Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici. Dakle, pred vama se nalazi prijedlog Zakona o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak. Dakle, Vlada Republike Hrvatske na sjednici 14. siječnja donijela odnosno definirala okvire za razradu dva modela financiranja mjera za gospodarski oporavak i razvitak. Mi ih možemo tako reći kolokvijalno zovemo model A i model B. Ukratko dozvolite mi da objasnim. Dakle model A bi bio sufinanciranje kreditne aktivnosti poslovnih banaka u Republici Hrvatskoj prema realnom sektoru, prema gospodarstvu, dok bi model B značio također kreditnu aktivnost poslovnih banaka prema gospodarstvu, ali uz sudjelovanje države na način da pokriva jedan dio osiguranja odnosno izdaje jamstvo za jedan dio izdanoga kredita. Koji je bio razlog i zašto se Vlada odlučila na ovakav potez? Pa ovako u ovim datim okolnostima u kojima imamo zaista jednu situaciju gdje bankarski sustav prije svega kao perjanica ukupnog financijskog sustava zaista u dobroj situaciji što se tiče likvidnosti, što se tiče financijskih sredstava. Međutim, ne toliko voljne banke da plasiraju prema gospodarstvu iz razloga što ih između ostalih stvari jedna varijabla muči a to je rizik. Iz tog razloga Vlada je išla sa jednom preaktivnom mjerom da sudjeluje i participira u snošenju jednog dijela rizika i sukladno tome i ide ovaj model, odnosno prijedlog ovog zakona koji se zapravo tiče i koji je preduvjet za implementaciju tog tzv. modela B. Prema ovom zakonu država, Vlada Republike Hrvatske naravno po usvajanju u Hrvatskom saboru, stvara se tzv. jamstveni fond u iznosu od 2 milijarde kuna, kako u samom tekstu prijedloga zakona piše na upravljanje za ime i na račun države u ime i za račun države se ovaj jamstveni fond daje Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak. Dakle, naša je namjera bila od početka koristiti postojeće kapacitete institucije i možemo tako reći već ustaljenu dobru praksu koja postoji u Republici Hrvatskoj u smislu tih plasmana. Međutim, isto tako ono što treba reći, dakle Hrvatska banka za obnovu i razvitak u vrlo jasnim kriterijima koji su propisani i ovim zakonom, a bit će još dodatno i pobliže propisani pojedinim provedbenim aktima prije svega u smislu jednog vrlo važnog segmenta ukupne provedbe implementacije modela, a to je ono što smo rekli od početka i što smo najavili da želimo stimulirati kreditnu aktivnost koja će naravno imati reperkusije i potaknuti investicijsku aktivnost prije svih, odnosno ukupnu gospodarsku u Republici Hrvatskoj, ali naravno prije svega gledajući one osnovne ciljeve stvaranje dodane vrijednosti, odnosno očuvanje i stvaranje novih radnih mjesta. Ono što mi želimo isto tako potaknuti je svojevrsno nadmetanje među poslovnim bankama u Republici Hrvatskoj koji će zapravo kroz jedan model vrlo transparentan međusobnog nadmetanja zapravo posebno utjecati i na još jedan cilj koji je Vlada stavila pred sebe, a to je da kreditna aktivnost prema gospodarstvu bude po čim povoljnijim uvjetima. Naravno da po čim povoljnijim uvjetima kada kažem, sigurno da nam na prvo mjesto pada cijena toga kapitala, odnosno cijena tog kredita. Sigurno da je vrlo teško definirati i uvjetovati, odnosno odrediti određenu kamatnu stopu. Ali smatramo da ovaj model kako smo ga zamislili koji će se implementirati putem natječaja, odnosno kako smo ih nazvali aukcija, na kojima će banke zapravo aplicirati za određeni dio kvote, sigurno da će potaknuti i određenu konkurenciju među njima. A konkurencija može naravno rezultirati za krajnjeg potrošača sigurno i jeftinijom cijenom. Što se tiče samog jamstvenog fonda, dakle jamstva prema ovom prijedlogu zakona bi se izdavala na rok od 3 do 10 godina. Prvotna i primarna namjena jamstvenog fonda i kompletnog tog tzv. modela B je financiranje i stimuliranje investicijskih aktivnosti u Republici Hrvatskoj. Međutim, naravno suočeni sa trenutnim i okolnostima i realnošću i stvarnošću Vlada je ostavila ovdje u prijedlogu zakona mogućnost da se naravno jedan dio sredstava iskoristi i u ovom modelu za tzv. obrtna sredstva iz razloga što je i u gospodarstvo u ovom možemo tako reći u kratkom roku sigurno kud i kamo veća potražnja za tim. Međutim, isto tako već ja vjerujem da su se i vama, a i mi smo u Ministarstvu financija zaprimili dosta poziva i na neki način podrške poduzetnika da su zainteresirani za modele, sigurno i da imaju određenih investicijskih projekata. Za početi implementirati određeni investicijski projekt sigurno da je potrebno i određeni dio tih tzv. obrtnih sredstava. Što se tiče kriterija dodjele, mislim da u zakonu jasno piše da ovdje jednostavno nismo praktički nikoga isključili u smislu da je ovaj model i sam Zakon o jamstvenom fondu zapravo predviđa sudjelovanje svih poduzetnika u Republici Hrvatskoj, bez obzira na njihovu veličinu, bilo mali, srednji ili veliki kako se veće definiraju i kategoriziraju sukladno određenim kriterijima. I isto tako naravno da nam je na neki način ja bih rekao ideja vodilja i osnovna misao da se prije svega stimulira naravno proizvodna aktivnost u Republici Hrvatskoj kako sam rekao na početku. Dakle, jedan od osnovnih ciljeva je ta proizvodna aktivnost koja će stimulirati, stvoriti novu dodanu vrijednost, a s druge strane naravno da nam je itekako naglasak na segmentu tržište rada stvaranje i očuvanje postojećih radnih mjesta. Mi smo naravno u ovaj zakon implementirali i praksu Europske unije koja kaže i koja vrlo jasno definira kriterije i načine na koji način se postupa u ovim i sličnim modelima. Imamo nekakvih međunarodnih iskustava koje smo uzeli u obzir, naravno prilagođavajući te date okolnosti trenutnim hrvatskim prilikama. Međutim vrlo jasno treba reći, dakle ova definicija tzv. poduzetnika u teškoćama je nešto što smo mi u Hrvatskoj ve i ranije definirali i zapravo transponirali iz prakse Europske unije. Tu stoji znate i sami vrlo jasno onaj datum koji je Europska unija i definirala kao nekakav tzv. referentni datum s kojim se uspoređuje da li je nekakav poduzetnik ušao u teškoće izazvane gospodarskom, financijskom i ekonomskom krizom ili je u tim poteškoćama bio i ranije. Ovaj model i ovaj zakon odnosno prijedlog zakona koji vi vidite namijenjen je onim poduzetnicima koji su eventualne poteškoće došli iz razloga ekonomske i financijske krize. Isto tako, jedan vrlo važan segment koji smo ovdje dotaknuli naravno da poduzetnici jedan određeni dio njih ima određenih i nepodmirenih obveza prema državi i to su nam i poslovne banke ukazale na taj segment i iz tog razloga smo zapravo i pobliže definirali i tu odredbu. Naravno, što se tiče same implementacije ovog zakona, dakle i uz ovu današnju raspravu pred nama i mi na tome radimo, Vlada na tome vrlo intenzivno radi u suradnji i sa poslovnim bankama i Hrvatskom bankom za obnovu i razvitak i naravno Hrvatskom narodnom bankom na provedbi, odnosno na možemo tako reći implementaciji tih pojedinih specifičnih segmenata samog modela. Prije svega, tu bih rekao vrlo jedan tehnički aspekt a to je model odnosno ta provedba tih aukcija, jedan pravilnik ili već kako će se dokument zvati koji će pobliže definirati pravila igre i koji će biti na vrijeme iskomuniciran sa poslovnim bankama jer ovdje moram vrlo jasno reći dakle modeli kako su zamišljeni i kako će se implementirati znače praktički u potpunosti korištenje postojećih instrumenata, institucija i postojećih procedura. Dakle, u konkretnom slučaju pojedini poduzetnik nema razloga ići prema ministarstvu, državi odnosno prema HABOR-u nego ide naravno i obraća se svojoj poslovnoj banci ili već nekoj drugoj poslovnoj banci. Poslovne banke su te koje apliciraju na aukcijama i koje se međusobno nadmeću za određene iznose odnosno dijelove tih tzv. jamstvenih kvota. Evo, toliko za uvodnu riječ. Vjerujem da će biti živa i rasprava i puno sugestija i komentara. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za financije i državni proračun predsjednik odbora gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 48. sjednici održanoj 3. veljače 2010. godine Prijedlog zakona o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak i to kao matično radno tijelo. U uvodnom izlaganju predstavnik Vlade Republike Hrvatske istaknuo je da se predloženi zakon donosi kao jedna od mjera za prevladavanje poteškoća u gospodarstvu i da će povećanje kreditnih plasmana kao predloženi model financiranja pridonijeti rastu proizvodnje, zaposlenosti i konkurentnosti hrvatskih poduzeća. U raspravi na odboru podržane su mjere Vlade Republike Hrvatske usmjerene gospodarskom oporavku, razvitku i to jednoglasno. Isto tako, nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora podržao je predmetni zakon i odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak. Hvala lijepa.
Hvala. Ima li još interes odbora? Nema. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica i potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Slušajući danas uvodno obrazloženje ovog zakona nisam se mogla oteti dojmu da startamo sa raspravom o ovoj mjeri koja bi trebala pomoći hrvatskom gospodarstvu kao da je hrvatsko gospodarstvo suočeno s problemima u zadnjih tridesetak dana. Isto tako, nisam mogla ne sjetiti se što smo pred otprilike godinu i pol dana u ovom Saboru razgovarali i govorili. Sjećam se da smo mi sa ove strane upozoravali da je Hrvatska ušla u razdoblje recesije i da to znači da je hrvatsko gospodarstvo posustalo, da se suočava s problemima, da država ne može pred tim zatvarati oči i da se mora pod hitno početi poduzimati mjere koje će pomoći gospodarstvu u rješenju tih problema što bi za posljedicu imalo zaustavljanje pada nezaposlenosti, gubitka radnih mjesta, zaustavljanje već tada izuzetno velike nelikvidnosti i svih drugih popratnih događanja koja znače u suštini gospodarski pad i novo zaostajanje gospodarstva i ukupnog društvenog razvitka Republike Hrvatske. Međutim, tadašnja rasprava svela se na to da s jedne strane govorimo je Hrvatska je u recesiji, a s druge strane da se uprla Vlada, uprlo se Ministarstvo financija koristeći razne argumente dokazivati da to nije točno. Mene to podsjeća kao na pacijenta koji je dobio temperaturu pa zove liječnike, zove hitnu pomoć a liječnici odgovaraju ma dajte molim vas to je samo nekakva temperatura, nema smisla da trošimo svoj trud i vrijeme i da dolazimo vidjeti o čemu se radi. Prošlo je od tada otprilike 18 mjeseci i nama se evo pojavljuju recepti. Pojavljuju se liječnici iz Vlade. I šta propisuju? Propisuju Andol. Svakako ova mjera je nužna i dobra ali ona je u odnosu na probleme koje ima hrvatsko gospodarstvo, s kojima se suočavaju gospodarstvenici, oni koji su krenuli u neke investicije pa su zaustavljene, oni koji žele investirati zato što imaju dobre projekte ništa drugo nego Andol. Bez pratećih reformi, bez kompletnih mjera kojima treba utjecati na popravljanje ukupnog stanja uvjeta u kojima posluju gospodarstvenici ova mjera bit će samo kap u moru i potpuno je neizvjesno da li će kao dobra ideja i dobre namjere dati i dovoljne efekte. Nažalost, bojim se da će efekti biti ispod razine uloženih sredstava otprilike 2 milijarde po ovom zakonu plus 1 milijarda po modelu A o kojem je govorio državni tajnik. Što je kolegice i kolege potrebno da bi ova mjera i još neke sitne mjere koje su donesene dale neke rezultate? Potrebno je, dozvolite da ponovim, poduzeti ono što se zovu strukturne reforme u hrvatskome društvu od kojih najveći dio mora inicirati, osmisliti, provoditi i nadzirati upravo hrvatska Vlada. Mi moramo osigurati da se preraspodjela sredstava koji se zarađuju, koji se nalaze u državnom proračunu pretvori u proizvodnju, da ne prelijevamo iz šupljeg u prazno nego da konačno počnemo poticati i brinuti o stvarnoj proizvodnji. Moraju se osigurati reforme koje će pretežito uvozno gospodarstvo pretvoriti u pretežito izvozno gospodarstvo. Moraju se osigurati i provoditi one reforme koje će kulturu nerada pretvoriti u kulturu rada, a to prije svega bar za nas u SDP-u znači poštivanje rada, poštivanje radnika, poštivanje radnog zakonodavstva i onda će se stvoriti uvjete da i poduzetnik i radnik jednako sa srcem, s voljom daju sve od sebe i osiguraju efikasnost u gospodarstvu odnosno daju svoj doprinos povećanju konkurentnosti hrvatskog gospodarstva bez čega neće biti boljitka. Što još treba napraviti država? O tome također pričamo jako dugo, ali nažalost efekti su vrlo mali. Govorimo o štednji u javnoj potrošnji, smanjenje javne potrošnje. Međutim, šta to znači? Da li to znači da ćemo tjerati ljude na burze, da li to znači da ćemo smanjivati plaće u prosvjeti ili zdravstvu, da li to znači nešto drugo? Naravno da ne znači ovo prvo što sam nabrojila, naprotiv. Sve te ljude treba dodatno stimulirati jer teško i krvavo rade vrlo odgovorne poslove za gotovo nikakve plaće. Štednja u javnom sektoru znači nešto sasvim, sasvim drugo. Treba restrukturirati državnu upravu, treba vidjeti što je to suvišno, što je to neefikasno, zbog čega građani dolaze na vrata različitih ministarstava, različitih činovnika, kucaju na ta vrata, ne dobivaju ni odgovor na koja druga trebaju pokucati da bi riješili problem. To su problemi gdje se može štediti, ali to opet znači jednu ozbiljnu i brzu reformu državne uprave. Pričamo u zadnje vrijeme puno o problemima u državnim poduzećima, u javnim poduzećima. Oni su užasno veliki potrošači, oni su mjesta gdje se troši previše ostvarenog bruto društvenog proizvoda, a rezultati su nikakvi. Čak bismo mogli reći da stvaraju određene štetne efekte. Treba početi štediti tamo, treba se ugledati u odgovornog poslodavca, treba izbaciti sve one rastrošnosti. Kažu da je MOL otkako je došao u INA-u smanjio vozni park za otprilike tisuću automobila. Pazite, kad je većinski vlasnik bila država, kad je država o tome odlučivala tisuću automobila se kretalo negdje, nekakvi činovnici službenici višeg ili nižeg ranga trošili su novce, a da je to bilo potpuno nepotrebno. I naravno da se to odražavalo na troškove tog poduzeća, na cijenu proizvoda ili usluga koje ta poduzeća rade. I tako se to odnosi na sva ostala državna poduzeća. I konačno ono u što država puno ulaže, a to je izgradnja infrastrukture. Treba preispitati da li su prioriteti te izgradnje ovog trenutka pravi, da li mi ulažemo u onu infrastrukturu koja će sutra doprinijeti stvaranju bruto društvenog proizvoda, novih vrijednosti ili naprosto gradimo da bi netko mogao uzimati proviziju iz netransparentne javne nabave, iz sustava korupcije koji Vlada i protiv kojeg se samo na verbalnoj i razini slike borimo, a u stvarnosti teško da možemo prepoznati prave pomake koji će osigurati poštenije, efikasnije i trošenje sredstava na pravi gospodarski način. Šta još treba poduzeti? Pa trebaju se osigurati porezna rasterećenja. Ova mjera je kap u moru. Kaže državni tajnik da su poduzetnici jako zainteresirani i jesu, točno je. Oni koji su malo bolje upućeni oni su vrlo skeptični u odnosu na to kako će se provoditi ove mjere i da li će one dati prave rezultate. O čitavom nizu mogućih zamjerki u samim rješenjima o ovom zakonu govorit ćemo tijekom ove rasprave. Nema dovoljno prostora da se u ovom uvodnom govoru u ime kluba SDP-a bavim i detaljima. Ali dajte malo poslušajte poduzetnike, oni su vrlo skeptični, oni su vrlo zabrinuti, pozdravljaju ovu mjeru jednako kao mi, ali znaju da postoji opasnost da efekti te mjere ne budu onakvi kakvi bi trebali biti s obzirom da se troši 3 milijarde. Rekla sam, porezno rasterećenje. To je ono o čemu govore poduzetnici, to je ono o čemu govorimo mi iz kluba SDP-a već godinama, to je ono što ne sjeda na plodno tlo u hrvatskoj Vladi, upravo suprotno. Hrvatska Vlada je u zadnjih godinu dana uvela jedan novi porez, hrvatska Vlada je povećala stopu PDV-a. Od obećanja da će se smanjivati porezi došli smo u praksi do uvođenja harača, do uvođenja kriznog poreza i do povećanja stope PDV-a. Svakako da je to smanjilo potrošnju i dodatno otežalo uvjete poslovanja našega gospodarstva i stvaranje novih vrijednosti, a nažalost ono što nas u klubu SDP-a najviše boli, ovakva situacija smanjila je proizvodnju i smanjila je zaposlenost. Pogledajte malo statističke podatke i nažalost vidjet ćete da smo se gotovo vratili na '99. godinu, deset godina. Gdje smo bili, nigdje, što smo radili, ništa. Broj nezaposlenih je prešao već 300 tisuća. '99. ih je bilo 320 plus 150 tisuća potpuno lažno zaposlenih u poduzećima koja su bila zrela za stečaj i koja su u konačnici završila u stečaju. Nelikvidnost je daleko veća nego što je bila '99., unutarnji dug je veći nego je bio '99., ali šta je drugačije u odnosu na '99.? Tada smo bili zaduženi manje od 10 milijardi eura, a danas smo zaduženi 43 milijarde eura. Koliko je to po glavi svakog Hrvata? Koliko će godina naša djeca morati vraćati te dugove? Stanje je vrlo ozbiljno. Krizni porez otprilike uzima od 200, 300, 350, 700, 1000 kuna svaki mjesec svakom zaposlenom od njegove plaće. Hajmo to probat pretvorit malo u nešto konkretno. Ako govorimo o mjesečnom oduzimanju od 300, 350 kuna to vam je otprilike 50 kg kruha mjesečno po jednom zaposlenom, 30 l ulja, 30 kg sira, 60 kg brašna. Probajte to pretvoriti na otprilike manje od milijun zaposlenih u gospodarstvu ili na milijun i nešto zaposlenih ukupno, pa ćete vidjeti koliko je to smanjena moć potrošnje, odnosno potražnja koja direktno utječe na stanje u gospodarstvu. I na kraju, dozvolite da se vratim hitno je pomoći i ljekarima. Dragi moji, Andol ćemo danas dati gospodarstvu. Ali hajde ponašajte se kao pravi odgovorni liječnici. Dajte da vidimo što je prava dijagnoza, šta je uzrok ovakvog stanja, bolesti, odnosno bolesnika, da vidimo što se može liječiti na recept lijekovima, a što treba odstraniti kirurškim putem, operacijom. Nemojmo dozvoliti da pacijent koji od obične temperature prešao groznicu i pao u komu da završi na aparatima za oživljavanje. Mislim da za to više nema vremena, mislim da imate za objektivno procjenjivanje i donošenje objektivnih mjera i objektivnu podršku svih u ovoj zemlji i gospodarstvenika i radnika, pa i političku podršku. Ali za mjere koje će biti samo zamazivanje očiju, koje će biti samo odgađanje onog neizbježnog zato nećete dobiti našu suglasnost. Dobit ćete suglasnost za ovaj zakon i za ovu mjeru. Ali ćete isto tako dobiti oštre zahtjeve i veliku kritiku ukoliko se ne uhvatite kao vlast sa onim problemima i ne tražite ona rješenja koja istinski mogu promijeniti stanje u hrvatskom gospodarstvu, povećati zaposlenost, povećati bruto društveni proizvod i osigurati pristojan život svim građanima u ovoj zemlji.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prva je gospođa zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo gospođa Antunović kaže što je netočan navod da je ova mjera samo kap u moru. To je netočno jer će jamstveni fond doprinijeti gospodarskom oporavku, očuvanju postojećih radnih mjesta, otvoriti također mogućnost stvaranja novih radnih mjesta. Isto tako, povećati će investicije, a jedan dio će se iskoristiti za obrtna sredstva. Hvala lijepa.
Ispravak gospodin Stjepan Kundić.
Ovako, ja ću se, ja ću istaknuti citat kolegice Antunović koja je rekla da ove mjere koje predlaže Vlada Republike Hrvatske su Andol. Znači, ja ću se uglavnom u svojoj raspravi držati medicinskog dijela vaše rasprave vrlo nadahnute, pa ću reći ovako. Smatram da se u stvari radi o karcinomu koji je nastao u Americi i pustio metastaze po cijelom svijetu. Mi smo dio tog svijeta u svakom slučaju, mislim da se s tim slažete i naravno da je po koja metastaza došla i u Lijepu našu. Drugim riječima, ovaj zahvat Vlade Republike Hrvatske nije Andol makar mislim da je to izuzetni tisućljetni lijek acetil salicilna kiselina koja često rješava i velike probleme, ako se radi samo o visokoj temperaturi, virozi i nečem slično, već mislim da je to kvalitetan zahvat u gospodarstvu koji će u svakom slučaju poboljšati našu ekonomsku situaciju.
