Sad idemo na raspravu o - Konačni prijedlog Zakona o registru zaposlenih u javnom sektoru, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 721. Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješće ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Državni tajnik u Ministarstvu uprave Davor Ljubanović će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora. Prije svega ukratko želio bih ukazati na temeljne razloge uspostave ovoga registra, a zatim i na potrebe donošenja ovoga zakona. Registar zaposlenih u javnom sektoru predstavlja skup podataka o zaposlenima to su državni službenici i namještenici, službenici i namještenici u javnim službama, državni dužnosnici imenovani na dužnost u državnom tijelu, javnoj službi, te pravosudnim dužnosnicima koji se vodi u elektroničkom obliku prvenstveno radi uspostave kvalitetnog i učinkovitog sustava centraliziranog obračuna plaća i upravljanja ljudskim potencijalima. Međutim, pored toga ustrojavanje i vođenje ovog registra preduvjet je za uspješnu provedbu brojnih mjera koje su predviđene Strategijom reforme državne uprave. Primjerice točka 5. pojednostavljenje i modernizacija upravnog poslovanja, elektronička uprava, pojednostavljenje upravnih postupaka, lakše ostvarivanje prava stranaka, te jačanje uloge elektroničke uprave u razvoju gospodarstva. Strategijom razvoja ljudskih potencijala u državnoj službi, strategijom razvoja elektroničke uprave te strategijom razvoja elektroničkog poslovanja. S obzirom na navedene razloge Vlada Republike Hrvatske uvrstila je uspostavu i vođenje ovog registra u Program gospodarskog oporavka kao jednu od mjera. Za provedbu te mjere Vlada Republike Hrvatske 10. lipnja 2010. donijela je odluku o vođenju registra zaposlenih u državnim i javnim službama, te su do današnjeg dana provedene brojne aktivnosti. Na primjer, nadležna tijela državne uprave izradile su funkcionalnu specifikaciju za registar u koju su ugrađeni potrebni zahtjevi inter operabilnosti, hardverski i softverski zahtjevi. Temeljem te specifikacije razvijena je web aplikacija za unos podataka koja se nalazi u testnoj fazi i osigurani su uvjeti za početak unosa podataka uključujući i dodjelu 3500 smart kartica i osposobljavanje 35 trenera za rad sa razvijenom aplikacijom. Međutim, za potpunu funkcionalnost ovoga registra potrebno je ispuniti još jedan dodatni pravni preduvjet. Naime, sukladno Zakonu o zaštiti osobnih podataka kojim se uređuje zaštita osobnih podataka o fizičkim osobama, te nadzor nad prikupljanjem, obradom i korištenjem osobnih podataka u Republici Hrvatskoj sa svrhom zaštite privatnog života i ostalih ljudskih prava i temeljnih sloboda u prikupljanju, obradi i korištenju osobnih podataka osobni podaci mogu se prikupljati samo uz privolu ispitanika ili ako je to u javnom interesu ili ako je to utvrđeno zakonom. Zakonski temelj za prikupljanje i obradu osobnih podataka o državnim službenicima i namještenicima postoji još od 1994. godine iz Zakona o državnim službenicima i namještenicima i plaćama nositelja pravosudnih dužnosti, a sada u Zakonu o državnim službenicima iz 2005. godine. Međutim, za prikupljanje podataka i obradu osobnih podataka o službenicima i namještenicima u javnim službama ne postoji zakonski temelj. S obzirom na tu okolnost predlaže se pravnu osnovu za prikupljanje i obradu podataka utvrditi Zakonom o registru zaposlenih u javnom sektoru. U tom smislu ovim zakonom predlaže se voditelji zbirke podataka da bi to bili svako državno tijelo i javna služba koji vode podatke o svojim zaposlenima. Ministarstvo uprave bi vodilo registar za potrebe Vlade Republike Hrvatske i javno pravnih tijela, te Ministarstvo pravosuđa bi bilo voditelj zbirke o pravosudnim dužnosnicima.
Samo trenutak. Kolegice i kolege, napravit ću jedan mali kratki presedan. Na galeriji je hrvatski branitelj Tihomir Purda, molim zastupnike i zastupnice Hrvatskog sabora da ga pozdravimo. [[Pljesak.]] Hvala. Izvolite nastaviti.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Budući da je Zakonom o zaštiti osobnih podataka potrebno točno utvrditi vrstu podataka koji se prikupljaju i obrađuju, način prikupljanja obrade podataka u svrhu obrade podataka, tko ima pravo pristupa podacima, u kojem se vremenskom periodu čuvaju ti podaci, koje se mjere poduzimaju za zaštitu podataka, predlaže se da navedena pitanja utvrdi uredbom Vlada Republike Hrvatske. Isto tako predlaže se ovim zakonom da svaka osoba čiji su podaci uneseni u registar imaju pravo zatražiti uvid u te podatke koji se na njih odnose. Ono što bih želio završno naglasiti je da sredstvo za provedbu ovoga zakona osigurana su u državnom proračunu za 2011. godinu na poziciji Ministarstva financija, i s obzirom na provedene aktivnosti trenutni status projekta predstoje aktivnosti vezane još za unošenje podataka u registar kako bi registar bio uspostavljen u što kraćem roku. U tom smislu Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru usvajanje predloženog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav? Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predlagatelju, kolegice i kolege zastupnici. Odmah u ime kluba Socijaldemokratske partije Hrvatske mogu reći da ideja o centralizaciji registra zaposlenika u državnoj upravi i javnim službama nije loša, ali predloženi zakon je do Boga loš. Predloženi zakon je napisan lijevom rukom i nema temeljne stavi koje takav registar mora imati. Ali pođimo redom. Najprije da nam predlagatelj objasni motive tog prijedloga zakona. Naime u obrazloženju se kaže da je programom gospodarskog oporavka, dakle Vlade Republike Hrvatske predviđeno utvrditi registar zaposlenika u državnoj upravi i javnim službama kao mjera gospodarskog oporavka Republike Hrvatske, a u samom tekstu ni jednog cilja koji će se postići samim registrom. Nema čak ni naznake o čemu se tu radi. Istodobno cijena uređivanja registra je 10 milijuna kuna. Ako tome dodamo da je to zbir registara koji već postoje u svakom javnom tijelu, u svakom javnom tijelu postoji kadrovska služba, kako se to nekad zvalo, radne snage kako se to nekad lijepo zvalo, danas su to ljudski resursi ili ljudski potencijali, i to u nadam se već sada postoji ne samo materijalnom obliku, nego i u elektronskom obliku prenijeti u centralni registar košta 10 milijuna kuna. Ako je 10 milijuna doprinos programu gospodarskog oporavka, ako je ta investicija sama sebi doprinos, onda je jasno zašto imamo situaciju koju imamo u hrvatskom društvu. Umjesto štednje imamo investiranje u neproduktivne programe. Ako se tome, ponavljam, doda da nijedan cilj nije apostrofiran, a trebalo bi ga kvantificirati i reći postići će se ušteda u tome, tome, tome ili ćemo biti efikasniji u tome, tome, tome, onda zaista moramo posumnjati u dobronamjernost prijedloga Vlade Republike Hrvatske da osnuje centralni registar. To je što se tiče ekonomskih razloga. A prijeđimo sada na suštinu prijedloga vezano za prikupljanje podataka o službenicima i namještenicima u državnoj upravi i u javnoj upravi, sektoru, koji bi se trebali nalaziti ustvari u dva ministarstva i u FINA-i, jednoj agenciji. A Ustav u članku 37. kaže da se samo zakonom utvrđuju ciljevi i sadržaj prikupljanja osobnih podataka, a u zakonu, prijedlogu zakona u članku 7. i 9. se predviđa da Vlada utvrdi sadržaj podataka o registru. A Ustav kaže da se samo zakonom to radi, a Vlada kaže dajte vi u Saboru odlučite da to mogu i ja, mimo Ustava Republike Hrvatske. Dakle Vlada u samom prijedlogu ne respektira odredbu Ustava o zaštiti podataka, koji predviđa da samo Parlament, predstavnici građana, utvrđuju smisao takvih registara i njihov sadržaj. Ali gledajte i sljedeću situaciju, tri državne ustanove ili ministarstva i agencije će imati zbirne podatke iz tog registra, a zaštita tih podataka mora ovisiti o jednom čovjeku i jednom tijelu. Ako još ne znamo koji je sadržaj tih podataka, odnosno šta će se sve prikupljati, možemo pretpostaviti samo da ovo nije dorađen projekt, to je najblaža ocjena, jer ne bih htio biti zločest prema Vladi, i predlagatelju za Vladu ovakvog zakona, pa ću biti blag i reći da nisu sagledali sve posljedice koje može izići iz centralnog registra koji se predlaže ovim zakonom. Ako, a moramo reći, pozivati se na program gospodarskog oporavka i predložiti registar službenika, namještenika i zaposlenika kao reformu državne uprave, ne može proći ni najdobronamjernije zastupnike i najdobronamjernije kritičare Vlade, zato što suština problema u državnoj upravi nije u registru, nego u odnosu baš Vlade i vladajućih prema državnoj upravi i izgradnji sustava te državne uprave, a u prvom redu depolitizaciji državne uprave. Uvođenjem registra i dajući podatke iz registra u tri, odnosno dva ministarstva i jednu agenciju doduše omogućit će Vladi da svakog časa ima na svojem stolu podatke o svakom zaposlenom i to prema njenom nahođenju, a ne prema odluci predstavnika u Hrvatskom saboru daljnje komplicira sam prijedlog. Dakle, ne živi se od registara pa makar bili i registri zaposlenika. Živi se od osmišljavanja da državna uprava bude u funkciji razvoja RH. Smisao državne uprave je i u servisu i prema građanima i pravnim osobama i u izgradnji pravne države, a ne u političkoj kontroli te državne uprave pa makar ta politička kontrola dolazila iz same Vlade RH. Dakle, vratit ću se na početak i ne mislim tu dalje obrazlagati. Sama ideja nije loša, dobro je imati registar i on već postoji u svojim segmentima u svakom državnom tijelu ili državnoj upravi ili agenciji ili javnom sektoru. I ona bi morala već sada biti sa stajališta kadrovskih potencijala ili kako se to danas kaže ljudskih potencijala već postojati, sklonostima, školstvu, iskustvima, statusu. Sve što se treba skupiti i prikupiti trebalo bi biti u zakonu, ali ona danas postoji. Prema tome, to objediniti ne može koštati 10 milijuna, prema mojem skromnom mišljenju, nikako ne može koštati 10 milijuna kuna jer i ako će se tražiti još koji podatak on će se cirkularom da tako kažem tražiti. Neće se istraživati nijedan zaposlenik. Prema tome, ja predlažem u ime kluba SDP-a da se ovaj prijedlog zakona prekvalificira da ide u prvo čitanje, kao ideju prihvaćamo, da se provjeri je li potrebno 10 milijuna kuna potrošiti sada u ovakvoj situaciji za centralizaciju podataka koji već postoje i da se, po mojoj opet ocjeni, neustavna odredba o tome da će Vlada utvrditi koje podatke i koje sadržaje mora imati registar osigura da to radi Hrvatski sabor, hrvatski Parlament kao predstavnik građana zakonom i na taj način zaštiti moguću manipulaciju osobnih podataka državnih službenika i namještenika i službenika u javnom sektoru. Hvala vam lijepa.
Hvala. Kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Evo dopustite mi da na samom početku iznesem stav Kluba zastupnika HDZ-a o ovom prijedlogu zakona. Klub zastupnika HDZ-a podržava prijedlog Zakona o Registru zaposlenih u javnom sektoru. Naime, ovaj zakonski projekt temelji se na odluci Vlade RH o uspostavi i vođenju Registra zaposlenih u državnim i javnim službama, a koji će obuhvatiti sve državne službenike i namještenike te službenike i namještenike u javnim službama. Ovdje dakako valja napomenuti da se pod javnim službama u smislu ovog zakona podrazumijevaju javne ustanove i druge pravne osobe kojima se sredstva za plaće osiguravaju u državnom proračunu, ali i Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, Hrvatski zavod za zapošljavanje, Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i javne ustanove kojima se sredstva za plaće osiguravaju iz sredstava Hrvatskog fonda za zdravstveno osiguranje. Javno-pravna tijela u smislu ovog zakona su državna tijela i javne službe, a što se podrazumijeva pod državnim tijelima taksativno je navedeno u članku 3. stavku 1., dakle točka 3. predmetnog zakona i mislim da to na ovom mjestu nije potrebno ponavljati. Isto tako, pravna osnova za prikupljanje i daljnju obradu podataka o državnim službenicima sadržana je u članku 141. Zakona o državnim službenicima kojom odredbom i odredbama je regulirana obveza vođenja osobnih očevidnika i središnjeg popisa državnih službenika i namještenika. Predmetnim zakonom predlaže se da svako državno tijelo i javna služba, dakle javno-pravno tijelo vode podatke o zaposlenim u tim tijelima te da Ministarstvo uprave vodi registar za potrebe Vlade RH i javno-pravnih tijela. Ministarstvo pravosuđa temeljem odredaba ovog zakona vodit će podatke o pravosudnim dužnosnicima, a shodno činjenici da upravo navedeno ministarstvo obavlja i poslove pravosudne uprave sukladno odredbama Zakona o sudovima. Što se tiče zaštite samih podataka o registru za istaknuti je naravno i treba i posebno naglasiti odredbu iz članka 6. predloženog zakona, o tome je i u dosadašnjim raspravama bilo riječi. Naime, temeljem te odredbe podaci iz registra predstavljaju klasificirane podatke i označavaju se sukladno propisima koji uređuju područje informacijske sigurnosti. Nadalje, o davanju podataka iz registra odlučuju čelnici javno-pravnih tijela u kojima se ti podaci i vode. Sasvim sigurno dostupnost podataka, mogućnost zlouporabe istih treba biti spriječena, ograničena na najmanju moguću mjeru, ali sasvim sigurno spriječena i striktnom primjenom, direktnom primjenom Zakona o zaštiti osobnih podataka. Predmetnim zakonom bit će obuhvaćeni svi u javnom sektoru u što se ubrajaju dakle i državni službenici i namještenici, ali i službenici i namještenici u javnim službama, državni dužnosnici imenovani na dužnost u javnom tijelu ili javnoj službi i pravosudni dužnosnici. Mislim da je potrebno posebno naglasiti i istaknuti da taj budući registar ili sam registar naravno nije svrha samom sebi već će predstavljati ne samo puki zbir prikupljenih podataka nego omogućiti pravilno upravljanje ljudskim potencijalima, a samim tim i preduvjet za bolje funkcioniranje cjelokupnog javnog sektora. Bolje funkcioniranje državne uprave, bolji servis građanima i kao što smo imali prilike čuti u uvodnom obrazloženju predstavnika predlagatelja, dakle osnovni preduvjet za daljnju afirmaciju ili daljnju Strategiju razvoja elektroničke uprave. Dakle, uporište za jedan novi iskorak u smislu boljeg funkcioniranja državne uprave i nesumnjivo da će se ovim registrom u tom smisli ispuniti i te pretpostavke da uprava sasvim sigurno funkcionira, da joj se omogući da funkcionira na bolji način, da dakle bude i još bolji servis građanima i svima onima koji u okviru državne uprave traže realizaciju svojih prava i ostvarivanje svojih prava pred tijelima javne vlasti. Upravo u tom smislu ovaj zakon treba i podržati. On je sasvim sigurno jedna mjera i u okviru gospodarskog razvitka kada govorimo o boljem funkcioniranju državne uprave, boljem funkcioniranju državne uprave onog segmenta kojeg usudio bih se reći jest taj bitan segment da bi se mnogi od projekata u pravo vrijeme i na pravi način u RH mogli realizirati. Shodno svemu izloženom Klub zastupnika HDZ-a podupire ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Kad bih morao u 6 riječi zaključiti ono što imam reći, rekao bih, ideja dobra, zakon ne prihvatljiv, povucite ga. Nisam se konzultirao sa kolegom Lekom, čitao sam tekst i na 11 članaka imamo najmanje 12 prigovora mi iz kluba HNS-a, HSU-a. Kolegice i kolege idemo ipak biti korektni pa i konkretno više reći zašto imamo te i takve prigovore. Prije svega hitni postupak, dakle donošenje zakona po hitnom postupku. Kada sam došao do 5. članka onda sam se zaista priupitao, jeli to moguće? Naime, članak 5. registar se vodi u elektroničkom obliku. A mi kažemo da se radi o osobito opravdanim državnim razlozima. Koliko ja znam Bill Gates je već dvadesetak godina milijarder, a mi smo se 2011. godine dosjetili njegovih izuma i odlučili elektroničkom obradom doći do registra. To je neprihvatljivo, da nam se prodaju osobito značajni državni razlozi da hitan postupak, zato se i potkradaju ovako grube greške o kojima je kolega Leko govorio pa neću ponavljati ono što je već rekao. Cilj nadalje je koji? Registar zaposlenih u javnom sektoru se vodi radi uspostave kvalitetnog i učinkovitog sustava centraliziranog obračuna plaća i upravljanja ljudskim resursima. Kada se govori o upravljanju ljudskim resursima, za 2, 3 sata ćemo imati zakon na našim klupama kojim ćemo pokušati regulirati upravo tu materiju. Zanimljivo je da ovaj zakon i zakon koji slijedi iza ovoga nemaju gotovo nikakve veze. Gotovo nikakva koordinacija, imamo osjećaj da ljudi koji su pisali ovaj zakon nisu uopće poznavali ljudi koji su pisali ili pišu ovaj drugi zakon. To također nije dobro. Dakle, uvijek apsolutni izostanak koordinacije između pojedinih zakona. To je neprihvatljivo. Stoji da bi mogli primijeniti ovaj zakon, utrošiti 10 milijuna kuna. kolegice i kolege zastupnici gdje smo bili 2004. godine? Zašto nismo tada prihvatili i išli na ovakav registar, vjerojatno bi ušteda bila enormna. Želim vas upozoriti da smo 2004. godine za plaće, a cilj je upravo regulirati plaće, za plaće svih zaposlenih u državnoj upravi izdvajali 14 milijardi kuna. Danas 2011. izdvajamo 22 milijarde. Dakle, izdvajamo 8 milijardi godišnje više za financiranje onih na koje se odnosi ovaj registar. To su enormna sredstva. Tvrdim da je Narodna banka prekjučer izdvojila enorman iznos od 6,3 milijarde, a mi samo za financiranje za plaće dajemo 8 milijardi godišnje više. Tko ih je primio, u koja tijela, u koje službe, sa kojom kvalifikacijom, sa kojim ciljem i što smo postigli? Nikada nismo analizirali ozbiljno u ovom Saboru. Na odborima smo čuli da će se registar odnositi na dvije 130 do 240 tisuća ljudi, do. Pa se plus, minus 10 tisuća. Mi u Hrvatskoj državi još uvijek ne znamo koliko ljudi radi u državnoj upravi odnosno državnim tijelima i javnim službama, plus, minus 10 tisuća. Ja to ne mogu prihvatiti. Definicija javnog sektora je po nama također upitna. Bilo bi bolje, bilo bi sustavnije, bilo bi kompletnije da smo obuhvatili i one zaposlene građane u lokalnoj i regionalnoj samoupravi. I oni žive na račun budžeta bilo lokalnog ili regionalnog. Ja znam da je ovdje svrha da država može jasno upravljati ljudskim resursima, međutim mislim da bi bilo jako dobro da možemo uvijek napraviti jednu kvalitetnu komparaciju između triju razina vlasti, između onih koji su zaposleni, njihovih kvalifikacija, njihovih plaća i njihovih učinaka. To dakako nedostaje. Ispada da to nije javni sektor, ispada da se ovaj zakon na njih ne odnosi. Članak 7. "Sadržaj podataka u registru i zbirke isprava o zaposlenima način njihovog prikupljanja obrade, pravo pristupa podacima, čuvanje podataka i mjere zaštite propisuje uredbom Vlada Republike Hrvatske". Kolega Leko je rekao ono što je trebao reći. Mi se također ne slažemo sa ovim člankom. Ovu materiju treba zakonom utvrditi. Odgovor također leži i u prethodnom članku. Podaci iz registra predstavljaju klasificirane podatke, kolege klasificirane podatke. Mi vas pitamo da li je visina plaće za obavljanje određenih poslova u državnoj upravi, dal to može biti tajan podatak. Ne može biti. Tko radi na tim poslovima, koja je njegova školska sprema, koliko djelatnika obavljaju te poslove, da li to smiju biti tajni podaci. Pa svaki porezni obveznik mora moći u svakom trenutku doći do tih podataka, bez obzira odnosi li se to na lokalnu, regionalnu ili državnu upravu. Pa to jeste bit nadzora građana nad našim radom, nad zapošljavanjem ljudi itd., itd. Sjećamo se kolegice i kolega, skandala od prije 10 godina kada su u državnoj upravi radili ljudi koji su kupili diplome. Zatim sjećamo se skandala kada su mnogi građani dobivali plaću u javnim poduzećima, a u biti su radili u stranačkoj centrali za potrebe stranaka. I Chirac isto gospodine potpredsjedniče, slažem se, ali ne bi se trebalo možda upravo voditi tim primjerima, imamo i naših mogućnosti da neke stvari drugačije i bolje riješimo. Naime, vezano uz ovo klasificiranje podataka bojimo s u klubu HNS-HSU da ne stvorimo novi registar branitelja državne birokracije. To nemojmo dopustiti. Prema tome, mi iz kluba HNS-HSU predlažemo da se ovaj zakon povuče, da ga se doradi, da ga se u sasvim drugoj formi vrati u saborsku raspravu. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodo iz Ministarstva uprave, kolegice i kolege zastupnici. Klub HDSSB-a će biti upravo za rješenje, a u svezi ovog zakonskog prijedloga o Registru zaposlenih u javnom sektoru, za to dakle da to bude prvo čitanje i da se ovaj zakon temeljito doradi. Naime, sama činjenica da danas, 20 godina od utemeljenja Hrvatske države ne znamo točno koliko ima državnih službenika, koliko ima javnih namještenika, je li to 230 tisuća, 240 tisuća, 10 tisuća u plus ili minus, nije poznato. Iako u ovoj našoj državi informatizacija i ono što je uloženo u informatizaciju dakle sredstava je mislim na visokom stupnju i uopće nije problem od ministarstva do ministarstva, od agencije do agencije, od državnih ureda do državnih ureda, državnih zavoda itd. kojih ima nebrojeni broj, lani se nešto smanjilo. Ovdje na Saboru smo raspravljali o ujedinjavanju određenih agencija, ali i dalje preostaje čini mi se oko 70 takvih agencija, ureda, odbora itd. u kojima djelatnici, poglavito oni na rukovodećim funkcijama imaju plaće gotovo jednake ministarskim ili tako dalje. Što je cilj ovoga zakonskog prijedloga? Kažu da je cilj i da su to zapravo provedba aktivnosti Programa gospodarskog oporavka. Ja sam gospodarski oporavak zamišljao nečim što, nekakvim ulaganjem u proizvodnu djelatnost koja donosi novo ostvarenu dobit. Izrada samoga registra koji će koštati kažu prema ovom prijedlogu 10 milijuna kuna, nipošto ne spada u Program gospodarskog oporavka. Ako je ono što slijedi poslije registra, dakle smanjivanje državne administracije, broja ljudi, a nek se to onda jasno i kaže od nekakvih 5% onda bi to možda nešto i išlo, sasvim sigurno bi išlo prema mjerama gospodarskog oporavka, ali to ovdje ne piše. Kada govorim o informatizaciji naše države onda je jedan dobar primjer kako npr. matični uredi u državi nisu internetskim linkom uvezani npr. sa Hrvatskim zavodom za mirovinsko osiguranje pa onda prijave o smrti pojedinih osoba koje primaju mirovinu nisu došle na pravo mjesto kako bi se zaustavila isplata nepripadnih mirovina i iz godine u godinu šteta po takvoj neobaviještenosti i nemaru je blizu 100 milijuna kuna za Hrvatsku državu. U Ministarstvu zdravstva postoje podaci o svakom zaposleniku. Svaki liječnik ima svoju šifru, to mi liječnici dobro znamo, pod kojom se vodimo i koja stoji na faksimilu svakoga liječnika. I ne samo to, u onom sustavu bolničkom informatičkom još je dodatna šifra, je li tako kolega Milinković. Prema tome mi smo evidentirani, o nama se sve zna. Ovdje se spominju i dosjei. Malo čudna, kaže klasificirani podaci ili dosjei. Ta me riječ dosta bode malo u oči o dosjeima. Nadalje, tko je to zadužen da složi pitanja i podatke koji će biti u registru. Govorimo o depolitizaciji državne uprave koja bi trebala biti depolitizirana i trebala bi biti javni servis građana, svih građana. Efikasan, djelotvoran, otvoren, transparentan. Hoće li takvim dosjeima za koje se kaže da će način njihovog prikupljanja i obrade, dakle u članku 7. i pravo pristupa podacima, čuvanje podataka i mjere za zaštitu podataka biti propisane uredbama Vlade Republike Hrvatske. Uredbama a ne zakonom, iako mi se čini da je u članku 37. Ustava takvu stvar bi morao uređivati zakon kojega donosi Hrvatski sabor. Dakle, što će to pisati u dosjeima, koja će to biti pitanja postavljena zaposlenicima, namještenicima koje će oni morati popuniti da bi postojao registar državnih službenika, javnih namještenika. Ima li sumnji, a mislim da ima i opravdanih, da se zapravo potajice radi zapravo o politizaciji državne uprave, a ne o depolitizaciji. Evo ovih smo dana svjedoci kako potajnim uredbama, ja ne znam potajnim ili kakvim ili usmenim dojavom uredima Hrvatskog zavoda za zapošljavanje smanjujemo nezaposlenost. Imate svi primjere i dojave sa terena ali svi šute. Jednoj krojačici u Slavonskom Brodu ponuđen je posao, a usput da kažem da je iz Sibinja 7 km, 6, 7 km od Slavonskog Broda ponuđen je posao konobarice u Svilaju. Žena ima 50 godina, 3 troje djece. I ona je rekla da nije te kvalifikacije i da je problem putovanja Sibinj, Svilaj i prometne komunikacije. Nakon toga je skinuta sa Zavoda za zapošljavanje i nije više nezaposlena. Žena više nije nezaposlene. Blago njojzi! Više se ne broji kao jedan od 340000 onih koji traže posao. I takav niz slučajeva imate. Pogledajte i raspitajte se u svojim uredima, u vašim županijama i vidjet ćete da se tako radi. Je li Sabor donio takvu uredbu? Nije. Ili zakon, pardon. I tko je tu uredbu donio? Hoće li i ovaj registar koji se, koji bi trebalo ustanoviti, utemeljiti kako god hoćete, a odlukom o vođenju registra zaposlenih, odlukom dakle Vlade od 10.6.2010. godine evo punih 8 mjeseci obveza je do 31. ožujka ove godine. Međutim, obveza nije obveza ukoliko zakon ne nosi oznaku P.Z.E. a ne nosi. Dakle, to je naša interna hrvatska stvar. Pa upravo pošto je to naša unutarnja hrvatska stvar i hrvatskoga našega uređenja, naše kuće i našega Doma mislim da je upravo potrebito i iz razloga o kojem je govorio kolega Leko i gospodin Dorić da ovo bude prvo čitanje, a da, dakle na prijedloge i zastupnika i klubova u drugom čitanju uredimo ovu materiju onako kako ne bi bilo kontradiktornosti i kako ne bi bilo prijepora oko izglasavanja ovoga zakonskog prijedloga. Još jednom ponavljam da klub HDSSB-a ukoliko ovo ne bude prihvaćeno kao prvo čitanje će biti protiv ovog zakonskog prijedloga. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na riječ. Gospodin zastupnik Ivo Grbić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajnici, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Postojećim zakonskim propisima nigdje nije regulirano prikupljanje i obrada podataka o službenicima i namještenicima u javnim službama. Dok je za državne službenike pravna osnova za prikupljanje i daljnju obradu podataka sadržana u odredbi članka 141. Zakona o državnim službenicima. S obzirom da je Zakonom o zaštiti osobnih podataka propisano da se osobni podaci mogu prikupljati samo uz privolu ispitanika ili ako je to u javnom interesu ili je utvrđeno zakonom nameće se potreba donošenja posebnog zakona kojim bi se na jedinstven način uredilo prikupljanje i obrada podataka o svim zaposlenima u državnoj službi i javnim službama. U tom smislu predlaže se donošenje Zakona o registru zaposlenika u javnom sektoru, te se propisuje da svako državno tijelo i javna služba vode podatke o svojim zaposlenima, a da Ministarstvo uprave vodi registar za potrebe Vlade Republike Hrvatske i državnih tijela, odnosno javnih službi. Kako su u državnim tijelima, odnosno javnim službama imenovani i državni dužnosnici predlaže se da podatke o državnim dužnosnicima vode državna tijela odnosno javne službe u kojima su imenovani na dužnost, te da Ministarstvo pravosuđa bude voditelj zbirke podataka o pravosudnim dužnosnicima. Imajući u vidu da Zakon o zaštiti osobnih podataka daje mogućnost da voditelj zbirke osobnih podataka može na temelju ugovora pojedine poslove u vezi sa obradom podataka u okviru svog djelokruga povjeriti drugoj pravnoj ili fizičkoj osobi predlaže se da izvršitelja obrade podataka određuje odlukom Vlada Republike Hrvatske. Odlukom o vođenju registra zaposlenih u državnim i javnim službama od 10. lipnja 2010. godine posao vođenja registra Vlada Republike Hrvatske povjerila je Financijskoj agenciji. Nadalje, predloženim zakonom, a sukladno Zakonu o zaštiti osobnih podataka propisuje se da Vlada Republike Hrvatske uredbom utvrđuje sadržaj podataka o registru i zbirke isprava o zaposlenima, način njihovog prikupljanja i obrade, pravo pristupa podacima, čuvanje podataka i mjere za zaštitu podataka. Radi navedenog, a imajući u vidu da će se predloženim zakonom realizirati utvrđena mjera izrade registra zaposlenika javnog sektora iz Programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske podržavam donošenje Zakona o registru zaposlenih u javnom sektoru kao i predložene amandmane Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pa na samom početku izlaganja naglasit ću da neću podržati ovaj prijedlog zakona, zbog toga što smatram da je ovaj prijedlog zakona jako manjkav, nedorečen i da u principu nije jasno što se sa njime želi postići, i nije mi jasno na koji način je programom oporavka, gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske uopće razmatrana ovo kao jedna od mjera znači gospodarskog oporavka. Time više što se u ocjeni sredstava potrebnih za provedbu ovog zakona govori da će ova mjera koštati 10 milijuna kuna. Svi oni koji su imali prilike raditi u državnoj upravi ili u javnoj upravi vrlo dobro znaju da svako tijelo javne uprave, svako ministarstvo ima znači svoj registar, i da dobro raspolaže i točno raspolaže sa svim podacima, brojem vezanima uz broj znači ne samo dužnosnika, nego i svih zaposlenih, što se odnosi naravno i na službenike i namještenike. Svi ti podaci se vrlo lako, po mojem mišljenju, mogu zbrojiti na jednom mjestu, i nije mi jasno u principu što će to točno koštati 10 milijuna kuna, kako bi se ovaj zakon proveo. Nije također jasno zbog čega donosimo zakon čiji će se svi detalji ustvari definirati uredbom Vlade, zbog čega je nužno da se uredbom Vlade, a ne zakonom koji se donosi u Hrvatskom saboru odredi ustvari šta će taj registar sadržavati, odnosno kako će izgledati taj osobni dosje svakog zaposlenika. Mjerama gospodarskog oporavka Republike Hrvatske također je određeno da se ova mjera treba provesti do 31. ožujka 2011. godine, i u tom smislu nije jasno zbog čega se u člancima ovog zakona ne definira da će registar biti izrađen do 31. ožujka 2011. godine. Zašto to imamo prilike čitati u ocjeni stanja, ali nemamo to kao jednu od obveza koje je znači Vlada i nadležno Ministarstvo uprave dužno provesti do tog roka? Da li to podrazumijeva da će se onda i prekoračiti taj rok, i da ćemo možda opet potrošiti nekakvih 10 milijuna kuna kao neku mjeru tobožnjeg gospodarskog oporavka, a od toga nećemo ustvari dobiti ništa. Radi se o previše osjetljivoj problematici da bi se ona dala u potpunosti na razmatranje, odnosno na odlučivanje Vladi Republike Hrvatske, bez nekakvog uvida, odnosno nadzora tako da kažem Hrvatskog sabora, i mislim da to nije baš neka mjera koja bi bila dostojna za jedno demokratsko društvo. Time više što se tu spominjao i registar branitelja, i meni se čini da na neki način Vlada ima prilično dvostruke kriterije kada se radi o registru branitelja u odnosu na registar zaposlenih u tijelima javne uprave, odnosno u javnom sektoru na službenike i zaposlenike, u cijeloj toj priči, i voljela bih u svakom slučaju da predlagatelj objasni na šta će se to točno ustvari potrošiti 10 milijuna kuna, kada vrlo dobro znamo da tijela javne uprave već sada raspolažu sa svim informacijama vezanima uz to, i to su uglavnom u tajništvima ministarstva, ili u tajništvima tih tijela, oni imaju dosjee svih zaposlenika, tamo postoje svi podaci vezani uz to, postoje znači informatičke službe koje mogu objediniti te podatke na jedan jedinstveni način unijeti te u podatke u okviru znači svog posla, jer to i je na kraju krajeva i njihov posao, pa me interesira na šta će se točno potrošiti tih 10 milijuna kuna. Da li će to Vlada Republike Hrvatske angažirati neku informatičku tvrtku koja će izraditi nekakav posebni program koji će koštati 10 milijuna kuna? To tu u ovom zakonu mi ne možemo vidjeti, i ne znamo ustvari za šta ćemo dati odobrenje ukoliko ćemo glasati za ovaj zakon, a ja osobno kao što sam rekla na samom početku neću podržati ovaj zakon, ali mislim da je to bilo dužnost predlagatelja, odnosno Vlade Republike Hrvatske i Ministarstva uprave da to malo bolje razjasni. Ovako ovaj zakon ima jako puno rupa, ja ne vidim da je on po bilo čemu mjera gospodarskog oporavka, to je nešto što bi trebala biti normalna funkcija bilo koje uprave, odgovorne uprave da ima pouzdani registar svih svojih zaposlenika, odnosno da ima točan uvid šta plaća i gdje plaća, i ne vidim uopće mislim razlog da ovakav jedan površan zakon podržimo na ovaj način.
