Poštovani predsedniče, uvaženi gosti iz Ministarstva i uvažene kolege poslanici, kao ovlašćeni predstavnik stranke G17 plus za ovu tačku dnevnog reda želela bih da apelujem da se što pre vratimo analizi ovog zakona. Takođe želim da se zahvalim svim poslanicima svih poslaničkih grupa koji su marljivo radili na tome da pripreme amandmane kako bi se ovaj zakon, koji je inače jako dobar, poboljšao. S druge strane, želela bih da zamolim i sve one druge poslanike koji koriste ovu govornicu da bi sejali jezik naše međusobne nesloge i mržnje da to ne rade. Želim da vas podsetim da sa ove govornice mi predstavljamo narodu ovu skupštinu, da gledaoci koji nas gledaju treba da znaju da se mi bavimo zakonodavnim poslom. Želim takođe da vas podsetim da reči izgovorene sa ove govornice ne samo da predstavljaju vrhunsku odgovornost prema građanima koji su nas birali, nego i, eventualno, motivaciju pojedinim, onim najgorim, predstavnicima žute štampe da se, koristeći naš jezik ili jezik pojedinca, zapravo obraćaju svojim čitaocima sa dodatkom mržnje. Takođe želim da vas podsetim da, inspirisani jezikom koji ne bi smeo da bude predmet korišćenja od strane poslanika, koristeći taj jezik, seju ne samo neistinu, laž, već su, kao što smo danas videli, pojedini tabloidi sebi dali za pravo i da otvoreno fizički prete pojedinim predstavnicima Vlade. Nadam se da niko od nas ne može da stane iza takvih napisa, ali želim da vas podsetim da pojedini članovi ovog parlamenta svojim nastupom inspirišu i ohrabruju takve tabloide. Znači, podjednako snose odgovornost za sve laži i neistine koje se pišu u tim tabloidima. Ono što bih na kraju želela da kažem tim medijima je da im se dodatno od strane stranke G17 plus zahvalim, s obzirom da se stranka G17 plus, obradovana i zadovoljna uspesima koje je ova vlada postigla i uspesima koje su predstavnici stranke G17 plus postigli u međunarodnoj, a i u našoj unutrašnjoj politici, malo uspavala i malo smo na lovorikama, pobedonosno, a ovi ružni napisi su nas dodatno ojačali, konsolidovali. I, želim da se zahvalim svima onima koji nam pišu pisma podrške, ili šalju i-mejl. Moram da vam kažem da stranka G17 plus nikada nije bila jača, zahvaljujući baš ovakvim napadima.
Ovo je bilo po članu 100. Po Poslovniku, Žarko Obradović, pa povodom amandmana narodni poslanik Nataša Jovanović.
Hvala, gospodine predsedniče. Neću ni na koji način zloupotrebiti ovu govornicu, baš u kontekstu onoga što je govorila gospođa Bošnjak, pomoći ću i kolegama poslanicima i medijima da saznaju neke činjenice i da na drugačiji način počnu da obaveštavaju o događajima koji su obeležili našu blisku prošlost. Juče je izneta tvrdnja da 5. oktobra ne bi bilo da nije bilo spremnosti socijalista da pokradu izbore i da je to jedan od razloga, pa sam se sinoć potrudio da malo pogledam dokumentaciju koja postoji o tom događaju. Dozvolite da vam u naredna tri minuta pročitam neke stvari, sa molbom da poslanici posle toga, pre nego što izađu za ovu govornicu, pročitaju ovaj dokument, pa da onda o 5. oktobru i o demokratskim vrednostima i tekovinama pričaju. Citiram: "Dogovor je bio (dogovor DOS-a) – idemo na izbore da bismo narod animirali da glasa za nas, sa idejom da će Milošević na dan izbora da pokrade glasove, ali da će narod da zna da je on to pokrao i da će na to oštro da reaguje." Odluka doneta u Skupštini grada Beograda maja 2000. godine. Kada su socijalisti objavili da se održava drugi krug – kaže autor – pred nama se pojavio ogroman problem kako da na to reagujemo. Odluka je DOS-a bila da se stvar mora rešiti pre drugog kruga izbora. Autor ovog teksta kaže – onda sam ja došao na spasonosnu ideju, a to su blokade. Pozvali smo na blokade uvek za to spremne škole, pozorišta, bolnice, razradili taktiku blokada, dali nalog svim našim opštinskim odborima da se u to uključe. Pri tom su imali zadatak članovi partije da kažu kako su u stvari građani pravili blokade, a ne članovi odbora političkih stranaka. Znali smo da će u Beogradu to biti teško i zato smo organizovali skupove, kako bi narod postepeno počeo da dolazi. Imali smo svakog dana po dvoje ljudi zaduženih da od jutra do mraka idu na teren gde se očekuje štrajk i da ga podrže. Usput smo im objašnjavali kako je predsednik SRJ Slobodan Milošević pokrao izbore, a kako narod samo hoće da odbrani svoje glasove i dostojanstvo zemlje. Plan je bio da ako ga do nedelje ne srušimo, u nedelju ćemo sprečavati da se održe izbori, i to tako što već u subotu naši ljudi izlaze na biračka mesta, spavaju tamo i ujutru ne daju da se ona otvore. Tada počinje opšti haos. Druga odluka je bila da u četvrtak mora nešto da se (četvrtak, 5. oktobar) prelomi. Neće biti mitinga, nego upadamo u Televiziju, u Saveznu skupštinu, u Savezno izvršno veće, blokiramo aerodrom i 29. novembar, onda sa tih pozicija pregovaramo. Bila je ideja da sa svakom kolonom ljudi koja dođe u Beograd dođe između 5.000 i 10.000 ljudi, tako da u Beograd dođe 50.000 naelektrisanih ljudi koji će tu ostati po cenu da nijedan Beograđanin ne izađe na izbore, na ulicu. Bili su odlučni čak da idu na Dedinje. Dogovor je bio: ako posle dan ili dva ne bude ništa, idemo na Dedinje, upadamo u Miloševićevu kuću i nekako završavamo. Odlučeno je i onda podela-podela. Autor ovog teksta je dr Zoran Đinđić. Intervju je objavljen od 1. novembra do 1. decembra 2000. godine u nekoliko brojeva "Blic njuza". Ovde se pominje mnogo ljudi, i oni koji su to podržavali i oni koji su se tome suprotstavljali; i socijalisti, bivši socijalisti koji su u ovome učestvovali, i oni koji to nisu, ima puno ljudi, a autor je najpozvaniji da o tome priča. Kada neko uzme sebi za pravo da priča o 5. oktobru, onda bi bilo dobro da pročita šta oni koji su vodili 5. oktobar i koji su doveli do 5. oktobra kažu kako su organizovali 5. oktobar. Prema tome, gospodo narodni poslanici, ove skupštine radi i javnosti Srbije radi, o 5. oktobru toliko. Ukoliko neko bude želeo da priča o 5. oktobru i dalje, stojim mu na raspolaganju sa dokumentima ljudi koji su organizovali 5. oktobar, gde oni kažu koje su to demokratske vrednosti izašle iz 5. oktobra, kako je 5. oktobar organizovan i ko ga je završio. Hvala.
Hvala vama. Danas je 12. maj 2005. godine i ima mnogo svedoka o prošlosti, ostavimo to budućnosti. Povodom amandmana se javila narodni poslanik Nataša Jovanović; narodni poslanik Nikola Todorović, i juče ste čekali sat vremena. Hvala vam, a zatim narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo narodni poslanici, verovatno će rasprava o zakonu u pojedinostima najviše vremena poslanika i njihove pažnje da zadrži na ovom članu 49, baš kao i na prethodnom, jer se radi o osnivanju, odnosno otvaranju fonda za razvoj turizma. Juče sam, kao i kolege iz SRS-a, iznela principijelno neslaganje sa ovakvim načinom upravljanja i, a to nije nikakva hipoteza, otvorenu sumnju da korisnici koji su stručni i kompetentni, a pre svega ljudi kojima je neophodno da zbog promocije razvoja turizma dobiju ta sredstva, neće biti u prilici, zbog toga što su se mnogobrojne zloupotrebe do sada dešavale. Dame i gospodo narodni poslanici, u raspravi u načelu i pojedinostima, citirajući neke delove rada ekspertske grupe profesora sa Ekonomskog fakulteta iz Kragujevca koji su uradili i jednu strategiju razvoja celokupne privrede Srbije još krajem devedesetih godina, tačnije početkom 2000. godine, iznela sam podatke i analize do kojih su oni došli prateći stagnaciju i nemogućnost razvoja turističke grane privrede zbog, pre svega, nezapamćenih sankcija od takozvane međunarodne zajednice. Kada je uspostavljena dosovska, odnosno dosmanlijska vlast, uz obećanja o milijardama dolara bespovratne pomoći, uz mnogobrojne zloupotrebljene donacije i kredite i uz kasnije projekte i konkurse koje je raspisivalo jedno, drugo i tako redom ministarstvo, mnogi ljudi koji su čitav svoj radni vek tome posvetili, a pre svega naučnici iz oblasti turizma i drugih naučnih grana, možda su pomislili da će konačno doći u priliku, jer eto sankcija više nema, neki novac pristiže na račune pojedinih ministarstava, da realizuju nešto na čemu su istrajno i marljivo radili, kao što je to slučaj sa ovim uvaženim profesorom Univerziteta u Beogradu koji je čitav svoj radni vek posvetio turizmu i razvoju turističke privrede sa aspekta nauke. Sam gospodin ministar Dimitrijević je, otvarajući Sajam turizma u Beogradu 13. aprila, rekao da turizam nije njegov fah, kao profesora univerziteta. Ovaj njegov univerzitetski kolega je iz faha turizma i on se time bavio, kao i grupa stručnjaka okupljena oko njega, više decenija. Ne samo da je izdao mnoge univerzitetske udžbenike, publikacije i studije o tome, već je bio spreman da u tim poznim godinama svojim znanjem i iskustvom da nesebičan doprinos upravo onome o čemu mi pričamo po ovom članu, članu 49. On je uputio javni protest, pre svega ministru Dimitrijeviću, a zatim i svim aktuelnim vlastodršcima danas u Srbiji, koji je prosledio i mojoj malenkosti, odnosno poslaničkoj grupi SRS, znajući da ću ja preuzeti na sebe ovu tačku dnevnog reda kao ovlašćeni predstavnik, 5. maja ove godine. Uvaženi univerzitetski profesor, o čijem sam naučnom opusu samo nekoliko rečenica rekla, a mogla bih da vam govorim satima, taj javni protest nazvao je – nekorektan postupak ili je možda reč o zloupotrebi položaja ministra za trgovinu i turizam dr Bojana Dimitrijevića. Pročitaću vam, koliko mi vreme dopušta (imam još jedan minut, ali oprostite, predsedniče, ako malo samo prekoračim to vreme, trudiću se da to bude brzo), samo deo iz ovog protestnog pisma jednog od najboljih eksperata za oblast turizma u Srbiji. On kaže: "Izradu strategije razvoja turizma u Srbiji ministar Dimitrijević je ustupio Ekonomskom fakultetu u Beogradu, na kojem je i on nastavnik, iako mu turizam nije fah, iako su postojale, prema konkursnim kriterijumima, daleko povoljnije ponude. Na konkursu su učestvovale, pored Ekonomskog fakulteta, tri grupe udruženih naučnih stručnih institucija iz Beograda i Niša, sa pojedinačnim cenama od 3 do 8 miliona dinara. Umesto da posao ustupi nekome od tih ponuđača, ministar je uvažio ponudu svog fakulteta od 30 miliona dinara. Cena projekta je u pismeno iskazanim kriterijumima vukla oko 50 bodova od 100 mogućih, a ni stručne reference nisu davale prednost odabranom ponuđaču, sem ako nije bilo presudno to što se u konzorcijumu sa Ekonomskim fakultetom nalazi i Horvat konsalting d.o.o. iz Zagreba." Gospodin profesor protestuje i kaže da se pokazalo da je i sam konkurs bio ujdurma ministra Dimitrijevića, pa bi bilo normalno da se kao takav i poništi. Ne, on ne protestuje što ga nema u timu koji će da radi ovaj naučni dokument, iako četiri decenije radi na ovoj problematici, tu su posebne knjige, projekti i naučni radovi, već zbog očigledne samovolje ministra Dimitrijevića, koji je, otvarajući Sajam turizma u Beogradu, kao što sam malopre rekla, priznao da turizam nije njegov naučni fah. Upravo zbog toga je trebalo pozvati desetak najpoznatijih stručnjaka za turizam iz Srbije i sa njima dogovoriti kako utvrditi koncept strategije razvoja turizma Srbije. Upravo na taj način je urađena strategija razvoja poljoprivrede Srbije, koja je veoma dobro prihvaćena od šire javnosti, kako profesor kaže. Međutim, potpisani, on, ispod ovog javnog protesta je uputio ministarstvu predlog za projekat "Elementi i metodologija izrade strategije razvoja turizma u Srbiji" sa cenom, zamislite, od samo 100.000 dinara, uz obavezu da se rezultati analize izlože pred drugim stručnjacima iz ove oblasti i da se dogovorno dođe do projektnih ciljeva i zadataka. Naravno, odgovor je, sa potpisom Dimitrijevića, bio negativan, uz obrazloženje da ne postoje finansijske mogućnosti da se jedan ovakav kapitalni i strateški važan projekat dozvoli, odnosno odobri. Dakle, bilo je u pitanju samo 100.000 dinara za ovo, o čemu ću kasnije da govorim, pošto mi je profesor dostavio samo konture svoje ekspertize i onoga što je nameravao da sa timom stručnjaka, mislim na Ekonomski fakultet u Beogradu, uradi. Gospodine Dimitrijeviću, ovo vama treba da služi na čast, vama čiji fah nije turizam, za razliku od uvaženog kolege profesora koji mi je ovo dostavio i uputio vam javni protest, a samim tim me zamolio da sa tim upoznam širu srbijansku javnost, kao i sve narodne poslanike. Ostaje nam samo da se zapitamo kako ćete da odobravate korišćenje sredstava iz fonda koji osnivate. To je bio osnovni razlog zbog čega je gospođa Vjerica Radeta podnela ovaj amandman, da vam se ne omogući da fond, tako osnovan, dospe u vaše ruke i da vi o bilo čemu odlučujete. Hvala.
Reč ima ministar Bojan Dimitrijević.
Naravno, kada se izgovore ovakve stvari onda one zahtevaju i određeno objašnjenje. Za strategiju razvoja turizma pripremamo se već skoro godinu dana. Iako, na osnovu tumačenja Uprave za javne nabavke, nismo bili u obavezi da sprovedemo tenderski postupak, sproveli smo kompletan tenderski postupak po svim pravilima koja nalaže Zakon o javnim nabavkama; ponavljam, iako na to nismo bili obavezni. Formirana je odgovarajuća komisija u kojoj je cena imala ponder od 20, a ne od 50 bodova. Svi koji se bave ozbiljnim projektima kakva je strategija, a trebalo je da pogledaju detaljan projektni zadatak, znaju da u takvim stvarima reference imaju najveći značaj. U tom smislu komisija je konstatovala da je apsolutna prednost na strani ovog konzorcijuma koji je formiran i ta stvar je čista kao suza. Nije reč ni o kakvoj samovolji, nego o jednoglasnoj odluci komisije, na osnovu koje sam ja dao nalog da se pravi ugovor sa odgovarajućom institucijom. Sve, od projektnog zadatka, preko sistema bodovanja, može da bude povereno bilo kojoj revizorskoj komisiji da čitavu stvar utvrdi i videće se da u projektima kakvi su strategije apsolutno najveću specifičnu težinu imaju projekti u kojima postoje referentne institucije. "Horvat konsalting" je svetski poznata kuća, sa najboljim mogućim referencama u toj oblasti. Kada je o Ekonomskom fakultetu u Beogradu reč, verovatno je u pitanju najbolja naučno-istraživačka institucija te vrste. Za vašu informaciju, ja već više od pet meseci nisam zaposlen na Ekonomskom fakultetu, imam zamrznut radni staž i čak ni u formalnom smislu nema nikakvog konflikta interesa. Čak i da imam radni odnos na Ekonomskom fakultetu, to ne bi bila prepreka da Ekonomski fakultet konkuriše sa svojom ponudom. Vrlo sam raspoložen da svako ko hoće, a ako treba i posebnom komisijom, proveri izradu strategije i one kojima je ona poverena. Mislim da će od te strategije ova zemlja imati jako puno koristi. Žalim što profesor Jovičić, ako je to prezime, nije uključen u ovu stvar. On može da bude uključen u savet projekta. Mislim da će rezultat ove priče biti jedna dobra strategija, a što se tiče svega što je urađeno, urađeno je i više od onoga što je zakon nalagao u pogledu procedure. Zaista tu mogu svakome u oči da pogledam.
Replika, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Nije vam neka argumentacija, gospodine ministre, to što je konzorcijum iz Zagreba, koji ste uključili u projekat zajedno sa Ekonomskim fakultetom, dobio ovaj strateški važan posao za turizam Srbije, iz prostog razloga što vam je upravo gospodin profesor u ovom protestnom pismu napisao da su taj posao isto tako kvalitetno, sa referencama koje sežu 40 godina unazad, a ja sam samo neke od njih nabrojala, mogli da urade po mnogo povoljnijoj ceni; to je projekat strategije razvoja turizma. I, da uopšte nije postojala i da nema sa vaše strane dobre volje, da li zbog profesorske sujete... To što sada ne radite već pet meseci na fakultetu, to uopšte ne može da me impresionira i da bude kontraargument zato što ste vi odgovor na dopis za ovu izradu za ekspertizu korišćenja podsticajnih sredstava u oblasti turizma dali 28. jula 2004. godine. Kasnije je usledio ovaj konkurs, kada je pomenuti Ekonomski fakultet, zajedno sa "Horvat konsaltingom" iz Zagreba, dobio da po najmanje pet puta većoj ceni izradi ovaj projekat. To zaista govori u prilog tome da vi ne možete i ne želite objektivno da sagledate racionalno korišćenje i trošenje sredstava za ovu namenu. Zato nam to, u najmanju ruku, stvara sumnju kako će se sredstva iz fonda koristiti u budućnosti. Činjenica je da niste imali dobre volje da za izradu ovakve studije izdvojite 100 hiljada dinara, i ako bih sada krenula da gledam po stavkama rashoda u budžetu u Ministarstvu za trgovinu i turizam, koliko potrošite sredstava na putne troškove ili na neke specijalizovane ugovore, zaista je bilo neprihvatljivo da ovakav odgovor date jednom od najboljih stručnjaka iz ove oblasti, da niste spremni da sa samo 100 hiljada dinara podržite njegovu izradu jednog strateški važnog projekta i dokumenta.