Hvala. Obično je istina negdje na sredini, niti je karcinom, niti je Andol, tu je negdje između toga. Na redu klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Svi se mi slažemo da treba pomoći hrvatskom gospodarstvu, svi se mi slažemo da treba pomoći sirotinji, da treba pomoći obrtništvu, da treba pomoći umirovljenicima, turizmu, mladima, ovima, onima. Apsolutno. Međutim, ono što je temeljno pitanje gdje smo mi danas 2010. godine? Evo malo prije je kolegica rekla da smo premašili brojku od 300000 nezaposlenih. Polovicu od te brojke sigurno, ta polovica od te brojke nikada se neće zaposliti u Hrvatskoj. Mi bilježimo pad potrošnje, mi bilježimo pad plaća. Ja tvrdim da za pet godina realna plaća koja je danas 5300 kuna biti će daleko, daleko ispod 3000 kuna. Vanjski dug za pet godina s ovih 42,5 milijardi kuna premašit će 60 milijardi kuna. To je negdje 80, 90 milijardi USA dolara po današnjem tečaju. Mi imamo rast nenaplativih kredita, pad izvoza, pad turističkog prihoda prošle godine za 15% ili gotovo jednu milijardu eura, pad industrijske proizvodnje, stanogradnja je stala. Jasno u ovoj zemlji ništa nećemo, pa će još više padati. Imamo iz dana u dan što je logično veće izdatke države i sada što nam je činiti. Ovdje ispred sebe imam ovaj zakon o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak. Razumljivo je da će ga svi pozdraviti. S druge strane imamo prijedlog gospodarstva koji traže rebalans državnog proračuna, ukinuti krizni porez, smanjiti PDV, ukinuti smanjiti parafiskalne namete, traže da im se smanje, da se smanje subvencije gubitašima i preusmjeri u perspektivne izvozne proizvodne djelatnosti, konačno da se definiraju modeli pomoći građevinarstvu, tvrtkama koje su godinama u teškoćama, da se uprave javnih poduzeća biraju na javnim natječajima što opet da budem iskren nije neko jamstvo, jer vidimo što se dešava u Podravci, da se definira model pomoći izvoznicima, ojača gospodarsku diplomaciju itd. itd. To predlažu gospodarstvenici. Lako je to reći, teže je to na kraju izvesti. Sigurno je da je jedna od trenutnih mjera recimo kratkoročnih pomoći gospodarstva ovaj možebitni jamstveni fond. On je težak vidimo članak 12. 2 milijarde kuna. Neki govore da se u idealnom scenariju može računati na 16 milijardi kuna. Da li će se to dogoditi, ja u to ne vjerujem. U idealnom scenariju bi se to moglo dogoditi. To će samo vrijeme pokazati. Međutim, kada govorimo o ovom jamstvenom fondu pitanje svih pitanja je tko će u ovoj zemlji doći do kredita. Ja tvrdim da će to biti velike kuće. Zašto? Pa prije svega kao što im ovaj zakon omogućuje da reprogramiraju postojeće daleko nepovoljnije kredite. To je bit. Po prvi puta će se omogućiti jednim zakonskim tekstom da netko pri nekoj poslovnoj banci uzima zajam da bi mogao reprogramirati postojeći. Danas u zemlji imamo negdje između 6, 7% naplativih kredita. Ovim jamstvenim fondom HNB, možda je to pregrubo reći, i država zajedno s njome, između ostalog spašavaju i strane banke. Jasno preko toga moći će spasiti i dio hrvatskog gospodarstva i naplatiti dio potraživanja. Mi imamo recimo ove podatke HNB-a gdje prema agregiranom statističkom izvješću HNB-a prošlogodišnja neto dobit banaka iznosila je 3,4 milijarde kuna što je za četvrtinu manje ili 25,4% da budem precizniji nego godinu dana ranije. Uslijed povećanja loših kredita, a time i potencijalnih gubitaka banke su za rezervaciju morale izdvojiti čak 3,4 milijarde kuna što je 3 puta više nego godinu dana ranije. To je ujedno glavni razlog prošlogodišnjeg smanjenja dobiti. Pri tom su neke banke prošle malo bolje, druge malo lošije, ali sada ja neću govoriti o njihovom još uvijek, njihovim velikim dobitima. No, ja bih se usudio kazati da u ovoj zemlji ni dosada nije bio glavni problem kako doći do kredita. U Hrvatskoj je daleko veći problem iz proizvodnje vratiti taj zajam. U Hrvatskoj je problem kako izvesti proizvod. Malo je tvrtki u Hrvatskoj poput jednog "Cimosa" iz Buzeta, "Uljanika", ne znam "Munje", "Končara", "TDR-a" itd., koji se na tom svjetskom tržištu mogu uspješno pozicionirati. I vara se onaj tko misli da od danas do sutra naša ekonomija, ma štogod mi radili, može u znatno većoj mjeri izvoziti no što je to slučaj danas. Treba stvoriti taj proizvod, treba naći kupca, treba ga plasirati, treba jasno naplatiti, a to ne ide od danas do sutra. No, bilo kako bilo cilj je da država ako se zavrti barem 6 milijardi kuna eto u konačnici i ona od tih 6 milijardi kuna oprihoduje barem 2, možda i 3 milijarde kuna po osnovi nenaplaćenih, a postojećih poreza da smanji nešto te blokade itd., hrvatskim tvrtkama. Ja sebi međutim postavljam pitanje da li bi bilo bolje kada bi svim hrvatskim poduzetnicima prolongirali otplatu kamate recimo za 2 godine? Kako tako da recimo 2010., 2011. firme plaćaju samo glavnicu, a kamate da im dospijevaju kada istječu recimo ti krediti za 2, 3 ili 5 godina? Ja mislim da bi se svi time, ili da bi se kompletno gospodarstvo time na neki način rasteretilo, a ovako se bojim da će do tih kredita koji u konačnici neće biti tako povoljni ako bude im kamata od 5 do 7%, znači doći će samo povlašteni. Ja ne znam, mi sebi recimo takav jedan model kojega su primijenili recimo u Italiji, nećemo priznati da bi to bilo bolje, ali ja mislim da bi to bilo bolje jer ovako veliki će dolaziti do 50, 60 milijuna kuna kredita, to su ti gornji limiti, a mali bojim se da neće doći do ničega. Ja tvrdim još jedanput da nije problem dosada u ovoj zemlji bio u kreditima iako su banke normalno ćerećile naše gospodarstvo sa kamatama 9, 10, 11, 12%. Problem je, još jedanput ponavljam, u hrvatskim proizvodima. Tijekom studenog 2009. citiram: "Poslovne banke intenzivirale su kreditnu aktivnost u Hrvatskoj.", jasno novac je najviše pretpostavljam išao prema državnim tvrtkama tj. financirala se država ne građani, ali bit je da je plasman banaka prema nebankarskom sektoru porastao za 3,5 milijardi kuna na čak 231,4 milijarde kuna krajem studenog. Sad se vidi što smo mi napravili kad smo prodali sanirane državne banke. Što to znači? Po treći puta, novaca ima, ali programa i proizvoda u ovoj zemlji nema i mi se moramo pogledati u oči i priznati da sam u pravu. Zato da ne bi samo odabrani dobili zajam bilo bi bolje lišiti recimo u 2010., 2011. kamata sve hrvatske tvrtke, male, velike i tome slično. Ono što je također bit, da se stalno objavljuje kome ti krediti idu. Iako bi svaka odobrena akvizicija i to je problem u ovoj zemlji, mogla biti protumačena i iza nje bi mogao stati neki skandal pa bi sve moglo pasti u vodu i prije nego se počne primjenjivati, ali daj Bože da se nešto pokrene sa mrtve točke i ovim zakonom iako u konačnici puno koristi neće biti, ali male zasigurno hoće. Zašto? Treba vremena, za 3, 4 mj. mislim da je i moja prethodnica o tome govorila, mi ćemo dostići gospodo dno, mi ćemo možda dostići kada je riječ o nezaposlenosti brojku 330 možda i više tisuća ljudi na Zavodu za zapošljavanje. Gotovo 30 milijardi kuna biti će naša nelikvidnost unutarnja. Ja se bojim socijalnih udara itd., itd. S druge strane hapšenja, medijska prikazivanja ili ukazivanja neće biti dovoljno ako i dalje nastavimo gospodarski tapkati na mjestu. Govorim recimo sa građevinarima pred 2, 3 dana u Buzetu je to bio slučaj, sa građevinarima iz Imotskog. Mole Boga da im se recimo vrati "Bechtel". 1 km ceste tada je bio 4,7 milijuna eura, danas je 17 milijuna eura, a hrvatski građevinari tada su 1 kubni metar iskupa radili po 26 kuna, danas rade po 24 kune. A u igri je hrvatski konzorcij. Kako? Ispada da samo stranci u ovoj zemlji plaćaju. "BUI", "Bechtel" itd. Što to znači? Da hrvatske tvrtke ne dobivaju novac od naručitelja. To su "HAK", to su "Hrvatske ceste" itd. I zašto to govorim? Zato jer je ovdje u čl. 10 jamstva prema ovom zakonu ne daju se korisnicima kredita ako korisnik kredita nema uređen dug prema državi. A što ako ta ista država, gospodine državni tajniče, recimo preko "HAK-a" ili "Hrvatskih cesta" jednu ili dvije godine nije isplatila tom svom podizvođaču, kooperantu i tome slično. Kako će taj čovjek sada doći do kredita? Traži 2 milijuna kuna, a država mu duguje 3,4, ili 5 milijuna kuna. Jasno je da ja želim svaku sreću ovom fondu, ali vidim da i bojim se da će novac ići velikima, povlaštenima, možda onima koji su bliski vlasti, a problem još jedanput nije toliko novac, nije kredit nego plaćanje države. Država bi trebala izvršavati svoje obveze. Konačno ako država duguje Marku milijun kuna, a on ima nepodmirenu obvezu prema poreskoj upravi od milijun kuna pa neka se to jedanput prebije, a ne da tog poreskog obveznika jednostavno blokirate i tjerate u stečaj da mu se rasprodaje sve ono što je generacijama on i njegova obitelj stvarala. Problem u ovoj zemlji je posao, prezaduženost, mi nemamo više relevantnih investicija, u ovoj zemlji vlada jedna anti poduzetnička klima, mi apsolutno ništa nećemo. Bio sam prije dva dana u Padovi, razgovarao tamo s ljudima iz Veneta kaže nitko sa vama neće raditi, svih je posao strah nakon svega ovoga što se dešava u ovoj zemlji. I kažu pa možda je to dobro jer ćemo za dvije godine kupiti daleko jeftinije, ili ćete se prodati daleko jeftinije. Sve u svemu, svako dobro želim ovom Fondu, ali sam isto tako skeptičan prema tome, tim kriterijima iz Fonda, a najveća kritika vis a vis ovoga Zakona što nema jasnih kriterija za dodjelu novaca. Kako će se novac dodjeljivati, kome će se novac dodjeljivati i tko će to jednostavno pratiti. I bojim se da takav jedan Fond više pomaže poslovnim bankama, nego rekoh našim poduzećima, ali apsolutno taj Fond treba podržati. Ovim Zakonom kako je regulirano, zajam može dobiti svatko i nitko nisu uvjeti dovoljno transparentni i nema jasnih kriterija da svaki poduzetnik zna unaprijed da li ima šansu, da li nema šansu da li je bolji od onog drugoga koji će dobiti kredit, da li će biti zakinuti i to bi trebalo na neki način isključiti i to na neki dodatni način propisati. MI ćemo se jasno pozivati na banke, nije država dodjeljivala zajmove, dodjeljivala je zajmove poslovna banka, mi ćemo se pozivati na njihovu transparentnost ali nisam siguran da treba vjerovati samo bankama, jer banke će vis a vis odobrenog tog zajma uvijek se pozivati na bankarsku tajnu i u konačnici nitko u ovoj zemlji njih više neće moći kontrolirati. Čuo sam jučer na jednom odboru da bi se ti kriteriji trebali regulirati jednom Vladinom uredbom. Znači, Vlada koja kaže neće biti politike u dodjeli ovog zajmova, s druge strane odredit će kriterije i sve ostalo tako da politike će zasigurno biti, a mjera svih mjera ako bismo željeli pomoći Hrvatskom gospodarstvu je da plaćanje PDV-a prolongiramo sa 30 dana na 60 dana, i prilikom uvoza sa onih 8 dana na barem tih 30 ili 60 dana. 30 dana bi bilo ranije i da država počne isplaćivati i podmirivati svoje obveze, jer ne može biti da ako HAK ili Hrvatske ceste duguju jednom obrtniku milijun kuna, a ovaj porez koji upravi milijun kuna da ga ta poreska uprava blokira, da ga gura u stečaj, da mu rasprodaju imovinu a on s druge strane od države ili preko države potražuje isto toliko novaca. Sve u svemu i Klub IDS-a će podržati ovaj Fond, želimo mu svaku sreću ali bi željeli da su kriteriji jasnije izraženi.
Hvala. Prvo, ispravak gospodin Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo ispravit ću dva od cijelog niza netočnih navoda kolege Kajina. Prvo, rekao je da iz ovog programa kredita će moći koristiti samo povlaštene tvrtke, odnosno oni koji su bliski vlasti. Točno su razrađeni kriteriji koje tvrtke mogu koristiti kredite odnosno jamstveni fond po ovom programu. Nadalje, kolega Kajin je rekao da je čuo u Padovi, da su talijani vjerojatno gospodarstvenici rekli da nitko neće sa nama raditi. Evo sa terena jedan primjer da to nije točno, u Pakracu u gospodarskoj zoni otkuda dolazim talijanske tvrtke rade sve više sa lokalnim poduzetnicima, a dokaz tome je da kreću u izgradnju još jednog novog pogona ovo proljeće, a koliko znam takvih slučajeva je sve više u cijeloj Hrvatskoj. Hvala.
Ispravak gospođa Neda Klarić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo kolega, kaže netočno da se radi o kratkoročnom jamstvenom fondu, to je netočno jer ovaj jamstveni Fond predviđa davanje kredita na najkraći rok od 3 godine i najduži rok od 10 godina sa jasno utvrđenim kriterijima. Hvala lijepa.
Ispravak gospodin Dragan KOvačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, ispravio bih netočan navod kolege Kajina koji je ustvrdio da je ponovno u pitanju su nekakvi politički kriteriji da će dobivati samo tvrtke koje su bliske politici, naime, ono što upravo krasi ovaj Prijedlog zakona i ovaj jamstveni fond je da donošenje podzakonskih akata dakle nakon usvajanja ovog Zakona, politika apsolutno izlazi iz cijele priče. Sve ostaje kasnije na Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak i na bankama koje opet u priču oko jamstvenog Fonda ulaze preko javne licitacije. Prema tome, mislim da je ovo upravo jedan od primjera gdje politike neće biti a gdje su kriteriji jasno razrađeni u člancima 8., 9. i 10 dakle tvrtke koje mogu participirati u ovom programu.
Hvala. Ima jedna obavijest, predsjednik Odbora za obrazovanje, znanosti i kulturu, gospodin Petar Selem je zakazao sjednicu danas u 13 i 30 sati u dvorani „Stjepana Radića“ 133/1. Idemo dalje. U ime Kluba HNS-a gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Jamstveni fond je naravno državni intervencionizam i ako takav po definiciji može biti kratkoročan, dakle kao mjera i vatrogasna i može biti samo kratkoročna, jer se nadam da se ne opredjeljujemo na dugi rok za državni intervencionizam nego smo došli u jednu situaciju koja je teška gdje propadaju tvrtke svakodnevno i gdje treba to nekako zaustaviti i onima koji mogu preživjeti dati neku šansu da prežive i to je ideja jamstvenog Fonda. HNS je prošle godine, u drugom dijelu prošle godine iznio svoju koncepciju garancijskog fonda na kojem je ova ideja temeljena i koja međutim nešto različita u svojoj razradi od ovoga što je ovdje danas predloženo. Dakle, situacija u kojoj se mi u ovom trenutku nalazimo je pad BDP-a od 6%. 2009. je svaki 9. čovjek zaposlen u gospodarstvu ostao bez posla, 86 tisuća su fiktivno zaposleni, odnosno zaposleni su a ne dobivaju plaće, i nelikvidnost je na onoj najvišoj razini od 99. od 26 milijardi kuna samo za usporedbu da kažem, u financijskoj omotnici za 2012. i 2013. 26,5 milijardi kuna je točno onoliko koliko se predviđa da se Hrvatskoj stavlja na raspolaganje, da bi mogla, dakle nije garantirano to su recimo virtualni novci da bi mogla povući ukoliko budemo u stanju formulirati projekte koji prolaze kriterije selekcije za financiranje iz europskih fondova, dakle toliko bi teoretski ukupno povući novca iz europskog proračuna. Ne treba se zavaravati, način na koji će ovaj garancijski fond funkcionirati je i priprema i test za korištenje sredstava iz europskih fondova koji su pred nama. I ako smo u stanju ovo ponavljam, apsolutno kratkoročnu mjeru i mislim da se uopće ne isplati o njoj razgovarati ako nije kratkoročna mjera, dakle ako nije mjera koju koristimo samo sada zato da se gospodarstvo postavi na noge i da državu možemo vaditi van iz gospodarstva, dakle da nemamo državni intervencionizam. Dakle, ako u ovom testu se pokaže da nismo u stanju funkcionirati po kriterijima koji nota bene nisu u ovom zakonu propisani, samo da upozorim, nego je samo rečeno da će biti naknadno propisani. Takvih slučajeva smo imali x. Dakle, ako se pokaže da nismo u stanju funkcionirati tako da se propišu kriteriji kojih se faktički držimo, koji su objektivni, koji nemaju u sebi već sadržane elemente pogodovanja političkim prijateljima i diskriminiranja političkih neprijatelja, onda će propasti i projekt fonda ali ćemo si nakopati na glavu još veći problem, a to je da ćemo biti krajnje sumnjivi i u lošoj poziciji što se tiče mogućnosti povlačenja sredstva iz europskih fondova. Jer je temeljni mehanizam u ovom garancijskom, odnosno jamstvenom fondu ideja je ista kao i ideja za povlačenje sredstava iz jamstvenih fondova. Dakle, ovo nije samo pitanje ove dvije, odnosno eventualno tri milijarde, to je pitanje i 26,5 milijardi 2012., 2013. i onda svih sredstava i na koji način ćemo ući u europsku financijsku perspektivu ili u europski proračun od 2014. do 2021. Dakle, puno važnije za gospodarstvo nego što se možda na prvi pogled čini jedna ovakva kratkoročna mjera. Pretpostavka funkcioniranja hrvatskog gospodarstva, naravno ne može se osigurati ovim garancijskim fondom. Prva pretpostavka je da država počne plaćati svoje dugove. Dakle, dok postoji ova vrsta nelikvidnosti koja je u prvom redu prouzrokovana činjenicom da država ne plaća svoje dugove, dotle se nećemo postaviti na noge i nećemo dati gospodarstvu šanse da se postavi na noge. Klub HNS-a je dao u proceduru jedan prijedlog izmjena i dopuna Zakona o javnoj nabavi u kojem se uvodi stipulacija da se kroz javnu nabavu može kontrolirati problem plaćanja, odnosno neplaćanja države, gdje se ne bi odobravala daljnja javna nabava dok dugovi iz prethodnih javnih nabava nisu podmireni od strane države. To je prva mjera koju treba poštovati ili koju treba uvesti da li kroz javnu nabavu ili kroz Zakon o javnoj nabavi ili neki drugi zakon, o tome naravno se može raspravljati, ali svakako prva mjera mora biti da država počne plaćati svoje dugove i da na taj način se prekine smrtonosni lanac nelikvidnosti u koji tvrtke upadaju. U ovom trenutku ova vrsta intervencije je svakako nužna. To nije ništa čemu se trebamo posebno veseliti, jer nismo u toj situaciji trebali ni biti. I sama činjenica da smo u toj situaciji znači da imamo veliki problem. Ali kada već imamo taj veliki problem, 'ajmo ga probati riješiti barem u 2010. za koju se očekuje da će biti teška godina, i očito će biti teška godina. 'Ajmo ga probati riješiti na ovaj način da tvrtkama koje imaju potencijal da prežive, a žrtve su krize omogućimo neki prostor. I to je po mišljenju nas u HNS-u ideja ovog jamstvenog fonda da prežive to teško razdoblje. Što se prijedloga koji je pred nama tiče, mi smatramo da bi bilo možda pametnije, da u skladu sa barem nekim temeljnim strateškim opredjeljenjima HBOR bude taj koji je prvi filtar za projekte. Dakle, HBOR radi selekciju projekata i nakon toga te projekte nudi bankama, a banke procjenjujući rizik određuju onda i visinu kamatne stope, odnosno određuju visinu kamata. Na taj način se može i sami projekti usmjeriti i uskladiti barem do neke mjere sa strateškim ciljevima ako postoje u zagradi rečeno, razvoja hrvatskog gospodarstva. Druga stvar koju smatram ovdje nužnim je da se definira ili ograniči veličina tvrtki kojima se plasiraju ova sredstva. Ova vrsta sredstava ne može i neće biti efikasna, ako se plasira bez tog kriterija, jer naravno postoji realna opasnost da nekoliko najvećih, dva, tri najveća pojedu sva sredstva. Prema tome, cijela ideja jamstvenog fonda jeste da se oživi ono što je faktička struktura, faktički život hrvatskog gospodarstva i zato bi se trebalo ograničiti na male i srednje tvrtke, dakle tvrtka ne prelazi 400 zaposlenih i 400 milijuna kuna ukupnog prihoda. Na taj način izbjegavamo opasnost o kojoj su neke kolegice i kolege već govorili, da ta sredstva odu na jednu ili dvije, a najviše na tri adrese i na taj način ih zapravo bacimo u vjetar. Ovaj jamstveni fond može i budući da u ovom trenutku ništa drugo ni nemamo treba biti temelj za trening ljudi koji će kasnije raditi i pripremati projekte koji nisu tako daleko, koji su samo godinu i pol od danas je trenutak, ili malo više od godinu i pol, dakle početkom 2012. kad ćemo ih morati početi realizirati. To mora biti podloga za trening ljudi koji će pripremati hrvatske projekte za tih 26,5 milijardi kuna koji potencijalno možemo povući iz europskih fondova. Zato je važno kako u realizaciji ove ideje, ovog zakona kako se definiraju kriteriji, kako se treniraju i obrazuju ljudi koji će praktično evaluirati dakle vrednovati te projekte i predlagati ih za financiranje bankama. Banke će naravno procjenjivati razinu rizika. Ako nam se u ovoj situaciji dogodi a postoji kao i u svim situacijama do sada kad je to tobože bilo nemoguće a zapravo se radilo. Ako nam se dogodi da se ova sredstva budu dodjeljivala po stranačkoj, prijateljskoj, rođačkoj, klikaškoj, klijentelističkoj ili bilo kojoj drugoj osnovi tome sličnoj kao što se recimo radi u situaciji decentralizacije dodjeljivanja sredstava jedinicama lokalne samouprave. Ako se dakle to dogodi znajte da niste upropastili samo ovaj garancijski fond i ovu ideju garancijskoj fonda i ove 2 odnosno 3 milijarde kuna, znajte da ste štetili hrvatskom gospodarstvu puno duže, da ste upropastili vrlo vjerojatno i veći dio od 26,5 milijardi kuna europskih fondova i da ste upropastili hrvatski položaj u financijskoj perspektivi odnosno u europskom proračunu od 2014. nadalje. Prema tome, što se HNS-a tiče mi ćemo podržati ovaj prijedlog, mi ćemo vrlo detaljno pratiti realizaciju i vrlo javno govoriti o tome što se događa u svim prilikama i na svim razinama jer nećemo dozvoliti da zbog eventualne politikantske provedbe ove ideje strada Hrvatska na dugi rok financijski i onemogući si da koristi ono što u ovom trenutku nažalost još nije opremljena koristiti ni kadrovski, ni institucionalno ali se nadamo da ćemo to uspjeti u slijedećih godinu i pol ili dvije godine odraditi. Ovaj fond i ova ideja bi trebala biti jedna podloga za formiranje i kapaciteta organizacijskih i ljudskih da se pripremimo za korištenje europskih sredstava. I svaki pokušaj da se ovdje postavi kao što se x puta do sada postavljalo i zbog toga i jesmo djelomično u ovoj situaciji da se umjesto objektivnih koriste politički kriteriji u dodjeli sredstava nas će koštati puno više. To koliko je u moći HNS-a a naša glavna moć u ovom trenutku je javna riječ ali vjerujte ima dosta veliki utjecaj ćemo spriječiti. Prema tome, podržavamo garancijski fond, pratimo vrlo detaljno kako se realizira i kakvi se kriteriji određuju i kako se sredstva dodjeljuju i apsolutno ga podržavamo isključivo kao kratkoročnu mjeru a ne kao trajni državni intervencionizam. Jer ako se pretvori u trajni državni intervencionizam onda je ova ideja propala. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvo gospodin Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Prvo ću ispraviti kolegicu Pusić koja je rekla da je jamstveni fond kratkoročna mjera države. Ipak s obzirom na uvjete iz članka 8. koji kaže da će se krediti odobravati na rok od 3 do najviše 10 godina, samim time i jamstva to ne ulazi u kategoriju kratkoročnih kredita zaduženja jamstava nego dugoročnih. A članak 9. nam kaže isto tako da nominalni iznos danog jamstva će se smanjivati razmjerno otplati glavnice kredita. Znači, za sve vrijeme trajanja kredita postojat će jamstvo koje će se umanjivati do 10 godina znači u okviru vezano za ugovor o kreditu. Isto tako, rekli ste da nismo do sada bili uspješni u povlačenju sredstava iz predpristupnih fondova. To nije točno. Više od 80% sredstava predpristupnih fondova je povućeno, institucionalno se opremamo i obučavamo i vjerujem da će sve institucije biti spremne za sredstava koja dolaze 2012. i 2013. godine. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak gospodin Kruno Markovinović.
Zahvaljujem. Pa evo moram ispraviti kolegicu koja tvrdi da bi zapravo sva nelikvidnost stala kad bi slijedeća nabava išla tek nakon evo isplaćene prethodne nabave. Prije svega, došlo bi do općeg zastoja a pogotovo do prestanka rada bolnice i slično. Ali kada spominje klub HNS-a moram reći kako je to bilo. 2001. "Coning" dobiva od tadašnjeg ministra Radimira Čačića posao 7 milijuna kuna obnove. Nakon toga ide 7 anexa. U 3. anexu "Coning" postaje kreditor države. Znači, država je raspisala natječaj, nije imala pravo, nije mogla otplatiti. U 5. anexu dobiva pored 7 milijuna bez novog natječaja još poslova za 10 milijuna. U 7. anexu i tih 10 milijuna "Coning" postaje kreditor države. Zahvaljujem na receptu.
Hvala. Imamo povredu poslovnika, gospođa Pusić.
Dakle, 209. a ima još i neki članci zdravog razuma koji su ovdje povrijeđeni ali u Poslovniku 209. Nije bilo nikakvog ispravka netočnog navoda. Ovu ideju garancijskog fonda kolega Markovinović čak ni vi svojim marifetlucima ne možete baš negirati kao dobru. Dolazi od nas. Jedini je problem provedbe. Provedba po politikantskim kriterijima je vaša specijalnost i u ovom slučaju nećemo ju dozvoliti.