Hvala. Gospodin zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajnici, kolegice i kolege. Dakle evo pred nama je u hitnom postupku Prijedlog Zakona o registru zaposlenih u javnom sektoru, čije donošenje, odmah ću reći, apsolutno podržavam. Donošenje ovog zakona kao što je i rečeno, i kako se to navodi u obrazloženju, između ostalog je i rezultat ciljeva sadržanih u programu gospodarskog oporavka, i to konkretno reći ću u području javne uprave, kao jedna od niza dakle predviđenih mjera kojima se želi postići racionalizacija sustava javne uprave, i povećanje efikasnosti u pružanju javnih usluga, dakle u programu gospodarskog oporavka konkretno ovlasti javne uprave … [[Ne razumije se.]] dakle za realizaciju predviđenih ciljeva koje sam naveo 15 ili 20-ak zapravo tih mjera i aktivnosti koje će doprinijeti kao što sam rekao dakle racionalizaciji sustava javne uprave, i povećanju njezine efikasnosti. Dakle što se tiče konkretno ovog zakona, njime se, kako je to definirano u članku 1. uređuje uspostava, ustroj i vođenje registra zaposlenih u javnom sektoru, koji se odnosi na državne službenike i namještenike, službenike i namještenike u javnim službama, državne dužnosnike imenovane na dužnost u državnom tijelu ili javnoj službi, i pravosudne dužnosnike. Dakle njihov se broj, kao što je rečeno, procjenjuje na negdje oko 240 tisuća. Dakle ovaj zakon zapravo predstavlja pravni temelj za prikupljanje i obradu podataka koji će sadržavati ovaj registar. Rečeno je također kako je Vlada Republike Hrvatske, odredbom članka, odnosno točke 2. odluke o vođenju registra zaposlenih u državnim i javnim službama od 10. lipnja 2010. godine, posao vođenja informacijskog sustava registra povjerila financijskoj agenciji, a sada se predlaže člankom 5. stavkom 2. da izvršenje obrade podataka određuje odlukom Vlada Republike Hrvatske i kao što je određeno Vlada ju mora donijeti u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Kroz rasprave na odborima, prije svega na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, uočeno je nekoliko nepreciznosti u predloženim normama i odredbama, te ih se predlaže konkretnim amandmanima popraviti. Mislim da će amandmani nedvojbeno doprinijeti jasnoći izričaja i kvaliteti zakona, pa ih treba i ja ću ih osobno naravno prihvatiti. Evo da ne dužim, mislim da je gotovo sve rečeno vezano uz ovaj zakon. Iz navedenih razloga ću podržati, ponavljam, dakle donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Salapić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o Registru zaposlenih u javnom sektoru. Ja bih rekao da nije sve tako crno i da ne treba a priori odbacivati ovaj konačni prijedlog zakona i reći da je on loš, da ne vodi ničemu jer sam po sebi ovaj registar nije ključna mjera gospodarskog oporavka, nije takvom ni predstavljena nego je mjera koja je potrebna kao jedna od mjera za program gospodarskog oporavka koji je donijela Vlada Republike Hrvatske. Prije svega da se i ovaj sustav zaposlenih u javnom sektoru napravi registar u koji će se uvesti reda da se točno vidi koji su to podaci koji su potrebni u javnom sektoru zaposlenika, a koji će biti od koristi i Vladi RH i resornim ministarstvima i svim javnim službama na koje se ovaj registar zaposlenih koji se evo danas donosi u Hrvatskom saboru odnosi. Učinkovit i kvalitetni sustav i način obračuna plaća, i načina praćenja zaposlenika u smislu i mogućnosti njihovog daljnjeg napredovanja ovo je jedan zakon u kojem donosimo registar, a kasnije ćemo raspravljati o Zakonu o državnim i javnim službenicima. Jedan osobni dosje ne mora značiti da se zadire u privatnost i osobnost podataka koji će se koristiti u ovom registru nego prije svega da se utvrdi i točan broj ljudi koji rade u javnim službama, ali i svi oni podaci koji će biti potrebiti u nekim daljnjim koracima koji su pred nama kada Hrvatska postane članica EU. Ja sam zagovornik i toga da se ovakav registar ne samo zaposlenih u javnim službama treba donijeti i kod zaposlenih u lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi jer tu smo svjedoci da se povećava broj zaposlenih u nekim jedinicama lokalne uprave i samouprave na način da u tom sustavu država nema potpunu kontrolu pa da se može dogoditi da se u pojedinim županijama, recimo evo u Osječko-baranjskoj županiji na kojoj vlast već nekoliko godina provodi HDSSB može zaposliti samo osoba koja je član te stranke, a svi oni ostali mogu biti na čekanju jer navodno ne zadovoljavaju uvjete. Kada bi se takav registar donio i za te jedinice lokalne područne i regionalne samouprave imali bismo kontrolu koji su to transparentni uvjeti i koji su to kriteriji koji se mogu izvući iz ovog osobnog dosjea koji bi svaki zaposlenik, bilo da se radi, dakle ovdje se radi o javnom sektoru, tamo bi se radilo o lokalnom, regionalnom i područnom sektoru, znali bismo i uveli bismo reda. Prije svega zbog troškova, jer i ti troškovi opterećuju državu, a onda ispada da Vlada ne pomaže tim jedinicama lokalne samouprave, a u biti je stvar obrnuta političkim zahvalama dobivaju radna mjesta, a onda ispada da je za sve kriva Vlada Republike Hrvatske. A ovo je jedna mjera koja je mjera gospodarskog oporavka i kada bismo uveli reda i u taj sustav osim ovoga gdje danas donosimo ovaj konačni prijedlog zakona, kada bismo uveli reda i u lokalni sustav mislim da bi bilo više pravde, više koristi od ovakvih zakona i mislim da bismo donijeli korist prije svega RH, a samim time posredno i svim građanima RH. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Mirela Holy.
Poštovani kolega Salapić vi apsolutno niste u pravu kada tvrdite da će ovo biti bilo kakva mjera gospodarskog oporavka jer neće biti mjera gospodarskog oporavka. Upravo suprotno, ovo će biti mjera koja će dodatno opteretiti državni proračun i to u iznosu od 10 milijuna kuna za nešto što u principu ne znamo na što će biti potrošen novac. Druga stvar, mi moramo vjerovati ne samo vama na riječ nego svim kolegama i kolegicama iz vladajućih stranaka i Vladi RH da osobni dosjei neće zadirati znači u tajnost podataka i zbog toga se i postavlja pitanje zbog čega nije definirano ovim zakonom nego će biti definiranom uredbom Vlade što će biti sadržaj tih osobnih dosjea. Ja mislim da se to vrlo lako moglo riješiti na način da se točno propiše člankom zakona što će uključivati jedan osobni dosje. Jer vi očigledno imate tu informaciju, ali mi iz opozicije tu informaciju nemamo. I treća stvar, paradoksalno je da ovaj zakon bi sukladno znači mjerama gospodarskog oporavka trebao registar realizirati do 31. ožujka, a jedna od odredbi zakona govore da će Vlada izraditi ovaj registar u roku od mjesec dana od dana stupanja na snagu ovog zakona što je i dalje od znači navedenog termina, odnosno biti će negdje vjerojatno čak do kraja travnja. Pa ja mislim da bi i na takve sitnice trebao predlagatelj obratiti pažnju. Možda jest sitničavo, ali je paradoksalno i kontradiktorno.
Odgovor na repliku.
Kolegice Holy ja smatram da ne treba biti sitničav kada su u pitanju zakoni koji očito imaju namjeru da uvedu reda u određeni sustav. Učinkovito i transparentno upravljanje sustavom registrom zaposlenih u javnome sektoru jedna je od pozitivnih mjera Vlade RH, ne jedna od ključnih nego jedna od mjera gospodarskog oporavka. Jer ako nemate podatke koji su u jednom registru sažeti, a tiču se svih zaposlenika koji rade u javnome sektoru onda smo manjkavi. 10 milijuna kuna je trošak koji je osiguran već, neće biti sada dodatno osiguravanje nego je već osiguran, ali on je trošak koji ide u ovoj godini, a donijet će prednosti za godine koje su pred nama. Prije svega ulaskom RH u EU. To je jedan od zakona koji je preduvjet i takovih mjera. Tako da sve ne treba biti tako crno i ne vidim ništa loše što će se podaci koji će se tražiti u osobnom registru donijeti Uredbom Vlade RH. Ne vidim tu nikakve zle namjere i ne vidim razloga zašto bi Vlada tražila neke podatke u ovom registru koji bi bili u suprotnosti sa Ustavom RH, ne vidim razloga.
Gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženom kolegi bi upravo replicirao u odnosu na ovo zadnje što je kazao odgovarajući na repliku uvaženoj kolegici, a to je spominjao i u svojoj osobnoj raspravi komentirajući zapravo članak 7. i što on regulira u odnosu čak i na elemente protuustavnosti. Naime, članak 7. regulira sadržaj, dakle koji će se od podataka naći u registru i upućuje na to da će se to napraviti, odnosno točno precizirati Uredbom Vlade RH. Elementi protuustavnosti koje su neki kolege spominjali apsolutno otpadaju jer spomenuti članak 37. Ustava se ne određuje na sadržaj već na zaštitu i nadzor. Dakle, i zaštita i nadzor osobnih podataka kao ustavno-pravna materija su određeni i regulirani posebnim zakonom. U članku 7. se govori samo o sadržaju, dakle točno što će biti u određenom registru za određenog zaposlenika. I repliciram i u onom smislu da su pojedine kolege govorili o tome da je sad Uredba Vlade RH kojom će se odrediti sadržaj nekakav tajni dokument. Pa uredba je dokument koji donosi Vlada Republike Hrvatske koja se objavljuje u "Narodnim novinama", koju imamo dostup na internetu, a u ovom smislu će ona sadržavati samo sadržaj onoga što treba biti u dosjeu, a drugim zakonima to je članak 37. dakle kojima se uređuje i nadzor i zaštita osobnih podataka to su zakoni koji su na snazi i kojima se ta ustavno pravna materija regulira odnosno već je regulirana. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Kolega Tomljanoviće je sada dobro objasnio namjeru zakonodavca ovog prijedloga zakona pa vjerujem da će nakon ovog pojašnjenja i uredba koju će Vlada donijeti neće biti protuustavna zbog argumenta koje je rekao gospodin Tomljanović da će se kolegica Holy predomisliti i podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Salapić, vidite i vi i gospodin Tomljanović spominjete članak 7. međutim ne spominjete članak 9. u kojem piše da će se uredbom Vlade urediti sadržaj podataka u registru. O tome mi govorimo. Kojeg sadržaja? Što je sadržaj toga sadržaja o kome govori članak 9.? To mi ne znamo. Nadalje, kada ste govorili o HDSSB-u pa valjda cijela država zna, a nadam se da ste i vi svjesni daje članska iskaznica HDZ-a ulaznica za posao i u državnim i javnim poduzećima i na lokalnom nivou. Nadalje, i sam sam da kažem svjedokom ovdje da je HDZ-ova predsjednica upravnog vijeća bolnice gospođa Suzana Bilić Vardić meni zabranila dežurati u Brodskoj bolnici jer nisam član HDZ-a. evo tako da i to znate. Ne samo meni nego i pravašu gospodinu Mirku Duspari gradonačelniku grada Slavonskog Broda po ugovoru o pružanju usluga. Prema tome, to je vaša pravda i to je ono na što se vi žalite, a zapravo cijelu ste državu umrežili u jednu hobotnicu HDZ-ovi iskaznica ili pak kako se po Slavonskom Brodu priča o cijenama za prijavu na posao u HDZ-ove firme od 5 do 10 tisuća eura.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Čim smo spomenuli da se treba uvesti reda u lokalni sustav, odmah se čulo u sabornici da će HDZ-ove iskaznice biti izlaznice iz državne službe. Mislim da HRvatskom saboru ne treba govoriti prijetnje za nikoga niti za ništa. Ne vi Boro, vama ću sada. Rekao sam da se čuje u zastupnicima i u zastupničkim klupama što nije uredu. Ja sam rekao gospodine Grubišiću da treba uvesti reda u lokalnoj upravi, da se registar zaposlenih u lokalnoj upravi koji se onda veže i na državu posredno jer se stvara novi trošak u lokalnim jedinicama, spomenuo sam HDSSB zbog navodnih informacija koje dolaze od Osječko-baranjske županije, a svaka informacija treba biti upotrijebljena u korist zakonskog rješenja koje će neke nelogičnosti spriječiti. Mi smo donijeli zabranu zapošljavanja u državnim i javnim službama, zakon o kojem ćemo raspravljati kasnije govori o tome da će se raditi premještaj kada je potrebno ostvariti ispomoć u nekim od državnih službi ili ureda državne uprave što je također smanjenje troškova, a da jedinice lokalne samouprave sigurno opterećuju i državu novim zapošljavanjima bez kontrole, a rekao sam da je to prisutno u našoj županiji što je točno i provjereno. Prema tome, ne treba se prijetiti i ne treba odmah reagirati na nešto da je to negativno. To je prijedlog koji je pozitivan i prijedlog koji će kao i ovaj registar koji se danas predlaže uvesti reda u javni sektor, a treba uvesti reda u lokalni sektor. Sada da ne ispadne danas je HDSSB, daj Bože da to više ne bude, pa ćemo biti mi, pa ćemo napraviti bolje našoj županiji. A ja sam siguran da rasprava je bila u kontekst pozitivnog prijedloga za ovaj i zakon koji ćemo vjerojatno ubuduće donijeti. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Daniel Srb. Nema ga, gubi pravo na riječ. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Sve ove godine zadnjih 6, 7 godina državna administracija je nabujala. I što je sad vlas nakanila i to čime molim lijepo nego čak prijedlogom zakona vidjeti koliko ih to ima zaposlenih odnosno koliko ih je to vlast zaposlila. Molim vas, u kojoj zemlji u koji je pred njom reforma uprave koja se onda nužno nastavlja na reformu pravosuđa ili obrnuto reforma pravosuđa i reforma uprave, jer jedno bez drugoga ne može, najprije se ljudi zapošljavaju, a onda ih na kraju idu prebrojiti koliko ih ima. Pa gdje je tu smisleni posao? Čemu uopće prijedlog Zakona o registru zaposlenih u javnom sektoru? Zar to nije dužnost u svakom javnom tijelu da ima podatke koliko ima zaposlenih ljudi i da se formira registar, jedinstveni sa umrežavanjem? To nije nikakav problem. I ne možete vjerovati da bilo kakva vrsta zakona, bilo kakav sadržaj je u zakonu bilo kakva materija se određuje počinje čuvenom rečenicom "Programom gospodarskog oporavka Vlade RH" i onda ide itd. I s tim programom gospodarskog oporavka država će utrošiti lijepo ni manje ni više nego 10 milijuna kuna. Ovdje je već bilo govora kako se ljudi zapošljavaju. To mi ne trebamo ovdje građanima pričati, jer o tome imaju svakodnevna iskustva. Ali ljudi sa VSS, educirani, mladi ljudi, željni posla i željni na kraju krajeva baš i karijere u upravi, nekim upravnim tijelima, javljaju se onako nadobudno a nije rijetko pitanje i čak posprdno, a tko je vas tu poslao i dali pripadate HDZ-u. kaže, ne nitko nas nije poslao. I tako onako budu ispraćeni i otpraćeni onako sa nekakvim podsmjehom sa sažaljenjem. I dotle je to došlo evo da je Vlada nakanila da vidi koga je to sve zaposlila. Ljudi se svakodnevno javljaju iz carine. Tamo molim vas u jednoj negdje sobici po tri šefa nečega i nekog sektora su, da nitko ne zna tko ni što. Dakle, gospodin Barišić je ostao a metode su ostale iste. I još možete vidjeti malo analize čiji su čelnici pojedinih tijela sada na optuženičkim klupama. Tu je najviše zaposlenih u takvim sektorima. To je bila jedna popratna, normalna aktivnost. Dakle, taj nepotizam i zapošljavanje po takvom osnovu skupo je koštalo državu. Međutim, kad vidimo kakve su to plaće državnih službenika i namještenika jer postoji jedna zdrava jezgra, jedni praktički motori koji izvuku onda čitavu upravu i koji su u principu slabo plaćeni sa visokom stručnom spremom, dugogodišnji radnim iskustvom vrlo slabo plaćeni. Suma sumarum svega toga je da mi zaista imamo veliku vojsku činovnika, službenika, ali slabo plaćenu, nemotiviranu i u pravilu prestrašenu. Obveza je bila još davna, još kad se donosio ovaj postojeći zakon da do dana stupanja na snagu posebnog zakona kojim će se urediti plaće i druga materijalna prava državnih službenika i uredbi kojim će se urediti klasifikacija radnih mjesta i plaće namještenika, ostaju na snazi odredbe članka 108. do 112. Zakona o državnim službenicima i namještenicima i provedbeni propisi. Međutim, posebni zakon o plaćama ni do dana današnjeg nije donijet, a raspon koeficijenta između državnih službenika je bio do 2008. godine i to radna mjesta I. vrste od 1,05 koeficijenta do 3,5 i to izmjenom zakona od 2008. godine za istu stručnu spremu. To ne može biti. Dakle, mi smo danas ovdje očekivali da ćemo imati upravo takav prijedlog zakona koji će onda i motivirati službenike i namještenike. Naravno da će o tome biti puno više riječi upravo kod ovog drugog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Prema tome, ovakav zakon zaista nama ne treba. Ne treba trošiti novac, 10 milijuna kuna u vremenu krize jer se sve to može učiniti i bez zakona, dapače to se i do sada trebalo učiniti. I ako malo bolje pogledamo pozitivne propise pa i pojedine uredbe to je čak bila i obveza.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospođo Antičević-Marinović, ponukali ste me na ovu repliku, spomenuli ste Carinsku upravu i izrazili na neki način dvojbu da tamo ima previše zaposlenih i da možda bi trebalo napraviti određeno preispitivanje tog načina zapošljavanja i redukciju. Ja bih htjela ovdje iskoristiti ovu repliku kao mogućnost jer sam upravo dobila jednu jako dobru vijest. Naime tijekom prošle godine, konkretnije u listopadu prošle godine započeta je reorganizacija carine gdje su zbog reorganizacije i efikasnosti predložene neke nove mjere, odnosno upravo smanjenje broja zaposlenih i ukidanje pojedinih ispostava. Mi smo se kao saborski zastupnici Sisačko-moslavačke županije i ja osobno, zajedno sa gradonačelnikom Kutine i Siska, borili da carinske ispostave u Kutini i Sisku ostanu zato što smatramo da je to izuzetno važno za naše gospodarstvenike i obrtnike i da je to naravno izuzetno važno i zbog punjenja proračuna i moram reći da sam upravo ovog trenutka dobila odgovor iz carinske uprave i naše gospodarske komore da su uvaženi naši argumenti i da ispostave carinske uprave u Sisku i Kutini ostaju što evo svakako pozdravljam. Dakle uvijek kad se radi ta neka reorganizacija, racionalizacija mora se voditi računa o svim aspektima, ne samo gledati papirnato nego stvarni život na terenu. I evo još jednom zahvaljujem svima onima koji su prihvatili i moje argumente i mojih kolega da carinske ispostave u Kutini i Sisku ostanu, to je važno za naš kraj.
Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Je niste da, sad ste to, zakasnili ste. Pa ja vas gledam cijelo… … [[Upadica se ne razumije.]] Kako ja to nisam primjetio, a gledam vas cijelo vrijeme. Mora da sam bio…
Gospodine predsjedniče, stvari postoje neovisno o tome jeste li ih vi primijetili ili niste.
Da, mora da sam bio… … /Govornici govore u isti glas./…
Ovo kolegice što govorite zaista negdje je potrebno da i u reorganizaciji ostanu i meni je drago ovo o čemu vi govorite. Ali ja govorim i o nečemu i zašto sam spomenula carinu, zato što je to eklatantni primjer upravo zapošljavanja po babu i po stričevima. Molim vas, po podacima, dakle ne mojim nego Nezavisnog sindikata carinika, najprije se odredili ljudi koji će biti šefovi ispostava, a onda su se fizički radile takve jedne kućice ili nadstrešnice gdje bi oni mogli raditi, a za svo to vrijeme pa i godinama su primali plaće i o one sa gotovo najvišim koeficijentom.
Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Gospodin zastupnik Zdenko Franić, izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Paradoksalno jest da evo Vlada 2011. godine otkriva prednosti informacijske tehnologije i elektroničkog poslovanja. Ovaj zakon dakle predviđa da će se očevidnik voditi ili taj registar voditi u elektroničkom obliku. Pa molim vas lijepo, u 21. stoljeću pa nećemo valjda uzeti onog notara koji će krasopisom pisati registre. Pa u čemu se vode sadašnji očevidnici u ministarstvima i tijelima državne uprave, pa valjda se vode elektronički. I ja ne znam, ovo je stvarno paradoksalno, kao što je i paradoksalno i apsurdno da se ovaj zakon smatra dijelom gospodarskog oporavka. Pa zašto ako je već Vlada otkrila prednosti informacijske tehnologije i elektroničkog poslovanja nije primjerice se potrudila da se građanima omogući da porezne prijave predaju elektroničkim putem. Zašto im nije napravila web aplikaciju koja će to omogućiti računati porez itd., spriječiti gužve u poreznim upravama, spriječiti bespotrebno izostajanje sa radnih mjesta ili nekih drugih obveza, spriječiti pritisak na javni promet u danje predaje poreznih prijava i na koncu zaista učinkovito i brzo omogućiti procesuiranje tih poreznih prijava. Međutim to nije palo Vladi na pamet da bi to možda bio jedna od mjera gospodarskog oporavka i unapređivanja poslovanja u Republici Hrvatskoj. Kakve će ovaj zakon imati posljedice primjerice i na odnos državne uprave prema građanima. To je sukus, da državna uprava zaista služi građanima, a ne da ih terorizira kada predaju neke dokumente, pa nemaš domovnicu, pa nemaš šest mjeseci stari rodni list ili imaš ovo, nemaš ono, pa da se sve to može učiniti tako da se sve može potegnuti sa jednog mjesta i da onaj neljubazni činovnik sa druge strane šaltera omogući građanima da brže ostvare svoje potrebe i poslove. Međutim, to se Vlada nije sjetila. Vlada se također nije sjetila da postoji nešto što se zove Ured za e-Hrvatsku koji upravo i ima funkciju unapređivanja informatičkog sustava u Republici Hrvatskoj, državnoj upravi, omogućavanje i elektroničko poslovanje itd. Ma ne, Vlada nema povjerenja u vlastiti ured, pa tako člankom ovog zakona kaže da će se naknadno odrediti izvršitelja obrade podataka makar je sasvim logično i jasno da bi to trebao biti Ured za e-Hrvatsku. Jer tko zna više u državnoj upravi o informatičkoj tehnologiji i elektroničkom poslovanju osim Ureda za e-Hrvatsku. Barem je to logično, ali ovdje n išta nije logično. Nekoliko puta smo u obrazloženju zašto se ovaj zakon našao pred nama čulo i to da će on uvesti red u baze podataka državnih službenika. Znači, to implicira da postoji nered, da je sada nered i da je potrebno posebno zakonsko rješenje da se sazna uopće tko u državnoj upravi sada radi. Pa to je tragično. To nije paradoksalno i apsurdno. To je tragično. Činjenica jest da postoje očevidnici i središnji popisi državnih službenika. Ali potreban je novi zakon i novi registar sa troškovima od 10 milijuna kuna da bi se umrežilo nešto što već očito postoji jer sama Vlada to u ovom pojašnjenju zakona i u ocjeni stanja priznaje. Zakon je izuzetno šlampavo pisan, jer ovi rokovi, rokovi su nemogući. U zakonu se propisuje jedno, u ocjeni stanja drugo i to je sve toliko šlampavo načinjeno da, kao da je netko odrađivao to eto zato što se mora odraditi, zato što je to eto nekomu odozgo naredio. I upravo i ovaj sam zakon simbolizira nered koji vlada u državnoj upravi. Mi nismo dobili niti nikakvu ocjenu stanja zašto on košta deset milijuna kuna. To je sustavna greška naših zakona, jer se u ocjeni stanja ili obično samo lupi neka cifra bez pobližnjeg obrazloženja, bez objektivnih dokaza da je netko zaista napravio neke predikcije, modeliranje, procjenu troškova itd. Dakle, i iza ovoga možemo sumnjati da se radi o nekom voluntarizmu, da će se nekome namjestiti određeni posao, jer da te namjere nema onda bi Vlada cijeli ovaj posao povjerila svome uredu koji ima iza sebe i dokazane uspjehe, a to je Središnji ured za e-Hrvatsku. Inače, ako Središnji ured za e-Hrvatsku nije potreban, pa i njega ukinite unutar mjera gospodarskog oporavka kao što ste ukinuli ili redistribuirali ljude iz različitih drugih agencija, što potrebnih, što nepotrebnih. Ovaj zakon možda ima dobru namjeru ali zasigurno zaslužuje barem još jedno čitanje ako ne i dva. Hvala lijepa.
Hvala. Replike. Gospođa zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Pa kolega Franić evo vi ste me potaknuli na jednu misao, a to je da ste rekli da je Vlada otkrila informacijsku tehnologiju. Pa očito da nije otkrila. Meni je gotovo bilo nevjerojatno kad sam vidjela ovaj prijedlog zakona, kad sam shvatila koliko sam naivna, da mi nemamo registar zaposlenih u javnoj upravi, da mi ne znamo tko tu radi, koliko godina imaju ti ljudi, kojeg su profila, koji će nam kadrovi trebati, koji nam ne traju, koji nam trebaju, koji će ići kada u penziju, da mi to sve skupa nemamo. To je još jedan dokaz da ova Vlada i ova država pod vodstvom ove Vlade nema uopće strategiju di ide, šta treba i kamo se usmjerava i čemu sve to skupa vodi. I to je bila misao koja me cijelo vrijeme prati dok raspravljamo o ovom zakonu. Ja vjerujem da ti podaci postoje samo ih treba staviti na jednu hrpu. I to će se vjerovatno sad napraviti, ali to je elementarno. Znači, kad nešto radimo moramo imati neke elemente po kojima onda idemo dalje. Meni je nevjerojatno da mi to nemamo i očito se zapošljavalo šakom i kapom, po babi i po stričevima kako je tu prije rečeno i onda je to dovelo do ove konfuzije.
Odgovor na repliku.
Pa zapravo ovo je nekakva Schrödingerova kvantna dilema. U istom trenutku i imamo i nemamo, jer na nekom mjestu u ovom zakonu se tvrdi da prestaju važiti odredbe o vođenju osobnih očevidnika i središnjeg popisa državnih službenika. Znači, bilo je propisano da postoje očevidnici i središnji popis državnih službenika, samo je pitanje je li on uopće vođen i na koji način je vođen i da li je to sve jedan ogroman šlamperaj da se sve to mora ukinuti, pa početi iznova sa nekakvim registrom u elektroničkom obliku kao da ovi nisu bili u elektroničkom obliku, a jesu. Dakle, u isto vrijeme i imamo i nemamo baš kao što je ona Schrödingerova kvantna mačka i mrtva i živa u isto vrijeme.
To je interesantno s tom Schrödingerova kvantnom mačkom. To sam, sad se vidi da ona, stihovi one pjesme, tko te ima taj te nema imaju filozofsku podlogu. Tko te ima, taj te nema, tko te nema taj sanja, tako ide jel? Tko te sanja taj te ljubi, a ti o tom pojma nemaš. Vidite vi šta je filozofija i poezija kad se udruže u udružen pothvat. Ima još jedna replika, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Franiću, vi se čudite da u jednom zakonu kojeg donosimo 2011. godine propisuje obveza uporabe elektronične obrade podataka. Mislim da je odgovor vrlo jednostavan. U proteklih 15 godina najprije je trebalo zaposliti one koji su donekle savladali brojke i slova, a sad možemo eventualno zaposliti pokojeg koji zna uključiti računalo, a ostalo ćemo riješiti outsourcing.
Odgovor na repliku.