Reč ima poslanik Nikola Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u jučerašnjem delu rasprave o ovom amandmanu saznao sam od gospodina Anđelkovića da su u Beogradu najposećeniji 25. maj, Kuća cveća, objekti porušeni u NATO agresiji. Razumeo sam poruku, gospodine Anđelkoviću, ne mislim da ukažem na nešto što bi bio razlog za vašu repliku, ali bih dodao da bih voleo da na tim objektima postoji tabla, da se vidi da su to krvnici srpskog naroda srušili vežbajući gađanje sa distance od 10 hiljada metara iz vazduha, sa mora, ispod površine vode, bez ikakvog rizika za njihovu tehnologiju i vojnu silu i da su naneli ogromnu štetu srpskom narodu, da njihovi unuci i praunuci kada budu dolazili u turističku posetu Srbiji i Beogradu vide šta su im dedovi radili, da se to zapamti. Te table treba da budu napisane sve dotle dok ti agresori koji su srušili avalski toranj i sve objekte po Beogradu ne izgrade sopstvenim sredstvima i da kasnije ostanu table sa drugim tekstom, da su to izgradili oni koji su porušili, sopstvenim sredstvima, sa istim ciljem: da se to ne zaboravi. Ne znam koliko je para potrebno turističkoj privredi Srbije da se ta turistička ponuda pokaže svetu, da bude više posećeno, a da se ne shvati pogrešno da je možda neko poželeo da je još više srušeno objekata, da bi ta ponuda bila bogatija. Samo kao uvod u priču koliko je taj problem turističke ponude, odnosno te privredne grane kompleksan i zavisan od drugih grana privrede reći ću nekoliko rečenica da bih vašu pažnju zadržao na nekoliko stvari. Prvo je koridor 10, autoput, veoma značajna investicija i dobro je da to Srbija ima. Ali, bojim se da će se izgradnjom tog puta brže stići do grčke i turske granice, kroz Srbiju lakše proći i da će od toga imati malo koristi turistička ponuda u centralnim delovima Srbije ili ono što se odvaja od tog glavnog koridora, iz razloga što nam se regionalni, opštinski putevi ne održavaju. Ovde se kao predlagač zakona potpisuje Vlada, a koliko Vlada i drugi ministri u Vladi imaju priliku da pogledaju tekst predloga zakona, koliko da vide svoj deo posla da se stvore uslovi da se razvije turistička privreda, ako se, recimo, ne održavaju putevi, sem ovih glavnih magistralnih puteva. Kako doći u Homolje? Kako dati bogatu ponudu Homoljskih planina, Timočke krajine, počev od izvora Mlave, manastira Gornjak, Rajkove pećine u Majdanpeku, nalazišta Lepenski vir u Donjem Milanovcu, bogate ponude Nacionalnog parka "Đerdap", lepe planine Miroč, gde je put do te mere uništen a nećete verovati ko ga je uništio. Uništili su ga vozači teških kamiona koji su prevozili šumu, ogrevno drvo ispred Nacionalnog parka i Javnog preduzeća "Srbijašume", a nijedan dinar nije utrošen da se ti putevi poprave kako bi se moglo doći do tih lepih turističkih mesta. Lepi Miroč i veoma fini i gostoprimljivi domaćini su željni da im neko dođe u posetu, da imaju s kim da pojedu i popiju. Čuvena je kafana "Miročanac", veoma dobra i bogata specijalitetima za sve turističke putnike, ali tamo više niko ne dolazi, ili ako se prevari jednom da dođe, uništi sopstveno vozilo i onda mu više ne pada na pamet da se usudi na tako dug put. Ne znam da li gospoda iz Vlade, iz Ministarstva imaju vremena, posao ih ne vodi na taj put, ali u slobodno vreme da utroše svoj dinar u turističke svrhe i da krenu malo tim putem, da vide kako u Srbiji ima lepih mesta. Da ne zaboravim Negotinsku krajinu, manastir Bukovo i Vratnu, izuzetno lepa mesta, ali par kilometara puta treba urediti, popraviti da bi se moglo doći do tih mesta. Pomenuo sam nacionalni park, ne samo iz tog razloga. Država omeđi prostor od nekoliko hiljada kvadratnih kilometara, proglasi to javnim preduzećem, pozove se da su tu uslovi, da li su to retke životinjske vrste, biljne vrste, istorijskog, kulturnog ili ne znam kog drugog značaja, zaposli određeni broj ljudi koji upravlja tim preduzećem i radi, a onda se ispostavi da samo jedan mali broj ljudi ili možda neko iz neke političke stranke koja je na vlasti, možda sad čak i nije na vlasti, ima od toga lične koristi. Ljudi u tom kraju, koji su vekovima bili na tom prostoru i pre nego što je taj prostor omeđen i proglašen nacionalnim parkom, nacionalnim dobrom, ne mogu ništa da izgrade bez posebnih dozvola. A veoma je mukotrpan rad. Ne mogu psa u dvorištu da odvežu, jer ode u šumu, a onda ga šumar ubije, jer plaši divljač. (Predsedavajući: Gospodine Todoroviću, vreme.) Domaćin je prinuđen je da veže psa, a onda vuk uđe u dvorište i pojede psa na lancu. Nećete verovati, specijalitet je da vuk pojede psa, i to na lancu u dvorištu. To je borba za goli život – braniti se od životinja u nacionalnom parku, gde je bogato lovište. (Predsedavajući: Gospodine Todoroviću, vreme.) Zamolio bih gospodina ministra da dođe u taj kraj. Predlažem da izabere kad kiša pada, iz razloga što neće videti rupe i brže će stići, da izabere svoje vozilo, jer mu je onda žao kad uleti par puta, a ne državno, jer će napraviti veliku štetu. Samo još jedan problem da spomenem. Recimo, kako sarađuju ministarstva privrede, energetike, turizma, rudarstva, poljoprivrede itd, ako ministar energetike isključi ministru rudarstva struju u sopstvenom preduzeću, u javnom preduzeću gde je država vlasnik, pa nema proizvodnje u jednom velikom gigantu koji je bio najveći rudnik u Evropi. Sada će biti najveći muzej rudarstva u Evropi, ako se nešto ne uradi, a opet neće moći da se poseti ako se ne uradi put. Izvinjavam se što sam prekoračio vreme.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Članovi 48, 49. i 50. čine jednu celinu, a to se zove fond za razvoj turizma. Verovatno nastaje mala zabuna šta je to fond za razvoj turizma. Odgovor na to pitanje daje član 48. Jasno je navedeno da se radi o budžetskom fondu, nekadašnjem podračunu, jednom budžetskom fondu, jednoj stavci koja je ubačena u ovaj zakon na osnovu prostora koji postoji u Zakonu o budžetskom sistemu. Ideja je da se odredi jedan račun na kome bi se koncentrisala sredstva posebne namene za tačno određene svrhe. Po logici stvari, to bi trebalo da bude račun za priliv sredstava namenjenih razvoju turizma. Srpska radikalna stranka je podnela amandmane povodom tih članova i traži njihovo brisanje. Zašto, to je centralno pitanje. Zašto se traži brisanje ovih odredaba koje tretiraju fond za razvoj turizma? Zašto se traži brisanje budžetskog fonda? Ne traži se brisanje razvoja, ne traži se brisanje perspektive, već ovakvog načina prikupljanja i distribucije sredstava. Šta reguliše član 49? Član 49. reguliše, praktično, izvore sredstava tog budžetskog fonda. To nije u saglasnosti sa Zakonom o budžetskom sistemu i to mora da se kaže. Dalje, kakav je razvoj našeg turizma, bez obzira da li se vraćate 20, 30 ili 50 godina unazad? Na svim nivoima, počev od lokalne samouprave, preko nekadašnjih međuopštinskih regionalnih zajednica, danas okruga, koji doduše i nemaju neku bogzna kakvu nadležnost, pa preko pokrajine, do Republike, preko brojnih asocijacija, turističkih organizacija, turističkih saveza, vrši se neko planiranje i usmeravanje, i ono je uvek mrtvo slovo na papiru, iz prostog razloga što, da bi se shvatilo, turizam je najbolji izvoz. Da bi turizam kao najbolji izvoz dobro funkcionisao kod nas verovatno više od 60% zavisi od infrastrukture, da li je to put, struja, voda, kanalizacija. Zavisi od smeštajnih kapaciteta, zavisi od toga šta se nudi u okolini tog turističkog objekta namenjenog za smeštaj gostiju. Srbija ima šta da ponudi, ali je potrebno da se koncentrišu napori i da se prevaziđu, pre svega, problemi infrastrukture. Probleme infrastrukture ne može da rešava fond za razvoj turizma. Probleme infrastrukture rešavaju svi nivoi vlasti. I Vlada i ministarstvo treba da budu taj, ako mogu da kažem, vrh piramide koji treba da usmeri sve te aktivnosti, da se ne bi desio autonomni razvoj infrastrukture koji ne bi pratila izgradnja objekata za smeštaj gostiju ili nešto drugo, u zavisnosti šta je turistička ponuda. Zbog toga danas imamo situaciju da nešto što je prirodna lepota sa malim ulaganjima može da bude i vidljiva prirodna lepota. U okolini Niša to je Cerjanska pećina, u okolini Požege to je jedna pećina dva-tri kilometra od puta Požega – Užice. Treba da se dovuče malo struje, nešto infrastrukture, pre svega one infrastrukture koja je u funkciji zaštite okoline, da se to otvori, da se odredi ko će da gazduje tim prostorom i da se to učini dostupnim svim građanima. Verujte, biće tu i posla za one meštane, biće tu i zadovoljstva za one koji dođu da vide. Zar neko misli danas da će tu pećinu da otvori fond za razvoj, budžetski fond? Neće, jer će budžetski fond... Namerno izbegavam da pričam o članu 50. koji govori o trošenju sredstava, mada je to jedna celina. Ovaj zakon sadrži puno tih autonomnih stvari, a nema jednu celinu.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Penezić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mada je ovde sada više srpskih radikala nego ostalih, moja prva poruka je bila upućena upravo ovom drugom delu, da razjasnim nešto što sam juče ovde obećao. Rekao sam da oni koji osećaju tegobe dođu u banju, pa ako im pomogne da pomognu oni banju, a ako ne pomogne, obećao sam da ćemo mi to platiti, odnosno lokalna samouprava i ja. Jedino što sam zaboravio da kažem na kraju – budite sasvim iskreni, kao srpski radikali, i onda ću vam verovati sve. Što se tiče ovih članova 48. i 49, spojili smo ih, naravno, zamolio bih da se malo više pažnje obrati onom delu Srbije o kome sam juče govorio. Upotrebiću jednu stilsku figuru koja se zove sinestezija, ako ste čuli; objasniću: ako se dobro zagledate u onu silnu vodu koja izlazi iz banje i teče Jazom (to je potok, kako ga ko zove), čućete kako zveče evri, odlaze u nepovrat Limom prema Drini. Sinestezija je, za one što ne znaju, dokučivanje jednim čulom osobine nekog drugog čula, odnosno sluhom ili pogledom, osobinom sluha, kao što je to upotrebio, nisam dobro objasnio, kao što je Jovan Dučić rekao – posmatram noćas dok šušte zvezde. Eto, to vam je to. Dobro, objasnio sam. Sada da vam kažem još nešto: ovom fondu ne može se verovati. Ni dinara se ne dobija na lokalu, a neće se ni dobijati, a pogotovo kada vidim ovu stavku pod 3) – donacije, zajmovi, krediti iz zemlje i inostranstva. Šta vi mislite, da ćete donacije dobijati večito? Prepustite to lokalnoj samoupravi da bar uradi ono što se može, a može se dosta. Još jedno objašnjenje, juče sam možda napravio jednu antireklamu kada sam rekao da su krovovi bazena u poprilično lošem stanju. Nisu sada, slobodno dođite, to je bilo onda kada nije bilo interesovanja za izgradnju banje, pa je krov bio šupalj, pa su se zmije uvlačile. Sada je sve to dovedeno u red. Mali je kapacitet od četiri bazena, a veliko je interesovanje. Infrastruktura je nikakva. Još da vam kažem, saglasan sam sa ovim da 80% ide lokalnoj samoupravi, a onih 20% neka ide Republici ili negde bilo gde. Do sada je, zamislite, i to su nam uzeli, Medicinski centar iz Užica gazdovao banjama pribojskim i ni dinara se ne vraća. Nije ovde Lune da potvrdi to. Ali, bilo bi dobro, ako hoće već da nastave tako, ako ne može da se ispravi, da nama na Zlatiboru daju jednu žičaru i da mi gazdujemo. Zamislite sada, Priboj gazduje Zlatiborom, Zlatibor gazduje Pribojskom banjom. To je nelogično. Znači, vratite lokalnoj samoupravi, pa neka se oformi javno preduzeće za turizam i banja će cvetati. Ne treba nam nikakva posebna pomoć. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Peneziću. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 50. i član 50. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u prilici sam da se u potpunosti složim sa mojim kolegama iz Srpske radikalne stranke da fond za razvoj turizma sasvim sigurno neće rešiti problem turizma i svega onoga što je u ovoj zemlji zapušteno tokom prethodnih 10-20 godina. Činjenica je da sredstva koja ovaj fond može da sakupi pre svega možemo da iskoristimo i za strategiju budućeg razvoja turizma, eventualno za neke razvojne planove. Infrastruktura je i suviše zapuštena, sami objekti su u lošem stanju i potrebna su znatno veća finansijska sredstva ukoliko stvarno želimo da razvijemo turizam u našoj zemlji. Budimo iskreni, budimo realni, za razvoj turizma ne samo da su nam potrebni strani gosti, nego su nam potrebne strane investicije. Bilo bi mnogo bolje da se Ministarstvo više angažovalo u procesu privatizacije pojedinih turističkih preduzeća, gde ste kroz strateške partnere iz inostranstva mogli da unesete u zemlju izvestan kapital kojim bi se ti objekti revitalizovali. Isto tako, treba omogućiti priliv stranih turista, jer to je jedini način da turizam u našoj zemlji prosperira. Domaći potrošači, domaći turisti su poprilično osiromašeni ovom ekonomskom politikom i na njih ubuduće u svakom slučaju nećemo moći da računamo. Što se tiče samog fonda za razvoj turizma, eventualno možemo da ga iskoristimo za plate činovnika u samom Ministarstvu. On neće, kao što rekoh, doprineti bržem razvoju turizma. Mislim da je u članu 50. poprilično toga nedorečeno, preširoko je postavljen. Pod tačkom 4) sam pronašao učešće u finansiranju izgradnje, rekonstrukcije i opremanja smeštajnih kapaciteta i pratećih objekata u turizmu. Čini mi se da je ovo čak i nerealno u ovom trenutku. Mi još uvek nismo završili proces privatizacije. Mali broj preduzeća iz oblasti turizma je privatizovan i to što je privatizovano učinjeno je na loš način. Smatram da nemate nameru da ulažete u društvena preduzeća, jer ste stotine preduzeća koja su uz minimalna ulaganja mogla da profunkcionišu prepustili aukciji i dobar deo njih niste uspeli ni do sada da privatizujete. Ukoliko računate da ulažete u smeštajne kapacitete u privatnim turističkim preduzećima, moraćete poprilično da popričekate, jer kako privatizacija za sada napreduje, biće potrebno bar naredne tri-četiri godine da se izvrši privatizacija turističkih preduzeća i da se među njima prepoznaju ona preduzeća koja bi mogla eventualno da budu okosnica razvoja. Na taj način ovaj fond koji je zamišljen u stvari postaje jedno diskreciono pravo Ministarstva, pravo da raspolaže novcem poreskih obveznika. Ostaje mogućnost za razvoj korupcije i zloupotrebe u samom Ministarstvu i Vladi. U svakom slučaju, ne rešava problem turizma, koji je mnogo dublji i za šta su potrebna znatno veća sredstva nego što to može ovaj fond da pruži. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Antiću. Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, da nastavimo diskusiju od juče, odnosno raspravu o članovima 48. i 49. jer se član 50. naslanja i objašnjava na neki način zašto su srpski radikali protiv sva ova tri člana. Član 50. reguliše kako će se koristiti sredstva iz fonda, koji će se članom 48, odnosno članom 49. formirati, pa kaže – finansiranje izrade strategije razvoja turizma, integralnih programa razvoja turizma i komplementarnih delatnosti turističkih regija, programa razvoja posebnih vidova turizma, kao i strategije promocije turizma. Ukoliko se, ne daj bože, ne usvoje amandmani poslanika Srpske radikalne stranke, pa član 50. ostane ovakav kakav jeste, onda očekujemo da će ovom Horvat konsaltingu DOO - Zagreb dobar deo sredstava iz fonda otići. Jer, već vidimo, gospođica Nataša Jovanović, narodni poslanik Srpske radikalne stranke, u svojoj diskusiji maločas objasnila je da se vrhunski stručnjaci iz Srbije ne angažuju, čak se izbrišu, nego se angažuju stručnjaci iz bratske, nekima bratske, Hrvatske. Doduše, ovde mogu da se uključe i eksperti koji su u Vladi Srbije, eksperti iz poznate ekspertske šifrovane grupe, npr. Dinkić i Labus, jer, što se tiče turizma, oni su obišli od Švedske pa do Devičanskih ostrva, preko Moskve, odnosno sedišta Evroaksis banke itd. Dakle, poznaju svetski turizam. Devičanska ostrva su ostrva gde su završile one četiri milijarde dolara srpskih para sa Kipra. Dakle, oni će trošiti onaj deo sredstava, a pretpostavljam da će drugi deo ovaj ″Horvat konsalting DOO″ iz Zagreba. Pod tačkom 2) se kaže – finansiranje izrade planova zaštite i održivog korišćenja turističkih prostora. Opet će morati eksperti da se uključe i da se, samim tim, deo njihovog angažovanja finansira iz ovog fonda. Treće, kaže – učešće u finansiranju izgradnje turističke infrastrukture. E, ovde ćemo doći u situaciju da nam Čume, koji nam je gradio puteve, sada gradi puteve i do turističkih destinacija, koji su razrovani u poslednje vreme, ili ovaj Mišković, a ja razliku između Čumeta i Miškovića ne vidim. Jedina je razlika što Čume nema sada onoliko para koliko ih Mišković ima, i Mišković je na slobodi, a Čume nije. Sledeće je – učešće u finansiranju izgradnje, rekonstrukcije i opremanja smeštajnih kapaciteta i pratećih objekata u turizmu. Ovde očekujem da se ovaj Ilić, prevarant koji je kupio "Putnik", otpustio radnike, uništio najboljeg tur-operatora koga je Srbija imala do sada, javi za deo sredstava, jer treba da renovira hotele koje je kupio i da dobije bar onoliko sredstava koliko je dao pri kupovini "Putnika". Ili, očekujem da bivši ministar, gospođa Rašeta-Vukosavljević, odnosno njen svekar, pardon, nije ona uzela zajam od poljoprivrede nego njen svekar, dovrši izgradnju turističkog objekta, one institucije koja se pravi valjda u Bajinoj Bašti, kupovinom crvenih fenjera i ostale prateće opreme koja je za tu instituciju. Uostalom, to bi bio onaj noćni turizam, za koji se neki od ovih ljudi zalažu. Učešće u finansiranju stručnog osposobljavanja kadrova u stručnim, naučnim i organizacijama u oblasti turizma – e, ovde će se opet pojaviti eksperti, oni koji su obišli svet o trošku države, od Švedske do Devičanskih ostrva, jer će moći svoja turistička iskustva da prenesu na turističke radnike koji će sutradan primati naše grupe koje će ovo obilaziti. Dalje – učešće u finansiranju aktivnosti nacionalne turističke organizacije, teritorijalnih i lokalnih turističkih organizacija. Ovde dolazimo opet na onu priču koju sam juče u diskusiji rekao. Ne treba, dame i gospodo narodni poslanici, lokalnim i regionalnim samoupravama finansijska potpora. Omogućite ljudima da strani kapital, koji je vrlo zainteresovan, govorim o slučaju iz Zemuna, da dođe u našu lokalnu sredinu... (Predsedavajući: Gospodine Markoviću, možete li da vodite računa o vremenu dok putujemo turističkim destinacijama?) Koristiću i drugih deset minuta, u stvari, evo završavam, ...da dođu i da finansiraju izgradnju turističkih objekata. Izvinjavam se, po ovom amandmanu se više neću javljati i zato ću iskoristiti još ova dva minuta. Sedmo je – učešće u finansiranju prioritetnih investicionih programa i projekata razvoja iz programa fonda. Ko će odlučivati o tome koji su to prioriteti i koliko će provizije biti za odluku da je nešto prioritetno, a ono drugo nije? Zatim – druge aktivnosti iz oblasti turizma, u skladu sa ovim zakonom. I, na kraju – Vlada Republike Srbije bliže određuje način korišćenja sredstava fonda. Ovaj poslednji stav iz ovog člana omogućiće da i ljudi koji nisu do sada bili korumpirani – pri tome mislim na ministra, do sada nije bio korumpiran, bar mi ne znamo za bilo kakvu aferu u vezi sa njim – budu dovedeni u iskušenje i zato, ministre, zbog vas predlažem da vi ovaj amandman usvojite i da se ovaj član briše.
Hvala, gospodine Markoviću, što brinete o ministru. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, zaista je ovaj član – korišćenje sredstava fonda, na koji je amandman podneo kolega Zoran Antić, sve do poslednjeg stava, da će Vlada Republike Srbije bliže da uređuje način korišćenja sredstava fonda, što je, u stvari, najspornije u celoj situaciji, definisao šta su to problemi turizma i šta je neophodno da se uradi u konceptu i strategiji razvoja turizma uopšte. Međutim, kako su svi problemi nagomilani u našoj zemlji, tako je i problem oko restrukturiranja, odnosno privatizacije, koja nije završena, a naročito kada je u pitanju veliki broj hotelskih kompleksa i hotela u Beogradu i u drugim gradovima, jedan od velikih, ali ne i nepremostivih problema. Na njih treba obratiti pažnju ne samo u okviru vašeg ministarstva, već i u okviru primene Zakona o privatizaciji i ovog kvazizakona o evidentiranju oduzete imovine, zbog same činjenice i onoga što je vama poznato da bivši vlasnici žele da polažu pravo na neke od glavnih hotelskih objekata u glavnom gradu Beogradu. Kako je proces privatizacije za neka preduzeća iz oblasti ugostiteljstva u najmanju ruku sporan, a naročito su kolega Antić i drugi članovi Odbora za privatizaciju iz redova SRS-a govorili, pa i ovih iz ove, ovakve, vladajuće garniture, da mi imamo loše iskustvo, i sati i sati, i dani i dani su potrošeni u raspravljanju oko nepravilnosti kod privatizacija, a naročito kada su u pitanju "Putnik" i mnogi drugi manji ugostiteljski kompleksi, i što su bivši radnici i oni koji su samo delimično učestvovali u procesu privatizacije, a oštećeni, imali kao problem. Govorila sam mnogo o tome da je atraktivnost, uz gostoljubivost, koja je nesumnjivo prisutna i kod nas Srba i kod svih pripadnika drugih nacionalnih manjina, koji su lojalni građani Srbije i koji ovde žive i rade, naročito u nacionalno mešovitim sredinama, to je zapravo jedan od najvećih aduta koje mi imamo kao država i kao narod. Atraktivnost turističkih destinacija je nešto čime možemo da se dičimo i ponosimo svuda u svetu. Ako pogledate ovu monografiju koju je JUTA uradila, sa pregledom razvoja turizma u našoj zemlji od 50 godina unazad, kako se kretao taj razvoj, i kroz ove fantastične slike koje su tu uključene i prikazane, koliko su lepa sva ta mesta kada krenete širom Srbije, a i Crne Gore, vi vidite zapravo da nam ta atraktivnost ne manjka, ali da su neki krajevi, kao što je pribojski kraj i Pribojska banja, o čemu je danas govorio gospodin Penezić, izuzetno zapušteni. S druge strane, desilo se nešto, i to je verovatno bio odraz jedne takve planske politike koja je vođena u ono vreme komunizma, da neka mesta, ne bih da ih imenujem, ali vi verovatno pretpostavljate, koja samo u sklopu, odnosno pored nekog grada koji ne može da se nazove ni vazdušnom, ni banjom u pravom smislu reči, ima RH zavod, naziva se banjskim mestom, a to je u stvari neki rehabilitacioni ili rekreacioni centar. U sistemu velike i napredne tehnologije, modernog tržišta, mi moramo da se osvrnemo, kada razgovaramo o ovoj temi dnevnog reda, gospodine Dimitrijeviću, i na ono što je takođe deo vašeg resora. Vi znate, da bi se zadovoljila kvalitetna turistička ponuda, da je potrebno da sve ono što jedan hotelijer i pružalac usluga treba da ponudi kao atraktivni proizvod na tržištu mora da ima i da uključi, od najmanje sitnice, pa do najkrupnije stvari, kao kompletan proizvod. Mi kao država imamo problem, pa samim tim i naši hotelijeri koji veoma teško rade i koji sada, naročito ovi u Beogradu, imaju problem zbog prebukiranosti, jer je Beograd sada otvoren za raznorazne potencijalne investitore, i za one koji bi želeli da ulažu u našu privredu, ali ne nalaze baš najbolji jezik ili su se opekli zbog korupcije iz prethodne DOS-ovske garniture i ove sada. Dakle, turizam je usko vezan sa trgovinom i sa činjenicom, iako je svaki normalni građanin pozdravio akciju kupujmo domaće, da to baš nije tako i da je to licemerno sa vaše strane da sprovodite jednu takvu akciju, a u isto vreme ste u Vladi koja nemo posmatra da je spoljnotrgovinski deficit za prošlu godinu sedam milijardi dolara. Dakle, nemoguće je da se samo jednom kampanjom, koju sprovodi vaše ministarstvo i što treba da bude pozdravljeno, podstiče domaća proizvodnja. Ali, koja proizvodnja, kada je konditorska industrija uništena, kada je poljoprivredna proizvodnja zaista u nemogućnosti da se takmiči sa ovim uvozničkim lobijem. Sada dolazimo u situaciju da je i turizam usko vezan za taj problem koji Ministarstvo trgovine ima, i Vlada samim tim, i sve privredne grane, zbog ogromnog spoljnotrgovinskog deficita, koji je čak duplo veći nego za vreme one vlade, DOS-ovske i Živkovića, koju smo oduvali na izborima krajem decembra 2003. godine. Nije dovoljno da se samo napiše, kao što to stoji u ovom članu 50, šta je to što je potrebno da bi se unapredio turizam u našoj zemlji, jer već i sami vidite, kao što to znaju i svi narodni poslanici, da je to usko vezano sa mnogobrojnim drugim problemima, od privatizacije preko trgovine, preko deviznog kursa, koji u stvarnom, realnom životu i finansijskom tržištu nije ovakav, nego se i dalje drži na veštački način. Pa je samim tim svako onaj ko je u kontekstu izvorne delatnosti destimulisan da zbog toga izvozi ili ima barijeru od strane države, u nemogućnosti da sa druge strane kao neki kooperativan faktor učestvuje u turističkoj oblasti u našoj zemlji. To su sve veliki problemi koji se dešavaju pred vašim i našim očima, a koje očigledno ova vlada nije spremna da reši, jer svaki ministar ima svoj resor, kao što vi imate ova dva spojena, nekadašnja razdvojena ministarstva, trgovine i turizma, i vi sada radite onako kako vi mislite da treba, sa raspoloživim kadrom. Tu ima i te kako stručnih ljudi, koji su iz te struke, kao što su vaši saradnici za turizam koji su danas ovde prisutni, ali to su sve veliki problemi nacionalne prirode, koje ne ova vlada, već neka buduća će moći da rešava na pravilan i efikasan način.