Gospođa je inzistirala na praćenju, stalnom nadziranju. Hvala. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče. Cijenjeni kolegice i kolege. Nemoguće je o bilo kojem zakonu, o bilo kojoj mjeri koja se odnosi na gospodarstvo započeti, a ne početi temu i raspravu o velikoj financijskoj krizi, o padu ekonomskog i o padu gospodarske aktivnosti, kako u cijelom svijetu tako i u Republici Hrvatskoj. Zašto je to nemoguće? Jednostavno da nije tako, da je stabilno makroekonomsko okružje, da su pozitivna kretanja i stabilna kretanja makroekonomska onda ne bi bile ni nužne ove mjere. Ali nažalost, poteškoće su u gospodarstvu toliko izražene da one usporavaju čak opći društveni napredak. One su u društveno okružje unijele depresiju, a u okružje poduzetništva unijele su nesigurnost, neizvjesnost i otklonile onaj najvažniji čimbenik poduzetništva, entuzijazam. Takve posljedice su i logične imajući u vidu samo nekoliko podataka. Primjerice evo u Republici Hrvatskoj pad BDP-a 4,7% u trećem kvartalu prošle godine na godišnjoj razini 5,2%, u okružju najbližem Mađarskoj 6,9, Finskoj 7,9, Sloveniji 8,8, Litvi 15,6, Estoniji 15,7 pa čak i 18,4 u Letoniji. Prosjek pada BDP-a u Europskoj uniji je 4,7, a jedina zemlja koja je zahvaljujući svojoj ekspanzivnoj monetarnoj politici Središnje banke zadržala gospodarski rast od 1,3% je Poljska u Europskoj uniji. Pa nije ni čudo onda da je došlo do pada u Republici Hrvatskoj robnog izvoza za 21% ili 2 milijarde eura u nominalnom iznosu do pada uvoza za 26% ili 5,3 milijarde eura u nominalnom iznosu. A isto tako zbog međusobne povezanosti pada BDP-a i povećanja nezaposlenosti došlo je do povećanja nezaposlenosti iako znatno većeg nego što to po ekonomskoj zakonitosti pad BDP-a prouzrokuje. Došlo je do 51 tisuću više nezaposlenih na dan 31.12.2009. godine u odnosu na prethodnu godinu, odnosno nezaposlenost je porasla za 21,2%. I u svim gospodarskim prilikama, a posebice u ovim ekonomska politika se svodi na težnju nositelja politike da potiču i promiču one mjere i one pojave koje su društveno poželjne, a suzbijaju one pojave koje su društveno nepoželjne. Vlada je i ranije donijela nekoliko mjera koje su izravno utjecale na očuvanje stabilnosti bankarskog sustava, a što je prioritet u svim fazama gospodarskih ciklusa. Odmah na početku krize povećan je iznos osigurane štednje sa 100 tisuća na 400 tisuća kuna čime je i povećan iznos osiguranih depozita građana sa 60 milijardi kuna na 113 milijardi kuna, a istodobno je dva puta smanjivana obvezna stopa premije koje banke izdvajaju od Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka sa 0,5% na 0,4%, a nakon toga i na 0,32%. Vlada je tim izravnim mjerama i drugim mjerama izravno spasila hrvatski bankarski sustav, krvotok hrvatskog gospodarstva, ali je time spasila i same banke, a i njihove dioničare. Ali na bankarskom tržištu dogodio se jedan tržišni promašaj, jedan ekonomski defekt. Naime, istodobno je došlo do smanjivanja kreditne aktivnosti poslovnih banaka zbog smanjivanja kreditnih plasmana gospodarstvu, ali i zbog smanjenja kreditnih plasmana poduzetnicima i stanovništvu. A istodobno potražnja je konstantno neelastična i ne ovisi niti o cijeni kapitala niti od ponude kapitala. Ona je rasla i konstantan. Ali istodobno nikad bankarski sustav nije bio likvidniji. To je jedan paradoks ekonomski koji najbolje potvrđuje činjenica da je u 12. mjesecu prošle godine dospjela nenaplaćena potraživanja kod banaka su porasla do 30 dana za 1,1 milijardu kuna, a da su nenaplaćena potraživanja od 31 dan do 90 dana porasla za čak 8 milijardi kuna i usprkos tomu kod banaka se pojavio višak likvidosnog potencijala za 4 milijarde kuna i 1 milijardu eura. I istodobno kreditni plasman opada i naravno da u takvoj situaciji, u takvom jednom tržišnom defektu banke traže mogućnost kako plasirati sredstva, ali podijeliti rizik. I opet kako je jedna od najvažnijih uloga države ispravljati tržišne defekte država predlaže ovaj zakon o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak kojega klub HDZ-a apsolutno podržava, jer će ovaj zakon nakon usvajanja postati najefikasnija i najučinkovitija podloga, okvir za gospodarski oporavak. Ovim prijedlogom zakona Republika Hrvatska preuzima pokriće dijela rizika novih kreditnih plasmana u visini 2 milijarde kuna, ali s tim da iznos jamstva ne može prelaziti 50% od glavnice kredita. Dobar je zakonski okvir članka 8. kojim se određuje da jamstva se mogu dati samo za kredite namijenjene za financiranje dovršetka postojećih investicija, za financiranje novih investicija, za obrtna sredstva i reprogramiranje kredita sklopljenih nakon 1. srpnja 2008. godine. Ali čini mi se da bi trebalo razmisliti i o tome da se ovdje u članka ugradi mogućnost i da se iz kreditnih plasmana, s obzirom da je država isto tako dužnik, da se pronađe način i model kako se dijelom iz tih kreditnih plasmana i otplaćuje dug državi, ali dijelom. Pa u tom smislu ja sam i jedan amandman podnio pa molio bih da o tome razmislite. Treba istaknuti odredbe članka 10. kojim je uređeno da jamstva ne mogu dobiti korisnici kredita za kupnju poslovnog udjela ili kupnju dionica ili za otplatu kredita koji su korišteni ranije za kupnju dionica u te svrhe i oni koji nemaju uređen dug prema državi. S obzirom na malo nejasan i nedefiniran termin "uređen dug prema državi" ja sam isto podnio jedan amandman koji jasnije uređuje taj dio pa evo molio bih da se i to uzme u razmatranje. Ovim predloženim modelom zasigurno se poduzetnicima omogućuje lakše dolaženje do kreditnih sredstava kod poslovnih banaka, ali Republika Hrvatska nastoji potaknuti poslovne banke na spremnost kreditiranja i uz očekivanja niže kamatne stope. Međutim, valja naglasiti, da su do sada poslovne banke kada je u pitanju odnos prema poduzetnicima i građanima vrlo često padale na testu profesionalnosti, vrlo često padale na testu poslovne etike, ali i padale na testu društvene odgovornosti. Najtežim vremenima svojevoljno i jednostrano su mijenjali visinu kamatnih stopa na već odobrene kredite, uvodili nove dodatno opterećujuće naknade, smanjivali nove kreditne plasmane, a kamatne stope povećavali na neprihvatljive razine. U najtežim vremenima promjenjivom stambenom politikom zadali su još ionako otežavajuću situaciju stanogradnji, a koja vrlo velik udio ima u ukupnom hrvatskom gospodarstvu. Međutim sada ovim prijedlogom Zakona o jamstvenom fondu banke u Republici Hrvatskoj imaju novu veliku i neponovljivu šansu. Ako se najveće banke ne budu dogovarale oko uvjeta kandidiranja, a kao što su znale do sada nekada raditi u nastupu na hrvatskom bankarskom tržištu, ako spriječe zlouporabu i nenamjensko plaćanje iz kreditnih plasmana, ako ne budu maksimalno iskorištavale ponuđeno jamstvo, ako ugovore fiksne kamate, a ne promjenjive ili fiksne u odnosu jedino na promjenjivi euro libor ili slično. Ako kamatne stope budu stimulativne i prihvatljive na razini europskog okruženja, ako ne bude privilegiranih u dodjeli kredita, a posebno ako ne bude to dodjeljivano isključivo velikim kompanijama i utjecajnim kompanijama. Ako ne budu kreditne plasmane upotrebljavale za naplatu svojih potraživanja ili za naplatu potraživanja drugih banaka ili za naplatu potraživanja tvrtki u kojima su vlasnici ili tvrtki u kojima imaju ekonomski interes. Ako prednost budu davali proizvodnji i izvozu, ako budu brinuli o regionalnoj ravnomjernosti, ako sredstva iz kreditnih plasmana neće završavati kao pozajmice drugim poduzećima, drugim pravnim ili fizičkim osobama i ako iz sredstva iz kreditnih plasmana ne budu završavale u investicijskim fondovima ili tvrtkama u vlasništvu investicijskih fondova onda će se sigurno dobiti konsenzus o tome da su banke položile test društvene odgovornosti, a one to mogu ostvarujući i onaj svoj osnovni cilj ostvarenje profita, ali u jednom razumnom iznosu. Hvala lijepa.
Hvala. U 10,46 je prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta o ovoj točki dnevnog reda. Sada će se, javio se gospodin državni tajnik gospodin Zdravko Marić prije prelaska na pojedinačnu raspravu. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo dozvolite mi par riječi prije nego što prijeđemo na pojedinačnu raspravu. Mislim da smo imali zaista nekoliko kvalitetnih sugestija i komentara u ime klubova, pa dozvolite mi da se na neke od njih i osvrnem. Krenut ću od jedne vrlo važne ja bih rekao varijable u bilo kojoj vrsti poslovnog odlučivanja, pa rekao bih i svakodnevnog odlučivanja, a to je "timing" mjera, nešto što smo čuli već na samom početku rasprave. I mi bi u Vladi isto tako voljeli i htjeli da je bilo mogućnosti i prostora i ranije poduzeti ovakvu vrstu mjere, ali na žalost odgovor na to pitanje je vrlo jasan. Jednostavno nije bilo moguće. Ja ću vas samo podsjetiti sa nekoliko i brojčanih pokazatelja na okolnosti koje su se događale, odnosno koje su se zbivale i u našoj zemlji, odnosno našem gospodarstvu ali i šire. Prije 11 mjeseci prekonoćno, znači kamatna stopa na prekonoćno oročavanje i posudbe banaka na međubankarskom tržištu je bila preko 30%. To je vrlo jasan signal kakva je bila razina likvidnosti u sustavu prije 11 mjeseci. Danas u ovom trenutku banke preko, iznos preko 4 milijarde kuna drže na računu Hrvatske narodne banke uz prinos od 0,5%. Mislim da je to vrlo jasan pokazatelj kako su se okolnosti značajno promijenile. Sada netko si može postaviti pitanje je li moguće da se to nešto dogodi samo od sebe ili preko noći? E tu isto treba vrlo jasan dati odgovor. Sve mjere koje smo mi poduzeli prije svega iz Vlade i naravno Hrvatske narodne banke su dovele do ovoga. Prije svega, ono što smo stalno naglašavali je nužnost bila zadržavanja te financijske stabilnosti i ukupne makro ekonomske stabilnosti. Dakle, stvorili smo preduvjete i uvjete da možemo implementirati mjere, odnosno modele financiranja koje predlažemo. Isto tako, moram vas podsjetiti da Republika Hrvatska vrlo jasno i Vlada se vrlo jasno na početku odredila da neće ulaziti u stand-by aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom, da isto tako nismo dobili nikakve pomoći u smislu nekih pomoći koje su dobivale članice Europske unije, odnosno Europske monetarne unije, eurozone od Europske centralne banke. Dakle, isključivo smo svojim kapacitetima i svojim rezervama koje smo gradili tijekom proteklih godina stvorili ove preduvjete. I samo još isto stvar da kažem. Dakle, ne samo za implementaciju ovih mjera, nego isto tako treba reći i što ste vrlo jasno i čuli poruku i od predsjednice Vlade i potpredsjednika za gospodarstvo, a naravno i od guvernera Hrvatske narodne banke da postoji još i dodatnog prostora za otpuštanje dodatne likvidnosti. Naravno, postavlja se jedno isto vrlo važno pitanje, a to je apsorpcijska moć i sposobnost ukupnog gospodarstva. Zato smo se i odlučili za ovakve mjere koje će gradualno činiti pozitivne efekte ukupnom gospodarstvu. Što se tiče iznosa modela vrlo kratko samo da kažem i pojasnim par stvari. Dakle, u ovom prijedlogu zakona stoji da se osniva jamstveni fond od dvije milijarde kuna. Država jamči na pojedinačni plasman do iznosa 50% što znači ja ću reći teoretski, ali hajmo reći bolje praktično, to znači da se stvara pod pretpostavkom da se ukupni jamstveni fond iskoristi da se stvara kreditni potencijal samo po ovom modelu od 4 milijarde kuna. Međutim, ono što sam rekao i u uvodnoj riječi mi nastojimo putem nadmetanja javnih, putem aukcija stvoriti konkurenciju među bankama koje će aplicirati i nadmetati se međusobno i za iznose tih jamstvenih kvota. Jedan od osnovnih kriterija će biti iznos koji je i banka voljna sudjelovati u riziku. Naravno, što banka bude više voljan sudjelovati u riziku, odnosno manji udio države to će biti prihvatljivija ponuda. Pa ako uzmemo da možda možemo vrlo jednostavno pretpostaviti da u realnim okvirima taj iznos će se kretati od 25% do 50%. Znači, da možemo govoriti čak i o kreditnom potencijalu po ovom modelu čak i do 8 milijardi kuna. Što se tiče kriterija mislim da ste tu na dobrom, odnosno dobru stvar, dobru temu otvorili. Sigurno da je to izuzetno važno. Mislim da vidite i u samom zakonu i to sam rekao i uvodno da smo vrlo jasno definirali osnovne, temeljne kriterije. Isto tako treba reći da u materijalu koji je Vlada Republike Hrvatske već usvojila i koji će biti još dodatno pojašnjen i kroz neke druge akte da će pojedini od tih kriterija biti pobliže definirani. Ali niti jedan od tih kriterija se neće stvoriti i neće biti definiran na način da se to radi bez nekakvih analiza. Mi smo radili i sa bankama i sa HNB-om i zaista nam je cilj zaista da većina poduzetnika, odnosno poduzeća bude raspoloživa, da ova sredstva budu njima raspoloživa. Ovo što smo sada na kraju čuli naravno da je izuzetno važno da se spriječi, odnosno da se preventivno djeluje i da se ukloni nekakva mogućnost dogovora banaka. Ali, ponovit ću riječi što je rekla predsjednica Vlade i potpredsjednik za gospodarstvo, nama je cilj ovim modelom prije svega ukloniti, mislim da se to jasno vidi, kako su oni rekli politički kišobran. Dakle, država, Vlada sa odobravanjem pojedinih plasmana zaista nema ništa. Poduzetnici, ponavljam još jedanput, idu u poslovne banke, ali isto tako nam je interes da se ukloni taj tzv. poslovni kišobran gdje bi eventualno moglo doći u ovakvu situaciju da se banke međusobno dogovaraju. Ponavljam, najčišći i najbolji način da se takvo nešto dogodi je upravo te aukcije, odnosno sustav tih javnih nadmetanja. Što se tiče ovih par specifičnih stvari samo da kažem, dakle ova opaska vezana za HBOR je relevantna, mi smo je uzeli u obzir i na početku. Međutim, moramo biti svjesni postojećih trenutnih kapaciteta HBOR-a. HBOR radi zaista dobro svoj posao, ali oni su u Zagrebu, samo u Zagrebu centralizirani. 40-ak ljudi koji tamo rade vrlo kvalitetno svoj posao na ocjenama analiza kreditnih i inih iako bi poduzetnici prvo išli prema HBOR-u prvo pitanje, odnosno prvi problem je zapravo da bi na taj način HBOR postao možemo reći usko grlo. Iz tog razloga se jesmo odlučili da poduzetnici idu prema bankama, dakle standardna procedura, međutim u konačnici odobravanje i konačnu verifikaciju odobravanja plasmana će dati HBOR, koji naravno radi u ime i za račun države. I naravno isto tako što se tiče ovoga što je uvažena zastupnica Pusić rekla sigurno da se možemo složiti s tim da je i ovaj model, odnosno i ovi modeli financiranja jedna vrlo kvalitetna prilagodba i priprema svih nas zapravo za sustav korištenja naravno još bolji sustav korištenja strukturnih i kohezijskih fondova. Hvala lijepa.
Hvala. Ima još jedna obavijest. Predsjednica Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, gospođa Dragica Zgrebec, zakazala je sjednicu za danas 04. veljače u 14 sati u dvorani "Janka Draškovića", II kat, 202. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pa sigurno da jamstveni fond je spas za mnoge poduzetnike. Ja bih čak se usudio reći da je taj jamstveni fond umjetno disanje koje Vlada Republike Hrvatske daje gospodarstvu za brži oporavak i rast proizvodnje. Država se aktivno uključuje s mjerama koje će pomoći poduzetnicima da lakše dođu do povoljnijih kredita. Sredstava sa kojima će potaknuti likvidnost svojih tvrtki, ali i time ukupnu likvidnost države. Nažalost, dosta je bilo ovdje govora u uvodu o problemima u kojima je Hrvatska tako da 83% industrijskih poduzeća pogođeno je posljedicama globalne krize kroz gubitak tržišta. Najveće žrtve gospodarske krize su prerađivačka industrija koja sigurno ima važnu ulogu u strukturi gospodarstva te je tu građevinarstvo i trgovina. Kod otkazivanja Ugovora o radu najviše su stradali radnici zaposleni na određeno vrijeme. Radnici zaposleni na određeno vrijeme samo u 2009. godini ostali su bez 98 tisuća 343 Ugovora o radu i što je u svakom slučaju itekako značajna brojka. Osim nezaposlenosti u zadnjih godinu dana značajno je porasla i nelikvidnost za gotovo 7 milijardi. U strukturi nepodmirenih obveza do 60 dana dominiraju 4 djelatnosti. To je prvo prerađivačka djelatnost sa udjelom nekih 30,8%, pa poslovanje nekretninama sa udjelom od 21,1%, trgovina sa udjelom od 19,8% i građevinarstvo sa udjelom od 10,17%. Poseban problem su javna poduzeća koja svoje obveze plaćaju po 8 ili 10 mj. sa zakašnjenjem. Zato vjerujem da će sredstva tj. ovaj jamstveni fond pomoći mnogim poduzetnicima da bolje likvidnosti i međusobnom plaćanju koje bi normalno doprinijelo da se nelikvidnost od cca 25, 26 milijardi koliko se sada spominje znatnije umanji. Jamstveni fond će prije svega biti od velike koristi za prerađivačku industriju i građevinarstvo. Pomoći će mnogim poduzetnicima za otvaranje novih radnih mjesta, a i ja vjerujem da će im pomoći da se prekine sa tom lošom praksom, a to je ta praksa neisplate plaća jer nažalost negdje sada imamo u Hrvatskoj 70 tisuća radnika koji rade, a ne prima plaću. Zato podržavam donošenje ovog Zakona o jamstvenom Fondu za gospodarski razvitak i oporavak jer usudio bih se reći da njega čekaju ko ozebli sunce mnogi poduzetnici kao i dobar dio trgovačkih društava jer ne smijemo zaboraviti podatak da od 134 tisuće registriranih trgovačkih društava više od 16% su poduzeća koja su kandidati za odlazak u stečaj. A isto tako dio radnika očekuje da će kroz spas tvrtki sačuvati svoja radna mjesta, a da ne kažem koliko to očekuju oni nezaposleni na Zavodu za zapošljavanje gdje je brojka premašila 291 tisuću, koji čekaju da se i kroz ta sredstva otvaraju nova radna mjesta, znači očekuju svoj spas za zapošljavanje. Sve u svemu na kraju moram reći da svi mnogo očekujemo od tog jamstvenog fonda. Zato je on itekako vrijedan pažnje i treba ga podržati. No, obzirom da je državni tajnik ovdje ja bih želio vam eto 2 neke ideje koje su sindikati me zamolili da vam iznesem pa ako ima prostora da u vidu amandmana vi to još danas vidite. Razgovarali smo to i u Odboru za rad i socijalno partnerstvo, a to su 2 prijedloga gdje kažu da prednost za jamstvo koje bi poduzetnici dobili imaju projekti koji nude zadržavanje postojeće zaposlenosti ili stvaraju mogućnost za otvaranje novih radnih mjesta. To je jedan prijedlog, drugi prijedlog je da se u članku 10. isto doda gdje se jamstva ne daju korisnicima, gdje je definirano kojim se korisnicima ne daju jamstva, ako ima dug prema radnicima, ili ako krši prava radnika. Ustvari što se htjelo postići? Pa htjelo se postići da shvate i oni poslodavci koji ne poštuju osnovne norme prema radnicima, ne isplaćuju plaće da ne mogu ne samo sada po ovom jamstvenom fondu, nego i ubuduće da to bude jedno pravilo očekivati nikakvu pomoć ako faktički oni ne poštuju one osnovne regule koje bi trebali poštivati prema svojim zaposlenicima. Pa eto, ja vas molim ako možete vidjeti da li ta dva prijedloga, ja vam mogu ih dati, mogu se na neki način u vidu amandmana do novog izglasavanja zakona uvrstiti. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Ante Kulušić.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Od druge polovine 2008. godine čitav svijet, pa tako i Republiku Hrvatsku zahvatila je jaka financijska kriza. Vlada je poduzela niz mjera kojima je utjecala na smanjenje proračunske potrošnje. Djelovalo se i na prihodovnu stranu kako ne bi došlo do većeg povećanja socijalnih razlika odnosno kako bi se sačuvala razina mirovina i socijalnih davanja iz proračuna. Nastojala se maksimalno čuvati i razina potpora koje idu prema malom i srednjem poduzetništvu to smo sve imali prilike vidjeti kroz prijedloge državnog proračuna za 2009. godine i 2010. godinu. Možemo biti zadovoljni dosadašnjim naporima koje je Vlada na čelu s premijerkom poduzela da stavi pod kontrolu javne financije. Rad na programima za gospodarski oporavak bio je kontinuiran i sada je rezultirao i prijedlog ovog Zakona koji je pred nama. Važno je ovaj Zakon kojim se uvodi model B financiranja mjera za gospodarski oporavak i razvitak sagledati model A kojim država direktno putem HBOR-a sufinancira kreditne plasmane banaka. Modelom financiranja koji se uvodi ovim Zakonom država putem jamstvenog fonda preuzima dio rizika novi kreditnih plasmana banaka. Jamstva se daju i to je važno još jednom ponoviti za kredite kojima se sufinanciraju nove investicije, ili dovršavanje započetih ali i obrtna sredstva i reprogramiranje kredita ugovorenih nakon 1. srpnja 2008. godine. Modelom B jamstva koji se predlaže zakonom i modelom A izravnog sufinanciranja kredita povećat će se dostupnost financijskih sredstava poduzetnicima. Važno je sudjelovanje i suradnja svih i ne stavljanje u prvi plan uskih vlastitih interesa. Ovdje u prvom redu mislim na banke koje ne bi smjele postaviti lihvarski i zanemariti ogromne napore države, izravno sudjelovanje u smanjenju rizika plasmana. Od njih očekujemo maksimalno snižene kamatne stope. Na poduzetnicima je priprema projekata kojima će povući kreditna sredstva koja im se otvaraju. Očekivani pozitivni efekti ovog Zakona su višestruki, od poticanja gospodarskog oporavka do smanjivanja nelikvidnosti, očuvanja radnih mjesta, i fiskalne održivosti. Sve to nam je u ovom trenutku više nego potrebno, zato podržavam napore i rad Vlade te prijedlog dan kroz Zakon o jamstvenom Fondu. Hvala.
Hvala. Imamo repliku, gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine Kulušić upravo suprotno vašoj raspravi ste rekli da možemo biti zadovoljni kako je naša država Vlada stavila pod kontrolu javnu potrošnju. Upravo suprotno, možemo biti jako nezadovoljni zbog toga i ne govorimo samo mi iz oporbe, govore stručna javnost, govore sindikati i govore i drugi koji sudjeluju u javnom životu Republike Hrvatske, na kraju krajeva govore to i Hrvatski građani. Dat ću vam samo jedan primjer da smo prošle godine odlučili se ne uvesti krizni porez odnosno harač 2,2 milijarde kuna manje bi bilo prihoda planirano u proračunu, da se našao za taj iznos smanjenje javnih rashoda to bi bila konkretna i puno veća pomoć hrvatskom gospodarstvu nego što je ovaj jamstveni Fond. Znači mi idemo upravo suprotno, potičemo javnu potrošnju, ja neću reći, ima mnogo analiza kada se uspoređuju zemlje u našem okruženju, pa da ne govorim sada o Austriji i Njemačkoj koja ima javnu potrošnju ili ajmo reći hladne, fiksne rashode administracije države, pa čak i do 50% manje nego što je to slučaj u Hrvatskoj. Znači upravo suprotno, naša država štiti javnu potrošnju, štiti svoje troškove, ali ne štiti onih 70 tisuća obitelji koji su ostali bez prihoda prošle godine, znači 300 tisuća naših sugrađana gdje je netko u obitelji ostao bez posla i nemaju za život. Štiti sebe a ne štiti Hrvatske građane.
Odgovor gospodin Kulušić. Izvolite.