Moram se složiti, jer je Vlada već toliko puta dokazala svoju nekompetentnost vezano uz informacijsku tehnologiju, da je to čudesno. Makar ima i ovaj Ured za e-Hrvatsku koji je već odavno ukazao i na blagodati open sourca, i linux tehnologije, koja je besplatna, koja je bolja od mnogih platformi koje se koriste u ministarstvima i tijelima državne uprave, ali na žalost valjda onda to ne bi urodilo nekim provizijama ili nekim sličnim marifetlucima.
Zahvaljujem. I još jedna prijava pojedinačno, uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
U ovom Hrvatskom saboru smo imali dosta čudnih zakona o kojima smo raspravljali, ali ovo mi se čini da je jedan raritetan zakon kojega bi možda trebalo uokviriti pa bi on trebao spadati pod tu vrhunsku čudnoću. Dakle zakonom se utvrđuje da treba ustanoviti registar zaposlenih u javnom sektoru. To predmnijeva da do sada u javnom sektoru zaista ne znamo koliko nam ljudi radi, ali onda ste to negdje u obrazloženju uz članak 10. rekli da ipak znamo možda jer imamo nekakve evidencije, netko to ipak nekako vodi, pa mi to nešto imamo. Odlično, ali nekako se ne slažemo onda u brojkama koliko je to 250, 60, 70, znači nekakvih 10 tisuća malo fali, malo ih ima, malo ih nema, pa je onda potrebno zakonom to utvrditi koliko nas uopće radi u tom javnom sektoru, ali interesantno je da onda svi ti, ja vjerujem da svi ti koji rade u javnom sektoru dobivaju plaću, a valjda je trebalo to napraviti na način da onda oni koji dobivaju plaću tamo rade, pa ih se onda na taj način moglo ipak utvrditi koliko ih ima. Dakle jedan čudan zakon koji jednu, ako je točno da imamo te registre koji će prestati važiti kad se utvrde i ustanove, u obrazloženju članka 10., ispadne da jedna osnovna matematička radnja, koja se zove zbrajanje pa bi mi to zbrojili, po vama košta 10 milijuna kuna. Ja mislim da takva jedna matematička radnja zbrojiti sve to što negdje imamo bi vrijedila 12 milijuna kuna, pa molim da evo ispravite tih 10 na 12 i pol, da ne bude baš okruglo 10, neka bude 12 i pol milijuna kuna. Mislim da ovakav zakon zavrjeđuje da onda bude i oni koji će to raditi adekvatno plaćeni, pa da imaju malo više novaca. Drugo što se u ovom obrazloženju zašto se donosi zakon da bi se ustanovilo koliko nas brojčano ima u državnoj upravi, zašto se donosi zakon, onda je to pak ta još jedna čudna obrazloženja, jer kaže da će se time, barem ste tako vi rekli, doći do boljeg funkcioniranja državne uprave jer ćemo imati popis na jednom mjestu. Nema logike da, ako popišemo sve te koje radimo u državnoj upravi, da će onda to državna uprava bolje funkcionirati. Ja sam do sada nekako bio uvjerenja da će se u reformi državne uprave, sa reformom državne uprave dogoditi da će onda državna uprava bolje funkcionirati. Samim spiskom da nas ima 250 ili 260 sumnjam da će doći do boljeg funkcioniranja državne uprave. Ali onda isto tako se tvrdi da je ovo jedan od zakona koji će doprinijeti do, i koja je jedan od mjera gospodarskog oporavka u Republici Hrvatskoj. Još jedno … [[Ne razumije se.]] obrazloženje, budući da sam broj i popis onoga što ćemo ustanoviti ovim zakonom, će donijeti do gospodarskog oporavka, ili će to biti jedna od mjera koje će donijeti do gospodarskog oporavka, nekako kad se govori o gospodarskom oporavku, barem ja tako mislim, ali barem tako i većina naših građana misli kad se budemo gospodarski oporavili onda će kruh možda biti jeftiniji, onda će gorivo možda biti jeftinije, onda će nam plaće biti možda veće, i onda ćemo možda bolje živjeti. Sumnjam da će točan spisak ljudi koji rade u državnoj upravi doprinijeti tome da će biti veće plaće i da će nam jeftinija hrana biti i da ćemo bolje živjeti. Ali isto tako kada se jednim ovako nemuštim zakonom utvrđuje da treba zbrojiti koliko nas radi u državnoj upravi, kada se to kaže da će to biti ovako, da se utvrđuje ovlast Vlade Republike Hrvatske da uredbom propiše sadržaj podataka u registru i zbirke isprava o zaposlenima, pa ono najstrašnije, u zagradi, osobni dosje, način njihovog prikupljanja i obrade i pravo pristupa podacima, čuvanje podataka itd. Dakle vi ste donijeli zakon, mogli ste ga donijeti usmeno, predložiti ovdje, jer će sve drugo morati uredbom donijeti Vlada Republike Hrvatske. Ovo kad se kaže prikupit ćemo podatke ja sam pretpostavio, i pretpostavljam da podatak o zaposlenima bi trebao biti ime, prezime, stručna sprema, radno mjesto, gdje radi, godine staža, itd., ali ovo što kaže da će se popisati sadržaj podataka i zbirke isprava koje mi trebamo dati, odnosno zaposlenici u državnoj upravi, pa onda u zagradi to će biti osobni dosje, znate na što mi to liči osobni dosjei? To mi se čini da bi to trebao biti nekakav policijski posao. Pa jesu li to oni koji rade u državnoj upravi sumnjivi ljudi da ih se treba na ovakav način sa osobnim dosjeima negdje potkrijepiti da imaju nekakvo pravo da onda nešto, da rade u državnoj upravi. Osobno mislim da je ovo jedna opasna teza, da će svaki zaposlenik u državnoj upravi imati svoj osobni dosje sa još uvijek nedefiniranim sadržajem tih podataka koji su dužni dati da netko s njima raspolaže na način kako je ovdje predviđeno. Dakle, mislim da jedan zakon koji je u principu po ovome što se ovdje da iščitati sadrži osnovnu matematičku radnju, a to je zbrojiti ono što imamo da bismo ustanovili koliko nas ima i da to košta 10 milijuna kuna zajedno sa ovim kvalifikacijama da će sve to doprinijeti boljem funkcioniranju državne uprave ili da će to biti jedna od mjera gospodarskog oporavka mislim da je to čak i od Vlade RH prenaivno da nam to tako gura i da će sve to tako biti krasno, sjajno i bajno. Jedan zakon koji je sramotan i kojega treba hitno povući iz procedure. Zbrojite te ljude koliko ih ima, nemojte im uzimati te osobne podatke koji mogu se koristiti u neke druge svrhe jer oni nisu osumnjičeni da imaju svoje dosjee nego su pošteni ljudi koji žele raditi svoj posao.
Zahvaljujem. Imamo 2 replike. Prvo je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Da, kažete kolega, i čudite se kako ovaj prijedlog zakona može doprinijeti gospodarskom oporavku. Činjenica je ta da Hrvatska ima vrlo neugodnih i nema baš sreće sa registrima. U to smo se uvjerili. Ali, tko će izvršiti ove poslove? To će izvršiti ljudi sa visokom stručnom spremom u pojedinim ministarstvima koji imaju plaću od 2 do 3 tisuće kuna. A gdje će država potrošiti tih 10 milijuna kuna? Pogledajte molim vas u članku 5. – Izvršitelja obrade podataka u registru određuje Vlada Republike Hrvatske. Taj će dobiti najvjerojatnije najveći dio tog kolača, ako ne i sve, naravno kao u uobičajenom procesu javne nabave koja je na snazi u Hrvatskoj. Nadam se da će uskoro biti prekinut. Prema tome, ta osoba će se dobro, dobro gospodarski oporaviti. Vjerojatno je već i poznata.
Zahvaljujem. I imamo repliku drugu, to je uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine Denona, kolega Denona, govorili ste i o ovom segmentu osobnih podataka da je čudesno da Vlada u biti ne zna osobne podatke osoba koji rade u državnoj upravi usprkos toga što je Vlada njima izdala OIB-e itd. A postavlja se pitanje na temelju čega su se oni onda zapošljavali? Jesu li oni morali primjerice napisati svoj životopis? Otkrili ste u biti notornu činjenicu da Vlada ne zna za nešto što se zove europski format životopisa, odnosno European Curicullum Vitae format koji vjerojatno svaki agilniji poduzetnik traži od potencijalnih svojih namještenika i postojećih namještenika da mu se popuni. Dakle, i to je nešto što se može čak bez problema učitati, ako ne iz E-Hrvatske onda sa web-a Ministarstva znanosti i to ne bi trebali biti nikakvi podaci koji se moraju posebice spominjati u zakonima.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Kada sam rekao da je to jedan loš zakon onda sam također mislio i na ovo o čemu ste vi govorili. Jer gledajte, u članku 6. u obrazloženju kaže da će službenik, namještenik i dužnosnik ima pravo od službe onih koji vode ne' te dosjee njegove za vođenje podataka tražiti uvid u podatke koji se na njega odnose. Zašto bi službenik tražio da ima uvid u podatke koji se na njega odnose. Kada jedanput dam svoje podatke koji su potrebni, znači da sam visok, imam toliku stručnu spremu, da radim te poslove, da imam toliko godina, što imam tražiti kasnije uvid u to kad znam što sam dao. Očito je da se u tim dosjeima onda može još toga nešto nakalemiti pa onda bih ja trebao tražiti onda uvid u taj dosje da vidim što se to nadogradilo od onoga što sam ja dobrovoljno pristao da u taj dosje uđe. Zato kažem da je ovako koncipiran zakon jedan ja bih rekao zakon kojega je trebala možda voditi ili gdje bi se ta evidencija trebala voditi u nekim drugim službama, a ne ovako kako je ovdje napisano. I da, kolegice Antičević, zasigurno je da će te podatke izvršitelj biti određen od, koji će voditi te podatke, od Vlade RH. Pa naravno, čak je i ovdje negdje napisano da oni koji su ovlašteni da te podatke čuvaju onda to onima koji to budu radili očito da oni neće sami to raditi, mogu dati dopuštenje da i oni imaju uvid u te pretpostavljam klasificirane, odnosno tajne podatke koji su zagarantirani da ipak nekakvi dokumenti ne isplivaju baš jako u javnost.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi Davor Ljubanović, državni tajnik u Ministarstvu uprave. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Evo ja ću se pokušati ukratko osvrnuti u ime predlagatelja na ovo što je danas izneseno i dodatnim obrazloženjima promijeniti percepciju o samom zakonu, a pogotovo ono što mogu je se ispričati da ukoliko, a očito je bilo da za pojedine kolegice, odnosno za uvažene zastupnice i zastupnike možda iz takvog obrazloženja su proizašli i možda neki pogrešni zaključci. Pa ću pokušati na neki način to u ovom svom završnom izlaganju i osvrnuti se na to. Ono što je možda bila najozbiljnija zamjerka samom zakonskom tekstu je ta, ali na nju je odgovorio uvaženi zastupnik Tomljanović, tako da mislim da o tome što se tiče odluke da Vlada određuje posebnom uredbom ove sve elemente koji su predviđeni zakonom. Ono što bih htio posebno ukazati je to da motivi, dodatni motivi koji nisu bili obrazloženi dovoljno u ovom uvodnom dijelu, za zakon sam uvodno obrazložio, a to je da uspostava ovog registra direktno ili indirektno još ima dodatne ciljeve osim samog centralnog obračuna plaća i uspostave središnjeg centralnog načina, centralnog sustava upravljanja ljudskim potencijalima. Naime, mi odnosno Vlada ima podatke o svakom zaposlenom. U državnim službama to je propisano zakonom o državnim službenicima i tu postoje ti registri i naravno da se većina njih, ako ne i svi vode u elektroničkom obliku. Međutim, kako su se uspostavljali vrlo je teško povezati te sve podatke. Dakle, za svakog tog službenika se isplaćuju naravno i plaće i oni su i poznati, međutim nema na jednom mjestu objedinjeni podaci. I zato mi znamo koliko ima državnih službenika ali kada kažete na koji dan. Moguće je spajanjem, razdvajanjem, ulaskom u neku službu, izlaskom iz neke službe pojedinih tijela, agencija itd. kako brojite ovisi o tome kako brojite koga svrstavate u koju kategoriju može doći do ovih razlika. Ali ti službenici jesu negdje sigurno tako da tu nema dvojbi. Najteži posao sada, a to ćete kada pitate stručnjake u informatici je najteži posao je povezati sve podatke odnosno sve baze koje već postoje i koje su rađene u različitim sustavima. I to nažalost ima neku svoju cijenu. Međutim ta cijena koju ovdje posebno spominjemo ovih 10 milijuna kuna, ja ću dodatno još pokušati reći za što to sve služi ta sredstva, je ona cijena koju moramo platiti da bi ubrzali poslovanje. I zato je to mjera gospodarskog oporavka i to su ove indirektne koristi od registra, a to je da svaki službenik može dobiti prvo i osnovno adresu elektroničke pošte. Dakle, kako ćete na jednom mjestu kada morate prvo povezati podatke da im dodijelite, to je ovo što je uvaženi zastupnik govorio e-Hrvatske, uloga e-Hrvatske i zato smo e-Hrvatsku uključili u ovo, dali su temeljne specifikacije međusobnog povezivanja interoperabilnosti da bi ovo postalo temelj da pojedini službenici budu u mogućnosti i osposobljeni kasnije da na taj način komuniciraju s građanima. To je prvi preduvjet ustvari za ostvarenje te komunikacije. Zatim, još jedna uloga ovog registra je da se određenim službenicima, javnim službenicima, dakle državnim i javnim dodijele određena prava koja će imati u odnosu na pojedine registre. Dakle, koja ta prava proizlaze iz njihovog obavljanja poslova radnog mjesta pa će to stvoriti preduvjete da se razmjenjuju ovi podaci što je rečeno u raspravi zašto nema internetskog povezivanja između ureda državne uprave i pojedinih fondova, primjerice bio je spomenut HZMO. Zašto to ne radi e-Hrvatska? E-Hrvatska je mali ured, ali Zakonom o financijskoj agenciji propisano je da za državu poslove vođenje registra radi FINA. Dakle, postoji zakon kojim je utvrđeno tko treba obavljati taj posao. Ono što bih još ovdje rekao, dakle troškovi 10 milijuna kuna, proizlaze iz specifičnosti registra. Naravno da bi oni bili pretjerani da se radi o običnom registru i popisu svih službenika. Apsolutno je točno. Međutim tu se radi o ovim širim efektima i o širem dosegu koji će u konačnici stvoriti sigurno, ubrzati poslovanje, stvoriti bržu upravu, uštedjeti vrijeme građanima i uvesti mogućnost, to je praktično oživotvorenje onoga principa koji u novom Zakonu o opće upravnom postupku jedinstvenog upravnog mjesta. Mi bez jedinstvenog upravnog mjesta ne možemo odnosno bez ovog registra ne možemo ostvariti i to, jedinstveno upravno mjesto gdje će se elektronički moći podnijeti zahtjevi građana. oni će se moći elektronički identificirati a s druge strane će imati sigurnost da znaju da će njihov zahtjev doći određenom službeniku koji je za to osposobljen, znat će se koji je to službenik i koje su njegove ovlasti u odnosu na registre koji postoje i koje vode javne službe općenito. Dakle, to su neki dodatni razlozi koji nisu navedeni nažalost u obrazloženu pa su vjerujem doveli do ovakvih krivih predodžbi o tome što bi registar trebao biti. Evo to bi bilo ovako ono što je možda još dodatno trebalo pojasniti. Što se tiče troškova, samo još evo bilo je dosta oko toga. Budući da se radi o tim širim efektima i da ne radi samo o pukom registru, potrebno je nabaviti odgovarajuća računala, servere itd., zatim trebalo je kupiti licence za određeno dodatno korištenje dodatni sistemski softver da bi to sve mogao pogoniti, razviti aplikativno rješenje, uvesti tu je sada jedan od kritičnih momenata troškova dakle uspostave sustava tzv. PCI to je sustava javnog ključa, sigurnost. To je ono što je bitno i što je skupo. Zaštita nažalost osobnih podataka, što je jedna svrha ovog zakona, cijena te zaštite je dosta visoka ali time izbjegavamo onaj prigovor da se vode eventualno neki dosjei. Zašto oni koji čiji se podaci vode moraju imati pristupa tim podacima, najmanje iz dva razloga. Jedan je nesavršenost onih koji unose te podatke u sustav, dakle može se dogoditi greška koja će imati bitnog utjecaja na njihova prava ili obaveze. Dakle, ako je krivo unesen datum stupanja u službu ili bilo koji datum, podatak stupanje invalidnosti itd. ti ljudi će biti onemogućeni po tim svojim pravima koji im po propisima pripadaju. Druga stvar je time se sprječava bilo kakva eventualna mogućnost zlonamjernog unošenja krivih podataka. Upravo ovaj sustav doprinosi transparentnosti, a ne ono da bi netko vodio dosje u starom smislu riječi dosje koji su tajni i kojima ne možete prići, nego je ovo upravo jedna mjera transparentnosti, otvorenosti kada postoje podaci da svi oni čiji se podaci da svi oni čiji se podaci vode budu u svakom trenutku u mogućnosti doći do njih, provjeriti i reagirati ako su ti podaci pogrešno unešeni. Budući da se radi oko 3,5 tisuće osoba koje bi trebale unositi te podatke jer se radi preko 2 tisuće 900 institucija čiji će se podaci objediniti na jednom mjestu. 3 tisuće 500 takvih pametnih kartica kojima će pristupati bazi nosi odgovarajući trošak, a i podrška tim službenicima koji će unositi podatke kroz tzv. jedan centar za pomoć ili help desk ili call centar kako se to ovdje naziva je također košta određena sredstava. I to bi bila ta struktura troškova za uspostavu ovog registra koji vjerujem, odnosno ne vjerujem nego siguran sam, a i Vlada stoji iza toga da će definitivno ubrzati poslovanje i smanjiti ove probleme koji sada postoje. To je da kad ste predali dokumente na jednom mjestu, jednoj službi, da će tim međusobnim povezivanjem stvorit se preduvjeti da se upravo razmijene ti podaci i da građani više nemaju potrebe kad su jednom predali dokument ili koji je nastao unutar neke službe, neće morati više trčati okolo od šaltera do šaltera nego će moći se samo pozvati ili će ovi službenici moći jednostavno koji budu imali pravo na to. Ne može svaki službenik provjeravati svaki podatak, koji budu imali pravo na to moći će provjerit te podatke i neće te iste dokumente ili podatke morati tražiti od građana. Ja sam uvjeren da to doprinosi i gospodarskom oporavku, uštedi na vremenu prvenstveno, onima koji se ne žele baviti upravom nego je potrebno ono da ostvarimo onaj cilj koji je zacrtan u Strategiji reforme državne uprave, a mora se primijeniti na javnu upravu, a to je uprava kao servis građanima i drugim poslovnim subjektima, da uprava kreće prema njima i da ustvari ih potiče i da ih obavještava, a ne obrnuto da oni moraju gubiti vrijeme tražeći od uprave ono što im već i pripada. Hvala lijepo na pažnji.
Zahvaljujem. I imamo tri ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Zdenko Franić, izvolite.
Ispravljam netočan navod cijenjenog gospodina državnog tajnika da se igdje u PDF dokumentu prijedloga ovog zakona ili obrazloženju spominje e-Hrvatska. e-Hrvatska je možda sudjelovala u tome, ali u obrazloženju je nema i to je onaj šlamperaj o kojem ja govorim. Ako je kriva percepcija bila zbog obrazloženja, zašto to obrazloženje nije bilo bolje napisano. Zašto nije bilo bolje obrazloženo i troškovi. e-Hrvatska možda jeste mala, ali je na višoj razini od FINA-e. Bilo bi logično da ona vodi i koordinira poslove, a ne FINA. I na koncu, u Ministarstvu znanosti već imate jednu takvu funkcionalnu mega bazu podataka svih znanstvenika, svih zaposlenika na fakultetima i institutima sa elektroničkim upravljanjem dokumenata gdje se vidi u kom trenutku je tko imao takav dokument i u kojem stanju riješenosti. Zašto niste i njih kontaktirali?
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Ispravljam navod uvaženog državnog tajnika, u svojoj ovdje završnoj riječi utvrdili ste da je potrebno dodatno obrazloženje da bi se promijenila percepcija. Mislim da i samo to govori da ovo o čemu danas razgovaramo je loš zakon, jer zakonom kad se nešto utvrdi onda za to nije potrebno niti dodatno obrazloženje da bi se promijenila percepcija. Sam zakon ako je kvalitetno napisan dovoljan je da se ta percepcija shvati onako kako je zakonodavac htio, a ne da se dodatnim obrazloženjima pokušava objasniti ono što je pogrešno u ovom ovako napisanom zakonu.
I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala lijepo. Čuli smo u završnom obraćanju državnog tajnika da će troškovi uspostave registra biti 10 milijuna kuna zbog specifičnosti registra. To nije točno, odnosno to nije moguće u ovom trenutku uopće precizno iznijeti taj broj. Zašto ne možemo precizno govorit o cijeni? Zato mi smeta i trebali ste navest da će bit maksimalno 10 milijuna jer mi ne znamo sadržaj podatka u registru. Pogledajte članak 7., mi ne znamo što će biti u zbirci isprava, mi ne znamo način prikupljanja, mi ne znamo način obrade podataka, mi ne znamo pravo pristupa podacima, mi ne znamo na koji će se način čuvati podaci, koje će se mjere zaštite primijeniti. Sve će to Vlada tek u svojoj uredbi jasno reći. Kako možemo pro futuro sve te detalje znati i točno koliko će to koštati?
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o registru zaposlenih u javnom sektoru, hitni postupak, P.Z. broj 721 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za Ustav, POslovnik i politički sustav. Molim predstavnika predlagatelja gospodin Davor Ljubanović, državni tajnik.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče.
Amandman 1 na članak 3.?
Predlagatelj prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga. Amandman 2. na članak 4.?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Amandman 3. na članak 6.?
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio. Amandman 4. na članak 8.?
I taj amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Prihvaćen je postaje sastavni dio prijedloga. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o registru zaposlenih u javnom sektoru. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedloga zakona prihvaćen je većinom glasova, 79 glasova za, 2 suzdržana i 26 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na točku 4. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, prvo čitanje, P.Z. br. 719 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, članak 144. do 150. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Edmond Miletić, državni tajnik u Ministarstvu uprave, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Sadašnji Zakon o državnim službenicima donesen je 2005. godine i kad govorimo o razlozima za njegovu promjenu, dakle postoje razlozi do kojih je došlo u tijeku njegove implementacije, koje smo uvidjeli da je potrebno ga promijeniti, možemo ih svrstati u tri glavne grupe. Prvo, ovo je zakon koji se veže za zaključivanje poglavlja 23., on sadrži postupovne odredbe koje reguliraju posebni upravni postupak i stoga je odredbe ovog zakona potrebno uskladiti sa Zakonom o općem upravnom postupku. Nadalje, kao što sam rekao potrebno je otkloniti nedostatke koji su uočeni prilikom dosadašnje primjene zakona. I treće, u Vladinim dokumentima kao što je Strategija razvoja ljudskih potencijala, akcijski plan, Program gospodarskog oporavka navedeni su prioriteti koji se tiču reforme državne uprave, odnosno reforma službeničkog zakonodavstva, a to je poboljšanje sustava ocjenjivanje državnih službenika i povećanje unutrašnje mobilnosti državnih službenika unutar sustava. Kad govorimo o konkretnim rješenjima koja se predlažu u ovome prijedlog zakona ja ću navesti nekoliko. Tako se preciznije uređuje postupak javnog natječaja, nadalje daje se ovlast Ministarstvu uprave da može odlukom poništiti javni natječaj koji je raspisan protivno odredbama zakona i provedbenih propisa. Definira se radno iskustvo na odgovarajućim poslovima na način da se uzima u obzir pored radnog iskustva ostvarenog u državnoj službi ili radnom odnosu i ono radno iskustvo koje je ostvareno na temelju ugovora o djelu. Dakle, to jednostavno, to ovakvo rješenje proizlazi iz prakse. Jednostavno mnogo mladih ljudi ostvaruje radni odnos, odnosno radno iskustvo na temelju ugovora o djelu, ne mogu se zaposliti. I ukoliko nemaju odgovarajućeg iskustva, radnoga iskustva nikada ne mogu steći one osnovne uvjete koji se traže za ulazak u državnu službu. Ukoliko se taj začarani krug ne probije jednostavno mlađi ljudi nikad ne mogu ni ući u sustav državne službe. Nadalje, predlaže se mogućnost stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa u državnom tijelu. To je u trajanju vježbeničkog staža uz naravno onda mogućnost polaganja državnog stručnog ispita. Državni stručni ispit je opet jedan od uvjeta koji se traži za obavljanje poslova državnih službenika. I ukoliko niste nikad radili u državnoj službi ne možete ga ni položiti itd. itd. Dakle, sve su to određeni prijedlozi koji idu za tim da fleksibiliziraju ulazak osoba u državnu službu. Što se tiče mobilnosti, veće mobilnosti državnih službenika, odnosno mogućnost njihovog cirkuliranja unutar sustava također se predlažu određene promjene u pogledu blažih uvjeta za premještaj. Sadašnje odredbe jednostavno nameću preveliku rigidnost ukoliko se radi o potrebi privremenog premještaja, ukoliko se radi o potrebi premještaja. Veliki operativni sustavi, na primjer carina imaju potrebu jednostavno da službenike privremeno premjeste iz jedne ispostave u drugu i da nakon toga ih premjeste u treću itd. Sadašnja formulacija u Zakonu o državnim službenicima dosta je striktna i nalaže preveliki formalizam. Nadalje, ovim prijedlogom zakona predlaže se poboljšanje sustava ocjenjivanja, sustav ocjenjivanja kao jedan od osnovnih preduvjeta za nagrađivanje državnih službenika. Lake i teške povrede službene dužnosti kao ogledalo funkcioniranja službeničkog sustava također treba doraditi. To je u dosadašnjoj praksi pokazano bilo u pogledu kruga povreda, bilo u pogledu funkcioniranja službeničkih sudova. Tu je svakako potrebno promijeniti određene stvari u svrhu ubrzavanja disciplinskih, odnosno postupaka pred Službeničkim sudovima. Jer zbog prevelikog formalizma vrlo često se odlazi u zastaru ili se jednostavno i očito krivi službenici ne proglašavaju odgovornim zbog formalnih propusta. Ovaj prijedlog zakona napravljen je u suradnji i sa sindikatima. Međutim, rasprava sa sindikatima i dalje traje. Imali smo i prije nekoliko dana i u toj raspravi sa sindikatima, a u pogledu na ovaj prijedlog zakona ostala su uglavnom tri sporna pitanja. Prvo je mogućnost da se pomoćno-tehnički poslovi daju na izvršavanje vanjskim izvršiteljima usluga putem postupka javne nabave. Dakle, to je ono što de facto postoji u tijelima, određenim tijelima državne uprave. Sindikati se protive ovoj ovakvoj odredbi. Međutim, uz određenu korekciju mislim da do drugog čitanja možemo pronaći odgovarajuće rješenje. Nadalje, to je odredba o sindikalnom povjereniku, ratio odredbe koja je u ovom prijedlogu zakona koja govori da bi sindikalni povjerenik isto kao i svaki drugi državni službenik trebao odgovarati za povredu službene dužnosti koja nema veze sa obavljanjem njegove sindikalne dužnosti. Dakle, ratio je taj da se jednostavno izjednače službenici. U praksi dolazi do paradoksalnih situacija, da tri službenika počine istu povredu. Dva odgovaraju, jedan ne zato što sindikat ne da suglasnost, a to nema veze sa obavljanjem sindikalne aktivnosti. Sindikati se protive ovakvoj odredbi. Oni smatraju da je to stvar stečenih prava u kolektivnom pregovaranju. I jednostavno predlažu izbacivanje ove odredbe iz teksta prijedloga. I ono treće što je de facto izazvalo najviše rasprave. To je odredba o izvanrednom otkazu. Izvanredni otkaz kao ratio, kao jedan od razloga za donošenje, odnosno za predlaganje ovakve odredbe jest pokušaj ubrzavanja raskida radnog odnosa za službenike koji jednostavno su nesposobni ili koji jednostavno na odgovarajući način ne obavljaju svoj posao. A prema sadašnjem modelu disciplinskog sudovanja ili prema modelu ocjenjivanja treba više od dvije godine da bi nekome dokazali da zaista ne rade svoj posao. To je ponekad apsurdno. Mislim da je godina dana čisto dovoljno razdoblje da se utvrdi da li netko radi svoj posao ili ne. Naravno da ovakav model izvanrednog otkaza nije nepoznat ni prije u našem zakonodavstvu, nije nepoznat niti u komparativnom zakonodavstvu. Slovenci imaju još također jednu takvu odredbu. Međutim, to je sigurno odredba koju treba doraditi i koju treba konkretizirati radi izbjegavanja bilo kakvih sporova u praksi. Ukoliko ova odredba inače u prijašnjoj primjeni slične odredbe dolazilo je do sudskih sporova na temelju kojih je zbog neobrazloženih rješenja država morala platiti veliku štetu. Zato ovakve odredbe imaju svoju drugu stranu. Ukoliko nisu dobro obrazložene, odnosno ukoliko njihova implementacija nije odgovarajuća mogu imati više štete nego koristi. Ali s druge strane ona su sigurno jedan od instrumenata fleksibilizacije službeničkoga zakonodavstva. Dakle, na odborima je također ukazano na određena moguća poboljšanja sadašnjih predloženih odredbi koje ćemo mi sigurno do drugoga čitanja onda u tom smjeru i popraviti. Predlažemo da nakon današnje rasprave podržite upućivanje ovoga prijedloga zakona u drugo čitanje, radi sastavljanja jednoga kvalitetnoga teksta koji će sigurno biti pomak u našem službeničkom zakonodavstvu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predlagatelju, kolegice i kolege zastupnici. Ovo je po mišljenju Kluba zastupnika Socijaldemokratske partije Hrvatske jedan od važnijih zakona koji podupiru izgradnju pravne države. Naime nije moguće da postoji uopće pravna država ako nije dobro organizirana državna uprava. Sa državnom upravom se susreće svaki pravni i fizički subjekt u našem društvu. A šta obilježava, šta karakterizira državnu upravu u Republici Hrvatskoj? Čini mi se da ćemo se u tome svi složiti, dakle državna uprava u Republici Hrvatskoj ne osigurava pravnu državu, niti razvitak hrvatske države i hrvatskog društva. Je li to tako mora biti, nakon 20 godina što imamo vlastitu državu? Da bi se osigurala osnovna funkcija države, moramo gledati u kojem i kakvom stanju se nalazi državna uprava danas. To mi znamo, a tu nam i Europska unija, Europska Komisija prigovara da nam je državna uprava politički ovisna, da je politički ovisna. Drugo što obilježava državnu upravu je prosječnost u osposobljenosti službenika i namještenika državne uprave, ali i opremljenost je još uvijek suspektna. Treće obilježje nemotiviranost državne uprave. Ako se sjetimo da smo 2008. godine imali ovdje na raspravi Prijedlog Zakona o plaćama državnih službenika, koji se vrlo teško rađao, a i tada nije predložena mogućnost ugovora sa državnim službenikom kao motivom za nagrađivanje, plaćanje ili dovođenje vrhunskih stručnjaka u državnu upravu za određeno vrijeme, za određeno vrijeme ugovorenom predviđeno, shvatit ćemo da nismo iskoristili mogućnosti. Treće što želim naglasiti je nesređenost državnih evidencija, što je vrlo važno za oslobođenje državnog službenika ili državne uprave u cjelini od političke ovisnosti. Da danas imamo uređene zemljišne knjige, depozitarne organizacije, stabilne i uređene prostorne planove, potpuno uređene evidencije u registarskom sudu, povezanost OIB-a sa svim elementima bilo pravne, bilo fizičke osobe, ne bismo imali evaziju poreza, imali bismo točno popise i vrlo lako bismo dolazili do podataka potrebnih za investitore itd. Dakle sve je to stanje koje obilježava današnju državnu upravu. Ali šta nam se nudi za rješenje tog stanja? Nudi se opet poprijeko rješenje. Nudi se rješenje subjektivnosti umjesto izgradnje sustava i sustavnosti. Čak i predlagatelj ovdje za obrazloženje ovog zakona kaže da je zbog loših obrazloženja vrlo teško dati otkaz radniku, službeniku ili namješteniku, ali za mila Boga nije ni djelatnik, ni službenik, ni radnik odgovoran za loše obrazloženje, pa da to sad eliminiramo i omogućimo subjektivni elemenat i srušimo cijeli sustav, i damo povjerenje pojedincu da odlučuje kad će tko dobiti otkaz, bez obzira na efekte i učinke u radu. Dakle mi smo gradili neki sustav, pokušavali graditi, i onda sada kad nas je pritisla Europska unija da moramo nešto učiniti, nudimo umjesto izgradnje povratak i to velikim korakom povratak u vrijeme kadije i njegovog sudovanja. Kadija te tuži, kadija te sudi, i on određuje kad si ti dobar, a kad nisi dobar. Mislim, glavno pitanje u ovom zakonu je izvanredni otkaz, nemojmo bježati od toga. Dakle izvanredni otkaz se daje bjanko povjerenje šefu državne uprave da on odlučuje tko se njemu sviđa, bez obzira na to koje je rezultate postigao u svojem radu, i da mu nakon dvije opomene da izlaznu kartu. Je li to prihvatljivo za nas, predstavnike građana u ovom Parlamentu ili nije, to ćemo iskazati glasovanjem. Ali klub Socijaldemokratske partije Hrvatske ne može čak ni u prvom čitanju prihvatiti takovu normu. Arbitrarnost nije rješenje za probleme državne uprave. Nije rješenje. Rekli smo, evo ovdje sam već rekao u ime Socijaldemokratske partije kluba u hrvatskom Parlamentu, da sustav praćenja rada nije uveden. Kako se to može postići? Vrlo važno je, a to se također slažu i stručni i obični promatrači rada državne uprave, pa i ovog Parlamenta, je deregulacija. Naime hrvatski Parlament donosi zakone kao na traci, iz potreba približavanja Europskoj uniji i ulaska u Europsku uniju mi smo uredili sustav donošenja zakona u jednom čitanju, bez javne rasprave, i naravno da se u gomili takvih zakona donose propisi, zakoni koji su međusobno suprotni, a ne uređujemo sustav zakona da su međusobno usklađeni, da se ne ponavljaju, da su jasni i službeniku i građaninu pokornom, nego je naš prvenstveni cilj zadovoljiti potrebe ulaska u Europsku uniju i to što prije. Još nešto vrlo važno je kod novoga ponoviti, naime ako je ocjena da je državna uprava politizirana, a ocjena jeste, s tim se slaže i Vlada, pa smo vidjeli u nedavnom čitanju da je čak u zakon uneseno da ne mogu biti članovi političkih stranaka Zakon o policiji, ali to je najmanji elemenat politiziranosti. Najveći elemenat politiziranosti kad državni službenik ne zna gdje će i u kojem zakonu zadovoljiti potrebe kao servis građana. Kad je arbitrarnost odlučivanja na vrhuncu kad nema izvoda iz evidencije, recimo da imamo uređene samo prostorne i urbanističke planove ne bismo trebali čekati građevinsku dozvolu 3, 4 mjeseca jer je, veliki zahvati čekaju i po godinu dana to je iskustvo koje ja imam od investitora. Koji ja imam i koji mi investitori često govore da je arbitrarnost kod toga vrlo velika. Dakle, ne bježimo od potrebe da se izgrađuje i dorađuje i dograđuje sustav u državnoj upravi, posebno nagrađivanja i ocjenjivanja i plaća. Da se omogući veća prohodnost u tijelima državne uprave. Ali, arbitrarnost i subjektivnost nije na tragu tog rješenja. A članak, mislim da je 61. ovog prijedloga zakona, ponavljam potpuno ruši sustav jer omogućuje pojedincu sasvim subjektivno da određuje hoće li državni službenik ne raditi na nekom poslu nego hoće li ostati uopće zaposlenik u državnoj upravi. Mislim da je strategija koju smo ovdje donijeli u ovom Saboru o državnoj upravi o regulaciji, dekoncentraciji, decentralizaciji važan elemenat i ne možemo je sada zanemariti. U tom smislu ocjenjivanje, a onda i izgradnja povjerenja između rukovodilaca državnih tijela šefova za pojedine odjele i državnih službenika ne može biti na principu poslušnosti. Dakle, govorim stalno o jednom prijedlogu koji potpuno eliminira izgradnju sustava u koji je značajno uloženo uloženo napora, a sada se to ne prihvaća kao dobro rješenje nego se od njega odstupa i ide korak natrag. Mislim da je za poboljšanje uvjeta rada državne uprave kao servisa građana vrlo važno ustrojiti sve državne evidencije, ali vratimo se, a ovdje je bilo govora ne jedan put da tako kažem i servirano građanima Hrvatske da će se OIB-om, dakle Osobnim identifikacijskim brojem i vezama drugih državnih evidencija na tom broju poboljšati mogućnost državne uprave da građanima izlazi u, da zadovoljava građanima potrebe u jednom danu i da će taj sustav onemogućiti i korupciju i nepotizam i veze i prijateljstva i sve drugo. A onda smo nakon 2 godine došli do saznanja da nam to ništa nije omogućilo, nije riješilo problem pa ćemo uvesti izvanredni otkaz, dati povjerenje pojedincu, a pojedinac je u funkciji političke stranke koja je na vlasti, to je logika organizacije, pa će on svoju političku vjerodostojnost u državnoj upravi pokušati dokazati što će subjektivnom ocjenom iz državne uprave najvjerojatnije po tom kriteriju izbaciti službenike iz te državne uprave. Takvo rješenje ni u primisli ne može biti dobro. Zato kažem ako Vlada i predlagatelj odmah ne kaže da rješenje izvanrednog otkaza povlači iz prijedloga nećemo ni u prvom čitanju poduprijeti ovaj zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo 1 ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Leko je netočno rekao da ovaj zakon određuje da će čelnik tijela državne uprave, odnosno drugi nadređeni službenik određivati tko mu se sviđa, a tko mu se ne sviđa pa će prema tome dijeliti izvanredne otkaze. To jednostavno nije točno jer to tako u prijedlogu zakona ne piše već piše da je taj čelnik dužan pismenim putem upozoriti službenika na nepravilnosti u njegovom radu i na mogućnost izvanrednog otkaza, dat će mu mogućnost da ispravi to ponašanje, nakon toga će ga, nakon 15 dana ponovno upozoriti na to da ne obavlja svoj posao kako treba. Mi se svi zalažemo za efikasniju državnu upravu, za veću učinkovitost na radu itd., a dosada smo imali odredbe da državni službenik gotovo 2 godine je mogao ne raditi, morao je 2 godine dobiti ocjenu ne zadovoljava da bi tek nakon toga mogao dobiti otkaz. Pitam vas da li radnici u realnom sektoru koji plaćaju porez si mogu dozvoliti taj luksuz? Hvala.
