospodina Jankovića na ovu vrlo značajnu funkciju. U kasnijem delu moje diskusije ću reći zbog čega, ali odmah na početku želim da izrazim zadovoljstvo što je postignut konsenzus po ovom pitanju. Ne sećam se kad se desilo poslednji put u Narodnoj skupštini da su skoro sve poslaničke grupe najavile da će glasati za određeni predlog, u ovom slučaju za izbor gospodina Jankovića, odnosno tačnije za reizbor gospodina Jankovića na funkciju ombucmana. Malopre sam rekao da se radi o veoma važnoj i bitnoj funkciji. To sam rekao zbog toga što, kao što znamo, zaštitnik građana u svim zemljama gde ta institucija postoji, u ime parlamenta obavlja kontrolu nad primenom zakona i štiti ljudska prava, tako i u Republici Srbiji od donošenja i stupanja na snagu Zakona o zaštitniku građana. Želim da podsetim narodne poslanike da je u AP Vojvodini zaštitnik građana obavezan organ još od 2002. godine. Prema važećem zakonu zaštitnik građana je nezavisan državni organ koji štiti prava građana i kontroliše rad organa državne uprave, zaštitnik građana se stara o zaštiti i unapređenju ljudskih i manjinskih sloboda i prava. Bili smo narodni poslanici koji su 2007. godine prilikom izmena i dopuna Zakona o zaštitniku građana predložili da se eksplicitno navede da se zaštitnik građana stara i o unapređenju manjinskih prava ne samo ljudskih prava. Želim da kažem da je veoma loše po funkcionisanje pravne države i po vladavinu prava što zaštitnik građana nije ranije izabran. Prema Zakonu o zaštitniku građana postupak za izbor ombucmana započinje najkasnije šest meseci pre isteka mandata prethodnog zaštitnika građana. Mi smo još za vreme prethodnog mandata apelovali na tadašnje poslaničke grupe i tadašnje narodne poslanike, kao i na predsednicu Narodne skupštine da ovaj posao odradimo još pre izbora jer smo smatrali i dalje smatramo da ne treba da postoji međuperiod što se tiče funkcionisanja institucija, pogotovo ne onih koje se staraju o zaštiti i unapređenju ljudskih i manjinskih prava. Zbog toga smo kao prva poslanička grupa još 16. marta tekuće godine predložili gospodina Jankovića za zaštitnika građana i nadali smo se da ćemo ovu sednicu koja je u toku imati još pre maja meseca znači pre izbora. Do toga na žalost, nije došlo, a gospodinu Jankoviću je mandat istekao pre desetak dana, znači mi smo desetak dana imali svojevrsni interej što se tiče funkcionisanja zaštitnika građana. Kada govorimo o predlagačima i o tome ko je predložio gospodina Jankovića na ovu funkciju, ja sam to malo pre napomenuo, da smo u prošlom mandatu to prvi učinili mi, znači tadašnja Poslanička grupa manjina. Nakon nas to je učinila poslanička grupa LDP kao i SPS. Ovom prilikom mi nismo želeli da se utrkujemo sa ostalim poslaničkim grupama ko je predložio gospodina Jankovića i koji je redosled, kažem mi smo to uradili još marta ove godine. Znači sada zvanično, pravno gledano nismo predlagači ali ćemo vrlo rado glasati pretpostavljam u subotu za gospodina Jankovića. Prema zakonu, lice koje obavlja ovu funkciju treba da poseduje visoke moralne i stručne kvalitete i treba da ima zapaženo iskustvo u zaštiti prava građana. Mislim da su protekle godine dokazale da je gospodin Janković ovu funkciju obavljao stručno, savesno, profesionalno i da ima sve kvalitete da ovu dužnost obavlja još pet godina. Mislim da treba poraditi na tome da ovu značajnu funkciju ozbiljnije shvate određeni državni organi Republike Srbije. Mislim da je po tome bilo dosta problema. Želim da vas podsetim da smo mi 2007. godine, sa zakašnjenjem od skoro godinu dana, kao Narodna skupština dali saglasnost, odnosno imenovali četiri zamenika zaštitnika građana. To je bio dosta veliki problem. Želeo bih da podsetim i na to da je Zaštitnik građana svih ovih godina konstantno funkcionisao u prilikama koje su izgledale na način da je bilo i tehničkih i materijalnih problema u funkcionisanju zaštitnika građana. Nadam se da do toga u budućnosti neće doći, jer prema članu 37. Zakona o Zaštitniku građana treba da se obezbede sredstva za rad Zaštitnika građana. Pored toga, Vlada i nadležni odbor Skupštine su obavezni da razmatraju inicijative koje podnosi Zaštitnik građana. Mislim da je u prethodnom periodu bilo problema i što se toga tiče. Organi uprave imaju obavezu da sarađuju sa zaštitnikom građana. Mislim da je i po ovom slika dosta šarolika ako posmatramo period od poslednjih pet godina. Predsednik Republike, predsednik i članovi Vlade, kao i predsednik Skupštine, a i predsednik Ustavnog suda i funkcioneri u organima uprave dužni su da prime Zaštitnika građana na njegov zahtev najkasnije u roku od 15 dana. Mislim da po tome da, što se toga tiče, nije bilo problema ovde u Narodnoj skupštini, ali je bilo problema u odnosu na određene organe uprave. Mislimo, ne samo u odnosu na Zaštitnika građana, nego i odnosu na Narodnu banku, na primer, poverenika i ostale veoma značajne funkcije, da te institucije treba da funkcionišu, treba da budu stabilne. Nadam se da ćemo mi kao Narodna skupština na tome poraditi u narednom periodu. To očekujemo i od predsednika Republike i od Vlade i od ostalih državnih organa. Na početku sam rekao da ćemo mi vrlo rado glasati za gospodina Jankovića. Želeo bih ukratko da obrazložim na čemu temeljim tvrdnju da je on savesno, odgovorno i profesionalno obavljao ovu dužnost. Mi smo imali nekoliko slučajeva u prethodnom periodu koji dokazuju da je njegova saradnja sa Narodnom skupštinom, posebno sa poslaničkom grupom Manjina, u prethodnom sazivu bila odlična. Želeo bih da vas podsetim na to da smo 2009. godine na dnevnom redu Narodne skupštine imali Predlog zakona o popisu stanovništva. Poslanička grupa Manjina je uložila amandman, jer smo imali problem prilikom obavljanja ili sprovođenja probnog popisa, da su građani mogli da, što se tiče nacionalne pripadnosti, odaberu između alternativa srpska pripadnost-druga pripadnost. Mi smo ukazali na to da je to protivustavno, da je to korak unazad u odnosu na više decenijsku praksu što se tiče popisa stanovništva. Uložili smo amandman i uživali smo podršku i Zaštitnika građana u vezi tog amandmana, što je u velikoj meri doprinelo tome da se taj amandman prihvati, uprkos protivljenju nekih državnih organa, jer im je ovaj amandman posao učinio komplikovanijim u procesu popisa stanovništva. Drugi predlog zakona povodom kojeg smo odlično sarađivali bio je i ovaj predlog zakona o racionalizacijiu lokalnoj administraciji. Tu smo apelovali na skupštinsku većinu da se prihvati amandman kojim je trebalo garantovati da u onim lokalnim samoupravama u kojima je u službenoj upotrebi jezik neke nacionalne manjine, ostane dovoljan broj činovnika koji posle otpuštanja govore taj jezik ili te jezike koji su u službenoj upotrebi na teritoriji tih jedinica lokalne samouprave. Još jedan primer bih želeo da navedem. Taj nije vezan za poslaničku grupu Manjina iz prethodnog saziva Narodne skupštine. Taj primer se tiče reforme pravosuđa. Želeo bih da kažem da je veoma dobro što je zaštitnik građana od samog početka reforme pravosuđa upozoravao državne organe na moguće negativne posledice takve reforme pravosuđa. Mislim da sada naknadno sa izvesnošću možemo reći da je zaštitnik građana bio u pravu kada je upozoravao vladu tadašnju i Narodnu skupštinu u prethodnom sazivu da će biti problema po funkcionisanje pravne države i postojanje vladavine prava u Republici Srbiji. Posle ovolikih reči pohvale, želeo bih da kažem i jednu zamerku na rad gospodina Jankovića. O tome sam govorio kada smo razgovarali u martu, kada smo vas pitali za saglasnost u vezi kandidovanja vas na ovu funkciju na novih pet godina. Rekao sam tada da ćemo vas vrlo rado predložiti, da želimo to da uradimo i da ćemo vas podržati u danu za glasanje, ali da ćemo imati i određene zamerke. Te zamerke se tiču jedne jedine teme iz prethodnog perioda. Radi se o Zakonu o vraćanju oduzete imovine i obeštećenja od prošle godine. Sećate se vrlo dobro da je vođena veoma živa rasprava tu u Narodnoj skupštini na jesen prošle godine, da je usvojen zakon koji je sadržavao jednu, po nama, diskriminatorsku odredbu, kojom je bilo propisano, a još uvek je propisano da ona lica koja su bila pripadnici okupacionih snaga, koji su delovali na teritoriji današnje Republike Srbije, ne mogu biti korisnici restitucije, a da se isključuju automatski njihovi naslednici. Mi smo rekli da je to diskriminatorski ne zbog toga što dovodimo podpitanje važnost antifašizma u Srbiji, nego zbog toga što se uopšte ne radi o tome, nego se radi o diskriminaciji, da su prekršene neke ustavne odredbe. Pored zabrane diskriminacije, to je i pretpostavka nevinosti, kao i pravo na pravično suđenje. Radi se o načelu individualne odgovornosti. Glasali smo protiv tog predloga zakona. Zamolili smo tadašnjeg predsednika Republike, gospodina Borisa Tadića, da ne proglasi taj zakon. Obratili smo se Ustavnom sudu Republike Srbije. Kasnije je taj problem rešen donošenjem novog zakona o rehabilitaciji i sada imamo čistu situaciju što se tiče primene ovih zakona. Gospodine Jankoviću, od vas smo očekivali da se oglasite povodom ovih pitanja. Imali ste na raspolaganju više mogućnosti. Prema Zakonu o Zaštitniku građana, ne možete davati izjave političke prirode, ali to nismo ni očekivali. Znamo i to da niste ovlašćeni da kontrolišete rad Narodne skupštine, ali po Zakonu imate pravo da podnesete inicijativu za izmenu ili dopunu zakona i drugih propisa i opštih akata ako smatrate da to povrede prava građana dolazi zbog nedostataka u propisima to je član 18. stav 2. Zakona o Zaštitniku građana. Mi smatramo da je upravo ova situacija bila na snazi prošle godine, u septembru, oktobru. Pored toga, vi ste ovlašćeni da pokrenete postupak pred Ustavnim sudom, niste ni to učinili. To je jedna zamerka iz prošlog perioda, ali mislim da je u potpunosti jasno da vaša aktivnost ima mnogo, mnogo više pozitivnih strana. Sam samo o nekima, po nama najvažnijim, govorio. Smatramo da ste vi svojim aktivnostima doprineli učvršćivanju institucije Zaštitnika građana, da je zahvaljujući vašoj delatnosti, Zaštitnik građana ušao u javni život Republike Srbije, u smislu da i građani znaju za postojanje ove značajne institucije. Znamo da vam se u velikom broju građani obraćaju, što je dobro. Zbog svih iznetih razloga, narodni poslanici SVM će vrlo rado glasati za vaš reizbor, nadam se već u subotu. Hvala.
Hvala. Gospodine Enise Imamoviću, izvolite.
Uvaženi predsedniče, gospodine Jankoviću, dame i gospodo narodni poslanici, kao predstavnici Bošnjaka u ovom Parlamentu, mi poslanici stranke Demokratske akcije Sandžaka, podržaćemo reizbor gospodina Jankovića. Zaštitnika građana smatramo dobrim državnim mehanizmom, koji treba da predstavlja svojevrstan garant da sva prava koja predviđaju Ustav i zakoni, za pripadnike nacionalnih manjina, budu i praktično ostvarena. Stoga je za Bošnjake i druge manjinske zajednice u Srbiji izuzetno važno da ovaj težak i zahtevan posao na kvalitetan način obavlja kompetentna osoba. Pravna pomoć u Sandžaku je prilično skupa. Građani su često u situaciji da trpe velike nepravde i štetu zbog nemogućnosti da angažuju advokate. Procesi traju dugo i često i neisplativo je tražiti pravdu. Stranka Demokratska akcija Sandžaka je ušla u ovu Vladu sa ciljem da, kroz institucije sistema, promeni stanje na bolje, koristeći se legalnim sredstvima, saradnjom i dogovorima. Kao Bošnjački predstavnici želimo da poboljšamo uslove života i rada za Bošnjake, za sve građane koji žive u Sandžaku i čitavoj zemlji. U svemu tome, Zaštitnika građana vidimo kao jednu od glavnih uloga. Od gospodina Jankovića, ukoliko bude reizabran, očekujemo saradnju ali i pomoć, kako bi zajedno radili na prevazilaženju svih prepreka i kako bi Bošnjacima i drugim nacionalnim manjinama bilo olakšano ostvarivanje njihovih individualnih i kolektivnih prava zagarantovanih Ustavom i zakonima naše države. Da bi se ovi problemi rešili, neophodna je jaka aktivnost Zaštitnika građana i njegovog tima, ali i pomoć države u vidu ostvarivanja boljih uslova za njegov rad. Nadamo se da njegova kancelarija neće biti samo šalter za primanja žalbi, već da će to biti mesto gde će se zapravo na efikasan način rešavati problemi građana. Mi smatramo da je gospodin Janković adekvatna osoba da se bavi tim pitanjima, te da je shodno tome i logično da mu se poveri još jedan mandat. Shodno tome želim da kažem da će i kompletan poslanički klub Nacionalne manjine, Narodna partija i Bogata Srbija, podržati izbor gospodina Jankovića. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima gospođa Vesna Milekić, ovlašćeni predlagač Socijaldemokratske partije..
Poštovani predsedavajući, cenjene kolege narodni poslanici, na početku imam jedan izraz žaljenja u ime poslaničke grupe Socijaldemokratske partije Srbije, a to je što ovo nismo pričali jutros u 11 sati, kada su sve ove poslaničke klupe bile popunjene. Mislim da je gospodin Janković zaslužio bar toliko, da osoba koja uspe da ovako pomiri ponekad i ostrašćene strane, kao što su jedna i druga strana ovde što pratimo unazad nedelju dana, mislim da je zaslužio bar toliko da ovde ima ispunjene klupe i da svi sada malo slušamo o tome, kako je jedan čovek ipak dobro radio poslednjih pet godina. Zbog toga, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije, u potpunosti podržava izbor na novih pet godina gospodina Jankovića. Ima niz razloga, već je kasno, puno se toga pričalo, a verovatno će kolege posle mene mnogo toga reći. Kada je nešto dobro, dobro je da se ponovo čuje da je neko uspeo da okupi dobar tim, kao što je gospodin Janković uspeo da okupi dobar tim, da sa svojim timom pokaže odgovornost, predanost, vrednoću i da pokaže da može odgovorno i efikasno nešto da se uradi. Kolega, zaboravila sam prezime, koji je pre mene govorio je pomenuo da se nada da neće kancelarija Zaštitnika građana biti samo kancelarija koja prima pritužbe. Zato, u ime toga, inače nisam to htela da kažem, imam samo da navedem nekoliko rečenica. Ako pažljivo pročitamo izveštaj od prošle godine šta je postignuto, onda ćemo videti da je ostvareno preko 15 hiljada kontakata sa građanima Srbije. Cenjene moje kolege, znamo da smo mi jedna zastrašena nacija. Mnogo smo uplašeni. Možda mi ovde nismo, videla sam da ovde ima mnogo hrabrih ljudi, ali je običan narod mnogo zaplašen. Kada se samo pojavimo u situaciji da moramo da branimo svoja prava, da moramo da se izborimo sa nekim sistemom, to nam ponekad izgleda kao jedna bitka sa vetrenjačama. Osećamo se kao Jozef Ka, Kafkin Jozef Ka. Sada taj mali čovek je najsrećniji što postoji jedna institucija ukoju možda jedino polaže nadu kada potroši sve mehanizme koje može da iskoristi. Moram opet da navedem da od 15 hiljada kontakata, tri i po hiljade je bilo pisanih, a 2 hiljade pritužbi je okončano, kolega. Tako da nisu samo primane, nisu se ljudi samo žalili, nego se nešto i radilo. Po sopstvenoj inicijativi, Zaštitnik građana je intervenisao čak 184 puta. Prvi put sam u ovoj skupštini i vi mnogo bolje znate od mene, vrlo dobro znate da je baš od strane građana, ovde stizalo dosta materijala o kojima ste vi morali da vodite računa i da glasate. Ne bih čitala dalje, imamo svi izveštaje i čitaćemo ga. Samo hoću još jednom da navedem, da pažljivo pročitamo još jednom šta je postignuto, da nam to bude svima opravdanje zašto dajemo šansu za još pet godina, a to je da su gospodin Janković i njegov tim pravovremeno delovali u oblasti prava lica sa invaliditetom, prava deteta, rodne ravnopravnosti, starosne diskriminacije i u svim ostalim oblastima zaštite ljudskih prava i sloboda. Mislim da je to dovoljno. Mislim da zato treba apsolutno svi da glasamo da gospodin Janković dobije narednih pet godina. hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima gospođa Milica Vojić Marković, ovlašćeni predlagač DSS.