Gospodine Maras ne bih želio s vama puno polemizirati i prije dvije godine kada je situacija bila bez tih 70 tisuća nezaposlenih što se tiče vaše strane situacija u državi je bila katastrofalna. DA se zaposli još 150 tisuća novih opet bi bila situacija katastrofalna. Prema tome, svaka diskusija izražena isključivo politikantstvom ne vodi ni čemu ni nas niti ovu državu.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Frano LUcić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo danas smo čuli nekoliko izlaganja po pitanju donošenju ovoga novoga Prijedloga zakona i ja također želim reći nekoliko riječi da je upravo ovo vrijeme kada je i Vlada Republike Hrvatske u suradnji sa bankama sa HBOR-om pristupila ovome jednom velikom poslu, a slobodno mogu reći u vrijeme kada je to gospodarstvu zaista i potrebno. Koji je cilj, i što je bit donošenja ovog Zakona svakako je vidljivo da je cilj prevladavanja teškoća u gospodarstvu, jer gospodarstvo je to koje je pokretač svega onoga što nam je bitno za opstojnost i bez gospodarstva jednostavno nema budućnost. Cilj je eliminirati globalnu krizu na Hrvatsko gospodarstvo koja je počela 2008. godine i ja sam već tada govorio da je kriza pomalo došla u Hrvatsku, no ona se svakako produbljivala kako je vrijeme odmicalo. Vlada Republike Hrvatske je donijela i mjere za gospodarski oporavak i razvitak a prvenstveno radi očuvanja radnih mjesta i stvaranje novih uvjeta s time da se svakako misli na povećanje investicija. Također se prvenstveno misli na osiguranje zadovoljavajuće razine likvidnosti o kojoj danas evo govorimo. I svjesni smo da bez likvidnosti nema funkcioniranja. Svjesni smo također da je uslijed ove ekonomske i svjetske krize došlo ne samo do smanjenja likvidnosti, nego je došlo što je po meni najveće i najzabrinjavajuće, došlo je do propadanja određenih tvrtki. Prvenstveno mislim na one koje izvoze, a tiče se i Europske unije i općenito svjetskog tržišta. Tvrtke koje su poslovale, danas više ne postoje i to je ono što zabrinjava, da smo svi mi koji sudjelujemo u gospodarstvu i u bilo kojem smislu gospodarskog razvitka, znamo da je danas teško raditi prvenstveno iz razloga što su pojedine tvrtke ili mnoge tvrtke ostale bez kupaca. To je danas doista zabrinjavajuće možda više nego što se tiče likvidnosti. Ja sam svjestan da bez obzira na teškoće kada govorimo o likvidnosti bi mnogi danas gospodarstvenici pristali na plaćanje i 150 i 180 dana. Ali ovo što sam malo prije rekao, zabrinjavajuće je da su mnoge tvrtke ostale bez kupaca. Dakle nema kupaca, oni su jednostavno nestali. Kada govorimo o svim ovim aktivnostima koje Vlada poduzima, svakako je bitno reći da želi sa ovim mjerama osigurati stabilizaciju prihoda u državnom proračuna. Svjesni smo da ako pojedine tvrtke ne posluju da ako nemaju aktivnosti u gospodarstvu i na svome računu, da istovremeno i prihodi u državnoj blagajni su svakim danom sve manji. Također se želi sa ovim poboljšati i struktura bilance plaćanja, kao što sam rekao i naravno sve ostale koristi koje će proisteći iz ovoga zakona. Koja su to osnovna pitanja i što bi trebalo urediti predloženim zakonom? Ovim zakonom dobivamo uspostavu jamstvenog fonda za gospodarski oporavak i upravo u vremenu kada je gospodarstvo kao što je ovdje već i rečeno doista u teškoj situaciji. Jedino ovakvim poticajnim mjerama Vlada Republike Hrvatske u suradnji sa svim ostalim institucijama može potaknuti gospodarstvo. I bitno je reći da će Republika Hrvatska preuzeti pokriće, djela rizika što do sada nismo imali takve slučajeve i nismo imali ovakva poticanja kao što to imamo danas. Na kreditne plasmane banaka, dakle u onom dijelu će Republika Hrvatska preuzeti dio odgovornosti za plasmane pojedinim poduzetnicima. Koji je cilj svega ovoga? Cilj je prije svega da pokrenemo investicije, da pokrenemo projekte. Svjesni smo da i sredstva koja planiramo dobiti od Europske unije, ne možemo na njih računati ako istovremeno ne budemo imali pripremljene projekte. Također za ovo što danas Vlada priprema su također potrebni projekti u gospodarskom subjektu, jer jedino na takav način sa planiranjem i nove proizvodnje i novih programa potičemo razvoj gospodarstva, potičemo rast proizvodnje i naravno rast dugoročno nezaposlenih ljudi. Ovdje je netko od kolega govorio ili kolegica, da je ovo kratkoročni poticaj mjera, da su ovo kratkoročne mjere. No, poštovani kolegice i kolege, ovo su dugoročne mjere i Vlada ovdje ne smije stati. Ovo je samo jedan prvi korak da u ovom teškom vremenu gospodarske svjetske krize nastavimo i u sljedećim godinama poticati proizvodnju, jer je ovo najbolji način i mogućnost da stvorimo nove aktivnosti, da stvorimo radna mjesta i da dugoročno riješimo problem nezaposlenih ljudi kojih je danas na zavodu doista mnogo. Naravno kroz ove projekte ćemo imati dugoročne investicije i također dijelom obrtna sredstva. Bitno je ovdje napomenuti da će u ime države ovdje jamstvo davati HBOR u ime Vlade, odnosno u ime Republike Hrvatske. I doista je potrebno ovdje naglasiti da je HBOR jedina banka danas u Hrvatskoj pogotovo u ovim teškim vremenima koju interesira razvoj gospodarstva. Ovo je banka koja je u ovom teškom vremenu jedina nudila ruku izlaska gospodarstva iz krize za razliku možda od komercijalnih banaka koje to u ovom teškom vremenu nisu prepoznale. Ovdje je govoreno naravno da komercijalne banke ne prate gospodarstvo u onom smislu a to je da prilagode svoje kamate ovim teškim uvjetima. Siguran sam da u ovom današnjem vremenu niti jedno gospodarstvo ne može poslovati sa kamatom od 12% i da sa takvom kamatom nijedno poduzeće nema budućnosti. I stoga zahvaljujemo i Vlada Republike Hrvatske i HBOR-u koji su omogućili gospodarstvu da prežive, a sa ovim novim fondom da imaju doista budućnost u svome gospodarstvu i u svim onim programima koji će biti započeti. Svakako moram naglasiti, obzirom da dolazim iz Požeško-slavonske županije da će to za moju županiju biti izuzetno korisno pogotovo za one djelatnosti kao što su drvna industrija koja danas trpi najveće terete jer je preko 7 tisuća ljudi ostalo bez posla. Također i broj nezaposlenih u mojoj županiji je tisuću ljudi veći nego što je to bio u 2008. godini. Stoga sam siguran da ove mjere daju garanciju budućnosti proizvodnje koja je danas u ovim teškim uvjetima ugrožena i siguran sam da ćemo i sa ovim poticajnim mjerama uspjeti pronaći nove kupce, jer mnoga su poduzeća ostala upravo bez onih kupaca koje su imali u proteklim godinama. I zato dajem potporu ovome novom zakonu, ovome fondu za spas gospodarstva, jer on dolazi u vrijeme kada je to doista potrebno. Naravno, ima i onih koji kažu moglo je i prije. No, svjesni smo da je 2009. godina i konac 2008. doista bio jako težak i da je situacija na svjetskom tržištu bila daleko drugačija nego što je to danas a siguran sam da ćemo sa ovim sredstvima potaći gospodarstvo i da ćemo se vrlo brzo najprije vratiti u kolotečinu tamo gdje smo bili prije godinu i pol dana a onda sam siguran i sa nastavkom financiranja gospodarstva u idućem vremenskom periodu dakako povećati broj zaposlenih i rast ukupnih prihoda. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije prijave replika. Najprije uvažena kolegica Dragica Zgrebec. Izvolite kolegice.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime, ne negiram da će određeni efekti po ovom zakonu se postići. Međutim, najveći dio onoga što ste vi kolega govorili o ovim mjerama koje su pretočene, jedna od tih mjera pretočena u ovaj zakon neće se postići. A znate zašto? Zato što i vi pa i Vlada negirate uzroke krize u Hrvatskoj i kažete da je to samo refleksija globalne ekonomske financijske krize. Nažalost, nije tako. I izlazak iz gospodarske krize u Hrvatskoj će biti dugotrajan i ne može se ovakvim parcijalnim mjerama ona rješavati. Naime, uzrok naše krize je u sustavu gospodarskom. Mi smo decenijama negirali da je potrebna Hrvatskoj proizvodnja jer smo nju kompenzirali uvozom. Sada kada više nemam sredstava za uvoz sad smo došli u probleme. Mi ne možemo potaknuti gospodarski rast u situaciji u kakvoj smo danas gdje su tvrtke prezadužene da bi se zaduživale ponovo. Mi ne možemo riješiti problem dok imamo ovako visoku javnu potrošnju. Mi imamo gospodarski pad od 6%, istovremeno u proračunu povećavamo rashode za 7%. To je neodrživa situacija. I dok nećemo rješavati gospodarsku strukturu sa jednom pametnom ekonomskom politikom koja se u prvom redu zasniva na tome da rasteretimo gospodarstvo i građane jer nemate vi ni investicija ako investicija nije konkurentna, ako investicija nema plasman, ako građani nemaju kupovnu moć niste ništa riješili. I zato sam ja skeptična da će ovo polučiti visoke rezultate.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Lucić. Izvolite.
Pa gledajte kolegice Zgrebec, ako ćemo svi biti skeptični u ovome slučaju onda danas možemo razmišljati o zatvaranju svih gospodarskih subjekata. Pa doista živimo valjda u nekoj nadi i budućnosti da će i novo neko vrijeme dati određene rezultate. Još jednom ponavljam, ovo nisu kratkoročne mjere Vlade Republike Hrvatske za 2010. godinu. Ove mjere moraju biti dugoročne kako bi gospodarstvo u Hrvatskoj dobilo ono što želimo a to je i otvaranje novih mjesta i povećanje. Pa ja doista vas razumijem ali ja imam pravo na to govoriti jer sam i sudionik u gospodarskom smislu i sudionik ove velike krize i koji sam morao donositi zajedno sa svojim menađerom tvrtki određene odluke koje su doista nepopularne. Ali poštovana gospođo, ako nećemo vjerovati u ovo danas što donosimo sigurno ne možemo ni očekivati bolje rezultate u gospodarstvu. Ali vi ste skeptični općenito prema svemu i doista ne razumijem vaš stav kada je Vlada danas doista donijela ovakvu jednu odluku vi danas ponovno sumnjate u ovaj jamstveni fond. Pa ne znam šta bi trebali napraviti a da bi vi istovremeno podržali odluke Vlade i da bi zajedno činili da sutra u gospodarstvu bude bolje.
Hvala. Za repliku se prijavio i kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Lucić, mi nismo skeptični nego mi smo sigurni da ova Vlada ne može Hrvatsku izvući iz gospodarske krize. A druga stvar koju sam vam htio reći, zavapili ste za potrošačima. Pa upravo ste vi potakli to da potrošnja padne prošle godine u Hrvatskoj dižući ruku za krizni porez, za povećanje PDV-a. U ove dvije godine, 2009. i 2010. 5 milijardi kuna će Hrvatska naplatiti po tim novim porezima kojima je Vlada HDZ-a a među njima unutar vladajuće koalicije osobno i vi koji su uzeli hrvatskim građanima i smanjili potrošnju. 15% je pala potrošnja prošle godine, oko 10% će to biti ove godine. Gospodine Lucić, ne možete s jedne strane vapiti za potrošnjom a sa druge suzbijati na taj način da ljudima uzimate novac iz njihovog džepa da ne mogu trošiti. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Lucić.
Evo, kolega prije da vam kažem ja sam Lucić a ne Lučić. Ali evo dvije godine smo ovdje, susrećemo se, ali evo za drugi puta da znate. Gledajte, vaša općenito politika gledajući SDP-ovu politiku se razlikuje od ove današnje koju vodi Vlada Republike Hrvatske. Naime, zbog čega? Pa zato što ste vi doista u opoziciji i vi na sve moguće načine želite ovoj javnosti se prikazivati i dodvoravati, slobodno mogu reći takvim možda grubim rječnikom, na razno razne načine. Kolega, pa tko je uveo harač kako ga vi zovete? A to nije harač. To je nešto što je ova Vlada morala učiniti a zbog svih onih problema koji su nastali. Vi želite ovoj javnosti uporno prikazati da to nije zbog toga što je svjetska i ekonomska kriza nego isključivo zato što je Vlada učinila određene pogreške. Pa poštovani kolega, kada govorite o haraču pa moram se osvrnuti na vašeg gradonačelnika i na grad Zagreb. 18% ste uveli prireza. Da ne govorim o svim onim nametima koje ste uveli u ovome gradu a na teret građana koji danas doista žive u ovoj teškoj situaciji. Pa zašto to ne govorite šta ste radili 2001., 2002., 2003. kada ste bili na vlasti. Zar vam dovoljno ne govori da ste u biti samo četiri godine od 20 godina uspostave Republike Hrvatske bili na vlasti a to je najbolji odgovor šta i kako građani misle o vašoj politici. Pa nemojte danas u ovim teškim vremenima obmanjivati javnost. Pomozite svima onima a između ostalim i Vladi Republike Hrvatske koja želi poticati gospodarstvo i da što prije izađemo iz ovih teškoća.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavio uvaženi kolega Davor Bernardić. Izvolite, kolega.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Sabora. Moram na početku konstatirati da je skoro dvije godine prošlo od prvih upozorenja iz redova SDP-a o krizi. Skoro dvije godine je prošlo od prvih upozorenja i najave svjetske krize. U ovom trenutku nakon dvije skoro godine prva mjera za gospodarstvo jedino što možemo reći je prekasno s tim da se ne zna kakve će efekte proizvesti što je tužno. A tužno je zato jer je u međuvremenu 73 tisuće ljudi u prošloj godini ostalo bez posla, zato što je broj insolventnih obrtnika povećan na 36 tisuća, zato što je broj insolventnih tvrtki povećan na 26 tisuća, zato jer je u tom roku direktno ugroženo 70 tisuća ljudi i nakon skoro dvije godine od prve najave krize dolazi ova mjera. Jedino što je u međuvremenu povećano su porezi. Povećan je porez na dodanu vrijednost, uvećan je trošak za mobilnu telefoniju i uveden je krizni harač građanima. Povećani su nameti i gospodarstvu i građanima. Što radi Europska komisija pred kraj 2008. godine? Što radi odgovorna Europska komisija? Europska komisija predlaže europski plan za oporavak europskog gospodarstva na 20 stranica sa setom mjera koje su preporuka zemljama da ih provedu. Što radi odgovorna oporba? Odgovorna oporba na čelu sa SDP-om predlaže isto tako prije godinu dana 26 antirecesijskih mjera za izlazak gospodarstva iz krize. Niti jedna od tih mjera nije prihvaćena. U međuvremenu je 73 tisuće ljudi ostalo bez posla, mnoge tvrtke su insolventne, neizvjesna je budućnost radnika u sljedećoj godini jer je prema najavama HUP-a u sljedećoj godini bi direktno moglo biti ugroženo gubitkom radnog mjesta 50 tisuća ljudi, a tada je jedna od naših mjera koja je išla u smjeru oporavka hrvatskog gospodarstva i oporavka tvrtki bila upravo povećanje kreditnog potencijala HBOR-a za kreditiranje gospodarstava. To dolazi sa godinom dana zakašnjenja. I ako se može, ako se želite pozivati na to da je promjenom Vlade odnosno promjenom premijerke došlo do određenih promjena u svakom slučaju u roku od pola godine za prvu mjeru za gospodarstvo je još uvijek prekasno i to je ono što je veliki problem. Kada govorimo o ovom prijedlogu zakona onda se treba napomenuti što i koja poruka se šalje investitorskoj javnosti, onima koji žele investirati u ovu zemlju, onima koji žele otvarati nova radna mjesta. Uz uvođenje tri novih poreza, uz uvođenje hrpe novih parafiskalnih nameta u ovoj prošloj godini smo hrvatskom gospodarstvu otežali, nismo mu pomogli. To je ono što je velik problem. Sada idemo s ovim prijedlogom s tim da se definira par stvari za koje ni poduzetnici ne znaju šta će iz njih ispast, za koje ni poduzetnici ne znaju na koji način će koristiti ta sredstva. Prva stvar je da korisnik kredita zaključno s danom 30. lipnja 2008. godine bio gospodarski subjekt koji nije bio u teškoćama. S time de facto 30. lipnja 2008. godine priznajete kao početak krize, to je bilo prije godinu i pol dana mada ste godinu i pol dana tu krizu negirali. No međutim, što ako je gospodarski subjekt na dan 30. lipnja, na samo jedan dan bio u poteškoćama upravo zbog nepodmirenih tj. nenaplaćenih potraživanja, a za koje mu duguje država ili s državom povezana poduzeća, što u tom slučaju? To znači da on neće biti u prilici spasiti radna mjesta, to znači da neće biti u prilici investirati. Također, tu je pitanje uređenog duga. Država si može dozvoliti luksuz da nekom ne plati, no međutim poduzetnici si ne mogu dozvoliti luksuz da ne plate državi. Prema tome, za one poštene koji redovno podmiruju svoje obveze, ukoliko su i upali u teškoće oni po ovome neće moći koristiti ovaj kredit za saniranje i restrukturiranje, za likvidnost i za sve ono za što se može koristiti, a ovi krediti mogu se koristiti gotovo za svašta. A da je tome tako, da je država jedan od glavnih generatora iz državno povezanog poduzeća nelikvidnosti napravili smo istraživanje za 21 najveće državno javno poduzeće koje ukupno u 2008. godini je imalo nepodmirenih obveza u iznosu od gotovo 7 milijardi. 7 milijardi je trećina svih nepodmirenih obaveza kod pravnih osoba. Država generira gotovo pola i više od pola nelikvidnosti u hrvatskom sustavu. Ono zbog čega su poduzetnici, poduzetnička javnost, oni koji žele investirati i otvarati nova radna mjesta, ne samo zadržati stara, skeptični je zbog toga što zbog bankarskih tajni mi ne možemo objaviti tko će sve biti korisnik kredita i u kojem iznosu. Ovi krediti se daju do iznosa od 60 milijuna. To nije mali novac. Voljeli bi znati da li će među tima biti i crne ovce, da li će biti oni koji su najneredovitiji u plaćanju svojih obveza. To je loša poruka, a s druge strane pomažemo bankama da zaštite svoje plasmane, jer de facto ovime štitimo rizične tj. nešto rizičnije plasmane banaka, a oni za uzvrat ne žele objaviti tj. ne mogu objaviti podatke o onim korisnicima kredita među kojima će možda biti i onih koji nisu zaslužili da dobiju taj kredit. Nesigurnost investicija zbog novih nameta nije klima u kojoj ljudi žele investirati i zbog toga i u prošloj godini su pale strane investicije za 50%. No međutim, ono što se treba zapitati, pola godine od dolaska nove Vlade na čelu sa premijerkom, mi nemamo strateški okvir za razvoj, nemamo što želimo raditi i koju industriju u sljedećem razdoblju želimo razvijati. Španjolska kad je počela predsjedavati Europskom unijom prvi dokument je bio strateški okvir za razvoj do 2020. godine, na tragu svih onih dobrih europskih praksi koje su vezane za zajedničku poljoprivrednu politiku koja se definira na rok od 7 godina, koja je vezana na zajedničku ribarsku politiku koja se također definira na 7 godina. Ono što radi Europa radi kontinuirano, radi na dugi rok, radi s planom, radi strateški, radi za razdoblje od 7 do 10 godina. To je nešto što Hrvatska nema. I stoga samo s čime mogu zaključiti, podržat ćemo ovaj jamstveni fond, no međutim godinu i pol dana nakon krize, nakon pojave krize u Hrvatskoj prva mjera za oporavak hrvatskog gospodarstva smatramo da dolazi prekasno.
Hvala lijepo. Imamo sada nekoliko ispravaka navoda i nekoliko replika. Prvi se za ispravak navoda prijavio uvaženi kolega Frano Matušić. Izvolite, kolega Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega, izgleda da vam računice u SDP-u nisu baš na mjestu. Naime, sve kad bi bio točan podatak koji ste rekli o tome da država generira unutarnji dug. Rekli ste od ukupnog duga koji je preko 20 milijardi kuna utvrdili ste da država 7 milijardi kuna duguje i da je to preko 50%. To ste to, upravo tako ste rekli. Dakle, ta računica ne stoji. Drugo, netočno je da je Vlada tek prvu mjeru donosi sada. Vlada je donosila i prije mjere. Svi znamo o povećanju sredstava osiguranih u bankama. Znamo koliko je pomogla da se bankarski sektor stabilizira što je bio preduvjet stabilizacije zapravo cjelokupnog i sektora gospodarstva. Netočno je da se vrlo malo postiglo od kad je došla premijerka Kosor. Zaboravili ste da su bila dva rebalansa proračuna, zaboravili ste sve ono što je pozitivno napravljeno. A kad ste nudili vaše mjere, onda trebate istaknuti hrvatskim građanima da je među jednom od glavnih mjera bilo zapravo otpuštanje dodatnih preko 50000 djelatnika u javnoj službi. To su bile vaše mjere za navodni spas gospodarstva. Dakle, dodatna nezaposlenost. Preko 50000 radnih mjesta ste htjeli ugroziti na tim vašim vjerovanjima. Dakle, to su i doktori, učitelji. Dakle, nije samo javne službe su sve one službe koje se podrazumijevaju pod tim ne samo činovnici koji bi tako najčešće spominjete.
Hvala lijepo. Idući se za ispravak navoda prijavio uvaženi kolega Dragan Kovačević. Izvolite kolega Kovačević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime, kolega je konstatirao da je ovo jedina mjera koju provodi Vlada Republike Hrvatske ako se računa vrijeme recesije, krize itd. Dakle, to apsolutno nije točno. Naime, mi smo prošle godine povukli niz mjera koje su prije svega značile stabilizaciju državnih financija i s druge strane to su bile mjere monetarne politike. Da te mjere i ti potezi nisu povućeni danas bi imali raspad i financijskog i monetarnog sustava, a one su upravo preduvjet, dakle ta stabilizacija da možemo provoditi i ovakve programe dakle gdje je Vlada uspjela aktivirati i bankarski sustav i svoje institucije kako bi se našim gospodarstvenicima putem ovih jamstava omogućilo novo investiranje i premošćavanja tekuće nelikvidnosti. Prema tome, povućeno je niz poteza i mjera od državne štednje, pa i do svih ovih drugih koje ste i vi nabrojali, dakle kako bi se stabilizirale državne financije, ojačao monetarni sustav, dakle i stvorile pretpostavke za povlačenje i onih poteza koji idu ove godine. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I kolega Davor Huška se također prijavio za ispravak navoda. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, pa evo na tragu ispravke kolege Kovačevića nadopunit ću netočan navod kolege Bernardića koji kaže da su ovo prvi potezi Vlade prema gospodarstvu u Republici Hrvatskoj. Taksativno samo da pobrojimo određene aktivnosti koje su bile tijekom 2008., 2009. a nastavljaju se u 2010. pa tako nastavlja se sa provođenjem programa poticanja međunarodne konkurentnosti gospodarstva Republike Hrvatske za 2009. i 2010. Vrijednost programa samo u 2009. je bila 46,7 milijuna kuna, a povećano u 2010. na 53,6 milijuna kuna. Odobreno je samo u tom programu 160 potpora za izvozno orijentirane tvrtke drvoprerađivačke, tekstilne, kemijske industrije. Snažnu potporu daje i HBOR posebice izvoznicima. Tu je nadalje program poticanja malog i srednjeg poduzetništva za razdoblje od 2008. do 2012. Lokalni projekti razvoja malog gospodarstva za 2009. godinu. Nastavak provedbe nacionalnog plana poticanja zapošljavanja. Nastavak provedbe Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta, a to je samo dio aktivnosti koje je Vlada provela tijekom 2009. i nastavlja u 2010.
Hvala. I sada imamo dvije replike. Prvi se za repliku prijavio uvaženi kolega Marin Jurjević. Izvolite kolega Jurjević.
Hvala. Kolega Bernardić, sasvim ste u pravu kada tvrdite da je jedan od glavnih uzroka ove krize to što Vladajući nikako nisu htjeli prihvatiti uopće činjenicu da se društvo nalazi u krizi onda kad smo iz upozoravali na to. Na splitskom groblju je ovo nije izmišljotina. Zaista postoji jedan nadgrobni spomenik, jedan spomenik na kojem piše "A lipo sam vam govorija da me boli". Dakle, taj kojeg je bolilo to je bilo hrvatsko društvo, a doktor mu nije virova. I to je bila Vlada. Bolesnik je vapija pomozi mi, boli me, a ... [[Govornik se ne razumije.]] E taj koji je napisaja "A lipo sam vam govorija da me boli" moglo bi se kazati za cijelo hrvatsko društvo, "a lipo smo vam govorili da smo u krizi" a vi ste to jednostavno to niste htjeli vidjeti, prikrivali i nazivali ste nas raznim imenima, a naročito vam je omiljeno bilo drago govoriti da smo katastrofičari. A sad zaista jesmo u katastrofi. A vidite, najdalje dokle se stiglo su kvazi filozofske rasprave u ovom Saboru bile, kvazi skolastičke jesmo li u krizi ili recesiji. A slušajte, tu smo di jesmo. Bruto društveni proizvod pao za 6,2%, a neki bi još tvrdili da i nismo tako bolesni, nego je bolesna Amerika pa je karcinom kao što je jedan kolega rekao se malo proširio i na nas. Smijenimo Obamu i riješimo napokon sve naše probleme.
Zgodni prijedlozi, ali kolega Bernardić izvolite. Vi ste se prijavili za odgovor na repliku.
To ste dobro uočili. Sve je bilo samo negiranja. I ispravit ću one koji govore da su ovo prvi potezi. Nije, nisu ovo prvi potezi, jer za potezi mora biti množina. Ovo je prvi potez jer je jedan. A ne možemo miješati redovnu aktivnost HBOR-a, ne možemo miješati redovnu aktivnost programa jedinica lokalne samouprave sa onim što se treba događati za spas gospodarstva u vrijeme krize. Spomenuli ste par zastupnika, niz mjera koje je Vlada uvela. Da, ali bi ih htjeli čuti. Mi ih nismo čuli, o tome se radi. Mi te mjere nismo niti čuli, niti vidjeli. A kad se priča o mjerama monetarne politike, onda se zna da monetarna politika nije u ingerenciji Vlade, nego je u ingerenciji Centralne banke.
Hvala lijepo. I prijava za repliku, uvaženi kolega Goran Marić. Izvolite kolega Marić.
Hvala lijepa. Kolega Bernardiću, u svojoj raspravi ste spomenuli i zakašnjelost ove mjere, pa kažu da je najbolje vrijeme za sadnju drveća uvijek bilo prije 20 godina. I to je točno. Ali je isto tako točno daje uvijek vrijeme za sadnju drveća. Tako isto vrijeme za donošenje mjera za poticanje gospodarske aktivnosti je uvijek i danas i bit će i u buduće. Ali da bi mjere bile učinkovite treba se mnogo toga posložiti, a ponajprije harmonija i usklađenost fiskalne i monetarne politike i djelotvoran bankarski sustav. Ali banke nisu ni bile spremne do sada sudjelovati u takvim projektima jer su one više bile okrenute financiranju onih koji sve čvršće drže financijsku polugu u svojim rukama i plaćajući im pasivne kamate po 7% na depozite od milijarde, dvije ili tri ili četiri kuna. I tek kad su došle do situacije da imaju visoki višak likvidnost tog potencijala onda su bile spremne taj kapital kreditno plasirati s time da čak preuzme i država jamstvo. I ovo je jedna mjera koja nije mogla biti prije donešena upravo zbog ponašanja banaka. Ja jedino čega se bojim da i ovu situaciju neće banke isključivo iskoristiti u svoju korist i samo vide tu svoju šansu, ali to treba sve učiniti pa da bude sa kamatnim stopama što niže jer inače neće biti učinkovito ni djelotvorno. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Bernardić.
Hvala lijepa. Rekli ste da vezano za sadnju drveća nikad nije kasno. Pa ja se slažem da se uvijek može izletavati tj. predlagati nove mjere no međutim ukoliko je Europska komisija neke stvari napravila prije godinu dana, ukoliko je SDP neke stvari predložio prije godinu dana što ste vi uvrijeđeni s time što vas mi na to podsjećamo? To je ono što ne možemo shvatiti. Ne možemo shvatiti da ako su se neke stvari mogle dogoditi prije godinu i pol dana i neke stvari na koje smo upozoravali prije godinu i pol dana da vi negodujete zbog toga, odnosno da se ljutite što vas mi na to upozoravamo. Isto tako ono što treba reći kad su banke u pitanju. U ovoj zemlji se isključivo za funkcioniranje tržišta je odgovorna, za funkcioniranje države je odgovorna Vlada. I ukoliko nije bilo mogućnosti da se neke druge mjere naprave bilo je svakako mogućnosti da se poveća kapacitet HBOR-a. Ono što je SDP predlagao. Mi smo u tom vremenu svjesni situacije predlagali mjere svjesne i prilagođene situaciji. To je ono što smo odgovorno radili, ali nismo to radili sada nego smo to radili prije godinu dana kada je to radila Europska komisija, kada je za to bilo vrijeme.
Hvala lijepo. Slijedi dalje rasprava, a na redu je kolega Goran Marić. Izvolite kolega. Krivo pročitano. Kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Molim ovih pola minute da mi se doda.
Dodat ćemo vam minutu.