Hvala. Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin, izvolite. Uvaženi zastupniče malo više koncentracije, izvolite.
Zadržavaju me i dekoncentriraju. Svi smo nervozni, ne znam zašto. Gospodine potpredsjedniče, gospodo zastupnici da, netko bi mogao reći da ne treba gasiti vatru benzinom. Što je ključ ovoga zakona? To su vjerojatno ovi članci - 29. da službenika se po potrebi službe može privremeno premjestiti najduže na godinu dana, članak 30. državni službenik može po potrebi službe biti upućen na rad u drugo državno tijelo u istom ili drugom mjestu rada i svakako ovaj članak 61. koji glasi da državnom službeniku koji povjerene poslove ne obavlja stručno i učinkovito u propisanom roku državna služba može prestati izvanrednim otkazom čelnik tijela ili nadređeni službenik dužan je pisanim putem ukazati službeniku na nepravilnosti u njegovom radu, te na mogućnost izvanrednog otkaza ako službenik nakon dva uzastopna pisana upozorenja čelnika tijela ili nadređenog službenika i dalje ne obavlja povjerene poslove sukladno odredbama zakona. Državna služba prestaje mu izvanrednim otkazom" itd. Da, kolegica Ana je u pravu. U vrijeme kada tisuće ljudi recimo u ovoj zemlji ostaje bez posla, rad u državnoj službi je "gotovo privilegija". I zato jasno treba tražiti i odgovornost tih ljudi do te javne službe. Netko će me možda prozvati zbog jedne ovakve kvalifikacije ali tisuće su ljudi u ovoj zemlji pokušali otvoriti neku tvrtku, neki mali obrt ne znam, zaposliti se kod privatnog poslodavca, razočarali bi se i jesu, i rado bi kada bi mogli zaposlili se u državnoj službi. Pogotovo bi se rado zaposlili u državnoj službi u ovo krizno vrijeme, ako ni zbog čega onda logično zbog relativno skromne plače ili skromne plaće ali sigurne plaće i "zbog nemogućnosti otkaza". Jasno nije to uvijek tako, ali ajde pogledajmo što se dešava oko nas. Svaki dan u RH iako je u dvije godine ova zemlja ostala bez 140 tisuća radnih mjesta na stotine ljudi ostaju bez posla. U javnom servisu bez posla možemo reći u zadnjih dvije godine u RH nije ostao nitko. Utoliko bi čovjek mogao zaključiti da je jasno uz zdravlje jedan mentalni razum koji često mnogima nedostaje vjerojatno posao najveći kapital. Rekoh da je u periodu od zadnje dvije godine ostala bez 140 tisuća radnih mjesta. I to je sve manje više vezano uz taj realni sektor, međutim isto tako treba biti pošten i priznati da zato nije kriva javna uprava i zato što imamo takve trendove u realnom sektoru. Isto tako ne treba kažnjavati nikoga u javnoj upravi. Gledam ove male tvrtke, gledamo ove male obrte, gledamo ljude koji vode te male tvrtke često su ti ljudi u daleko težoj poziciji i od samog radnika koji rade kod njih. Slažem se službenici često možda nisu razumjeli potrebe građana, često možda nisu razumjeli ni potrebe gospodarstva, oni koji su slabi, ali u pravilu isto tako želim kazati posve decidirano da je javna služba pogotovo kada je riječ o plaćama uvijek redovito dijelila sudbinu sa prosjekom ili sa građanima ove zemlje. To jednostavno moramo priznati. Što je najveći problem javne službe? To su prije svega nedorečeni, površni zakoni, zakoni koji su često međusobno u koliziji, jedna hipertrofiranost pravnih propisa. Čovjek si postavlja pitanje gdje je nestao taj HITROREZ gdje se ništa u ovoj zemlji ne može jednostavno, gdje se ništa u ovoj zemlji ne može brzo već sve mora biti komplicirano. I onda jasno na državnom službeniku je ponekad da arbitrira, ponekad da bi nešto ubrzao između ostalog i zbog razine same plaće može biti podložan i nekim iskušenjima, da to sada ne pokušavam okarakterizirati nekim odizim terminima. Međutim, isto tako apsolutno se protivim da se netko poigrava sa javnim službenicima. Ovaj članak 61. koji govori u ove dvije opomene. Jasno je kada gledamo članak 61. da je ovdje naglasak na poslu koji se ne obavlja stručno, koji se ne obavlja učinkovito, da je naglasak na poslu koji se ne obavlja u roku. Znači, nitko ne bi trebao stati s druge strane u zaštitu nekog tko ne stručno obavlja posao, koji ne poštuje rokove, koji ne poštuje autoritete u tom sustavu ako je ne učinkovit. Međutim, da li može s druge strane i pretpostavljeni u toj službi biti pristran? E može. Da li može netko tko je pretpostavljen nekom službeniku biti isključiv? Apsolutno može. I zato bi posebno trebalo poraditi na pravnim lijekovima da uz žalbu, ne znam prigovor, službenik može uvijek dobiti jedan adekvatan nadasve nepristran odgovor. Ja sam duboko uvjeren da ni ubuduće bez obzira i na ovaj zakon o kojem mi danas raspravljamo neće biti otkaza, pogotovo neće biti puno otkaza u javnoj službi. Dapače, te otkaze valja svesti na najmanju moguću mjeru i ne treba nikoga u ovoj zemlji pa samim time niti javnog službenika plašiti otkazom. Otkaz ni na koji način ne smije se pretvoriti u neko pravilo, to mora uvijek biti izuzetno rješenje. Članak 63. na ovoj strani 46 ovdje se govori o odgovornosti za povrede radne dužnosti, članak 139.a "U praksi se pojavljuju problemi kaže se oko provedbe postupka utvrđivanja odgovornosti namještenika za povrede radnih obveza, te izricanje sankcija namještenicima za povrede iz radnog odnosa" itd. da ne čitam sve ovo. Sve u svemu jasno ne moguće je da će nam a možda je i moguć, ne da je nemoguće, možda je moguće, možda nam može zamjeriti javnost na "pretjeranoj" suosjećajnosti do službenika kada u zemlji dnevno 200 ljudi u realnom sektoru ostaje bez posla, ali još jedanput ću naglasiti da ljudi koji su u javnoj službi ni na koji način ne smiju biti izložen bilo čijoj samovlasti, a pogotovo neka nitko ne misli da su ti ljudi privilegirani, pogotovo kada govorimo o njihovim plaćama. To što je plaća u javnoj službi redovita to što je plaća u javnoj službi sigurna, što je gotovo nemoguće izgubiti posao, nešto je jasno što valja cijeniti i zbog toga bi se razumljivo svaki službenik trebao iskazivati. Velika većina ljudi koji rade u toj javnoj službi upravo je sklona tom iskazivanju jednom riječju takvom ponašanju. Plaća u javnoj službi je sigurno nedostatna za golo preživljavanje velike većine ljudi od onih spomenutih 200 i 60 tisuća. Sve bi bilo drugačije jasno da su gospodarske prilike bolje, da je proračun puniji. Postavlja se pitanje gdje uzeti, kome uzeti, kako pokrenuti gospodarstvo, kako zaposliti veći broj ljudi u realnom sektoru, kako doći do većeg broja investicija pa da onda i javna služba, bez obzira o kojoj ćemo sad djelatnosti govoriti, od toga osjeti konkretne koristi. Međutim, ne može biti da bilo tko u javnoj službi ostaje bez posla, bit je da se posao obavlja na jedan korektan način. Bit je jasno i da taj posao može biti siguran, dugovječan, ali to bi trebao valjda biti cilj i za sve one koji rade u privatnom, a ne samo javnom sektoru. Prirodno bi bilo da svi dobivaju plaću u ovoj zemlji, a ne da je to privilegija samo nekih ako je točan podatak da gotovo 80 tisuća ljudi u Republici neredovito prima plaće. Prirodno bi bilo isto tako da se otvaraju radna mjesta, ne da se gase, ali zakon kao zakon nije sporan ako se praksa otkaza nekim slučajem ne bi iznarodila. Sve u svemu, još jedanput ću reći, smatram da zakon nije sporan pod uvjetom da se neka samovlast onih koji su nadređeni tim službenicima, javnim djelatnicima, ako si ne uzurpiraju prava koja im ne pripadaju i ako jasno svakom službeniku damo mogućnost da kroz pravne lijekove pokuša obraniti svoj status.
Zahvaljujem. U ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Po meni, a i po nama u klubu HSS-a biti državni službenik u svakoj demokratski uređenoj zemlji znači da ste dostigli visoki stupanj stručnosti, profesionalnosti, odgovornosti i marljivosti i da predstavljate ili barem biste trebali predstavljat elitu administracije te da ste ponosni na svoj status u društvu i da je država isto tako zadovoljna što je stvorila tako učinkovitu državnu upravu. Republika Hrvatska ima svoju državnu upravu koja se u posljednjih 20 godina njenog postojanja dosta promijenila u odnosu na onu od prije. Promjene su se dogodile u oba smjera, dakle i u pozitivnom i u negativnom smjeru. Namjera je formirati državnu službu koja će biti dostojan servis građanima sastavljena od službenika koji su zainteresirani, stručni, profesionalni, odgovorni, angažirani i spremni na kontinuirano usavršavanje. Naravno, da bi se to postiglo potrebno je stvoriti određene pretpostavke kao što su donošenje dobrog zakona, osiguranje pristojne plaće, stimuliranje kvalitetnih kadrova, davanje zasluženog statusa u društvu i tome slično. Državni službenik ipak po našem mišljenju ne može biti bilo tko. Osoba koja radi u državnoj službi treba imat zavidne moralne i stručne kvalitete kako bi zaslužila status državnog službenika. Stoga i predmetne izmjene i dopune zakona svima nama daju priliku da stvorimo uvjete za kreiranje državne uprave upravo onakve kakvu bi morala imati svaka dobro uređena država. Mi u klubu HSS-a vidimo ovaj prijedlog kao šansu da se isprave nedostaci postojećeg zakona i uvedu pozitivni pomaci koji će doprinijeti da imamo državnu upravu koja će svojom učinkovitošću i stručnošću biti na raspolaganju svim građanima Republike Hrvatske. Smatramo da su predloženi određeni pozitivni pomaci, ali isto tako trebalo bi po našem mišljenju i proispitati pojedine odredbe budući da su upitni njihovi učinci u praksi. Iz tog razloga navest ću sljedeće. Prijedlogom zakona člankom 19. dodaje se novi članak 61.a koji nakon dugo vremena ispravlja jednu nepravdu i popunjava zakonsku prazninu na način da se propisuje mogućnost odrađivanja vježbeničkog staža bez zasnivanja radnog odnosa čime će se stvoriti pretpostavke za veće aktivnosti vezano za taj dio populacije. Također, istim člankom stavak 3. daje se mogućnost polaganja državnog stručnog ispita koji je gotovo uvijek uvjet za primanje osobe u državnu službu, ukoliko nije vježbenik. Dakle, na ovaj način pružit će se mogućnost nezaposlenim ljudima koji su odradili vježbenički staž da polože državni stručni ispit te će tako steći kondicije za apliciranje u državnu službu. Ipak smatramo da bi polaganje državnog stručnog ispita trebalo ići na trošak državnog proračuna jer se radi o nezaposlenim ljudima. Posljednjih par godina suočavamo se s posljedicama gospodarske krize i financijske slabe aktivnosti pa se zbog smanjenja troškova ovim prijedlogom predlaže tzv. outsourcing, odnosno izmještanje određenih službi iz državne uprave koje obavljaju pomoćno-tehničke poslove. Mišljenja smo da su te službe sa sigurnosnog aspekta vrlo važne i da imaju jako bitnu ulogu mada se to na prvi pogled tako i ne čini. U tvrtkama u kojima je velika fluktuacija kadrova radi profita što je potpuno razumljivo, nemoguće je imati provjerene kadrove budući te tvrtke često mijenjaju radnike. Stoga i smatramo da pomoćno-tehničke poslove treba zadržati unutar državne uprave, a ne dopustiti da te poslove obavljaju razne vanjske tvrtke kojima se često "ne zna niti tko je vlasnik", a poglavito da li je osoblje i u kojoj mjeri provjereno te kakvoća njihovih tehničkih mogućnosti. Također nalazimo da je upitna odredba članka 39. kojim se mijenja dosadašnji članak 28. stavak 2., a kojim se propisuje da državnom službeniku prestaje državna služba po sili zakona danom izvršnosti ukoliko je jedanput ocijenjen ocjenom "ne zadovoljava". Postoje brojni opravdani, ali isto tako i neopravdani razlozi zbog kojih službenik može biti ocijenjen takvom ocjenom, naročito stoga što je državna služba kod nas i dalje jako povezana sa političkim utjecajem raznih političkih opcija, htjeli mi to priznat ili ne. Treba naglasiti da su državni službenici u godini nakon izbora uvijek izloženi propitkivanju od strane nadređenih, čak dapače često i diskriminirani po političkoj liniji a spomenuta odredba mogla bi se koristiti i u te svrhe. Smatramo da bi takav odnos trebalo promijeniti, a to se može dogoditi jedino ako se politika distancira od kadroviranja. Takav odnos izuzetno je nepravedan prema službenicima koji nisu stranački aktivisti i koji posao odrađuju profesionalno i stručno i koji napreduju isključivo zahvaljujući profesionalnim kvalitetama. Zbog gore spomenutog smatramo da bi odredbu navedenog članka trebalo preispitati u smislu da službeniku prestaje državna služba po sili zakona ukoliko je dvije godine za redom ocijenjen ocjenom "ne zadovoljava". Iako smo već danas u raspravi čuli i u replikama usporedbu sa realnim sektorom i sa državnim službenicima. Nadalje, smatramo da je potrebno preispitat odredbu članka 41. stavak 5. kojim se daje mogućnost izvanrednog napredovanja službenicima koji ne ispunjavaju uvjete radnog iskustva, ali ispunjavaju uvjete iz uredbe koju donosi Vlada i određuje koji su to uvjeti. Na ovaj način državna služba mogla bi postati instrument političke elite jer će se na rukovodeća službenička mjesta postavljati podobni ljudi bez odgovarajućih referenci. Smatramo da ovako predloženu formulaciju članka 41. stavak 5. svakako treba preispitati i ne dopustiti da se službenici koriste za parcijalne dnevno političke interese. Člankom 49. mijenja se članak 101. zakona u kojem se predlaže da u Vijeću Službeničkog suda predsjednik i jedan od članova više ne mora biti sudac već samo diplomirani pravnik. Na taj način dovodi se u pitanje kvaliteta postupka i neovisnost Službeničkog suda, te postoji opasnost da se pod navodnicima nepočudnim službenicima pod upitnim okolnostima odlučuje o njihovoj sudbini. Stoga smatramo da bi upravo zbog neovisnosti i kompetencije ovaj prijedlog trebalo bi se preispitati i ostaviti prijašnju formulaciju rečenog članka. Isto tako, trebalo bi vidjeti što se da napraviti sa odredbom članka 61. kojom se dodaje novi članak 136a. a koji stavak 3. predviđa mogućnost izvanrednog otkaza službeniku temeljem diskrecijske ocjene i dva pisana upozorenja čelnika tijela ili što je još opasnije nadređenog službenika da ne obavlja povjerene poslove sukladno odredbama zakona. Ovako formulirana odredba čelniku tijela ili nadređenom službeniku daje velike ovlasti i mogućnost zloupotrebe. Ona predstavlja i ignoriranje sustava lakih i teških povreda službene dužnosti, službeničkih sudova i sankcija koje izriču. Stoga smatramo da je treba promijeniti u smislu da upozorenje može uputiti isključivo čelnik tijela, a nikako nadređeni službenik, te ovlasti procjene povrede službeničke dužnosti isključivo dati Službeničkom sudu. Klub HSS-a zalaže se i vjeruje da će se dostignuti službenički standardi u budućnosti nadograđivati, da će se profesionalizacija uprave provoditi bez obzira na političke opcije i da će Republika Hrvatska i njeni građani imati upravu na koju će i ministar uprave biti ponosan znajući da su stvorene sve pretpostavke da se zapošljavaju najbolji kandidati, da su službenici pozitivnim mjerama stimulirani na učinkovito izvršavanje zadaća, da su adekvatno plaćeni i da se na pravedan način vrednuje njihov rad i profesionalnost. Zalažemo se za uvođenje objektivnih i mjerljivih kriterija za ocjenjivanje rezultata i kvalitete rada u odnosu na postavljene i očekivane rezultate, te uvođenje sustava nagrađivanja natprosječnih rezultata rada i poduzimanje odgovarajućih ali pravednih mjera prema službenicima koji nisu učinkoviti. Dakle, sukladno svemu ovome klub HSS-a zalaže se za kompetentnu i učinkovitu državnu upravu čijim radom će biti zadovoljni svi hrvatski građani što vjerujemo da će se postići nakon kvalitetne rasprave i uvažavanjem iznesenih primjedbi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Za razliku od prethodnog prijedloga zakona ovaj je prijedlog zakona barem na dobrom tragu uz nekoliko evidentnih nedostataka o kojima su govorili i moji prethodnici i državni tajnik je spomenuo još uvijek neriješena pitanja u pregovorima i razgovorima sa sindikatom. Mi dakako se slažemo sa vama da bi tu trebalo nastaviti te razgovore i pokušati naći zajedničku soluciju barem vezano uz ta pitanja. No ja bih evo najprije počeo od onih dobrih prijedloga. U klubu HNS, HSU slažemo se da treba povećati mobilnost državnih službenika nedvojbeno. Slažemo se da treba omogućiti korištenje vanjskih pružatelja usluga kad su u pitanju pomoćno-tehničke poslove. Slažemo se da treba bolje upravljati ljudskim potencijalima. Slažemo se da treba osigurati veći stupanj decentralizacije odlučivanja i veću individualnu odgovornost državnih službenika. Nadalje, slažemo se da treba osigurati objektivne i mjerljive kriterije za ocjenjivanje rezultata i kvalitete rada. Slažemo se da treba uvesti sustav nagrađivanja natprosječnih rezultata rada, ali i suprotno od toga, pa sve do otkaza. Dakako, tu treba biti vrlo oprezan. I slažemo se sa primjedbama mojih prethodnika da tu zaista se mora vidjeti sa sindikatom na koji način osigurati da se oni koji ne ispunjavaju ni minimalne standarde moraju ili mogu otpustiti, ali da jasno ne bude kasnije tragova koji će se godinama i godinama vući po sudovima. Slažemo se da treba uz javni natječaj omogućiti premještanje službenika i namještenika, da treba kroz napredovanje i interne oglase rješavati i popunjavati određena radna mjesta. To su dobra rješenja. Naime, u praksi se rijetko koristi institut premještaja po potrebi službe, a mislimo da je to dobro. Na taj se način može bez novog zapošljavanja osigurati stručno, kvalitetno i pravovremeno obavljanje poslova. Nadalje, slažemo se da treba uvesti metode za bolju procjenu potreba izobrazbe, da treba uvesti studijski dopust za stručno usavršavanje i osposobljavanje službenika, slažemo se da treba donijeti i novi zakon kojim će se urediti plaće državnih službenika, odnosno zakona kojim će se urediti plaće zaposlenih u javnom sektoru, predvidjeti njihovo nagrađivanje prema radu i rezultatima rada, odnosno učinkovitosti. Naime, što se tiče ovog načela koji se spominje u uvodnom dijelu zakona, jednake plaće za jednaki rad mi smo prije nekoliko dana u raspravi na klubu raspravljali o nekoliko prijedloga koje smo dobili sa strane iz naših gradova, iz naših općina, iz raznih ustanova i jedan je primjer vrlo eklatantan što se ovoga tiče. Naime, laboratorijski tehničar navedeno nam je obavlja iste poslove u laboratoriju MUP-a, u laboratoriju KBC-a i u laboratoriju nekog Biomedicinskog fakulteta. Iste poslove obavlja, svi su oni plaćeni, odnosno na državnom su proračunu, a raspon plaća je gotovo jedan naprama dva. Dakle, tu ima puno posla, tu se puno toga mora korigirati i svakako da bi možda sa ovakvim izmjenama i dopunama morali i u tom pravcu napraviti puno više, da trebamo biti transparentniji, da nam kriteriji moraju biti objektivniji nesumnjivo da. Međutim, kolegice i kolege, sve ovo što sam do sad pohvalio na svakom ćete seminaru Europske unije ili Vijeća Europe koji je namijenjen jačanju kapaciteta i učinkovitosti državne uprave, naći ćete u naslovima i podnaslovima predavanja sve te mjere, sve te prijedloge. Prema tome, nisu one sporne, nije sporan njihov unos u zakon. Sporno je njihova primjena u praksi. To je uvijek naša boljka i na žalost i do sad smo imali neka rješenja koja nismo koristili, a mogli smo na taj način biti sigurno učinkovitiji, ali to dakako nismo znali ili htjeli napraviti. Ono što bi podvukli kao loše ili nešto što možda mogli i trebali na drugačiji način riješiti, bilo bi sljedeće. Prije svega, kolegice i kolege, ne znam da li je netko spomenuo, mislim ovim izmjenama i dopunama u biti mijenjamo više od 40% zakona, mijenjamo 72 članka od ukupno 151. Čini nam se da bi bilo bolje rješenje da smo krenuli u izradu novog zakona. čini nam se. Zatim, svakako treba najaviti barem, nama se čini da je to potrebno učiniti vrlo brzo, i uskladiti ovaj zakon sa Zakonom o službenicima i namještenicima u lokalnoj i područnoj samoupravi. Ako se državni tajniče prisjetite onog varaždinskog slučaja čini mi se gdje su službenice dobile otkaz i otpremninu, da bi se drugi dan zaposlile, nakon županije u gradskoj upravi, mislimo da se i tu može puno toga uskladiti, puno toga riješiti, puno novca uštedjeti, i da bi svakako morali istovremeno povlačiti izmjene i dopune i toga zakona. Zatim treba pro futuro uskladiti i Zakon o plaćama, ovdje je spomenut o plaćama službenika, ali dakako onda i plaćama onih koji rade u lokalnoj i regionalnoj samoupravi isto tako, zbog istih razloga pokušati zaista umrežiti cijeli sustav, svih onih koji su na državnim jaslama. Slažem se sa, čini mi se da je kolega Leko govorio, članak 11. njega treba itekako dobro razraditi. On ostavlja puno prostora subjektivnom ocjenjivanju, on omogućuje da i dalje sve rješavamo po babama i stričevima, posebno članak 11., 1. stavak, izbor kandidata u postupku javnog natječaja, odnosno internog oglasa, obavlja se na temelju rezultata provjere znanja, sposobnosti i vještina, te rezultata u dosadašnjem radu koji se utvrđuje putem testiranja i razgovora. To dakako nije dobro, mislim da smo napravili puno veći pomak kad smo donosili Zakon o sudovima i Zakon o DSV-u, tada smo puno, puno bolje razradili kriterije i mislim da bi trebalo možda uzeti dio tih kriterija da se izbjegne subjektivni moment koji se ovdje iščitava iz ovog prijedloga. Nadalje, kod obustava postupka javnog natječaja, internog oglasa, stoji postupak javnog natječaja, odnosno internog oglasa obustavit će se odlukom ako se zbog bitno promijenjenih okolnosti nakon raspisivanja javnog natječaja, odnosno internog oglasa, popunjavanje radnog mjesta ne može provesti. To je pomalo smiješno, dajte mi barem recite tri kriterija na koje mislite pod bitno promijenjenim okolnostima. To je opet taj subjektivni pristup koga moramo nastojati eliminirati. Sigurno ga treba eliminirati jer svi znamo zašto se danas obustavljaju natječaji interni oglasi. Zato jer onoga, naime onaj kome smo namjestili taj natječaj ne ispunjava uvjete, ne može proći, obustavljamo jasno postupak i idu novi kriteriji. To je evidentno, i to kolegice i kolege nemojmo dozvoliti. Evo, prema tome ja se neću ponavljati u odnosu na ono što su kolegice i kolege prije mene govorili, no još jednom ponavljam ispred kluba HNS, HSU zakon je na dobrom tragu, treba do drugog čitanja još puno toga korigirati, no i nakon toga uvijek ostaje ono veliko pitanje da li ćemo biti u stanju ga korektno provesti, implementirati u praksi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je klub HDZ-a, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, pogotovo on je u prvom čitanju, prema tome ovaj prijedlog koji je pred nama u tekstu kakav je, obzirom da je prvo čitanje, svakako će do konačnoga prijedloga biti usuglašen i sa primjedbama koje su iznijete na odborima, a i sa onim primjedbama i stavovima koji se budu čuli tu na ovoj plenarnoj raspravi. Dakle, naravno da ćemo podržati ovaj zakon jer je on posljedica, odnosno on proizlazi iz nekoliko strateških dokumenata Republike Hrvatske, koji su već u ovom Hrvatskom saboru ili u Vladi Republike Hrvatske prihvaćeni. Dakle to je prije svega strategija reforme državne uprave 2008.-2011., koja ima u svom sastavu jedan vrlo važan segment, a to je upravljanje ljudskim potencijalima, zatim temeljem toga strategija razvoja ljudskih potencijala 2010.