Reč ima ministar Dimitrijević.
Važno je opet zbog nekih informacija. Ovde imam i izveštaj o tome kako je utrošeno nekih 77 miliona dinara prošle godine. Bilo je 540 subjekata koji su prošle godine konkurisali, neki sa ponajmanje dva ugovora. Znači, bilo je preko 1000 zahteva na iznos od preko tri milijarde dinara. Od toga, sklopljeno je 132 ugovora sa 124 korisnika, sa prosečnom vrednošću od 600 i nešto hiljada dinara. Pretpostavljam da je neko hteo da zloupotrebljava, on bi skupio pet ili 10 projekata i napravio bi 10 ugovora, a ne bi davao 100 i nešto ugovora sa prosečnom vrednošću od 600 i nešto hiljada dolara. I ove i prošle godine javni poziv je trajao od 15. januara do 31. marta, znači skoro tri meseca su svi oni koji su hteli imali prilike da se jave na konkurs. Preko 60% procenata od tih skromnih 70 i nešto miliona dato je u unutrašnjosti. Zastupljeno je, ja sam čak brojao, 55 mesta, plus Beograd i Novi Sad, zastupljene su sve turističke regije i naravno mi vršimo i naknadnu kontrolu namene tih sredstava. Pored Beograda i Novog Sada, novac je dat i Valjevu, Beočinu, Raškoj, Vršcu, Gamzigradskoj banji, Sremskoj Mitrovici, Donjem Milanovcu, Mionici, Velikom Gradištu, Ribarskoj Banji, Vrnjačkoj Banji, Sokobanji i tako redom, i RH centrima u Srbiji i raznim turističkim institucijama itd. U okviru neke opšte namene sredstava, od 132 ugovora četiri su data za opšti deo za subvencije u turizmu, osam za razvoj urbanističkih planova turističkih mesta, devetza promotivne aktivnosti, sedam za zaštitu prirodnih i kulturnih resursa, 44 za izgradnju turističke infrastrukture, 60 za osavremenjivanje i unapređivanje turističke ponude. Prema tome, zaista se prilično vodilo računa i o preciznoj nameni sredstava i to je manje više slučaj i ove godine. Opet kažem, nemamo nikakvih problema da se i odgovarajući odbor pozabavi namenom i trošenjem sredstava. Pošto je ovde nekoliko puta pomenut Horvat institut, treba reći sledeću stvar. Reč je o multinacionalnoj konsalting grupi koja je osnovana, ako se ne varam, 1909. godine. Jedna je od vodećih konsultantskih kuća u svetu, radila je strategije razvoja turizma mnogih zemalja i zemalja u okruženju i ima svoje ofise u više od 70, ako ne i u više od 100 zemalja sveta. Voleo bih da u pogledu stručnosti bilo ko da prigovor o tome. To što oni trenutno imaju ofis u Zagrebu, a nemaju ga u Beogradu, nije valjda prepreka da rade deo ovog posla. Ako da bog, biće ofis i u Beogradu i to može da bude plus za našu zemlju. To što taj institut ima takav naziv i što je sedište tog njihovog ofisa trenutno u Zagrebu, meni lično ne smeta, a nadam se ni vama.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Na početku da se shvatimo, SRS je protiv ideje osnivanja budžetskog fonda i sve ovo što pričamo odnosi se na to. Vi ste u članu 50. Predloga zakona utvrdili način korišćenja sredstava budžetskog fonda. Da to prevedem na običan jezik, za šta se koriste te pare. Imali ste prilike malopre da čujete od jednog od mojih prethodnika, mi smatramo da uopšte ta državna sredstva, a ta državna sredstva su državna čim se prikupe, čim se evidentiraju u budžetu, ne mogu da se koriste za učešće u finansiranju izgradnje, rekonstrukcije i opremanja smeštajnih kapaciteta i pratećih objekata u turizmu. Smeštajni kapaciteti možda još u nekom procentu nisu u privatnoj svojini, ali su pretežno u privatnoj svojini; ne pričam o broju objekata, ali u ukupnosti, bilo koji kriterijum ako uzmete, broj kreveta, broj objekata, nivoi usluga, disperzija tih usluga, destinacije. Ukoliko bi država intervenisala sa svojim sredstvima u nekom privatnom apartmanu, verovatno bi po tom osnovu postala suvlasnik za iznos svog ulaganja. Ono što je mnogo opasnije jeste što se vrši koncentracija sredstava na jednom mestu, stavlja se pod kontrolu jedne grupacije ljudi i onda stvarno dolazi do proizvoljnosti. Moguće je da elektroprivreda u Zaječaru razvija neku svoju mrežu prema nekoj destinaciji, a da to ne prati budžetski fond, jer navodno, u strategiji razvoja ne postoji to i strategija je nefleksibilna, a ona će verovatno da bude vodilja ministarstvu i svim drugim državnim organima koji na bilo koji način prate turizam. To je jedan problem. Znači, javlja se ta proizvoljnost, neusklađenost, jer ovde ste, vidim, predvideli da učestvujete u finansiranju reklame turističkih organizacija i asocijacija, gde treba da se omogući da se čuje, da se dobije prava informacija šta to Srbija nudi, koje destinacije i koji tip usluge, na kom mestu. Sve ovo može da se reguliše na drugi način. Da bi to bilo jasno, vidite, nekada kada je razvijan Kopaonik... Ili, možda je drugi primer za poređenje Tara – i danas na Tari pretežno imate objekte koje je napravila vojska. Tu su hoteli "Omorika", "Beli bor", "Javor", a kasnije su napravljena beogradska dečja odmarališta u Mitrovcu, i to je cela turistička ponuda. Znači, iza toga su stajale jake državne institucije, primetile su da se radi o jednoj izuzetnoj lepoti ove planine; razvijan je put od Kremne, sada je nešto sređeno i od Bajine Bašte nagore, a kasnije je krenula izgradnja jezera, odnosno brane; svi drugi su to pratili infrastrukturom i omogućili da se pojavi nešto što je turistička ponuda, ali ovo nije taj fond. To je problem. Kako je bilo na Kopaoniku? Takođe je vojska imala neke svoje objekte, a kasnije su planinari napravili svoja dva ili tri objekta, pa je "Geneks" krenuo, smatrao da može da napravi dobar posao; pošto je "Geneks" bio zadužen da krene onda je krenula infrastruktura, putevi sa jedne i druge strane, struja i tako je došlo do razvoja. Bilo je sredstava, bilo je ideja, bilo je takozvanih nosilaca posla i nešto se napravilo. Vremena su se promenila. Danas država treba da interveniše, pre svega u oblasti infrastrukture, a naši privrednici su dovoljno sposobni da svaku destinaciju vrlo lepo razrade i, naravno, da učestvuju u finansiranju izgradnje infrastrukture za određenu lokaciju. Formiranjem ovakvog budžetskog fonda, pogotovo imajući u vidu ovaj koncept Vlade i ovu podelu vlasti unutar Vlade, gde stranka zgrabi ministarstvo i druga nema dodira sa tim ministarstvom, ovo samo može da preraste u samovolju i u situaciju da imamo instituciju, ali nema efekata što imamo tu instituciju. Barem mi u Narodnoj skupštini smo svesni toga, posle brojnih agencija i drugih paradržavnih asocijacija, da je nešto urađeno, zakon donet, ali efekti od tog zakona gotovo da ne postoje. Slično će biti, ili potpuno identično, sa ovim budžetskim fondom za razvoj turizma, jer u ovom fondu neće biti duše, neće biti sagledavanja realnih potreba i stvarnih mogućnosti našeg razvoja. Šteta je što smo oduvek olako išli preko turizma. Ponavljam onu rečenicu – to je ipak najbolji izvoz.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Druže potpredsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, pa zašto bismo mi vas milošali, a vi nas ne vojvodate, svaki put malo da napravimo... i drugovi iz DS-a takođe, naravno, jeste. Član 50. zakona o turizmu važan je zato što definiše fond i za koje potrebe mogu sredstva da se koriste. Dve stvari hoću ovde da kažem, nije strogo vezano za amandman, izvinjavam se zbog toga. Gospodine ministre, sami ste rekli, dakle, kada bude završena raspodela ovih sredstava o kojima govorimo, u ovoj godini, bilo bi korektno da jedna sednica Odbora za trgovinu i turizam bude posvećena samo tome da i narodni poslanici i svi drugi budu u prilici da se informišu na koji način su ova sredstva podeljena. Molim da se, ako je to ikako moguće, vodi računa, sa ovim malim sredstvima, o nekakvoj regionalnoj ravnomernosti i o jednakim uslovima, da se ne dogodi da u jednom kraju, u jednom regionu baš niko ne dobije nijedan dinar, a da u nekim drugim ova sredstva dobiju ljudi u nekom značajnijem iznosu. Jedini problem sa ovim parama je to što nema još jedna nula ili dve, zato što su sredstva objektivno mala, i to je veoma važno. Drugo, takođe želim da kažem i da zamolim da se maksimalno povede računa o kontroli utroška ovih sredstava, jer ova sredstva mogu da budu plasirana iz najboljih namera, a mi bismo želeli da godinu dana nakon dodele sredstava imamo izveštaj, ako je moguće da se to uradi, da vidimo da li su oni koji su sredstva dobili ta sredstva iskoristili za infrastrukturu, za sve ono što je ovde navedeno. Naravno, sasvim na kraju vas molim da ne zaboravite ovaj kraj odakle ja dolazim, pošto to jeste važan kraj u Srbiji. Znači, to je Moravički okrug i Šumadija, postoji tamo Golija, blizu je Zlatibor, tamo je Rudnik i takovski kraj; u blizini su, takođe, Aranđelovac i Topola. Postoje zaista izvanredne pretpostavke za razvoj turizma i postoji nekoliko mineralnih banja, nisu to prave banje, već su to nalazišta mineralne vode. Dakle, da se ne dogodi da sve pare odu u Beograd i da nemamo izveštaj sa tim u vezi. Smatram da je važno da ovaj fond postoji i da ravnomerno možemo da ga raspodelimo, kao i da poslanici dobiju izveštaj kada sve ovo bude gotovo. Nemojte da dozvolite da vas optuže da ste sredstva delili preko SPO infrastrukture, to postoji kao jedna od hipoteza. Znači, potpuno sam ubeđen da tako neće biti i zato tako u dnu njive, kako se kaže, govorim o tome i smatram da će biti u najboljem redu. Hvala.
Gospodine Baraliću, zamolio bih vas da ponesete gospodinu Krasiću naočare, pošto je zaboravio, budite kolegijalni, ja se vama zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović. Gospodine Krasiću, to su vaše naočare, trebaće vam.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što su moje kolege iz Srpske radikalne stranke govorile da ovaj zakonski projekat ne rešava ključne probleme u ovoj grani koja je jako bitna za našu privredu, mislim na turizam, a i za našu zemlju, tako i ja kažem da će ovaj zakon samo komplikovati stvari i doneti nove namete na budžet Srbije. Naime, na terenu je situacija sasvim drugačija i ovi koji pišu ove zakonske projekte kao da ne znaju šta se dešava na terenu, kao da se nalaze negde izvan; ti resorni ministri nikako da siđu među građane Srbije da se uvere šta je tamo, u stvari, problem, šta je ključno i šta treba rešavati. Pisac ovog zakona je morao prethodno obići naše turističke objekte, banjske izvore, naše planine, naše srednjovekovne manastire i crkve i tako steći pravu sliku i predstavu u kakvoj situaciji se sve to nalazi. Dobro znate da je poslednje dve decenije, a možda i više, naš turizam dosta zapušten. Naši turistički kapaciteti su u takvom stanju da jednostavno nisu više za korišćenje. Ja dolazim iz Novog Pazara, naš kraj je poznat po lepim i ekološki čistim planinama, banjskim izvorištima, izvorima prirodne pitke vode, ali, nažalost, to je zapušteno i treba doći do tih objekata i izvorišta. Ovaj zakon, kako je napravljen, u koliziji je sa Zakonom o lokalnoj samoupravi, ako znamo da je prema Zakonu o lokalnoj samoupravi zemljište pod ingerencijom lokalne samouprave, a vidimo u članu 46. da od sredstva koja se ubiraju 80% pripada lokalnoj samoupravi. Osnivanjem fondova, agencija i raznih paradržavnih organa stvaraju se novi nameti na budžet Srbije. U proteklim decenijama i za vreme komunista imali smo fondove i SIZ-ove i znamo dobro kako smo prošli, kakve su to organizacije bile, da je to jednostavno bila prava birokratska centrala, ispostava tadašnje vlasti. Osnivanjem ovog fonda stvoriće se ispostava sadašnje vlasti, jednostavno stvara se novi birokratski aparat, a od svega ovoga građani Srbije i uopšte turizam Srbije neće imati ništa. Ako vidimo da postoji Turistička organizacija Srbije i vidimo da ministarstvo formira Turističku organizaciju Srbije i sam upravni odbor, ne znam kako će se finansirati ovaj fond i sa kojim novcem. Ako posebno obratimo pažnju na regionalizaciju turizma u Srbiji i izdavanje koncesija po regijama, to znači da će biti rasprodaja naših turističkih objekata po regijama. Šta ako dođe neki novi kupac, da li će biti stranac ili neki naš novopečeni biznismen, šta će on da učini? Jednostavno, rasprodaće to što se još može rasprodati, možda će koristiti neke svoje proizvode, a zapostaviti naše poljoprivredne i prehrambene proizvode. To je slika današnjice i naše zemlje koja je u tranziciji. Smatram da ovaj zakonski projekat ne rešava probleme i mislim da je amandman gospodina Antića na mestu, jer bismo time poboljšali ovaj zakon, a ukidanjem fonda izbegli novi namet na budžet Republike Srbije.
Reč ima poslanik Miljko Četrović. Sednica Odbora za saobraćaj i veze održaće se u 14,00 časova u sali na petom spratu.
Poštovani narodni poslanici, amandman na član 50. koji je podneo narodni poslanik Srpske radikalne stranke sasvim je opravdan. Imajući u vidu iskustvo koje smo imali, vezano za rad Fonda za razvoj Republike Srbije i nezakonito trošenje tih sredstava u prethodnom periodu, postavlja se pitanje zakonitosti trošenja tih sredstava i u mandatu ove vlade. Kao član Odbora za finansije u više navrata sam tražio izveštaj o radu Fonda za razvoj i ministar finansija Dinkić u više navrata mi je rekao na sednici Odbora da bi i on voleo da vidi taj izveštaj. Znamo kako su se stvari odvijale sa ministarkom Rašetom i napokon, posle nekoliko meseci, kao član Odbora dobio sam pregled o odobravanju i korišćenju tih sredstava. Pošto dolazim iz Kraljeva, a poznajem na neki način teritoriju celog Raškog okruga, video sam po kom principu su ta sredstva opredeljivana i deljena. Isto što je radio DOS radi i ova vlada; faktički, ta sredstva u najvećem broju slučajeva se opredeljuju privrednicima koji su usko vezani za stranke koje su na vlasti i koje sačinjavaju Vladu Republike Srbije. Postavio bih nekoliko pitanja ministru za trgovinu i turizam, pošto je sada tema zakon o turizmu – da li je u toku svih problema koje imaju radnici koji su radili u oblasti turizma, a ovde je pominjan "Putnik" i privatizacija "Putnika". Da li su mu poznati problemi AD ″Srbija″ - Kraljevo? To preduzeće koje je imalo preko 250 zaposlenih radnika, sa hotelom u najužem centru grada "Turistom", sa drugim hotelom "Parizom", sa pet-šest restorana u najužem centru grada, prodato je na aukciji Karićevom industrijalcu koji je kupio "Raketu" iz Užica, koji je posle sprovedene aukcije i potpisanog ugovora zatvorio hotel i skoro sve restorane u gradu, a radnici su navodno poslati na prinudni odmor. Više od godinu dana je proteklo, radnici se ne vraćaju na posao, niti primaju zarade, a postupak, odnosno ispunjenje uslova od toga industrijalca po potpisanom ugovoru nije praćeno od strane Agencije za privatizaciju. Tek sada, posle toliko vremena, došlo se do konstatacije da većinski vlasnik nije ispunio uslove iz ugovora. Kada mu je postavljeno pitanje zašto je tako postupio i da li je svestan da se među objektima koje je kupio za bagatelnu cenu nalaze i objekti koji su nacionalizovani 1946. godine, on je odgovorio direktno na Televiziji Kraljevo da je to problem lokalne vlasti, problem države i ako dođe do denacionalizacije neka država vraća bivšim vlasnicima, odnosno njihovim naslednicima. Da li je ministar otišao u Matarušku Banju (koliko sam video, juče je bio u Vrnjačkoj Banji) da vidi u kom stanju je Mataruška Banja? Jedna od značajnih banja u prošlom vremenu dovedena je do propasti i do rugla, a da ne govorim o kapacitetima koji su davali značajan prihod opštini i državi, od koga je živelo nekoliko stotina ili preko 1.000 radnika. Ne može se ovako parcijalno i sa nekim fondom ponovo, kroz ovakve privatizacije, i sa članovima 47, 48, 49. i 50, ovakvima koji su u bescenje oteli hotele, restorane i ostalo omogućiti da zavuku ruku, odnosno da im se preko ovog fonda da još sredstava. Takvima je doveka malo, njima je uvek malo, zato što su im gladne oči, a duše nemaju.
Reč ima narodni poslanik Ivan Radić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji je na član 50. podneo narodni poslanik Zoran Antić iz poslaničke grupe SRS u potpunosti prati prethodna dva amandmana, na član 48. gospođe Gordane Pop-Lazić i na član 49. gospođe Vjerice Radete. Mislim da su poslanici SRS-a u odbrani ova tri amandmana u potpunosti dokazali besmisao ovakvog načina finansiranja turizma u Republici Srbiji kroz fond za razvoj turizma. Fond za razvoj turizma, odnosno fondovi uopšte su, da tako kažem, zastareli način finansiranja. To je nešto što je preuzeto iz komunističkog doba. Svi znamo da su fondovi služili uglavnom za popunjavanje budžetskih rupa, a ponekad i za popunjavanje džepova državnih funkcionera. Srpski radikali smatraju da je prioritetno i da bi daleko svrsishodniji način finansiranja i pomaganja turizma u Republici Srbiji bio kroz stimulisanje stranog ulaganja, odnosno kroz strane investicije, ulaganje svežeg inostranog novca u turističke potencijale Republike Srbije, što treba podsticati poreskim olakšicama, odnosno odgovarajućom poreskom politikom države Srbije. Naša država se susreće sa jako teškom ekonomskom situacijom, sa velikim socijalnim problemima i u takvoj situaciji turizam obično bude poslednja rupa na svirali, a to je privredna grana koja i te kako može da doprinese razvoju privrede Republike Srbije. Samo bih uporedio ono što je gospodin ministar istakao u svom izlaganju danas i u jučerašnjoj raspravi, recimo, da je za 2004. godinu iz budžeta opredeljeno oko 60 – 70 miliona dinara za turizam u Republici Srbiji. Sa tim parama ne mogu da se pokrpe ni sve rupe na putevima turističkih destinacija u Republici Srbiji. Koliko je to malo pokušaću da predstavim podatkom da, recimo, Republika Slovenija samo od reke Soče (koja je veličine, recimo, kao Mlava u Republici Srbiji) godišnje ostvari prihod od 700.000 evra. Otprilike, to je ta suma koju Srbija ima za godinu dana. Dakle, samo od sportskog ribolova, gde dnevna dozvola staje od 200 do 700 evra. Da ne govorim o ostalim turističkim destinacijama Republike Slovenije. Dakle, potpuno je neophodno da se u oživljavanje turizma Srbije uključi strani kapital, jer sa stranim kapitalom Srbiji dolaze i strani turisti, a bez stranih turista nema turizma u Republici Srbiji, jer naš narod je previše finansijski iscrpljen da bi mogao da održava turizam Republike Srbije. Potpuno je izvesno da su Srbiji u oživljavanju turizma neophodni strani turisti, a njih mogu privući samo lepi objekti, kvalitetna usluga, a to je ono što Srbija danas nema, to je ono u šta u Srbiji poslednjih decenija nije ulagano, a toga će biti samo ukoliko se u turizam Srbije uloži svež kapital koji, po srpskim radikalima, može doći samo iz inostranstva.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS-a sam podneo amandman na član 52. stav 3. i u tom amandmanu se kaže: Član 52. stav 3. menja se i glasi: "Ne smatra se organizovanjem turističkih putovanja, u smislu ovog zakona, prodaja sopstvenih smeštajnih kapaciteta, bez usluga prevoza, preko sopstvene turističke agencije. Odvojena ponuda i prodaja pojedinih usluga, odnosno samostalni obračun, fakturisanje ili naplata pojedinačnih stavki za isto turističko putovanje ne oslobađa putničku, odnosno turističku agenciju ili bilo koje drugo pravno i fizičko lice od obaveza predviđenih ovim zakonom". Vrlo kratko obrazloženje: izmenom ovog stava preciznije se definiše pojam turističkog putovanja i obaveza turističkih agencija u skladu sa predloženim zakonom.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, pod uslovom da se ona prethodna četiri amandmana usvoje i da zakon ima određenog smisla, pokušao sam da amandmanom na član 53. neke stvari koje su ovim zakonom nedovoljno jasno definisane razjasnim i da ovaj zakon učinimo prihvatljivijim i, na kraju krajeva, primenjivijim. O čemu se zapravo radi? Svedoci smo da su nam turističke ture, letovanja, ekskurzije itd. organizovale nestručne ili nedovoljno stručne organizacije ili organizacije koje se turizmom kao predmetnom delatnošću bave samo privremeno, povremeno i površno. Svedoci smo bili baš prošle ili pretprošle godine da je jedno od takvih preduzeća, koje, pored trgovine i drugih poslova, ima upisanu šifru delatnosti i turizam, odvelo nekoliko desetina turista u Tursku, a da tamo prethodno nije obezbedilo smeštaj, pa su se ljudi našli na ulici. Zahvaljujući angažovanju Vlade Srbije ti ljudi su vraćeni, a da prethodno nisu iskoristili godišnji odmor zbog koga su, na kraju krajeva, i uplatili. Svedoci smo da nam nestručne organizacije i preduzeća koja se turizmom bave samo ad hok organizuju đačke ekskurzije, upišu u programu štošta, upecaju se i roditelji i nastavnici, a kada se ode tamo – smeštaj nekvalitetan, dnevni sadržaj za te ekskurzije apsolutno neadekvatan i deca bukvalno i ne vide deo onoga što je trebalo da vide, a ishrana i smeštaj budu ispod svakog nivoa i dostojanstva. Amandmanom sam hteo da popravim član 53, da se takvim poslovima ne mogu baviti preduzeća kojima to nije pretežna delatnost. Dakle, mogu oni da imaju registrovanu delatnost i još štošta, ali da im pretežna delatnost bude turizam ili da im isključiva delatnost bude turizam. Razlog zašto se, recimo, i nastavnici u školama i organizatori, uglavnom sindikalne ili neke druge organizacije u preduzećima, odlučuju za ovakve ture jeste pre svega pitanje cene. Jedan evro jeftinije, upecaju se, odu naslepo, tamo nemaju obezbeđenu ni ishranu ni smeštaj, tamo nemaju obezbeđene sadržaje i – nikom ništa, pojeo vuk magarca. Koliko znam, oni koji su dali pare da letuju još uvek se sude sa tzv. agencijom koja je organizovala ono letovanje u Turskoj. Koliko znam, nekoliko škola je pokrenulo sudske procese protiv nekih tzv. agencija koje su organizovale još prošle godine ekskurzije. Smatram da ovaj amandman apsolutno treba prihvatiti. U obrazloženju zašto se ne prihvata amandman kaže se: ″Amandman se ne prihvata, jer je članom 16. stav 1. Zakona o preduzećima propisano da preduzeće može obavljati jednu delatnost ili više delatnosti ako ispunjava propisane uslove za obavljanje svake od tih delatnosti.″ Ovi su ispunjavali zakonom propisane uslove, a pitajte onih sedamdesetak ljudi koji su razmišljali kako će da se vrate iz Turske. Pitajte roditelje koji su poslali decu na ekskurziju; ne govorim šta se sve na tim ekskurzijama pored ovog dešavalo, jer ne može turistička organizacija baš za sve da odgovara. Ali, ako pošaljem dete na ekskurziju onda smatram da tom detetu mora da se pruži ona usluga koju sam platio i, pre svega, da se garantuje sigurnost deteta. Smatram, ministre, da ovaj amandman možete prihvatiti i zakon će vam biti mnogo bolji, a i kada se ovaj amandman bude usvojio glasaću i za zakon.