Evo na početku da kažem da ću podržati ovaj zakon kao prvu pravu antirecesijsku mjeru koju je ova Vlada, evo netko je već rekao godinu i pol dana nakon što je kriza počela poduzeo. Ono što mene na neki način brine i pokazuje odnos Vlade prema problematici gospodarstva recesije u Hrvatskoj je to da evo danas nema niti premijerke niti ministra financija, potpredsjednika Vlade zaduženog za gospodarstvo da brani ovaj zakon. Ipak ovo nije zakon jedan od mnogih, ovo je prva antirecesijska prava mjera koju Vlada predlaže. Ovakve mjere ili slične su u Njemačkom Bundestagu branili premijerka Merkel, u Državnom zboru u Sloveniji branili premijer Pahor, ali kod nas evo jedan vrijedni državni tajnik brani jedan zakon koji je možda i ključan i koji prvi puta pokazuje neku volju Vlade da pomogne hrvatskim poduzećima, da pomogne hrvatskom gospodarstvu. Znači, kada pričamo o tome da smo prošle godine ušli u duboku recesiju, da je BDP pao 6,5% skoro, da je 73 tisuće ljudi ostalo bez posla, da je nelikvidnost unutar na 25 milijardi kuna, 26, da je zaduženost narasla na 43 milijarde vanjski dug eura, odnos prema Parlamentu, prema hrvatskoj javnosti nije dobar kada nema potpredsjednika zaduženog za gospodarstvo u najmanju ruku, a bilo bi dobro da je ovdje i premijerka Kosor. Kada, znači mi ovu prvu mjeru dobivamo na stol? 2010. godina, drugi mjesec. Kada to rade drugi? Nije ovo jedina takva mjera u Europi i dobro je usporediti se i vidjeti kada su drugi napravili ovakve ili slične mjere. Slovenija 2008. godina, 11 mjesec. Znači, godinu i 4 mj. prije nas. Njemačka 2009. godina, 2 mjesec. Godinu dana prije nas. Pa nemojte gospodo onda tvrditi da smo pravovremeno reagirali. Nismo! Zakasnili smo više od godinu dana i to je direktno posljedica 73 tisuće ljudi koji su ostali bez posla prošle godine i zbog toga treba na neki način i ova Vlada i većina imati povećani osjećaj odgovornosti i reći: "Da zakasnili smo, ljudi su ostali bez posla i na neki način žao nam je, ali sada pokušat ćemo stvari ispraviti." Ali toga nema, vi negirate tu priču. Negirate 73 tisuće obitelji, 300 tisuća naših sugrađana koji su ostali bez izvora prihoda prošle godine. Samo zbog toga što je ova Vlada zakasnila sa mjerama u pomoći gospodarstvu u recesiji. Još jedna stvar, kakva je to mjera bila u Sloveniji? Fond koji je iznosio 5 milijardi eura. 5 milijardi eura su predvidjeli Slovenci da će iznositi takav fond, od toga država sudjeluje direktno sa određenim novcem, a ne u Hrvatskoj gdje se predviđa 2 milijarde kuna, što je otprilike 15-ak puta manje nego što su to jedni Slovenci predvidjeli, a Slovenija je koliko znamo duplo manja zemlja po broju stanovnika od Hrvatske, 15 puta manje, a duplo manja zemlja. I sa druge strane već dosada su realizirali više od pola toga fonda. Njemačka, 100 milijardi eura u ožujku. Od toga 25 milijardi eura je država direktno novca dala u taj fond i pomogla poduzećima i gospodarstvu u Njemačkoj. Ok, Njemačka je 15 puta veća zemlja od nas, znači ekvivalent toga bi bilo 6, 7 milijardi u Hrvatskoj. To je 50 milijardi kuna, a ne 2 kao što vidimo danas. I opet kažem direktno novac iz državnog proračuna da li, u Njemačkoj je to slučaj bio isto kao što bi bio u Hrvatskoj da idemo preko HBOR-a. Znači, dokapitalizacija HBOR-a da se direktno mogu davati krediti. I tu je mene malo zabrinula i u obrazloženju ovog zakona teza koja kaže: "za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati nikakva sredstva u državnom proračunu." Ne, ne, ovo su samo jamstva. Znači, država opet ne daje ništa, daje jamstvo ali se nije odrekla niti kune iz proračuna da bi pomogla hrvatskom gospodarstvu. S druge strane rekao sam maloprije, uzela je 5 milijardi kuna u dvije godine Hrvatskom građanima. Što se tiče poteškoća, teškoća poduzeća, govorimo o tome u Zakonu piše da se 1. srpnja uzima kao taj granični rok. Sjećam se prije godinu i nešto dana Sanader Ivo, premijer tadašnji Republike Hrvatske govorio da nema nikakvih problema, nema recesije, mi se nosimo izvrsno, sjećam se i ministra Šukera, tada još nije bio potpredsjednik Vlade zadužen za gospodarstvo koji je predlagao proračun od 127 milijardi kuna. Sada priznajemo da pola godine ranije ulazi kriterij po kojem se priznaje recesija, ali smo prije godinu dana govorili da recesije nema nikakve i da ćemo mi proći u tom uzburkanom moru kao jedna barka koja će se možda malo zaljuljati ali neće biti nikakvih problema. To nam gospodo govori da tapkamo u mraku i podsjetilo me na jednu scenu, vi ćete se sigurno svi se sjetiti, bio je jedan kultni film u bivšoj državi „Tko to tamo pjeva“ i onda je bio ona scena gdje ima kondukter u autobusu govori „Tko kaže da Miško ne može voziti zavezanih očiju“ i onda je on zavezao Mišku oči i on je vozio autobus na slijepo. E tako mi gospodo u Hrvatskoj se ponašamo, Hrvatska vlada vodi ovu državu zavezanih očiju, tapka u mraku i ne zna kamo će na kraju puta doći. Ali isto tako u tom filmu na užas putnika u autobusu, jer to smo mi svi hrvatski građani koji gledamo kako Hrvatska vlada vodi ovu državu. Dakle, ministar Šuker zaveže oči vozaču a to je u ovom slučaju premijerka Kosor koja onda zavezanih očiju onda na žalost mora voziti autobus i sve Hrvatske građane unutar njega. O Zakonu nekoliko ću reći samo rečenica pošto ću ga podržati. Nadam se da će državni tajnik prihvatiti neke sugestije koje imam konkretno na njega. Prvo u članku 8. koji govori kako su namijenjena sredstva, kome su namijenjena i na neki način na koji rok. Mislim da bi bilo korektno da se u ovom članku predvidi poček najmanje od dvije godine, mi ovu godinu očekujemo daljnji pad bez obzira što je proračun planira … od 0,5% a očekujemo pad od 2 do 3%, sljedeća godina će biti u najmanju ruku opet stagnacija i bilo bi dobro da se regulira poček poduzećima koji dobiju kredite po ovome Zakonu. S druge strane apsolutno je bitno da se pokuša utjecati da kamate na ove kredite budu što niže, 5 do 6% maksimalno i bojim se netko je to isto rekao maloprije, da će banke izvući veliku korist iz ovog Zakona. Možda i najveću u smislu gospodarstva i ovih koji će biti uključeni u cijeli proces, zbog toga što će se sredstva osigurati otpuštanjem obvezne pričuve HNB-a koji plaća 0,75% kamatu bankama za te novce, a sada će banke moći plasirati po 4, 5 ili 6% kamatu i razliku zaraditi, znači 4 do 5% će direktno banke uspjeti zaraditi na ovim transakcijama, što govori, ajmo reći 4 milijarde kune, moguće je nekih 250 do 300 milijuna kuna koji će direktnog profita banke dobiti. Mislim da je korisno ako radimo takve stvari da se pokuša utjecati na što manju kamatu, da se pokuša ići što više preko HBOR-a zato mislim da bi bilo bolje prodati obveznice države HNB-u i novcem koji bi se za to dobilo investirati u HBOR i dokapitalizaciju i kroz HBOR sa niskim kamatama pokušati pomoći tvrtkama. Znači ne zaobići možda u ovom slučaju banke i na taj način ih još možda i posredno prisiliti da snize kamatne stope koje sada imaju za gospodarstvo. Na taj način bi efekt bio puno veći, mislim da se to trebalo na taj način napraviti. Na kraju kažem opet podržavam bilo kakvu mjeru, a ovo definitivno je prva mjera koja je u smislu pomoći gospodarstvu i recesiji i zbog toga ću biti za ovakav Zakon.
Hvala lijepo. Već kao po običaju najprije sa ispravcima navoda krećemo. Uvažena kolegica Neda Klarić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo, gospodin kolega kaže i netočno navodi, da je Vlada prvi put da pokazuje volju da pomogne gospodarstvu. Reći ću vam kolega Maras, jedan podatak da je malim i srednjim poduzetnicima kroz 2008. godinu dodijeljeno potpora u iznosu od 172,3 milijuna kuna što je za 222% više nego u 2007. godini, ali isto tako 29% manje nego u 2006. Malim i srednjim poduzetnicima su pored navedenih potpora u iznosu od 173,3 milijuna u 2008. dodjeljivane potpore od male vrijednosti u iznosu 162,6 milijuna kuna. Dakle na malim i srednjim poduzetnicima u 2008. godini dodijeljeno je preko 335 milijuna kuna potpora u različitim oblicima. Hvala lijepa.
Hvala. Dalje se za ispravak prijavila uvažena kolegica Božica Šolić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo slušajući kolegu Marasa pa ću samo jedan ispravak, iako bih ja mogla njega na sve ispraviti. Ali ispravak je taj, što ste rekli da je Šuker zavezao oči premijerki i da gospođa premijerka vozi na slijepo. Kolega Maras, to nije točno, vi ste toga svjesni, a ja bih vam rekla što je točno, što je činjenica i što vam mogu potvrditi. Da ste vi 10 godina gradonačelniku Grada Zagreba zavezali oči, on vas je postavio za inkasatore, opeljušili ste građane Grada Zagreba, vozeći na slijepo. I Što je danas Holding vaš proizvod, šofer, upropastio zajedno sa inkasatorima, sa SDP-om. To znači da Holding je danas u gubitku oko milijardu kuna, a vi inkasatori iz SDP-a trebali bi odgovarati radi toga.
Hvala lijepa. Ispravljajmo navode. Idući se javio kolega Huška. Izvolite.
Pa gospodine potpredsjedniče, isto vezano za užas putnika odnosno građana Republike Hrvatske koje vodi Vlada Republike Hrvatske na čelu sa premijerkom gospođom Jadrankom Kosor. Nije točan navod, a to je jednostavno vidljivo iz toga što građani već dulje vrijeme daju jako dobre ocjene radu Vlade, posebice premijerke koja je duže vrijeme najpopularnija političarka u Republici Hrvatskoj. Evo toliko o užasu građana koji se boje premijerke i Vlade koji nas danas vodi u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepo. Dalje prijavio se za ispravak uvaženi kolega Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa ispravio bih netočan navoda kolege Marasa koji je konstatirao da država nije spremna i po ovom zakonu ne izdvaja niti jednu kunu za ovaj jamstveni fond. Naime, ja ću se u ispravku poslužiti sa ovime što piše u ocjeni potrebnih sredstva za provođenje zakona, gdje se kaže: "Za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati sredstva u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2010. godinu", što je točno jer jamstveni fond treba profunkcionirati, kredite prvo treba dati "dok će se za sljedeće proračunske godine planirati iznos sukladno proračunskim propisima, a temeljem podataka o korištenju sredstava iz predloženog fonda". Dakle, kada tek krediti stupe na snagu kada se počnu koristiti kada se vidi da li otplaćuju uredno ne, da li su rizični, da li su naplativi itd. država preuzima svoj dio rizika i to jamči sa sredstvima državnog proračuna. Prema tome, ova konstatacija nije točna.
Hvala. Prijavu za ispravak navoda također je dala uvažena kolegica Ivanka Roksandić. Izvolite kolegice.
Gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Maras vi ste vrlo slikovito to opisali pa ću ja pokušati ali ne vjerujem tako slikovito odgovoriti ali me ova rečenica naročito potakla da vam odgovorim. Hrvatska Vlada vodi ovu državu zavezanih očiju. To je točno iscitirano ono što ste vi rekli. Ne. Vlada je kolega Maras širom otvorila oči. I uz čitav niz onih poticaja da ne ponavljam koje je navela kolega Klarić je i ovaj jamstveni fond. Jamstveni fond koji prije svega ima zadatak da gospodarski pomogne oporavak i razvitak gospodarstva. Samo još jedna u nizu malih kockica koje Vlada slaže da bi osnažila gospodarstvo, da bi osigurala poduzetnicima kakav takav, kakvu sigurnost koju oni mogu dobiti da se spase u ovom trenutku tisuće onih koji očekuju ovo da ne bi morali zatvoriti svoja poduzeća i svoje tvrtke. A to očekuju i oni koji rade. Upravo zato da bismo smanjili ono o čemu ste i vi govorili, a to je sve veću i veću nezaposlenost. Dakle, širom je Vlada otvorila oči, ne vozi zatvorenih očiju.
Hvala. I kolegica Vesna Buterin je također prijavljena za ispravak navoda. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa ispravljam netočan navod kolege Marasa koji kaže da hrvatska Vlada vodi ovu državu zatvorenih očiju. Upravo suprotno kolega Maras, dokaz tome je da je do sada u ovome Hrvatskom saboru doneseno niz anitirecesijskih mjera, da je Vlada donijela niz antirecesijskih odluka kojima se Vlada bori upravo bori protiv ove ekonomske i gospodarske krize. Dokaz tome da premijerka gospođa Jadranka Kosor itekako odlučno i uspješno vodi ovu državu, jest činjenica da je upravo ona proglašena osobnom i političarkom godine. Hvala.
Hvala. Prijavu za repliku na izlaganje kolege Marasa dao je uvaženi kolega Goran Marić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolega Maras kritizirajući mjere Vlade, kolega Maras, uspoređivali ste ih sa mjerama koje su donosile države u Europskoj uniji ali ste samo malo pomiješali stvari. Naime, spominjali ste mjere koje su većine europskih zemalja donosile u okviru monetarne politike i središnjih banaka, a ne fiskalne politike. Kazali ste isto tako da je donošenje mjera prouzročilo porast nezaposlenosti od 70 tisuća ljudi. Ne želim ispravljati netočne navode, ali ipak to spada u kategoriju jednu slobodnu interpretaciju, a ne činjenica. Naime, nadam se da ste čuli Okunov zakon koji kaže: "2% pada BDP-a prouzroči 1% porasta nezaposlenosti". U Hrvatskoj pad BDP-a 6,2%, a porast nezaposlenosti 21%. Očito je da su otpuštali i one kompanije i oni gospodarski subjekti zaposlenike kojima nije pala poslovna aktivnost, kojima nisu opali prihodi, ali koji nisu bili zadovoljni sa ostvarenim profitima i onako velikima pa su još htjeli veće profite. U državi u kojoj, a u Republici Hrvatskoj 4,5 milijuna ljudi u 8 godina ostvareno je neto dobiti 222 milijarde kuna ili 32 milijardi eura, ne bi smjelo biti 291 tisuću nezaposlenih ako su svi gospodarski subjekti odgovorni, a niti bi trebalo biti gladnih. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi kolega Goran Maras.
Hvala lijepo. Kolega Marić vi ste djelomično u pravu. Otpuštali su i oni koji imaj, niste potpuno, a reći ću vam gdje niste. Otpuštali su i oni koji možda nisu imali potrebe. Ali nažalost ne govorimo tu o poduzetnicima i njihovoj odgovornosti za stanje u hrvatskom gospodarstvu nego o vladinoj. Vlada je odgovorna da li je ovoliko ili onoliko ljudi novih zaposleno, odnosno ako je zaposleno ide u zasluge, ali ako 73 tisuće u Hrvatskoj izgubi posao, tu nema pozitivne ocjene niti prolazne ocjene niti za jednu vladu, pa tako ne može biti ni za ovu. A s druge strane govorio sam o mjerama, u Njemačkoj je slučaj da je njemačka Vlada te novce plasirala u suradnji sa centralnom bankom preko njemačkog HBOR-a. Znači ovaj slučaj koji će se vjerojatno desiti u još nekim mjerama u Hrvatskoj. Radilo se o 100 milijardi eura od kojih je njemačka Vlada osigurala 25 milijardi eura u kešu, a 75% u jamstvima. Hrvatska Vlada je osigurala 2 milijarde kuna, nula u kešu, 2 milijarde kuna u jamstvima.
Hvala. I zadnja prijava za repliku kolega Bernardić. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani kolega Maras, ono što ste se zapitali, a zapitali ste se s pravom je da za potrebe jamstva neće biti potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu. Neće biti potrebno ove godine, ali će biti potrebno svake sljedeće godine, ali zato ove godine za neke druge stvari. Za veliku javnu potrošnju već za dvije točke dnevnog reda potvrđujemo ugovor o zajmu novih 200 milijuna eura od Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Znači i za ove dvije točke već imamo nove zaduženje koje će ovaj Sabor ratificirati. I kada je bilo govora o proračunu, kada je bilo govora o rebalansu proračuna i o antirecesijskim mjerama vlade kroz dva rebalansa proračuna, onda treba biti iskren i reći da su i rebalansi proračuna napravljeni i rađeni isključivo zbog toga da se mogu namaknuti dodatna sredstva kreditnim zaduženjem. Sada u narednom periodu dok ne bude novih zaduženja za to neće biti potrebe ovih par mjeseci. No međutim, kad ste govorili o tome od kuda će Vlada pribaviti sredstva evo Vlada pribavlja sredstva na različite načine, već za dvije točke ćemo raspravljati o novom kreditnom zaduženju.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Maras.
Hvala lijepo. Kolega Bernardiću, ono što ste rekli pogodili ste pravu bit. Nema pravih stvari, nema strukturnih reformi. Evo Sanaderova Vlada u šest godina je doktorirala na jednom procesu. Kada je problem smisli nešto na drugoj strani da problem izgubiš iz vidokruga i stvara dojam u javnosti da si uspješan. Pa mi smo šest godina slušali kako je Sanaderova Vlada uspješna, a sada evo Sanader je kriv za sve. Šest godina su se hvalili njegovi potezi itd., a gdje nas je to dovelo? U minus BDP 6,5%, u 350 tisuća nezaposlenih koji će biti vjerojatno do kraja godine itd. I upravo ovaj potez ove Vlade je otprilike u tom smjeru sa što manje truda, sa što manje odricanja i radi se samo o 2 milijarde jamstava skreni pogled sa onih pravih problema i stvori dojam da se nešto radi. Nažalost, ovo nije dovoljno. Mi gospodo moramo krenuti u strukturne reforme, rezati javnu potrošnju, na neki način napraviti bolne rezove u ovom društvu ali očito da to ova Vlada nema snage i da ona nastavlja po staroj špranci uhodanoj Sanaderove Vlade zadnjih šest godina stvori dojam da se nešto radi a u biti prave stvari, prave reforme nemoj dirati i nemoj raditi.
Hvala lijepo. Slijedi dalje rasprava za koju se prijavila uvažena kolegica Gordana Sobol.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Nekoliko rečenica bih rekla oko samog zakona ali bih prije samog zakona podsjetila. Najprije da kažem da sam zadovoljna što je zakonu konačno i određen jedan datum, to je 1. srpanj 2008. godine od kojeg je kako i svuda drugdje tako i u Hrvatskoj očito počinje računati kada su počele veće teškoće uzrokovane gospodarskom krizom. Ja želim sve nas ipak podsjetiti da je još krajem listopada 2008. godine održan jedan veliki skup gospodarstvenika koji je simbolički tada nazvan "5 do 12" i gdje su gospodarstvenici od Vlade Republike Hrvatske tražili da učini nešto obzirom na to da su se učinci gospodarske krize počeli itekako osjećati u Hrvatskoj. Početkom 2009. godine na jednom sastanku Hrvatske udruge poslodavaca upozoreno je tada, dakle početkom 2009. godine da broj dnevno novonezaposlenih samo u prerađivačkoj industriji dostiže već tada brojku od 150 i da će se do kraja 2009. godine broj novonezaposlenih na burzi rada samo iz te industrije biti veći od 50 tisuća. Tada vas podsjećam da je Hrvatska udruga poslodavaca predstavila i svoj paket hitnih mjera za spas industrijskih radnih mjesta koje je između niza mjera tada, dakle početkom 2009. godine HUP je predložio da se između ostalog i osnuje interventni garancijski fond Vlade. Molim vas gospodo, to je dakle bilo prije ravno godinu dana. I pogledajmo si jedni drugima u oči i recimo si u to vrijeme početkom 2009. godine od strane Vlade na neki način bila je da tako kažem "zabranjeno" govoriti riječ "kriza". Izgovoriti tu riječ ovdje u ovom Hrvatsku saboru bilo je dovesti se u situaciju da te se optuži da si u najmanju ruku katastrofičan. Osobno sam ja to također doživjela od ministra financija kada sam mu postavila jedno zastupničko pitanje. Danas smo dakle početkom 2010. godine, Vlada konačno dolazi sa prijedlogom ovakvog jednog zakona koji govori o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak. I naravno da će u ovoj sabornici svi barem što se SDP-a tiče podržati ovaj zakon kao jednu od mjera koja istina mi tvrdimo sa velikim zakašnjenjem dolazi i koja je trebala biti ne prije tri mjeseca, četiri mjeseca ili šest mjeseci nego najmanje prije godinu dana. I sigurno i tada da je bilo volje i da je bilo želje od strane tadašnje Vlade odnosno sadašnje Vlade da se sa ovakvim prijedlogom zakona moglo ići. Zašto ovo govorim? Zato da upozorim na još jedno. Naime, Vlada najavljuje i ovaj dio koji je vezan uz osnivanje gospodarskih fondova. Ja vas podsjećam pa pogotovo vi koji više pratite ovaj dio koji je vezan uz fondove i pomoć od strane Europske unije, članice Europske unije su još od početka 2009. godine pojačavale potpore gospodarstvu pa je onda Europska komisija u travnju 2009. godine donijela tzv. privremeni okvir za mjere državnih potpora za pristup financiranju u novonastaloj financijskoj i gospodarskoj krizi. Njime je članicama Europske unije ali po onom kako iščitavam iz upozorenja i stručnjaka odnosno ekonomista i Hrvatskoj koja od potpisivanja Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju treba primjenjivati pravila Europske unije o potporama omogućeno jače podupiranje poduzeća koja su se našla u teškoćama. Taj okvir Europske komisije je u "Narodnim novinama" u Hrvatskoj objavljen u svibnju 2009. godine. Mi smo danas u veljači 2010. godine i mi tek najavljujemo da ćemo sa tako nečim ići. A zašto ovo govorim? Najviše zato što upozoravam da ovaj privremeni okvir vrijedi do kraja 2010. godine pa se onda postavlja pitanje hoćemo li makar ovo u ovom dijelu stići makar nešto iskoristiti, pa molim državni tajnik je tu, možda će u svojoj završnoj riječi reći nešto oko toga jer je nepovratno izgubljeno praktički sedam, osam mjeseci. Kad govorimo o ovom prijedlogu zakona samo nekoliko rečenica i nekoliko razmišljanja i prijedloga za eventualno poboljšanje. Ono što mi se čini da je kod ovog prijedloga zakona najbitnije i vjerujem da ćete se tu složiti sa mnom a to je da kod provođenja zakona odnosno kod donošenja, kod onoga što ćemo mi unutra zapisati a još više kod provođenja zakona bude osigurana maksimalna transparentnost, transparentnost u smislu onoga tko će dobiti jamstva od države. Mislim da je to izuzetno bitno jer do sada se u nekim drugim stvarima, o tome ću kad budem govorila o jednom članku zakona, ipak pokazuje da te transparentnosti nije bilo. Također kad govorimo o ovom zakonu vezano uz članak 10. koji govori o tome kome se jamstva neće dati, dakle tko na neki način ako se natječe neće imati uvjeta pa se tu sad neke stvari nabrajaju, između ostalog kaže ako korisnik kredita nema uređen dug prema državi, a ja postavljam pitanje, jučer sam ga postavila čini mi se i na sjednici Odbora za rad i socijalno partnerstvo šta je s onima koji su u poteškoćama zato što država njima duguje? Šta je sa tim poduzetnicima? Drugo, kako će se i da li će se moći spriječiti situacije da npr. neki veći poduzetnici koji imaju veću, ajde da tako nazovemo, tržišnu moć konkuriraju na ovome, a imaju istovremeno dugove prema svojim dobavljačima koji su puno manji i puno slabiji od njih, da li će se eventualno njima takvim velikim poduzetnicima ako se natječu za ova jamstva npr. ograničiti ili im uvjetovati da prvo podmire dug svojim nabavljačima. Mislim da bi o tome trebalo voditi računa i da bi to trebalo pisat ili u ovom zakonu ili o tome pisati u nekakvim dodatnim onim dakle podzakonskim aktima koji će se izraditi. Dakle izvolite gospodo, dobit ćete jamstvo, ali od toga podmirite dug svojim dobavljačima ili im makar smanjite onaj obavezni rok plaćanja na nekakvu razumsku mjeru. Vezano oko članka 8. i na što je namijenjeno financiranje jamstava prema ovom zakonu. Ja podupirem prijedlog pet sindikalnih središnjica i ja ću i podnijeti amandman u tom smislu da se u članku 8. doda novi stavak, još dakle dodatni stavak 5. gdje će stajati da prednost imaju oni projekti koji zadržavaju postojeća radna mjesta, odnosno imaju šanse za otvaranje novih radnih mjesta. Ovo govorim stoga što isčitala sam neke materijale koji se odnose na davanje potpora tekstilnoj industriji gdje se utvrdilo da su potpore, dakle državne potpore davale pojedinim poduzetnicima iz te branše, a da su oni nakon toga zatvorili određeni broj radnih mjesta. Dakle, osobno podupirem stav sindikalne središnjice i u tom smislu ću dati amandman. I konačno, vezano uz onu transparentnost o kojoj sam govorila. Mislim da se to može postići dodatno i kroz ovaj prijedlog zakona pa bi se u članku 16. gdje kaže u stavku 1. da je HBOR dužan izvješćivat Ministarstvo financija o danim jamstvima, naplaćenim jamstvima, povratu sredstava s osnovu naplaćenih jamstava. Dakle, mislim da bi se trebalo uvesti i ono da se možda recimo nakon svakog kruga dodjele sredstava objave transparentno firme koje su ta sredstva dobile, uz sve ovo dalje što HBOR će biti dužan Ministarstvu financija podnositi. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepo. Za repliku se prijavila kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite, kolegice.