-2013. godine, koja je u tom dijelu utvrdila princip da se zapošljavanje u državnoj službi i napredovanje u državnoj službi mora biti temeljeno na zaslugama, dakle prema znanju, sposobnostima, vještinama i zalaganja svakoga pojedinca, koji aplicira ili na ulazak ili na napredovanje u državnoj službi. Također su tu i pregovaračka stajališta poglavlja 23., dakle kojim smo se obvezali da ćemo sve posebne zakone uskladiti sa Zakonom o upravnim sporovima, i iz svega toga proizlazi, a i iz plana, iz programa gospodarskog oporavka koji ima svoj plan operativnih i provedbenih aktivnosti koje utvrđuju pojedine mjere, kako u sustavu nagrađivanja u javnom sektoru, za koji je potrebno izmijeniti Zakon o državnim službenicima, dakle sve na tragu učinkovitije i efikasnije državne, kvalitetnije državne uprave. Jednako tako i mjeru povećanja mobilnosti državnih službenika, unutar tijela državne uprave, ali i izvan tijela državne uprave, opet upravo zato da bi se kompetencije, sposobnosti, vještine onih ljudskih potencijala koje imamo iskoristile u što boljoj i većoj mjeri. U ovaj dio bih rekla da može spadati i odredba kojom se sada po ovom prijedlogu zakonski ozakonjuje mogućnost da se pomoćni poslovi, odnosno poslovi koje sada obavljaju u tijelima državne uprave namještenici, a to kao praksa već egzistira u mnogim državnim tijelima, dakle da se ti poslovi mogu povjeriti vanjskim pružateljima usluga u skladu s propisima o javnoj nabavi. Evo ja moram reći da u predlagatelju vidim ovaj izraz outsourcing, mi možemo to reći i hrvatskim jezikom, ali na sreću u tekstu zakona je hrvatski samo u obrazloženju se rabi ova riječ. Prije nego krenem u detalje i pohvalim ono što je dobro i upozorimo na neke dvojbene situacije ili one koje se još mogu propitati ja bih rekla da u državnoj upravi radi velik broj ili najvećim dijelom državni službenici pošteno, marljivo rade svoj posao, koriste sve prigode za edukaciju i primjenjuju ta svoja znanja. Njih treba čuvati iz razloga što su pred državnom upravom sve teže zadaće, poglavito u sklopu prilagodbe našeg sustava europskom sustavu provedbe europskih direktiva. Dakle, te i takve kvalitetne ljudske potencijale treba čuvati, ali upravo zato da onaj mali broj koji često građanima najviše upada u oči, dakle onih koji ne rade, onih koji su državnu službu shvatili kao dobru doživotnu sinekuru iz koje ih nikad nitko ne može potjerati i ne može dobiti otkaz kako je to dosada i bilo. Što temeljem zakonskih odredaba, a što u praksi jer je tako bilo valja onda uvesti ove nove odredbe kojima se uvodi jača disciplina, a jednako tako i u kojima se omogućuje veći protok tih državnih službenika sa svim njihovim znanjima i kompetencijama. Evo ja ću probati malo proći kroz zakon. Dakle, rekli smo da je kroz cijeli zakon se vidi da se odredbe usklađuju sa Zakonom o upravnom postupku. Dobre su odredbe koje su omogućile Središnjem tijelu državne uprave nadležnom za službeničke odnose, dakle ministarstvu, da može poništiti javni natječaj ukoliko je propisan protivno odredbama zakona. Dakle, da mu je dao takvu mogućnost, pojačao je nadzor, ali mu je onda dao i mogućnost poništenja, dakle i sankciju, a ne samo nešto što piše u zakonu, a zapravo je efekat nikakav. Što se tiče odredaba o postupku javnog natječaja, internog oglasa, propisivanja mogućnosti obustave postupka, dakle to je sve trebalo utvrditi zakonom. Poglavito mi se čini vrijedna odredba o mogućnosti prijama osoba bez radnog iskustva u državna tijela. Dakle, omogućavanje stjecanja radnog iskustva do polaganja stručnog ispita. I kako je tu u zakonu ostavljena alternativa, odnosno dilema da li da takve osobe koje su zaposlene privremeno radi stjecanja radnog iskustva same plaćaju državni ispit ili ne. Ja svakako, i mi u klubu HDZ-a plediramo da polaganje stručnog ispita ide na teret države da bi se ti mladi ljudi stimulirali da kada su već godinu dana imali vježbeničkog staža da i polože taj ispit. Ukazat ću tu na odredbu članka 2., a to je u osnovnom tekstu članak 35. koji govori o sukobu interesa. Naime, sukob interesa u ovom zakonu je jedna zanimljiva tema. Ne zaboravimo da imamo Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji vrlo strogo određuje odredbe prema dužnosnicima. Ali, često u državnim službama rade, djeluju, ureduju samostalno državni službenici – referenti koji odlučuju o pravima, o velikim materijalnim iznosima ili o vrlo važnim pravima za pojedinca stoga je ove odredbe o sukobu interesa itekako važno dobro razraditi i u ovom zakonu. Mi ovim prijedlogom predlažemo da se u članku 35. brišu riječi "druge pravne osobe", što znači da po ovome prijedlogu državni službenik ne smije biti član upravnog ili nadzornog tijela trgovačkog društva ili, dosada je bilo druge pravne osobe, a sada više nema pravne osobe, ako tijelo u kojem je zaposlen obavlja nadzor. Ja upozoravam da glava o sukobu interesa ima 1, 2, 3, 4, 5 članaka, da u svim drugim člancima koji u smislu sukoba interesa, sprečavanja sukoba interesa govore o zabrani obavljanja poslova, o zabrani osnivanja pravne osobe ili otvaranja obrta, o mogućnosti obavljanja dodatnog posla, o dužnosti prijavljivanja mogućeg sukoba interesa svi ti članci govore o fizičkim i pravnim osobama dakle uključuju i trgovačka društva i sve druge pravne osobe. I čini mi se da je neskladno, nije usklađeno da samo jedan članak iz ovoga poglavlja izdvaja druge pravne osobe pa ja sugeriram predlagatelju da onda do konačnog teksta malo uskladi tu cijelu glavu sukoba interesa. U članku 8. ovoga prijedloga izmjena i dopuna, a to je članak, novi članak koji se dodaje 45.c on govori o tome da je prije raspisivanja javnog natječaja, internog oglasa sva državna tijela su dužna kod Središnjeg tijela državne uprave, i to je dobro, provjeriti ima li na raspolaganju Vladi službenika koji ispunjavaju uvjete za raspored. Naime, da se ne bi zapošljavali novi službenici ukoliko neki službenici zbog toga što nije nađeno mjesto za njih nakon određenih rasporeda, dakle nemaju posla. E sada, u članku 4. kaže ako zaista hoćemo provesti to što je smisao toga članka u stavku 4. kaže nakon provedene provjere kompetencija državno tijelo odlučit će o popunjavanju radnog mjesta s tim službenikom ili će napisati javni natječaj. Dakle, ja predlažem da se tu obveže to državno tijelo ukoliko taj službenik koji je na rasporedu ispunjava uvjete, dakle dokazao je svoju kompetenciju, da on mora biti zaposlen u tom tijelu, a da se ne može raspisivati javni natječaj. Naime, smisao je taj da se ne ostavljamo na voluntarizam da netko uzima svog novog čovjeka ako on u sustavu državne uprave već postoji. Već sam rekla da u članku 19. u slučaju zapošljavanja mladih ljudi koji nemaju radno iskustvo, da im se omogući to stjecanje da se onda oni i oslobode dužnosti plaćanja stručnog ispita. U članku 23. a to je članak 66. osnovnog Zakona zaista državni tajniče evo ja upozoravam a vi ćete procijenit, taj članak je dobio dva nova stavka, gdje kaže da predsjednika i članove odbora ocjenjuje čelnik središnjeg tijela državne uprave nadležnog za službeničke odnose, a to je ministar uprave ako dobro čitam. A onda protiv tog njegovog rješenja o odlučivanju se žalba izjavljuje tajniku odnosno sada aktualnoj tajnici Vlade. Dakle, tajnik Vlade nije nikakvo tijelo, tajnik vlade ne može odlučivati po žalbi. Ja ne znam jel ovo greška jel se nešto zaista htjelo što ja ne prepoznajem, ali bi bilo logično da o tome odlučuje Vlada, a ne jedan doduše visoki ali ipak dužnosnik je on ali nije tijelo. Dakle, u članku 27. evo dobro je da su uvedene odredbe posebno za radna mjesta rukovodećih državnih službenika, dakle to su oni bivši pomoćnici ministra koji su donedavno bili dužnosnici, ali na tragu depolitizacije oni se sada primaju putem natječaja i dobro je da su u ovaj zakon uvedene i te obveze. I vidim da je vrijeme pri kraju, pa ću samo još dvije stvari napomenuti. To je prvo da vidimo da se ovim prijedlogom zakona povećava zaštita zviždača odnosno osoba koje su u dobroj vjeri prijavile sumnju na korupciju. To je na tragu Antikorupcijske strategije, dakle da su dvije teže povrede radnih dužnosti uvedene ukoliko bi došlo do šikane prema takvom radniku ili ukoliko bi bilo povrijeđeno njegovo pravo na zaštitu anonimnosti. I na kraju o izvanrednom otkazu o kojem je ovdje već bilo govora. Dakle, ne trebam ponavljati da u ovu situaciju sigurno velika većina državnih službenika neće nikada ni doći, ali jednostavno do sada je bilo nedopustivo da se dvije godine moralo trpiti osobu koja ne zna raditi, neće raditi, da mora biti dvije godine ocijenjena ocjenom nedovoljan da bi mogla dobiti otkaz. Naravno da se moraju uvesti odredbe da nema volonterizma, već su ovim prijedlogom donekle uvedene ali ja predlažem jer je i državni tajnik rekao i treba na to upozoriti. Dakle, nakon ovog rješenja o otkazu postoji zaštita. Ukoliko u toj zaštiti radnik uspije onda će država može biti plaćati velike odštete. Možda bi trebalo pojačati odgovornost na strani čelnika odnosno neposrednom nadležnost službenika. Još samo jednu rečenicu, predlažem da to zaista ne može samostalno učiniti nadređeni državni službenik nego uvijek uz supotpis čelnika tijela. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Boro Grubišić u ime kluba HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolegice i kolege zastupnici. Kada razmatamo ovaj zakonski prijedlog o državnim službenicima, pada mi na pamet iako nije državni službenik nego namještenik, ravnatelji Doma zdravlja u Slavonskom Brodu koji se poziva na odgovornost zbog toga što je na staž primio djecu nepodobnih roditelja, stranački nepodobnih. Kako li će u svjetlu takvog ponašanja dakle pripada vladajućoj stranci HDZ-u izgledati primjena budućeg Zakona o državnim službenicima? Ovo je jedan rekao bih benigni primjer ali je primjer. Ima i niz drugih. Zapravo prošli tjedan ili pretprošli smo usvajali Zakon o depolitizaciji policije i tada smo govorili o cementiranju postojećeg stanja pod krinkom, sada su maškare, dakle pod krinom depolitizacije policije, a Bože moj ako se netko ostavi svoje stranačke pripadnosti to ne znači da je zauvijek prekrižio svoja politička opredjeljenja, stavove, ideologiju itd. Dakle, radi se o pomalo o demagogiji zamotanoj u celofan i zapravo dalje mogućnost nepotizma u državnim službama. Ja vjerujem da smo svi u Hrvatskoj državi suglasni s tim da je državna služba preglomazna, da se velika sredstva izdvajaju za rad državnih službi, da ju treba racionalizirati, da treba biti efikasna, djelotvorna, da treba biti kompetentna, sposobna u tome sve svi slažu. Kad se govori o racionalizaciji nekih drugih, onda se napravi jedan plan kojim se dio poglavito starijih službenika ili djelatnika otpušta uz taj plan kojima se onda daju otpremnine itd. Ako je već cilj da se racionalizira državna služba onda bi takav plan država mogla napraviti i u svezi državnih službenika. Jasno takav plan zna se kako se radi. Dakle, da bi se smanjio broj državnih službenika, racionalizirala državna uprava za nekih 5 ili 10% koliko je to predviđeno, onda postoji drugi način. Ovdje se uvodi mogućnost da se vrši ovim zakonom, političko kadroviranje, da se otpuštaju nepoćudni službenici, da se otkaz temelji na procjeni nadređenog, a nakon dva upozorenja zbog teže povrede radne dužnosti. Zanimljivo je što u ovom materijalu zakonskog prijedloga piše koje su to teže, a koje su lakše povrede radne dužnosti. Možda ja kao kirurg bivši ne mogu baš sve shvatiti ovdje. Naime, u članku 98. definirane su lake, ne lakše nego lake povrede službene dužnosti. Pobrojit ću ih. Kaže lake povrede službene dužnosti su učestalo zakašnjavanje na posao ili raniji odlazak s posla, napuštanje radnih prostorija tijekom radnog vremena bez odobrenja ili neopravdanih razloga, neuredno čuvanje spisa, podataka ili druge provjerene dokumentacije, neopravdani izostanak s posla jedan dan, neobavješćivanje nadređenog službenika o spriječenosti dolaska na posao itd. i druge lake povrede službene dužnosti koje su propisane zakonom. To su lake povrede. Koje li su tek onda teške. 33 godine radnog staža imam, nemam dana bolovanja niti izostanka s posla pa mi onda ovako zaista liči na pomalo odrednica da su to lake povrede zaista mi se čine malo čudnovate. Što još reći o ovome prijedlogu zakona o kojemu je svoje mišljenje dao i sindikat i to nepovoljno mišljenje, državnih službenika. Oni su protiv ovakvoga zakona. U članku 2. piše da će se omogućiti zapravo podobnim službenicima da budu članovi upravnog ili nadzornog odbora ustanove ili druge pravne osobe i preko njih će utjecati na odluke tih tijela i u tome postoji … [[Ne razumije se.]] Dakle, govorim o tome da ocjene koje dobivaju službenici putem svojih nadređenih ili svojih čelnika toga tijela utječu na to da djelatnici, službenici mogu postati i članovi upravnog ili nadzornog odbora. Ponovo se postavlja pitanje dakle stranačke podobnosti i pripadnosti. Novi način ocjenjivanja posebno ocjene primjeren i izuzetan također su rezervirane samo za koga. A upitno je dakle i razlika u plaćama što stvara onda i socijalnu razliku. Dakle jedna ocjena koja, teško ju je objektivizirani, ona je vrlo često subjektivna i onda jasno da će doći do velikog trvenja i različitosti mišljenja kao što smo imali tijekom Domovinskog rata u bolnicama. Diskrecijsko pravo šefa službe da ocijeni nekoga u svome mjesečnom radu po nekim kriterijima i on je dobivao 10% na plaću, a ovaj drugi je dobivao -10%. Sada u nekom drugim službama, dakle u državnim službama imamo otprilike nekako to isto. Ne kažem da je 10%, ali imamo tu razliku. I vjerujte mi da je takvim odlukama bilo velikih problema i u našoj bolnici, i nezadovoljstva je bilo i svega je bilo. Govorim o subjektivnosti ocjena onih koji ih daju i mogućnosti zloporabe tih ocjena. Sistem napredovanja u službi vjerojatno će se prilagoditi podobnima koji će lakše dolaziti do ocjene "izuzetan" i "primjeren", a ukoliko netko i slučajno dobije tri puta uzastopno ocjenu "uspješan" neće ga unaprijediti. To je valjda trojka, dobar, uspješan. Jer mora biti Pravilnikom o unutarnjem redu nekakvo slobodno radno mjesto koje bi čelnik tijela trebao odrediti kamo će napredovati ili će ga spriječiti u napredovanju. Sve zavisno od te subjektivne ocjene. Rok za izvanredni otkaz je zaista prekratak. Ja se nadam da se i vi slažete s tim, gospodine državni tajniče u ministarstvu. Dva puta po 15 dana pisanog upozorenja kako netko može svoju grešku, sad ima raznih grešaka, ima onih lakih i teških, u roku od 15 dana dokazat da je on nju ispravio. Možda neće doći ni u priliku da bude isti tip greške koju bi on mogao u roku od 15 dana popraviti. I sada nije mu naišao takav slučaj, dakle konstatira se da je nije popravio, ostala je ona prva i šta otkaz, otkaz čovjek dobiva ili osoba. Sa sadašnje dvije godine što je mislim također i predug period, da ne bi ispalo da ja isključivo branim i zastupam stečena prava koja su i poprilična državnih službenika. Dakle zaista dvije godine i skraćenje na 15 dana je drastična, drastična razlika, morate priznati. Dakle, čini mi se da je cijela izmjena ovoga zakona pisana da bi se još prije izbora zaposlili ljudi, podobni ljudi koji trenutno rade na ugovor o djelu. Osim toga, dobivamo i još jednog relativno dobro zbrinutog službenika, a to je predsjednik Ureda Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa koji uz tajnika Državnog izbornog povjerenstva će primati respektabilno, kako to netko reče, respektabilne mirovine, respektabilnu plaću s koeficijentom 4,26. Kao što je recimo primaju bivši pomoćnici ministra, a sadašnji ravnatelji u ministarstvu te ostali bivši dužnosnici. Svi drugi službenici i dalje primaju plaće po uredbi, a samo su ova dva službenika koje sam narekao, izrekao s plaćom u razini bivših dužnosnika. U svakom slučaju, klub HDSSB-a je za racionalizaciju državne uprave je za efikasnu državnu upravu, kompetentnu, sposobnu. Ali kako uopće imati takvu državnu upravu kada smo evo ovih dana konstatirali, jučer u raspravi da je jučerašnji prijedlog zakona recimo došao dvije godine od namjere predlagatelja. Bio je premijer Sanader, pa gospođa Kosor o Jamstvenom fondu. Dvije godine treba Vladi da na saborske klupe dođe prijedlog o tom Jamstvenom fondu od milijardu kuna. Je li to efikasno? Treba li kazniti nekoga u Vladi što je to tako, što je to sporo. Kakva će tu biti ocjena? Uspješan, neuspješan, izvanredan, kako to već ima tih ocjena i tko to ocjenjuje. Pa jasno, ako imamo uzor neefikasnu i nekompetentnu Vladu nećemo imati uspješnu ni kompetentnu ni efikasnu ni državnu upravu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Evo obavještavam da je u 13,22 minute isteklo vrijeme za prijavu raspravu u trajanju od 10 minuta. Sada prekidamo prijepodnevno zasjedanje. Nastavljamo u 15,00 sati sa pojedinačnom raspravom. I prvi na redu je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Hvala lijepa i želim vam dobar tek. Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem. Na zamolbu uvaženih zastupnika došlo je do promjene. Prvo će biti na rasporedu za pojedinačnu raspravu uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Nekoliko izmjena i dopuna Zakona o državnim službenicima, uvijek je imala za cilj, barem se tako, tako smo imali priliku čitati u obrazloženju kako da dođemo do što učinkovitije državne uprave. Naime svi znamo da su državni službenici ogledalo svake države, i kakva je državna uprava u jednoj upravi takva je u biti kvaliteta, odnosno razina pravne državnosti u toj zemlji. Brojni su zakoni doneseni i o službenicima, i o namještenicima, plaćama, uredbe itd., međutim evo dozvolite da vam pročitam jedan izvadak iz naredbe Marije Terezije o ponašanju u državnoj službi, koji je aktualan također danas. On ima samo jedan list, a tu je napravljena sva strategija, cilj i sredstvo kako doći do toga, pa izvolite poslušati. Svaki dan izim jedino danah nediljnih dolazit će svikolici ujutro ob sedmoj uri marljivo u kancelariju i tu biti do petnaeste ure poslijepodne. Svaki će za to vrijeme, a i dulje ako iziskivala bude množina otpravakah, marljivo i točno obavljati svoj posao, a i ono što mu bude naloiženo, te za to, a i otpravljanje da se ne smeta i ne priječi nalaže se da ne blebetaju, uludo se ne razgovaraju, ne merljaju, ne inate se i ne svađaju, da se ne igraju, ne pijančeju i ne goste u kancelariji ni među sobom, ni s izvanjskimi ljudi, pa će da budu trijezni i umjereni, da ljube mir i slogu i da u svemu vladaju se pristojno i čedno. Iz vanjskih ljudi da ne pustaju u predgratke i zatvorene prostorijne kancelarije, i napokon čast i poštenje pomenutog vijeća i kancelarije da nastoje svagda čuvati i uzdržavati neoskrvljeno. Dakle kako doći do državnih službenika, koji će biti prije svega educirani, koji će biti motivirani, koji će biti marljivi? Tako, kao prvo, da se ukine nepotizam. Da dolaze ljudi već od najranije dobi, kad završe fakultete, ili određenu spremu, i koji će ulaziti u sustav i tu vidjeti svoju karijeru, odnosno doživjeti vrhunac i kraj svoje karijere, da mogu računati upravo s obzirom na svoje zalaganje, na svoje znanje da će napredovati, da upravo u državnoj upravi vide mogućnost napredovanja i to je osnovna motivacija. Danas na žalost tomu nije tako. Jedna Austrija je razvila, ona je kolijevka upravo dobre uprave. Da ne sada ne citiramo Maxa Webera koji je upravo i ustrojio dobra načela uprave. Kad u jednoj državi imate dobru upravu, vi praktički nemate, malo imate probleme, pa čak i ekonomske nedaće kad snađu neku zemlju onda kad imate kvalitetnu upravu to se dobro i efikasno rješava. I imate zadovoljne građane. Jedna Austrija, ona ne zna što je to šutnja administracije. Tamo svaki zahtjev se riješi za 15 dana, ali oni također nisu zadovoljni sa svojom upravom jer smatraju da i tamo postoje motori koji rade i koji odrade praktički sav taj posao, a da postoje i oni koji se pomalo šlepaju uz njih. I oni su napravili jedan pilot projekt, da bi nagrađivali upravo svoje državne službenike, pa i namještenike, o rezultatima svoga rada. I nije točno da se samo negdje rad u industriji, na pokretnoj kraci može mjeriti. Itekako se može mjeriti učinkovitost rada držanog službenika, koji bi trebao biti osnovno mjerilo napretka. Mi ga niti u ovom, niti ga ja u ovom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o državnim službenicima ne vidim, nego dapače postoji ozbiljni prigovor, o tome je govorio kolega Leko, govoreći u ime kluba SDP-a, o voluntarizmu nadređenih. Kako može netko tko je nadređen i koji je došao po političkim preferencijama biti objektivan? Dapače ljudi koji su u sustavu od ranije, ili koji su došli, koji su došli upravo temeljem svojih sposobnosti, kako oni mogu biti obljubljeni u okruženju onih koji su došli po osnovi nepotizma? Najprije izazivaju na jedan način nepovjerenje i nesimpatije takvih upravo zato što se ističu svojim radom. I nisu denuncijanti, nego rade svoj posao. Takvi nisu na žalost omiljeni, ali takvih ima, takve treba njegovati i omogućiti im, najprije ih zadržati, motivirati, dobro platiti i omogućiti im napredovanje. Mi znamo da je formirana državna škola za državne službenike, međutim je li ona počela raditi? Otkad je formirana trebala je početi raditi. Mi smo značajne napretke, i temelje napravili upravo u reformi pravosuđa i napredovanja ulaska u pravosuđe, upravo na temelju državne škole za suce, Pravosudne akademije. Na žalost ovdje ne vidimo objektivne kriterije, niti za ulazak, a kamoli za napredovanje. Dakle osnovni smisao izmjena i dopuna Zakona o državnim službenicima treba biti na tragu značajne reforme uprave, državne uprave bez koje nema ni reforme pravosuđa, jer ogroman broj predmeta s kojima se suočava pravosuđe prelijeva se iz neefikasne uprave, zbog šutnje administracije, zbog nezakonitih odluka, pogledajte samo u zadnje vrijeme, u zadnjih godinu, dvije dana kako su natrpani, kako je prenatrpan upravni sud, koji rješava upravo nezakonitosti državne administracije. Ako čovjek treba čekati jednu dozvolu nekoliko godina, kako onda, o čemu mi onda govorimo? I to se na kraju krajeva, ne samo što imamo nezadovoljnog građanina, nego se i takav predmet nije riješen, slijeva se na pravosuđe. Međutim ono što je jako važno, a to je da zaštitimo državnog službenika od šikanoznog postupanja, dakle da imamo takve mjere, takva zakonska određenja, koji će zaštititi dobroga, ali koji će imati i mehanizme da se riješi onoga koji ne radi svoj posao, i koji je smetnja, koji je smetnja u sustavu, dakle kako naći tu jedan balans između te dvije težnje koje nisu u suprotnosti nego su upravo u cilju jedne profesionalne državne uprave koja je educirana i motivirana, a i dobro plaćena. Je li dobro, to sam nešto maloprije napomenula upravo kad smo govorili o Zakonu o registru da sa istom stručnom spremom mi imamo raspon, dakle kod radnih mjesta prve vrste, raspon od 1,05 do 3,5. To je koeficijent. To ne može jednostavno biti. Ako ima ikakve koristi od tog registra onda će se to morati mijenjati. Ne mogu biti državni službenici iste naobrazbe plaćeni, odnosno uskraćeni u svom dohotku za 4 tisuće kuna. To jednostavno ne može biti. Isto tako, najveća primjedba, prema tome ovo je i šteta, odnosno nije slučajno što ovaj zakonski prijedlog nema oznaku P.Z.E. jer bi svatko, to smo mi također uočili u oporbi ne može se po diskrecijskoj ocjeni ocjenjivati, a još manje davati izvanredni otkaz državnom službeniku. Najveće primjedbe su upravo bile kod čelnika i rukovoditelja, to su najčešće predsjednici sudova, upravo kod ocjenjivanja sudaca. I tu su napravljeni sada stvarno objektivizirana mjerila, kriteriji. A ovdje je ostavljeno njemu na dispozitivu čelniku tijela da ocjenjuje podređene. A o toj njegovoj ocjeni, i to evo to je članak 28., da na temelju slobodne ocjene čelnika on prije svega i određuje mu premještaj, ali jednako tako i ocjenu. To mora biti objektivizirano upravo zbog toga,na taj način dobivamo dobre službenike. A dobivamo onda na kraju krajeva i rezultate rada. Međutim,
Hvala lijepa, isteklo vam je vrijeme. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Mirela Holy, izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pa kao što je i rekao kolega Leko kada je govorio u ime kluba SDP-a ovaj zakon o kojem danas raspravljamo je vrlo važan zakon i to zbog toga što je sigurnost građana direktno proizlazi iz dobre, kvalitetne i učinkovite državne uprave i to uprave koja treba biti javni servis građana i građanki. Nažalost, naša uprava to nije i građani i građanke se opravdano žale na rad birokracije koja se jako često ponaša kao da je ona sama sebi svrha, kao da su građani i građanke tu zbog birokracije, a ne birokracija zbog njih. I zbog toga je definitivna činjenica da nam je nužna reforma sustava državne uprave koja je i danas 2011. godine u Hrvatskoj nažalost skupa, glomazna, neučinkovita, autistična i često bahata. Novi zakon je nužan, ali i najbolji zakon, a ovaj zakon definitivno nije dobar zakon, ne osigurava nužno poboljšanje postojećeg stanja ukoliko oni koji su najodgovorniji za provedbu zakona, a to su u ovom slučaju čelnici i čelnice tijela uprave nevoljni i/ili pak nesposobni provesti ovaj ili bilo koji drugi zakon. Činjenica je da riba smrdi od glave i ukoliko se glava ne razbistri i ne prione se kvalitetno i odgovorno svom poslu teško se može očekivati da će tijelo ribe odjednom postati mirisno. A to je upravo ono što je smisao ovog zakona. I upravo zbog toga ne mogu podržati ovaj zakon čak ni u prvom čitanju jer ga jednostavno nije moguće poboljšati jer namjera koja stoji iza ovog zakona je neprihvatljiva. I SDP se zalaže za reformu državne uprave i to prvo u pravcu preobrazbe od modela vladanja prema modelu upravljanja, od autistične … [[Upadica se ne razumije.]] Da, ja bih molila ako se može malo smiriti. Od autistične, jedne antipatične
To je inače uobičajeno. I jutros je isto i s vaše strane bio takav žamor. To je uobičajen žamor. Nastavite s raspravom. Nažalost je tako.