Zahvaljujem se gospodinu Markoviću. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, možda je razlog za odbijanje amandmana koji je na član 53. Zakona podneo gospodin Momir Marković od strane ministra njegovo nerazumevanje za probleme koje ljudi i visoki profesionalci iz turističkih agencija imaju sa onim što se danas na tržištu turističke ponude, u moru raznoraznih kvaziaranžmana i aranžmana, zove svaštarenje. Jedan od doajena srpskog turizma, poznati stručnjak i turistički radnik, uvaženi gospodin Branko Kažanegra je u jednoj svojevrsnoj molitvi ili zakletvi turističkog radnika, a to je i naša asocijacija JUTA objavila u svojoj monografiji, napisao nešto što ima šaljivu konotaciju, a što je zaista tačno: turistički radnik, ma na kojim poslovima da radi, a naročito u turističkoj agenciji, mora da istrpi sve. Dakle, to mora da bude osoba koja je spremna da u širokom dijapazonu poslova prihvati odgovornost za sve ono što potencijalnom putniku ili korisniku usluge može da se desi, i to bez pardona. Mi ovde možemo jedni drugima da se obraćamo sa smeškom, sa oštrim replikama ili sa možda malo oštrijim govorom za nečiji ukus, ili ovako ili onako, da pijemo kafu ili da je ne pijemo kada imamo slobodno vreme, ali turistički radnik i neko ko je ponuđač jednog aranžmana u turističkoj agenciji mora da bude osoba koja je spremna da u svakom trenutku sa osmehom i na tolerantniji, ali stručan i kompetentan način predoči onome ko je korisnik usluge, potencijalnom putniku, šta je to što jedan aranžman sadrži. Pre svega moram da vam kažem da je ovo obrazloženje Vlade neprihvatljivo, jer taj Zakon o preduzećima je zamenjen Zakonom o privrednim društvima, koji je stupio na snagu pre tri meseca, pa se sada preduzeća, odnosno prilikom osnivanja jednog preduzeća, tako nazivaju. Vi znate da svako ko registruje privatno preduzeće u Srbiji ili preduzeće uopšte sebi pored pretežne delatnosti dodaje još niz onih poslova koje navodno želi da obavlja. Osnovalo se pre, zamislite, dva meseca privredno društvo DOO ″Šumadija sajam″ - Kragujevac; došao na famoznu ideju novi gradonačelnik, koji nije baš u ljubavi sa ministrom Dimitrijevićem i ovom njegovom grupom, je l′ tako. Zamislite, registrovali su se i za prodaju ″Erbasovih″ aviona, i za golubarstvo, i za prodaju pilića na veliko i malo, evo klima glavom gospodin Radosavljević. Ne mogu da se setim, verujte mi, u pola dva iza ponoći sam čitala po šiframa koje su sve te delatnosti. Da li je onda normalno da neko ko sebe smatra turističkim radnikom, vlasnikom, a inače sam jedan niz godina, ali teškog rada, provela u prvoj privatnoj turističkoj agenciji u Srbiji koja nikada nije svaštarila... U vreme sankcija neke kolege su pokušavale da preživljavaju na taj način što su organizovale tzv. šverc ture. To nikada nije radila turistička agencija u kojoj sam imala zadovoljstvo i čast da radim. I ne samo zbog toga, nego zbog činjenice da sve druge velike turističke agencije i ljudi koji su specijalizovani za neki deo posla u oblasti turističke ponude mogu kvalitetno da rade, nemojte da dozvolimo da ovim poslom ili pravljenjem turističkih aranžmana može da se bavi možda i ″Šumadija sajam″ - Kragujevac. Samo pridodaju tamo i kažu – organizovanje turističkih putovanja, a tamo skupljeni s koca i konopca, ne zna se ko je gori, od tog upravljačkog organa, počev od direktora, pa redom. Da ne govorimo o tome da, recimo, gumarska industrija ili neka fabrika za promet i proizvodnju guma, koja ima maloprodaju ili trgovinsko preduzeće, može da organizuje turistička putovanja. Onda se dešava ono od čega je samo jedan deo u nizu tih crnih momenata naveo gospodin Momir Marković. Meni se, recimo, desilo (neću spomenuti ime te turističke agencije, ali neko bi od vas pomislio da su u pitanju možda i visoki profesionalci) da gimnaziju iz Velikog Gradišta i njihove maturante 1994. ili 1995. godine odvedem na maturantsku ekskurziju u Atinu, sa obilaskom svih antičkih lokaliteta. Ta deca koja su krenula sa mnom i profesori iz te škole ne da nisu bili uskraćeni (zato što je takva agencija u kojoj sam bila zaposlena) za sve ono što je navedeno u programu putovanja, nego smo uvek nastojali (a to i danas radi vlasnik te agencije i zaposleni u njoj), kao i mnogi drugi profesionalci, da ponudimo i preko toga što su deca, odnosno putnici platili. Dolaskom na odredište – kompleks pravoslavnih manastira Meteori, zatičem jednu veliku grupu đaka u organizaciji jedne turističke agencije, a njih je preko 120, koje vodiči koji su krenuli sa decom na put nisu želeli da uvedu da posete ni manastir Metamorfozis, ni drugi u kompleksu, koji su otvoreni za tu đačku ekskurziju, iz razloga što su ih, eto, doveli na odredište, pa šta imaju sada i da ih uvode unutra i bilo šta da im objašnjavaju. To su ljudi koji su neprofesionalci, a njih ima u svakom poslu, pa ih ima i u oblasti turizma. Ako je ovaj zakon, a to svakako može svako u ovoj sali da pozdravi,... (Predsednik: Vreme.) ... u jednom delu imao za cilj da profiliše koje su to turističke agencije koje mogu da se bave, pod oznakom, odnosno licencom A, ponudom i prodajom aranžmana u zemlji i u inostranstvu, kadrovski osposobljene, koje imaju sve uslove, odnosno licencu, a ko su oni koji su subagenti, onda je neverovatno da mi ne suzimo na takav način taj krug. Neka bude u Srbiji, nemam ništa protiv, na hiljade turističkih agencija, a neka se kroz ponudu i tražnju na tržištu i kroz kvalitet oni bore za svoje mesto. U Kragujevcu ih sada ima mnogo više nego što je ova, jedna od najpoznatijih... (Predsednik: Vreme, gospođice.) ... evo, završavam, agencija, ali ona opstaje zbog toga što svojim kvalitetom putniku, svakom odreda, daje i preko uplaćene cene. A danas je, morate da priznate, dame i gospodo poslanici, prava privilegija da odete na vikend u neku banju u Srbiji, a da ne govorimo o aranžmanima za inostranstvo. (Predsednik: Hvala, gospođice Jovanović.) To moraju da rade ljudi koji su visoko i stručno kvalifikovani ili su se svojim radom i dugogodišnjom istrajnošću i učenjem kroz posao kvalifikovali da pružaju kvalitetnu uslugu. Hvala.
Hvala vam. Kratka replika, izvolite, ministar Bojan Dimitrijević.
Pošto je ovde spomenut moj odnos sa gospodinom Veroljubom Stevanovićem, moram da kažem sledeće: mi nismo u svađi, ali priznajem da nismo ni u ljubavi.
Izvolite, narodni poslanik Branislav Stevanović, povodom istog amandmana. Hvala, gospodine Dimitrijeviću, ništa bolje nego poznavati nijanse. Izvolite.
Pošto ministar nije sa gospodinom Stevanovićem u dobrim odnosima, nadamo se da će se pomiriti. Na član 53. amandman je podneo gospodin Momir Marković, poslanik SRS-a. Kada su u pitanju agencije koje treba da organizuju ekskurzije, ja po običaju umem uvek da navedem neki primer iz svoje opštine. Hoću da kažem da imamo strašne stvari kada su u pitanju organizovane, posebno školske, ekskurzije, gde su odgovorni da li direktori, da li škola, ili nastavnici, ili bilo ko da organizuje te ekskurzije. Dešava se, znači, odavde na 50 kilometara udaljenosti, da deci koja su u predškolskom ili do četvrtog razreda osnovne škole naplaćuju ekskurziju samo da ih odvedu da posete zoološki vrt, i za to naplaćuju hiljadu dinara, što znači da oni tu više nego dva puta zarade na deci. A, moramo da uzmemo u obzir da imamo dosta siromašne dece, koja zaista sebi teško mogu tako nešto da priušte, pogotovu kod roditelja koji imaju dvoje ili troje dece. Prema tome, apelujem na gospodina ministra da se zaista uzme u obzir ova situacija i da ne bude takvih prilika u budućnosti. Često se pominju i donacije, strane donacije; smatram da u oblast turizma apsolutno ništa nije u ovom vremenskom periodu uloženo. Nama se stalno priča da se pravi jedinstvena Evropa, Evropa bez granica, ali, gospodo, moramo priznati da mi, nažalost, sada ne znamo ni sami da li imamo more i da li je uopšte naše more, kada uzmemo u obzir da, posle granica sa Republikom Srpskom, imamo granične prelaze sa Crnom Gorom, pa i sa Kosovom i Metohijom. Nažalost, umesto da nas, kako vi kažete, uvodite u Evropu, mi smo u stvari, koliko mogu da zaključim o ovome, samo još više izolovani od sveta. Prema tome, hoću da skrenem pažnju gospodinu ministru i njegovima u Vladi da povedu računa, da pokušaju u nekoj bliskoj budućnosti da deblokiraju te prelaze i da ne budemo više ovako nedefinisana država sa nekim čudnim granicama. Da bismo prosečnom stanovniku Srbije omogućili da ide na more i na planinu naravno da Vlada treba ozbiljno da razmatra pitanje životnog standarda prosečnog građanina. I, naravno, kada se dođe u situaciju, ako budemo mogli, da Vlada Srbije zapošljava narod u Srbiji, onda možemo da očekujemo i veće posete u banjama, na moru i na planinama. Hoću da kažem da sam u ovom periodu zaista primetio, kao član Odbora za privatizaciju, da je veoma, veoma malo, praktično, ovde uopšte nikakva sredstva nisu izdvojena iz privatizacije za razvoj turizma, pa još jednom želim da apelujem na Ministarstvo i gospodina ministra da to uzme u obzir. Ali, veoma će teško biti u ovoj situaciji da se izvrši privatizacija naših turističkih objekata. Kako vi često apelujete da nas uvodite u Evropu, treba da znate još jednu stvar koja je veoma važna, a radi se o tome da i u samoj Nemačkoj nastupa ekonomska kriza. To smo mogli da primetimo za vreme prvomajskih praznika, da su tamo bile užasno velike demonstracije. Meni je moj prijatelj koji dugo živi u Nemačkoj, koji ima motel, ispričao da je do prošle godine prodavao po pet-šest bačvi piva u motelu i restoranu, a sada jedva jednu i po. Znači, hoću da kažem da i u samoj Nemačkoj nastupa ekonomska kriza i da nećemo moći tako lako da prodajemo naše turističke objekte Nemcima i uopšte Zapadu, što znači da bi ipak trebalo, što često gospodin Tomislav Nikolić kaže, da se okrenemo istoku, pa da mi njima budemo zapad.
Hvala vam. Izvolite, reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime Srpske radikalne stranke narodni poslanik Momir Marković uložio je amandman na član 53. Ako pročitate tekst Predloga ovog zakona videćete da je putnička agencija, kako predviđa i predlaže član 53, odnosno turistička agencija preduzeće, drugo pravno lice, odnosno preduzetnik, koje u okviru registrovane delatnosti putničkih, odnosno turističkih agencija obavlja poslove pod uslovima propisanim ovim zakonom. Dame i gospodo narodni poslanici, ovo ne liči na agenciju. Turistička agencija mora biti specijalizovana i isključivo se baviti poslovima turizma. Ako će turistička agencija biti registrovana i za sakupljanje puževa ili pečuraka, a uz to da se bavi pružanjem turističkih usluga, dešavaće nam se ono što se dešavalo u prethodnom periodu. Brojne turističke agencije bavile su se, između ostalog, pružajući turističke i prevozne usluge za prevoz učenika i pružanjem usluga u turističkom prometu. Imali smo kobne rezultate rada takvih agencija, odnosno preduzetnika, koji su se bavili svim i svačim. Srpska radikalna stranka smatra da moraju biti propisani oštri kriterijumi za turističke agencije koje će se baviti ovim poslovima, kako bi se sprečile brojne zloupotrebe, a samim tim i neželjene posledice. Ovako proizilazi da nosi naziv turistička agencija, a da se u praksi bavi brojnim delatnostima i nije usko specijalizovana za pružanje ovih usluga i da obavlja delatnosti kako to treba da bude određeno jednim zakonom. Zbog toga predlažem, gospodo narodni poslanici, da u danu za glasanje prihvatite ovaj predlog koji je podneo narodni poslanik Srpske radikalne stranke gospodin Momir Marković.
Izvolite, reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovde je stvarno čudo da Vlada nije prihvatila ovaj amandman, jer razlika je samo u jednoj reči. U amandmanu se navodi da se pretežno obavlja ta delatnost koja je propisana ovim zakonom, i samo zbog reči ″pretežno″ Vlada ovo nije prihvatila. U obrazloženju Vlade se pozivate na član 16. stav 1. Zakona o preduzećima. Mislim da mi taj zakon danas nemamo. Pozivate se na zakon koji ne postoji, odnosno Zakon o preduzećima postoji u obrisima, i to su one prelazne i završne odredbe, ali to je član 400 i neki. Član 16. sigurno više ne postoji. Pošli ste od logike da svako privredno društvo može da obavlja više delatnosti i da ne bi bilo uputno da se turistička agencija, bez obzira na oblik organizovanja, statusni izgled, limitira samo delatnostima koje se odnose na turizam i ovo što ste naveli u članu 54. A, mi upravo smatramo da je to neophodno, da se ne bi dešavale ″Fantazije″, da se ne bi dešavala situacija da neko formalno-pravno bude registrovan kao agencija, a organizaciona jedinica njegove agencije, na bazi Zakona o privrednim društvima, bude kasapnica, ili neki drugi organizacioni oblik, pa se samo zloupotrebljava reč turistička agencija, a kada se pogleda nomenklatura delatnosti, izvrši uvid u ukupne prihode i poslovanje, vidi se da od turističke delatnosti ostvaruju 5% ukupnog prihoda, a 95% na drugi način i vršenjem drugih delatnosti. Ideja ovog amandmana jeste da pretežna delatnost odgovara nazivu firme. Amandman je podnet radi pravne sigurnosti onih koji koriste usluge turističke agencije, da se ne bi desilo da se posle primljenih uplata, pre izdavanja vaučera, građanin iznenadi i vidi da to što je u naslovu bilo turistička agencija u praksi nije turistička agencija i nije organizovala putovanje, nije zakupila, nije zaključila odgovarajuće ugovore, te su građani prevareni. Mislim da je ova vlada imala problema sa jednom prevarenom grupom turista, koja je iz Turske došla avionima JAT-a, a verovatno Vlada zna ko je prevario, da li taj vlasnik, taj Turčin ili možda neko blizak Vladi ko je dobio besplatno letovanje. Eto, za besplatno letovanje pukla tura, građani razočarani, uplatili jednu turističku uslugu, od dvokrevetnih apartmana ostale su, praktično, neke druge sobe i neki drugi nivo usluge. Naravno, to ima mnogo više dodirnih tačaka sa kontrolom poslovanja, nego sa ovim što je predmet ovog amandmana i ovog člana. Smatram da ništa ne smeta da u zakonu u ovom članu stoji ta reč ″pretežno″, jer je samo u funkciji objašnjenja suštine šta treba da ispuni taj privredni subjekt koji se bavi poslovima turističke agencije. Znači, mi amandmanom ne diramo organizacioni oblik, ne sporimo da to može da bude preduzeće, da može da bude preduzetnik, ne ulazimo u oblik organizovanja preduzeća, da li će biti DOO ili akcionarsko društvo, ali samo navodimo da pretežna delatnost treba da bude ovo što ste naveli u sledećem članu. Stvarno mi je čudno da Vlada nije prihvatila ovaj amandman koji pomaže Vladi i omogućava joj da po sistemu čistih računa ide i prema građanima kao korisnicima i prema turističkim i putnim agencijama kao onima koji garantuju određeni nivo usluge.
Još neko povodom ovog amandmana? (Ne.) Narodni poslanik Milorad Mirčić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 54. doda novi član 54a. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, a pretpostavljam da prvi stav amandmana štiti sve nas.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada smo prvi put razgovarali o amandmanima na Predlog zakona o turizmu stekla sam utisak da su i kolege članovi Odbora za trgovinu i turizam saglasni sa ovakvim amandmanom, ali kada je došlo do glasanja Odbor nije glasao u punom sazivu. Kolege poslanici iz DS-a su se uzdržali od glasanja kod ovog amandmana, a ovako su po inerciji poslanici iz vladajuće strukture glasali protiv, ne razmišljajući o tome da je ovaj amandman izuzetno kvalitetan i da će poboljšati član 54. koji definiše šta su to obaveze turističke agencije. Opet vas pozivam da u danu za glasanje obratite pažnju i da, uz svu argumentaciju, da bismo napravili sada jedan sled i kontinuitet ove priče, glasate za amandman na član 53. gospodina Markovića, a onda, da bi se zaista visoko profesionalizovala oblast ponude i prodaje turističkih aranžmana, da glasate za ovaj amandman kolege Milorada Mirčića da se iza člana 54, na koji nismo vršili intervenciju, jer je relativno korektno urađen, doda član 54a. On treba da omogući ono što je svakom putniku koji je platio aranžman potrebno da bi imao potpunu diskreciju i zaštitu prilikom korišćenja svog aranžmana. Vi znate da su pojedini državni funkcioneri, u političkom smislu protivnici SRS-a, imali raznorazna iskustva kada je u pitanju obelodanjivanje, odnosno objavljivanje stvari iz njihovog privatnog života. Mi kao stranka nikada nismo – i onda kada su nas mediji zbog Zakona o informisanju, koji je promovisan u vreme dok smo bili na vlasti, najgore optuživali – mogli da opravdamo ono što su radili oni koji su podržavali stranke iz sadašnje opozicije, a kasnije veoma loše vlasti, a to ni dan-danas niko moralan i normalan ne može da podrži, da se stvari iz privatnog života nekog pojedinca, bez obzira da li je on političar ili bilo koja druga javna ličnost, na najgori mogući način zloupotrebljavaju. Desilo se to i predsedniku Skupštine gospodinu Predragu Markoviću da su mediji preneli kada i u koje vreme se on nalazi na skijanju, da li je poneo džemper, koju ski-stazu koristi, da li ide na letovanje ili ne ide itd., i ne samo njemu, nego i nekim bivšim ministrima. Ali, u pitanju je princip da se turističke agencije obavežu da će u svom poslovanju da se drže visokoprofesionalno onoga što se zove poslovna tajna, odnosno da omoguće svakom korisniku aranžmana da ima u tom smislu potpunu zaštitu. Svakojaki su problemi mogući i bili su u tom smislu, ne samo kod ljudi koji su poznati, nego i u običnim životima. Ali, ko je taj, a naročito onaj ko prodaje aranžman u turističkoj agenciji, ili vlasnik agencije ili neki komercijalista, ko sme da se drzne i da se usudi da bilo kome da podatak o tome kada je neko došao, sa kim je došao, da li je došao u regularnoj ili neregularnoj pratnji, što ja ne mogu da opravdam kao moralna žena. Ali mogu da opravdam da visoki profesionalci imaju ulogu da štite svakog pojedinca, pa i onoga ko ulazi u te neke druge forme druženja. To može da se desi i predsedniku Skupštine i svakom pojedincu u ovoj sali. Prema tome, nemojmo da dozvolimo da se na takav način manipuliše. Sada na kraju svake turističke ponude svaka turistička agencija kaže da se agencija pridržava opštih uslova putovanja i onih normi koje su propisane zakonom, a misli se, kao što je meni Vlada dala odgovor, kao predstavniku, i gospodinu Mirčiću, na Zakon o obligacionim odnosima. Nije to dovoljno. Onda kažete – ne možemo taj deo Zakona o obligacionim odnosima da inkorporišemo u ovaj zakon. To nije nikakav izgovor. Ako to već postoji, a mnogi zloupotrebljavaju i krše taj zakon i dok to dođe do nadležnog suda neki ljudi, zbog neke bruke i sramote ili zbog bede koja ih je snašla, u tom smislu ne potežu krivične prijave, zašto vam onda smeta da stoji ovakav član 54a. Ja ću da vam ga pročitam u celosti i da vas pozovem, dame i gospodo poslanici, da ga u danu za glasanju prihvatite. On glasi: "Agencija je u obavljanju poslova organizovanja turističkih putovanja obavezna da: 1) čuva kao poslovnu tajnu (tako je, gospodine Markoviću) sve što je saznala o putniku i bez njegovog odobrenja, osim u zakonom propisanim slučajevima, nikome ne sme saopštiti njegovu adresu, mesto i vreme putovanja, boravka, uplaćenu cenu, kao ni imena njegovih saputnika." Ovo takođe za neke može da bude veoma važno. ″2) ponudi putniku potrebno osiguranje od povreda, bolesti, smrti i gubitka prtljaga za vreme putovanja i boravka″, što je takođe veoma važno, jer to svakome može da se desi, a najčešće se dešava gubljenje prtljaga. ″3) kada pruža usluge turističkog putovanja, izletničkog programa ili transfera putnika da koristi prevozna sredstva u kojima su putnici i prtljag osigurani, kao i ugostiteljske objekte u kojima su korisnici usluga osigurani. 4) prevoz putnika treba da obavlja sopstvenim prevoznim sredstvima, prevoznim sredstvima u vlasništvu drugih pravnih i fizičkih lica koja su u Republici Srbiji registrovana za obavljanje delatnosti prevoza putnika, a uz saglasnost resornih ministarstava za poslove saobraćaja i turizma i u vlasništvu inostranih pravnih i fizičkih lica. 5) u svim štampanim, reklamnim i drugim materijalima, kao i u svim poslovnim dokumentima vidljivo da naznači broj licence agencije″, da je licencirana za taj posao. ″6) za svaku grupu od 15 do 75 putnika, za vreme celog putovanja, angažovati najmanje jednog stručnog radnika, organizatora putovanja koji će pratiti turističku grupu, ako nije angažovala turističkog vodiča″, odnosno ako vodič čeka za određeni lokalitet, ali pratilac svakako mora da bude prisutan. Predlažem vam, a vi sami vidite, neki od vas su imali možda, ili ne daj Bože da imaju, negativno iskustvo, ali zbog svih drugih građana i korisnika putničkih aranžmana, da prihvatite ovaj amandman kolege Milorada Mirčića.