Kolegice, kad postavljate sasvim normalna pitanja u svezi se radom jamstvenog fonda za gospodarski oporavak ona ne nailaze odgovor niti kod onih koji bi trebali, koji su sutra učesnici, koji će operativno provesti ovo što je ovdje ovim prijedlogom zakona i zamišljeno. Naime, svi dobro znamo da je povijest dugačka i neslavna fondova u Hrvatskoj. Bojim se da će tako biti i s ovim. Naime, u razvojnoj banci ne daju nikakve, ne znaju dati konkretne odgovore, tako je i s ostalim bankama, ne znaju po kojim kriterijima će se dijeliti krediti. Ne znaju to dakle ni banke, a još manje poduzetnici. Dakle, bojim se da je sve ovdje opet nešto već viđeno, još od 2004. godine, onog velikog famoznog gospodarskog ili kako se tada još nazivala i ofanziva, izvozna ofanziva. Pa sjetimo se onih putovanja po Americi, po Kanadi o nekim gospodarstvenicima kojima će doći. Dakle radi se ponovo, sve je izvjesno, nemamo odgovor na temeljna pitanja, ponovo o jednom velikom spinu kojim se sada ovako dobro figurira u javnosti, ali kad se vide rezultati toga doći će onda opet neki drugi fond, neka druga priča, a glasnogovornik će vjerojatno tada opravdavati i iznalaziti raznorazna opravdanja kao što sada nastupa u svezi našeg najveće projekta koji je tako gospođa Kosor prezentirala, gradnja autoceste u Crnoj Gori gdje su se tamo svi uredno naslikavali, a sada Mehun mora tražiti opravdanja.
Odgovor na repliku, kolegica Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa kolegica ustvari u pravu ste. I proteklih pa evo i samo protekle godine u ovom Saboru su donijeti neki zakonski okviri, neki zakoni predloženi od strane hrvatske Vlade koji u konačnici se pokazalo da ustvari nisu donijeli nikakav efekt, a podsjetit ću samo da smo u okviru rasprave o očuvanju radnih mjesta, sjećate se mi smo skidali jednim zakonom naknade nezaposlenima da bi se tada je rečeno, taj dio sredstava usmjeravao u onaj dio pomoći koji bi išao poduzetnicima da očuvaju radna mjesta. Svjesna sam ja toga da od, ne samo ja nego egzaktni pokazatelji su da od takvih prijedloga zakona nažalost nije bilo ništa. Ja ću ovako reći, ja se iskreno nadam da od ovog zakona će ipak nešto biti, ali da ako se već sve toliko promijenilo u ovoj državi kako nam to sugerira HDZ, onda se nadam da će se promijeniti i to da ako nakon hvale jednog zakona koji Vlada predlaže se nakon nekog vremena ustanovi da taj zakon apsolutno nema efekata i da samo dodatno služi da bi se na netransparentan način izvlačila sredstva uz garanciju države, da će onda konačno biti vrijeme da netko za to i odgovara. Hvala.
I za repliku se prijavio uvaženi kolega Dragutin Bodakoš. Izvolite, kolega.
Hvala lijepo, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice Sobol, spomenuli ste sigurno ovaj članak 8. koji je jako bitan, pitanje i dodjele ovih jamstava Pa jedan od segmenata, a posebno vezan za reprogramiranje kredita ugovorenih nakon 1. srpnja 2008. godine odnosi se upravo na poljoprivrednu proizvodnju. Ona je u 2008. godini bila 22,16 milijardi kuna po tekućim cijenama, znači 10% više. To je najveći valjda porast poljoprivredne proizvodnje, vrijednosti te proizvodnje. Na osnovu toga normalno da su se stvarali i porasli inputi, gorivo, gnojivo itd. Međutim, u isto vrijeme u 2009. godini dolazi do stalnoga pada, odnosno pada tih cijena poljoprivrednih proizvoda, a u isto vrijeme kroz državne programe u razvoj stočarstva, otkup zemljišta, kapitalna ulaganja u mehanizaciju ljudi su se zaduživali odnosno određena poduzeća, da li obiteljska gospodarstva ili poljoprivredna poduzeća. U takovoj situaciji potrebno je svakako da se i ova reprogramiranje kredita koji su nastali poslije 1. srpnja 2008. godine za poljoprivredu svede u ovaj dio jamstava. A zbog čega? Pa zbog toga što pojedini proizvođači mlijeka koji su bili i koji su i zaduženi čak i do 17 i 20 milijuna kuna ako im se ne omogući reprogram farme koje su nastale, koje su proizvodile mlijeko, a znademo kakva je bila situacija sa cijenom mlijeka tako je farme, vrlo lako će doći u poteškoće da će biti prodane, odnosno da će se banke ih dobiti i prodati. Međutim, postavlja se pitanje kome bi se prodale i odnosno na koji način bi taj povrat kreditnim sredstava banke mogle i ostvariti. Upravo zbog toga mislim da je bitan i vezano za kredite koje je poljoprivredna proizvodnja dizala poslije 1.8. Hvala lijepa.
Nema potrebe za odgovor na repliku, pa idemo dalje sa raspravom. Uvaženi kolega Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo, pred nama se nalazi kako znamo svi Prijedlog zakona o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak. Ovo je samo jedna u nizu mjera Vlade Republike Hrvatske koja se poduzima i koja je poduzeta za oporavak gospodarstva u Republici Hrvatskoj. Pobrojao sam tijekom rasprave, taksativno nabrojao cijeli niz mjera u protekle dvije godine koje je Vlada Republike Hrvatske oduzima. A isto tako pred nama će vjerojatno uskoro biti i dodatne mjere koje su u pripremi. Ovim zakonom predlaže se uspostava jamstvenog fonda za gospodarski oporavak i razvitak putem kojeg će Republika Hrvatska preuzeti pokriće dijela rizika novih kreditnih plasmana. Namjera je prije svega potaknuti pokretanje investicijskih projekata koji će donijeti pozitivne učinke za hrvatsko gospodarstvo. Povećanje kreditnih plasmana kroz ovaj model financiranja doprinijet će rastu proizvodnje, zaposlenosti, konkurentnosti hrvatskih poduzetnika, očuvanju postojećih radnih mjesta i naravno stvaranju nove dodane vrijednosti. Projekti koji se smatraju prihvatljivim u ovom modelu usmjereni su prije svega na dugoročne investicije. Znači, na nove projekte, a dijelom i na kreditne plasmane za financiranje obrtnih sredstava. Davanje jamstva u okviru ovog modela provodi Hrvatska banka za obnovu i razvitak u ime i za račun Republike Hrvatske po naprijed utvrđenim kriterijima i procedurama što uključuju određenje jasnog, transparentnog okvira za postupanje. Treba reći da na hrvatskom tržištu ima sve više kreditnih sredstava. Kroz ovaj fond jamstveni osigurat će se najmanje 4 milijarde novih kreditnih sredstava za hrvatske gospodarstvenike, a ako se samo malo poigramo sa mogućnosti da banke na aukciji ponude 70% preuzimanja rizika, da država sa ove 2 milijarde jamči 30% na primjer rizika koji će pokriti kroz jamstveni fond dobivamo kreditni fond od 6 i pol milijardi kuna za hrvatske poduzetnike. Banke će se na natječaju, odnosno aukcijama boriti za kredite, nadamo se da će se boriti da dobiju što više kreditnih sredstava na ovaj način, a osnovni kriterij koji su ovdje pretpostavljeni je upravo udio rizika koji preuzima poslovna banka, znači što veći postotak ako preuzme banka. Ponovno se povećava kreditni potencijal u ukupnom i naravno visina kamatne stope gdje je cilj smanjenje kamatne stope za naše poduzetnike. Do sad je u Hrvatskoj, a posebice na ratom stradalim područjima, na područjima posebne državne skrbi poduzetnicima bilo teško osigurati potrebna jamstva bilo kroz hipoteke, bilo kroz ostale instrumente jamstava bankama. Jer kriteriji banaka su sve stroži. Rizik koji preuzimaju banke s vremenom je postojao sve veći, pa tako primjerice kad banke poslovne naravno idu na teren i procjenjuju nekretnine poduzetnika koje nude za hipoteke, za osiguranje svojih kredita na ratom stradalim područjima, na područjima od posebne državne skrbi. Vrijednosti istovjetnih objekata znaju biti i po nekoliko puta, pa možda i desetaka puta smanjene od bankarskih procjenitelja u odnosu na područja Hrvatske gdje nije bilo ratnih stradanja. A upravo na tim područjima gdje se obnavlja i razvija poduzetništvo i gospodarstvo, na područjima od posebnog državnog interesa Republike Hrvatske trebaju dodatne injekcije poduzetnicima kroz povoljne kreditne aranžmane sa poslovnim bankama. I do sad je tu značajnu i veliku ulogu odigrao upravo HBOR koji je imao određene povlaštene kriterije tako ću reći za gospodarstvenike sa područja posebne državne skrbi. Znači, garancija, jamstva koje nudi u ovom trenutku Vlada Republike Hrvatske kroz ovaj jamstveni fond daleko će naići na bolji prijem kod poduzetnika sa ratom stradalih područja, sa područja posebnog državnog interesa jer će moći na ovaj način svoj vlastiti nekakav garancijski potencijal, jamstvo koje će preuzeti i rizik banka poslovna, te ovo jamstvo koje je izuzetno značajno od strane Republike Hrvatske moći steći uvjete za podizanje kredita i za obrtna sredstva i za nove investicije kako je ovim programom i predviđeno. Kod ovog programa treba paziti još na jednu stvar, da eventualno smanjenje kamatnih stopa koje očekujemo da će doći sa naslova poslovnih banaka banke ne prebiju kroz različite naknade koje su prakticirale uvoditi kod različitih kreditnih aranžmana, pa tako formalno bude smanjena kamatna stopa za poduzetnike, ali tu se na taj kredit nakaleme različite naknade od naknade za odobrenje kredita, od naknade za korištenje kredita, naknade za prijevremenu otplatu kredita i različitih drugih nameta koji nisu vidljivi kroz kamatnu stopu. Pa evo molim da se tu stvarno posebna pažnja kod ugovaranja poslova sa komercijalnim bankama posveti tome da uz kamatnu stopu koja će vjerojatno biti daleko povoljnija nego što je danas u poslovnim bankama zahvaljujući ovom jamstvenom garancijskom jamstvu Vlade Republike Hrvatske da poslovne banke ne bi pokrivale tu smanjenu kamatnu stopu kroz različite naknade koje mogu, kojima mogu opteretiti krajnjeg korisnika kredita, u ovom slučaju poduzetnike. Na kraju želim reći da je dobro da se koristi postojeći instrumentarij koji imamo u RH i koji se pokazao kao izuzetno dobar, to je Hrvatska banka za obnovu i razvoj, a ne da se gubi vrijeme, a vjerojatno i zasigurno i novac da se organiziraju nekakve nove agencije koje bi posredovale prema poslovnim bankama za korištenje ovog jamstvenog potencijala. Poduzetnike treba pozvati već sada, već danas da krenu prema poslovnim bankama, da podnose zahtjeve za kredite koji će biti odobreni kroz ovaj program kako bi banke u trenutku otvaranja aukcije imale već određeni fond zahtjeva za kreditima kako bi mogle ići sa određenim zahtjevima za ukupnom masom kredita i naravno kalkulirati sa kamatnim stopama koje su poslovnim bankama posebno interesantne. Sa postotkom jamstva gdje sam siguran da će ovih 50% predviđenih kroz 2 milijarde doživjeti smanjenje, odnosno da će ukupan fond kreditni biti u najmanju ruku 5, 6, a u slučaju 30%-nog jamstva države i 6,5 milijardi novih kreditnih sredstava za poduzetnike. Uz to još jedna dobra vijest uz ovu povećanu štednju građana gdje se stvaraju slobodna kreditna sredstva očekivani pad pasivne kamatne stope za štednju došlo je i dolazi evo u ovim trenucima do smanjenja od strane HNB-a prema poslovnim bankama obvezne pričuve za 1% što oslobađa komercijalni bankama dodatnih gotovo 3 milijarde, preciznije 2 milijarde i 900 milijuna kuna, slobodnih sredstava koja udružena sa ovih očekivanih 5,6 pa možda i više milijardi iz ovog programa stvarno stvaraju jedan izuzetno vrijedan i visok kreditni potencijal za poduzetnike na cijelom području RH. Naravno uz očekivan značajan pad kamatnih stopa za gospodarske projekte iz ovog programa. Na kraju treba reći i to smo čuli i od državnog tajnika da Vlada priprema i za druge poduzetnike koji neće moći udovoljiti kriterijima iz ovog programa određene modele za njihov gospodarski oporavak, za njihov gospodarski razvoj i sa nestrpljenjem očekujem da se ti prijedlozi pojave ovdje na Saboru i da o njima raspravimo. Naravno dajem punu podršku ovom prijedlogu zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala vam lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Huška zbilja mi je lijepo čuti vaš optimizam vezano i za bolji prijem ovih sredstava, a isto tako i visinu kamata, da je cilj da budu što manje. Međutim, isto tako imali smo lijepe priče vezano za neradni petak pa znamo kako je završilo. Međutim, mislim da svakako treba ovdje ukazati na to da nastavak proizvodnje u poljoprivredi jedan je od bitnih momenata jer sve ono što proizvedemo u poljoprivredi normalno da se to odmah i proda. Prema tome ne može se stati s tom proizvodnjom. Isto tako znademo da je prezaduženost i poljoprivrednika i organizatora proizvodnje velika i upravo zbog toga potrebno je da putem jamstvenog fonda da se omogući organizatorima proizvodnje da tu proizvodnju i nastave. Međutim, ono što je bitno to je da svaka proizvodnja ne može podnijeti isti postotak kamata i zbog toga mislim da za poljoprivredu ako ne bude ispod 7% išle te kamate da će to biti veliki problem. I druga stvar, svakako treba pitanje garancija koji će dobivati te kredite i transparentnost dodjela tih kredita biti takova da oni koji ih prime da imaju garanciju i daju garanciju da ih mogu i vratiti. Sve ono što je loše, ono što je nekvalitetno to treba otići u stečaj. Ili da ih preko poslovnih, da ih kupe poslovno sposobni, odnosno osnovni cilj je svakako u ovoj našoj poljoprivrednoj proizvodnji nastaviti proizvodnju, a ne da ti proizvođači postaju oni koji će ostati dužni bankama, zamrti proizvodnju jer tada ćemo doći do najtežih problema. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Huška, a ne Hruška kolega Bodakoš, ali nema problema. Evo još 2 godine, pa ćemo valjda popamtiti jedni drugima imena i prezimena, su pred nama. Otkud optimizam? Pa drago mi je da i vi dijelite, pa i danas svi koji su sudjelovali u raspravi, optimizam zbog ovog jednog u nizu projekata i programa koji nudi na tržištu Vlada Republike Hrvatske i gdje jamči poduzetnicima sa značajnim sredstvima dobivanje kvalitetnih kreditnih sredstava. Zasigurno da ovim programom ako ne budu obuhvaćeni poljoprivredni proizvođači treba doslovce izmisliti i osmisliti novi program koji bi obuhvatio i poljoprivredne proizvođače koji se danas ne nalaze u sjajnom položaju nakon ukidanja dijela subvencija iz državnog proračuna njima je posebno potreba pomoć. I sam dolazim iz jedne poljoprivredne županije Požeško-slavonske, svakodnevno se susrećem sa ljudima koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom. Znam da im nije jednostavno. Upućujemo ih i preko gradova, općina, županije, poduzetničkih centara na Hrvatsku banku za obnovu i razvoj koja i danas ima dosta povoljne uvjete za poljoprivredne proizvođače, ali vjerujem da će Vlada u ovom paketu mjera kojima ide prema gospodarstvenicima zasigurno posebnu pažnju voditi i o poljoprivrednim proizvođačima. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa nakon dugo vremena oklijevanja i nepoduzimanja konkretnih mjera Vlada Republike Hrvatske sa zakašnjenjem od otprilike godinu i više predlaže jednu konkretnu mjeru kao pomoć hrvatskom gospodarstvu. Predlaže se znači Zakon o jamstvenom Fondu za gospodarski oporavak i razvitak namijenjen prije svega poduzetnicima koji se bave proizvodnom djelatnošću, a u cilju prevladavanja teškoća s kojima je danas suočeno hrvatsko gospodarstvo. Rekla sam zakašnjela mjera i to iz cijelog niza razloga. Cijela 2009. godina, u cijeloj 2009. godini kontinuirano znači raste broj insolventnih pravnih osoba. Pa je njihov ukupan broj u srpnju 2009. godine iznosio oko 23 tisuće, a zapošljavali su oko 40 tisuća radnika. Iznos dospjelih, nepodmirenih obveza iznosio je 18,2 milijuna kuna te u odnosu na isto razdoblje prošle godine povećan za 48,2% što iznosi 5,9 milijardi kuna. Ništa nije bilo bolje stanje ni kod fizičkih osoba obrtnika gdje je krajem srpnja 2009. godine ukupno 34 tisuće fizičkih osoba bilo nesposobno za plaćanje, a iznos njihovih nepodmirenih obveza dosegao je čak 4,6 milijuna kuna. Zabrinjavajuće je da je 70% pravnih osoba nelikvidno zbog obveza nepodmirenih duže od godinu dana. Treba reći da je od kraja 2008. godine do danas preko 80 tisuća radnika ostalo bez svog radnog mjesta, a samo tijekom 11. i 12. mjeseca 2009. godine njih oko 20 tisuća. Tako da se danas nalazimo da smo došli do brojke od oko 300 tisuća radnika, koji se nalaze na Zavodu za zapošljavanje i time smo se približili brojci koju smo imali tijekom 2000. godine. Vlada je kao jedine antirecesijske mjere uvela harač, povećala stopu poreza na dodanu vrijednost na 23%, što je direktno utjecalo na pad standarda građana a uslijed toga i na pad osobne potrošnje. Da je ova mjera Vlade zakašnjela govore poduzetnici, o tome govori i Hrvatska udruga poslodavaca. Oni također nisu zadovoljni ovim Prijedlogom zakona, kažu da su mjere zakašnjele, da neophodno prije svega smanjiti javnu potrošnju, smanjiti cijenu rada, preispitati parafiskalne namete koji ne da nisu smanjeni, već su se i uveli neki novi, a sve to opterećuje Hrvatsko gospodarstvo i poduzetnike tako da je ova mjera kap u moru koja svakako nije u stanju riješiti probleme Hrvatskog gospodarstva. Ocijenivši predloženi Zakon treba reći da u istome nisu detaljno propisani niti postupak vezan uz podnošenje zahtjeva za korištenje tih povoljnih kredita, isto tako postoji velika mogućnost zlouporabe kreditnih sredstava zbog njihovog nenamjenskog trošenja. Naime, člankom 6. stavkom 1. propisano je da će HBOR provoditi nadzor namjenskog korištenja kredita za koje je dato jamstvo, ali na koji način to nigdje u Prijedlogu zakona ne piše. Nadalje, u članku 10. stavak 1. točka 2. propisano je da se jamstva ne daju korisnicima koji nemaju uređen dug prema državi, moram reći jedna vrlo općenita norma. Pitanje, da li se tu misli kao dug prema državi i parafiskalni nameti, primjerice, doprinosi Hrvatskoj gospodarskoj komori, spomenička renta, pomorski doprinos, zatim da li se ovdje misli na lokalne poreze, poreze koji pripadaju jedinicama lokalne i područne uprave i samouprave. Nadalje, da li će taj kredit dobiti poduzetnici koji imaju od strane Ministarstva financija rješenje o obročnoj otplati poreza i doprinosa kao i odgodu ovrhe. Problem vidim u tome što su velikim dijelom odgode plaćanja odnosno odgodu ovrhe mogli dobiti moram reći povlašteni poduzetnici. Njima je država na neki način već dala kredit na 10 rata, dajući im … odgodu plaćanja poreza i doprinosa, odnosno odgodila im ovrhu na 6 mjeseci i sada mogu koliko sam ja shvatila ih ovog Prijedloga zakona i dalje mogu biti korisnici kredita kroz ovaj Prijedlog zakona. I zaključno bojim se da bi ovaj jamstveni Fond odnosno krediti koji će se plasirati temeljem ovog Fonda, opet da bi se moglo dodjeljivati po nekakvoj političkoj podobnosti, po nekakvom drugom ključu poduzetnicima, dok oni poduzetnici koji ne uživaju zaštitu politike i ovog puta bi mogli ostati kratkih rukava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Željka Antunović, potpredsjednica Doma. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegica Nada Čavlović Smiljanec je govorila dosta sa puno argumenata o insolventnim pravnim osobama u Hrvatskoj, izrazito visokoj insolventnosti i nesposobnosti ljudi da normalno, odnosno pravnih osoba da funkcioniraju u gospodarskom prostoru. Međutim, kolegice ima tu još jedan problem ne samo insolventnost koji se odnosi točno na ovaj Zakon. U članku 10. stoji da jamstvo prema ovom Zakonu se neće davati korisnicima kredita ako korisnik kredita nema uređen dug prema državi. U ovakvoj izuzetno visokoj nelikvidnosti koja vlada u državi, u velikom broju insolventnih pravnih osoba postavlja se pitanje tko će ustvari, ako se bude striktno poštivala ova odredba, moći koristiti kredit. DA li će taj kriterij koji unaprijed eliminira najveći broj možda kreativnih, možda poduzetnika sa doista pravim projektima koji imaju budućnost neće zbog toga što je insolventan, a u insolventnost ga je možda dovelo neplaćanje države ili državnih tvrtki možda neće moći biti korisnik kredita. I opet dolazimo do onoga da je ovo jedna sjajna ideja, jedna od bezbroj mogućih i nužno potrebnih mjera koje je trebalo napraviti ali koja je na žalost kako kažu i sami poduzetnici vrlo šeprtljavo će se provoditi ili vrlo šeprtljavo je zamišljena i upitna je njen konačni rezultat i njena provedba.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nada Čavlović Smiljanec.
Pa gospođo Antunović, ja se sa vama u potpunosti slažem i još bih nešto samo dodala. Zaista ova, što se tiče te norme da taj kredit neće moći dobiti poduzetnici koji imaju dugovanja prema državi, jedan veliki problem koji ste vi spomenuli upravo je tome što je veliki broj poduzetnika, nije plaćao svoje sve obaveze prema držati, porezni doprinos i ostala davanja upravo iz razloga što dobavljači, odnosno najvećim dijelom država i državna poduzeća nisu plaćala tim poduzetnicima njihova potraživanja. Ja moram reći da je ukupno 20 velikih državnih poduzeća ima nepodmirenih 11 milijardi kuna. Znači od nepodmirenih, od dospjelih a nepodmirenih obveza koji su 2009. godine iznosili oko 20 milijardi kuna, pola se odnosilo samo na državna poduzeća.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odmah na početku moram se složiti sa svojim kolegicama i kolegama koji su rekli u svojim raspravama koji su rekli da je ovo zapravo prva konkretna antirecesijska mjera Vlade ali jedan veliki broj njih je rekao zakašnjela antirecesijska mjera. Podsjećam da je Klub SDP-a već koncem 2008. godine predlagao svoje prve antirecesijske mjere, dakle to je bilo u trenutku kada je aktualna Vlada zapravo još negirala postojanje krize. Dakle, od tog trenutka do pojave ove konkretne mjere prošlo je više od godinu dana i to je zapravo nedopustivo puno vremena, jer je svakim danom gospodarstvo tonulo sve više, situacija je bivala sve složenijom i nitko me dakako ne može uvjeriti u to, da su ove mjere, ovo konkretno, da je predloženo ranije da efekti ne bi bili puno mjerljiviji i puno povoljniji. Poduzetnicima je na žalost voda došla do grla, među njima je na žalost veliki broj tvrtki koje su još do jučer bile jako dobre tvrtke i da bi ti poduzetnici spasili sebe odnosno tvrtku od potpunog potonuća masovno prebacuju ovaj težak recesijski teret na svoje zaposlenike ujedno i potrošače, koji kada ostanu bez posla, a sada ih je čuli smo već nekoliko puta danas taj podatak preko 300 tisuća. Dakle, oni ostaju bez redovnih primanja i još više zapravo ubrzavaju pad potražnje, a samim time i pad domaćeg bruto proizvoda. Zato je zapravo ovaj zakonski prijedlog doslovno pojas za spašavanje i zato ga treba podržati iako on dobrano kasni. Bolje ikad nego nikad. Trenutačna situacija u Hrvatskoj po pitanju likvidnosti doista je paradoksalna. S jedne strane imamo banke koje raspolažu viškom likvidnog kapitala, likvidnog potencijala koji se procjenjuje na svotu između 4 i 5 milijardi kuna. A s druge strane imamo istovremeno gospodarstvo koje grca u hiper nelikvidnosti. Jer evo moram to reći hrvatski poduzetnički uspjeh mjeri se zapravo uspjehom krilatice "Plati kasnije, a naplati što prije". Dakle, s jedne strane imamo višak kapitala, a s druge strane imamo glad za kapitalom. I upravo te poteškoće gospodarstva su osnovni izvor rizika za banke zbog kojih se one suzdržavaju od plasmana gospodarstvu. I to je jedan užasan začarani krug. Amerikanci su taj problem riješili na način da su prije kratkog vremena jedan dio bankarske dobiti usmjerili dakle vratili ponovno u gospodarstvo, a eto naša hrvatska Vlada riješila je to na način da je uvjerila banke da plasiraju višak kapitala gospodarstvu tako da im država jamči pokriće dijela rizika kreditnih plasmana. Jer ovim zakonskim prijedlogom država je zapravo postala jamac gospodarstvu i preuzela je na sebe dio rizika poslovnih banaka za kreditne plasmane tvrtkama. I to je dobro rješenje ako boljega nema. No ovakvo rješenje, moramo to reći, potiče i neka pitanja, pa ću ja neka od tih pitanje i ovdje izreći. Evo primjerice, ako je država jedinim dijelom jamac gospodarstvenicima u slučaju da oni neće moći vraćati kredite, pitamo se kakav će to utjecaj imati na državni proračun. Naime, u proračunskim projekcijama za 2011. i 2012. godinu nisu predviđena nikakva sredstva koja će biti potrebna budu li se aktivirala ova državna jamstva s naslova toga da poduzetnici neće vraćati kredite. Nadalje, dio sredstava jamstvenog fonda moći će se koristiti i za obrtna sredstava, dakle i za podmirenje poreznih dugova prema državi. Jasno pod uvjetom da potencijalni korisnik kredita ima reguliran dug prema državi. Dakle, država će jamčiti za kreditna sredstva kojima će dužnik podmirivati svoje obveze toj istoj državi. Tko može jamčiti da se neće omogućavati na čistom klijentističkom principu kao što se to moramo to priznati, ne rijetko do sada radilo, reguliranje duga prema državi da bi tvrtka stekla uvjete za dobivanje kredita iz jamstvenog fonda. Dalje, transparentnost dodjele jamstava pokušat će se osigurati aukcijama. No, imajući u vidu nepatvorenu hrvatsku domišljatost kako će se banke onemogućiti da se unaprijed dogovore o visini kamata, ali i o nekim drugim presudnim uvjetima. Isto tako postavlja se pitanje, neće li naknada koju će tvrtke plaćati za državna jamstva, a koja je propisana člankom 14. ovog zakonskog prijedloga "pojesti" pozitivne efekte nižih kamatnih stopa na odobrene kredite. Dakle, sve su to pitanja na koja u ovom zakonskom prijedlogu nema ponuđenih odgovora, ali želimo vjerovati da će dobre odgovore dati provedbeni propisi uvažavajući dakako i prijedloge iz ovih naših današnjih rasprava. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prva je uvažena zastupnica Željka Antunović, potpredsjednica Doma. Izvolite.