Poštovani gospodine predsedavajući, gospodine Jankoviću, dame i gospodo narodni poslanici, posle ne znam već koliko sati današnjeg rada ovde, meni je vrlo žao što ne mogu potpuno koncentrisano da govorim o ovome što sam htela i što sam planirala da sutra govorim. Vrlo sam umorna slušajući danas ovde mnoge, koji su pričali o tome kako oni nisu smenjivali u svoje vreme, a ja znam da ste vi slučajno prekinuli svoj mandat 23. jula, znači nisu nalazili dok su bili na vlasti ni potrebu da produže mandat jednoj instituciji koja je i te kako važna za krhku demokratiju kakvu su je oni ostavili. Takođe mi je potpuno jasno kako su skidali glave čak direktorima naučnih ustanova, a danas sam morala ovde da slušam žalopojke o tome kako će guverner da ode, pa šta ćemo danas? Uostalom, moram da kažem da sam kao poslanik DSS vrlo ponosna što ne moram danas da govorim na takav način, jer za mandata Vojislava Koštunice je i uspostavljena institucija Zaštitnika građana. U to vreme su se, inače, formirale institucije, jačale institucije i nezavisna regulatorna tela kakvo jeste i telo Zaštitnika građana, između ostalog. Ne bih čitala šta su nadležnosti prema Zakonu o Zaštitniku građana. Ne bih čitala ni to šta Ustav kaže o tome, naravno potpuno usaglašeno, ali ono što hoću da kažem jeste da sam dok sam se pripremala za današnji dan i za ovu današnju tačku, zapravo mislila sam sutrašnju tačku, detaljno sam pročitala Izveštaj za 2011. godinu, koji ste nam dostavili, jer vi ste jedan od retkih koji te svoje izveštaje dostavlja i dostavlja ih na način na koji treba. Iz Izveštaja se jako dobro vidi da je broj građana koji vam se obraćao znatno povećan, da je to u procentima preko 40, 68 ako se dobro sećam i to može da znači samo tri stvari po meni. Jedna od tih stvari je dobra i odnosi se na to da veći broj građana zna svoja prava i onda kada su ona ugrožena, kada su povređena, zna i kome treba da se obrati. To je dobra vest, jer uglavnom ljudi koji se nama, kao poslanicima, obraćaju ne znaju ni svoja prava, niti znaju kome treba da se obrate, pa ih onda mi upućujemo dalje vama. Sa druge strane, moram da kažem Srbija ima jedan relativno dobro postavljen i formiran pravni okvir za zaštitu ljudskih prava, ali je činjenica da, iz Izveštaja sam to videla, državni službenici i organi vlasti nisu uvek dobronamerni i uvek ne rade u korist, kako vi kažete, dobre uprave, a ja bih rekla običnog građanina i čoveka koji im se obrati. Onda dolazimo do toga da postoji jako veliki nesklad između toga da je država propisala zaista visoke standarde u oblasti zaštite ljudskih prava, a u praksi ti standardi ne postoje, ili se primenjuju toliko nisko da ne možemo da govorimo o dobrobiti. Ono što je meni isto pozitivno to, naravno, pokazuje, to je treća stvar koju bih istakla, da građani imaju poverenja da ste radili objektivno, da ste radili profesionalno i da mogu da vam se obrate, jer da vam ne veruju, prosto se ne bi ni obraćali. Ono što mi se jako dopalo u Izveštaju koji ste nam dostavili je i činjenica, nekoliko stvari koje ste istakli, pa ću ih citirati. Kažete da ste, posmatrajući zakone koji se donose u ovoj skupštini, u Parlamentu, da se uočavaju izvesni pomaci na bolje i u pojedinim oblastima, ali, citiram delove Izveštaja – ti pomaci ni izdaleka nisu dovoljni da bi prevladali nezadovoljstvo građana koje izazivaju nezakonitosti i nepravilnosti koje se ispoljavaju na mnogim mestima kroz korupciju, partijašenje, neodgovornost, neorganizaciju, nestručnost i nezainteresovanost za obavljanje javnih poslova i vršenje javnih ovlašćenja prema građanima, u skladu sa slovom i duhom zakona. Može li više i bolje da se kaže o ovome o čemu mi pričamo danas, o tome u kom smo stanju, ovi koji su otišli, ostavili ljudska prava u ovoj zemlji? Mislim da ne može, mada mislim da treba reći i pomenuti silne korupcije koje su se dešavale, silne afere u vezi sa tim, ali mislim da je već malo kasno da pričamo o tome. Izbori su prošli 6. maja, građani su rekli to što su imali da kažu i to je najbolji odgovor koji mi svi ovde moramo da uvažimo. Brojna su prava građana koja su ostajala mrtvo slovo na papiru zahvaljujući ovoj bivšoj Vladi, koja je sebe proglasila za socijalno odgovornu Vladu i koja je svoj nemar i nerad, neznanje možda, pravdala zaista sveobuhvatnom ekonomskom krizom, a ona je zapravo zaboravila na brojna prava kojima je ona garant, brojna prava građana. To se odnosi i na socijalna prava, i na materijalna prava, i na ekonomska prava, na zdravstvena, pravo na lečenje i sva druga prava. Upravo je, moram da istaknem, svaka država, odnosno vlada koja predstavlja tu državu, garant ostvarenja svih tih prava građana u ovoj zemlji, u zemlji u kojoj žive. Kako su se poštovala ljudska prava u to vreme, najbolje ću da ilustrujem podacima koje sam uspela da pronađem i koja su za mene frapantna, zato što mislim da pokazuju svu tugu u kojoj žive građani u ovoj zemlji, koji smatraju da je sasvim prirodno da rade na nekom radnom mestu i ne primaju platu, jer niti se bune, niti traže pomoć od bilo koga i uredno idu na posao. Kaže da od 1,7 miliona zaposlenih građana, 650 hiljada njih neredovno primaju zaradu. Na svakih šest meseci 325 hiljada radnika prima zaradu, otprilike, a 51 hiljada radnika nikada ne primi mesečnu zaradu i uredno idu na posao. Postavljam pitanje – šta radi država, gde su ljudska prava ovih ljudi koji rade i imaju pravo na pravičnu naknadu? Prema statistici u Srbiji je siromašan svako onaj ko prima osam i po hiljada i manje od osam i po hiljada. Naravno, ugledajući se na Evropu, zaboravili smo da kažemo da je tamo taj minimum 598 evra. Kod nas je to osam i po hiljada, pa izračunajte koliko je to po današnjem kursu, nisam pratila raspravu o guverneru, pa nisam mogla da zapamtim. Znači, takvih u Srbiji, koji imaju manje od osam i po hiljada, ima 700 hiljada, a 40 hiljada ljudi u Srbiji preživljava isključivo zato što se hrani jednim obrokom u narodnim kuhinjama. Jedino narodnih kuhinja u ovoj zemlji ima manje, nego što bi trebalo da ih ima. Sedamdeset hiljada porodica živi od socijalne pomoći. Sa osam i po hiljada oni ne mogu ni da razmišljaju o tome da kupe onaj minimum namirnica koje Svetska zdravstvena organizacija preporučuje da je minimum za jednu osobu, a ne daj Bože da razmišljaju o tome kakav je kvalitet tih namirnica koje kupuju. I oni imaju neka ljudska prava. Mene posebno zabrinjava što u toj armiji siromašnih živi i 120 hiljada dece. Sva istraživanja koja su rađena na ovu temu, a pominju se i u vašem izveštaju, kažu da su to deca iz siromašnih porodica, koja se ne hrane ni voćem, ni mesom, ne znaju šta su slatkiši i sladoled, ne kupuju im se knjige, nemaju igračaka, ne kupuju im se odeća i obuća. Ova država u liku Vlade, premijera koji je otišao, je sebi dozvolila luksuz da toj deci i trudnicama zabrani da se leče. Zahvaljujući vašoj intervenciji taj problem, ako je to uopšte problem je razrešen. U čemu je bio taj problem? Problem se sastojao u tome što poslodavci roditelja te dece ili poslodavci tih trudnica nisu uplaćivali zdravstveno osiguranje. Naravno, naše Ministarstvo zdravlja, onako kako brzo i pametno reaguje, i RZZO su se dogovorili da ti ljudi ne mogu da overe knjižicu, pa prema tome nemaju ni pravo da se leče. Tako je država, umesto da poslodavce natera da uplaćuju doprinose, koje su obavezni da uplaćuju, došla dotle da trudnice i decu proglasi odgovornim zato što bahati poslodavci nikada ne uplaćuju ono što državi duguju. Doneli smo zakon, vidim mnogo poznatih lica iz prošlog mandata, da samo jednim pritiskom na dugme svako ko je zainteresovan može da vidi da li je poslodavac uplatio doprinose za socijalno, zdravstveno i penziono. Naši službenici, kojih je toliko malo, neće da pritiskaju dugmiće, tako da ne znaju taj podatak, a ne znaju ni službe koje treba da nateraju poslodavce da uplaćuju to što je njihova obaveza, pa smo mi odlučili da deca i trudnice budu kolateralna štete, jer su nam oni u ovoj našoj skupini, koju oni zovu državom, došli dotle da im ni lečenje ne treba. Ponavljam, lično sam zahvalna vama što ste reagovali na to, jer deca i trudnice imaju Ustavom garantovano pravo na zdravstvenu zaštitu. Stopa siromaštva kod dece do 14 godina je preko 13%, a oni koji su takođe jako ugroženi su penzioneri, znači oni koji su stariji od 65 godina, seoska staračka domaćinstva, nezaposleni i žene. Rekla sam već da od socijalne pomoći živi 70.000 porodica, kada to pretvorimo u broj članova, od toga oko 190.000 osoba, to je samo od onih 700.000 ljudi, samo jedna trećina siromašnih osoba. Od čega žive one dve trećine koje nemaju nikakva primanja? Gde su njihova ljudska prava? Četvoročlana porodica koja dobija socijalnu pomoć, može da dobije maksimalno 16.000, pojedinačno to je 6.500, a znate li koliko porodica, koliko pojedinaca ne može da dobije socijalnu pomoć i ako na nju ima sva prava, zato što ne može iz neznanja, iz raznih razloga da se izbori sa bahatom birokratijom, koja neće da izađe u susret čoveku da mu pomogne da dobije ono što mu pripada od države, kao da daje svoje. U Valjevu znam tri takve porodice, samohrane majke sa maloletnom decom, borim se zajedno sa njima i ne možemo da se izborimo sa Centrom za socijalni rad, jer oni ne nalaze za shodno da izađu u susret ljudima. Pomenula sam naravno penzionere, kao najugroženiju grupu, volela bih da kažem još jedan podatak kada su oni u pitanju, kažu procene da oko 100.000 starih ljudi nema redovna primanja, a jedna četvrtina živi sa primanjima nižim od ove donje granice siromaštva od 8.500. O njihovim pravima, o samo jednim, o pravima na lečenju mogu da napišem roman, samo iz ove skupštine,a mogu da napišem roman iz razgovora sa tim ljudima koji traže na sve moguće načine da stignu do lekara, a onda ulaze na neku listu pa pet godina čekaju na neku intervenciju koja je hitna, pa za pet godina ko preživi - preživi, svi ostali nisu ni naročito bili važni. Armija od 500.000 ljudi, koja je za mandata prošle Vlade ostala bez posla, valjda i ona ima neka ljudska prava o kojima možemo da pričamo. Ja znam kada vam ovo govorim, da vi sada razmišljate, pa ne mogu ja sve, naravno da ne možete sve i naravno da mi je jasno da je država smislila onu fantastičnu floskulu koja glasi – prava garantuje samo do maksimuma postojećih resursa. Pa sada pošto je to sada jedan jako precizan kriterijum, da budem onako i ja precizna, onda to znači danas nam je ovoliko, sutra nam je onoliko. Sa druge strane država je na taj način izbegla da neko za to što je doveo ovoliki broj stanovnika, znači svakog desetog stanovnika u ovu poziciju, odgovara i pred sudom, a ne samo moralno. Moralno naravno, to znači da oni ljudi koji i osećaju da su krivi za nešto, oni i odgovaraju. Ovde kao što vidim i kao što je već rečeno, davno je rečeno, kome je do morala neka ide u crkvu. Zaštitnik građana je konačno dobio prostorije na mišiće, konačno je formirao službu i to je bilo na mišiće i ono što ja vidim iz broja ovih pritužbi i građana koji se obraćaju, ako ne promenimo zakonski okvir daljeg rada Zaštitnika građana, i ako ne budemo našli mogućnost da se poveća broj zaposlenih od Zaštitnika građana, bojim se da on više neće moći da odgovori na potrebe građana i mislim da ta služba će biti u tom slučaju urušena od nas ovde koji nismo našli način da pomognemo da ona živi. Sa druge strane, i prema Ustavu, Kosovo i Metohija su deo Srbije. Kada ste pravili elektronske kancelarije, koje su sjajna stvar i zaista pomažu ljudima da budu sa vama u kontaktu, zaista sam očekivala da pročitam negde i da čujem od vas da ste ih napravili na Kosovu i Metohiji. Ako se negde krše prava ljudi, onda se krše na Kosovu i Metohiji. Iskreno vas molim, pronađite način, i oni takođe imaju internet, moguće je sa njima komunicirati. Pronađite način da čujete te ljude, da pomognete i tim ljudima na isti način na koji i drugi građani u ovom delu Srbije mogu da vam se obrate. Kako je raslo poverenje gospodina Zaštitnika građana i njegovu službu, tako je bivša vlast shvatila da on neće popravljati brljotine njihove pogubne politike, i onda je krenula odmazda. Jedan od načina bilo je i ovo da se ne reizabere, drugo je ono što je meni bilo frapantno, odnosno januara 2012. godine kada je traženo mišljenje na Nacrt zakona o izmenama i dopunama Zakona o Zaštitniku građana, kada je stiglo mišljenje Ministarstva pravde, tadašnje ministarke gospođe Malović i njenih zamenika pomoćnika i svih ostalih koji nisu izlazili iz medija, koja je tražila da se smanji nadležnost institucije Zaštitnika građana i to pazite da mu izuzme kontrolu rada Državnog veća tužioca i Visokog saveta sudstva. Naravno da je bilo odmah to povezano sa tim što je gospodin Janković izjavio da zapravo rad Visokog saveta sudstva u krnjem sastavu nezakonit, i da su sve odluke koje su donete u takvom krnjem sastavu su takođe nezakonite. Smanjenje nadležnosti institucije koja se bavi zaštitom ljudskih prava predstavlja smanjenje dostignutih stepena ljudskih prava u Srbiji, što je takođe zabranjeno Ustavom i drugim međunarodnim ugovorima za koje smo se toliko zalagali. No, tada je poslata jasna poruka ukoliko svi ovi u Srbiji koji se bave zaštitom ljudskih prava, ne budu štitili prava po meri Snežane Malović, onda će biti kažnjeni pa neće moći da rade svoj posao u sledećem mandatu. Hvala Bogu, prošlo je i to vreme. Gospodin Janković je danas opet ovde pred nama i volela bih kada bi mogao nam još nešto reći o ovom novom, najnovijem skandalu vezanim za prisluškivanje skoro milion, odnosno preko milion građana, ako dobro računam 270 hiljada puta četiri, uslovno preko milion, prisluškivanih građana bez ikakvog sudskog osnova, jer to je za mene jedan neverovatan primer bahatosti i zloupotrebe državnih institucija u ne znam čije svrhe verujte, jednog dana će se otkriti i ti čije su to svrhe. Vrlo je važno, znači, da čujemo nešto o tome jer je preko milion ljudi, jedan je samo operater aktivirao aplikaciju koja se registruje frekventno s pristupa, zadržanim podacima i to je preko 270.000. Ono što ja hoću da kažem, mi nismo promenili, Demokratska stranka Srbije, mi nismo promenili mišljenje u vezi sa gospodinom Jankovićem, mi ćemo podržati i naravno instituciju Zaštitnika građana i samog Sašu Jankovića, jer je što se nas tiče izgradio nezavisnu i profesionalnu instituciju, koja predstavlja jednu od zaista retkih brana kršenju ljudskih prava i neprofesionalnom radu Državne uprave Srbije. Hvala.