Hvala vam, gospođice Jovanović. Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a zatim narodni poslanik Zoran Krasić, pa onda idemo dalje. Moram samo da dam jednu napomenu, hvala vam što brinete o svima nama ovim amandmanom, ali moram da vam kažem da ja stvarno nemam nikakvih primedaba, jer nijedna agencija nije dala podatke, tako da moj saputnik nije bio poznat, a podaci koje su novine objavile su podaci koji su svima poznati i ne potiču iz putničke agencije. To su podaci da ja sve plaćam iz svog džepa, da često plaćam i pratnji i da se povremeno zaustavim da pomognem ljudima, kao što je, recimo... Obezbeđenje je pratnja, kao što znate, jer tri funkcije to moraju da imaju. Hvala vam mnogo na ovoj podršci. Izvolite, gospodine Markoviću, i izvinite što ste čekali.
Gospodine predsedniče, mi iz Srpske radikalne stranke ćemo uvek braniti vas i nećemo dozvoliti da pogotovu takve informacije izađu u javnost, bar ne od onih koji nisu nadležni za to. (Predsednik: Hvala i vama.) Dame i gospodo narodni poslanici, od kada ovaj parlament zaseda ovde doneli smo sijaset zakona koji su onog trenutka kada su usvojeni mogli komotno da idu u neku od fioka ili na neku od polica ministara koji su nadležni za to. Ovaj zakon ne bi trebalo da doživi takvu sudbinu i poslanici SRS su podnošenjem amandmana pokušali da ovaj zakon maksimalno poboljšaju, da bude primenjiv, da bude korektan i trudimo se da naše amandmane obrazložimo tako da i poslanici vladajućeg dela parlamenta glasaju za ove amandmane i da ih ugradimo u zakon. Narodni poslanik Milorad Mirčić je u ime SRS-a podneo amandman koji je apsolutno smislen i apsolutno potreban da se ugradi u ovaj zakon. Članom 54. je u Predlogu zakona objašnjeno čime se bavi agencija. Članom 54a, koji bi bio dopuna ovog člana, objašnjeno je šta agencija mora da radi u cilju zaštite integriteta ličnosti koja koristi njene usluge, u cilju zaštite turiste koga je odvela negde. Dozvolićete, ali i sada u zakonu postoji da turistička agencija ne sme nikome čak ni spisak putnika dati , osim MUP-u. Dopunom ovog zakona članom 54a mi primoravamo one koji se bave ovom delatnošću, dakle, turističke agencije, da se pridržavaju i ovog dela zakona. Mislim, ministre, da će ako usvojite amandmane na članove 51, 52, 53. i 54. ovaj zakon biti apsolutno kvalitetan i primenjiv i mnogo ćete manje glavobolje sutradan imati kao ministar; kažem sutradan, jer već prekosutra će Vlada pasti, naksutra su izbori, a u ponedeljak ili utorak, mislim na jesen već, doći će neki novi ministar i ne radimo mi ovo, ministre, zbog vas, nego zbog ministra iz Srpske radikalne stranke koji će sutradan sesti na vašu fotelju. Hvala.
Hvala vam na imaginaciji. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, a potom narodni poslanik Nikola Lalić. Izvolite.
Sa gledišta Vlade problem ovog amandmana je taj što on zadire u uzanse i zadire delimično u neke propise kojima je ova materija regulisana. Poučeni nekim iskustvom, zašto ne pomenuti, radi se o članu 54a, koji praktično pokušava da propiše minimum standarda za poslove organizovanja turističkih putovanja, tu je dato šest tačaka gde je tačno navedeno šta je agencija dužna sve da obezbedi, naprosto, vreme je pokazalo da postoji potreba, a ja bih čak rekao da je ovo nužno da se uradi. Samo da vas podsetim, kada je pre nekoliko meseci došlo do onog udesa, prevrtanja autobusa kod Lajkovca, onda se ispostavilo, a Ministarstvo prosvete je na neki način nadležno, jer su škole organizovale to putovanje preko nekih turističkih agencija, došlo se do zaključka da je postojao neki propust, manjkavost u pogledu uslova koje je agencija morala da obezbedi kao minimum usluge koju pruža. Da li treba da pominjem one situacije kada građanin uredno uplati, kupi neku uslugu i tamo gde sleti ne čeka ga niko ispred agencije, niko ne posreduje u traženju paketa, već je sve formalno-pravno pokriveno nekim propisima, pa da li je to propis koji reguliše saobraćaj, da li je to Zakon o obligacionim odnosima, da li su u pitanju neke uzanse koje su takođe obavezujuće, ali ipak u odnosu na zakon na jednom nižem nivou, i onda se jednostavno građanin nađe u čudu, ne zna ni kome da se obrati i ne garantuje mu se zaštita. Na ovaj način, poslanik Srpske radikalne stranke je predložio da se dopuni ovaj zakon novim članom 54a i navedeno je tih šest tačaka koje predstavljaju minimalne uslove koje mora da ispuni organizator turističkog putovanja. On garantuje onome ko koristi njegove usluge. Nema potrebe da se građanin upućuje da neka svoja prava, nezadovoljan za sve vreme turističkog putovanja, ostvaruje prema prevozniku, prema hotelu ili prema nekom drugom. Njegova ugovorna strana je turistička agencija, onaj ko je organizovao turističko putovanje. Ako sve ovo već postoji, kako stoji u odgovoru Vlade, i rasuto je u nekim propisima i nekim podzakonskim, čak ne mogu reći ni podzakonskim aktima, nego uzansama koje regulišu sam način obavljanja neke delatnosti, onda smo, poučeni ovim iskustvom, verovatno primorani da ovo kao minimum ugradimo u ovaj tekst zakona, upravo da bi se pružila garancija korisniku usluge, da bi svaka agencija morala da zna, ako ne da stekne to saznanje preko uzansi, onda preko zakonske norme, i da svi znaju šta je njihova obaveza kada se late jednog ovakvog posla. To je bila svrha ovog amandmana. Kao što se čudim za onaj prethodni amandman, za ovaj se još više čudim, jer, vidite i sami, član 54a tretira samo ono iz člana 54. što je delimično regulisano u tački 1) – organizovanje putovanja i boravka. Ovde član 54a priča o organizovanju turističkog putovanja i minimalnim uslovima koje mora da ispuni taj organizator. Ukoliko te uslove ne ispunjava, onda to putovanje nije u skladu sa zakonom i svi koji su oštećeni i nezadovoljni imaju pravo na odgovarajuću satisfakciju. Ovaj amandman je dobar i za Vladu i za sve.
Reč ima narodni poslanik Nikola Lalić.
Dame i gospodo poslanici, moramo uvažiti činjenicu da ovaj zakon ima 135 članova, a podneto je oko 50 amandmana, što znači jedna trećina. Kada uzmemo sve ovo u obzir, vidi se da zakon nema dobru koncepciju, odnosno da mora ići na popravni ispit, što znači – ako neko ne savlada gradivo, mora na popravni. U ovom slučaju kolega Milorad Mirčić opredelio se da podnese amandman na ovaj član 54. zakona i da ne ide na popravni ispit predlagač, nego da ide na popravni ispit, faktički, amandman. Ovim amandmanom se obavezuje agencija da ispuni obaveze prema svom klijentu, odnosno da se ne desi kao što se prošle godine desio slučaj "Fantazija turista", gde su naši građani bili oštećeni na taj način što su izvršili uplatu za svoja putovanja, a na kraju su ostali na ulici. Nadam se da ćete u danu za glasanje smoći snage i pritisnuti zeleno dugme da se ovaj amandman usvoji.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 59. amandman je podneo narodni poslanik Darko Glišić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Darko Glišić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u poslednjem stavu člana 59, koji predviđa licenciranje, stoji da ministar propisuje bliže uslove i postupak za izdavanje i oduzimanje licence i utvrđuje visinu troškova postupka. Ovim amandmanom predviđa se da ministarstvo donosi te uslove, da propisuje postupak na osnovu koga će se obaviti ono što predviđa član 59. Smatram da bi ministar trebalo da prihvati jedan ovakav amandman, iako je obrazloženje Vlade, koje je dala ne prihvatajući ovaj amandman, slično nekim obrazloženjima za prethodne amandmane koje su podneli poslanici SRS, a tiču se promene tog dela da ne donosi ministar već ministarstvo. Tačno je da je odredbom člana 71. stav 3. Zakona o državnoj upravi funkcioner koji rukovodi organom državne uprave ovlašćen za donošenje rešenja, ali ovde se ne misli ni na kakvo rešenje, već na uslove i postupak, dakle jedan propis na osnovu koga bi trebalo izdavati A i B licencu. Licenca A je predviđena za organizovanje putovanja u zemlji i inostranstvu a licenca B za organizovanje putovanja u zemlji. Sa druge strane, vama bih lično savetovao, ministre – jer time nećete doći u eventualno iskušenje da izdate možda nekome licencu ko vam je blizak politički ili prijateljski, pa da onda "Kurir" o vama u nastavcima piše iz dana u dan, a obzirom da imamo loše iskustvo u vašoj vladi, ovo mi se čini kao kada bismo potpredsedniku Vlade dali nešto iz oblasti telekomunikacija da sam potpiše, bez konsultovanja drugih –da prihvatite ovaj amandman i da ministarstvo propiše uslove za izdavanje i eventualno oduzimanje A i B licence koje su predviđene ovim zakonom. Ubeđen sam da ćete dobronamerno shvatiti svaki savet poslanika Srpske radikalne stranke i da ćete neke amandmane prihvatiti, kako taj zakon posle sledećih izbora ministar iz naše stranke ne bi morao mnogo da menja.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Naravno, ovaj amandman ne treba shvatiti kao prigovor upućen Ministarstvu, već pre svega Republičkom sekretarijatu za zakonodavstvo. Skoro tri godine imamo praksu da kada treba da se definiše državni organ onda se pribegava nekonzistentnoj upotrebi različitih termina i izraza. Evo, ovih godinu dana se odomaćila reč ministar. Pravilno bi trebalo da glasi – ministarstvo nadležno za poslove. To je pravilna formulacija, sa kojom se izbegava bilo kakva eventualna promena Zakona o Vladi i Zakona o ministarstvima, jer je moguće da se promeni naziv ministarstva, da se podele ministarstva, da se poslovi sele u neko drugo ministarstvo. Da bi se izbegla ta konfuzija obično se koristi termin – ministarstvo nadležno za poslove, pa u ovom slučaju u nastavku – turizma. Na taj način se izbegava bilo kakva potreba da se u budućnosti menja zakon zbog toga što se promenio Zakon o ministarstvima i nadležnost nekog ministarstva ili naziv nekog ministarstva. U tom smislu treba shvatiti ovaj amandman kao upozorenje da je u svim odredbama ovog zakona gde želite na neki način da definišete i odredite pravi naziv državnog organa, a organi državne uprave su kod nas ministarstva, onda mnogo ispravnije – ministarstvo nadležno za poslove, a u ovom konkretnom slučaju u nastavku da stoji – za poslove turizma. Na taj način se izbegava potreba da se dostavljaju ovi amandmani, a to da li će to potpisati ministar ili neko drugi, to je već stvar nekih drugih akata, ne tiče se ovog zakona. U tom smislu tumačite ovaj naš amandman.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, kod ovog amandmana isplivavaju na površinu dve stvari. Prvo, ako je greška u prethodnom zakonu, a u obrazloženju zašto se ne prihvata ovaj amandman kaže se – članom 71. stav 3. Zakona... Greška je tamo, pa su ministra proglasili organom, a ministarstvo je organ. Ministar je starešina organa, rukovodilac organa itd. Nemojte sve ministru trpati na radni sto. Izgleda da i u ovom ministarstvu vlada volja za neradom, pa sve trpaju ministru. Sve što bi ministarstvo trebalo da uradi, ministar treba da uradi. Ko je kome tu starešina trebalo bi da proverite. Gospodine ministre, mi hoćemo da vas ovim amandmanom oslobodimo dela posla, da vam omogućimo da naredite u Ministarstvu da se poslovi odrade, a vi samo da eventualno rukovodite tim poslom.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 60. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milan Ninić, Sanja Čeković, Blagica Kostić i Staniša Stevanović. Pošto su predstavnik predlagača i Odbor za trgovinu i turizam prihvatili amandman, sa ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman, sa ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 60. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, zbog hronologije moram da ispričam kako je tekla cela stvar u vezi sa ovim amandmanom na član 60. Predloga zakona. Dakle, nesporno je da mora da se izvrši ovakav vid licenciranja turističkih agencija, sa A i B licencom, i da moraju da postoje neki ne rigorozni, nego objektivni uslovi da bi neko dobio licencu za jedno ili drugo obavljanje agencijskog posla. Kada je usledio prvi predlog zakona o turizmu podnosilac amandmana ispred poslaničke grupe SPO-NS bio je Vojislav Mihailović, potpredsednik Skupštine, ovaj koji je sada u zavadi sa Vukom Draškovićem. Pretpostavljam da taj čovek, za razliku od gospođe Čeković, koja je donekle iz ove oblasti, bavi se ekonomijom, uopšte nije znao o čemu se tu radi. Dao mu je tada ministar, odnosno Vlada, pošto je pretrpela određene kritike turističkih poslenika, amandman, da ga podnese kao poslanik te tada jedinstvene grupacije. U međuvremenu je došlo do toga da se Predlog zakona povuče iz skupštinske procedure i onda se sasvim legitimno grupa poslanika SPO-a, na čelu sa gospođom Čeković, pojavila sa ovim amandmanom. Mislim da taj amandman nije dobar u jednom svom delu i da je Vlada Republike Srbije – a pre svega, ministar i njegovi saradnici su i te kako upoznati sa svim sporenjima oko ovoga, koja su imali i kolege iz JUTE i iz drugih turističkih agencija – trebalo da podnese amandman na sopstveni predlog zakona ili da nas pozove, i mene kao podnosioca ovog amandmana i gospođu Čeković, odnosno grupu poslanika, na usaglašavanje svih stavova oko člana 60. Predloga zakona. Jer, zaista je nemoguće da se ovakav stav prihvati, a pre svega, pošto je gospodin Marković malopre saopštio da je Vlada prihvatila amandman pomenutih poslanika, jer je nesprovodiv. Već sada turističke agencije u Pirotu, Vranju, Nišu, Kragujevcu, Čačku i u svim drugim gradovima, osim možda u Beogradu, ali tu će biti velika bitka i veliki problem, osim možda u pojedinim mestima u Vojvodini, odgovorno vam tvrdim, neće moći da sprovedu stav dodat amandmanom grupe poslanika SPO-a, koji je prihvaćen. Zašto? Zato što su oni tražili i prihvaćeno je da se posle stava 3. doda novi stav 4. koji glasi: "Organizator putovanja koji je ispunio uslove za licencu kategorije A dužan je da godinu dana od dana izdavanja licence, svake godine u periodu važenja licence, dostavlja dokaz ministarstvu da je od ukupno organizovanih turističkih putovanja ostvario najmanje 10% prometa po osnovu organizovanih turističkih putovanja inostranih turista na teritoriji Republike Srbije." Da li je to vama prihvatljivo? Možda vama jeste, ali nije nikome od vlasnika turističkih agencija, oni već sada znaju da mogu da se oproste od A licence. Evo, konkretno u Kragujevcu teško da će neko moći, pa i ona koja je najbolja turistička agencija ili najbolje među njima, da ne favorizujem samo jednu, da ispuni taj uslov. Ako je ukupan ostvareni promet, u proseku, za jednu agenciju u jednoj takvoj sredini, koja bolje posluje, 10.000, a to je zaista minimum, uz kvalitetne aranžmane, uslove plaćanja, ponudu koju neko pruža, ali optimalno da bude, evo, u jednom takvom gradu u centralnoj Srbiji, na jugu, istoku ili zapadu Srbije, 10.000 noćenja, znači, taj mora da dovede 1.000 inostranih gostiju, odnosno turista, da to bude taj reciprocitet, odnosno da preko agencije ostvari taj promet. Objasnite mi kojih su to 1.000 potencijalnih turista na 10.000 noćenja u zemlji i inostranstvu ukupnog prometa, koji treba da ostvari ... Gospodine ministre, nemojte da me ometate i da se sa gospodinom Markovićem, kome je pantomima jača strana, dogovarate dok ja govorim o ovoj ozbiljnoj stvari. Dakle, 1.000 inostranih turista u Kragujevcu! Pa, ne dolaze ni oni navodni strateški partneri za "Zastavu". Otera novi gradonačelnik sa svojom ekipom "Šefenaher" iz Kragujevca. Dolaze raznorazni, ali to nisu turisti. Imali bi oni šta i da vide. Pa, u Vrnjačku Banju... Gospodine ministre, prekjuče ste bili na turističkoj berzi; ako vam je neko od tih ljudi rekao da je tamo bilo 1.000 inostranih turista iz bilo koje zemlje, zaista ne znam o čemu mi pričamo. Od 10.000 turista koji su boravili za vreme vaskršnjih praznika na Zlatiboru, možda nije bilo ni 50 ili 100 inostranih turista. To je žalosno. (Predsednik: Vreme.) Sada se postavlja drugo pitanje – zašto se favorizuju samo neki koji su u stanju to da urade i njima se daje primat u poslovima tog tur-operaterstva. Mnogo je toga "zašto", a ima i odgovor na to. Bili bi možda sposobni, ali sveukupni ambijent ... Sada ministar da mi objasni ovo što se domunđavao sa gospodinom Markovićem.
Gospođice Jovanović, vreme je isteklo. Ministar je hteo da stavi do znanja meni, a i vama, da je stav o kome govorite u međuvremenu izbačen iz amandmana koji je prihvaćen. Dakle, stav koji vi sporite i on spori i predlagači su sporili, te se on više ne nalazi u Predlogu zakona. Dakle, zajednička je pomoć. Završite, molim vas.
Gospodine Markoviću, u međuvremenu su se na Kopaoniku smenila tri godišnja doba, da vam kažem, niste informisani, to je vaša omiljena planina; od jutros je bila i susnežica, padala je kiša i ogrejalo je sunce. Šta je bilo u međuvremenu, neću da špekulišem za govornicom Narodne skupštine. Smatram da je amandman koji sam podnela u ime poslaničke grupe SRS, i to u oktobru prošle godine, trebalo da bude prihvaćen. Očigledno je da je to neki animozitet ili odbijanje ministra da prihvati bilo koji amandman Srpske radikalne stranke. A on je pravovremeno napravljen, pre svega u dogovoru sa vlasnicima turističkih agencija koji su to od mene tražili.
Izvolite, ministar je dužan da objasni ovaj podatak.
Bila je plemenita namera predlagača da podstiče tzv. receptivni turizam, odnosno dolazak stranih gostiju. Međutim, onda smo ocenili da bi to dovelo do niza drugih problema, o kojima ste vi govorili, i onda se na samom odboru odustalo od tog dela amandmana. To je Odbor primio k znanju i to više nije sastavni deo amandmana, tako da je ovo činjenica.
Još neko povodom ovog amandmana? (Ne.) Na član 60. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Vuksanović. Vlada i Odbor za turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Sa amandmanom na član 62. nastavljamo u 15,00 časova. [[Posle pauze – 16.15]] Dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan, nastavljamo popodnevni rad današnje sednice. Po službenoj evidenciji, prisustvuje 130 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma molim narodne poslanike da ubace svoje poslaničke kartice u identifikacione jedinice elektronskog sistema za glasanje. Hvala. Upotrebom elektronskog sistema konstatovano je da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Nastavljamo rad po amandmanima. Na član 62. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milan Ninić, Sanja Čeković, Blagica Kostić i Staniša Stevanović. Pošto su predstavnik predlagača i Odbor za trgovinu i turizam prihvatili amandman, sa ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman, sa ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, opet se vraćamo na onu temu šta je posao ministra, a šta ministarstva. Dakle, mi smo i rekli da je ministar ad personam promenljiva kategorija. A što se tiče Ministarstva, ono mora, a sada je to nadležno ministarstvo koje obavlja poslove i za turizam, a to je ovo spojeno – trgovine i turizma, da vodi računa o prekršajima koje će eventualno da naprave vlasnici, odnosno imaoci licence, na način na koji je izvršeno licenciranje ovim zakonom. Opet dolazimo do onoga što je sa pozicije pravne struke jutros govorio gospodin Zoran Krasić. Mislimo da to nije dobra praksa i da iza svih podzakonskih akata i iza svih odluka ne treba da stoji ministar, on je na čelu tog izvršnog organa vlasti, a u ovom slučaju Ministarstva trgovine i turizma. Kao što ste videli, nismo reagovali kada je u pitanju ovakav način sankcija i konsekvenci koje treba da snose oni koji su prekršioci kod ovih striktno propisanih normi. Nema ni razloga. Zbog toga smo vas ubeđivali da ipak prihvatite amandmane na one ranije članove, kako bi sve to bilo zaokruženo i kompletno, jer smatramo da svi oni koji su u određenom trenutku dobili A ili B licencu za obavljanje poslova iz oblasti turističkih agencija moraju toga striktno i da se pridržavaju. To je nešto što je novina u ovom zakonu, ali što je za nas kao SRS prihvatljivo. Međutim, nije prihvatljivo, a to smo vam objašnjavali i na mnogobrojnim primerima poreskih i nekih drugih zakona, da u striktnoj nadležnosti ministra kao organa izvršne vlasti to bude posao i njegov zadatak. Ministar za trgovinu i turizam je u ovom slučaju gospodin Dimitrijević, u izvesnom smislu reči raspolućena ličnost. Nemojte bukvalno da me shvatite, gospodine Dimitrijeviću, vi sada ne znate gde ćete pre i na koju ćete stranu, jer nema više dva ministarstva, posebno za trgovinu, a posebno za turizam. Naša turistička privreda je opterećena mnogobrojnim problemima, o kojima smo dosta govorili i u načelnoj raspravi i u pojedinostima i o kojima možemo još danima da raspravljamo. Svi ti poslovi ili neki od njih su usko vezani za resor trgovine, jer skok cena na malo, poremećaj na tržištu, poremećaj kursa evra u odnosu na dinar, odnosno obrnuto, nedostatak finansijske potpore, nedostatak povoljnih kredita, spoljnotrgovinski deficit i oslonjenost naše privrede, nažalost, na 65% uvoza je takođe nešto što se direktno negativno reflektuje na turističku privredu. Jer, hotelijeri su, kao i svi drugi koji prate lanac tog posla, u nemogućnosti da na našem tržištu nabave određene kvalitetne proizvode za dobru ponudu, već su prinuđeni da to uvoze iz drugih zemalja. Dakle, kada je u pitanju licenciranje i eventualni gubitak licence zbog prekršaja koji su navedeni i u članu 62. i u članu 63, tu su dobro postavljeni kriterijumi, sankcije koje treba da uslede. Smatramo da akt, odnosno ukaz o tome ne treba da donosi ministar, već ministarstvo, koje je osposobljeno, odnosno taj deo koji vodi turizam, tako bi trebalo da bude. To su stručni i kvalifikovani ljudi koji treba da sagledaju ko je prekršilac, kada su se, pod kojim okolnostima i u kom trenutku desili propusti koji nisu dozvoljeni za nosioce jedne ili druge licence po ovom zakonu koji nameravate da usvojite. Svi ključni amandmani Srpske radikalne stranke, odnosno primedbe koje su iznete do sada nas onemogućavaju da zbog neprihvatanja, i delimično, a kamoli u potpunosti, to vam nije palo na pamet, svega onoga što smo vam mi predložili, glasamo za ovaj predlog zakona.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici poslaničke grupe SRS su na član 62. podneli dva amandmana: jedan amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović, a drugi Zlatan Jovanović. Pokušaću da obrazložim oba amandmana i da ubedim ministra i vas iz vladajuće strukture da ove amandmane prihvatite. O čemu se zapravo radi? Opet se vraćamo na temu iz člana 60. i člana 61, gde državni organ – ministarstvo treba da donese odluke ovakve vrste, i potpisaće ih ministar, ali nemojte, dame i gospodo narodni poslanici, da opet dovodimo u situaciju građane da misle da je ministar organ. Ministar je starešina organa, ministar će potpisivati sva ova akta, Ministarstvo će donositi akta. Razlog je vrlo jednostavan. Rekao sam u delu pre pauze, ministar će biti do izbora, a Ministarstvo ostaje i posle sledećih, i posle sledećih i posle svih sledećih izbora. Ministarstvo je državni organ, ministar je starešina organa. Ukoliko usvojite ove amandmane SRS-a, a govorim i o prethodnim amandmanima, mislim da će ovaj zakon biti primenljiv. U protivnom, biće mrtvo slovo koje će stajati na polici u Ministarstvu.