Hvala. Kolegica Jelaš je spomenula da je Vlada negirala krizu i recesiju, a da su poduzetnici prebacivali posljedice krize na radnike. Međutim, kolegice Jelaš nije Vlada samo negirala recesiju i Vlada je problem koji su joj nastajali zbog problema u gospodarstvu i smanjenih prihoda u proračunu itekako prebacivala i na poduzetnike i na građanstvo. Podsjetit ću još jedanput uvedeni su novi porezi i uveden je harač i povećana je stopa PDV-a, što je značajno opteretilo i građane ali i gospodarstvo. I druga stvar, umjesto da štedi o čemu slušamo već godinu dana, ni na čemu se prava štednja ne može prepoznati. Naprotiv, u nekim ministarstvima su u prošloj godini kupljeni izrazito veliki kontingenti recimo vozila. Znamo da postoje djelatnosti u kojima trebaju automobili i to služi svrsi. Međutim, zato u jednom kontingentu od 700 automobila je nabavljeno 40 najviše kategorije, najskupljih, sa najsofisticiranijom opremom i najluksuzniji. Danas su oni lijepo parkirani u dvorištima i skriveni da ih javnost ne vidi. Evo to je ono što je problem i hrvatske Vlade i što stvara problem hrvatskom gospodarstvu, jer hrvatska Vlada ne može rasteretiti to gospodarstvo jer i dalje bahato i neodgovorno troše.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Točno kolegice. Susjedne države smanjivale su porezna davanja upravo iz razloga da bi se povećala potražnja i potrošnja i da bi rastao domaći bruto proizvod. Hrvatska se u tom smislu ponaša dosita naopako, reći ću slikovito kao Antuntun.
Zahvaljujem. Imamo drugu repliku, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Jelaš rekli ste da se bojite da ne će dosta efekata ove mjere završiti u profitu banaka, s time da će kamatne stope odnosno ova razlika iz sredstva koja će se osloboditi ispuštanjem obvezne pričuve HNB-a biti plasirana na tržište po stopi 6,7,8% i sa druge strane u razlici, jer Hrvatska narodna banka plaća 0,75 razlici da će banke ostvariti profit odnosno da bi bilo loše da banke jedine ostvare i neku korist od te priče u cjelokupnom procesu. Ja se slažem s vama, ali to se moglo vrlo jednostavno izbjeći. Znači moralo se raditi na sljedeći način, država je trebala osigurati novce i plasirati te novce kroz HBOR. Znači svoje novce da li određenim uštedama u proračunu pa onda dokapitalizacijom HBOR-a ili je HNB mogao te novce koje hrvatske banke drže kao obveznu pričuvu iskoristiti za kupnju novca, za kupnju obveznica države i na taj način bi država došla do sredstava i onda plasirala kroz HBOR na tržište. Mislim da je ta mjera puno adekvatnija u današnjem trenutku u Hrvatskoj i puno efikasnija. Tada bi kamatna stopa mogla biti 4% i na neki način taj fond novca a moglo bi se na taj način možda kroz HNB dobiti 4, 5 milijardi i još da su postojale određene uštede na toj razini godišnje još 5 milijardi, 10 milijardi kuna takvog novca plasirati kroz HBOR i pomoći hrvatskom gospodarstvu. Onda bi i kamatne stope hrvatskih banaka vjerojatno bile niže jer bi banke s tolikom količinom novca koju bi država kroz HBOR nudila bile prisiljene smanjiti svoje kamatne stope.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče. Da, upravo je jedan od snažnih prijedloga SDP-a, dakle kluba SDP-a bila ta dokapitalizacija HBOR-a. Nažalost, eto ni to Vlada nije usvojila, radi se na jedan drugačiji način i ja ponovno izražavam svoju bojazan da će u ovoj situaciji i po ovom zakonu nažalost dakle opet profitirati banke a da će poduzetnici izvući deblji kraj. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Naime, evo i danas se vidjelo kroz ovu raspravu. Nitko nema iluzija da ćemo sa ovim zakonom riješiti sve gospodarske probleme i da ćemo s njim izaći iz gospodarske krize, recesije i da će s time situacija dakle biti do kraja riješena u gospodarskom smislu. Naime, ovaj zakon veliki je doprinos i osnivanje ovog jamstvenog fonda veliki je doprinos našem gospodarstvu, vjerujem zbog strukture koja će biti plasirana ova sredstva da će to svakako pomoći i da će biti na neki način i novi zamah i investicijski i gospodarski i da će konačno sve te mjere rezultirati i povećanjem radnih mjesta. Da se radi o dobrom prijedlogu zakona, da se radi o dobrim mjerama Vlade Republike Hrvatske za izlazak iz gospodarske krize svjedoči i to da koliko sam vidio iz rasprava kolega iz oporbe da će i oporba podržati ovaj zakon. Sigurno je da sama kriza posebice ova financijska je utjecala na dvije bitne stvari koje su važne za gospodarstvo a to je prvo imali smo vrijeme nedostatak kapitala. Dakle, nedostatak novca na tržištu kapitala što je bio jedan poseban problem za poduzetnike. A drugi problem bio je vezan za povećanje kamata, znači na cijenu toga kapitala. Dakle, to su dva ključna problema koja su se počela manifestirati ovom financijskom krizom. I prije su kao problemi došli i do Hrvatske gledajući u globalnim razmjerima nego što je i sama onda gospodarska kriza koja se očitovala u smanjenju investicija i u smanjenju zaposlenosti. Prema tome, ta dva ključna problema nedostatak novca na tržištu kapitala ali isto tako i cijena toga novca odnosno visina kamata na te kredite problemi su koji će sigurno osnivanjem ovog jamstvenog fonda biti i ublaženi i umanjeni a kada gledamo sa strane gospodarstvenika za neke i konačno rješenje. Zašto je važno novac ubrizgati u gospodarski sustav. Prije svega to bi trebao biti zamašnjak za nove investicije a investicije jamstvo novih gospodarskih aktivnosti i novoga zapošljavanja. I to je ono što je dio politike Vlade Republike Hrvatske, dakle borba za svako radno mjesto. Upravo osnivanjem ovog jamstvenog fonda se stvaraju pretpostavke da krećemo u tu najtežu bitku u ovom trenutku hrvatskog gospodarstva kako zadržati razinu zaposlenosti i otvoriti nova radna mjesta. Kada smo raspravljali ovdje o samoj krizi mislim da se oko toga svi slažemo. Dakle, postoje problemi i možemo reći najveći dio problema u hrvatskom gospodarstvu koji je nastao kao posljedica globalne krize, ali se isto tako slažemo da je ova kriza globalna i njene refleksije na hrvatsko gospodarstvo utjecala da svi oni strukturni i dugogodišnji problemi u hrvatskom gospodarstvu isplivaju na površinu. Nažalost, uvijek je kriza takvo vrijeme kada se ne problemi koji su da ne idemo ovim političkim rječnikom gurani pod tepih, nitko ih nije gurao, oni su jednostavno kao strukturni nastali. Ima tu i posljedica rata, i posljedica tranzicije, i posljedica sustava kojeg smo naslijedili, štošta se tu nakupilo. Međutim, jasno je da u ova krizna vremena takvi problemi dolaze na površinu. Kako se manifestiralo ne treba previše ponavljati statistiku od pada osobne potrošnje, investicijske potrošnje, pada izvoza, pada uvoza, posebice problem oko pada uvoza gdje je smanjen uvoz kapitalnih proizvoda dakle onih koji trebaju ponovno ući u neke nove investicije, koji idu u investicijsku potrošnju koji trebaju biti novi zamašnjak u gospodarstvu, pad industrijske proizvodnje, trgovine na malo itd. Ali ono što je svakako jedan od najvećih problema to je povećanje nezaposlenosti, standarda građana a onda u nekakvom zatvorenom krugu i smanjenje potrošnje što opet ima svoj apsolutno utjecaj na gospodarstvo. Kada usporedimo 2009. i 2010. godinu i ako govorimo kakvi će biti razmjeri krize treba sigurno reći da posljedice krize su najviše eskalirale krajem 2009. i da sad nastavljaju u ovom prvom dijelu 2010. godine jer je sigurno da je dio gospodarstva još uvijek u 2009. živio na aranžmanima i ugovorima iz 2008. godine kada krize nije bilo, da su živjeli djelom i na zalihama i da je stvarno eskalacija krize bila u zadnjem kvartalu 2009. godine i da je sada upravo vrijeme da se aktiviraju i ovakve mjere i da se prekine takav negativan trend i da tu silaznu putanju zaustavimo, da ona bar jedno vrijeme stagnira a da onda krećemo sa izlaskom iz krize. Bilo je nekoliko puta u raspravi spomenuto da je ovo prvi potez Vlade Republike Hrvatske za rješavanje problema krize u gospodarstvu. I jasno je da to apsolutno nije točno. Dakle, cijelu prošlu godinu Vlada Republike Hrvatske, a možemo podijeliti to i na monetarnu i na fiskalnu vlast, uvodile su različite mjere, povlačile različite poteze kako bi se stabilizirao monetarni sustav zemlje, kako bi se stabilizirale državne financije. Pa i onda kada govorimo o onim politički negativnim potezima koje je Vlada morala vući jasno na svoju, na neki način, političku odgovornost što nije sa simpatijama prihvaćeno u javnosti, kao što je i krizni porez, kao što je i povećanje PDV-a itd. Sve je to bilo zajedno i sa mjerama štednje i sa 7 milijardi ušteda znači smanjenja državne potrošnje u dva rebalansa, sve je to bilo usmjereno kako bi se stabilizirale državne financije. Da to nije učinjeno imali bi raspad sustava. Mi danas koliko god da je kriza bila teška ne možemo govoriti o tome da nismo isplaćivali mirovine na vrijeme, da nismo isplaćivali plaće u državnim i javnim službama na vrijeme, da se nisu isplaćivala različita socijalna davanja, naknade itd. Dakle, sve je to unatoč toj teškoj krizi bilo podmireno, ali jasno pretpostavke su morale biti napravljene na stabilizaciji državnog proračuna i državnih financija. Monetarne mjere koje su prethodile i ovom programu bile su usmjerene prema bankarskom sustavu. Mi smo također smanjili obvezne pričuve banka i to u dva navrata što znači da smo oslobodili dio kapitala koji se može plasirati i isto tako išlo se sa povećanjem osiguranih štednih uloga gdje smo spriječili možda onaj najgori scenarij, a to da ljudi završe u redovima na šalterima i da to onda znači i smrt i kraj bankarskoga sustava. Dakle, u ta dva smjera monetarna i fiskalna politika itekako su prošle godine bile aktivne. Isto tako, treba reći da je i Hrvatska banka za obnovu i razvitak u zadnje tri godine preko nje smo plasirali oko 10 milijardi kuna i kad se pogleda struktura programa Hrvatske banke za obnovu i razvitak uglavnom su bili usmjereni prema izvoznicima što je za našu zemlju koja je mala, dakle to za velike zemlje nije problem, ali za gospodarstvo male zemlje kao što je Hrvatska to je iznimno važno da zadržimo, očuvamo i povećamo izvoz. I tu je Hrvatska banka za obnovu i razvitak odigrala svoju zadaću. Postoji statistika da su dobit firme koje su dobivale te zajmove od HBOR-a u 2008. godini povećale za 15%. Prema tome, dobro je da je Hrvatska banka za obnovu i razvitak uključena i u realizaciju ovog programa. I samo da još jednom iskomentiramo ovaj dio koji je stavljen kao nekakva sumnja, kao nekakav problem, a to je da će se krediti dobivati po nekakvoj političkoj liniji, po klijentelizmu što svakako našim gospodarstvenicima i javnosti treba reći da nije točno. Zašto? Zato što je mehanizam tako napravljen da se politika ne može miješati. Donošenjem podzakonskih akata završava uloga politike u davanju ovih kredita. Sve nakon toga preuzimaju banke koje će se prvo javno licitirati i preuzima Hrvatska banka za obnovu i razvitak. Prema tome, isključivo po bankarskim kriterijima će se dobivati krediti, a ono gdje se nalazi država je davanje 50% sudjelovanja znači u jamstvima jer znamo da krediti nisu uvijek naplativi, postoje uvijek rizici. I ako dođu firme u probleme i ne mogu vraćat kredite da onda dio tog rizika podijele i banke, ali u ovom slučaju i država. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kažete kolega da silaznu putanju moramo smanjiti i to je točno. Međutim, to će se postići jedino ako Vlada odmah prestane guliti i gospodarstvo i građane porezima. Naime, najnovije istraživanje koje je upravo objavljeno i to istraživanje nezavisnog hrvatskog Deloittea i njegovih stranih ureda, a i brojna druga istraživanja pokazuju da hrvatski građani jesu rekorderi po punjenju državne blagajne porezima i doprinosima. Plaćamo poreze kao da smo super bogataši i to je ono na što upozoravamo ne samo mi nego stručnjaci, na što vas upozoravaju obrtnici i gospodarstveni. Da je to prva i najvažnija mjera, da im ne trebate pomagati samo im nemojte toliko oduzimati.
Zahvaljujem. Odgovor ne repliku, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Evo kratko ću odgovoriti. Mi se svi slažemo da je opterećenje putem poreza i različitih davanja na gospodarstvo veliko, međutim možda i veće od zemalja u okružju. No ono što isto tako ne treba smetnuti s uma, da su i socijalna davanja i različita prava u Republici Hrvatskoj puno veća nego u tim zemljama. I isto tako kada govorimo o određenim obvezama našeg proračuna i određenim plaćanjima i specifičnostima koje nemaju druge zemlje, a to je ono što plaćamo još dan danas nažalost sa naslova rata koji smo pretrpjeli, ratnih šteta itd. Prema tome, postoje ta davanja gdje je opterećenje za gospodarstvo, ali ne možemo jednostavno ni pobjeći ni od povijesnog trenutka ni od onog svega što se događalo na ovim prostorima i o činjenici da i dan danas nažalost plaćamo dio ratnih šteta. Da li je to kroz mirovine, da li je to kroz različite beneficije, da li je to kroz i dan danas sanaciju ratnih šteta itd. Tako da mislim da treba te stvari staviti u omjer. Nitko nije sretan zbog toga, ali ih treba staviti u omjer i na neki način biti i realan.
Hvala. I druga replika, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Kovačević, u svojoj raspravi ste spomenuli nekoliko problema koji su se dešavali 2009. godine i među njima istaknuli nedostatak kapitala na tržištu i neposredno dotaknuli problem oko kojega se svi u Hrvatskoj, osim vlasti, slažemo a to je javna potrošnja. Sjetit ćete se da je početkom 2009. država bila ta koja je najviše novca povukla sa tržišta kapitala i meni nije zbilja jasno, evo i vi ukazujete na taj problem, možda ne direktno nego indirektno zbog čega svi kao mačka oko vruće kaše idemo kada govorimo o javnoj potrošnji, pogotovo vi iz HDZ-a. Činjenica je da ovo gospodarstvo sada ima snagu onog hrvatskog gospodarstva iz 2006. godine. Pali smo prošle godine 6 i nešto posto pa ćemo vjerojatno ove godine 2 i nešto posto i vratit ćemo se u 2006. Tada je proračun iznosio 95 milijardi kuna. Sada iznosi 117 milijardi kuna. Trošimo 22 milijarde kuna kroz proračun više, a gospodarstvo ima snagu onoga koje je bilo u 2006. godini i to je temeljni problem i o tome treba otvoreno govoriti. I zato kada vi ističete ovaj problem nedostatka kapitala govorite upravo o ovome što ja sada direktno govorim, prevelikoj javnoj potrošnji.
Zahvaljujem. Molio bih uvaženog zastupnika da prestane izigravati kamermana. A sada odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime, mislim da se svi slažemo da javnu potrošnju treba kontinuirano nadzirati i smanjivati. Međutim, isto tako ne možemo ignorirati činjenicu da je prošle godine Vlada Republike Hrvatske, odnosno ovaj Sabor dva puta donosio rebalanse proračuna, a što znači da smo išli u smanjenje državne potrošnje za oko 7 milijardi kuna. Ono što je činjenica kada se promatra struktura hrvatskog proračuna, to je da negdje oko 90% evo ovdje imam točno napisano 87,12% proračunskih rashoda je zadano. Što znači zadano? Da se radi o zakonskim obvezama koje mi kao država moramo ispuniti. Dakle, one su vezane od plaća, mirovina, različitih socijalnih davanja. Znači kao zakonska obveza. Mi smo prošle godine na ime smanjenja državne potrošnje išli sa desetak mjera, pa je tako išlo se na smanjenje dužnosničkih plaća za cirka 20%. Povlaštene mirovine, besplatni udžbenici, besplatni prijevoz đaka, zabranjena kupnja automobila, zabrana zapošljavanja u državnoj upravi, odnosno državnim službama, smanjenje plaće u javnim poduzećima, planovi štednje i racionalizacije u javnim poduzećima itd. itd. Dakle, išlo se sa nizom mjera gdje se nastojalo udariti na ovaj dio kojeg građani prepoznaju kao luksuz kao neracionalno trošenje. Dakle, taj dio se išao u maksimalno smanjenje, u smanjenje plaća itd. No kažem, u hrvatskom proračunu je struktura takva da oko 90% stvari je zakonski zadano i da je vrlo malo prostora ići na još puno veće uštede.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Miljenko Dorić.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću se nastojati ne ponavljati u odnosu na već rečeno, ali bih počeo sa jednim pitanjem svima nama. Naime, kolegice i kolege što nam nedostaje da bismo danas uvjerili naše građane da je ovo jedna dobra inicijativa. Nedostaje nam po meni prije svega jedan sustavan pristup. Ovo, ovaj jamstveni fond je fond za gospodarski oporavak i razvitak. Dakle, oporavak bi bio, kod oporavka vjerojatno mislimo na antirecesijske mjere, a onda razvitak kako ćemo te mjere povezati sa strategijom dugoročnog razvoja Republike Hrvatske. Ja sam o toj cjelini danas vrlo malo čuo ili gotovo ništa, znate. Bilo je riječi da se kasni, ovo ili ono. Slažem se, ali ne možemo vratiti film. Prema tome, pokušajmo vidjeti što nam je sada činiti. Ono što meni također jako nedostaje je analitički pristup. Kolegice i kolege, ja ne znam da li vi znate da Hrvatska već dugi, dugi niz godina ima Fond za razvoj i zapošljavanje. Da li vi znate koji su učinci toga fonda? Koliko je ljudi zaposleno u zadnjih pet, šest godina zahvaljujući kreditima toga fonda? Da li znamo koliko smo povećali izvoz zahvaljujući tome fondu, jer se primarno potiču one gospodarske grane koje izvoze svoj proizvod. Ja samo znam da sam uputio u taj fond niz ljudi iz Primorsko-goranske županije koji gotovo u cijelosti izvoze svoje proizvode i nitko od njih koje ja poznam nije dobio ni jednu kunu pomoći. Dakle, očito postoje zanimljivi kriteriji i zato postoji i opravdana sumnja da možda ni sa ovim novim projektom ne budemo potpuno objektivni i ne postignemo cilj koji želimo. I sad bih prešao na ono o čemu nismo raspravljali puno, a to je pitanje kolegice i kolege da li je sve u novcu kada se radi o oporavku i razvoju. Evo, kad sam boravio zadnji puta u Francuskoj onda su mi objasnili kako funkcionira Banka za razvoj Vijeća Europe. Oni otprilike 5% sredstava koje namjeravaju nekome dati, tko je dobio njihovo povjerenje utroše na njegovu edukaciju na rad s njim. Eksperti mu ukazuju na potencijalne nedostatke i pokušavaju maksimalno korigirati taj proizvodni program da uistinu bude uspješan. Razina neuspjeha te banke kreditira takve proizvodne linije i otprilike 2 do 3%. 2 do 3% je razina neuspjeha, oni to priznaju i njihovo jamstvo kod banaka koje ih prate iznosi 5%. Dakle, dvostruko više od razine neuspjeha i banke su zadovoljne. Ali edukacija, edukacijski programi su sastavni dio tih kreditnih linija. Kod nas toga nigdje nema. Francuska kada hoće potaknuti samozapošljavanje mladih ljudi onda se dogovori politika, banke i lokalna, regionalna zajednica i gospodarstvo i da se mladim ljudima popis svake godine osamdesetak do sto proizvoda za koje oni smatraju da su primarni u toj godini, koji nedostaju Francuskoj da se izbjegne uvoz, a da se popravi kvaliteta ili nešto što treba napraviti francuskom gospodarstvu. Točno se zna što je to. Oni mladi ljudi koji će krenuti u proizvodnju jednog od tih 80 ili 90 proizvoda oni imaju posebno privilegirane, odnosno kredite sa dugim rokom otplate, sa najmanjom kamatnom stopom itd. Ostali idu jasno po drugim aršinima. Dakle, zna se točno koji su prioriteti, što se želi postići, zna se koji je strateški cilj u svakom trenutku u toj državi. Kod nas ja ću vam ispričati moj primjer. Nema ovdje kolege Denona, ali on i ja smo prije nekoliko godina bili na jednom štandu Hrvatske gospodarske komore "Pomognimo prodati hrvatske proizvode". Ja sam dobio da prodajem maslinovo ulje sa jednim gospodinom koji je lijepo upakirao svoje ulje i napisao je gore da je to ekstra djevičansko ulje. Jasno prodajemo, prodajemo i usput pričamo. I pitam čovjeka tko mu je napravio analizu i koliko ima slobodnih masnih kiselina da on može to svrstati u ekstra djevičansko. I on me gleda. Ma koje, koja analiza, šta analiza. Moje ulje je najbolje. Dakle, taj siroti čovjek nitko mu nije pomogao ispred Gospodarske komore, ispred onih koji sjede u onim ugodnim foteljama u županijskom Odjelu za gospodarstvo, u gradskom Odjelu za gospodarstvo da mu se kaže, da mu se pomogne da kad uđemo u Europsku uniju da moramo poštivati određene standarde, norme, preglede, pretrage tih proizvoda. Dakle, te pomoći nema, te logistike nema tim ljudima. Oni se trude. Oni čine sve što mogu, ja ih ne krivim. Krivim nas koji sudjelujemo u tom velikom procesu. Ja sam iz Rijeke i dvije riječi o brodogradnji. Pratim već desetak godina sudbinu brodogradnje i što je Vlada učinila u zadnjih 10 godina? Sustavno je pokrivala što? Gubitke, i pomagala na taj način da brodogradnja preživi. I mijenjala je direktore, ništa drugo. Ja sam liječnik i kad pogledam malo i usporedim tamo Južnu Koreju kao možda dobar primjer. I kod njih je prije 15-ak godina došlo do smanjenja narudžbi brodova. Pa je Hyundai brodogradilište, što su mogli? Ili otpustiti dio radnika ili proširiti program proizvodnje. Oni su se odlučili za ovo drugo i danas ih prepoznajemo kao proizvođače automobila. Ali vi možete itekako naručiti brod u tom brodogradilištu i dalje. Drugi primjer, Samsung. Svi ih prepoznajemo po čemu? Po monitorima, računalima, mobitelima. Ne, to je izvorno tvornica koja i dan danas proizvodi brodske i lučke dizalice. Ali isti problem, smanjila se potražnja oni proširili svoj program. Nisu morali otpuštati stariju generaciju već su dapače zaposlili njihovu djecu, njihove unuke. Kod nas nikakvog pokušaja da se takvo nešto napravi sa brodogradnjom. Kod nas, ja vas pitam kolegice i kolege, napravili smo stotine km autoputeva u zadnjih 10 godina. Koliko su naša brodogradilišta sudjelovala, sa koliko kg željeza u onim kako se zovu, željezo sa strane, nadvojima, konstrukcijama za mostove itd.? Koliko su naša brodogradilišta od toga silne količine željeza u biti odradili posao? Ne ništa nisu napravili. Sve je to uvoz, uvoz i uvoz. Kolegice i kolege dakle nije sve u novcu, treba i organizirati i koordinirati i inovirati i tu treba raditi puno više nego što radimo. Ja ću podržati ovaj fond, ali on nije, nemamo sustavan pristup i ja njega ne vidim u ukupnoj slici oporavka i razvoja RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo 3 replike. Prvo je uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Dorić spomenuli ste vezano oko edukacije proizvođača, naveli ste primjer maslinovog ulja. Mislim da stoji to da je potrebe, međutim svakako da tržište traži kvalitetu. Kvaliteta je ta koja je bitna u prodaji proizvoda. Međutim, moram zbog vjerojatno niste upoznati, HGK posebno kod nas u Osijeku i sam kad sam radio pa bio sam taj koji je promovirao, odnosno započeo ocjenjivanje meda. Upravo na tome dijelu se pokazalo da ljudima treba dati mogućnosti i znanja jer bilo je slučajeva da su donosili taj med u ovim staklenkama u kojima je prije toga bio ne znam krastavci itd., malo samo oprano i normalno da na taj način takvi proizvod nije bio kvalitetan jer se već osjećao po nekim drugim proizvodima, kvalitetan da bi mogao ići na vanjsko tržište. Upravo zbog toga i kroz ovakav način pa i ovaj jamstveni fond itd., treba stimulirati kvalitetu te proizvodnje. Treba stimulirati proizvode koji će moći ići na tržište i koji će moći biti i za unutrašnje i za vanjsko tržište kvalitetni. Jer sama proizvodnja, odnosno samo davanje novca u proizvod koji se neće moći plasirati sigurno je bacanje novca i nije ono što želimo kroz i ovakav način stimuliranja proizvodnje. Hvala.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Kolega ja se zahvaljujem na vašoj intervenciji, zahvaljujem se na brizi i pomoći na ovaj način da se popravi jasno kvaliteta jednog proizvoda. Ja sam odabrao maslinovo ulje iako smo u tom području vjerojatno napravili najveći pomak u zadnjih 15 godina glede bilo kog drugog prehrambenog proizvoda, ali ovim sam primjerom samo želio pokazati na nesustavan pristup. Ako se može dogoditi da čovjek izlaže svoju robu, a da nema pojma o čemu se radi, o čemu pričamo, ja sam također njemu pomogao. Uputio sam ga na laboratorij koji će mu to napraviti, uputio sam ga na financijere koji će mu pomoći pokriti te pretrage itd., ali to nije isključivo moj ili vaš zadatak. To mora biti sustavan pristup i zato se zalažem da svi zajedno pokušamo pomoći u tom procesu.