Zahvaljujem gospođi Marković. Reč ima gospodin Miljenko Dereta, ovlašćeni predlagač poslaničke grupe Liberalno demokratske partije.
Hvala gospodine predsedavajući. Mi smo, tj. Liberalno demokratska partija je bila jedan od tri predlagača i u martu ove godine, kada smo pokušali da bivši saziv Skupštine podsetimo na obaveze koje su zakonom propisane, i na rokove koje im je taj zakon propisao za produženje mandata i izbor novog Zaštitnika građana. Mi nismo pobegli ovaj put od toga da ponovimo svoj predlog, moram da počnem sa tim da mi je jako žao što gospodin koji je govorio u ime Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo nije pomenuo koje su to partije predložile, nego se zadovoljio formulacijom više partija i stranaka je predložilo gospodina Jankovića za reizbor. Mislim da nije nevažno da javnost bude upoznata sa tim ko su predlagači, zato što saglasnost i opšta jedinstvo po pitanju reizbora gospodina Jankovića jeste jedinstven slučaj, između ostalog i zato što su predlagači i iz pozicija i iz opozicije, koliko ja znam. Naravno, Liberalno demokratska partija će podržati i glasati za reizbor gospodina Jankovića, kao predlagač. Ovde hoću da kažem da biografija koja je onako jedva pročitana, tj. na brzinu pročitao gospodin predlagač, nije razlog zašto ćemo mi to podržati. Razlog za našu podršku su rezultati koje je gospodin Janković postigao u prvih pet godina svog mandata. O tim rezultatima predlagač nije rekao ništa. Ti rezultati su, mislim za mnoge, bili neočekivani, zato što je od samog početka postojala jedna opravdana sumnja da će nezavisne institucije zaista to biti, da će biti nezavisne i samostalne i da će uspeti da se odupru pritiscima koji dolaze iz političkih partija. Imamo primer u ovom trenutku da, osim gospodina Jankovića kao zaštitnika građana, i poverenik za slobodan pristup informacijama i poverenica za ravnopravnost uživaju puno poverenje građana i javnost ih vidi kao jedne od retkih institucija koje zaista garantuju poštovanje zakona i određenu pravnu sigurnost. Ovde su već pomenuti neki od razloga, tj. nekih rezultata koje je gospodin Janković postigao. Neću ih ponavljati, ali neki mislim da zaslužuju da budu podcrtani. To je, pre svega, pitanje zaštite dece, tj. zdravstvene zaštite dece. Naime, na intervenciju gospodina Jankovića deci su overene zdravstvene knjižice i poštovalo se Ustavno pravo dece na zdravstvenu zaštitu. Koliko znam, gospodin Janković je pokušao da zaštiti i radnike kojima nije bila uplaćivana zdravstvena zaštita i tražio je da se zbog toga kazne poslodavci koji ne izvršavaju svoje obaveze, a ne oni koji radom na to stiču svoje pravo. Na žalost, poslodavac o kome govorimo je u velikom broju slučajeva bila država. Država je bila ta koja sama sebi nije uplaćivala zdravstvenu zaštitu, a onda zbog toga pokušala da kazni one koji za to sasvim sigurno nisu odgovorni. Naravno, državi onda nije bio problem da tu zdravstvenu zaštitu jednim pečatomipak obavesti i tim ljudima, ali to sasvim sigurno ostaje pitanje, ne sumnjam da će se gospodin Janković time baviti i u svom sledećem mandatu, koje treba rešiti zakonom i koje treba sasvim sigurno drugačije postaviti, nego što je to sada. Moram reći da je gospodin Janković u velikoj meri štitio prava svih manjina, ne samo nacionalnih manjina, nego, recimo, i LGBTpopulacije, zalažući se za njihovo pravo, između ostalog na okupljanje i na slobodno izražavanje svojih seksualnih opredeljenja. Mislim da je to veoma važan… Ne očekujem od gospodina Ristanovića da se drugačije ponaša, nego što se ponaša sada u Skupštini. Dakle, zaštita svih manjinskih grupa jeste princip za koji se gospodin Janković zalagao i za koji će, uveren sam, nastaviti da se zalaže. Podsećam da je gospodin Janković pred Ustavnim sudom pokrenuo pitanje Zakona o informisanju i da je taj Ustavni sud ocenio kao neustavnim određene članove tog zakona i da, bar koliko je najavljeno, taj isti zakon za koji se jedna od članica sadašnje koalicije veoma zalagala, ista članica te koalicije, ukinut je. Prema tome, gospodinu Jankoviću možemo pripisati da je bitno doprineo slobodi informisanja u Srbiji. Podsetiću, to sam pronašao na sajtu Zaštitnika građana, da je Zaštitnik građana Srbije dobio tzv. A status UN u oblasti zaštite ljudskih prava. To je najveće priznanje koje jedna institucija koja se bavi ljudskim pravima u jednoj državi može da dobije. Svaki drugi izbor, osim gospodina Jankovića, mislim da bi u velikoj meri ugrozio taj status. Podsećam da je on veoma cenjen i u Međunarodnom udruženju Ombudsmana i da se model na koji je ova institucija postavljena u Srbiji u ovom trenutku replicira i u nekim drugim državama u kojima je ta institucija tek u povoju. Koliko znam, Azerbejdžan je u pitanju, a čak neko pominje i Rusiju. Ono što je posebno u radu gospodina Jankovića, jeste njegova iskrena i dosledna saradnja sa organizacijama civilnog društva. Naime, konsultacija koja se stalno sprovodi sa organizacijama koje se neposredno bave zaštitom ljudskih prava, jeste preduslov za uspešan rad. Moram ovde da napravim malu digresiju i da kažem da i u ekspozeu gospodina premijera i u Zakonu o ministarstvima se ne pominju, niti su pomenute organizacije civilnog društva, što je jedan od standarda koji određuje stepen demokratije danas u svakom društvu. Činjenica da gospodin Janković poštuje organizaciju civilnog društva, poštuje pravo građana i stručnost građana po pojedinim pitanjima, jeste ohrabrujuća i ne sumnjam da će on tu saradnju nastaviti i još produbiti i u budućnosti. Nesumnjivo su rezultati koje je Zaštitnik građana postigao razlog za konsenzus koji će, nadam se, postojati u danu za glasanje. Mislim da postoje još neki razlozi koji će opredeliti glasanje nekih od stranaka. Jedan je taj da je ugled i poverenje koje je Zaštitnik građana stekao u javnosti toliki da bi neizglasavanje i neprodužavanje tog njegovog mandata sasvim sigurno izazvalo reakciju javnosti koja u ovom trenutku, ni ovoj novoj Vladi, ni ovom novom režimu, ne znam kako bih nazvao to, nije potrebna. Na neki način obezbeđuje se jedna bolja slika o ovom režimu, nego što bi to pokazala činjenica da je Ministarstvo za ljudska i manjinska prava ukinuto. Nešto što sasvim sigurno ide na štetu razvoja i poštovanja ljudskih prava u Srbiji, biće nadoknađeno ovim činom reizbora gospodina Jankovića. Još jedan razlog koji se možda može pripisati ovome, to je da je posle ove rasprave, koja je bila takva kakva je bila, o sužavanju nezavisnosti i samostalnosti jedne institucije, podrška drugoj nezavisnoj i samostalnoj instituciji malo popravlja opštu sliku onima koji te zakone predlažu i koji će ih doneti. Kada je formirana ova institucija, koliko znam, napravljena je jedna procena koliko u Srbiji takva institucija treba da ima zaposlenih, s obzirom na mogući broj pritužbi koje će biti podnete. Tada je evropski procenitelj ukazao na broj od otprilike 150 ljudi. U ovom trenutku, koliko ja znam, opet sa sajta, u ovom trenutku je zaposleno 60 ljudi u kancelariji Zaštitnika građana, od toga se 30 bavi pritužbama, a 30 je deo administracije koju takva institucija mora da poseduje. Tih 30 ljudi i gospodine Janković sasvim sigurno ne mogu da zadovolje sve potrebe i zahteve građana. Ova skupština i ova vlast, ovaj režim, će imati divnu priliku da u vrlo brzom roku, što skorije, stave na dnevni red dopune zakona, tj. izmene Zakona o Zaštitniku građana i na taj način pokažu svoje iskreno opredeljenje da se toj službi omogući razvoj, da se omogući njen uspešan rad. Činjenicada je, kao što je navela koleginica, broj pritužbi samo u protekloj godini porastao za otprilike 40%, koliko govori o poverenju koje je institucija Zaštitnika građana dobila, istovremeno govori i o situaciju u državnoj administraciji, o tome da je ona toliko loša da zahteva radikalne reforme i radikalno drugačiji odnos prema građanima. Takođe očekujem da će kroz izmene Zakona o Zaštitniku građana biti omogućeno da se poveća broj zaposlenih, pre svega onih koji se bave pritužbama građana. Za kraj, moram da kažem da mi je takođe, kao i drugima, žao što se ova rasprava vodi u jedanaestom satu našeg boravka ovde, što je sasvim sigurno u sukobu sa Zakonom o radu koji propisuje radno vreme, ali o tome drugi put. Ono od čega strepim jeste da je činjenica da neko u ovom našem sistemu do te mere nezavistan i do te mere samostalan i do te mere dosledan u korišćenju svih prava koja mu je zakon propisao, može u jednom trenutku zasmetati vladajućoj koaliciji i nadam se da pred ovu skupštinu neće, u nekoj doglednoj budućnosti, doći neki zakon kojim će se izmeniti Zakon o zaštitniku građana i omogućiti jedna brza promena, bez poštovanja sadašnjih procedura. Dakle, ponavljam, LDP će glasati i podržati gospodina Jankovića i njegov reizbor. To smo predložili u martu, to smo predložili sada i apsolutno će biti ogromno zadovoljstvo pritisnuti "za" kada bude došao dan glasanja. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Dereti. Reč ima ovlašćeni predlagač stranke Ujedinjeni regioni Srbije, gospodin Predrag Marković.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Dame i gospodo, gospodine Jankoviću, lepo je da smo dočekali ovaj dan. Nema razloga da vam laskam, čuli smo toliko lepih ocena o vašem radu, ali postoji jedna upozoravajuća, to je što će ovog puta za vas da glasaju sve poslaničke grupe, Ujedinjeni regioni Srbije, naravno, ali čuli ste i nekoliko iskusnih poslanika koji su rekli šta sve to može da znači. Za početak bi trebalo da znači da, kada se jedna institucija gradi na način na koji treba graditi institucije, uporno, strpljivo, bez suviše spinovanja, lažnih afera, velikih strasti, pretnji, već stalno argumentima, kada se uz to pokažu rezultati, onda je moguće da svi osećaju potrebu, ne sumnjam da je iskrena, ali da svi osećaju potrebu da podržavaju postojanje jedne institucije, i više od toga, da podržavaju ličnost koja je na čelu, verovatno zbog onoga što najčešće nedostaje u uspostavljanju institucija u Srbiji, a to je lični primer. Zašto ovo govorim? Težak je put kojim se prešlo. Oni koji se ne sećaju, jer u Srbiji često ljudi od svoje muke ne stižu da prate, ili nešto ne smatraju važnim, ili naprosto lako zaboravljaju, bilo je neophodno, svojevremeno, da sa mesta predsednika Narodna skupštine uputim javno pismo predsedniku Republike, tada je to bio gospodin Tadić, i predsedniku Vlade, tada je to bio gospodin Koštunica, o neophodnosti da stigne zakon i da bude podržan od njihovih poslaničkih grupa, koji je bio završen godinu dana ranije, a nikako nije stizao u Skupštinu. Koristim i ovu priliku da se javno izvinim tadašnjem ministru policije, koji me je nazvao telefonom, gospodin Jočić, i rekao je – izvinite, molim vas, nije zbog mene, nego u predlogu, koji su stručnjaci uradili, postoji jedan član koji mi ne možemo da ostvarimo, a tiče se obaveze prema Aki komunike, u pregovorima sa Evropskom unijom. Zašto ističem ovaj primer? On kaže – ja bih već ranije poslao predlog zakona, pošto je ta radna grupa istovremeno radila i Predlog zakona o policiji. Zato što ljudi često ne znaju šta znači pregovarati sa Evropskom unijom. Što je još gore, često pregovarači ne znaju, pa misle da trebaju nešto da prepišu ili da nešto poslušaju. Taj član se ticao upravo izbora Ombudsmana. Uobičajeno je, pošto smo se danas zbunjivali u ovoj diskusiji, kada je gospodin Varga iznosio primere šta piše u pravilima za već postojeće članice i već postojeće centralne banke, kada postoji tradicija neke institucije za zemlje koje su u Evropskoj uniji, većinsko rešenje postaje pravilo koje se preporučuje. Vi koji pregovarate morate da poznajete stanje u sopstvenoj zemlji, te da naprosto ukazujete šta jeste moguće da bi se napredovalo ka vrednostima, a šta naprosto nije moguće i treba eliminisati. Taj član je glasio da onaj ko bude predložen za Ombudsmana, reč je o 2004. na 2005. godini, treba da ima desetogodišnje iskustvo u zašiti prava građana, ali u okviru posla koji je obavljao u državi. Kada su pozvani stručnjaci, rečeno je, lično sam rekao, odnosno nisam iznosio, kao što ni sada ne radim, u ovih 12 godina, ni tada nisam iznosio o pojedinačnim ljudima primedbe, ali naprosto postojala je potpuno jasna svest da država u tom periodu nije poštovala ljudska prava. To ne treba dokazivati. Ako očekujete da među ljudima koji su radili u državi na tim poslovima sada neko treba da bude biran, i onda se pristupilo rešenju, koje su naravno prihvatili stručnjaci iz Evropske unije, a to je da iskustvo bude kod prvog izbora petogodišnje, a kod svih narednih da može da bude desetogodišnje. Zašto ovo govorim? Zato što ćemo se mi danas lako složiti. Kada god postoji uspeh, političke stranke su tu još lukrativnije od svih, a svi idu tamo gde je uspeh. Pa, evo, uspešno je u ovim mučnim godinama, kada se toliko toga bezuspešno pokušavalo da stvori ili je namerno kvareno ili lošim izborom kadrova i nedorečenim rešenjima ili rešenjima koja nisu ostvarivana. Setite se rešenja iz čitavog niza zakona, na koje je ukazivano, pa ne mogu da se primenjuju. Da vas ne podsećam na ona rešenja na koja nije ukazivano. Zakon o izboru predsednika, kao što znate, u stvari, verovatno ne znate, ali sa dva člana kojima je usvojen onemogućava da bude izabrana osoba ženskog roda, a da njena prava budu sačuvana. Ne može da bude izabrana za predsednika. To ćemo ispraviti, naravno. Kada kažem mi, mislim na narodne poslanike. Neće mi biti teško da predložim tu izmenu kojom se otklanja nemogućnost. Važnije je nešto drugo, a to je da smo u narednih godinu dana uspeli da donesemo zakone, ali nije bilo moguće izabrati Ombudsmana, jer i tada, kao i sada, političke partije, poslaničke grupe su trebale da se slože. Pretpostavljam da svi znate da imam običaj da vodim računa šta kažem i da čuvam svu dokumentaciju. Sa velikim zadovoljstvom čuvam koverat u kome je vaša biografija, gospodine Jankoviću, oko koje se nisu složili i neki od danas najavljenih govornika. To je prirodno. Bože moj, važno je da se posle godinu i po dana ubeđivanja, istrajnosti uspostavila institucija, vi ste izabrani, ali tu dolazimo do onog najvažnijeg. Molim vas, pošto je nekoliko puta pominjana diskusija koja se vodila o jednoj drugoj instituciji danas, naravno da su neuporedive. Jezički da, obe su nezavisne i obe na čelu imaju ličnost sa velikim ovlašćenjima, ali hajde da pojednostavimo. Svima je jasno, Ombudsman nema para, a Narodna banka ima. To vam valjda sve objašnjava. Ono što je važnije, u narednom periodu, i to je kvalitet za koji želim da vam odam priznate, gospodine Jankoviću, vi niste činili ono zbog čega najčešće propadaju dobre zamisli ili institucije koje su pokazale važnost svog funkcionisanja u drugim državama. Niste pokušavali nemoguće zarad političke ili lične atrakcije i da na taj način stvorite utisak da je institucija nemoćna. Naprotiv, pažljivo ste birali šta je dobar primer, pažljivo ste tražili saveznike u tome, nekada, i na tome čestitam mnogima koji su u tome učestvovali i u Narodnoj skupštini. Nekada. to je malo pre pomenuto i u delu civilnog sektora, Nekada i kod određenih, baš predstavnika onih izvršnih vlasti koje su najčešće i kršile pravo i polako rezultatima pokazali koliko je institucija i važna i uspešna. Olako se u Srbiji istakne