Dobro, ok. Dakle, antipatične i jedne trome birokracije prema javnom i ljubeznom servisu građana i građanki koji brzo i učinkovito rješava potrebe, zahtjeve i probleme naših građana i građanki. Što konkretno donosi ovaj zakon? On donosi korekcije u dijelu koji se odnosi na ocjenjivanje državnih službenika i službenica, povećanje mobilnosti službenika i službenica, te outsorcing usluga poput ugostiteljstva, čišćenja i kantine. Korekcijama u dijelu ocjenjivanja nastoji se uvesti red u upravu u pravcu javnog servisa građana i građanki i to je doista nešto što je slaba točka cjelokupnog našeg sustava. Međutim, postavlja se pitanje da li ovaj model koji se predlaže je adekvatan model za postizanje takvog cilja? Ja mislim da nije zbog toga što ocjenjivanje i mogućnost napredovanja treba gledati prema radnim rezultatima, prema unapređenju određenih poslovnih rješenja i procesa, a ne prema političkoj podobnosti ili stažu. Nažalost, čini mi se da se u našoj administraciji, odnosno da naša Vlada i Ministarstvo uprave koje je predlagatelj ovoga prijedloga zakona nije dovoljno konzultiralo sa određenim mogućnostima, modernim mogućnostima i rješenjima koja danas se koriste u nekim razvijenim demokratskim sustavima, a to je uvođenje programa vođenja projekata. Jer upravo kroz programe vođenja projekata koji znači postoje u svim tijelima javne uprave bi se moglo na znatno lakši i puno transparentniji način ustvari naša javna uprava koja je sad još uvijek jedan birokratski tromi sustav pretvoriti u jedan transparentan javni servis građana. Na koji način? Naime, program upravljanja projekata podrazumijeva da se svi zadaci vode i uz pomoć znači kompjuterskih vođenih detalja u kojima se u svakom trenutku vidi u kojoj je fazi, kod kojeg službenika, na koji način i u kojem roku je potrebno odraditi određeni dio određenog posla. Na taj način se može u bilo kojem trenutku bilo kojem građanu koji ima zahtjev prema tome da se zna u kojem trenutku se neki predmet nalazi u rješavanju mu se točno može reći evo ga, nalazi se tamo i tamo, u toj je fazi rješavanja i biti će gotov do tada i tada. To je vrlo transparentno i to se koristi ne samo u sustavima javne uprave u svijetu nego se koristi i u velikom broju velikih korporacija jer se na taj način kontrolira učinak i radni rezultati svakog namještenika ili zaposlenika ili bilo čega drugoga bez obzira da li se radi o javnoj upravi ili pak tvrtci. Vidim da se ovdje nije razmišljalo o tom modelu. Ja mislim da je to loše zbog toga što bi se na taj način izbjeglo ovako ad hoc ili političko odlučivanje o tome na koji način se treba vrednovati nečiji rad nekog službenika, jer bi se točno vidjelo na koji način se odrađuju zadaci, u kojem je roku prosječno potrebno da se odradi neki zadatak, tko je u stanju određeni zadatak odraditi u puno kraćem roku a sa povoljnim odnosno sa kvalitetnim rezultatom ili onaj koji radi brže ali njegovi rezultati rada nisu tako zadovoljavajući. I upravo se na temelju takvih mjerljivih stvari može dati zadovoljavajuća ocjena o tome tko i na koji način radi. Nažalost, još uvijek kod nas u javnoj upravi je situacija takva da čelnici unutar sustava ocjenjuju prema svojim simpatijama i antipatijama, a vi na taj način bez obzira na to da li će netko dobiti otkaz ili neće dobiti otkaz se može dogoditi da neki službenik bude niže ocijenjen upravo zbog toga što zbog nekog razloga, da li zbog političke podobnosti ili jednostavno zato što je kao osoba antipatičan nekom čelniku ili čelnici dobije nižu ocjenu nego što to zaslužuje i na taj način mu se ustvari zapriječi napredovanje u njegovoj službi. Kada govorimo o mobilnosti službenika, da mobilnost službenika je potrebna, ali ne na temelju antipatije ili simpatije čelnika tijela koji se možda u određenom trenutku poželi riješiti službenika koji nisu iste političke boje ili političkog predznaka te se tu trebaju također razraditi načini i modaliteti te mobilnosti. A što se tiče outsourcing postavlja se pitanje što će biti sa namještenicima iz sustava koji sada trenutno odrađju poslove čišćenja, ugostiteljstva ili kantine, ja to barem nisam uspjela iščitati iz ovog prijedloga zakona pa bih ja voljela kada bi nam državni tajnik upravo odgovorio na taj način na koji način planira zbrinuti ove zaposlenike u tijelima javne uprave. Da li će to biti kroz njihovo zapošljavanje u određenim servisima koji će preuzimati kao outsourcing tvrtke te poslove ili na koji drugi način, jer to isto može izazvati jako velike potrese što se tiče tih ljudi i njihovog života.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Govorite kolegice o potrebi depolitizacije. Evo vidite kako i kada je donesen 2008. godine Zakon o državnim službenicima kako izgleda i nakon toga i prije toga od 2005., šeste gdje se stalno govori o depolitizaciji, kako izgleda ta depolitizacija? Naime, povreda službene dužnosti po članku 47. pod točkom 9 "ponašanje državnog službenika protivnom etičkom kodeksu je kada se nanosi šteta ugledu službe". Sjetimo se svi glasnogovornika tadašnjeg Ministarstva poljoprivrede, čuvenog sada već Pavića koji je uvrijedio i diskriminirao na osnovi bračnog statusa zastupnicu LJubicu Laić tadašnji je ministar poljoprivrede Čobanković ustvrdio da nije bilo povrede etičkog kodeksa. Danas je nakon toga je još i avancirao. A u međuvremenu je kažnjena upravo jer da se ogriješila o etički kodeks službenica da je nanijela štetu ugledu službe jer nije imala frizuru. Ta državna službenica sa VSS ima plaću ispod 5 tisuća kuna, dvoje djece odgaja i opterećena velikim kreditom.
Hvala. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Mrela Holy. Izvolite.
Pa kolegice Ingrid vi se apsolutno u pravu i upravo problem u cjelokupnom našem sustavu je u tome što zakoni se čitaju i tumače i provode na način na koji to odgovara ljudima koji su u poziciji da provode zakone. I sve dok bude tako mi možemo donijeti doista i najkvalitetnije zakone, najbolje zakone ali ukoliko nema nikakve volje ili ukoliko nema sposobnosti da se ti zakoni provode na način koji će biti objektivan i transparentan, onda će nam se događati i ovakve situacije kakve vi opisujete. I u tom slučaju ovako teška povreda ustvari službene dužnosti će se tumačiti kao nešto što je potpuno normalo, a u drugoj situaciji nešto što je pitanje osobnog ljudskog prava svakog pojedinca će se tumačiti kao teška povreda službene dužnosti što pokazuje da u cjelokupnom sustavu vrijede totalni kaos i anarhija.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnica Mirjana Ferić Vac. Nema je gubi pravo na raspravu. Uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Danas raspravljamo o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima koji je Vlada Republike Hrvatske uputila u postupak donošenja po redovitoj proceduri. Primjenu važećeg Zakona o državnim službenicima uočene su određeni problemi a njihovim rješavanje predlaže se ovim izmjenama i dopunama. Isto tako prijedlogom se usklađuju odredbe ovog zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku. Prijedlog izmjene i dopune Zakona o državnim službenicima je uistinu sveobuhvatan, stoga ću u svom izlaganju osvrnuti se na najvažnije promjene. Prijedlogom se daje mogućnost vanjskim poslužiteljima usluga za obavljanje pomoćno tehničkih i ostalih poslova namještenika. Novine su popunjavanje slobodnih radnih mjesta u državnim tijelima osobito se precizira objava javnog natječaja internog oglasa, način izbora kandidata u postupku javnog natječaja i internog oglasa, te obustava postupka izbora. U pogledu troškova stručnog ispita prijedlog je da za prvo polaganje ispita troškove snosi državno tijelo koje upućuje službenika na polaganje ispita, dok troškove drugog polaganja snosio bi sam državni službenik. Pozdravljam prijedlog kojim se daje mogućnost prijama na stručno osposobljavanje mladih osoba bez osnivanja radnog odnosa kroz vježbenički staž kako bi se i na taj način osiguralo stjecanje uvjeta za rad u tijelima državne uprave. Također uvodi se mogućnost privremenog imenovanja rukovodećih državnih službenika do izbora putem javnog natječaja na vrijeme od najduže 6 mjeseci kako ne bi trpjeli poslovi rukovođenja. Isto tako predlaže se da se državnog službenika može radi potrebe službe uputiti na rad u drugo državno tijelo najduže na vrijeme od godine dana uz pisani sporazum čelnika tijela u kojem državni službenik radi i čelnika tijela u koji se upućuje, te da žalba protiv rješenja o premještaju ne odgađa izvršenje rješenja čime se potiče mjera povećanja mobilnosti državnih službenika. Interesantne su novine kod ocjenjivanja državnih službenika kako bi se postigla svrha ocjenjivanja a to je poticanje državnih službenika na kvalitetno izvršavanje poslova i poštivanja službene dužnosti. U tom smislu predlaže se ocjena "uspješan" za službenika koji ima potrebne kompetencije i koji kvalitetno obavlja poslove … [[Ne razumije se.]] ocjene "primjeren" i "izuzetan" za one službenike koji su izuzetno kreativni i ostvaruju veće rezultate od predviđenih. Niže ocjene su "zadovoljava" i "ne zadovoljava". Prijedlogom se državnog službenika ocijenjenog ocjenom "zadovoljava" upućuje na dodatno stručno osposobljavanje ili se premješta na drugo radno mjesto. Državnom službeniku koji je ocijenjen ocjenom "ne zadovoljava" prestaje državna služba danom izvršnosti rješenja o ocjenjivanju. Na sličan način propisuje se ocjenjivanje i namještenika. Nadalje, uvodi se i odgovornost sindikalnog povjerenika za povredu službene dužnosti dok se odredbe o povredama službene dužnosti dopunjuju na način da se povećava broj kako lakih tako i teških povreda. Od teških povreda službene dužnosti valja istaknuti dolazak na posao pod utjecajem alkohola ili droga ili dovođenje pod njihov utjecaj za vrijeme radnog vremena. Isto tako, regulira se i način testiranja na alkohol i droge. Važna je novina koja se predlaže da se nakon prestanka državne službe započeti postupak zbog teške povrede službene dužnosti može nastaviti, a na osnovi utvrđenog činjeničnog stanja donijeti odluku o odgovornosti bez izricanja kazne. U slučaju utvrđivanja odgovornosti za tešku povredu dužnosti može se izreći zabrana prijama u državnu službu na vrijeme od jedne do četiri godine. Predlaganje uvođenja mogućnosti izvanrednog otkaza državnom službeniku zasigurno će izazvati brojne rasprave. Stoga ovu predloženu odredbu treba jasnije obrazložiti i regulirati, imajući u vidu i mogućnost prestanka državne službe u provedenom postupku zbog teške povrede službene dužnosti. S obzirom na iznijeto, mišljenja sam da se ovim izmjenama i dopunama uistinu predlažu važne promjene u sustavu službeničkih prava i obveza. Stoga ću podržati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima te očekujem da predlagatelj prihvati sve kvalitetne primjedbe i prijedloge iz rasprave i ugradi ih u konačni prijedlog zakona. Vjerujem da će nakon utvrđivanja konačnog prijedloga i donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima konačno uslijediti i donošenje posebnog zakona kojim će se odrediti plaće državnih službenika i zaposlenih u javnom sektoru na način da se predvidi nagrađivanje prema radu i rezultatima u radu odnosno učinkovitosti kako bi se realiziralo načelo jednake plaće za jednak rad, odnosno rad jednake vrijednosti, a što je upravo i propisano u odredbi članka 10. Zakona o državnim službenicima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Boris Kunst, izvolite. Povlačite. Onda je na redu uvaženi zastupnik Gordan Maras. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. I onda smo došli do uvaženog zastupnika Damira Sesvečana. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo dakle predložene izmjene i dopune Zakona o državnim službenicima koje su pred nama i odmah ću reći koje podržavam, temelje se kao što je i rečeno na nekoliko strateških dokumenata koje je Vlada Republike Hrvatske u posljednjih nekoliko godina, od 2008. do danas donijela. To su Strategija reforme državne uprave za razdoblje 2008.-2011. iz ožujka 2008. godine, zatim Strategija razvoja ljudskih potencijala od 2010.-2013. iz prosinca 2009., te Program gospodarskog oporavka iz travnja 2010. godine. Prema tome, na tragu zacrtanih ciljeva spomenutih dokumenata ovim zakonom predviđa se urediti niz pitanja, a ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti tek na neka od njih za koja držim da su važna, naravno ne podcjenjivajući sve ostalo. Prije svega dakle to je usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku koji je stupio na snagu kao što znamo 1. siječnja 2010. godine i to primjerice u dijelu koji se odnosi na rješavanje u upravnim stvarima vezano uz ostvarivanje prava i obveza državnih službenika. Zatim primjerice usklađivanje u odnosu na mogućnost izjavljivanja žalbe protiv rješenja kojim se isto tako odlučuje o pravima i obvezama službenika gdje je novina da se rok od 15 dana računa od dana dostave rješenja, a ne kao do sada od dana njegova primitka. Mislim da je to dobro rješenje jer onemogućava manipulacije nepreuzimanjem rješenja i time odgađanja njegove izvršnosti. Također, važnim smatram izmjene i dopune koje se odnose na područje ocjenjivanja državnih službenika, a koje se usput rečeno uvodi i za namještenike, dakle ovim zakonom. Kao što je rečeno, ovim zakonom želi se poboljšati sustav ocjenjivanja državnih službenika kako bi ono bilo poticaj za kvalitetniji rad i temelj za nagrađivanje službenika prema zaslugama, znanju, sposobnostima i vještinama u radu. I sukladno tome predlaže se ne samo ocjenjivanje učinkovitosti rada službenika već bi se ocjenjivao opseg, kvaliteta i rokovi izvršavanja poslova, poštivanje službene dužnosti kao i ponašanje, dakle osobno ponašanje službenika tijekom godine. Konkretno, precizira se ocjenjivanje državnih službenika, drugačije se definiraju kao što smo i vidjeli dakle same ocjene, preciznije se uređuje postupak ocjenjivanja do donošenja rješenja i način donošenja rješenja o ocjeni službenika, definira se obveza izobrazbe te kategorije programa izobrazbe itd., dakle niz drugih stvari. No posebno želim naglasiti kako se ovim zakonom preciznije uređuje utjecaj ocjene na položaj državnog službenika, postrožuje se utjecaj loših ocjena na način da se predlaže da službeniku koji je ocijenjen "ne zadovoljava" prestaje državna služba po sili zakona. Prema važećim odredbama zakona do sada je službenik trebao biti ocijenjen negativnom ocjenom dvije godine uzastopno da bi mu prestao radni odnos. S obzirom da su predložene odredbe ovog zakona kojima se na neki način predlaže liberalizacija mogućnosti, dakle liberalizacija uvjeta za prestanak radnog odnosa službenika izazvale negativne reakcije, prije svega dakle sindikata, svakako bi trebalo do drugog čitanja još jednom proanalizirati i pokušati sa sindikatima uskladiti ovo sporno pitanje, naravno i ostala sporna pitanja, a čuli smo od predlagatelja dakle da se ovih dana razgovara o tome. Mislim tu prije svega na uvođenje instituta izvanrednog otkaza gdje treba voditi računa da se ne omogući davanje, odnosno dobivanje otkaza bez opravdanog razloga. Dakle, nekom vrstom samovolje nadređenog službenika, ali isto tako da se ne omogućava zaštita neradnika. Dakle, onih službenika koji ne rade svoj posao savjesno, odgovorno i u skladu sa nekim minimumom standarda kvalitete rada i pravila struke. Zato je dakle, potrebno što preciznije, što jasnije i nedvosmislen način urediti ovaj institut izvanrednog otkaza tako da se što manje omogući dakle utjecaj slobodne, odnosno diskrecijske ocjene nadređenih službenika. Evo iz tih razloga ću podržati ponavljam još jednom ovaj zakon u prvom čitanju. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U stvari ja bih htjela upozoriti, pretpostaviti neka pitanja vezano oko nečega što je evo i prije mene i kolegica Mirela Holy također napomenula, a odnosi se na onaj dio prijedloga ovog zakona koji govori o vanjskim pružateljima usluga, odnosno o tome da će se kako kažu ovisno o organizaciji, potrebama službe da će postojati mogućnost povjeravanja pomoćno-tehničkih poslova i ostalih poslova namještenika vanjskim pružateljima usluga u skladu sa propisima o javnoj nabavi. Naime, radi se o tome da bi oni državni namještenici koji rade na poslovima uglavnom pomoćnim da tako kažem poslovima recimo kao što su čišćenje, kao što su možda radnici u kantinama, vjerojatno pretpostavljam i dio konobara, ugostiteljske dakle službe i drugih pomoćno-tehničkih poslova u tijelima državne uprave. Dakle, da bi se pretpostavljam odnosno tražim odgovor da li će to sad značiti, dakle da se ti radnici i radnice dobivaju otkaz, da li će se država pobrinuti da se za njih sklope novi ugovori u nekim firmama za koje će se onda po meni ispada i unaprijed znati da će sutra sklopiti ugovore eventualno sa državom da bi odrađivali te poslove. Ono na što bih željela posebno upozoriti to je da obrazloženje članka 1., dakle izmjena i dopuna ovog zakona je u najmanju ruku skandalozno zato što ste napisali da se kod namještenika koji su dakle u državnom tijelu u radnom odnosu često se pojavljuje problem bolovanja, godišnjih odmora i slično kada je kao potrebno osigurati zamjenu odsutnog namještenika, kad želi pitanje dnevne iskorištenosti rada namještenika u nekim uglavnom manjim državnim tijelima. Drugim riječima šta to znači? Da li to znači da su eto ti radnici baš ti koji najviše idu na bolovanja, iskorištavaju dobrotu valjda države, idu na godišnje odmore, zamislite idu na godišnje odmore. Jel' to znači da oni imaju više godišnjih odmora od drugih radnika i radnica koji su zaposleni i tražim objašnjenje za ovakvo obrazloženje. Zato što je ovo obrazloženje po meni diskriminirajuće i moralno vrlo upitno. Upravo onako kako je to ocijenio i sindikat državnih službenika i namještenika pa je onako sarkastično u stvari i napravio jednu čestitku za Međunarodni dan žena kada je čestitao Dan žena upravo tim ženama koje će najvjerojatnije i zbog ovog zakona i zbog ovakvog članka ostati bez radnih mjesta. Zašto to još govorim? Zbog toga da sve nas podsjetim da se u ovoj kategoriji uglavnom u najvećoj većini nalazi ženska radna snaga i to žene sa nižim stupnjem obrazovanja, žene koje su i inače diskriminirane. I kad se nađu na Zavodu za zapošljavanje u tim kategorijama su najteže zapošljive. Govorim ovo danas zato što je evo tek dva dana prošlo od tog Dana žena kad su se mnogi u ovoj državi raspričali o položaju žena, o tržištu rada, o zapošljavanju, o ovome, onome. Ja se sad pitam kad se nađu na Zavodu za zapošljavanje na koji način ćemo se oglušit da se zaposle? Hoće li možda ući u onaj program u kojem će se recimo obrazovati tristotinjak žena da bi mogla napisati svoj CV ili da bi mogla razgovarati sa nekim budućim poslodavcem. Preko 85% ponavljam radne snage u ovoj kategoriji, u državnim službama čine upravo žene. Ponavljam niže stručne spreme najteže zapošljive. Interesira me tko garantira i na koji način da će se te žene naći u radnom odnosu kod tih poduzetnika koji drže te različite usluge, servisne usluge i slično. Dakle, govorimo o osoblju koje vrši čišćenje prostorija, govorim o osoblju ugostiteljskom dijelu i drugim pomoćno-tehničkim poslovima. Dakle, u tom dijelu ja tražim odgovore na ove dileme, jer inače će stvarno ispasti da se država u ovom slučaju rješava kao nekakvog viška valjda radnika. Ili je li to stvarni dio reforme državne uprave, pa da onda najprije one najslabiji nastradaju. Ja ne znam, vjerojatno ni nećete znati sada da pitam i koliko je to u broju ljudi koji rade na ovim poslovima. Pretpostavljam da mi nećete moći odgovoriti jer smo prije ovoga govorili o registru javne uprave gdje ispada da se ne zna još koliko tu ljudi ima. Ali upozoravam i podsjećam da je i pravobraniteljica za ravnopravnost spolova prije nekoliko godina, točnije u izvješću za 2006. godinu radila jednu analizu spolne strukture zaposlenih u našim ministarstvima i gdje je u stvari ja bih rekla ovako jedna porazna situacija da upravo na tim najniže rangiranim poslovima rade upravo žene. Evo i molila bih ako je moguće da već danas i prije nego do drugog čitanja da nam se obrazloži. I naročito molim obrazloženje vezano oko ovog što ste napisali u ovom prijedlogu zakona, a to je da se kod tih namještenika često pojavljuje problem bolovanja, godišnjih odmora i slično. Da li to znači da ste radili nekakve analize, da li to znači da ste radili da oni i neopravdano odlaze na bolovanje. I drugo, šta to znači da bi bilo ekonomičnije povjeriti i pružateljima usluga putem ugovora iz servisa. Jer iz čitavog ovog zakona i u onim uvodnim obrazloženjima, ali i ovima na kraju nije nigdje spominjano koje su to brojke i koliko se na taj način eventualno država misli da će uštedjeti. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvažane zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolegice Sobol, pa prije dva dana smo obilježili 8. ožujka Dan žena pa smo sve mi imale prilike govoriti o tome i informirati javnost o tome da su upravo žene radnice najveće žrtve ove gospodarske krize, što je posebno vidljivo u sektoru tekstilne industrije, pa i ovaj poznati slučaj Kamenskog, gdje su uglavnom žene te koje završe na cesti ili čak i kada i fiktivno rade ne primaju plaće i slično. Ono što je žalosno, a na što ste vi vrlo dobro skrenuli pozornost nas ovdje u Saboru, ali i cjelokupne hrvatske javnosti, je to da se očigledno i Vlada kao poslodavac odlučila na neki način obračunati sa ženskim sektorom, pa se upravo možda i zbog toga sa tako jednim nepriličnim komentarom ustvari obrazlaže ova mjera o outsourcing uslugama, pa se postavlja pitanje da li je danas za hrvatsku Vladu problem što su eto žene te koje rađaju, koje imaju tzv. ženske bolesti, pa je to možda način da jednog dana u skorijoj budućnosti se i Vlada kao poslodavac bude vodila time da u principu bi trebale žene potpisati na neki način određenu obvezu da neće imati djecu, i da će se valjda sterilizirati ili slično. Doista žalostan primjer.
Oprostite uvažena zastupnice, ali ovo sa zakonom zaista nema nikakve veze, a još manje sa raspravom uvažene zastupnice Gordane Sobol, koja je samo potkrijepila kao činjenicu, takla se toga, a vi ste samo o tome govorili. Dajte, držimo se teme. Izvolite. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem kolegice Holy. Ja ću ovako ustvari kazati, naime sve ono što se dešava zadnjih godina, a kada je u pitanju problematika žena na tržištu rada, a to je ovo o čemu sam ja govorila, jer u državnoj upravi ako izuzmemo dva velika ministarstva u kojoj su pretežito muškarci, Ministarstvo policije i Ministarstvo obrane, onda i u državnoj upravi, u ministarstvima radi većina žena. Ako se ne varam negdje je odnos 58 naprama 42%. I da bit će žene te koje će podnijeti vjerojatno najveći dio vezan oko te, nazovimo, reforme državne uprave. A moram kazati da me žalosti ustvari činjenica, obzirom da sam negdje pročitala da je danas ministar Popijač na Vladi, predstavljajući nekakav jamstveni fond za žene poduzetnice, rekao da je to u sklopu obilježavanja tjedna dana žena. Nisam znala da postoji tjedan dana žena. Na što mu je premijerka odgovorila da ženama treba dati mjesto gdje je novac i gdje je moć. Bojim se ja da ovo što ovdje piše, ono što Vlada na žalost radi, odnosno još uvijek ono što ne radi ne ide u prilog tome da žene bude na mjestima gdje je novac i moć. Ja bih prije rekla da za Hrvatsku na žalost je točna činjenica koju je nekidan izrekla jedna naša kolegica na jednom skupu NDP-a gdje je rekla da za hrvatsku državu nezaposleni muškarac je problem, ali nezaposlena žena je domaćica.
Zahvaljujem. Ja bih molio ipak da se držimo … [[Zbog glasne najave, govornik se ne razumije.]] dnevnog reda i teme. Uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ja ću na samom početku svoje rasprave kazati da ja apsolutno podupirem ovaj prijedlog zakona, uz napomenu naravno da se ovaj zakon nalazi u prvom čitanju. I sve one prijedloge i primjedbe koje smo imali prilike čuti u dosadašnjoj raspravi, koje se odnose na poboljšanje stalnih instituta, pa poneke od predstavnika klubova zastupnika, mislim da nema nikakvog razloga da se bar neki od njih ne prihvate, u smislu izrade konačnog prijedloga zakona, a samim tim da se instituti, pogotovo novi instituti koji su predviđeni ovim zakonom budu još bolji, još precizniji, dakle da u konačnici imamo i bolji zakon. Od svih tih novih instituta, koji se meni čine neobično važnim i neobično važnim da se naglasi u ovoj mojoj raspravi, ja sam izdvojio četiri. O njima je bilo dosta riječi u dosadašnjim raspravama, međutim mislim da postoji i potreba da se dodatno naglase upravo ti instituti koji po mom mišljenju sam sustav dakako poboljšava. Prvi od tih instituta naravno odnosi se na usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku. To nam je kao u smislu novih, donošenja novih zakona svakako obveza, i dakako da to treba poduprijeti i nisam nikoga čuo niti sam primijetio da se tko tome protivi. Naime riječ je o procesu, normama procesno-pravne prirode, usklađenja sa Zakonom o općem upravnom postupku i njih apsolutno treba podržati i prihvatiti, a radi se o rješavanju u upravnim stvarima, radi se o onim rokovima za žalbu, radi se o rokovima za poništavanje i ukidanje samih rješenja donesenih u upravnom postupku. Drugi institut koji mislim da je vrijedno naglasiti, a pronalazimo ga u ovom prijedlogu zakona, odnosi se na pojačavanje upravnog inspekcijskog nadzora nad primjenom zakona i drugih propisa. Po mom mišljenju neobično važan institut, ne samo radi inspekcije, ono što se kaže radi inspekcije, nego da bismo otklonili sve one nepravilnosti ili nedostatke koje smo uočavali u dosadašnjem funkcioniranju uprave, a oni se u kratkim crtama svode na to da se u istoj činjeničnoj i pravnoj osnovi donose različita rješenja ili pak u istoj činjeničnoj i pravnoj osnovi dolazimo do prolongiranja rokova ili do nepotrebno dugotrajnih postupaka, koji u konačnici onda rezultiraju sudskim sporovima, dolazi do šutnje administracije i onih dakle, onih situacija koje su neprimjerene, koje se upravo ovim inspekcijskim nadzorom mogu dakako otkloniti, trebaju otkloniti, a to sve skupa onda stvara jednu i praksu, praksu funkcioniranja uprave dakle institut koji trebamo poduprijeti. Treći institut, ili treća stvar koju želim naglasiti, poneki od uvaženih zastupnika su se te stvari dotakli, ali mislim da nisu dovoljno naglasili njezine pozitivne stvari, pogotovo pozitivne stvari u odnosu na mlade, obrazovane ljude, koji se po prvi puta uključuju u svijet rada ili u svijet rada u okviru državne uprave, a to je stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa, radi stjecanja radnog iskustva potrebnog za prijam u službu i raspored na radno mjesto. Dakle to je novina, tu novinu treba uočiti, prepoznati i dati joj svaku podršku, jer po prvi puta imamo mogućnost da mlad čovjek koji završi fakultet, dakle bez zasnivanja radnog odnosa ulazi u svijet rada, njemu se omogućuje da čak položi stručni ispit i prijedlozi koje ja podupirem su da troškovi tog stručnog ispita budu svedeni na najmanju moguću mjeru ako ih se već ne može osloboditi, a da to njegovo radno iskustvo mu se, ono što se kaže računa u radno iskustvo, u smislu mogućnosti natjecanja za radno mjesto ili buduće zasnivanje radnog odnosa. U današnjim uvjetima, pa sasvim sigurno ovu stvar treba naglasiti, to je jedna dobra poruka, dobro zakonsko rješenje, i ja se toplo nadam da će mladi ljudi iskoristiti ovu mogućnost u okviru sustava državne uprave, i da će na taj način si olakšati ulazak u svijet rada. I četvrto ili četvrti institut, to je taj institut kada govorimo o disciplinskoj odgovornosti ili odgovornosti zaposlenih u državnoj upravi. Kada načelno govorimo o toj stvari onda su nam puna usta reda, rada, discipline, učinkovitosti, pozivamo se na Austro-ugarske institute prije 100 godina, prije 200 godina, a zapravo u suštini radi se o odnosu zaposlenika unutar državne uprave prema svom poslu. I kada dolazimo do te činjenice da za one koji dobro ne obavljaju poslove, koji rade teške povrede radne obveze u sustavu u kakvom smo, kakav dosada je nemamo učinkovit, ja bih to tako kazao, mehanizam da se takva ponašanja prije svega definiraju, a pošto su definirana da se u jednom normalnom procesu ili postupku ta naravno odgovornost ako jest došlo do takvih situacija ustanovi i onda da se temeljem zakonom predviđene procedure ustanovi ta odgovornost koja naravno u onim težim situacijama može dovesti i do prestanka radnog odnosa. Slažem se sa svima onima koji žele objektivizirati cijelu tu situaciju, dakle da se kriteriji, bez obzira radilo se o težim ili lakšim povredama radne obveze, maksimalno objektiviziraju koliko je to moguće, da se propišu procesne norme ili norme procesne prirode kako bi se i dakle definirali što to predstavlja tešku povredu radne obveze i način na koji se ona ustanovljava kako bi cijeli taj postupak odgovornosti, dakle disciplinske odgovornosti u sustavu državne uprave digli na jednu kvalitativno višu razinu, a što bi opet trebalo rezultirati učinkovitošću rada u sustavu državne uprave. Dakle, ovaj zakon treba poduprijeti. On je u prvom čitanju. Znamo da su pojedine norme, pojedini instituti to smo imali prilike čuti i u uvodnom izlaganju koje je podnio državni tajnik u ime predlagatelja još se razgovara tu i sa socijalnim partnerima, još se poliraju, odnosno još se traže najbolja moguća rješenja za pojedine zakonske odredbe i nema nikakve sumnje da ćemo u vremenu koje je pred nama, dakle do drugog čitanja, i tu pokušati naći, odnosno naći najbolja moguća rješenja. Ovaj zakon kao novi zakon potrebno je donijeti i u tom smislu moja puna potpora ovom propisu u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo 2 replike. Prvo je uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Tomljanoviću upitna je pohvala volontiranju u državnoj upravi onako kako ste je vi predstavili. Naime, vi naglašavate da je dobrodošla novina da se mogu svršeni stručnjaci na fakultetu uključiti u državnu upravu na bazi volontiranja. Pa to je vladino iskorištavanje situacije na tržištu rada. Umjesto da plati stručnjake da se usavršavaju i osposobljavaju u pripravničkoj praksi ona koristi situaciju na tržištu rada pa kaže dođite vježbati i raditi za nas, učite se, ali mi vam nećemo platiti. Takav pristup može se pohvaliti samo ako nemamo cijeli sustav razrađen da se mladi, školovani i osposobljeni uključe u svijet rada kako vi to rekoste redovitim putem. Dakle, ne iskorištavati prilike pa ga još 2 godine držati na pripravničkoj praksi i ne plaćati i koristiti da radi, a da ga financira njegov roditelj. To nije dobra poruka, to je loša poruka. To je vrlo loša poruka i treba je baš ovako reći kako sam rekao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Sasvim suprotno, uvaženi kolega, i krivo mi je što ste krivo razumjeli ovaj dobar pravni institut. O čemu se radi? Vi govorite o stručnjaku koji završi fakultet. Koji je to stručnjak? Vi i ja kad smo završili fakultet smo bili stručnjaci? Završili smo fakultet, dobili smo diplomu, nismo imali ni dana radnog staža niti bilo kakve predodžbe kako će naš posao izgledati, a za bilo kakav natječaj su uvjeti bili minimum 6 mjeseci radnog staža, pripravnički staž i tome slično. A isto tako gdje su se god pojavljivali natječaji u to vrijeme, a tako je to i danas, tražilo se odgovarajući radni staž na odgovarajućem radnom mjestu. I vi jako dobro znate da je to tako. Što nudi ovaj institut? Ovaj institut nudi da netko uđe u taj svijet bez zasnivanja radnog odnosa, ali to mu se priznaje upravo u ovaj staž koji će mu koristiti za budući rad i što je još najvažnije omogućava mu se polaganje stručnog ispita. Ma gdje vi ozbiljan posao u državnoj upravi možete dobiti bez državnog stručnog ispita? I uvjete da izađete na taj ispit i da ga polažete. Čak smo podržali ona rješenja da se tim mladim ljudima čak besplatno omogući da polože državni ispit. I sad ćete mi reći da je to ista situacija kao kada netko završi fakultet i dobio je diplomu i želi se zaposliti i želi raditi. Da ovo mu se na jedan drugi način dakle omogućava da uđe u taj svijet uprave, da položi državni stručni ispit i da onda konkurira na svim natječajima na jedan, ajmo reći ravnopravniji, povoljniji i bolji način nego što bi to bilo da ovog instituta nema. Nažalost, po meni ste krivo shvatili ovaj institut, ali što ćemo.