Zahvaljujem se, gospodine Markoviću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Ninić, Sanja Čeković, Blagica Kostić i Staniša Stevanović. Vlada predlaže da se amandman prihvati, Odbor za trgovinu i turizam predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, izvolite.
Evo, vi ste upravo, gospodine Anđelkoviću, pretpostavljam da nemate sve sada, da sagledate sve te elemente podnetih amandmana, predsedavajući, odnosno predsednik vam je ustupio mesto. Radi se o tome da je amandman na član 64. podneo gospodin Zoran Krasić u ime poslaničke grupe SRS, opet se vraćam na period od prošle jeseni, u oktobru mesecu prošle godine. Radi se o članu koji na način na koji je to potrebno, ali uz ovu jednu suvišnu odredbu za koju smo mi tražili da se briše, reguliše čega je sve dužan da se pridržava organizator putovanja. Mnogobrojne su zloupotrebe u ovom smislu već viđene i svi vi možda imate negativno iskustvo, ili bar neki od vas, ili ste čuli, vaši rođaci, vaši prijatelji i vaša deca. To je pojava koja se tolerisala kroz nedovoljnu ažurnost pojedinih inspektora, ne svuda, naravno, nego negde gde je izražen možda i stepen korupcije, i stvorila se jedna slika, zbog sada već čuvenih primera, da su sve turističke agencije latentna opasnost za tako nešto. To nije tako i zbog toga one i treba da ispune sve ove kriterijume, da se svrstaju u kategoriju licence A i B, ali predlagač se odlučio da prihvati amandman gospođe Čeković i grupe poslanika iz SPO-a samo zato što su oni ostali lojalni Vuku Draškoviću i što su sada oni SPO, odnosno deo onoga što predstavlja gospodin ministar. Mislim da to nije dobro i nije korektno, osim sa te uskostranačke strane, zbog toga što je gospodin Zoran Krasić gotovo identični amandman podneo nekoliko meseci ranije. Dakle, slobodna je volja ministra da prihvati amandman vladajuće grupacije, ali ja ovde govorim o principu. Dakle, nije postojala dobra volja da se prihvati amandman kolege koji je, iako iz opozicije, uočio da bi to bio veliki propust i da bi ometalo turističke agencije u realizaciji njihovog programa. O čemu se tu radi? Organizator putovanja sa naznačenom licencom, kao što je to slučaj na jednom od aranžmana, gde stoji (evo, ja imam jedan program ispred sebe) – atraktivna destinacija za London sa posetom nekoliko gradova, u šta je uključen takođe i Pariz. Taj polazak je planiran iz odredišta u Srbiji u četiri sata po ponoći. U ovom članu zakona piše da uz ovaj program ili neki sličan, kada uplatite aranžman, uz opšte uzanse, ugovor koji ste potpisali sa turističkom agencijom, organizator mora da se pridržava svega onoga što ovde stoji. Naravno, i to niko ne spori. Svako ko želi da sledeći put privuče nekog turistu, odnosno potencijalnog putnika, ići će do kraja u ispunjavanju svih onih obećanih uslova, odnosno programskih detalja u pomenutom aranžmanu. U ovom ili nekom sličnom. Ali, u pitanju je, u ovom konkretnom slučaju, autobuski prevoz. A može da bude i redovan prevoz, našom nacionalnom ili nekom drugom kompanijom, ili čarter, i može da dođe do kašnjenja, ne greškom ili namerom organizatora putovanja, već avio-kompanije ili prevoznika, autobuskog ili železnice, već znate kakvi su problemi i inače kada koristite redovan saobraćaj. U tom smislu, ne može da stoji ovaj deo, što je tražio gospodin Krasić, gde kaže "da ih se pridržava", jer ne mogu turističke agencije, odnosno tur-operatori da znaju unapred da će takva greška, odnosno situacija da se desi. Ona je zaista moguća. Ko vama garantuje da ćete vi svakoga dana do nekog odredišta da dođete redovnim prevozom; ili zakasni autobus, ili neka, ne daj bože, elementarna nepogoda, a ovde su uslovi koji se traže rigorozni. Ali, samo kada bi se ovo otklonilo, što je učinila gospođa Čeković svojim amandmanom, koji je po suštini gotovo istovetan amandmanu gospodina Krasića, stvara se ipak mogućnost da se turistička agencija ogradi od toga. Neprihvatljivo je da vas neko smesti u hotel sa nižom kategorijom. Neprihvatljivo je da vam neko obeća... Evo, u ovom aranžmanu lepo je napisano da uz boravak u hotelu te i te kategorije, koji se nalazi u uskom centru Londona, vi posećujete sve te znamenitosti, imate uključene ulaznice za neke od lokacija, a lepo piše šta ne treba da platite. I, tu nema spora, odmah treba da se ide na oduzimanje licence agencijama koje zloupotrebljavaju i ne ispunjavaju dogovoreni aranžman, jer je to neko morao da plati, od prvog do poslednjeg dinara. Ali, da vi špekulišete time da li će čarter avion da krene na vreme, da li će da zakasni autoprevoznik, da li će u povratku nešto u tom smislu da se desi, da špekulišete time koliko će biti zadržavanje na granici... Evo, konkretno u ovom aranžmanu, koji traje 12 dana, to se nije desilo, jer je on pre nekoliko dana završen, ali može da se desi, zbog prelaska pet graničnih prelaza, da bude zastoja, ne voljom turističke agencije i visokoprofesionalne organizacije, ni turističkog vodiča, već višom silom, kako mi to imamo običaj da kažemo. Prema tome, greška je svakako ispravljena amandmanom pomenute grupe poslanika i ovde se samo radi o jednom vidu neprincipijelnosti. Jer, gospodin Zoran Krasić mnogo ranije podneo je amandman sagledavši sve ovo o čemu sam govorila. To je samo deo nečega što može da se desi u situaciji kada se traži striktno, a to dakle podrazumeva i tu satnicu koja mora da bude naglašena, u jednom ovako opsežnom i detaljnom programu. Zbog toga je... (Predsedavajući: Gospođice Jovanović, sedam i po minuta je.) ... upućen moj protest ministru i Srpske radikalne stranke u celini, zbog takvog odnosa prema nečemu što je svakako uticalo ili bi trebalo da utiče da se poboljša kvalitet zakona. Hvala vam, gospodine Anđelkoviću. Izvinjavam se što sam prekoračila vreme.
Hvala vama na razumevanju. Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član65. amandman je podneo poslanik Branislav Rankić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branislav Rankić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sudbina mog amandmana je veoma zanimljiva. Naime, kada je amandman podnet, u oktobru mesecu, bio je prihvaćen od strane Vlade, a u istovetnom tekstu naknadno je predat kada je zakon ponovo stavljen na dnevni red i sada je odbijen. Koliko vidim, isti je ministar, isti sastav Ministarstva, nije se menjalo ništa. Ali, jednostavno, tada je to moglo i amandman je bio dobar, a sada ne može, pa bih voleo da mi ministar objasni zašto je sada ovaj amandman odbijen. Inače, amandmanom se predlaže da se u članu 65. u drugom stavu posle reči "putnika" (što znači, na kraju drugog stava, odnosno na kraju člana) tačka zameni zapetom i dodaju reči "za neizvršen program putovanja, odnosno u roku od 30 dana za nepotpuno izvršen program putovanja". O čemu se ovde radi? Vi ste članom 65. predvideli da u slučaju neizvršenja ili nepotpunog izvršenja usluga obuhvaćenih programom turističkog putovanja izvršite povraćaj sredstava u potpunosti ili srazmerno neizvršenju usluga, u roku od 15 dana. Međutim, amandmanom je to razdvojeno na dva dela, s tim što bi se u roku od 15 dana izvršio povraćaj sredstava u slučaju da nije u potpunosti izvršen program turističkog putovanja, odnosno da do putovanja nije došlo. Tu je stvar potpuno jasna: putovanja nije bilo, putnik je uplatio turističkoj agenciji, ona je u obavezi i može to lako da ispravi i da za 15 dana izvrši povraćaj sredstava. Ali, kada je ova druga situacija, kada je došlo do putovanja, ali program turističkog putovanja nije u potpunosti izvršen, tada je potrebno nešto više vremena da se utvrdi koje to usluge iz programa putovanja nisu izvršene u potpunosti, da se odredi kolika je vrednost tih usluga i da se, na osnovu toga, izvrši povraćaj sredstava za ono za šta nije pružena usluga. Ne znam, ministre, voleo bih da ovo pratite, veoma je važno, jer ne verujem da će turistička agencija za 15 dana moći da utvrdi gde je nastao zastoj, koje to usluge nisu pružene u potpunosti i kako izvršiti procenu koliko je to novca koliko im treba naknadno vratiti. Veoma mi je zanimljivo, ako biste bili ljubazni da odgovorite, zašto ovaj amandman niste prihvatili u drugom navratu kada ste ga prvi put prihvatili. U kaznenim odredbama je propisano da za nepoštovanje ovog člana 65. slede kazne i vi ćete doći u situaciju da ćete imati zloupotrebu između konkurentskih agencija, kao mogućnost. Možda će neko iz konkurentske agencije namerno nastojati da u toku jednog turističkog programa konkurentske kuće praktično nekoga potplati da ne pruži kompletnu uslugu, čime bi doveo veliki broj putnika u situaciju da traži povraćaj sredstava. Putnička agencija to neće biti u stanju da uradi u kratkom vremenu, za 15 dana, kako ste predvideli zakonom, i doći ćemo u situaciju da će veliki broj putničkih agencija da plaća ogromne kazne, a da u suštini nisu krive. Pošto me ne sluša ni ministar, a ni poslanici, toliko. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Momir Marković, a potom narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, svedoci smo da je prošle godine 70% onih agencija koje su vodile naše turiste u Tursku, Grčku, u još neke druge zemlje, obavilo korektno svoj deo posla. Međutim, kod onih 30%, gde ste dobili u programu aranžmana prvu kategoriju, turisti su bili smešteni u hotele druge, treće kategorije, u hotele sa jednim mokrim čvorom, recimo, na celom spratu. Dakle, to je deo onoga što se ne izvrši. Kada se putnici vrate, daje im se mogućnost da naplate; međutim, 15 dana je kratak rok, gospodin Rankić je tu u pravu, da se sve sagleda, da se sve obračuna i da se izađe sa zahtevom pred agenciju. Međutim, šta ćemo sa onim agencijama kao što je ona o kojoj sam govorio u prepodnevnom delu, koja je odvela turiste u Tursku, tamo su bili prebukirani hoteli, nisu imali gde da smeste ljude, ljudi su bili na ulici, a Vlada Srbije je poslala avione da pokupi te ljude i da ih vrati natrag. Ta agencija se može pojaviti da kaže – jeste, nije izvršen deo aranžmana, nismo vam obezbedili smeštaj, ishranu, ali mogli ste da se kupate, more vam je bilo tu, odveli smo vas tamo. Te agencije moraju da vrate kompletnu uplatu i pretpostavljam da Ministarstvo mora takvim agencijama da oduzme licencu ne samo na dva-tri meseca ili dve godine, nego za sva vremena. Bukvalno dolazimo u situaciju da će se turizmom, kao granom koja može da donese kvalitetnu, lepu zaradu, početi da bave i oni koji će posao ošljariti.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, nije moguće da i najprofesionalnija turistička agencija, koja je spremna da prizna propust turističkog vodiča, onoga ko je organizator putovanja, sagleda za ovo predviđeno vreme prekršaje i propuste koji su se desili i zahtevi pre svega vlasnika turističkih agencija su da taj rok bude produžen sa 15 na 30 dana. Neko će reći – pa, evo, putnik koji je nezadovoljan zbog toga što nije ispunjeno sve ono što je navedeno u ponuđenom aranžmanu ima rok od osam dana, pa pretpostavlja da će taj da uloži prigovor prvog dana. Moguće je da se desi da neko od putnika, a toga ima uvek, i kada je sve perfektno, a to sve zavisi od prirode osobe, uloži prigovor na nešto prilikom samog dolaska na destinaciju. Reći će – mislio sam da taj hotel, navedeno je da ima tri ili četiri zvezdice, ima tu i tu uslugu, izgleda tako, a nije to baš. Neko može da očekuje ne znam šta, kule i gradove, ali ljudi profesionalci će da ponude aranžman, ponudiće video zapis, prospekt sa fotografijama i taj neko će da zna šta ga čeka i kakav mu je prevoz, da su to moderni turistički autobusi, ako je navedena klasa na letu avio-kompanije i sve ono što predstavlja određene detalje. Ali, obično kada se dese propusti, i to je ono na šta se najviše žale putnici, to je neizvršena usluga obuhvaćena programom turističkog putovanja. Najčešće se dešavaju propusti na odredištu, odnosno na toj centralnoj ili usputnim destinacijama, kada turistički vodiči ne ispunjavaju obaveze iz programa koji je napisan ili kada zloupotrebljavaju to što putnici, to nije baš pravilo, ali 80% njih koji kreću na turističko putovanje idu prvi put da vide tu lokaciju, naravno, ne znaju šta je sve moguće, a šta nije, a neko sa time eventualno špekuliše, i to u najvećem broju slučajeva mogu da budu baš turistički vodiči ili pratioci grupe. To je svakako nedopustivo i zaista je kvalitet u ponuđenom programu kod svakog vodiča da učini još više od onoga što je napisano i da pruži mogućnost da ti ljudi koji su izdvojili novac za to putovanje, neko lakše, neko teže, naročito kada su u pitanju dečije ekskurzije, kako ovde kod nas, tako i u inostranstvu, dobiju kvalitetan program i program koji su oni videli, odnosno za koji su potpisali ugovor. Vlasnik jedne turističke agencije zbog takvih propusta svojih saradnika nalazi se na muci. Putnik ili putnici, ako ih je više, podnose prigovor i lepo stav 1. kaže – u roku od osam dana. Mogu da se pojave u poslednjem trenutku, dolaze osmog dana od završetka te usluge. Dešava se, i to je zaista tako, da je putnik iz Vranja, a sedište turističke agencije u Beogradu, Kragujevcu ili Čačku i sada ostaje rok od 15 dana da se za neizvršeni program putovanja agencija obaveže, odnosno zakon je obavezuje da obešteti putnika. To je kratak rok. Zašto vam to kažem? Kada se ima u vidu da je očigledno propust napravljen, to samo možda u vašoj vlasti i u onoj prethodnoj ne postoji onaj ko je krivac, krivac mora da postoji. Neko ko je rukovodilac negde, bilo gde, a naravno još ako je ministar, mora da snosi odgovornost za svoje propuste. Tako isto odgovorni ljudi, koji imaju ili pretpostavljaju da imaju odgovorne saradnike, treba da imaju određeni period vremena da vide ko je to, kada i zbog čega napravio propust, da li je to bila slučajna ili namerna greška, da li je nesavesnost u poslu, da li su se desile neke okolnosti koje su onemogućile u konkretnom slučaju turističkog vodiča na određenoj destinaciji to da uradi, da li je došlo do propusta od strane hotelijera. Da li će vlasnik, odnosno onaj ko je ugovorio aranžman tako brzo da dođe do sporazuma sa hotelijerom, recimo, zbog prebukiranosti, zbog ponuđene usluge koja je niže kategorije? Kako će taj spor da se završi? Ovde je sve na turističkoj agenciji, da u roku od 15 dana uradi. I uz ove i uz druge razloge koje smo izneli još prošle godine u oktobru ministar je bez ikakvih problema prihvatio da taj rok bude produžen, jer je on zaista 30 dana. Ne može da bude 38 dana, jer od poslednjeg dana predviđenog roka u prvom stavu, dakle, može da dođe putnik i da se žali na očigledno načinjenu mu nepravdu. Zbog toga smatram, a svako će na kraju morati da plati to što je obećao, a nije ispunio, da to ipak treba da bude 30 dana, zbog svih formalnosti i zbog toga što pre svega treba da se vidi ko je kriv, zašto program nije realizovan i pod kojim okolnostima su se svi ti propusti desili. Zato mislim da ministar treba da shvati da mu se desio propust i da se u onom štancovanju novih amandmana i povlačenju zakona, do ulaska ovog novog odnosno starog u proceduru, desilo da ovaj amandman nije prošao, a ako ne, pošto vidite da je u pitanju nesmotrenost ministra – verujem da je on ubeđen u ono što ja pričam, ali sada možda ne želi da kaže da je napravio propust kada je sagledao sve to – da u danu za glasanje pomognete i da produžite ovaj rok za turističke agencije sa 15 na 30 dana.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima ministar Bojan Dimitrijević.
Samo da kažem šta se promenilo eventualno u međuvremenu, zašto smo onda prihvatili, a sada su se promenile ove okolnosti. Zato što smo u međuvremenu ugradili jedan drugi deo promene u zakonu i time izašli u susret turističkim agencijama da sada u slučaju da dođe do poravnanja, do isplate obeštećenja putnicima više ne pokrećemo prekršajni postupak protiv agencija. Ranije je bilo pravilo da se, bez obzira na to što agencija obešteti putnika, automatski pokreće prekršajni postupak. Sada smo, želeći da izađemo u susret zahtevima turističkih agencija, obustavili prekršajni postupak u slučaju poravnanja i usled toga doveli u znatno bolji položaj turističke agencije. I, smatrali smo da bi produženje roka na 30 dana i obustava prekršajnog postupka bio preveliki ustupak, tim pre što postoji još rok od osam dana u kome stranka podnosi žalbu. Objektivno taj rok nije 15, nego 23 dana. Ovako bi bio 38 dana. Znači, stranka bi skoro pet nedelja morala da čeka na obeštećenje. Naravno, u onom amandmanu koji smo prihvatili eksplicitno je stavljeno sada da kada neko napravi prekršaj poput onoga što je napravila "Fantazija" Ministarstvo može u roku od sedam dana da oduzme licencu, i to je bitno pooštravanje uslova rada turističkih agencija. To je dodatno objašnjenje, to je razlog, nije zamena.
Na član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Ninić, Sanja Čeković, Blagica Kostić i Staniša Stevanović. Pošto su Vlada i Odbor za trgovinu i turizam prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 67. amandman je podneo Zoran Anđelković. Vlada predlaže da se amandman prihvati, Odbor za trgovinu i turizam predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da ne koristim svoje pravo za diskusiju, samo da kažem da je reč o pravu sindikalnih organizacija, udruženja penzionera, ferijalnih, izviđačkih i planinarskih organizacija, kao i ustanova za socijalnu i dečju zaštitu da i oni mogu za svoje članove, shodno statutu, organizovati turistička putovanja u zemlji, bez sticanja dobiti, samo za svoje članove. Da li se neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Svi smo mi bili pomalo izviđači i planinari, i socijalisti naravno; sada neki nisu, ali biće, nema veze, ima vremena. Gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u ime SPS-a narodni poslanik Zoran Anđelković podneo je amandman na član 67. Vlada je prihvatila ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a Odbor za trgovinu i turizam nije prihvatio ovaj amandman. Želim još jednom da ukažem da Odbor za trgovinu i turizam ima malo drugačiju strukturu, ali je njegovo legitimno pravo da odlučuje onako kako smatra da je neophodno. Suštinska stvar u ovom amandmanu jeste pravo ferijalnih, izviđačkih i planinarskih organizacija da, pod uslovima koji su propisani za sindikalne i penzionerske organizacije, odnosno udruženja penzionera, za svoje članove, bez ostvarivanja profita i bez javnog oglašavanja, organizuju putovanja. Smatram da je to veoma korisno. Mi smo nekada ovo nazivali društvenim organizacijama, a sada vi to nazivate nevladinim sektorom. Sasvim je svejedno, želim samo da kažem da su bolje radile kada su bile društvene organizacije nego sada. Planinari su u ovoj zemlji, u ovoj i onoj velikoj, pošumili oko 280 hiljada hektara, samo na Pešteru 11 hiljada, na Ibru 8, u Vranju 7,5, ali smo pošumljavali i Buje, Katlanovo, Kutinu, Streževo, Zadar i mnoge druge. Dakle, postoje ove organizacije i treba da imaju pravo koje imaju drugi. Ferijalna organizacija treba da dobije novi imidž i novi status, ali treba da održi ovo pravo. Izviđači – moram da kažem da država nedovoljno neguje ovaj oblik, skauti svuda u svetu imaju značajno mesto. To je izvanredna organizacija. U svakom pogledu svi treba da učinimo da ove organizacije ožive, a da ovo pravo u ovom zakonu dobiju i zbog toga vas molim za podršku. Zahvaljujem se Vladi koja je podržala ovaj amandman i očekujem podršku kolega narodnih poslanika za amandman koji je na član 67. podneo narodni poslanik Zoran Anđelković. Hvala.