u prvi plan ličnost, olako se u Srbiji pribegne različitim spinovanjima, atrakcijama, aferama, ali krajnji rezultat jeste da se ljulja jedna institucija i da na kraju mi tu instituciju kao instituciju u koju imamo poverenja izgubimo. Drugo, što će nadam se poslužiti svima onima kojima je stalo da istinski grade institucije države. Mi sad sedimo u domu, koji je kao što znate samo u tri saziva prokockao čitav niz standarda koji su mukom uspostavljeni, a još smešnije slušao sam proteklih dana poslanike koji, ni ne znajući čak da su ti standardi postojali u ovom domu, to nazivaju civilizacijskim tekovinama koje mi nismo dostigli. Ono drugo što je važno jeste skromnost. Skromnost institucije koja nastaje, koja nema dovoljan broj zaposlenih, koja naravno u početku nema adekvatne uslove. Vrlo je važno da ta institucija stalno pokazuje da ne treba ni na jedan način zavaravati sebe predrasudom da za sve postoje naša prava. Vi ste uporno edukovali i one čija su prava povređena, koja su to prava, i one koji ta prava povređuju. U čemu se sastoji to povređivanje? Prečesto smo se toga nagledali u upravi u onome što se zove birokratija, da najveći deo kršenja prava, ljudi sa druge strane šaltera, kako se uobičajeno kaže, počiva na tome što to pravo niti zna niti razume i onaj koji ga zastupa i koji ga krši. Pri tome ste pokazivali, i to ja zovem skromnošću, i sopstvenu spremnost da kao institucija učite, da priznajete javno da nešto ne možete, da je nešto predrasuda, tipa pravo na rad. Čujte, da vam ombucman obezbedi pravo na rad. Umesto da gubi vreme objašnjavajući da to ne može, on to samo konstatuje i onda čini sve što može i već je istaknuto koji su to stvarno primeri, da ukaže gde se prava krše i to zaposlenih. Ko ih krši, a ponekad, kako se kaže "sapien ti sat" zaključiće pametnom je nekad i to dovoljno da zaključi da neko i proizvodi pravo i krši to pravo. Tipične su odluke koje su uvek donošene polovično, pa se recimo kaže – svakih godinu dana neka vlada, nemojte laskati sebi, sve su to vlade činile, donose odluku da povežu radni staž za prethodnih godinu dana jer pobogu nisu vlasnici preduzeća uplaćivali. Na stranu što država često taj vlasnik, ali očekivali bi ste da Vlada onda donese odluku i o tome kako će biti kažnjen onaj ko je to trebao da kontroliše. Jer svako ko iole ima firmu zna da ako ne postoji politički nalog, nemate načina da recimo dva meseca ne date platu, ako niste uplatili doprinose. To je ta vrsta licemerja. Ništa ne brinite čeka će vas i u budućnosti. Lepo je neko rekao, ovo je malo i dimna zavesa, što će sve poslaničke grupe glasati. Uzgred budi rečeno ne brinite nagledali smo se toga da je ono za šta svi glasaju često ili neostvarivo ili mnogi to ne smatraju preterano važnim, nego smatraju da je korisno za tako nešto glasati. Ja sam uveren da treba glasati za vas lično. Upravo zbog te činjenice što iz načina na koji ste nastupali i u javnosti i prema onima kojima ste se obraćali vi u stvari smatrate da ste tek počeli jedan posao, da veliki deo tog posla predstoji. Ovo je jedno poluvreme. Veliko je zadovoljstvo, i ja to govorim najiskrenije, da mnogi koji su sumnjali ili su naprosto iz političke navike. Vi se sećate da su poslanici koji imaju političku naviku da ako neko nešto predloži nije loše biti protiv pa izaći iz sale, su izašli iz sale kada je trebalo glasati da nastave da žive u državi u kojoj žive. Onda su slali izvinjenje i rekli – zbunili smo se. Onaj ko se lako zbuni zbog stranačke politike teško da može da izgradi ozbiljnu državnu instituciju, zato je upravo uspeh ove sadašnje saglasnosti koja postoji nada da ćemo možda naučiti kako se stvarno prave institucije i da postoje prioriteti, nešto što jeste stranačka politika i nešto što nije stranačka politika nego institucija na koju će svako od nas danas ili sutra morati da se osloni. Konačno, vi ste u nekoliko slučaja u prethodnom periodu dobili svesrdnu pomoć i od strane međunarodnih zvaničnih institucija i od strane institucija u Srbiji i od strane predstavnika civilnog društva. Ono što posebno cenim jeste što ste vrlo često, ne uvek, jer jedna od najnepristojnijih stvari je kada nekome odajete priznanje za rad da nabrajate šta sve nije uradio, kao da je imao pred sobom hiljadu života i da je mogao sve da postigne. Dajte samo recite da li je uradio dovoljno i šta je sve uradio. Dakle, vi ste često, ne uvek te iste organizacije ili princip iza koga su oni stajali, ako ste smatrali da takođe krši neko od osnovnih ljudskih prava, takođe kritikovali. Naravno, građani ne smeju da se zavaravaju. Zaštitnik građana je pre svega adresa na kojoj nešto mogu da saznaju, nešto mogu da nauče i možda mogu da dobiju pomoć. Nekada moraju da se nalaze kreativna rešenja, mislim da je to neko istakao. Vi ste nalazili ta kreativna rešenja, to su te knjižice. Nenametljivo, ali je mnogo važnije da svi zajedno, imaćete ispred sebe pet godina, sasvim sigurno će to biti duže nego što će trajati saziv, a sigurno duže nego što će trajati vlada, koja god. Iskreno se nadam da će te sve ono što vas je razočaralo ombusmana, ne lično, uspeti što pre da svima nama i predstavite i nametnete u narednom periodu. Jer, samo na taj način ćemo uspeti i druge institucije da uspostavimo na način da one ne bude tema politike, nego da budu tema našeg stvarnog i iskrenog poverenja. Hvala vam još jednom lično. Hvala vam još jednom lično. Hvala svima koji su i u ovoj diskusiji i predlažući ili formalno ili se priključujući usmeno ovom predlogu omogućili da imamo tu šansu, jer ako se osvrnemo samo u prethodnih godinu dana oko sebe videćemo koliko toga u šta smo verovali da je čvrsto, stabilno i da će nas zaštititi u međuvremenu više ili ne postoji ili smo i sami doprineli njegovom ruiniranju. Hvala vam najlepše, to je ono što sam imao večeras da vam kažem.
Hvala lepo. Reč ima narodni poslanik Miletić Mihailović, ovlašćeni predstavnik SPS.
Poštovani predsedavajući, gospodine Jankoviću, dame i gospodo narodni poslanici, lično mi je zadovoljstvo kao i veliko zadovoljstvo poslaničke grupe SPS da večeras ovde u Narodnoj skupštini imamo visok stepen saglasnosti oko onoga što je prethodni rad Zaštitnika građana, konkretno gospodina Saše Jankovića, koji je bio u toj funkciji i da, zapravo, taj visoki stepen saglasnosti ide u pravcu za ponovni njegov reizbor. Dakle, dužan sam da u ime SPS naglasim, pošto prethodno nije rečeno, i sama je predložila da Saša Janković bude ponovo izabran za Zaštitnika građana. Dakle, ta institucija, koja je, da tako kažem, veoma mlada u našoj zemlji, u našem društvu, započela je neku svoju istoriju donošenjem zakona ovde u Narodnoj skupštini, a zatim 2000. godine, izborom prvog Ombudsmana, odnosno Zaštitnika građana Saše Jankovića. Danas kada govorimo o nekim rezultatima i to tim vidljivim i dobrim rezultatima Zaštitnika građana, taj uspeh, naravno, pripisujemo njemu i stručnoj službi, celoj instituciji, ali svakako mogao bih da kažem da ta zasluga na neki način pripada i ovoj Narodnoj skupštini koja je uspela, a čuli smo i iz prethodnog izlaganja, ne baš tako lako da dođe ustanovljavanja i početka rada ovakve veoma značajne institucije, jedne demokratske institucije koja ima veliku tradiciju u drugim zemljama. Još od pre dva veka i nešto više u Švedskoj, to je poznato, a i mnogim zemljama Evrope, pa i van Evrope, od 1970. godine. Pokazalo se da institucija Zaštitnika građana je veoma značajna i važna za naše društvo i za našu zemlju, za naše građane. Toliko je važna da ako bi mogli to da poredimo kao žedna zemlja kiše i da zapravo iz tih razloga mi imamo i zadovoljstvo građana i na drugoj strani koji su se obraćali instituciji Zaštitnika građana, a da je sve veći broj građana upućen na adresu Zaštitnika građana kako bi ostvario neka svoja prava. Naravno, mi kao zemlja koja je sada i u tranziciji i koja je živela i u prethodnom jednom drugom sistemu, ne možemo da se pohvalimo ni tim značajnim demokratskim dostignućima, niti tim odnosima i relacijama u kojima je država ili njeni organi svesni svega onoga što treba da bude adekvatan odnos prema ostalima za čiju korist radi, pre svega mislim na građane. Dakle, govori se o principima dobre uprave koja treba da bude ideal u funkcionisanju države, odnosno organa uprave i svih nosilaca javnih ovlašćenja kako bi išli u susret potrebama građana. Danas često imamo u Srbiji zapravo funkcionisanje državnih organa i nosilaca javnih ovlašćenja po principima stroge uprave, koja iskazuje jednu moć, često i bahatu u određenom trenutku, neprosvećenu u pojedinim trenucima i, kao što neko reče, nama samima nije jasno šta je njihova uloga i na koji način bi trebalo da se ophode prema potrebama građana. Često u takvoj situaciji imamo zastupanje teze da treba građaninu koji je došao da ostvari svoje pravo, ukazati da nešto ne može da se ostvari, da je to veoma teško, da u svakom drugom ili sledećem pokušaju da se pronađe nemogućnost u ostvarivanju onoga zbog čega je ta stranka došla na taj šalter, umesto da postoji jedan drugi pristup, jedan drugi princip, da se pronađe način kako to može da se ostvari, da se pokaže jedna predusretljivost i jedna želja za zadovoljavanjem određene potrebe stranke koja je došla da ostvari svoje pravo. Dakle, dugo je potrebno da dođemo do jednog načina takvog razmišljanja, do jedne takve životne filozofije, ali svakako uvođenje Zaštitnika građana u naš sistem je jedan početak koji ohrabruje i koji će sigurno uticati na promenu tih odnosa i na stvaranje jedne veće kulture i drugačijeg ophođenja državnih organa i njenih predstavnika prema potrebama građana u ostvarivanju ljudskih sloboda i njihovih prava. Čitajući ovaj izveštaj, vidi se to što je već rečeno, da je broj obećanja iz godine u godinu rastao, da je broj rešenih predmeta takođe rastao. Taj broj kontakata koji se pojavljivao iz potrebe građana je sve veći i veći iz godine u godinu. Imamo jedan nesklad između onoga što su normativne budućnosti i taj normativni standard kojim danas raspolaže Zaštitnik građana spram onoga što je stvarnost i što je praksa i da zapravo postoji potreba za proširivanjem onoga što su potencijali u ostvarivanju uloge i rada Zaštitnika građana kao jedne važne institucije. Socijalistička partija Srbije će svakako podržati u narednom koraku i u narednom periodu, kada dođe na red i to da te normative poboljšamo u smislu stvaranja jednog većeg kapaciteta ove institucije sa svim pratećim službama kako bi Zaštitnik građana mogao još jače i još bolje da izađe u susret i doprinese zaštiti i unapređenju sloboda i prava naših građana. Mi danas imamo i pokrajinskog ombudsmana, a u pojedinim mestima imamo i zaštitnike građana na nižem nivou u lokalnim samoupravama. Treba razmišljati u tom pravcu da li proširenje te službe treba da ide u pravcu dekoncentracije ove institucije koja postoji kao institucija sa sedištem u Beogradu, sa otvaranjem kancelarija, kao što neke već imamo, u gradovima i u drugim lokalnim samoupravama, pre svega mislim u opštinama, a onda razraditi tu funkcionalnu vezanost između zaštitnika građana koji deluje sa globalnog plana, u odnosu na one koji bi radili u lokalnim samoupravama. To je svakako potrebno, jer vlast sama po sebi, a kada kažem vlast, mislim pre svega na nosioce javnih ovlašćenja, koji imaju tu tendenciju osiljavanja, odvajanja i distanciranja u svom odnosu i ponašanju prema korisnicima svojih usluga, odnosno u odnosu na građane i stalno je potrebno da se na to ukazuje. Pored onoga što je bila aktivnost Zaštitnika građana, koja se zasnivala na onome što su bile pritužbe građana, kao i preduzimanje određenih mera i aktivnosti po sopstvenoj inicijativi, ništa manje nije bilo važno njegovo ovlašćenje savetodavnog delovanja, u smislu preventive i edukacije. To pitanje preventive i edukacije je veoma važna funkcija i momenat u radu Zaštitnika građana, jer je zaista potrebna u našem društvu velika i široka edukacija, kako onih koji su u funkciji da pružaju određene usluge, odnosno da daju i da vrše određena javna ovlašćenja, a sa druge strane, edukacija širih masa građana koji koriste ta prava. Naravno, ne može samo Zaštitnik građana da se bavi pitanjem edukacije. To je jedan složeniji problem koji bi trebalo da se razmatra i ustanovi i sa aspekta obrazovnog sistema i koji bi dao doprinos onome što treba da bude sutra, prekosutra ili, neka to bude daleko od nas, ali mi taj cilj pred sobom moramo da vidimo, a to je svakako jedan viši stepen i kulture u ophođenju prema građanima, jedna visoka kultura u uvažavanju potreba građana za svojim slobodama i pravima i jedna predusretljivost na jednom visokom nivou od strane organa uprave, ili ovih koji daju javna ovlašćenja, u odnosu na građane. Pomenuo bih još samo da u onome što treba da bude podrška svakako je, pored onoga što je povećanje kapaciteta Zaštitnika građana u smislu povećanja broja službenika, stručnih ljudi, dekoncentracije tog organa itd, ali to treba sve urediti zakonom. Valja ukazati i na ono što je bio taj veoma težak početak u stvaranju tih elementarnih potreba iz početka, u stvaranju i dobijanju od države prostornih uslova, kao i drugih materijalnih uslova. Ima se utisak, ne samo kada je Zaštitnik građana u pitanju, nego i druge institucije koje imaju taj regulatorni i nezavisni status i ulogu, veoma su teško počinjali i čini se da je država nekako lakše ustanovljavala određen normativ, pravna akta koja regulišu tu oblast, a da pri tome ne stvaraju odgovarajuće uslove za početak rada, bar one elementarne. Država se malo i trapavo odnosila, ili čak oklevala, u onome što je stvaranje tih pravnih uslova za jednu punu i pravu aktivnost i rad, u konkretnom slučaju Zaštitnika građana, kao i drugih nezavisnih institucija koje su danas isto tako važne kao i ova. Naravno, sa ovim pitanjem se neću posebno baviti. Već imamo dobre pomake u tom pravcu u odnosu na same početke, ali valja nastaviti u tom pravcu i davati punu podršku daljem razvoju ovih institucija, pa i institucije Zaštitnika građana. Nisam uveren da u ovoj narodnoj skupštini, pošto postoji visoka saglasnost oko ponovnog izbora gospodina Saše Jankovića za Zaštitnika građana, da neko od poslaničkih grupa to čini iz nekih lukrativnih razloga, u smislu političke koristi, pa mu zbog toga daje podršku. Mislim da postoji visoka svest u ovoj narodnoj skupštini, i među pozicijom i među opozicijom o tome, da je zaista potrebna jedna takva institucija koja će premošćavati tu polarizovanost, koja je često i nesvesna u nekim slučajevima između organa vlasti i između građana. To je veoma mukotrpan i dugotrajan proces koji valja podržati. Narodna skupština će svakako podržati i dalje jedno takvo nastojanje daljeg razvoja i napredovanja uslova za rad Zaštitnika građana. Time će Zaštitnik građana u narednom periodu, sa svojom službom i saradnicima, postići još veće rezultate, a to će biti i rezultati ove narodne skupštine u kojoj mi danas odlučujemo. Da zaključim, s obzirom da je SPS predložila Sašu Jankovića za ponovni izbor, kada budemo glasali u subotu, podržaćemo svi njegov izbor, u jednoj velikoj nadi da će nastaviti ovako kako je radio u proteklom periodu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se gospodinu Mihajloviću. Dajem reč ovlašćenoj predstavnici DS, gospođi Gordani Čomić.