Hvala. I druga replika, uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani kolega iza pravnih instituta boljih ili lošijih stoje stvarni životi i stvarni ljudi. Osoba koja je završila fakultet za koju vi govorite da je nesposobna raditi i da ništa ne zna govori o tome, vi ste grubo uvrijedili sve one koji rade na fakultetima i koji obrazuju te mlade ljude s jedne strane. S druge strane, ovo volontiranje znači da mladi ljudi u dobi 23, 24, 25 godina kada trebaju zasnivati svoje obitelji i počinjati život će biti sretni s naknadom od 1600 kuna ukoliko prije toga nisu imali jednog mjeseca radnog staža. Ja vas pitam zašto u ovom zakonu ne stoji kao što je bilo dosada da se zasniva radni odnos kao pripravnik pa se sukladno tome dobiva 70% plaće? Zašto legaliziramo da nam ljudi rade besplatno? Ja ne kažem da ljudi sa završenim fakultetom i oni sa više godina staža znaju podjednako i mogu podjednako raditi određeni posao. Na strani jednih je iskustvo, na strani drugih su nova znanja. Prema tome, vrlo je nezahvalno takve stvari uspoređivati, ali govoriti da je dobro da nam ljudi rade besplatno – ne. Ja bih voljela više kada biste se založili, kada bi sustav državne uprave omogućio studentima da volontiraju pa da tijekom studija steknu zvanja. Javila mi se kolegica koja studira međunarodne odnose. Niti jedna jedina državna institucija je nije htjela primiti da volontira i napravi stručnu praksu u institucijama RH. Napravit će u institucijama Republike Slovenije. Studentica, hrvatska državljanka koja studira međunarodne odnose. Tu da volontiranje za vrijeme trajanja studija kako bi se stjecala praktična zvanja, ali završeni ljudi koji od države dobe certifikat, odnosno diplomu da imaju određenu struku, da legaliziramo da za državu rade bezplatno i da je to dobro, kolega to nikako nije dobro.
Zahvaljujem. Vama moram reći da nije rekao uvaženi zastupnik Tomljanović da sa fakultetom da ništa ne zna, nego da nisu stručnjaci. Točno tako, a ne da ništa ne zna. Oprostite, biti vrhunski stručnjak i ništa ne znati je velika razlika. Uvaženi zastupnik Emil Tomljanović odgovor na repliku. Izvolite.
Pa odgovor na repliku, hvala što ste intervenirali u ovom odgovora na repliku, ja ću kazati sljedeće, dakle nekorektno je povrijedili ste POslovnik pa i vrijeđate kada kažete da sam ja kazao da je netko sa završenim fakultetom neznalica i nestručnjak i nesposobnjaković. Ništa ja od toga nisam rekao, a to neka vam služi na čast. U krajnjoj liniji mogu to od vas očekivati. Dakle, pod jedan ja to nisam kazao, a opet kompletno jedan dobar pravni institut izvrćete i tumačite ga onako kako vi to želite. Dakle, ovaj institut omogućava da netko uđe u svijet rada bez zasnivanja radnog odnosa, da nakon završenog fakulteta stekne stručna znanja, položi državni stručni ispit, da mu se omogući da ga čak besplatno položi kako bi mogao konkurirati na sva ona radna mjesta gdje je osnovni preduvjet nekakav radni staž i položeni državni stručni ispit i ništa drugo. To je čista demagogija, vi se služite sada nekakvim izvrtanjem nečega što ja nisam kazao samo ne znam zbog čega. A možda vi i u praksi znate nekoga tko je odmah po završenom fakultetu postao stručnjak u svojoj oblasti možda je čak i magistrirao, doktorirao, ali ja ne znam. Pa onaj tko je završio i došao do diplome, mlad, pametan i sposoban čovjek koji nema radnog staža i koji nije obavio pripravnički staž, ako želite u pravosuđu koje mi je najbliže koji nije položio pravosudni ispit, pa što on i kome u pravosuđu i pravosudnom sustavu može konkurirati? Što on može biti bez pravosudnog ispita? Može li biti sudac? Ne može. Može li biti odvjetnik? Ne može. Može li zastupati firmu gdje je vrijednost predmeta spora preko 50 tisuća kuna? Ne može. Ovo je sustav koji omogućava usporedbe radi u tim i takvim situacijama da ljudi još steknu znanja i još radnog iskustva da mogu na pravi način to svoje znanje danas sutra pretočiti u rad odnosno živjeti od svog rada.
Privedite kraju. Hvala. U ime predlagatelja državni tajnik u Ministarstvu uprave uvaženi Edmond Miletić. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja se vrlo zahvaljujem na mnoštvo interesantnih primjedbi o kojima ćemo voditi računa prilikom korekcije ovog teksta. Ali bih se ipak morao osvrnuti na nekoliko stvari. Prvo, ovaj zakon se ne odnosi na javne službe kako su neki od zastupnika ustvrdili, samo na sustav državne službe. Drugo, moram biti jako rezerviran u ime 52 hiljade 691 zaposlenog u državnim službama od kojih 2 hiljade 759 namještenika, da su svi oni nestručni, nesposobni i korumpirani itd. to su sigurno kolegica Holy je o tome govorila na jedan vrlo općenit način. To su sigurno pojave koje postoje u funkcioniranju državne službe koje treba izbjegavati, ali generalizirati na sve zaposlene to u najmanju ruku nije primjereno. E sada, danas je jako puno bilo riječi o tom prijedlogu norme koji govori o izvanrednom otkazu i onda puno kvalifikacija kao ne znam politiziranje nepotizam, zloupotreba položaja itd. MIslim da ne treba stvari izvlačiti van iz konteksta. Hrvatska nije zaista zemlja koja je pravno ne uređena. Sustav pravne zaštite državnih službenika i namještenika odvija se u okviru pravno uređenog postupka koji se zove upravni postupak. Prema tome, svaki akt kojim se odlučuje o pravima i obvezama državnih službenika je upravni akt što znači da on mora biti detaljno obrazložen, da mora biti baziran na činjenicama. Isto tako nije ovo jedina odredba izvanrednog otkaza koja u sebi ima diskrecijske ovlasti odnosno slobodnu ocjenu kako se to govori u Zakonu o opće upravnom postupku. Na koncu u bilo kojoj organizaciji morate imati jedan nivo od kojega bilo koji rukovodilac ima nekakve diskrecijske ovlasti, jer inače se postavlja pitanje organizacije u cjelini, onda imamo kolektivno odlučivanje o svemu. Naravno da ova odredba na koju sam ukazao koja govori o izvanrednom otkazu trebaju doradit, ako ostaje u ovom prijedlogu zakona, u svakom slučaju treba je doraditi, ali to nije ništa novo niti ništa što odstupa prosječne prakse bilo kod nas bilo u drugim državama. Kada govorimo o ovoj konkretnoj odredbi koja govori o izvanrednom otkazu, dakle slažem se da bi ju trebalo pojačati, čak je ministar rekao da bi ju trebalo pojačati da to bude jedino kvalificirani oblici nekakvog ... državnih službenika koji bi dovodili u obzir primjenu ove odredbe. Ali ono što je najbitnije je to da bez obzira tko primjeni ovakvu odredbu ako bude u zakonu, on je mora dobro obrazložiti. U Zakonu o upravnom postupku piše da rješenja koja su donesena na temelju slobodne ocjene moraju biti dobro obrazložene. Na koncu, to niti je novi institut i to je uvijek tako bilo. Ova odredba ustvari više predstavlja opasnost od neodgovornih čelnika nego opasnost za same službenike. Jer ono što sam rekao u uvodnom izlaganju, zbog neodgovornih ponašanja pojedinih čelnika kada zloupotrebe svoje ovlasti gdje trebaju obrazlagati određene odluke, država gubi sporove nakon 7, 8 godina i onda to dolazi na naplatu. Zato ovu odredbu treba debelo obrazložiti i ne treba ju gledati kao ključni problem u službeničkom sustavu. Ovo o čemu se radi to su ekscesne situacije i ako dođe do njih to je nešto što se zaista vrlo rijetko primjenjuje. Naravno ne bježim od toga da ovo treba dobro obrazložiti i da jednostavno teret dokaza treba staviti na rukovoditelja ukoliko želi posegnuti za primjenom takve odredbe. Nešto o namještenicima. Ja sam rekao da 2759 namještenika je po našim zadnjim podacima. Mi inače imamo podatke na tjednoj bazi po tijelima bilo namještenika bilo službenika tako da naravno to je moguće da se varam, ali to je vrlo mali broj ako sam pogriješio. Mislim da ono što je napisano u prijedlogu zakona jednostavno nije dobro pročitano, odnosno sasvim drugi sadržaj je dat od onoga što piše. Dakle iznimno, ovisno o organizaciji i potrebama službe mogu te poslove obavljat vanjski pružatelji usluga u skladu s propisima o javnoj nabavi. Dakle iznimno, nitko ne kaže da će sad biti ukinuta sva namještenička mjesta, nitko ne kaže da će sve te poslove raditi vanjski pružatelji usluga. Na koncu imate čitav niz državnih tijela gdje zbog sigurnosnih razloga jednostavno je primjena ovakve odredbe, ovakvog izuzetka nemoguća. Imate policiju, tajne službe, Ured predsjednika itd., itd. gdje morate imati provjerene ljude koji su tamo svaki dan. Ovo je nešto što postoji u gotovo svim ili u većini dakle ovakva mogućnost službeničkih zakonodavstava. To je samo mogućnost, ali to ne znači da će sada svi namještenici, dakle 2759 biti otpušteni, odnosno biti im raskinut radni odnos. Što se tiče onoga obrazloženja, sigurno intencija nije bila takva, na koncu to su pisale žene koje su majke i ja pretpostavljam da nisu sigurne imale taj aspekt o kojem ste vi pričali u vidu i namjeru da se povrijedi ženski rod. Ja to tako nisam ni iščitao. Radi se o tijelima u kojima imate tri čistačice od kojih uvijek su dvije na bolovanje ili tri čistača, kako god hoćete. Dakle, čisto se radi o aspektu obavljanja poslova. Naravno da ta stvar se može protumačiti upravo ovako kao što ste vi rekli i onda mislim da o tome moramo povesti računa. Ali sigurno nije to bila niti prva niti zadnja namjera. Pripravnici, koliko sam ja uspio razumjeti vi ste razumjeli da se radno iskustvo koje se stječe van radnog odnosa da se sad to neka se to plati. Pa nitko nije ukinuo institut vježbenika ovim zakonom. Oni i dalje bit će primani u državnu službu i imat će redovitu plaću. Ali ovo je samo omogućavanje da ljudi izvan državne službe steknu ono što se zove radno iskustvo, radno iskustvo na odgovarajućim poslovima, da nemaju tu barijeru kad apliciraju na pojedina radna mjesta. No dobro, ja vam se zahvaljujem i razmotrit ćemo ove vaše primjedbe i nastojat ću da dođemo sa što kvalitetnijim prijedlogom na drugo čitanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak. Uvažena zastupnica Gordana Sobol, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Obrazlažući zašto je navedeno obrazloženje članka 1. ovako kako je gospodin državni tajnik kaže da nije točno da je imalo takve tendenciozne namjere. Ali gospodine državni tajniče točno je to da je očito iz, potpuno je neprimjereno kazati da su to pisale žene. Tako je svejedno jesu li pisale žene ili su to pisali muškarci. Ovo obrazloženje je prošlo valjda kroz vaše ruke, kroz ruke ministra, kroz ruke Vlade pa je valjda mogao netko pogledati da ovo što ovdje piše je apsolutno diskriminirajuće u odnosu na bilo koga, u ovom slučaju u odnosu na te namještenike.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, ovo je prvo čitanje, P.Z. broj 719. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "1. prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima i 2. sve primjedbe prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi dostavit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Molim uključimo se i glasujmo o zaključku. Rezultat? Ovaj zaključak je prihvaćen većinom glasova, 85 glasova za, 3 suzdržana i 19 protiv.
Sada preskačemo točku 5., to je Prijedlog zakona o zadrugama jer nema predlagatelja i obradit ćemo točku koju smo danas uvrstili u dnevni red sa dopunom, to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 726 Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za obitelj, mladež i šport. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložit prijedlog? Da. Uvaženi Stjepan Adanić, državni tajnik u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo. Kao što vidite, postupak izrade novog prijedloga zakona pokrenut je iz razloga što je Europska komisija u zajedničkom stajalištu Europske unije od 18. prosinca 2009. godine vezano za ispunjenje obaveza iz poglavlja 19.-Socijalna politika i zapošljavanje tražila jasnu ugradnju u nacionalno zakonodavstvo zaštitu majčinstva, znači trudnica, dojilja i radnica koje su rodile, obzirom da to nije obuhvaćeno Zakonom o rodiljnim i roditeljskim potporama, ali ni zakonodavstvo iz područja rada i zaštite na radu. Ovim nacrtom prijedloga zakona propisuje se sukladno direktivi Vijeća 92/85 Europske ekonomske zajednice o uvođenju mjera poboljšanja sustava zdravlja trudnica te radnica koje su nedavno rodile ili dojile na radnom mjestu pojam trudna radnica, radnica koja je nedavno rodila i radnica koja doji te pravo na slobodan dan na prenatalni pregled. Trajanje obveznog rodiljnog dopusta zaposlene i samozaposlene majke prema direktivi kao isključivo pravo na zaštitu majčinstva sa 10 tjedana produžuje se na 14 tjedana obaveznog rodiljnog dopusta. Obvezni rodiljni ne može se prenosit na oca za razliku od dodatnog rodiljnog do 6. mjeseca života djeteta. Duljina obvezne rodiljne poštede od rada za nezaposlene majke i obvezne rodiljne brige o djetetu za majke izvan sustava rada i traženje zaposlenja s 42 dana produljeno je na 70 dana nakon rođenja djeteta. Iznos novčane naknade u iznosu 80% proračunske osnovice za vrijeme korištenja dodatnih 60 dana roditeljskog dopusta koji se dodaju redovitom roditeljskom dopustu ako otac djeteta u tom vremenu koristi pravo na roditeljski dopust u trajanju od 3 mjeseca. Moram ovdje napomenuti da ulaskom u Europsku uniju roditeljski dopust trajat će najmanje 8 mjeseci od kojih 4 mjeseca koristi majka, a 4 mjeseca otac. Od ova 4 mjeseca samo 3 mjeseca su prenosiva s oca na majku i obrnuto. Mogućnost prijenosa prava korisnika s jednog na drugog roditelja korisnika koji nisu istog radno pravnog statusa, dodatna fleksibilizacija ali i izbjegavanje primjerice situacija u kojoj se ovo pravo nije moglo prenijeti s nezaposlene majke koja je teško bolesna na nezaposlenog oca, odnosno zaposlenog oca. Da pravo na dopust, na rad u polovicu punog radnog vremena radi njege djeteta s težim oštećenjima zdravlja može započeti koristiti odmah nakon iskorištenog rodiljnog dopusta obzirom da je sad propisano da roditelj ova prava može započeti koristiti tek kad iskoristi pravo na roditeljski dopust. Tu smo imali kritike Ureda pučkog pravobranitelja i pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom i mislimo da smo ovdje napravili sada kvalitetno rješenje što su nam zapravo potvrdile i nevladine udruge, odnosno Udruga "Roda" koja je direktno izjavila da je ovaj zakon i više od očekivanog nego što su zapravo one i prije predlagale. Uvodi se i nov način izračuna iznosa naknada plaće roditelja koji koristi pravo na rad u polovicu punog radnog vremena radi njege djeteta obzirom da roditelji traže da im se u novčanu naknadu za drugu polovicu od punog radnog vremena uz naknadu neto plaću uračunavaju porezi, doprinosi i prirez. Ova odredba trebala bi otkloniti one nejasnoće, te se na eksplicitan način propisuje što čini tu naknadu i kako se ona obračunava za zaposlene roditelje, a kako za roditelje koji obavljaju samostalnu djelatnost. Ova odredba uređena je prema prijedlogu Ministarstva financija Republike Hrvatske. Jasno je korištenje dopusta od strane oba posvojitelja prema direktivi Vijeća 92/85 Europske Ekonomske Zajednice posebno ističe posvojitelje kao korisnike prava, a iznos naknade za vrijeme korištenja prava na posvojiteljski dopust moglo bi se prenositi na drugog posvojitelja za razliku od sadašnjeg rješenja u zakonu. Pravo stranaca sa statusom azilanata ili osoba pod supsidijarnom zaštitom za rodiljne i roditeljske potpore. To je obveza prema Direktivi Vijeća 204/83 EZ od 29. travnja 2004. godine. Pored navedenog ovim zakonom, ovim izmjenama i dopunama zakona obavljena je i nomotehnička, pojmovna i rodna usklađenost teksta pojedinih normi radi jednostavnije i jasnije primjene, te usklađivanje sa pojmovima i propisa iz područja rada i zaštite na radu. Uz to izrijekom se daju ovlaštenja Zavodu za zdravstveno osiguranje za provjeru podataka u postupku priznavanja i u kontroli korištenja ostvarenih prava prema ovom zakonu, te jasno propisuje nadzor nad provedbom zakona od strane ministarstva nadležnog za obitelj. Ovdje treba napomenuti da Europska komisija je dala pozitivno mišljenje na tekst nacrta prijedloga zakona i mislim da smo napravili jedan dobar zakon, odnosno jednu dobru izmjenu i dopunu postojećeg zakona i da to ide apsolutno u korist svih naših roditelja, očeva i majki. I na kraju ću još napomenuti, odnosno prihvatiti amandmane, dva amandmana Odbora za zakonodavstvo koje je taj odbor dao na današnjem zasjedanju, a koje smo mi na odboru isto tako prihvatili. Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče i dame i gospodo hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo pred nama je prijedlog zakona kojim se ispunjavaju obveze iz poglavlja 19. – Socijalna politika i zapošljavanje kao što je i rekao gospodin državni tajnik kojim se ugrađuje u nacionalno zakonodavstvo zaštita majčinstva i usklađuje se naravno sa zakonodavstvom Europske unije. Zakon o rodiljnim i roditeljskim potporama koji je u primjeni od početka 2009. godine na izravan način potiče natalitet, štiti majčinstvo, pomaže kod usklađivanja obiteljskih i profesionalnih obveza i stimulira veće i brojnije sudjelovanje očeva u ranom podizanju i odgoju djece. Njegova primjena je svakako doprinijela kvaliteti obiteljskog života. Treba reći da je pored ostvarenih ciljeva, a oni jesu upisani u nacionalnu populacijsku politiku napravljen ogroman pomak i iskorak na unapređenju i proširenju sustava obiteljskih potpora, slobodnom odabiru roditelja u načinu korištenja roditeljskog dopusta i redefiniranju uloge dosadašnjeg sustava obiteljskih potpora. Zahvaljujući pronatalitetnim mjerama nastavljen je pozitivan trend rasta broja novorođene djece iz prethodnih godina i to naravno moramo stalno isticati jer i nacionalna populacijska politika stremi ka tome. Osim toga, pozitivno su prihvaćena nova zakonska rješenja od strane samih roditelja. To se naročito odnosi na odgodu korištenja prava na roditeljski dopust odmah nakon isteka prava na rodiljni dopust i porast broja očeva u korištenju prava. Ovim se zakonom želi dodatno osnažiti njegov pronatalitetni učinak, omogućit će veću uključenost roditelja u svijet rada bez gubitka ostvarenih, a ne iskorištenih prava. Zaposleni i samozaposleni roditelji mogu iskoristiti roditeljski dopust do osme godine živoga djeteta, a roditeljima izvan sustava rada je omogućeno zapošljavanje bez gubitka ostvarenog prava u neiskorištenom dijelu rodiljne, odnosno roditeljske poštede ili skrbi o djetetu. Ovaj zakon dodatno jača zaštitu radnice trudnice, radnice koja je nedavno rodila i radnice koja doji kao i uvođenje slobodnog dana za prenatalni pregled. Povećat će se i broj osoba i očekuje se od nekih 10 ili 15% u korištenju roditeljskog dopusta. Broj očeva će porasti jer se pravo na roditeljski dopust od 180 dana, odnosno 6 mjeseci u ukupnom trajanju produžava za dodatnih 60 dana. Ulaskom Hrvatske u Europsku uniju roditeljski dopust trajat će najmanje 8 mjeseci od kojih 4 mjeseca će koristiti majka, a 4 mjeseca otac. Od ova 4 mjeseca 3 mjeseca su prenosiva sa oca na majku i obrnuto. Osim toga je moguće prenijeti pravo sa jednoga na drugog roditelja koji nisu istoga radno pravnoga statusa, pa će se na primjer pravo sa nezaposlene majke koja je bolesna moći prenijeti na zaposlenoga oca. Produljeno razdoblje obveznog rodiljnog dopusta sa 70 na 98 dana svakako će doprinijeti zaštiti zdravlja zaposlene i samozaposlene majke i novorođenog djeteta. Ovom izmjenom znatno je prošireno razdoblje prava na obvezni rodiljni dopust. Ovaj zakon će doprinijeti i u jasnoći, što nije nebitno, u primjeni određenih normi, a naročito kada jedan roditelj koristi pravo na dopust u polovici punog radnog vremena radi njege djeteta sa teškim smetnjama u razvoju ili kod korištenja prava na posvojiteljski dopust. Točno se propisuje što čini novčanu naknadu za drugu polovicu do punog radnog vremena, uz naknadu neto plaće, i to za zaposlene roditelje, i one koji obavljaju samostalnu djelatnost. Jasnije je i korištenje dopusta za oba posvojitelja, pa je moguće prenositi pravo na drugog posvojitelja, a to do sada nije bilo moguće. Ovaj zakon proširio je krug korisnika na posebnu ranjivu socijalnu skupinu azilanata, i osoba pod supsidijarnom zaštitom. U svakom slučaju ovo je doprinos daljnjoj afirmaciji zaštite ljudskih prava i sloboda. Kao što je i rekao državni tajnik, gospodin Adanić da je Europska Komisija dala pozitivno mišljenje na ovakav tekst zakona, treba još jedanputa ponoviti i da su Ured pravobraniteljice za djecu, kao i Ured pravobraniteljice za osobe s invaliditetom, kao i udruga Roda, također dali svoju punu potporu donošenju ovakvog zakona. Stoga će i klub Hrvatske demokratske zajednice podupire donošenje ovog vrlo kvalitetnog zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je klub HNS, HSU, uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Eto na samom početku reći ću da će klub HNS-a i HSU-a također podržati ovaj prijedlog zakona. I na samom početku ću reći gospodine državni tajniče mislim da ste napravili malu grešku, Odbor za zakonodavstvo na ovaj prijedlog zakona podnio je četiri amandmana, da istina Bog nomotehničke su prirode, ali četiri. Evo razumijemo se. Eto Vlada Republike Hrvatske predlaže izmjene Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama na način da se trajanje obveznog rodiljnog dopusta produljuje sa 70 na 98 dana, da se uređuje prijenos prava s jednog na drugog roditelja koji nisu u jednakom radnopravnom statusu, da se regulira naknada za dodatni dopust kada ga koriste očevi, da se preciznije regulira rad u polovici radnog vremena radi njege djeteta s težim smetnjama u razvoju, uvodi se novi način izračuna naknade plaće za takav rad. Po prijedlogu ovog zakona uvodi se proširenje utvrđenih korisnika prava iz ovoga zakona na socijalnu skupinu azilanata, i osoba pod supsidijarnom odgovornošću, te se korisnicima omogućuje još fleksibilniji pristup tržištu rada, osobito nezaposlenim i onima koji su izvan sustava rada i traženja zaposlenja. Ovim prijedlogom Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama usklađuje se, kao što je već rečeno hrvatsko zakonodavstvo s pravnom stečevinom Europske unije, i nekim direktivama Vijeća, pri čemu se poboljšava zaštita trudne radnice, radnice koja je nedavno rodila, radnice koja doji, te se normativno i institucionalno unapređuje primjena zakona. Još jednom eto iz tih razloga klub HNS-a, HSU-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I u ime kluba SDP-a, uvažena zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Ovaj zakon se usklađuje sa europskim zakonodavstvom, te stoga sve ove promjene idu u tom smjeru i na početku kažem da će klub SDP-a isto tako podržati ovaj zakon. Ovim zakonom se želi, kao što smo čuli i, prije u diskusijama, želi se dodatno osnažiti njegov pronatalitetni učinak, omogućiti veću uključenost roditelja u svijet rada bez gubitka ostvarenih, a neiskorištenih prava i ojačati zaštitu trudnica, radnica, odnosno koje su nedavno rodile, radnice koje su nedavno rodile, radnice koje doje, te naravno nastaviti trend povećanja uključivanosti. Međutim ja bih rekla da je ipak pad standarda upravo je to što se čini glavnom razlogom da sve manji broj djece u obiteljima i u tranzicijskim zemljama, a i u naprednom svijetu. Naime mišljenja smo da je upravo podizanje standarda, odnosno stvaranje uvjeta normalnog života je zapravo ključ većeg nataliteta. Nemojmo zaboraviti niti jaz između privatnog sektora, koji nameće i duže radno vrijeme i do 10-satno radno vrijeme, i veću posvećenost poslu, i onoga javnog gdje dječji vrtići imaju neprilagođeno radno vrijeme, gdje je nastava u školama vrlo često u dvije, odnosno tri smjene, prema tome odlučiti se na roditeljstvo u takvim situacijama nije jednostavno. Donijeti na svijet jedno dijete, a kamoli više znači osigurati mu od početka financijska sredstva za naredne godine, prema tome roditelji trebaju od početka biti odgovorni. Ja bih se osvrnula na par članaka, pa precizirano je znači sada, točno su određeni pojmovi trudnica radnica, radnica koja je rodila, radnica koja doji, zatim se detaljno propisuju prava skrbnika kojoj je maloljetno dijete odlukom nadležnog tijela povjereno na čuvanje i odgoj, zatim se kao korisnik prava navodi udomitelj maloljetnog djeteta s pravom na vremenske potpore prema svom radnopravnom statusu, radnopravnom statusu, ali bez prava na novčanu potporu, zbog toga što je taj oblik prava uređen propisima o socijalnoj skrbi. Zatim kad gledamo uz članak 13. odredbe ovog članka govore, odnosno štite trudnice radnice, radnice koja je rodila i radnice koje doje dijete, isključujući na taj način bilo kakav oblik samovolje poslodavca, odnosno izbjegavanje primjene propisanih obveza poslodavca, to isto tako naravno pozdravljam. Međutim povratak na rad i zaštita od otkaza trudnice radnice, odnosno koja je rodila i radnice koja doji nije na ovaj način ovim zakonom utvrđeno. kvalitetnije rješenje ovim prijedlogom zakona i odnosi se na dopust majki s djetetom sa smetnjama u razvoju. Pozdravljamo isto tako odluku da će rodiljni dopusti biti 8 mjeseci ulaskom u EU, da će biti 4 za oca, 4 za majku, odnosno mogućnost prelaska prava s jednog na drugog barem tri mjeseca. Međutim, primarno pitanje odluke za roditeljstvo prije svega je pitanje osiguravanja uvjeta organizacijskih, materijalnih i drugih kao nužnih preduvjeta za proširenje obitelji. Nije, odnosno ne bi trebao biti osnovni cilj što duže ženu izolirati iz svijeta rada već joj treba omogućiti kvalitetnu podršku za podizanje djeteta ne zanemarujući istodobno i njenu radnu aktivnost. Time se ženu gleda isključivo kroz prizmu majke i roditeljice, a tek sekundarno kao člana zajednice, odnosno članicu zajednicu koja može dati značajan doprinos u društvenom, gospodarskom, znanstvenim i drugim aspektima. Unatoč postojanju brojnih strateških dokumenata i zakonodavnih rješenja svjedoci smo da su žene u Hrvatskoj danas neravnopravne i diskriminirane u mnogim područjima. U postojećim okolnostima gospodarske krize položaj žene je posebno pogoršan, to smo i čuli ovih dana. Zato se moramo složiti sa onom izrekom da u okolnostima gospodarske krize, siromaštvo ipak ima ženski prizvuk, odnosno žensko lice. Ja bih ovdje naglasila jedan od oblika neravnopravnosti koji isto tako je direktno uključen na pad nataliteta, odnosno mogući pad nataliteta, a to je upravo sklapanje ugovora na određeno vrijeme. To je posebna boljka specifična upravo za naše društvo, a UNDP potvrđuje još 2007. godine da je čak 85% sklopljenih ugovora o radu na određeno vrijeme i to da većinu čine upravo žene. U našoj zemlji samo zasnivanje radnog odnosa na neodređeno vrijeme može štiti ženu od otkaza, odnosno može djelovati pozitivno na pronatalitetnu politiku. Žene su te koje su daleko češće izloženije kršenju prava iz rada kod zasnivanja radnog odnosa i mi znamo primjere da vrlo često je glavni upit da li ste rodili, koliko ste rodili, mislite li roditi. Vrlo zanimljiv podatak je upravo za temu rodiljnih i roditeljskih potpora je iz jedne ankete koju je radio Ured za pravobraniteljice za ravnopravnost spolova kad su anketirane žene i 48,3 anketiranih žena želi imati 2 djece u odnosu na 25,6% koliko ih u stvarnosti ima. Zatim, 14,8% želi imati troje djece, a u odnosu na 9,3 koji ih u stvarnosti ima. Spomenula sam maloprije dostupnost servisa, sad ću ponoviti. Što se tiče dostupnosti servisa za djecu poznato je djecu uglavnom čuvaju majke u kombinaciji s članovima obitelji. Prema podacima UNDP-a u Hrvatskoj svega 15% djece u dobi od 1 do 3 godine borave u organiziranom smještaju. Dječji vrtići, domovi za starije i nemoćne osobe ne postoje ili ih ima nedovoljan broj smještajnih kapaciteta ili su preskupi. I naravno da to još daje dodatni problem. Teret skrbi za ove kategorije najčešće padaju znači na pleća žena. Zatim bih spomenula ovdje i projekt "dadilja" koji bi trebao zaživjeti i kojeg naravno pozdravljamo kao mogućnost i većeg zapošljvanja žena, ali i kao doprinos u skrbi za djecu. Međutim, kako vidimo zbog neusuglašenosti zakonodavne regulative i to izaziva prijepore. Spomenula bih ovdje i stambenu politiku gdje ne postoji kvalitetan program koji bi mladim parovima omogućio stjecanje prve nekretnine, a o eventualnom proširenju povećanju nekretnine za proširenje članova obitelji da ne govorim. Kao što vidimo problem položaja žena je višestruk i naravno da takvo rješenje traži istinsku održivu i dugoročnu populacijsku politiku. No, koliko god navedeni pokazatelji ukazivali na duboke probleme s kojima se susreću žene u Hrvatskoj mi pozdravljamo ovaj zakonski prijedlog koji će naravno pomoći u realizaciji majčinstva, koji će štiti trudnice i dojilje i posebno bih se osvrnula na pozitivnu inicijativu veće participacije očeva u ranoj dobi za djecu za koje vjerujem da je predložen ne samo u duhu ravnopravnosti spolova već i u smislu učinkovitijeg i primjerenijeg odnosa u pogledu roditeljstva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je uvažena zastupnica Romana Jerković. Izvolite. Odustajete? Dobro, hvala lijepa. A onda je na redu uvažena zastupnica Gordana Sobol. Uvažena zastupnica Gordana Sobol vi ste na redu, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja bih ovako, dakle samo možda upozorila na par stvari vezano uz problematiku koja proizlazi iz ovoga zakona. Naime, pozdravljajući one izmjene i dopune ovog zakona koje idu prvenstveno ka tome da odredbe budu vrlo jasne jer dosada je bar u korištenju pojedinih tih prava dolazilo do različitih tumačenja kod različitih službi, a u konačnici su u biti najviše bila oštećena sama djeca, odnosno roditelji koji su koristili ili bili u mogućnosti koristiti ta prava. Ono što bih ja ipak svima nama postavila pitanje, a to je vezano oko općenito korištenja prava koja proizlaze iz rodiljnih dopusta, odnosno prava iz ovog zakona, odnosno naše nekako višegodišnjeg pokušaja da u ovu problematiku, odnosno u onaj dio što zovemo dakle odgoj djece uključimo od najranije dobi što više očeva. Naime, ja mislim da je ipak porazna činjenica ne misleći da je u nekim državama u okruženju bližim ili daljnjim puno bolje, ali mislim da o tome treba progovoriti. Dakle, mislim da su za nas porazne činjenice da ipak po ovim podacima koje nam je dalo i samo ministarstvo, dakle statistike nam pokazuju da kad uzmete u obzir dakle sve, sva moguća prava, naknade dakle koje proizlaze iz određenih pozicija svega 1,8% očeva u odnosu na majke je koristilo neko od tih prava. I porazna je činjenica da samo godišnje oko stotinjak očeva u odnosu na tisuće i tisuće majki koristi mogućnost nekog oblika roditeljskog dopusta. I nekako mi se čini da ćemo kako godine budu prolazile i dalje se zadovoljavati u biti samo time, a želim naravno ovdje reći da niti nam ulazak u EU neće puno pomoći u toj borbi našoj da pokušamo što više očeva nagnati na to da koriste svoju obavezu nego svoje pravo da sudjeluju u odgoju djece od najranije dobi. Naime, svjedoci smo da je nedavno bez obzira što europski parlament istina tijesnom većinom usvojio dakle mogućnost odnosno obavezu da se obavezni porodiljini dopust proširi na 20 tjedana, a ne 14 kao što je danas, minimalni porodiljni dopust a da onda u okviru toga barem dva tjedna budu ta koja će biti obavezna za očeva, nažalost ni vijeće ministar je to odbilo. Dakle, to je nešto nažalost o čemu moram razmišljati i vidjeti što se tu uopće da napraviti. Ovo govorim zbog toga opet se vraćam na žene na tržištu rada i njihovoj problematici kada je u pitanju njihova zaposlenost kada su u pitanju. Kada govorimo o ženama na tržištu rada i kada govorimo o zaposlenosti žena, mogućnosti zapošljavanja mi stalno i o potrebi usklađivanja obiteljskog i profesionalnog života. Jedan od stvari dakle jedan od mogućnosti koje u tom slučaju govorimo, a to je pronalaženje način da se očevi puno više uključe u odgoj djece i u toj najranijoj dobi a onda i kasnije. Ja ipak mislim nažalost da u tom dijelu mi pomalo gubimo bitku, jer ja osobno ne vjerujem da će ovo sada što kroz ovaj zakon dajemo da će to potaknuti malo više očeva ili duplo više očeva odnosno 10% očeva nego do sada to znači da bismo negdje sljedeće godine govoriti o 110 očeva koji su koristili ovaj ili 120. gledajte ako danas koristi između 10 i 110 očeva tu mogućnost da koristi roditeljski dopust, a kažemo da će se u sljedećoj godini povećati za 10 do 15%. Koliko je to? To je 10 očeva godišnje više će koristiti tu mogućnost. Bez obzira što ste predvidjeli duplo više sredstava umjesto 120 tisuća kaže se da će se upravo za taj dio izdvojiti 230 tisuća, mene sada ustvari zanima na osnovu čega. A posebno me zanima da li se u Vladi ipak razmatra i neke druge mogućnosti da možda to korištenje roditeljskog dopusta od strane očeva vežemo uz neke druge povlastice koje bi možda onda mogle dobiti obitelj kao takva. Dakle, u tom dijelu mislim da još uvijek ima neiskorištenih mogućnosti i da se može bolje napraviti. Dakle, pozdravljam izmjene i dopune ovog zakona u svim onim dijelovima koji oni znače poboljšanje, jasnoću, ostvarivanje prava i što manje problema da tako kažem i birokracije i administracije kada se neko pravo treba ostvariti. Ali koristim i ovaj zakon kao što sam iskoristila onaj prije da upozorim još jedanput da u tom dijelu usklađivanja obiteljskih i profesionalnih obaveza kada su u pitanju žene u ovom dijelu brige od djeci odnosno sudjelovanje očeva u odgoju djece u najranijoj dobi ipak nažalost još nismo uspjeli učiniti dovoljno. I u onom jednom dijelu zaštite trudnica prilikom recimo zapošljavanja kada se razgovori za posao itd. dakle u tom dijelu kada je u pitanju žena na tržištu rada također nismo dovoljno učinili. Ono što također upozoravam mislim da o tome pravobraniteljica je dosta angažirana vezano oko toga da li je trudnoća bolest ili nije bolest kako u pojedinim slučajevima to tumači HZZO ima taj jedan slučaj koji je istina medijski najpoznatiji kada je HZZO utvrdio obzirom da se radilo o medicinski potpomognutoj oplodnji da ta žena nije mogla zasnovati radni odnos s obzirom da se radilo o rizičnoj trudnoći pa su je proglasili da je ona bila bolesna pa su joj ukinuli sva prava i do danas se to nije riješilo bez obzira što je pravobraniteljica donijela svoje mišljenje i rješenje da se radi o diskriminaciji te žene zbog njene trudnoće. Pa evo moja raspravi ide u tome da ukažem i ne samo Vladi nego i svima nama da možda u tom dijelu ipak još uvijek nismo učinili dovoljno. I da kažem ja uvijek nekako razmišljamo ne obavezama očeva da sudjeluju u odgoju djece, nego o pravima očeva da sudjeluju u odgoju djece od najranije dobi. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravci. Gospođa zastupnica Dubravka Šuica.