Na član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Ninić, Sanja Čeković, Blagica Kostić i Staniša Stevanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, Odbor za trgovinu i turizam predlaže da se amandman prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Taj amandman je povučen. Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, razumem ove dogovore ostatka Srpskog pokreta obnove, gospodina ministra i gospođe Čeković u tom smislu da oni imaju sinhronizovane aktivnosti, ali ne razumem gospođu Čeković i ova tri poslanika koji su ostali uz Vuka Draškovića što su povukli amandman koji je smislen i koji zaista omogućava da se zloupotreba spreči. Znate, svi mi smo odrastali u jednom sistemu koji je na određen način širio smisao nekog organizovanja takmičenja, aktivnosti i tog zajedničkog delovanja i niko ne može da kaže da je tu bilo ružnih stvari, osim zloupotreba. Znate, ako je produkt tog i takvog vremena, gde nije bilo tržišne konkurencije i gde nisu mogli svi pojedinci koji imaju kvalifikacije i znanja da dođu do izražaja, da se pod sindikalne organizacije, kulturno-umetnička društva, sportske klubove i sve ostale koji su navedeni u ovom članu da mogu da organizuju ta putovanja, bez sticanja dobiti, podvuče sve ono što je nekima donosilo enormnu korist, a da oni nisu turistička agencija, onda ne razumem gospodina ministra zašto nije prihvatio amandman kolege Nemanje Šarovića i zašto je gospođa Čeković sa grupom svojih poslanika povukla ovaj amandman, koji je zaista jedini koji onemogućava da se dese zloupotrebe u tom smislu. Mi smo tražili, odnosno kolega Nemanja Šarović, da udruženja mogu da organizuju turističko putovanje iz stava 1. tako da uključuje najviše jedno noćenje. Ono što nije turističko putovanje, to je boravak u nekom od objekata i to ne može da bude isto. Ovde se radi o mogućnosti da neko kompletno razrađenu destinaciju, uključujući sve ono što je sadržaj turističkog aranžmana, o čemu smo govorili malopre, podvede pod sindikalnu, sportsku ili neku drugu organizaciju, jer nije nikakav problem da svi vi ovde u sali dobijete sada članske karte nekog udruženja ili neke sportske organizacije i putujete pod tim beneficiranim uslovima. Stvara se nelojalna konkurencija, sada zakonski zaštićena konkurencija, turističkim agencijama. Niko ne spori da oni treba da imaju mogućnost da to rade, bez sticanja dobiti, kako i stoji u ovom stavu, ali ovde se radi o tome da će da dođe do sticanja dobiti u jednom takvom aranžmanu koji organizuje neformalna ili formalna grupa ljudi; u formalnom smislu oni su navedeni kao nešto, ali su neformalno obično grupa koja traži od udruženja penzionera, od nekog sportskog kluba da to uradi i ne podleže zakonskim obavezama kao što podleže turistička agencija i može da stekne enormnu dobit. Podele fantastične dnevnice između sebe, rasporede gratise koliko im je potrebno i stiču dobit, a u stvari je ne stiču. To zna ministar i to znaju njegovi saradnici. Međutim, oni su se odlučili na ovo što je predložio gospodin Anđelković, odnosno nešto je malo postojeći član izmenjen. Mislim da je amandman kolege Šarovića, a amandman u istovetnom tekstu je podnela grupa na čelu sa gospođom Čeković, trebalo da bude prihvaćen. Oni su kasnije odustali od njega, a to je jedini način da se spreče zloupotrebe. Sa druge strane, da je on prihvaćen, ne bi bile sve ove navedene organizacije u nemogućnosti da organizuju putovanja bez sticanja dobiti. Ovako, otvara se jedan široki prostor i stvara se, u najmanju ruku, nelojalna konkurencija. Kada su u pitanju autentični članovi i ljudi te starosne dobi, ljudi koji su sportisti ili aktivisti tog udruženja, zaista mi to razumemo, ali, znate, da neko ko nije u životu potrčao za loptom ili se nije sportom bavio dođe sa članskom kartom ili se podvede pod neko sportsko udruženje pa dobije mogućnost da na takav način koristi aranžman, a moguće su razne zloupotrebe u tom smislu, ja to ne mogu da prihvatim, a ni naša poslanička grupa. Zbog toga ćemo takođe glasati da se ovaj amandman gospodina Šarovića prihvati, a protiv amandmana gospodina Anđelkovića.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde treba striktno odvojiti dve stvari. Jedno su sindikalna letovališta, ukoliko ih još ima, ukoliko niste u ovoj vašoj transparentnoj tranziciji prodali sve, ima još poneko preduzeće svoje sindikalno letovalište, ali kada ste prodali preduzeće prodali ste i letovalište i onda je vlasnik tog letovališta neko drugi, a ne radnici. Sa druge strane, ima i penzionerskih odmarališta, ima i izviđačkih, odnosno udruženja mladih gorana, planinara, pravili su svoja odmarališta, i to treba odvojiti od ovoga o čemu je gospođica Nataša Jovanović maločas govorila. Ovde se radi o organizovanju turističkih tura, o organizovanju posla kojim se bave turističke organizacije. Čini mi se da je upravo jedna ovako neformalna organizacija, koja je formalno samo imala ime, organizovala onaj odlazak na letovanje u Tursku, koji je državu koštao dva avionska leta do Istanbula i nazad. Čini mi se da ima mnogo takvih koji će, što kaže naš narod, ni luk jeli ni luk mirisali, pokupiti kajmak, daleko lošiju ponudu od one koja je propisana dati korisnicima, daleko lošije usluge, i pare strpati u džep. Sindikalne organizacije mogu organizovati letovanja za svoje članove. Imamo u Čanju, još uvek se to vodi kao sindikalno odmaralište i uskoro će verovatno i ono biti privatizovano, pa radnici Srbije neće moći ni tu pogodnost da koriste, ali to nije tema ovog zakona. Ovde jasno treba odvojiti ono što je sindikat, udruženje penzionera, udruženje izviđača, udruženje planinara od onoga što je turistička ponuda. Radi se o velikim sredstvima koja se na mala vrata mogu provući i da neformalne grupe pokupe kajmak, a da oni kojima su obećavani izuzetni sadržaji ostanu uskraćeni za to. Pitanje je posle – jer u prethodnom stavu smo rekli šta će se desiti sa turističkom organizacijom koja ne ispoštuje ono što je propisano prilikom ugovaranja turističke ponude – koga ćete u ovom slučaju sutradan juriti i možete li sindikalnoj organizaciji ili savezu izviđača oduzeti licencu. Ne možete, jer je niste ni dali. Prema tome, do dva dana, i uz ovu ogradu da se odvaja ono što je sindikalno letovanje, sindikalni odmori, a preko dva dana to znači turistička tura i to znači obavezu države da na neki način zaštiti i one koji koriste usluge tih turističkih organizacija. Ovako niste u situaciji, ne možete ništa, uputićete ljude sutradan na sud, a suđenje će trajati tri-četiri godine i onda će to stvarno dovesti do krajnjeg besmisla.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković.
Dame i gospodo, razumem ideju da, naravno, ne treba pretvoriti ni ferijalne, ni izviđačke, ni planinarske organizacije u turističke organizacije, ali ako bi se prihvatio ovaj amandman to je takvo ograničenje da u stvari oni nemaju nikakva prava. Ako se prihvati ta priča o tome da oni treba jedno noćenje da organizuju, onda postaje potpuno bespredmetna moja ideja i amandman koji smo mi podneli. Uzmite za primer planinarski savez. Oni imaju planinarski dom na Rajcu i naravno da ne idu za jedno noćenje, idu sedam dana tamo, idu pet dana da bi sproveli svoje akcije, svoje aktivnosti, svoj program. I sada, da bi napravili taj svoj program, da bi otišli na Rajac, zato što ne noće jednu noć nego noće četiri-pet noći tamo (a nije ni logično da za jednu noć planinari odu na neki vrh ili negde), oni to treba da organizuju preko turističke organizacije. Vi ćete reći da je to privilegovan položaj i da iz ovog amandmana proističe da se time stvara privilegovan položaj planinarskih organizacija, ferijalnih organizacija. Tačno je, ali mi to i hoćemo. Suština je da u statutima tih organizacija postoji ograničenje, ne samo kod članstva, nego najčešće i kod godina života, da bi bio član ferijalnog saveza ili izviđača ili neke planinarske organizacije. U stvari država treba, to je suština i to je prethodna ideja, da podstakne, da nađe formu kako će da oživi te društvene organizacije. Mi ovde danima o raznim drugim zakonima pričamo, kako imamo maloletničku delinkvenciju, kako imamo to što imamo na stadionima, kako imamo 300 drugih čuda, da ne govorim o drugim stvarima kojih ima kod mladih ljudi, droga i slično, a sa druge strane kao država ne nalazimo formu kako da te nevladine organizacije koje okupljaju mlade ljude budu stimulisane. U prethodno vreme (vi ćete reći da je to u jednopartijskom sistemu) ferijalne organizacije su za organizaciju svojih putovanja dobijale 40% iz budžeta Republike Srbije. Prema tome, kada ferijalna organizacija organizuje neko putovanje, na osnovu fakture koju dobije od autoprevoznika za organizovanje tog putovanja iz budžeta Republike Srbije se izdvajalo 40% za podsticaj putovanja tih mladih ljudi po zemlji Srbiji, tada naravno Jugoslaviji, i za njihovo druženje, u krajnjem slučaju, organizovanje programa. Pogledajte poslednjih pet-šest godina gde su nam izviđačke organizacije, gde imamo dobru izviđačku organizaciju. Gotovo da nemamo nigde. To nije to što bi mi trebalo i što bismo želeli da imamo. Jednom neka se neko pojavi, a ja sam bio na svetskom skupu skauta – izviđača (da budem precizan, za one koji ne razumeju taj termin, bez namere da nekoga povredim) u Čileu, gde je bilo preko 100 hiljada ljudi, i onda ćete videti na koji način te programe organizuju. Pitajmo malo kako te zemlje podstiču i na koji način sufinansiraju i pomažu da te organizacije postoje. Ovo je minimalno sufinansiranje, ako mogu tako da kažem, ili neka mala privilegija koja obezbeđuje uslove da te organizacije postoje i da nađemo formu kako mladi ljudi da se okupljaju, a ne samo da pretimo da će biti osuđeni na 30, 60 dana ili tri ili pet godina ako naprave incident. Nađimo formu kako da se oni okupljaju, a jedna od tih formi jeste ova forma, gde im se kroz ovaj amandman omogućuje da se organizuju, putuju, da prave svoja savetovanja, seminare, programe i sve ono što tome pripada.
Još neko povodom istog amandmana? Ne, hvala. Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 70. Predloga zakona o turizmu, kojim tražim da se u stavu 2. reč "ministar" menja u "ministarstvo", a posle stava 5. doda stav 6. koji glasi: "Ako je turističkom vodiču u periodu važenja uverenja drugi put u roku od dve godine izrečena kazna za prekršaj iz člana 125. stav 1. tačka 1. ovog zakona, kao i zbog nepoštovanja dobrih poslovnih običaja i uzansi, ministarstvo može da oduzme legitimaciju i oznaku turističkog vodiča, za period od tri meseca do dve godine." Članom 125. se definiše – novčanom kaznom od 5.000 do 50.000 dinara kazniće se fizičko lice ako: 1) pruža usluge turističkog vodiča, a ne ispunjava propisane uslove iz člana 70. stav 1. To bi bila motivacija podnošenja mog amandmana. Inače, ne gajim iluziju, kao poslanik Srpske radikalne stranke, da će Vlada Republike Srbije i gospodin ministar u ovoj sferi uraditi nešto značajno, jer teorija je jedno, a praksa drugo. Mnogobrojni problemi su u ovoj sferi. Kao poslanik iz Smedereva, sa aspekta tih lokalnih odnosa i stanja u gradu iz koga dolazim napomenuo bih da, zahvaljujući lošem Zakonu o lokalnoj samoupravi, postoji jedna loša stvar – recimo, predsednik opštine ode, kao što je to učinio predsednik opštine Smederevo, u Italiju, u Rimini, Padovu, Milano ili ne znam gde; umesto da obavlja poslove lokalne samouprave, putuje po svetu, više nego ministar inostranih poslova, i onda, iako totalno nestručan za sferu turizma, vodi neke pregovore, razgovore i više štete načini u toj sferi turizma nego koristi. Dok predsednik opštine Smederevo sve to radi po stranim zemljama i eventualno pravi neku turističku prezentaciju, šta je surova činjenica – recimo, da grad Smederevo, sa preko 120.000 stanovnika, nema ni jedan jedini hotel. Znači, ako dođe gost u grad nemate gde da ga odvedete, osim u svoju kuću, da ga odvedete da prespava. Hotel "Smederevo" ima blokiran račun, ostao je bez struje i gost nema gde da se smesti ili eventualno prenoći. Nezvanično imamo informaciju, a to su i pojedini mediji zabeležili, da je jedan poslovni čovek iz Srbije zainteresovan da kupi taj hotel i ima ideju da ga pretvori u starački dom. Baš je ovo optimistično, i ovo verovatno pravi iluziju, ne mogu da kažem da može da bude neka nada da će da oživi ova sfera, ova oblast, bar u gradu iz koga dolazim. Da ne pričam o tome da radnici nisu primili ni dinar od novembra. Možda za mnoge od vas to nije mnogo bitno, ali tradicija je u Smederevu da maturanti proslavljaju svoje matursko veče u hotelu "Smederevo", međutim, ovog puta, pošto je doveden na najniže grane, neće imati priliku to da urade. Ne očekujem boljitak. Možda kada gospodina Dimitrijevića na toj funkciji smeni ministar iz redova Srpske radikalne stranke, a on je pametan čovek i svestan je da je to realnost. (Predsednik: Vreme.) Još bih samo napomenuo, ako je poziv za mnogobrojne zainteresovane turiste da dođu u srpsku prestonicu – Beograd, on je juče bio okupiran, on je juče više ličio na Bagdad ili Liban iz najcrnjih vremena.
Još neko povodom istog amandmana? Ne, hvala. Na član 78. amandman je podneo narodni poslanik Miljko Četrović. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Miljko Četrović.
Poštovani narodni poslanici, pre pauze je ministar nekoliko puta upotrebio izraz "ofis", pa je povezao posle to sa Zagrebom i sa uticajem tog ofisa, odnosno, srpski rečeno – kancelarije. Nije srpski, ali je mnogo približnije. Verovatno je pod uticajem toga ustanovljen i naziv za onoga ko treba da vrši usluge vezane za član 76, da je to turistički animator. Pošto je ova kancelarija ili ofis (ministar kaže da ni kancelarija nije naša reč) u Zagrebu, verovatno je ovo izvedeno iz animiranog filma "Profesor Baltazar", pa zbog toga tako treba da se zove ovaj radnik čiji zadatak treba da bude da osmišljava i ostvaruje zabavne, kulturne, sportsko-rekreativne i druge programe usmerene na organizovanje slobodnog vremena turista. Nisu isti uslovi za ovog organizatora, možda je bolji termin "organizator", kao za turističkog vodiča. Ovaj organizator ne mora da bude državljanin Republike Srbije, ne mora da ima prebivalište na teritoriji Republike Srbije, ali mora da bude punoletan i sa četvrtim stepenom obrazovanja ili srednjom školom u četvorogodišnjem trajanju. Ovaj amandman sam podneo u ime Srpske radikalne stranke, po analogiji, a vezano za član 62. stav 2 – zbog čega se oduzima licenca. Kao što ste čuli iz obrazloženja za član 70. i amandman koji je podneo poslanik SRS-a, bilo bi logično da se u članu 78. postave isti uslovi kao i u članu 62. i da se posle stava 5. doda novi stav – da ministarstvo izdaje uverenje o položenom stručnom ispitu licima koja su položila stručni ispit za turističkog animatora. Sada moram da čitam ovako kako je i predlagač naveo: "Ako je turističkom animatoru drugi put u roku od dve godine izrečena kazna zbog nepoštovanja stava 3. ovog člana, kao i zbog nepoštovanja dobrih poslovnih običaja i uzansi, ministarstvo može da zabrani obavljanje poslova turističkog animatora, za period od tri meseca do dve godine." Gospodine ministre, pitao sam vas da li ste bili u Mataruškoj Banji; nije ministar bio, ali je verovatno često na Kopaoniku. Kopaonik više nije planina koja je dostupna, sa svim onim sadržajima koji su izgrađeni, i to više nisu hoteli nego grad hotela, gde se u razvratu provode, pa im trebaju verovatno ovi organizatori, oni koji teškom mukom i znojem stiču novac, oni koji velikim znanjem i pameću stiču novac, pa verovatno ovakvi organizatori treba da im budu obezbeđeni i da popune ono vreme kada nisu na skijaškim stazama. Ima izuzetno luksuznih hotela na Kopaoniku, a za vođenje tih hotela i za snabdevanje i sticanje novca dobro se pobrinuo SPO i direktno se uključio u poslovanje tih hotela na Kopaoniku. To ministar dobro zna, a sva sreća, znao je i da se opredeli u ovom rascepu SPO-a kom krilu će pripasti. Da li će to krilo zadržati do smene ove vlade i Kopaonik, to je suština. Ministar je svestan svega, jer je upoznat do detalja šta se događa na Kopaoniku, ko snabdeva hotele i ko stiče novac kroz to snabdevanje.
Izvolite, gospodine Markoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada smo već kod reči animator i animiranje, poslanici SRS-a i SRS su dovoljno animirali građane Srbije, a rezultate tog animiranja ćete videti na sledećim parlamentarnim izborima koji će, nadam se, biti vrlo skoro, već na jesen. Amandmanom narodnog poslanika Miljka Četrovića traži se da se turističkom animatoru, ukoliko se ogreši, oduzme dozvola animatora na period od tri meseca do dve godine. Ako idemo na to da turističkoj agenciji koja se ogrešila o svoje komitente oduzmemo licencu na period od tri meseca do dve godine, turističkom vodiču koji se ogrešio o one koji su mu platili za turističku turu takođe oduzimamo licencu za period od tri meseca do dve godine, ne vidim razlog zašto u tom lancu ne bismo i turističkom animatoru, koji je, u krajnjoj liniji, odgovoran da osmisli i smisli sadržaje jedne turističke ture, takođe oduzeli, ne da bismo kažnjavali ljude, nego zbog toga da bismo ih naterali da posao rade stručno, savesno, odgovorno i krajnje racionalno.
Hvala vam, gospodine Markoviću. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović. Gospodine Markoviću, upozoravam vas da ubuduće, po članu 100, birate reči kada govorite o aktivnosti poslanika SRS-a sa dužnim poštovanjem, pošto je reč strana i ima različita značenja. Hvala. Izvolite, gospođice Jovanović.
Vi znate da je gospodin Momir Marković poznati srpski aforističar i on nikada ništa ne govori uvredljivo sa govornice, već se trudi da u svom duhovitom maniru ponekad kada govori o ovako ozbiljnim temama predoči dodatne argumente da bi se usvojio u konkretnom slučaju ovaj amandman podnet u ime poslaničke grupe SRS. Svakako će javnost i, pre svega, korisnici usluga da pozdrave ovo što je u zakonu definisano, a zove se turistički animator. To nije zanimanje koje je nepoznato nama ovde u Srbiji, ali do sada nije zakonski definisano šta je to, koji su uslovi; i, ostalo je nejasno, a to će uraditi Turistička organizacija Srbije i nadležno ministarstvo, o načinu i sadržaju ispita koji će budući animatori da polažu kako bi stekli kvalifikaciju za to zanimanje. Svakako nije dovoljno, pogotovo što je u pitanju novo zanimanje, sada u institucionalnom smislu novo, da budući animatori ne budu kažnjeni i ne snose odgovornost za onaj deo posla koji nisu uradili kako je to propisano ovim zakonom. Moguće je da je ministru u pravno-formalnom smislu, ili njegovim saradnicima, pre bih rekla, zasmetala formulacija kada je u pitanju ovaj amandman. To svakako kroz eventualnu pravno-tehničku redakciju, a ne onako kao što je to bilo u Zakonu o radu, i može da se ispravi, ali namera je bila odlična i namera je bila prava, zbog toga što u lancu odgovornosti za pružanje usluga u oblasti turizma i budući animatori, koji će imati jedan zahvalan i interesantan, ali odgovoran posao, treba da snose odgovornost za eventualno neispunjavanje uslova, odnosno prekršaje iz ovog člana. Postojanje turističkih animatora, a naročito u turističkim centrima, svakako je važno, i kada su u pitanju deca i odrasli, jer nije retkost da turisti koji dođu na određeno mesto, odnosno u neki centar nemaju dovoljno informacija o tome šta je to što još treba da ih očekuje i koji su to još sadržaji. I sami hotelijeri, nekada zbog nedostatka sredstava, a nekada zbog toga što nisu na pravilan način osmislili taj program (a sada će to svakako moći uz turističke animatore), ne pružaju dovoljno atraktivan sadržaj svojim gostima. Zaista su turistički animatori nešto što je poznato u svim razvijenim turističkim zemljama i centrima. Tek, mogu da primetim, od pre nekoliko godina, ali ne svuda, nažalost, u Crnoj Gori određeni hotelijeri su angažovali ovu vrstu kadra da bi poboljšali kvalitet usluge. Međutim, kod nas u Srbiji, a naročito u banjskim i planinskim centrima, oni će doprineti da aranžman i sam boravak gosta bude i kvalitetniji, i atraktivan i zanimljiviji, da ih pozovu, na kraju krajeva, da se ponovo tu vrate ako su zadovoljni svim onim što im je pruženo, da nema nekog vakuum perioda, odnosno da je svaki trenutak za one koji to žele, a ponuđeno im je, ispunjen kvalitetnim i atraktivnim programom. Ti budući animatori, kako je to predloženo amandmanom, trebalo bi da snose odgovornost za neizvršeni posao, odnosno za prekršaje predviđene zakonom, jer se oni tek sada ustanovljavaju.