Zahvaljujem se. Dame i gospodo, zadovoljstvo je danas i večeras govoriti na sednici Narodne skupštine i ostaviti svoje reči u stenogramu, istovremeno zbog toga što u ime svoje poslaničke grupe želim da obavestim narodne poslanike da smo jedni od predlagača Saše Jankovića za izbor za Zaštitnika građana, ali jednako tako važno i zbog teme o kojoj treba da bude reči tokom ove sednice, kada razgovaramo o razlozima pro et kontra da se bilo ko, u ovom slučaju Saša Janković, izabere ili ponovo izabere za zaštitnika građana, jer se radi o ljudskim pravima i slobodama. Kada god je tema o ljudskim pravima i slobodama, onda vrlo pažljivo treba meriti svoje reči koje ostaju u stenogramima sednica, za svedoke koji će gledati nas učesnike u kratkom ili u dužem vremenu i po tome ceniti da li smo umeli da budemo ljudi. Kada kažem da li smo umeli da budemo ljudi, onda mislim pre svega na funkciju Zaštitnika građana, koja mu po zakonu i pripada. To je da, kad bilo ko od nas voljom građana, voljom druge institucije koja nas imenuje ili nas izabere, našim uobičajenim rečnikom rečeno – dobije izliv vlasti u mozak, tako da šteti onima koji ga na poziciji javnih poslova šalju, onda vrlo dugo vremena u evropskim institucijama, a u Srbiji pogotovo, nije bilo nikoga osim institucije Zaštitnika građana da jednako podržan, jednako osporen od svih onih koji izliv vlasti u mozak imaju i od svih onih koji imaju štetu od toga, uradi nešto da bi svima objasnio šta su ljudske slobode i prava i da nemamo moći, dovoljno velike, kojima sme i da se usudi da krši tuđe ljudske slobode i prava. To se dešava. Naravno, ljudi smo i neprekidno kršenje ljudskih prava, primera loše uprave, umesto dobre, ima u svakom društvu i u svakoj državi, pa tako i u Srbiji. Zato je ova sednica važna i zato je važno da kada bude gotov izveštaj naravno, nesporno izabranog Saše Jankovića, za sledeću godinu da takođe imamo sednicu u Narodnoj skupštini, kao što smo i imali, da kroz odbore i kroz javna slušanja pažljivo saslušamo zaključke i preporuke Zaštitnika građana i da po tim preporukama postupamo. Prava zaštita slobode i prava počinje kada svi oni koji misle da imaju moć u rukama, razumeju da to ništa nije kobajagi i da ne može samo tako da se kaže, a da nije važno da li će da se uradi i da svaka reč koja se nemarno izgovori, a tako da ugrožava nečija ljudske slobode i prava, bude mnogo skupa reč i u domaćoj, i u međunarodnoj javnosti, a da reč koja je izgovorena ne može da bude povučena, ne vladate više njome. Tako treba da pazimo i kada reči izgovaramo i kada se tim istim rečima obraćamo drugima koji od nas s pravom traže da obavimo posao za koji smo birani na bilo kom javnom poslu u društvu, i u državi, na bilo kom nivou lokalne vlasti, pokrajinske vlasti, vojvođanske vlasti, gradskih vlasti, Narodne skupštine, ministarstva, svih onih delova državne uprave gde smo obavezni da mislimo na to kakav će komentar imati Zaštitnik građana, Saša Janković, ako bilo ko od onih koji su korisnici usluga državne uprave imaju problem sa nekim ko je na mestu gde ta usluga treba da se pruži. Zato je važno razgovarati o izboru, i zato je važno imati sednicu sa raspravom o izveštaju Zaštitnika građana. Druga stvar zbog koje je važna ova sednica je što se kroz primer prvog izbora i sadašnjeg reizbora Saše Jankovića može kao paradigma pratiti teškoće, i lepote, i prepreke, i podsticaji u izgradnji institucija u društvu koje se menja, kakva je Srbija. Prva stvar je, da je institucija Zaštitnika građana i zakon bio jedan od zakona koji je omogućio međupartijsku saradnju. Demokratska stranka Srbije je naravno, i Narodna skupština u sazivu između 2004. i 2008. imala inicijativu sa onima koji su imali vladajuću većinu za tih četiri godine, ali nije bila u tome stvar. Stvar je bila u tome da je postojala svest da o nekim temama možemo da imamo uspeha kao društvo, kao institucija, samo ako bude međupartijske saradnje. Jedna od takvih tema je Zakon o Zaštitniku građana, drugi je bila Zakon o državnom revizoru, Zakon o sukobu interesa, Rezolucija o pridruživanju Evropskoj uniji. Imala sam sreće pa sam učestvovala u sve jednoj od tema koja je bila predmet međupartijske saradnje. Šta je dobra vest, od zakona koji nam je omogućio da prvi put biramo Sašu Jankovića? Uklanjanje otvorenog neprijateljstva, koji potiče prvo iz neznanja, a onda podstiče iz nedostatka veština šta znači odlučivati o javnim poslovima, koje mnogi od nas imamo kada dođemo prvi put u institucije, prosto biva lakše uklonjeno, ako treba da se prethodno neprijatelji, prethodno ljudi koji se ne javljaju jedni drugima na hodniku, to nikad nisam mogla da razumem, jednostavno prođe čovek pored tebe i ne kaže dobar dan. Dakle, od takvog jednog stanja je tema donošenje zakona o Zaštitniku građana omogućila međupartijsku saradnju. Zašto je to važno? Zato što je prvobitna odluka da Zaštitnika građana biramo sa dvotrećinskom većinom, a sa sasvim sigurnom većinom bila prvi put tema da vidimo oko čega mi uopšte možemo da se dogovorimo. Ako ne možemo da se dogovorimo o stanju ljudskih sloboda i prava, a o čemu onda možemo? Ako ne možemo da se dogovorimo o revizoru, žao mi je što Rade Obradović tu, pošto je on zaslužan za taj deo posla, ako ne možemo da se dogovorimo da je zajednička korist da neko kontroliše javne finansije, onda oko čega možemo da se dogovorimo? Paradigma je zato što je taj proces išao teško, ali je jednom otpočet ipak tekao. Paradigma je i zbog toga što ću podeliti informacije koje imam o tome kako to izgleda kad ste prvi put izabrani za zaštitnika građana, jer sasvim sigurno znam da izgleda tako da neko ko je dobio podršku Narodne skupštine, izađe ne na ovoj adresi, nego na adresi Kralja Milana 14 i počinje ni od čega. Zato je paradigma kojom se menja Srbija, može samo da javi onima za koje zna da će mu biti drago, dobio sam podršku Narodne skupštine, ustanoviću instituciju Zaštitnika građana. Da je samo taj trenutak, koji je Saša Janković imao u sećanju, za tu instituciju, možda ne bi trebalo da ga spominjem, ali tako je za svaku od institucija koja se prvi put ustanovljava. To je najveći izazov. Za 20 godina će ova skupština, gde ću ja predsedavati kao najstarija narodna poslanica nakon nekih izbora, birati nekog Zaštitnika građana i kada ga pitaju - gde ćeš da ideš, a on kaže – tamo mi je adresa, kad ga pitaju – a šta ćeš da radiš, a on kaže – oduvek se tako radilo. Kazaću mu se – pile moje, nije se tako radilo, nego je Saša Janković to sve počeo ispočetka, pa uradio uz mnogo prepreka. To je dragocenost koju imaju pioniri u institucijama. Šta je još paradigma kada je u pitanju Zaštitnik građana? Nemogućnost da se zaista dopre i informaciono onoliko široko koliko se želi, ali očigledna volja da se najpre o onome što je nadležnost Zaštitnika građana podeli informacija sa prvim korisnicima i da se stvore kanali komunikacije sa onima koji su izvršna vlast ili na bilo kom nivou javne vlasti. Sa koliko teškoća je to išlo, ja to znam malo, a gospodin Saša Janković sasvim detaljno. Koliko je obeshrabrujuće, s vremena na vreme, bilo kada imate pred sobom prepreku da se nešto desi što je svima logično - ljudska prava zatvorenika. Sasvim logično da Zaštitnik građana prati kako se i da li se poštuju ljudska prava zatvorenika. Svi razumemo da to negde piše, svi smo za da se to radi, međutim prepreke postoje, pa postoje, iz prostog razloga što niko pre toga nije bio u procesu zaštite ljudskih prava zatvorenika. Prava deteta, proširenja onoga što je staf, što je služba, specijalizovana, podnošenje izveštaja, dijalog sa poslanicima u Narodnoj skupštini, intervencije o amandmanima, u zakonima, odlično predstavljena Srbija u međunarodnim institucijama, nikad sa percepcijom koja bi bila različita od činjenica, nego pokazivanje jednog vrednog lica Srbije u međunarodnim institucijama kada je u pitanju zaštita ljudskih prava. Sasvim sam sigurna, uvek nezadovoljstvo, jer rezultat kada se dan završi i izađete na ulicu, ne može da bude rezultat koji pruža zadovoljstvo da je veliki posao obavljen. To je ta muka prvih institucija i pionira koji prave institucije, pa bez obzira gde su. Strašno mnogo rade i strašno mnogo rezultata, a nemate utisak da je zaista proces pomeren dovoljno daleko i dovoljno duboko da više ne može natrag. Ovaj izbor je dokaz da je proces bezbedan, kada je u pitanju institucija Zaštitnika građana, i da su prošli svi oni mali i veliki, namerni i ne namerni delovi procesa, od toga da te institucije nema u Ustavu, preko toga da se nema odgovarajućeg prostora, preko toga da se nema sagovornika, preko svih vrsta nesporazuma koji su u ovom mandatu, srećom, iza Saše Jankovića. Šta bih volela da vidim u sledećih pet godina? Volela bih da vidim sednice Narodne skupštine, gde će se raspravljati o izveštaju Saše Jankovića i gde će Saša Janković, pitate šta ste uradili sa preporukama? Šta ste uradili sa zaključcima koje je Odbor dao i koje imamo ovde. Volela bih da vidim posebne sednice koje su moguće po našem Poslovniku na zahtev bilo koje poslaničke grupe, gde bi se u trosatnom vremenu, uobičajenom obliku kao što su to i poslanička pitanja pretresalo stanje zaštite ljudskih prava i sloboda, svest o tome koliko je to značajno ovde u Narodnoj skupštini. Biće mi drago da kada se odredi dan za glasanje i kada se sa velikom verovatnoćom dogodi to da će najverovatnije sve poslaničke grupe, verovatno onda i svi poslanici, prisutni na danu za glasanje, glasati za izbor što će Saša Janković ovog puta moći da izađe ispred zgrade Narodne skupštine i što će imati kancelariju i telefon i stolicu i sve ono što nije imao pri prvom izboru i što je zajedno sa svojim saradnicama stvorio sam. Ono što bih volela da vidim strateški je da nam Zaštitnik građana u saradnji sa Narodnom skupštinom predloži kako bi izgledala neka buduća mreža. S obzirom da institut Zaštitnika građana nije hijerarhijski i da od toga kako će komunicirati Zaštitnik građana, ovde izabran ili vojvođanski Ombudsman, odnosno Zaštitnik građana ili lokalni, da to najpre zavisi od svih vas koje neko sa dobrom procenom birao, da se brinete o tome da ljudima u najmanje mogućoj meri budu kršena ljudska prava. Dakle, da vidimo u razgovorima da li kroz okrugle stolove, da li kroz slušanja, kako bi izgledala ta mreža, tako da u razgovoru sa vama, kao sa nekim koga mi biramo osetimo da li će u svakom delu Srbije biti nešto što će podrazumevati osnovnih ljudskih građanskih sloboda i prava. Naravno, volela bih da se glasnije i jasnije, u saradnji sa drugim institucijama poverenicima za ravnopravnost razvije tema o ulozi i položaju žene u Srbiji, bez obzira da li su na javnim poslovima, da li su u sektoru diskriminacija, da li su u zdravstvenim diskriminacijama, ali prosto da iskoristimo vaš budući mandat za detaljno gledanje konteksta svake od grupa koje vam se obraća za zaštitu. Sa zadovoljstvom ću glasati u danu za glasanje i sa istim zadovoljstvom učestovati u svim budućim debatama, prepirkama, raspravama, svemu onom što ćemo zajedno učiniti da bi poštovanje ljudskih prava i sloboda, da bi svest o tome koliko je to bilo važno, bilo zaista ostvareno u Srbiji. Neće vam biti lak posao, ovo je redak slučaj da cela Skupština nema spor o tome da glasa za ili da glasa protiv i to je nekad mnogo teže nego ako se izborite za 126 od 250. Isto tako nemam nikakvu sumnju da među nas 250 nema niko ko će vam direktno praviti prepreku u budućem radu, tako da kad budemo slušali izveštaj 2017. godine da vidimo mnogo belih strana tamo gde su sada problemi u Srbiji. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospođi Čomić. Obaveštavam vas da su saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine do otvaranja jedinstvenog pretresa prijavili za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika, podnele su poslaničke grupe Nove Srbije, LDP, URS, DSS, SPS i SNS. Vreme je predviđeno Poslovnikom prema veličini grupa. Prva je na redosledu gospođa Zlata Đerić iz Nove Srbije.