Mislim ovaj institut ispravaka netočnog navoda kako bih zapravo demantirala brojke koje vi ovdje iznosite gospođo Sobol. Rekli ste da je porazna činjenica koliko malo očeva je koristilo ovaj roditeljski dopust. Upravo samo malo prije na Odboru za europske integracije imali gosta ravnatelja iz Ministarstva branitelja i međugeneracijske solidarnosti koji je rekao da je broj očeva od 1.1.2009. povećan za 250%, što znači da trenutno nije činjenica 100, 150 očeva u ovom trenutku ih oko tisuću 300 koristi taj roditeljski dopust. To je još uvijek malo i sigurno se trebamo zalagati za više, ali brojke nisu točne.
I gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegica netočno kaže da nam zakon neće pomoći da veći broj očeva sudjeluje u korištenju roditeljskih dopusta. Upravo suprotno gospođo kolegice Sobol, jer ovaj zakon ostavlja mogućnosti roditeljima i da se oni sami slobodno dogovore o načinu korištenja roditeljskog dopusta. Osim toga, evo vam još jedan argument, da zapravo roditeljski dopust se produžava i trajat će najmanje 8 mjeseci, 4 za majku, 4 mjeseca za oca, jednako kao što će još jedanputa ponoviti podatak da se očekuje stupanjem na snagu ovoga zakona da će za 10 ili 15% povećati se broj očeva u korištenju ovoga prava. Hvala lijepa.
Replike. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Dobro ste kolegice Sobol primijetili da u ovom dijelu obveznog dopusta za majke, a samo prava oca da može ići na roditeljski dopust je diskriminacijski. On je u izravnoj suprotnosti sa Obiteljskim zakonom koji nalaže roditeljima i ocu i majci da od rođenja zajednički brinu i odgajaju djecu. To je njihova dužnost. A mi ovdje ovim zakonom za žene još uvijek obvezno ih udaljavamo od svijeta rada, iako ona može imati i majku i druge prilike i važno je da se vrati prije, ne, ona se ne smije vratiti. A ovdje i dalje imamo jedno nakaradno i staradno mišljenje većine koja i dalje eto vidite i otac se ima pravo brinuti ako to on hoće. Nemojte mi micati glavom jer za muškarca, dakle za roditelja, za oca je ostavljeno pravo, a za majku dužnost. A ja vas pitam s kojim pravom pravite diskriminaciju? A još ima ovdje, pozivate si i na direktive Europske unije, tamo muškarci u dobrom dijelu europskih zemalja su dužni ići na porodiljni dopust, na roditeljski dopust, nije važno kako se zove, da budu s djetetom od najranije dobi. Ovdje vidimo od većine, prenapadno možda to i očekivati, upravo … [[Ne razumije se.]] Ali imamo mi danas slučajeva da kod razvoda braka u najranijoj dobi kad imaju zajedničko malo dijete koje ima nekoliko dana otac traži to dijete, a molim vas lijepo majka mora biti na porodiljnom dopustu, a on ga traži. Ali ne traži ga on da bi se toliko brinuo nego počesto da bi napakostio ženi jer se eto usudila od njega tražiti razvod. To su sramote, to su činjenice iz života gospodo draga.
Odgovor na repliku.
Kolegice Antičević-Marinović, vi i ja se u osnovi slažemo. Ja također smatram da jednom ravnopravnom demokratskom društvu i očevi i majke trebali na jednak način koristiti taj roditeljski dopust. Na jednak način. Ako je to godina dana onda 6 mjeseci, 6 mjeseci otac. Ja sam o tome govorila kad smo izjednačavali se po godinama starosti odlaska u mirovinu pa sam rekla kako to da se ovdje u ovom zakonu nismo sjetili da postepeno kroz idućih 20 godina povećavamo dane koje muškarac, odnosno otac mora biti kod kuće sa svojim djetetom. A inače, ako to ne budemo napravili ostat će i dalje porazne statistike, kolegice i kolege, koje pišu u ovom zakonu i u onom velikom obrazloženju u kojem se govori da je u lipnju 2010. godine od ukupnog broja svih mogućih korištenja raznoraznih oblika roditeljskih naknada, dopusta itd., to koristilo 71646 osoba, a od toga 1313 muškaraca što je ravno 1,8%. O tome govorim. A dalje u obrazloženju se govori da je pravo za dodatnih 60 dana na osnovu korištenja očeva prava na roditeljski dopust, da se koristi između 100 i 110 očeva. To piše unutra, pa ja samo čitam ono što piše i taj dio je istaknut i posebno u tablici. Ali kažem, 1,8% očeva i sredinom 2009. i sredinom 2010. godine koristi pravo na roditeljski dopust. To kažu službene statistike, nisam ih ja izmislila.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice Sobol, žao mi je što je u vašoj raspravi o ovome Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama umjesto svih pogodnosti i poboljšanja koje ovaj prijedlog zakona znači kako za obitelj tako i za djecu, kako za majku tako i za oca, vaša rasprava ostala samo na broju očeva koji koriste obavezni dopust u onih prvih 180 dana, odnosno koliko je korisnika muškaraca rodiljnih naknada i roditeljskih potpora. Ali me to od vas ne iznenađuje. Dakle, žao mi je jer onim čime ste vi nezadovoljni ja sam ponosna. Ponosna sam i na ovih 100 odnosno 110 koliko smo dobili iz podataka koje ministarstvo odnosno predlagatelj dao ovaj Hrvatski sabor očeva koji koriste obavezni rodiljni dopust, a kao i na onih 1300 ukupno korisnika koji su evidentirani u mjesecu lipnju 2010. godine. Jer ovaj zakon omogućava i želja mi je da i ovom replikom vama kažem da je poruka i ovih izmjena i dopuna zakona da će se s vremenom vjerojatno taj broj povećavati, sigurno ne u ovom vašem očekivanom broju, ali će iz godine u godinu rasti. A da bi do toga moglo doći to mu omogućuje i ovaj zakon i hrvatska Vlada koja je svojim programom pronatalitetnu politiku stavila na prvo mjesto o čemu svjedoče rezultati i na stranici 3. ovoga materijala gdje se vidi koliki je porast broja djece od 2000. do 2009. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Pa kolegice Bilić Vardić, ja ne znam zbog čega se vi ljutite na mene i na moju raspravu i zašto mi prigovarate, pa ja sam dva puta u svojoj raspravi, i na početku i na kraju rasprave naglasila da podržavam sve izmjene i dopune ovog, naglašavam sve, oprostite ako niste dobro slušali onda pogledajte u fonogram. Ali imam pravo da iskoristim ovu raspravu, u ovom Saboru mislim da o toj problematici upravo ja najviše govorim i ja ću govoriti, ponavljati, ako treba k'o papagaj kada je u pitanju položaj žene u Hrvatskoj i kada je u pitanju ravnopravnost žena i muškaraca onako kako je ja shvaćam i mislim da u tom smislu imam pravo to izreći, kao što i vi imate pravo da vi iznesete svoja shvaćanja koja ne moraju biti ista kao ja. Ali smo mi u našim zakonima jasno zapisali i u našim nacionalnim politikama kao što je nacionalna politika za ravnopravnost spolova i nije populacijska politika iznad nacionalne politike, a Zakon o ravnopravnosti spolova smo donijeli sa preko 100 i nešto glasova, dakle jednoglasno u ovom Saboru. I kad s tog aspekta promatramo i dio ovoga zakona koji se odnosi dakle na ravnopravno sudjelovanje u odgoju djece od najranije dobi, očeva i majki žene u Hrvatskoj odnosno majke nisu ravnopravne, odnosno ako hoćete drugačije očevi nisu ravnopravni. Pa ja mislim da onda imam pravo pokušati u dijalogu, ja sam državnom tajniku Adamiću rekla da bih voljela i danas sam u raspravi rekla da pokušamo vidjeti je li moguće u tom smislu u budućnosti poboljšavati zakone. Obzirom da većina u ovom Saboru smatra da u tom smislu ne bi trebalo ići i da se mi moramo biti sretni što 1,8% očeva koristi to i da će i sljedeće godine biti tako ili eventualno 2%. Vi se možda možete s time zadovoljiti. Ja osobno ne i uvijek ću se zalagati da pronađemo načina da se taj postotak puno brže diže.
Završni osvrt državni tajnik Stjepan Adanić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo. Evo meni je vrlo drago da su one diskusije koje su bile ispred bile vrlo kvalitetne diskusije, da ste dali potporu ovom zakonu, odnosno izmjenama i dopunama ovog zakona. Iz tih vaših diskusija vidi se da smo napravili vrlo kvalitetan zakon i da je Vlada Republike Hrvatske ovom Visokom domu predložila izuzetno kvalitetan zakon i ja vam na tome zahvaljujem. Zahvaljujući ovom zakonu i nacionalnoj populacijskoj politici koju je donijela ova Vlada mi svake godine ima više živorođene djece i znate da je trend od 2003. godine kada je bilo najmanje živorođene djece znači 39 tisuća i nešto mi smo sad došli na 44410 rođene djece u prošloj 2010. godini. Nije dobro što se ova diskusija sad na kraju izvrgla o tome da li očevi više ili manje koriste roditeljski dopust. Ja sam apsolutno za to da oni više to koriste, pa i ja isto tako imam pravo na odgajanje djece. Ja bih isto više htio sa svojom djecom biti, jer na kraju krajeva ja sam roditelj, muškarac isto kao i vi drugi muškarci i žene. I mislim da Vladina procedura ide u tom smislu jer smo mi i tu je gospođa Antičević u pravu. Mi smo pozitivno diskriminirali muškarce u tom smislu da smo u ovom zakonu rekli ako koriste tri mjeseca roditeljski dopust onda će im ova država, Vlada, ovaj zakon, ovaj Visoki dom koji će potvrditi zakon dati još dva dodatna mjeseca za to. I mi smo htjeli potaknuti naše muškarce, znači sve muškarce očeve u Republici Hrvatskoj da koriste više taj roditeljski dopust. I na tome hvala Bogu zadnjih godina imamo uspjeha. Nemamo takvog uspjeha kakvog bi htjeli ali imamo. Ali vam zato velim kad ćemo ući u Europsku uniju da će to biti onda obavezno. To će biti možda već sljedeće godine ili kad uđemo u Europsku uniju. Ali i taj podatak da smo do donošenja ovog zakona imali svega 150, 200 očeva na roditeljskom, a sada imamo preko 1300 govori isto tako da imamo značajni pomak. Ja mislim da u tom smislu treba to tako pozitivno gledati i da ćemo na neki način imati i veće učešće očeva u odgoju svoje djece. I na kraju zahvaljujem svima na pozitivnim naglasima u ovoj diskusiji za ovaj izuzetno dobar zakon. I na kraju bih još rekao da prihvaćamo sve amandmane Odbora za zakonodavstvo. Ja sam rekao da su to dva zapravo. Napravio sam lapsus. Radi se o četiri amandmana. Mi smo to danas prihvatili na Odboru za zakonodavstvo i sada isto tako to prihvaćamo. Hvala vam lijepo poštovane dame i gospodo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na KOnačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, hitni postupak, P.Z.E. broj 726. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sukladno članku 169. POslovnika dajem na glasovanje KOnačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je jednoglasno sa 106 glasova za zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o suradnji u zaštiti od prirodnih i tehničko-tehnoloških katastrofa, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 722. Predlagatelj Vlada. Raspravu proveli Odbori za zakonodavstvo i unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Predstavnik predlagatelja ostaje kod svog prijedloga. Odbori? Zakonodavstvo? Nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Tomislav Čuljak.
Potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o suradnji u zaštiti od prirodnih i tehničko-tehnoloških katastrofa rezultat je zajedničke želje za produbljivanjem zajedničke suradnje i uzajamnog pružanja pomoći u katastrofama. Sporazum je potpisan u Zagrebu 14. listopada 2010. godine. U ime Vlade Republike Hrvatske Sporazum je potpisao ravnatelj Državne uprave za zaštitu i spašavanje gospodin Damir Trut, a u ime Vlade Republike Makedonije, direktor Direkcije za zaštitu i spašavanje Makedonije. Osnovni cilj donošenja ovog Zakona je da se urede pitanja suradnje i uzajamne pomoći u katastrofama i uvjeti i oblici suradnje na tom području. Između ostalog se utvrđuju uvjeti suradnje u prevenciji katastrofa, suradnja u područjima uzajamnog obavješćivanja o prijetećim katastrofama, nastalim katastrofama i njihovim posljedicama, suradnja u području obrazovanja i obuke kao i razmjena znanstvenih i tehničkih informacija važnih za zaštitu od katastrofa. Za sva pitanja praćenja provedbe Sporazuma osnovat će se stalno mješovito povjerenstvo u kojem će svaka strana imati ponajmanje tri člana. Zadaće povjerenstva su rješavanje konkretnih organizacijskih i tehničkih pitanja kao i određivanje načina održavanja veza i međusobnog obavješćivanja. Sklapanjem sporazuma sa Makedonijom i sa drugim zemljama Republika Hrvatska postaje aktivniji sudionik u stvaranju učinkovitijeg sustava pružanja pomoći u katastrofama i velikim nesrećama. Radi produbljivanja suradnje između Republike Hrvatske i Republike Makedonije postoji interes Republike Hrvatske za što skorije okončanje svih potrebnih postupaka za stupanje ovog Sporazuma na snagu, a time i stvaranje formalno-pravnih uvjeta za učinkovitu provedbu svih oblika suradnje predviđenih Sporazumom, pa je stoga predloženo donošenje ovog Zakona po hitnom postupku. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će potvrđivanje Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Republike Makedonije u zaštiti od prirodnih i tehnoloških katastrofa.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Izuzetno mi je zadovoljstvo danas raspravljati pred Hrvatskim saborom o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o suradnji u zaštiti od prirodnih i tehničko-tehnoloških katastrofa. Naime, ovaj Zakon, odnosno prethodno Sporazum jako dobro definira ovu suradnju i na kojim područjima će se ova suradnja odvijati. Ja bih istaknuo da će to biti na planiranju i provedbi mjera za zaštitu od poplava, potresa, požara, zagađenja životne sredine, plovidbenih nezgoda, radioloških opasnosti, te industrijskih i drugih prirodnih i tehničkih, tehnoloških katastrofa. Suradnja će se očitovati na međusobnom obavješćivanju o opasnostima, nastanku i posljedicama prirodnih i tehničkih … [[Ne razumije se.]] tehnoloških katastrofa, međusobnoj pomoći pri zaštiti, spašavanju i uklanjanju posljedica prirodnih i tehničko-tehnoloških katastrofa. Ono što je još bitnije, suradnja će se očitovati u obrazovanju i osposobljavanju pripadnika službi, i postrojbi za zaštitu i spašavanje i drugih pripadnika spasilačkih ekipa kroz informativne sastanke, tečajeve, obuke, seminare, i drugo te organiziranju i obavljanju zajedničkih vježbi za zaštitu i spašavanje. Također suradnja će biti i u razmjeni znanstvenih i tehničkih podataka, te drugih dokumenata bitnih za zaštitu od prirodnih i tehničko-tehnoloških katastrofa, i ono što mene naročito raduje jer je to potrebno kako nama, a tako i Republici Makedoniji, a to je suradnja pri razvijanju i proizvodnji opreme za zaštitu i spašavanje, jer je to ustvari ona nova vrijednost koja je potrebna i Hrvatskoj i bogme Republici Makedoniji. Ako bih imao bilo koji prigovor na ovaj sporazum, možda bi imao prigovor na članak 2. sporazuma, ali to se ne može mijenjati jer je sporazum već potpisan, jer smatram da cilj sporazuma nije da ugovorne stranke uzajamno pomognu jedna drugoj, nego da je cilj ovog sporazuma da se urede pravna pravila po kojima ugovorne strane mogu pomoći jedna drugoj, jer sama pomoć je očitovanje volje jedne i druge stranke u sporazumu, dakle u ovom slučaju jedne i druge prijateljske države. Teško da se suradnja Republike Hrvatske sa Republikom Makedonijom može usporediti sa bilo kojom drugom zemljom, naime u suradnji naše dvije republike nema otvorenih pitanja, i citiram jednog bivšeg predsjednika parlamenta ili predsjednika Sobranja koji je rekao a kako bi i moglo biti otvorenih pitanja kad mi uopće ne graničimo, što znači da kad nije u pitanju granica, onda su ti odnosi prijateljstva i suradnje puno lakši i puno konkretniji, nego što to ide sa direktnim susjedima. Ali inače šalu na stranu, mi imamo povijesno dobre odnose sa Makedonijom, u svim segmentima društvenog života. Ponosan sam da mogu predstavljati ovaj sporazum pred Hrvatskim saborom, drago mi je da mogu biti izvjestitelj u ime kluba Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika, i zbog činjenice da sam već u drugom mandatu voditelj grupe prijateljstva Hrvatska-Makedonija, dakle između naših parlamentaraca i makedonskih, i u našoj grupi prijateljstva ima 35 zastupnika koji sa takvim osjećajima, gaje takve osjećaje prema Republici Makedoniji. A isto tako sam zahvalan i ovdje prisutnim kolegicama i kolegama koje su nam omogućile organizaciju jednog krasnog prijema naših kolega iz Sobranja Makedonije kad su bili u posjetu Republici Hrvatskoj. Ono što se konkretno može reći za zakon i sporazum može se samo pohvaliti i može se reći da je sporazum kao i sam zakon vrlo jasno pisan, i kud sreće kad bi ovako jasno bilo pisani zakoni u domaćem zakonodavstvu, kad bi tako bilo precizno sve utvrđeno, a da ne činimo ono što inače činimo da se prečesto pozivamo na podzakonske akte, na razne pravilnike, uredbe, naputke. Dakle u svakom slučaju ovo je vrlo precizno, korektno i odlično napravljen posao, i klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika će sa zadovoljstvom podržati ovaj prijedlog zakona, i biti u funkciji daljnjeg unapređenja ionako dobre suradnje sa Republikom Makedonijom. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na KOnačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade REpublike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o suradnji u zaštiti od prirodnih i tehničko-tehnoloških katastrofa, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 722. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade REpublike Hrvatske i Vlade Republike Makedonije o suradnji u zaštiti od prirodnih i tehničko-tehnoloških katastrofa. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona jeste prihvaćen većinom glasova 103 glasa za, 1 suzdržan i ništa protiv.
Prelazimo na sljedeću točku – - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na području sprječavanja prirodnih i civilizacijskih katastrofa i uklanjanja njihovih posljedica, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 723 Raspravu proveli odbori zakonodavstvo, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća primili na sjednici. Predstavnik predlagatelja ne želi dodatno obrazložiti prijedlog. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a i HSU-a, gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Eto u ime kluba HNS-a, HSU-a isto ću reći da ćemo prihvatiti ovaj prijedlog zakona iz čistog razloga što je sporazum o toj suradnji već potpisan, u Zagrebu 17. rujna 2010. godine. Samo nekoliko riječi što je osnovni cilj donošenja ovog zakona, je da se na prikladan i prihvatljiv način urede pitanja suradnje i uzajamnog pružanja pomoći u katastrofama, uvjeti suradnje u prevenciji katastrofa, te ostali oblici suradnje na tom području. Možda još samo definicija što se smatra prirodnom i civilizacijskom katastrofom podrazumijeva se dakle situacija koja je nastala na državnom području jedne od stranaka sporazuma, kao rezultat opasne prirodne pojave ili tehnološke nesreće, jasno osim ratnih djelovanja, koja može imati ili ima za posljedicu masovne ljudske žrtve, štete po zdravlje ljudi ili po okoliš, velike materijalne gubitke, te narušava uvjete života ljudi. Kao i kod prethodnog zakona, kod ovog isto tako ćemo istaknuti i reći da prihvaćanjem ovakvog zakona potvrđujemo sporazum i mislimo da doprinosimo unapređenju i produbljivanju međusobne suradnje. Eto još jednom klub HNS-a, HSU-a podržava prijedlog ovog zakona.
Hvala. Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine državni tajniče. Danas se pred nama nalazi Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na područjima sprječavanja prirodnih i civilizacijskih katastrofa, i uklanjanja njihovih posljedica s konačnim prijedlogom zakona koji je Hrvatskom saboru predložila Vlada Republike Hrvatske. Ovaj sporazum Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije rezultat je zajedničke želje za promicanjem i produbljivanjem suradnje i uzajamne pomoći dviju zemalja, te težnje jačanja tradicionalnih prijateljskih odnosa između naroda dviju zemalja, sve u skladu s Deklaracijom o prijateljskim odnosima i suradnji između RH i Ruske Federacije od 18. prosinca '98. godine. Sporazumom su uređena pitanja pružanja uzajamne pomoći u katastrofama na državnom području jedne od ugovorenih stranaka, uvjeti suradnje u prevenciji katastrofa te suradnja u područjima uzajamnog obavještavanja o prijetećim katastrofama, nastalim katastrofama i pružanje uzajamne pomoći pri uklanjanju posljedica katastrofa. Suradnja u području obrazovanja i obuke u zaštiti osposobljavanje stručnjaka na dogovorenoj osnovi u obrazovnim ustanovama dviju država, razmjena stažista, predavača, znanstvenika i stručnjaka, spašavanju i pružanju pomoći, suradnja u području razminiranja te razmjena znanstvenih i tehničkih informacija važnih za zaštitu od katastrofa. Osnovni cilj donošenja ovog Zakona o potvrđivanju sporazuma je da se na prikladan način urede pitanja suradnje i uzajamnog pružanja pomoći u katastrofama, uvjeti suradnje u prevenciji katastrofa te ostali oblici suradnje na tom području. U odnosima RH i Ruske Federacije ovaj sporazum predstavlja element daljnjeg unapređenja i produbljivanja međusobne suradnje, a njegovo izvršenje od bitnog je utjecaja za sigurnost RH. Važno je istaknuti kako provedba ovog zakona na zahtjeva osiguranje dodatnih financijskih sredstava u Državnom proračunu RH, ali podržavanjem ovog zakona u Hrvatskom saboru RH osiguravamo pouzdanog partnera i prijatelja te jamčimo veću sigurnost. Zbog svega navedenog Klub zastupnika HDZ-a podržat će usvajanje prijedloga Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedloga Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na području sprječavanja prirodnih i civilizacijskih katastrofa i uklanjanja njihovih posljedica, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 723. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedloga Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na području sprječavanja prirodnih i civilizacijskih katastrofa i uklanjanja njihovih posljedica, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 723. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova 104 glasa za, ništa suzdržano i 1 protiv.
Prelazimo na sljedeću točku - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Memoranduma između Vijeća ministara Albanije i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine, Vlade Republike Makedonije, Vlade Republike Srbije, Vlade Republike Hrvatske i Vlade Crne Gore o namiri duga Republike Albanije po osnovi obračuna vezanih uz robnu razmjenu između Republike Albanije i bivše Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije, drugo čitanje, P.Z. br. 718. Predstavnik predlagatelja ne želi obrazložiti prijedlog. Izvjestitelji? Ne, nema prijavljenih. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedloga Zakona o potvrđivanju memoranduma između Vijeća ministara Albanije i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine, Vlade Republike Makedonije, Vlade REpublike Srbije, Vlade Republike Hrvatske i Vlade Crne Gore o namiri duga Republike Albanije po osnovi obračuna vezanih uz robnu razmjenu između Republike Albanije i bivše Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 718 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje ovaj prethodno navedeni konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 104 glasa za, 1 suzdržan i ništa protiv.
Idemo na sljedeću točku - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije centra za provedbu zakona u Jugoistočnoj Europi, hitni je postupak. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, financije i državni proračun. Predstavnik predlagatelja ne želi dodatno obrazložiti prijedlog. Izvješća ste primili na sjednici. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović koje nema. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,00 sati ujutro sa raspravom o Konačnom prijedlogu Zakona o zadrugama. … [[Upadica se ne razumije.]] Zato da uspijemo, obzirom na broj prijavljenih, da uspijemo završiti do 12 sati kad bi bilo glasovanje o preostalim točkama dnevnoga reda i nakon toga bi se zaključila ova sjednica. … [[Upadica se ne razumije.]] Samo Konačni prijedlog Zakona o zadrugama. Sutra u 9,00 sati.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju konvencije Centra za provedbu zakona u Jugoistočnoj Europi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 725. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju konvencije Centra za provedbu zakona u Jugoistočnoj Europi. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 106 glasova. Dobro jutro gospođe i gospodo zastupnici. Nastavljamo sa radom ove sjednice. I prelazimo kako je najavljeno na - Konačni prijedlog Zakona o zadrugama, drugo čitanje, P.Z. broj 634 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednicama. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospođa Tihana Kraljić državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.