Zahvaljujem gospođici Jovanović. Da li se još neko javlja povodom ovog amandmana? (Ne.) Na član 82. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Vuksanović. Pošto su Vlada i Odbor za trgovinu i turizam prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Milovan Radovanović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 84. doda novi član 84a. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 84, tačnije da se posle člana 84. doda novi član 84a, koji glasi: "Ministarstvo nadležno za poslove turizma doneće propis o bližim uslovima i načinu pružanja usluga iz čl. 79, 80, 81, 82. i 83. ovog zakona." Da bi narodni poslanici, koje želim da ubedim u opravdanost podnetog amandmana, bolje shvatili sve ovo što nosi sa sobom opravdanje napora SRS da koliko god možemo utičemo na promenu određenih rešenja u Predlogu zakona o turizmu, ukratko ću vam reći o specifičnostima usluga posebnih vidova turizma, iz odredaba čl. 79, 80, 81, 82. i 83. ovog predloga zakona, za šta smatramo da treba posebno biti uređeno odredbama člana 84a, kako bi to bilo u nadležnosti ministarstva nadležnog za poslove turizma, jer je to i te kako opravdano, s obzirom na materiju koja se reguliše odredbama ovih članova. Naime, članom 79. date su odredbe koje predviđaju usluge u lovnom turizmu. Znamo da mnogo ljudi iz drugih država dolazi u našu zemlju navodno zbog lovnog turizma. Imamo mi slučajeve, gospodo i gospodine ministre, da je u mandatu ranijeg ministra poljoprivrede Dragana Veselinova, a mogu reći i sada, u vreme mandata sadašnjeg ministra Ivane Dulić-Marković, bilo mnogo zloupotreba te vrste. Pa, imamo na stotine hiljada ubijenih ptica, koje se ilegalno izvoze i iznose iz naše zemlje, najčešće u Italiju. Da li sadržaj pružanja turističkih usluga iz odredaba ovog člana 79. Predloga zakona podrazumeva i ovu vrstu delatnosti koje idu na štetu države i naših prirodnih resursa? Svakako ne. I, zato je potrebno da se odredbama posebnog člana ovog zakona reguliše detaljnije, od nadležnog ministarstva, pružanje svih ovih turističkih usluga, kako ne bi došlo do zloupotreba. Takođe, u članu 80 – usluge u kongresnom turizmu – da li će ljudi koji dolaze u našu zemlju po raznim osnovama, kulturnim, sportskim, političkim, naučnim, rado doći u Srbiju, kada znaju da ovde imamo mnogo pojedinaca, državnih funkcionera koji kvare ugled naše zemlje i nanose štetu? Neću da kažem – da li će Šveđani doći u Srbiju, osim Boa Andersona, kada znamo da određeni državni funkcioneri (neću navesti ime posebne političke organizacije, odnosno političke stranke, neću navesti ni ime nijednog pojedinca) nanose štetu ugledu naše zemlje. Dalje, smatram da su u članu 81. opravdano navedene usluge u omladinskom i dečijem turizmu, s tim što posebne uslove treba da odredi, kao što smo tražili podnetim amandmanom, nadležno ministarstvo. Opravdanost postoji u mnogo primera. Naravno, ovde će biti i jedna mala reklama: u aleksinačkoj opštini postoji jedan objekat za omladinu i decu - sportiste, Lipovac, u jednom predivnom predelu, u kraju sa srednjovekovnim manastirom, koji stoji tamo i postoji mogućnost da pruži usluge ove vrste, samo treba preciznije, od strane Ministarstva, regulisati sve one uslove koje treba da pruže ovi objekti, kojih ima, na svu sreću, u priličnom broju na teritoriji Srbije. Dalje, usluge u seoskom turizmu: organizovanje pešačkih tura, ribolova itd.; zatim, degustacija proizvoda (mada mi to pomalo liči na neke ljude iz ranijeg, levičarskog perioda, da ne kažem, pojedince iz levičarskih stranaka); aktivnosti na upoznavanju nasleđa, načina života i tradicionalnih vrednosti kulture seoskog područja – e, ovde je malo, gospodo, problematično, ima stranaka u vladajućoj garnituri kojima nije mnogo stalo do poštovanja tradicije, kulture, ne samo našeg naroda i pripadnika nacionalnih manjina, već i seoskih područja. Ni ovom prilikom neću da navodim te političke grupacije, čiji su poslanici i poslaničke grupe prisutne u ovoj skupštini. Valjda će se prepoznati, a i građani, u svakom slučaju, znaju na koga mi iz Srpske radikalne stranke mislimo. Na kraju, pošto sam prekoračio vreme, gospodine predsedniče, pomenuću usluge iznajmljivanja vozila, u pružanju usluga u turizmu. U redu je to, ali tu ste malo prekoračili ovlašćenja u članu 84, jer smatram da ne treba svim ovim tehničkim uslovima da se reguliše zakon o turizmu, to neki drugi zakoni regulišu; ovo pitanje o najmanje tri registrovana vozila koja treba da ima pružalac usluge iznajmljivanja. Ali, s obzirom na stanje naših puteva, bilo bi bolje da predvidite iznajmljivanje traktora, osim ako će vaš novi Čume, u imenu Miroslava Miškovića, da asfaltira i poboljša uslove putne mreže i saobraćajnica na teritoriji Srbije, kako bi mogli da iznajmljuju rentakar vozila određena preduzeća, pravna lica i preduzetnici.
Hvala, gospodine Radovanoviću. Izvolite, reč ima Nataša Jovanović, a potom po istom amandmanu narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, namera gospodina Milovana Radovanovića, podnosioca amandmana u ime poslaničke grupe SRS, bila je veoma jasna i odgovorna. Ne razumem zašto Ministarstvo beži od toga da se uključi u donošenje podzakonskih akata kada je u pitanju svaka od ovih specifičnih ali veoma važnih grana turizma koje je gospodin Radovanović naveo. Dakle, dobro je što je u zakonu sada definisano, kroz ovaj kratak opis, ali negde je sadržajan a negde i nije, baš kao što kolega Radovanović i reče, šta su usluge u lovnom turizmu, kongresnom, dečijem, omladinskom, seoskom turizmu. Namera gospodina Radovanovića, koji je inače po struci pravnik, a vodio je i jedan ministarski resor, kada je SRS jedno vreme bila u Vladi Republike Srbije, bila je da se ministarstvo nadležno za poslove turizma detaljnije ovim pozabavi. U pitanju su ozbiljne stvari. U pitanju je nešto što nije dovoljno stimulisano, svako od ovih pojedinačno, ne baš svako u istoj meri, ali, recimo, kod lovnog turizma, kao što je rekao gospodin Radovanović, naše mogućnosti su neiskorišćene i mnogo veće i brojni su primeri. Evo, reći ću vam samo za primer Ečke i Carske bare. Izuzetno dobar smeštajni kapacitet u hotelu "Sibila" je nedovoljan da bi prihvatio, kao i svi smeštajni kapaciteti okolo, i kapaciteti samog Zrenjanina, sve one potencijalne strane turiste. Obično su to Italijani i britanski turisti, zainteresovani za, naravno pod propisanim uslovima, lovni turizam. Nije to onaj lovni turizam, kao što reče kolega Radovanović, kada je nekoliko desetina hiljada retkih ptica u našoj zemlji, iz Zapadnobačkog okruga, u jednom kriminalnom ″poslu″, potpuno kriminalnoj radnji, istrebio, odnosno izvezao u inostranstvo bivši ministar Dragan Veselinov, već je zaista reč o nečemu što treba da nam bude imperativ, kao i sam kongresni turizam. Ovde među poslanicima ima mnogo stručnjaka iz raznoraznih oblasti, u redovima Srpske radikalne stranke, lekara, uglednih privrednika, stručnjaka iz oblasti poljoprivrede; svi ti ljudi su, baš kao možda i neki od vas, bili u prilici da posete neki od kongresnih centara i da se uključe u neku stručnu raspravu. I, vi ste videli koliko razvijene zemlje u oblasti turizma tome pridaju značaj. Ništa nije prepušteno slučaju i zaista se o najsitnijim detaljima vodi računa. Nije svaka od tih zemalja kvalifikovana, niti svaki od tih gradova, da organizuje kongres za datu temu ili za neku stručno-naučnu sesiju, zbog toga što su potrebni određeni preduslovi. Ako smo mi zemlja, a hvala bogu jesmo, koja, opet ponavljam, ima atraktivnosti u turističkoj ponudi, izuzetno gostoljubiv narod i stručne i kvalifikovane ljude (uz nedostatak novca, koji može da se obezbedi kroz direktne strane investicije), onda bi i naši kongresni centri trebalo da budu mesto okupljanja za stručnjake iz raznoraznih oblasti. Ali, potrebno je da ljudi koji su dobili mogućnost da organizuju ove vidove turizma, specijalizovane grane turističke ponude, dobiju detaljnija uputstva, odnosno propise o načinu i uslovima i svemu onome što je njima potrebno da bi im se pomoglo. Namera predlagača gospodina Radovanovića ovde nije bila, kao što to stoji u odgovoru Vlade, koji je za mene neprihvatljiv, da se nekom dodatnom megalomanskom administracijom otežava ministarstvu. Možda je sada otežano zbog toga što su spojeni ministarstvo trgovine i turizma, pa oni to smatraju kao dodatni ili veći balast, ako bi se prihvatio ovaj amandman kolege Radovanovića, ali ne treba tek tako da preletimo preko ovoga što je sada definisano, jer lepo piše da su to specifične usluge posebnih vidova turizma. One to i jesu i one kroz direktno korišćenje tih usluga, a i kroz indirektni povraćaj, kroz neke druge privredne grane koje su ovde uključene, omogućuju da se ostvari veći prihod. Nije nikakav problem, ako je ministarstvo odgovorno, ako ima kvalifikovane i stručne ljude, da se bliže odrede uslovi i propisi za ove specifične grane turizma, što bi svakako svaki ministar iz redova Srpske radikalne stranke uradio da bi pomogao onima kojimožda tek imaju nameru prvi put da se uključe u to i da se ozbiljno bave nekom od ovih turističkih grana. To je bila namera kolege Radovanovića i zaista je neshvatljiv odgovor koji je ovde pružen, nije zadovoljavajući ni za koga u ovoj sali. Pretpostavljam da su kolege čitale, jer ako se vi hvalite uspesima Vlade i ako je svako od ovih poslanika iz vladajuće grupacije spreman da do kraja brani jedno po jedno ministarstvo, onda je za svakog odgovornog političara i poslanika neprihvatljivo ovo što je ovde napisano – da je to dodatna, nametnuta ili bi bila nametnuta obaveza ministarstvu. Mi smo odgovorni ljudi, mi srpski radikali, i smatramo da bi jedan ministar tako trebalo da radi i da bi kroz ova dodatna uputstva i propise morao da pomogne onima koji imaju nameru da se bave ovim i da time stiču prihod i za sebe i za državu.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Apelujem, vi ćete se držati vremena koje je po Poslovniku.
Dame i gospodo poslanici, ako jedan amandman treba usvojiti, treba usvojiti amandman narodnog poslanika Milovana Radovanovića, upravo zbog toga što traži da se iza člana 84. doda član 84a koji kaže – Ministarstvo nadležno za poslove turizma doneće propise o bližim uslovima i načinu pružanja usluga iz čl. 79, 80, 81, 82. i 83. Zašto? Zato što se ovde radi o specifičnim granama turizma. Član 79. se odnosi na pružanje usluga u lovnom turizmu. Naravno, tu se ne misli na domaći lovni turizam. Sećam se vremena kada je za napredovanje u hijerarhijskoj lestvici DOS-a bilo obavezno da se bavite lovnim turizmom, pa je ministar, koji je naknadno postao ministar, Dragan Veselinov, tri puta hvatan u lovokrađi, jednom mu oduzeli traktor i dve puške. Drugi put su mu oduzeli pušku sa noćnim nišanom, koji jedino vojska ima. Kako je došao do nje? Verovatno je ukrao, jer na ratištu nije bio. To znam pouzdano. Uglavnom, postao je ministar i sve krivične prijave koje su tu podnete vraćene su, odnosno povučene su, a čuo sam da je tražio i nadoknadu za korišćenje onog traktora od kada su mu ga oduzeli dok mu ga nisu vratili. Dame i gospodo narodni poslanici, imamo izuzetno lepa i poprilično bogata lovišta, bez obzira na nasrtaje sličnih Draganu Veselinovu, i mogućnost da se mnogo zaradi od lovnog turizma. Pred Srbijom je jedna od grana koja će tražiti vrlo malo investicija, a pružiće mnogo koristi ovoj državi. Lovnom turizmu treba posvetiti posebnu pažnju. Pri tom, moraju da se čuvaju resursi, da se ne desi da se hladnjače sa pticama pevačicama, sa slavujima, sa zaštićenim vrstama, sa vrstama zaštićenim u celom svetu proslede u Italiju raznim švercerskim kanalima. Za lovni turizam Ministarstvo mora da donese posebne propise. Usluge u kongresnom turizmu – mi, doduše, ne možemo da se pohvalimo da imamo mnogo hotela i kongresnih sala koje mogu da prihvate kongresni turizam i da ga od početka do kraja otprate, ali imamo Hajat, kongresne sale na Kopaoniku i na mnogim drugim mestima, i Ministarstvo treba posebnim propisom da reguliše i taj deo. Sledeći je omladinski turizam. Kod člana 81. dolazimo u situaciju da raspravimo ono što se pričalo pre pola sata otprilike. Članom 81. ovog zakona se delimično reguliše pitanje omladinskog turizma. Gospodin Milovan Radovanović je tražio da se posebnim propisom koji će Ministarstvo doneti i ovaj vid turizma reguliše, upravo zbog toga da ne bi bilo zloupotreba i da se u omladinskom turizmu ne pojavljuju ljudi godina našeg ministra; drugo, da bi mladi mogli da tu granu turizma maksimalno upražnjavaju za relativno jeftine dotacije. Sledeće je – usluge u seoskom turizmu. To su potencijali koje ova država tek treba da razvija. Sve ovo što imamo, to su sve začeci, to su samo samouki, nigde organizovani, a ne maksimalno organizovani i obučeni turistički poslenici; to su ljudi koji se bave poljoprivredom i u kući koju su napravili imaju dve ili tri sobe koje mogu da izdaju u ovom vidu turizma, u seoskom turizmu. Ministarstvo mora da donese propise, jer propise za seoski turizam nema, a ni u ovom zakonu to nije dovoljno dobro regulisano, i da tu granu turizma razvija i da na taj način pomogne selu da se ono što se proizvede tu i potroši i da se turistički dinar od toga uzme. Na kraju, član 83, koji takođe treba posebnim propisom regulisati, a to su usluge iznajmljivanja vozila (rentakar). Mi imamo danas, ne znam da li to gospoda iz Ministarstva znaju, toliko divljih rentakar organizacija, neprijavljenih, koje imaju po tri-četiri vozila i uzimaju debele pare. A korisnici nisu sigurni da će tim vozilom, bez obzira kako je našminkano i kako izgleda, otići do destinacije gde su hteli i vratiti se. Gospodine ministre, usvojite ovaj amandman, vama će koristiti još izvesno vreme, a koristiće posebno ministru iz redova Srpske radikalne stranke posle izbora.
Hvala još jednom na imaginaciji. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 90. amandman je podneo narodni poslanik Rodoljub Gačević. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Rodoljub Gačević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ministarstvo je to koje uređuje pravila, propise, uslove i tako dalje, a ministar je taj koji sve to kontroliše, organizuje i potpisuje. Tako treba da stoji u ovom zakonu, da ne bude "ministar", nego "ministarstvo". Svi ovi propisi i cene treba da stoje u turističkim ponudama, jer je strani, a i domaći turista veoma racionalan, u smislu izbirljivosti i u smislu štedljivosti, tako da svaki utrošen dinar, odnosno svaku odredbu će kontrolisati. Ono pravilo koje važi u trgovini ili ugostiteljstvu kod nas, otprilike, glasi ovako – ako ste zadovoljni kažite svima, a ako ste nezadovoljni kažite nama. Ovde ne važi, ovde važi pravilo – ukoliko ste nezadovoljni, onda to kažite svima. To jednostavno nameće konkurencija, a tako će isto biti i na našim domaćim turističkim destinacijama, koristiće se ovo pravilo da bi se pokazale komparativne prednosti jedne destinacije u odnosu na neku drugu turističku destinaciju. Što se tiče cena, istakao bih i to da je cena jedan od vrlo važnih, možda i primarnih parametara, da svakog turistu interesuju cene, kako stranog tako i domaćeg. U tom smislu, cena će biti jedan od važnih parametara, a naše cene, slobodno mogu da kažem, više su nego bilo gde u svetu, tako da su odredišta na našem crnogorskom primorju skuplja nego odredišta iste vrste u Bugarskoj, Grčkoj ili Turskoj. Dok se svi ti odnosi ne dovedu u jedan skladan, racionalan okvir, od našeg turizma i naših turističkih ponuda može se očekivati veoma malo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 100. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Penezić. Vlada, Odbor za trgovinu i turizam i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Tomislav Penezić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo što se saginjem često činim da se čujem, jer obično me neko ne sluša, a hoću da vam kažem da je u većini amandmana bilo dosta reči o tome da se reč "ministar" zamenjuje rečju "ministarstvo". Ja bih ovde, bez namere da kritikujem, opstruišem, sa namerom da pomognem, u ovom slučaju ministrima savetovao da prihvate ovaj amandman, jer kod nas se u narodu kaže – jedan čovek manje zna, a više ljudi više zna. Dakle, u ministarstvu često imate ministra pravnika, ekonomistu ili neke druge struke, koji nema baš mnogo veze sa oblašću o kojoj se govori, ali zato taj ministar ima zamenike, pomoćnike, svoje saradnike, pa bi oni otprilike činili to ministarstvo. Upravo ovde vi imate opravdanje, kažete da se zaklanjate iza Zakona o državnoj upravi, kojim je to sve propisano. Dobro, ali bih vas zamolio da ponekad odstupite od tog zakona, mada se od zakona ne može odstupati, da učinite neki ustupak i u ovom slučaju. Podsetiću vas ponovo na neke lokalne probleme. Lično sam se obraćao četvorici ministara, sada ću poimenično da ih navedem: gospodinu Aleksandru Popoviću, odnosno trojici, gospodinu Naumovu i gospodinu Dimitrijeviću juče. Nisam se obratio gospodinu Tomici Milosavljeviću, koga takođe treba uvrstiti u ovaj tim. Pitanje koje sam postavljao tiče se turizma i treba da ga reše u jednom dogovoru ministarstva, i to sva ministarstva čiji su predstavnici pomenuti ministri. Pitanje se odnosi opet na vode Lima, na jezera oko Priboja, odnosno zlatarska jezera i odavde upućujem apel, evo, stigao je dopis ministru Naumovu na ruke; jedan dopis je juče dobio, mada nije na njega naslovljen, gospodin Dimitrijević, on će to razmotriti. Kada sam razgovarao sa ministrom (i sada ću vam objasniti zašto - ministarstvo, a ne ministar) Naumovom, zamolio sam ga da me sasluša, a dobio sam odgovor – čuo sam i ja da se tamo nešto čisti. Zar može ministar da čuje da se tamo nešto radi? Tamo se ne radi ništa drugo nego se ubija kompletna flora i fauna, bolje rečeno, biljni i životinjski svet, a upravo u vremenu kada smo mi doneli idejni projekat o turističkoj ponudi na Potpećkom jezeru kod Priboja. Još jednim primerom ću potkrepiti stav da je bolje da ministarstvo kompletno odlučuje, odnosno ministarstva, jer poznato vam je da ministri inostranih poslova kada odu u inostranstvo deluju kao slobodni strelci, pa neko nešto potpisuje, neko nešto obećava, neko se izvinjava, neko samo što ne kleči na kolenima, a niko ne pita svoje zamenike, pomoćnike i svoj narod. Prema tome, pitajte svoje saradnike, konsultujte se, dođite sa njima, sa stručnim licima kad izvršite kategorizaciju turističkih objekata iz člana 100, na koji sam ja podneo amandman. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, povodom istog amandmana.
Opet se vraćamo na ministra kao nosioca tog dela izvršne vlasti, odnosno rukovodioca organa Ministarstva za trgovinu i turizam, i naše neslaganje, ne samo kod ovog zakona, nego kod svih zakonskih propisa, da ministar propisuje uslove (a ovde se radi o određivanju kategorije) za uređenje i opremanje, posebne standarde i sadržaje usluga, kao i način određivanja kategorije ugostiteljskih objekata. Mi smatramo da to treba da radi ministarstvo. Ministarstvo nam kaže, odnosno vlada da je to povezano sa drugim pratećim zakonima. Mislimo da i njih treba promeniti, ali to je opet posao za nas, odnosno za SRS, kada budemo, a to će se desiti vrlo brzo, u prilici da ceo taj set zakona promenimo. Tada ćemo vam reći koje su nam zamerke, a reći ćemo mnogo toga i o Vladi Republike Srbije, čiju smenu tražimo, a to kada dođe sledeća tačka na dnevni red. Zakon o ministarstvima smo najoštrije kritikovali i podneli mnogobrojne amandmane. Htela sam da iskoristim priliku da kažem nešto o čemu je bilo reči na sednici Odbora u septembru, kada je došao Nacrt zakona o turizmu; da li zato što je bila na izmaku turistička sezona ili što je tog dana bilo atraktivno pojedinim kolegama poslanicima, mislim na ove iz vladajuće strukture, da dođu i da prozbore koju reč o tome, ali na tome se i završilo. Evo, vidim, iako oni podržavaju ovaj predlog zakona, nije bilo mnogo diskusija, a problemi su uočeni; svako ko ima bilo kakvu mogućnost da se kreće, a poslanici su ti koji od Narodne skupštine idu prema mestu svog stanovanja, u prilici je da vidi da nam ugostiteljstvo na magistralnim putevima, na našem autoputu i na svim drugim lokalitetima nije u najsjajnijoj poziciji. Ne zato što ljudi koji su zaposleni u tim preduzećima nisu kvalifikovani da rade, rekla sam u uvodnom izlaganju da za većinu poslova koji se tiču lokalnog i regionalnog turizma nije potrebna visoka kvalifikacija i da je najveći broj, po statističkom prikazu, baš kada je ugostiteljstvo u pitanju, zaposlenih ženska radna snaga. To bi moglo da bude mnogo više i mnogo bolje, a naročito na delu autoputa od Beograda do Niša i od Beograda do Novog Sada, kada bi se vodilo računa o tome da je Ministarstvo za kapitalne investicije to koje treba da bude pokretač za projekte u turizmu. Jer, bez razvijene infrastrukture, bez tzv. zelenih puteva, bez pratećih objekata, a ovde se govori o ugostiteljskim objektima, nije moguće da očekujemo da će taj kvalitet usluge da bude bolji, a to je ono sa čime mi ne možemo u potpunosti da se hvalimo. Još su mnogobrojni podsticaji potrebni da bi se napravio napredak u tom smislu. Nekoliko puta je od strane ranijih čelnika ministarstava napravljena akcija posećivanja tih objekata koji se nalaze uz autoput, motela i ugostiteljskih objekata. U nekima su uočene određene greške, neki su u međuvremenu privatizovani, ali nema ih ni dovoljno. Kroz ovakav pristup u regulisanju ove oblasti u zakonu, što ne možemo da sporimo u ovom članu 100. da to treba da se radi (samo ne ministar, nego ministarstvo), i uz sve drugo što treba da se uradi, a misli se pre svega na finansijska sredstva, treba očekivati, jer ima potencijala, i to je mogućnost za zapošljavanje velikog broja ženske i muške radne snage, da se u tom smislu nešto pokrene nabolje. Jer, svakako, ljudi koji su se odlučili za taj vid usluge i za pružanje ugostiteljskih usluga, u situaciji kada imaju konkurentno i razvijeno tržište, trudiće se da pruže što bolji kvalitet. Pitanje je da li su svi oni koji su dobili dozvolu da rade do sada taj posao radili kvalitetno ili su to radili neko vreme, a kvalitet je kasnije opadao, ali na krajnjim korisnicima usluga je da to procene. A, kasnije ćemo, pred kraj rasprave o pojedinostima, koja očigledno neće biti danas, da govorimo i o kaznenim odredbama kada je ugostiteljstvo u pitanju.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stali smo kod amandmana na član 102. Pošto je za minut 18,00 časova, obaveštavam vas, po članu Poslovnika 81. stav 4, zbog važnosti tačaka koje su na dnevnom redu, rad nastavljamo u ponedeljak, 16. maja u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan, nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Dejan Rajčić, Radič Joković, Ivan Živadinović i Snežana Lakićević-Stojačić. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O TURIZMU (nastavak u pojedinostima) Na član 102. amandman je podneo narodni poslanik Zlatko Radić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zlatko Radić.