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani gospodine Jankoviću i poštovani građani Srbije. Zaista je velika šteta da ovaj prenos građani nisu mogli da vide u neko primerenije vreme u vreme kada oni zaista u mnogo većem broju prate sednice Narodne skupštine, jer ono što se dogodilo u Srbiji, danas na ovoj tački dnevnog reda je ravna alhemiji. Gospodin Saša Janković, je uspeo, narodskim jezikom rečeno da pomiri rogove u vreći i da svi budemo jedinstveni oko Predloga zaštitnika građana u sledećem mandatu. Nova Srbija se pridružila podršci gospodina Saše Jankovića i svakako da ćemo u danu za glasanje podržati njegov izbor. To je možda i jedina tačka dnevnog reda, jedino glasanje koje će imati nepodeljenu ovu skupštinu i to je nada za Srbiju da ovde može i pozicija i opozicija da se ujedine oko nečega što zaista vredi. Ja se gospodinu Saši Jankoviću zahvaljujem pre svega što smo imali priliku da prepoznamo i njegovu iskrenost i samopregor u radu i kada smo govorili o njegovom godišnjem izveštaju koji je on zaista u jednom kvalifikovanom i vrlo kvalitetnom obliku predao ovoj narodnoj skupštini, sećam se da sam i tada rekla da želimo svi, pre svega gospodin Saša Janković, da bude jedini državni činovnik koji nije zaradio svoju platu, i da njegov izveštaj bude vrlo tanak, jer to će značiti da on u Srbiji nema posla i da je Srbija poslala zemlja kakvu svi želimo i kakvoj svi težimo. Naravno, dug je put do toga i mi ne treba da odustanemo od tog puta, ne treba da odustanemo od toga da Zaštitnik građana u ovoj zemlji ima što manje posla. Dakle, njegov izveštaj koji je bio kvalitetan, nažalost i vrlo obiman, govori da je u Srbiji mnogo toga moralo da se radi u pravo u kancelariji Zaštitnika za prava građana. Osim toga, on je podneo i blizu 30 posebnih izveštaja, osim toga, zaista je podneo i mnogo raznih inicijativa i ovom Domu oko svakog zakonskog predloga maksimalno se angažovao da nam ukaže na one članove koji bi mogli da budu sporni i da na neki način oštete nečija prava. Mi smo mu zbog toga zahvalni. Ponekadnije bilo dovoljno sluha, ali njegov trud je svakako prepoznat. Ono što je vredno spomenuti u radu zaštitnika građana, ono zbog čega će Nova Srbija podržati izbor gospodina Saše Jankovića da bude ponovo u sledećem mandatu sledećih pet godina Zaštitnik građana je svakako to da je svojim radom očuvao poverenje u institucijukoju predstavlja, samim tim obavezao sve nas da vratimo poverenje institucijama. Ovim današnjim ovakvim jedinstvenim nastupom i pozicije i opozicije, učinio nas upravo na ovako važnoj temi da se bar u jednom trenutku svi osećamo kao pobednici. Njegov posao u sledećem mandatu zbog toga neće biti lak, mislim da će mu čak biti mnogo teže da opravda ovako ogromno poverenje. Mislim da će on to kao i do sada činiti sa iskrenošću i samopregorom koji je do sada činio. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođi Đerić. Reč ima gospođa Radmila Gerov iz Liberalno demokratske partije. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, poštovani gospodine Jankoviću. Meni je drago da je Liberalno demokratska partija 2007. godine vas predložila za zaštitnika građana. Pre svega smatrajući da kao nezavisan državni organ treba da radite zaštitu građana, svih njihovih prava i kontrolu rada državne uprave. I zaista smo se kao naša poslanička grupa trudila svo vreme da se obezbede adekvatni uslovi kako bi tu funkciju mogli da obavljate. Trudili smo se da dobijete i određeni broj zamenika koje sada imate i danas smatramo da je taj broj nedovoljan, kao i broj radnika koji imate u službi, kako biste još kvalitetnije obavljali svoj posao. Mi smo ovde u današnjoj raspravi imali prilike da čujemo od jednog poslanika SNS, da SNS 2007. godine nije glasala za vaš izbor. Naravno da nije jer tada nije ni postojala, tada se zvala Srpska radikalna stranka. Verujem da će u danu za glasanje poslanici te stranke glasati za vas. Marta ove godine smo želeli i dali predlog da se vi ponovo reizaberete na funkciju koju obavljate. To smo uradili i sada pred Odborom za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Zbog čega? Pre svega zato što smatramo da ste vi, gospodine Jankoviću, institucija. Vi ste institucija u ovoj zemlji. Vi ste svojim radom, poštenjem, svojom energijom i onda kada niste imali uslove za rad bili spremni da se borite za prava građana ove zemlje. U vas građani Srbije imaju poverenje, a kod građana Srbije se jako teško stiče poverenje. U vas imaju poverenje, i to mi je zaista drago, i međunarodna javnost, kao i institucije kao što su UN. Zato smatram da smo mi u Liberalno demokratskoj partiji bili u pravu kada smo vas 2007. godine predložili za Zaštitnika građana, pre svega zato što ste sve ovo vreme savesno i odgovorno obavljali svoj posao. Znam da broj predmeta koji ste imali ovih pet godina u obradi nije bio mali. Nažalost, mogu da kažem da smatram da ćete u narednom periodu imati još više posla i žao mi je zbog toga. Volela bih da, kao svoje kolege, dođete sa izveštajem da nema više problema u Srbiji. Nažalost, mislim da to tako neće biti. Pošto ste ovde prisutni, želela bih da vam ukažem na jedan problem, tj. na jedan mejl koji ste dobili pre pet dana, a koji se tiče diskriminacije žena u Borskom okrugu. Možda zbog velikog broja predmeta koji ste dobili niste obratili pažnju, ali tu se ne radi o jednoj osobi, nego o svim ženama koje žive na teritoriji Borskog okruga u četiri opštine, to su Bor, Majdanpek, Negotin i Kladovo. Naime, u Borskom regionu se ne radi nijedna usluga vezana za lečenje steriliteta, kao ni one koje se odnose na lečenje uzroka višestrukih spontanih pobačaja. Pacijentkinje iz Borskog okruga prinuđene su da sve potrebne analize rade u najbližoj ustanovi koja ih radi, a to je Beograd. Borska filijala fonda za zdravstvenu zaštitu ne dozvoljava pacijentima da o trošku fonda se ovde leče. Sve ostale filijale, ja sam danas proverila, Zaječarska filijala, Beograd, Niš, Kragujevac, Novi Sad, svi takve pacijentkinje upućuju na lečenje. Lekarska komisija u Negotinu ima za predsednika člana komisije, lekara iz Bora, to je gospodin Ljubiša Tikić. Cela komisija u Kladovu je iz Bora, sa istim čovekom na čelu. Oni tumače i obrazlažu zbog čega odbijaju žene za takvo lečenje, da postoji mišljenje filijale Fonda iz Beograda da ove ustanove tražene usluge nisu iskazale pojedinačno, već samo zbirno u svom planu rada, iz čega oni izvlače zaključak da usluge ne idu na teret fonda. Žene koje žive u Beogradu ili nekim drugim gradovima sve te usluge mogu da rade sa uputom svog izabranog lekara, čak im ne treba ni lekarska komisija. Ostale žene u drugim regionima, uzeću naš susedni Zaječarski okrug, bez problema dobijaju upute od komisije. Jedino Borska filijala fonda za zdravstvenu zaštitu ne dozvoljava ženama da prođu lekarsku komisiju. Vama se konkretno mejlom, pre par dana, obratila Nadežda Todorović iz Negotina koja je imala četiri spontana pobačaja i izgubila bebu u osmom mesecu trudnoće. Niko je nije uputio na utvrđivanje eventualnih uzroka, iako ima 43 godine i nema nijedno dete. Ona je obavila sve potrebne preglede, došla ovde u Klinički centar Srbije, bila kod profesora Aleksandra Ljubića i na osnovu njegovog izveštaja o traženim analizama otišla je kod svog izabranog lekara, koji je dao predlog za komisiju. Komisija je, naravno, odbila zbog takvog tumačenja beogradske filijale. Smatram da je ovo direktna diskriminacija žena koje žive u Borskom okrugu. Ne znam koliko znate, pre svega, plate u Borskom okrugu su duplo manje nego u velikom delu Srbije. Natalitet u Borskom okrugu je među najmanjima u Srbiji. Veliki broj žena ne može prirodnim putem da ostvari potomstvo i zaista ne razumem zbog čega samo žene iz Borskog okruga, a to nije samo slučaj ove gospođe, ima ih mnogo, nikako ne mogu te osnovne preglede da dobiju od strane Borske filijale, fonda za zdravstvenu zaštitu, tj. tačnije, njih komisija stalno odbija, iako imaju uplaćena sva potrebna osiguranja. To jasno govori da je ženama u Negotinu i u Kladovu onemogućeno pravo da urade te preglede, kako bi išli na vantelesnu oplodnju i postale majke. Time je narušeno njihovo pravo, čak i da imaju novac, opet su diskriminisane jer ne žele da se leče u privatnim klinikama i zaista nije u redu da ostali fondovi, sem Borske filijale, sve takve iste slučajeve komisije odobravaju, žene bez problema dolaze na lečenje u Beograd. Mi imamo samo takav slučaj sa Borskom filijalom fonda za zdravstvenu zaštitu u Boru. Verujte da to nije mali broj žena. Vama će se ovih dana obratiti još nekoliko žena samo iz Negotina, obratiće vam se žene iz Kladova i ja vas molim, kažem, imali ste puno predmeta, niste obratili pažnju na ovo, ali ako želimo da govorimo o povećanju nataliteta, onda treba utvrditi zbog čega se Borska filijala fonda za zdravstvenu zaštitu tako ponaša prema ženama iz Borskog okruga. Nadalje želim da kažem da će LDP vas podržati za Zaštitnika građana, jer ste to pokazali svojim dosadašnjim radom, što sam već i rekla. Imamo potpuno poverenje u vašu stručnost i vašu spremnost da se borite za ljudska prava i vašu hrabrost da, kada smatrate da su ljudska prava ili da je državni organ oštetio građane, to kažete bez obzira na to ko je na vlasti u ovoj zemlji. Zato mislim da ćete imati mnogo više predmeta i mi ćemo se sigurno zalagati u ovoj Skupštini da se broj radnika u vašoj službi poveća. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Ana Novković iz Ujedinjenih regiona Srbije. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, poštovani gospodine Jankoviću, osnivanje institucije Zaštitnika građana opravdalo je svoje postojanje i pokazalo da je našem društvu jedna ovakva institucija zaista bila potrebna. S obzirom da se ova institucija bavi kontrolom nad primenom zakona i kontrolom rada državnih organa uprave, na neki način predstavlja i brigu o običnim građanima, o zaštiti njihovih prava i rešavanju njihovih svakodnevnih problema. Državne institucije treba da budu servis građanima i treba da im budu na usluzi, a ne same sebi da budu svrha. U prethodnom mandatu bila sam poslanik u Skupštini AP Vojvodine i u poslaničkoj kancelariji u Kovinu, gde živim, redovno sam organizovala prijem građana i mogla sam jasno da sagledam i da vidim koliko je građanima teško da se izbore sa birokratijom, ostvare neka svoja prava ili reše svoje probleme. Analizirajući rad Zaštitnika građana u prethodnom periodu, videla sam da ste se dosta stručno i profesionalno bavili zaštitom ljudskih prava, prava manjina i marginalizovanih grupa. Ono što je meni, kao profesionalcu koji je dugi niz godina radio sa decom, veoma važno, jeste da ste posebnu pažnju posvetili upravo zaštiti dečijih prava. Videla sam da postoji i dečija strana gde decu od ranog uzrasta učite da se koriste uslugama koje vaša institucija pruža. Ono što je veoma važno, posvetili ste posebnu pažnju vršnjačkom nasilju. To je problem koji je u našem društvu evidentan i pred kojim nikako ne smemo da zatvorimo oči. To je problem koji ne može da reši samo jedna institucija, ne mogu da reše ni samo roditelji. Prosto očekujem negde i od vaše institucije podršku, da se na ovom problemu u narednom periodu radi više, jer ne smemo da dozvolimo da nijedno dete doživi bol ili patnju. Velika pažnja posvećena je rodnoj ravnopravnosti i smatram da se time trebate baviti u narednom periodu još više. Očekujem veće učešće žena u javnom i društvenom životu. Ono što je čini mi se važnije da trebamo da sprečimo svaki oblik diskriminacije žena, jer prosto moramo da priznamo da takva diskriminacija u našem društvu postoji, da se žene teže zapošljavaju, da za iste poslove dobijaju manju platu, da postoje poslodavci koji neće da zaposle ženu zato što smatraju da će ubrzo da ode na porodiljsko odsustvo ili da zbog bolesti dece odsustvuje zbog posla. Imamo primere da i trudnice dobijaju otkaze. Imamo primere gde žene pa i deca žrtve porodičnog nasilja same obilaze pragove različitih institucija u potrazi za pomoći, a to bi u stvari te institucije zajednički trebale da rade da pomognu takvim ženama i toj deci. Ono što bi bilo veoma važno i što bih vam predložila da možda malo više radite na promociji vaše institucije, jer razgovarajući neposredno sa građanima shvatila sam da postoji i dalje veliki broj ljudi koji jednostavno ne zna da ovakva institucija funkcioniše u našoj zemlji. Takođe bih volela da možda inicirate da i lokalne samouprave osnuju lokalne zaštitnike građana, odnosno lokalne kancelarije ombudsmana, prosto građanima iz unutrašnjosti nekako je ova institucija čini mi se manje dostupna. Takođe bih vam predložila da analizirajući probleme sa kojima se u svom radu susrećete, a vi jako dobro možete da ih sagledate, da nam date preporuke, da možda čak predložite određene izmene zakona, gde bi se tim izmenama zakona lakše rešavali problemi sa kojima se građani susreću i gde bi na adekvatan način bila zaštićena sva prava građana. Sa zadovoljstvom bismo otvorili ovde u parlamentu raspravu o izmeni takvih zakona, jer mi smo svi ovde negde sa zadatkom da učinimo da život građana u Srbiji bude mnogo bolji. U svoje lično ime i u ime poslanika Ujedinjenih regiona Srbije želim vam uspeh u budućem radu, želim da svoj posao u narednom periodu obavljate hrabro, odgovorno i stručno kao što ste to i do sada radili. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Milica Radović iz DSS.
Dame i gospodo, malobrojni narodni poslanici, poštovani potpredsedniče, mi večeras raspravljamo o pitanju o kome je Skupština trebalo da raspravlja pre šest meseci. Podsetiću vas da je ombudsman izabran u julu 2007. godine za vreme vlade Vojislava Koštunice, da mu je istekao mandat u julu 2012. godine, a da je po zakonu Skupština bila dužna da u roku od šest meseci pre isteka njegovog mandata pokrene postupak za njegov izbor. Ovo zakašnjenje predstavlja veliki propust u radu prethodne skupštinske većine i mislim da on donekle odražava i odnos vlasti prema radu nezavisnih institucija. S obzirom da je ovo maltene prva tačka o kojoj raspravljamo nakon izbora Vlade, verujem da će taj odnos vlasti prema radu nezavisnih institucija da bude promenjen. Demokratska stranka Srbije će podržati izbor gospodina Saše Jankovića za zaštitnika građana jer smatramo da je on učinio mnogo na unapređenju rada institucije ombudsmana i pored naravno ustavnog osnova da zaštitnik građana bude sastavni deo pravnog i političkog sistema Republike Srbije, njegov doprinos je ogroman u tome što je on zaslužan za to što je institucija u pravom smislu reči zaživela i što je očuvala svoj kredibilitet. Sve ono što je do sada urađeno u opisu posla Zaštitnika građana potvrđuje značaj ove institucije za razvoj demokratije i za unapređenje ljudskih, manjinskih, građanskih prava građana u Srbiji. Po mom mišljenju, najvažnija stvar koju je gospodin Saša Janković uradio, jeste uspostavljanje jedne jasne distance između vlasti i ove institucije. Podsetiću, naravno, da je Ustavni sud Srbije upravo na inicijativu gospodina Saše Jankovića proglasio neustavnim restriktivne odredbe Zakona o javnom informisanju, i to zaslužuje svaku pohvalu. Takođe, moram da istaknem i značaj odluke koju je doneo takođe Ustavni sud Srbije o proglašenju neustavnim odredbe Zakona o vojnim službama bezbednosti, po kojoj je svaka lokacija, listing ili bilo koja informacija pribavljena iz privatnog razgovora građana mogla da bude pribavljena bez odluke suda. Podsetiću, takođe, da je i ova odluka Ustavnog suda doneta na zajedničku inicijativu Zaštitnika građana i Poverenika za informacije od javnog značaja. Naravno da je nesumnjiv značaj gospodina Saše Jankovića u pogledu svega onoga što je uradio kada je u pitanju bila revizija postupka opšteg izbora sudija. On je učinio ono što mi poslanici u Narodnoj skupštini nismo uspeli, a to je da javnost bude upoznata sa svim propustima i greškama koje su učinjene u reformi pravosuđa. Bez obzira što smo mi godinama unazad upozoravali na moguće posledice tzv. reforme pravosuđa i bez obzira što smo govorili argumentovano, ali vrlo oštro napadali svako loše rešenje, mislim da je ipak presudan uticaj u ovom slučaju odigrao upravo Zaštitnik građana, zajedno sa svojim mišljenjem, pored odluke Ustavnog suda Srbije o usvajanju žalbi svi neizabranih sudija u postupku reizbora. Naravno, on je kroz svoje mišljenje, Zaštitnik građana je posebnu pažnju skrenuo na to da organ koji treba da obezbedi i garantuje nezavisnost i samostalnost sudstva, radi se o Visokom savetu sudstva, duže vreme već radi na način da izaziva sumnju u pravilnost i zakonitost njegovog rada. On je u svom mišljenju konstatovao sve ono što smo mi poslanici DSS govorili dugi niz godina, a to je da je Visoki savet sudstva radio u nepotpunom sastavu, da je od ukupno 16 sednica u postupku reizbora održao samo jednu u punom sastavu, a sve ostale u nepotpunom sastavu, da je nastavio da radi nakon ostavke jednog člana Visokog saveta sudstva, nakon pritvaranja drugog člana Visokog saveta sudstva i nakon što je Agencija za borbu protiv korupcije konstatovala da se treći član Visokog saveta sudstva nalazi u sukobu interesa. Takođe je konstatovao da Visoki savet sudstva radi u krnjem sastavu, u nepotpunom sastavu. Podsetiću vas da je prvi saziv Visokog saveta sudstva radio bez predstavnika univerzitetskih profesora i bez predstavnika iz reda advokature, a da i sam izbor, posebno predstavnika iz reda advokature izaziva sumnju u regularnost, s obzirom na to da ga je predložio Upravni odbor Advokatske komore, a ne Skupština kao najreprezentativnije telo. Takođe, u mišljenju je konstatovano da je Visoki savet sudstva radio u tajnosti, da sudijama koji su bili učesnici u postupku nisu bile omogućene informacije koje su bile od značaja za ostvarenje njihovih prava i, naravno, govorio je i konstatovao je da članovi Visokog saveta sudstva odlučuju o odlukama koje su već isti ti članovi doneli u prvom sastavu. Naravno da je on istakao svoje mišljenje u pogledu toga šta je potrebno uraditi da bi se otklonili svi nedostaci u radu Visokog saveta sudstva, ali mislim da nakon odluke Ustavnog suda Srbije o usvajanju žalbi svih nereizabranih sudija i tužilaca, mislim da bi bilo adekvatno da ministar pravde pronađe adekvatno rešenje za rešavanje ovog problema. Svako onaj ko misli da temelje nezavisnog i samostalnost sudstva može da postavi sa ovakvim sastavom Visokog saveta sudstva se grdno vara i videće ukoliko se odluči za takav potez da će naravno naići vrlo brzo na ogromne greške. Zbog toga smatram da Visoki savet sudstva u ovom sazivu promenom zakona mora da bude zamenjen ukoliko nam je cilj, naravno nezavisno sudstvo. Takođe na samom kraju, moram da kažem da sve ovo o čemu sam danas govorila samo osvetljava jedan deo slike o onome što zaista predstavlja učinak rada Zaštitnika građana, u razvoju demokratije unapređenju ljudskih i građanskih prava i mi ćemo kao poslanička grupa podržati izbor gospodina Saše Jankovića za Zaštitnika građana u njegovom drugom mandatu. Ali, prosto moram da vas pitam, da vam uputim pitanje na samom kraju, ja znam da zbog proceduralnih razloga vi nemate mogućnost da mi sada odgovorite, ali bih vas zamolila ako postoji mogućnost pisanim putem. Pitanje je – zašto Ombudsman kao institucija ne funkcioniše na teritoriji KiM, ako već ne postoje proceduralni uslovi za njegovo funkcionisanje na teritoriji celokupne južne pokrajine, zašto bar kancelarija Ombudsmana nije otvorena u Kosovskoj Mitrovici na severnom delu KiM, kada je već koliko imamo informaciju otvoreno deset kancelarija na teritoriji uže Srbije. Hvala vam.
Hvala. Reč ima gospodin Neđa Jovanović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovana gospodo poslanici, ono što kvalifikuje gospodina Sašu Jankovića za mesto Zaštitnika građana sigurno nije politički konsenzus koji je postignut u ovoj Skupštini niti to sme da bude. Imajući u vidu da se institucija Zaštitnika građana ne temelji niti sme da se temelji na bilo kakvom političkom konsenzusu imajući u vidu da je dobila svoj zakonski okvir i da je regulisana zakonom. Ali, ono što je veoma važno istaći jeste da zaštitnika građana kvalifikuje ono što je nesporno. A nesporno je da on ima nesumnjivo stručne reference, nesporno je da je i opravdanost postojanja institucije Zaštitnika građana potvrđena izveštajem koji je dostavio gospodin Saša Janković poslanicima ove Skupštine, tim pre što je ukazao na ogroman broj predstavki, ogroman broj obraćanja građana Zaštitnike građana. Ono što lično mislim i u ime SPS, PUPS i JS posebno ističem, to je da je poseban kvalitet i uspešnost u radu Zaštitnika građana manifestovana u pravilnoj oceni obraćanja građana kao predstavki u smislu podobnosti tih predstavki da se po njima postupa. Jer postoji određeni stepen nerazumevanja kako institucije, tako i zakonskih okvira Zaštitnika građana kod samih građana. Tako da se građani, što je gospodinu Saši Jankoviću i te kako dobro poznato, ponekad obraćaju i van onoga što podrazumeva ovlašćenja Zaštitnika građana koja su mu data zakonom. Zbog toga lično smatram da je ta pravilna ocena podobnosti određenog akta, određene predstavke da se po njoj postupi iskazana na jedan veoma kvalitetan način, tim pre što je iniciran određeni broj postupaka, odnosno obraćanja Zaštitnika građana institucijama pred kojima se ukazalo da se radi o povredi određenih prava. Nažalost, ono što mora da se primeti jeste činjenica da oni inicijalni akti od strane Zaštitnika građana koji su upućivani institucijama nisu uvek brižljivo i analitično ocenjivani. Zašto? Zbog toga što je veliki broj takvih inicijalnih akata ostao bez sluha. S druge strane, postoji samim tim i kao posledica toga što sam rekao jedna vrsta nesinhronizovanosti u odnosu na ono što je Zaštitnik građana ukazivao i u odnosu na ono što je pod tim ukazivanjima moralo da se postupi, kako od strane Tužilaštva, tako od strane i drugih institucija. Međutim, posebno želim da ukažem da ono što i sama Skupština u svojoj ulozi treba da doprinese kako bi rad Zaštitnika građana bio što uspešniji i kvalitetniji, jeste donošenje što kvalitetnijih zakona. Isto tako i oni koji taj zakon moraju da primenjuju da ga dosledno primenjuju. Zbog čega? Zbog toga što je upravo Zaštitnik građana se suočavao sa problemima koji se kroz predstavke građana pojavljuju pred njim, a da kroz samu primenu zakona ti isti građani nisu, ona prava koja su im bila sudskim odlukama bilo odlukama upravnih organa ili drugim odlukama utvrđena ili stečena, nisu mogla da ostvare. Prema tome, naša uloga jeste da kvalitetom zakona pomognemo da Zaštitnik građana ima što manje posla, jer je to i suština institucije Zaštitnika građana, da se kroz borbu za zaštitu prava građana deluje istovremeno i preventivno. To znači da se uvažavanjem i otklanjanjem uzroka koji dovode do povrede prava istovremeno smanjuje mogućnost da se u nekom daljem periodu ta ista prava povređuju. Svi ovi razlozi, nesumnjivo pored onoga što je ovlašćeni predstavnik SPS-PUPS-JS ukazao, dvosmisleno jasno potvrđuju da gospodin Saša Janković s punim pravom treba da bude reizabran, odnosno ponovo izabran na čelno mesto ove institucije. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Šain. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane dame i gospodo ovo kasno vreme sigurno da ne može da se obrati u javnosti, a mislim da je vrlo bitno da se obratim gospodinu Saši Jankoviću i da pored svih onih lepih reči koje su izgovorile kolege, lično mislim, i kao Romska partija nema potrebe da to ponavljamo. Jedino ono što moram da kažem je koleginici jednoj koja je rekla da sa ove strane SNS sede ljudi koji nisu glasali za Sašu Jankovića. To jednostavno nije tačno. Ovde sede neki ljudi koji su mnogo ranije počeli da sarađuju, nego neki koji su počeli da se danas pozivaju na saradnju sa njim i kao predsednik Romske partije i član poslaničke grupe SNS sećam se da smo sarađivali i pre nego što je postao Zaštitnik građana 2007. godine, podržali njegovu kandidaturu, glasali za njega. Mislim da je jako neprijatno da se takve stvari spočitavaju u ovoj dobroj atmosferi, da pokušaju da se takvi stvari nametnu kao što je koleginica malo pre rekla, ali šta da radim dešava se i to. Ne bih koristio puno lepih reči o vašem radu o tome sam govorio i ranije i na drugim mestima i dovoljno je da ako kažem da se pridružujem svim tim lepim rečima. Govorio bih o nekim drugim stvarima koje očekujem od vas, koje kao Romska partija mislimo da bi trebali zajedno da radimo na tome i kao parlamentarna stranka i kao zajednica. Prvenstveno mislim da bi trebalo da poklonimo mnogo više pažnje socijalno ugroženim kategorijama, jer upravo su te kategorije koje najteže dolaze i do vas i do drugih institucija. Kao jedan primer navešću dešavanja u opštini Vlasotince gde se desilo, da recimo, osoba koja radi u Ustanovi za socijalnu zaštitu, prilikom izbora, obišla je sve kuće socijalno ugroženih kategorija, ne treba da govorim da su Romi jedna od najugroženijih kategorija, i da je pretila da mora da se glasa onako kako ona zahteva, jer u suprotnom biće im ukinuta socijalna pomoć. U tom pravcu, očekujem od vas da zajedno radimo po tom pitanju, da u naredne četiri godine zaista stvorimo uslove da upravo ti socijalno ugroženi ne budu više taoci onih koji im dele ono što im deli država, a predstavljaju kao da i to oni dele, kao da je to neka njihova dedovina je jednostavno radi se osnovnoj slobodi da bira i da bude biran. Ukoliko to budemo poklonili socijalno ugroženim kategorijama onda ćemo zaista moći da stvorimo jedan kvalitativno novi pomak u ostvarivanju ljudskih i manjinskih prava u Srbiji. Druga stvar koju želim da prenesem i mislim da treba da radimo zajedno na tome, vi ste u svojim izveštajima govorili o izborima za nacionalne savete, međutim, mi smo danas svedoci da ne legitimno izabrani ljudi, da ljudi koji su izabrani tako što posle jedan sat posle podne drugi posmatrači mogli da uđu, da ti ljudi danas potpisuju upravo zahtev o kojima je poštovani kolega govorio, a ti ljudi nemaju ni legitimitet, ni legalitet i o tome je govorio i gospodin zaštitnik građana. Ako nije verovati meni, onda verovati njemu. Mi moramo sa tom praksom da prekinemo. Moramo najozbiljnije da istražimo tu situaciju zajedno. Novi je sastav skupštine, vi dobijate novi mandat i ne možemo da dozvolimo da se manipuliše sa socijalno ugroženima, sa najugroženijom manjinom, da njihovo predstavničko telo zloupotrebljava određene stvari, određene pomoći koji su imali od određenih političkih centara moći. Ukoliko to ne budemo uradili, onda svo vaše nastojanje da napravite dobar izveštaj o Belvilu, koji jeste uradili, svo vaše nastojanje da govorite o dešavanjima u Bloku 61, sve to pada u vodu jer, jednostavno, oni koji trebaju da predstavljaju zajednicu, oni se bave privredom tako što rade javne radove. Oni se bave nekim drugim stvarima što ne stoji u zakonu o nacionalnim savetima. Tu očekujemo zajedno sa vama da učinimo jedan važan iskorak i da Srbija u tom pravcu učini određene promene. U tom pravcu moram da obavestim jednu koleginicu koja je pre nekoliko dana rekla da je njena poslanička grupa glasala za Zakon o nacionalnim savetima i za Zakon o nacionalnim manjinama, da iskoristim vaše prisustvo da im prenesem da sa gospodinom Ekartom u OEBS, u kome ste i vi radili u to vreme, nije ni ona niti njene kolege pripremale model za izbor Nacionalnog saveta, nego da smo upravo mi to pripremali, ali eto toliko o tome koliko su neki ljudi obavešteni, koliko ljudi sebi apriori uzimaju ekskluzivitet da su oni sve uradili ono što treba. Upravo iz tih dana datira naša korektna saradnja i upravo iz tih dana imamo određeno formirano mišljenje o vama i upravo iz tih razloga na ovaj način vam se obraćam time što postavljamo zadatke za budućnost, a ne na taj način što pričamo o tome šta se dobro uradilo. Sledeća stvar koja je bitna i da to očekujemo od vas da dokumenat koji ste radili, koliko mi je poznato, sa UNHCR, koji se odnosi na dobijanje dokumenata po skraćenom postupku je izuzetno bitna stvar, jer na taj način stvorićemo uslove da u ovom mandatu, ono što nije uradila vladajuća koalicija u prošlom mandatu, jednostavno, svi građani Srbije budu pravno vidljivi, dobiju svoja dokumenta i ne bude to razlog zašto im se uskraćuje veliki broj ljudskih i manjinskih prava. Očekujemo taj predlog zakona. Zajedno sa vama eventualno da uradimo dodatne napore i da zaista to bude jedan od zakona koji će u ovoj skupštini da bude jednoglasno usvojen. Sledeća stvar na kojoj mislimo treba da se uradi dosta, možda je to jedna od malih kritika vama, Zakon o državnim službenicima jasno govori o članu 5, koji je 2007. godine predložila Romska partija, usvojen je, da mora u državnim ustanovama da se ostvari učešće manjinskih zajednica. Ne znam da li je gospodin Dragan dobio rešenje o stalnom radnom odnosu, znam da je gospodin Rajko Đurić bio, ali mislim da na tome ne možemo da se zaustavimo, da upravo vi morate da pokažete svojim primerom sliku svim ostalim ustanovama, jer govorimo da socijalno ugrožene kategorije, da Rome moramo da obrazujemo. Sa druge strane, imamo gospodina Dragana o kojem govorim, o čoveku koji je diplomirao prava, koji je 20 i nešto godina obilazio pragove različitih institucija, od onih najdemokratskije opredeljenih do onih drugih, i taj čovek, nažalost, nema radno mesto, nije mogao da se zaposli. Ne želim da ulazim zbog čega nije hteo, ali činjenica je da nije. Očekujem od vas da budete jedan od onih koji će da napravi prvi iskorak i na taj način pokažemo svima ostalima šta treba da se radi. Takođe vam predlažemo da u saradnji sa Evropskom komisijom i OEBS, sticajem okolnosti sutra imam jedan sastanak sa predstavnicima OEBS, koji imaju izuzetno važna sredstva za sprovođenje dekade i imamo 7. sa visokim predstavnicima Evropske komisije takođe još jedan sastanak, gde iniciramo zajedničku aktivnost koja će vama, parlamentu i Vladi Republike Srbije da omogući da uradite kvalitetniji monitoring, da dobijete bolje informacije na terenu, jer sigurno da jedan od razloga zašto ne možete da uđete u dubinu pitanja u sve strukture jesu i pitanje postojanja vaših kapaciteta. To ću da prenesem već sutra na razgovorima tu informacija i 7. Siguran sam da, ukoliko ove stvari uradimo, ćemo napraviti jedan kvalitetan pomak i sigurno da više nećemo da govorimo o situaciji da Nacionalni savet manipuliše nacionalnom zajednicom samo zato što je eksponent određenog centra političke moći. Sigurno da nećemo da govorimo da se do 100 miliona evra potrošilo za proces integracije Roma, a da jednostavno rezultati su nikakvi u tom smislu da se ništa nije uradilo, a da se mnogo malo uradilo u odnosu na količinu para koja se potrošilo. Ukoliko to budemo uradili mislim da ćemo svi zajedno i četvorogodišnji mandat ovog parlamenta, a i petogodišnji mandat vaš budući moći da zaključimo zajedno i da kažemo da smo učinili nešto značajno za socijalno ugrožene ljude, a kažu da je demokratija dobra onda kada brine o najugroženijima i o onima koji imaju najmanje prava. Hvala.
Hvala. Reč ima gospođa Donka Banović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedniče. Poštovane kolege narodni poslanici, gospodine Jankoviću, pretpostavljam da je vama malo neprijatno, a i da ste zabrinuti što su vas toliko svi narodni poslanici, koji su diskutovali, hvalili. Narod kaže da baš i nije dobro kada vas svi i hvale, tako da kada bi ste vi mogli, ali ne predviđa Poslovnik tu proceduru, kada je ovakav tip sednice da vi nešto kažete o radu prethodnog parlamenta, pretpostavljam da ne bi bilo toliko hvale na račun našeg doma zato što vi, recimo, i u poslednjem izveštaju kažete da ste podneli, a pretpostavljam da je to samo za 2011. godinu, preko 40 inicijativa za izmene raznih propisa. Znam da je tu bilo predloga da se menjaju i neki zakoni, a dosta se tih inicijativa odnosi i na važeće neke uredbe koje je Vlada i koja su ministarstva donosila i kažete da su od tih 40 inicijativa samo tri inicijative bile uspešne, odnosno da su vas državni organi, a i Skupština Srbije da su vas poslušali i izmenili. Dakle, od 40 inicijativa, samo su tri prihvaćene. Dakle, vi ne bi ste hvalili rad našeg doma. Nadam se da će novi skupštinski saziv imati više sluha i razumevanja za vaše inicijative zato što se te vaše inicijative temelje na petogodišnjem iskustvu i na svim onim žalbama koje dobijate od građana Srbije. Dakle, tačno možete da znate gde su problemi kada su u pitanju zakoni. Ovde ću odmah na početku da kažem da će poslanici Demokratske stranke Srbije takođe glasati za vaš reizbor. Dakle, to će biti jednoglasan reizbor Saše Jankovića za Zaštitnika građana. Mi smo uglavnom zadovoljni vašim radom. Kolega koji će govoriti posle mene će govoriti, pošto sam upotrebila reč "uglavnom", a ne bi bilo normalno da smo potpuno zadovoljni vašim radom, tako da će on govoriti o tim nekim stvarima gde mi smatramo da ima nedostataka u radu vaše institucije. Što se tiče vaše komunikacije sa Narodnom skupštinom i sa građanima, ona se odvija preko ovih godišnjih izveštaja o vašem radu. Od marta ove godine je u skupštinskoj proceduri Izveštaj o radu Zaštitnika građana za prethodnu godinu, 2011. godinu. Ono gde hoću da pohvalim prethodni skupštinski saziv, što je prvi put prošle godine razmatran vaš godišnji izveštaj na plenumu. Imali smo posebnu sednicu, vi ste bili prisutni, razgovarali smo o godišnjem izveštaju za 2010. godinu i to je bilo veoma dobro. Nadam se da će i ovaj saziv preuzeti tu dobru praksu. Kada se neki izveštaj razmatra samo na Odboru, to nije dovoljno. Treba nastaviti tu praksu. Očekujem da na neku od sledećih sednica, mi budemo razgovarali o vašem izveštaju za 2011. godinu. Ono što bih preporučila novim članovima Vlade Republike Srbije, tj. da oni uzmu vaše godišnje izveštaje, a bogami, i neke druge izveštaje koje je vaša kuća proizvela, na primer, Izveštaj o vršnjačkom nasilju u školama. Koliko znam, to je prvi takav izveštaj u Srbiji i to nije novi problem, to je problem koji maltene postoji u svim školama. Tu je i izveštaj, vi ste izvršili kontrolu ustanova za smeštaj, ustanove socijalnog staranja za smeštaj starih lica, a čini mi se da je to prvi takav izveštaj. Svi ti vaši izveštaji su veoma korisni. Opet se vraćam na to, da mislim da članovi nove Vlade treba da pogledaju taj izveštaj i te prethodne izveštaje, zato što je to jedna odlična skraćena analiza o svim problemima sa kojima se građani susreću u kontaktu, da tako kažem i radu sa državnim organima, odnosno svim organima vlasti, bilo da su to neke institucije, ustanove, ministarstva, agencije itd. Ono što me brine jeste da je skoro polovina članova nove Vlade da su u stvari članovi stare Vlade, kako to ovde mnogi zovu – članovi starog režima. Oni su prethodne četiri godine učestvovali u stvaranju tih problema, odnosno nisu se potrudili da ih otklone. Malo je teško poverovati da će oni preko noći doživeti tu neku fantastičnu transformaciju, pa će odjednom sada krenuti ka tome, ali hajde da razmišljamo pozitivno. Možda će nova stranka koja ima većinu u toj vladi uspeti da popravi stvari. Iz svih prethodnih izveštaja, a ima ih pet, apsolutni je utisak da su prava koja su u Srbiji najviše ugrožena ekonomska i socijalna prava građana. Kako je prethodna Vlada loše radila, kulminiralo je činjenicom da imamo najveću nezaposlenost u Evropi. Ne više u regionu, nego i u Evropi. Ne može 25% radnog stanovništva da nađe posao. Zna se da je jedna od osnovnih ljudskih prava, pravo na rad, pravo da izdržavate sebe, pravo da izdržavate svoju porodicu. Najveća pretnja i najveći strah kod građana Srbije jeste strah od siromaštva. Oni koji nemaju posao, oni se već suočavaju sa tim siromaštvom. Oni malobrojni koji imaju tu sreću da negde rade i da zarađuju kakvu-takvu platu, njima je stalno prisutan strah od gubitka radnog mesta. Zbog postojećeg straha od gubitka radnih mesta, rađaju se sve ostale užasne pojave kada su u pitanju prava iz radnog odnosa. To je u svim vašim izveštajima jasno. Čini mi se da se najveći broj pritužbi upravo odnose na ta prava. Rad na crno cveta. Poslodavci su neodgovorni, a nekad je to čak i država. Oni ne uplaćuju penziono i zdravstveno osiguranje. Ljudi ne mogu da overe zdravstvene knjižice. Vi ste više puta čak i odlazili u neke gradove Srbije gde su ljudi štrajkovali, jer ne mogu da overe zdravstvenu knjižicu. Kada čovek hoće da ide u penziju, veoma često se susreće sa tim da mu poslodavac nije uplaćivao penziono osiguranje. Zatim se pojavljuje fond koji, umesto da poslodavca kazni i natera da uplati ovo što nije uplaćivano, fond se okreće ka onome ko hoće da ide u penziju. Onda imate da neće da naprave rešenje o penziji, ili prosto nije stekao uslove za penziju zato što mu nedostaje, pa se onda tu pojavljuje građanin koji je kriv, a on uopšte nije znao da poslodavac to nije radio. Čuveni slučaj iz jednog vašeg izveštaja, mislim da je u pitanju Borski okrug, gde vam se lekar žalio, kada ste vi proverili, da je radio čak sedam godina na određeno vreme. To je 14 puta obnovljen ugovor na određeni rad. Verujte, da zađete po nekim drugim ustanovama po Srbiji, takođe biste se sa time suočili. Da ne kažem da se u ovoj predizbornoj kampanji taj institut rada na određeno vreme mnogo koristio. Imate, recimo, u jednom manjem gradu 120 ljudi koji su odjednom, pred izbore, dobili ugovore o radu na određeno vreme. Naravno, dobićeš ugovor o radu, dobićeš i posao, ali ćeš glasati za mene. Ne samo ti, nego i cela tvoja porodica. Očekujem da ćete imati bolju saradnju u budućnosti sa ovim domom i da ćemo mi imati više sluha za izmene onih zakona koje treba menjati. Isto se tako nadam da ćete imati bolju saradnju i sa Vladom i sa ministarstvima, da oni neke svoje nakaradne uredbe takođe menjaju.
Reč ima narodni poslanik Marko Jakšić.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovane kolege poslanici, tokom ove rasprave smo imali više puta da čujemo, da tako kažem, hvalospeve na račun Zaštitnika građana. Izneću jedno drugo mišljenje, koje ne bi trebalo na svoj način da bude šlag na tortu. Zašto sve ovo govorim i zašto sve ovo pričam? Pričam upravo iz jednog razloga, što se po Ustavu države Srbije institucija Zaštitnika građana odnosi i na našu južnu srpsku pokrajinu. Doduše, ovde imam prilike da pročitam da nam je gospodin Janković rekao da je to u delokrugu rada UNMIK-a. UNMIK je sada sveden na 20 ljudi i sigurno da on tako nešto ne može niti da radi, niti da procesuira. Ono što je ovde bitno i važno da se kaže jeste da je nešto drugo u pitanju. Šta je to drugo? Ono što je važno da se kaže jeste, čini mi se da je gospodin Janković na svoj način, neinstaliranjem institucije Zaštitnika prava građana u južnoj srpskoj Pokrajini, boji se da ne ruši državnost Kosova, samoproglašene države. Sa druge strane, neki naši prijatelji kažu da gospodin Janković na ovaj način ne želi da se meša svom kolegi u Prištini, koga je birala samoproglašena država Kosovo, za koju svi znamo da je nismo priznali. Ono što možemo da kažemo jeste da se nažalost ove četiri godine vrši takozvana demontaža i da se ono što može država Srbija da radi na prostoru Kosmeta, se ne čini. Primera radi, mi više ne možemo lične karte da vadimo u mestu življenja. Sa druge strane, imamo prilike da vidimo čak i poslednje glasanje koje je održano na Kosmetu, faktički je brojanje odrađeno i izvršeno u centralnoj Srbiji, jer smo postali dijaspora, jer na sličan način glasaju i Srbi u Nemačkoj ili u SAD. Znači, šta je u pitanju? U pitanju je da Srbija izbegava da vrši ona prava koja joj po Ustavu pripadaju. Sami po sebi sporazumi, koje je potpisao Beograd, odnosno Borko Stefanović sa Editom Tahiri, je na neki način ugrozio ljudska prava nas Srba koji dole živimo. Samo jedna rečenica, ja kao poslanik u ovom Domu ne mogu više sa ličnim dokumentima države Srbije da se krećem svojom teritorijom, tj. južnom srpskom pokrajinom. Ono što je bitno da se kaže jeste da ima načina da vi vršite svoju delatnost, postoje dole institucije, ne doduše na celoj teritoriji Kosmeta, ali recimo u Kosovskoj Mitrovici ili u drugim delovima možete da obavljate svoju dužnost. Uostalom nema američkog ili nemačkog diplomate koji nije došao u zemlju Srbiju da nije tražio da se pogase srpske institucije u južnoj pokrajini. Ono što može još da se kaže, a važno je i bitno je, lično mislim da kada ste štampali, čini mi se pre godinu dana, niste namerno naštampali da Kosovo nije deo države Srbije. Lično mislim da je to tehnička greška, a ono što mi od vas očekujemo jeste da otvorite kancelariju koja će delovati i raditi poput onih drugih kancelarija koje postoje u zemlji Srbiji. Mislim da bi bila jedna jako loša poruka da zato što ne želite da otvorite kancelariju u južnoj srpskoj pokrajini, da recimo za neko vreme tražimo vašu ostavku. Na samom kraju, zamoliću vas, kao čovek, kao pripadnik srpskog naroda koji živi dole, da nas ne nazivate više enklavama. To otprilike stoji u vašem izveštaju kada govorite o Kosovu i Metohiji. Mislim da to može da koristi međunarodna krizna grupa, ali ne sme, niti može Zaštitnik prava građana države Srbije. Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) U tom slučaju zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru Zaštitnika građana. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o predlogu odluke. Ovom prilikom vas obaveštavam da ću zakazati sednicu Narodne skupštine za subotu u 10,00 časova kada ćemo nastaviti rad po amandmanima o prethodnom zakonu i određujem subotu kao Dan za glasanje o Zaštitniku građana. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnom poslaniku u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Dostavljena vam je Odluka RIK o dodeli mandata narodnom poslaniku radi popune upražnjenog poslaničkog mesta. Takođe, uručen vam je izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnom poslaniku, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Nebojši Zdravkoviću izabranom sa izborne liste Ujedinjeni regioni Srbije – Mlađan Dinkić. Na osnovu Odluke RIK i izveštaja i predloga Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Nebojši Zdravkoviću. Kako gospodin Zdravković nije u Skupštini, zakletvu će položiti na narednoj sednici. Dozvolite mi da se zahvalim gospodinu Jankoviću u vaše ime zato što je prisustvovao ovoj raspravi. Žao mi je što mi Poslovnik ne dozvoljava da mu dam priliku da odgovori na neke od primedbi koje su ovde iznete na njegov račun. Svakako mu se zahvaljujem zato što je jedan od onih predstavnika, koje biramo, a koji je sve vreme rasprave proveo ovde sa nama. Zaključujem današnju sednicu. Vidimo se u subotu. Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 123 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Maja Gojković, Čedomir Protić, Vesna Stepić, Miroljub Stojčić, Mirjana Dragaš, Saša Dujović. Pre nego što nastavimo sa radom pozivam vas da minutom ćutanja odamo poštu svim stradalima u akciji hrvatske vojske "Oluja" pre 17 godina. Slava im! Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima PREDLOGA ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O NARODNOJ BANCI SRBIJE. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici zajedno Mirko Cvetković, Teodora Vlahović, Nataša Vučković, Janko Veselinović, Janko Radaković, zajedno Nenad Čanak, Olena Papuga i Đorđe Stojišić, Dušan Petrović, zajedno Nenad Popović, Milan Lapčević, Miroslav Petković, Donka Banović, Aleksandar Pejčić, Bojana Božanić i Gorica Mijić, Mirko Čikiriz, zajedno Nataša Mićić, Judita Popović, Radmila Gerov, Žarko Korać, Ranka Savić, Miljenko Dereta i Kenan Hajdarević, Ivan Jovanović, Srđan Miković, Vesna Kovač, Radoslav Milovanović, Živojin Stanković, Gorica Mojović, Borislav Stefanović, kao i amandmane koje na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Janko Radaković i zajedno narodni poslanici Mirko Cvetković, Teodora Vlahović, Nataša Vučković i Janko Veselinović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Jankovi Velesinović. Izvolite.