Druga replika, uvaženi zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Dorić spominjali ste sustavan pristup u rješavanju problema. Pa i ova mjera koju je mjera predložila isto tako traži sustavan pristup, a on znači da se poduzimaju i druge mjere kod drugih gospodarskih subjekata koje će pridonijeti efikasnijem učinku ove mjere. Pa recimo očekivanja su da će se spustiti kamatne stope na ove novo plasirane kredite. I to je svakako realno očekivati, ali još da bi bilo sustavnije pristupati treba učiniti sve da banke spuste i kamatne stope, pasivne kamatne stope na depozite koji sada prelaze već 7%. Jer to njima stvara veliki trošak, to je čak ekonomski štetno da cijelo društvo, ali i sa same banke, ali one taj trošak prevaljuju na one korisnike koji uredno vraćaju svoje kredite i zbog toga ne mogu smanjiti kamatne stope na novo plasirana sredstva. Ali to banke svjesno rade jer one time privilegirane koji imaju milijarde još im isplaćuju, primjerice na 1 milijardu oročenu 70 milijuna kuna dobije za godinu dana. A time onesposobljuje onima kojima treba novac. Ali sve to rade zato što mogu nadoknaditi jer prebacuju troškove na one koji uredno posluju. Uvode nove naknade, evo primjerice paket Internet poslovanja je mjesečno poskupio za 20 kn. Na milijun pretplatnika 100, 200 milijuna kuna. Pa onda za … osiguranje, za naplaćivanje naknade SIM kartice 4 tisuće kn godišnje se uvodi svakom poduzetniku. Za vođenje računa 5 kn. Zamislite ima samo jedna banka milijun računa kod sebe. To su sve novi prihodi bez imalo novih troškova. I zato treba sustavno i na tom području raditi da bi se što efikasnije došlo do smanjenih kamatnih stopa za novo plasirana sredstva. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Kolega Mariću vi ste se sad dotakli opet samo jednog segmenta tog sustavnog problema, financijskog. Ja mislim da bi vas ja isto tako mogao sad pitati da li je sustavno, ako ćemo prepustiti da nam banke sutra odlučuju koji će biti prioritetniji gospodarski projekti koji će oni poticati? Znate, ja ne vidim tu Gospodarsku komoru, ja tu ne vidim politiku i njen direktni utjecaj kroz strategiju razvoja, kroz prioritete. Spomenuo sam francuske firme zato jer Francuska država stoji iza onih 89, 90 projekata smatrajući da je to njima značajno i da time rješavaju u godinu, dvije, tri dana one probleme akutne njihovog gospodarstva. Kod nas nigdje nikad nisam osjetio taj zajednički pokušaj svih onih koji trebaju sudjelovati u tom procesu da stave glave zajedno i da dođemo do najboljeg rješenja.
I treća replika uvaženi zastupnik [[Upadica: Hvala lijepo, kolega Dorić.]] Samo trenutak da dobijete riječ. Uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Dorić spomenuli ste u svojoj raspravi i upitali se na neki način koliko je to domaćeg željeza ugrađeno u Hrvatske ceste koje su se gradile i završavale svih ovih godina i konstatirali s čime se apsolutno slažem, da je ugrađeno malo ili ništa, da je prevladao uvozni lobij i da na neki način Hrvatske željezare nisu imale nikakve koristi od tih investicija. Apsolutno sve države svijeta pa tako bi trebala Hrvatska temeljiti borbu protiv recesije na zaštiti vlastite proizvodnje. Pogledajte sada kakva je situacija u Njemačkoj i Europskoj uniji, sve zemlje štite domaću proizvodnju, pa nekada svjesno kupuju skuplje robe i usluge kako bi poticale domaće gospodarstvo, domaću industriju. Hrvatska vlada je prošle godine donijela prijedlog, ja bih rekao jer te mjere nisu u potpunosti zaživjele, deset antirecesijskih mjera i deveta mjera je bila jačanje nadzora nad uvozom, tako se popularno nazvala mjera kontrola … robe, na žalost tu mjera nikakve nismo vidjeli jer još uvijek Hrvatska ima veliki deficit uvoza nad izvozom, odnosno još uvijek ima uvozno zavisno gospodarstvo. MI bi trebali pa i u ovim recesijskim vremenima pogotovo poticati domaću proizvodnju, pa kažem nekada i kada su te robe i usluge skuplje dao je komentar kolega LUcić, industrija drva, državne institucije Ministarstva bi trebale kupovati namještaj isključivo u ovim vremenima od domaćih proizvođača namještaja. Onda nam ne bi bili na koljenima proizvođači, a ne mi uporno uvozimo jeftin namještaj koji se najčešće radi od našeg drva koji se izvozi van jeftino a uvozi namještaj skuplji.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik MIljenko Dorić.
Slažem se kolega s vama, ja sam brodogradnju naveo samo kao primjer na kojem se možda može najbolje pokazati koliko nedostaje koordinacije i od strane države glede raznih poslova i tvrki koje država u biti vodi, to su državne tvrtke ako nema koordinacije ili pokušaja koordinacije između njih onda o čemu mi ovdje danas pričamo.
Zahvaljujem. Time završavamo prijepodnevno zasjedanje, nastavljamo u 15 sati sa sjednicom. Na redu je uvaženi kolega Zlatko Koračević. Nastavljamo sa sjednicom. Nema nas baš jako puno. Na redu je uvaženi zastupnik Zlatko Koračević s pojedinačnom raspravom. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. O ovom prijedlogu zakona danas je stvarno puno rečeno. Bilo je konstruktivnih prijedloga primjedbi, bilo je i mogu slobodno reći praznih priča, ali u svakom slučaju imamo jedan zakonski prijedlog kojeg ćemo gotovo siguran sam svi podržati, jer radi vrlo konkretnu podršku gospodarstvu, posrnulom gospodarstvu. I sigurno je da bi efekti bili puno veći da se s tom mjerom išlo prije, jer ima jedna narodna poslovica "Ako mi na vrijeme pomažeš, pomažeš mi dvostruko". U ovom slučaju taj kriterij dvostruke pomoći je izostao, jer nisu se trebali sticati posebni uvjeti. Sama financijska kriza ih je stvorila, ali činjenica je da smo imali potencijala i kroz neiskorišteni potencijal HAMAG-a, imamo potencijala u imovinskom garancijskom potencijalu i mogli smo čitavu tu priču posložiti. Međutim čekalo se, tražila su se moguća rješenja. Hrvatska narodna stranka je taj prijedlog rješenja sa razrađenim sustavom koji je gotovo identičan ovom prijedlogu, ali ponavljam gotovo identičan, ovo je predloženo prije nekoliko mjeseci. I činjenica je da je jedan od jedna inicijativa koja je pokrenuta od Hrvatske narodne banke u trenutku kada je rekla da ima kada je prepoznala dubinu naših problema, nažalost isto sa jednim vremenskim odmakom, kada je uvjetovala plasman sa vrlo konkretnim jamstvima ili garancijom da će taj plasman ići upravo u tvrtke koje su u problemima i koje trebaju takvu podršku. Nažalost, bila je inicijativa i prije dvije godine, baš od kolege Marića, da banke oslobode pričuvu, da smanje visinu pričuve upravo kao stvaranje spremnosti za već u to vrijeme vrlo jasno naznake jednog šoka za gospodarstvo. Međutim, u tom trenutku Hrvatska narodna banka je na sasvim jedan drugačiji način dočekala, na jedan sasvim drugačiji način primila nego je ova inicijativa koju je pokrenula nedavno i iza koje inicijative je urodio ovakav prijedlog zakona. Naime, na sam prijedlog zakona to sam rekao i na Odboru za financije, imam nekoliko načelnih primjedbi. Jedna od njih je nedostatak primjera koji proizlazi iz činjenice da nemamo jasne strategije gospodarskog razvitka, da nemamo definirane gospodarske grane po razno raznim kriterijima. Ja želim danas samo reći jedno, a to je regionalni razvoj. Nemamo kriterije za pojedine gospodarske grane kojima treba stvarno pomoći i mislim kada bismo išli na ciljane grupe da bi uvijek efekti ovog projekta bili daleko snažniji, jer nije ista podrška stotinjak, dvjestotinjak tvrtki ili kada je to nekakvih 300, 400 ili 500 tvrtki a posebno kada su ciljane. Jer mi danas govorimo o podršci tvrtkama čiji su problemi nastali svjetskom gospodarskom krizom. Međutim, mi ne govorimo danas uopće o problemima naših tvrtki koje su ušle u probleme zbog monetarne politike i zbog monetarnih gubitaka. A tu je prije svega drvna industrija, tekstilna i kožarska industrija. Industrije koje su uglavnom vezane na regije koje zaostaju u regionalnom razvoju. Druga moja primjedba je i predlažem predlagaču i Vladi Republike Hrvatske da u sljedećem koraku, a sasvim siguran sam da će i ovaj zakon doživljavati izmjene, da će se prilagođavati vremenu, da će se sasvim sigurno ponašanje banaka o kojima je bilo danas riječi, jednostavno izazvati potrebu za promjenom ili doradom ovog zakonskog prijedloga da se ugradi ili da se odredi jedna kvota koja će biti usmjerena prema županijskim ... agencijama. Jer praksa pokazuje da županijske garancijske agencije imaju da im je faktor jedan naprema pet, pokazuju se kao jedno izuzetno dobro rješenje za prije svega za male gospodarstvenike, prije svega za obrtnike. I posebno što je važno na županijskoj razini imaju direktnu komunikaciju sa tim ljudima i imaju najbolji uvid u stvar i imaju najbolji pregled stvari. Oni imaju najbolji pregled nad problemima i načinom rješenja za razliku od svih ovih velikih banaka u kojima se sigurno tih taj dio gospodarstva neće ući jer neće imati mogućnosti komunicirati sa bankama koje će se javiti na aukciju Hrvatske banke za obnovu i razvoj i dobiti ovu jamstvenu kvotu koju će dobiti. I na kraju vezano potpuno podržavam nedoumice i bolje rečeno a ne bez razloga iznesene primjedbe kolege Marića kada je govorio u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, a odnosni se na ponašanje banaka u ovom projektu. A odnosi se na mogući dogovor oko visine kamata. Naime, vrlo je lako moguće da 6 najvećih bankara drže 90% financijskog tržišta, ... sjednu za ručak i dogovore se koja je kamata. Poznavajući neke određene akcije, aktivnosti naših banaka do sada za očekivati je nešto tako i oko ovog projekta. I da sada ne nabrajam sve ono kolega Marić je to vrlo lijepo taksativno nabrojio. Međutim, ima jedna stvar s kojom se ne slažem s kolegom Marićem, a to ja poziva banke na društvenu odgovornost. Društvena odgovornost je jedna opća kategorija koja sasvim sigurno ima svoj vrijednosni i stav i sustav. Međutim, da bismo se osigurali da ta društvena odgovornost bude prisutna kod banaka i da bi ovaj cijeli sustav imao stvarno, da bi cijeli sustav dao korist onu koju planiramo i zbog kojega na koncu konca donosimo ovaj zakonski prijedlog mislim da tu Vlada Republike Hrvatske ima i prostora i obvezu da tu društvenu odgovornost našeg bankarskog sektora kontrolira a da bi učinci ovog prijedloga zakona u konačnosti stvarno dali onu podršku koju gospodarstvenici realno očekuju, podršku koju smo već davno prije mogli dati našem posebno gospodarstvu, međutim i s ovim prijedlogom ako i s ovim jamstvenim fondom ako ćemo dozvoliti da se iz njega radi nešto što se ne očekuje ponavljam Vlada Republike Hrvatske ima tu najveću mogućnost i obvezu da čitav taj proces kontrolira i reagira u trenutku kad je to potrebno. U tom slučaju onda i ovaj zakon će imati svoju svrhu i čitava ta akcija prema gospodarstvu dat će svoje mjere. U svakom slučaju i osobno podržavam ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Član HDZ-a Hrvatske demokratske zajednice a ne Hrvatske narodne zajednice, mali lapsus. Kazali ste da se slažete sa svime što sam govorio osim sa jednim a to je da ne treba i mi pozivati na društvenu odgovornost, da društvenu odgovornost treba zakonom uređivati. Zakonom se nigdje ne može uređivati društvena odgovornost nijednog pojedinca, niti jedne institucije. Društvena odgovornost je sastavnica svake institucije i osobna karakteristika svakog pojedinca. One se ne mogu zakonski nametati. One moraju biti odraz društvene klime i ja pozivam na takvu društvenu klimu da se promijeni unutar bankarskog sustava da postanu društveno odgovorni. Hvala vam lijepa što se napomenuli da sam prije dvije godine da se izbjegnu gospodarski šokovi i da se primijene stopa obvezne pričuve kako bi smanjili utjecaj financijske krize što je kasnije evo i posegnuto za tim instrumentima. Meni je drago da je to sazrelo pa taman i dvije godine kasnije kod središnje banke ali to je vjerojatno zato što ja nisam pristalica neoliberalističke ekonomije. Nisam pristalica Miltonove ekonomije niti potpune slobode tržišta jer nema savršenog tržišta u svjetskoj ni nacionalnoj ekonomiji, uvijek je potreban utjecaj države da bi ispravljala te tržište defekte i promašaje. Možda sam ja idealist ekonomist, možda sam ja i sanjar ali zato sanjari vide zoru prije ostalih. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Kolega Mariću, ja se potpuno s vama slažem da je društvena odgovornost jedna kategorija koja sazrijeva, koja je odraz i stanja u društvu, odraz karaktera pojedinca i čitav niz elemenata koji su preduvjet da se stvori ta društvena odgovornost i da je to jedan proces kojemu svi težimo i svi ga priželjkujemo. Međutim, ovdje konkretno kad govorimo o bankarskom sektoru u Republici Hrvatskoj ja se potpuno s vama slažem da se zakonom ne može odrediti društvena odgovornost ali Vlada Republike Hrvatske ima mehanizme putem kojih mehanizama kod bankarskog sektora može ubrzati sazrijevanje njihove društvene odgovornosti.
Zahvaljujem. I u ime predlagatelja uvaženi Zdravko Marić državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Prije svega, zahvala svima na cjelojutarnoj i ranopopodnevnoj raspravi, komentarima, sugestijama. Moram iskazati izuzetno zadovoljstvo dakle što ono što smo i čuli da se daje puna podrška ovom i zakonu ali i cijelom ja bih rekao paketu mjera i modelu financiranja mjera za gospodarski oporavak i razvitak. Mnogi od vas su spomenuli da je ovo prava mjera i s tim se apsolutno mogu složiti. Jedino što se možda ne mogu složiti je redni broj ispred toga prava mjera. Mi zaista ne smatramo da je ovo prva mjera koju je Vlada učinila, nego dapače da je Vlada učinila mnoge druge mjere koje su prethodile i koje su zapravo bili preduvjeti da bi mogli doći u situaciju ono što sam i uvodno rekao da možemo krenuti sa ovakvom jednom mjerom čiji financijski iznosi nisu zanemarivi, dapače vrlo su značajni. Kad kažem da je Vlada poduzimala i neke druge mjere onda sigurno trebam se vratiti na ono što sam isto rekao tijekom jutra. Dakle, ako pogledamo situaciju prije 11 mjeseci prekonoćno oročavanje, odnosno prekonoćno pozajmljivanje banaka, kamatna stopa preko 30% što je vrlo jasan pokazatelj i signal kakva je bila razina likvidnosti u to vrijeme, dakle prije nepune godinu dana. Danas u ovom trenutku mi možemo reći da banke imaju preko 4 milijarde kuna koje drže na računu kod Hrvatske narodne banke po vrlo niskoj kamatnoj stopi od ispod 1% što znači da sigurno ta likvidnost je kud i kamo poboljšanja, a osim toga postoje još i određene dodatne rezerve prije svega na razini bankarskog sustava pri Hrvatskoj narodnoj banci, dakle ova obvezna pričuva. Jučer je Savjet Hrvatske narodne banke donio odluku o spuštanju za jedan postotni bod čime se otpušta otprilike 3 milijarde kuna u sustav a naravno čuli smo i da postoji mogućnost i znamo da postoji mogućnost za još i dodatna otpuštanja. Ono što trebam sigurno reći dakle sve ove mjere učinjene u proteklih petnaestak mjeseci na stabilnosti financijskog sustava a ja ću naravno ispred Ministarstva financija posebno još naravno ispred Vlade posebno apostrofirati i mjere koje smo poduzeli u smislu očuvanja stabilnosti javnih financija, dakle koliko puta smo to i naglašavali da nije bilo jednostavno sjediti odnosno stajati za ovom govornicom i predlagati neke nepopularne poteze ali sve su oni bili na neki način usmjereni očuvanju te stabilnosti. Čuli smo tijekom jutra usporedbe sa drugim zemljama. I jedna Slovenija i jedna Njemačka, i neke druge članice Europske unije, Europske monetarne unije sigurno su imali kud i kamo veći manevarski prostor i nekakve druge izvore financiranja koje su mogli koristiti. Međutim, treba ponovno naglasiti da Hrvatska ovo sve praktički sama bez nekakve velike pomoći izvana učinila odnosno imamo ispred sebe ovaj model. Što se tiče moje završne riječi dozvolite mi da se kratko samo osvrnem i na ovaj konkretan zakon ali da ga stavim u kontekst ipak ove šire rasprave odnosno namjere Vlade Republike Hrvatske. Dakle, da ponovim još jednaput da ova dva modela zaista je vrlo jasna namjera i intencija da se zadovoljavajuća razina likvidnosti u bankarskom sustavu odnosno u financijskom sustavu prelije i pretoči u realni sektor u gospodarstvu kojemu su ta sredstva zapravo najpotrebnija i koji ima sposobnost i moć da zapravo ta sredstva oplodi pri čemu bi naravno i gospodarstvo, a onda i svi pojedinci sigurno od toga profitirali. Model A kako smo ga i definirali, kako smo ga i postavili je model sufinanciranja kreditnih plasmana gdje djeluju poslovne banke i Hrvatska banka za obnovu i razvitak. Riječ je o brojčanom iznosu, dakle čuli smo jučer je otpuštena ta obvezna pričuva, odnosno spuštena za 1%-tni bod prema dogovoru i prema načelnom, odnosno već postignutom sporazumu i sa Hrvatskom narodnom bankom i sa bankama, 2/3 tog iznosa idu prema Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak. Dakle, pod pretpostavkom da sve banke, a ja ih ovim putem naravno pozivam, mi smo vodili razgovore sa sedam najvećih hrvatskih poslovnih banaka, ali naravno i sve ostale banke vrlo jasno su dobile poruku i poziv da sudjeluju u ovom cijelom postupku, su pozvane naravno da idu sa plasmanom. 2/3 tih otpuštenih sredstava prema HBOR-u pod pretpostavkom da će sve sudjelovati, to je iznos od 2 milijarde kuna. Prema modelu kako smo ga mi predložili to znači da je to kreditni potencijal od najmanje 6 milijardi kuna. S druge strane, čuli smo već i jutros za ovaj model B. Zakon koji smo danas raspravljali, kreditni potencijal u uvjetima da se u potpunosti iskoristi se kreće između minimalno 4 do čak 8 milijardi kuna. Ove brojke ne govorim iz razloga da bi sada stvarao nekakvu euforiju u smislu velikih brojki nego da jednostavno pokažemo i zapravo jasno pošaljemo signal da što se tiče izvora sredstava u ovom trenutku njih ima, međutim ono što je ključna stvar a to je uporaba tih sredstava. I zato ste se i vi u tijeku rasprave dobro osvrnuli i dotaknuli tih kriterija, ali mislim da tu treba vrlo jasno reći da je Vlada upravo na toj namjeri i s tom namjerom i išla u stvaranje ovog okvira, u stvaranje i definiranje pravila igre kojih se svi trebaju ponašati i isključivo djelovati prema tržišnim principima. Dakle ono što smo čuli maloprije, dakle ni u kojem slučaju se ne daju bankama, poslovnim bankama u Republici Hrvatskoj odriješene ruke nego dapače, vrlo se jasno definiraju pravila ponašanja i za njih, a naravno sa tim u svezi očekujemo i puni efekt prema gospodarstvu. Kamatna stopa sigurno da je jedna od varijabli koja nas sve, odnosno okupira našu pažnju i svi ovi napori, sve ove mjere, odnosno instrumenti koje smo stavili i ugradili i u ovaj zakon i koje ćemo još staviti i u podzakonske akte sigurno će biti usmjereni prema tome da se postignu čim povoljniji uvjeti. Ili ono što smo govorili za pojedine djelatnosti, pojedine sektore gospodarstva, a i ukupno gospodarstvo sigurno da je što niža kamatna stopa zapravo povoljnija u smislu da se onda mogu i generirati te vrijednosti, dodane vrijednosti koje će i uspjeti vratiti taj dug kreditni, ali naravno i stvoriti preduvjete kako smo rekli ne samo za oporavak nego i za daljnji razvitak. Isto tako dozvolite mi da kažem, dakle što se tiče same daljnje implementacije, dakle poslije ovog zakona pred nama stoji još dodatni posao u definiranju prije svega pravila igre za postupanje na tim tzv. javnim nadmetanjima odnosno aukcijama. Još jedanput ću spomenuti i reći da je što se tiče Hrvatske i našeg iskustva zaista jedan novi i novitet svima nama i sigurno i s tim u svezi mi možemo očekivati da ako bude bilo potrebno određene nadogradnje, prilagodbe, odnosno unapređenja da to se isto može dogoditi. Nastojimo i želimo nastojati zapravo da na tim aukcijama postignemo što bolji interes poslovnih banaka, da se taj novac zaista čim prije i čim efikasnije transferira i plasira prema gospodarstvu i da to gospodarstvo zaista bude spremno iskoristiti te novce. Čuli smo i u jutrošnjoj raspravi, sigurno da u ovom najkraćem mogućem roku možemo očekivati najveću potražnju gospodarstva prije svega za ta obrtna sredstva, a prema obrtnim sredstvima sigurno onda je zapravo i odgovor na vaše pitanje, odnosno vaše sugestije da se trebaju regulirati i određeni dugovi prema radnicima i prema dobavljačima, a naravno vidjeli ste i u samom zakonu i prijedlogu zakona, naravno i prema državi. Hvala vam lijepo još jedanput na svim komentarima i sugestijama.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
7. Konačni prijedlog Zakona o jamstvenom fondu za gospodarskom fondu za gospodarski oporavak i razvitak. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 505. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo zastupnik Goran Marić i zastupnica Gordana Sobol. Molim predstavnika gospodina Zdravka Marića državnog tajnika da se izjasni o amandmanima. Prvo Odbora za zakonodavstvo na članak 4?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Na članak 16. drugi?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. Amandman 3. na članak 19?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. I gospodina Gorana Marića zastupnika koji je predložio dva amandmana. Prvo na amandman na članak 8?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. I amandman 2. na članak 10?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga. I zastupnice Gordana Sobol. Prvo na članak 8.
Ne prihvaća se. Razlog je taj što je ova odredba već sadržana u samom tekstu zakona kao i općenito u mjerama koje je Vlada predložila što smo i čuli jučer tijekom rasprave. Osim toga što znači da se Vlada naravno suštinski slaže s tim da ovi modeli financiranja jesu usmjeri na očuvanje postojećih i stvaranje novih radnih mjesta. No međutim, isto tako treba reći ovakav izričaj bi mogao stvoriti poteškoće prilikom evaluacije valoriziranja ponuda pojedinih banaka u smislu veze između kvantitativnih kriterija i praćenja njihove provedbe.
Hvala. Gospođa Gordana Sobol. Izvolite.
Pa ja moram kazati da naravno nisam zadovoljna sa vašim obrazloženjem zato što niste rekli gdje je to u zakonu i u čemu je to intencija zakona upravo da ima i na neki način određenu prednost kod davanja državnih jamstava dobiju ona poduzeća koja će garantirati na neki način da će zadržati postojeću zaposlenost ili ne. O nekakvim općenitim željama možemo razgovarati, međutim želim upozoriti osnovna intencija je bila, mislim da je pet sindikalnih središnjica na tragu ovoga bilo dakle da se ne daju jamstva onim firmama koje će eventualno ta jamstva dobiti a onda će sutra otpustiti dio radnika. Zašto sam to upozorila? Zbog toga što nam se tako nešto slično dešava već i kod nekih drugih stvari gdje država potpomaže, recimo kod državnih potpora. Neću sad puno obrazlagati, o tome ću govoriti kad bude u postupcima o izvješću o godišnjim državnim potporama gdje se recimo sad ustanovilo da je u tekstilnoj industriji su pojedine firme dobivale državne potpore a lijepo nakon toga su otpuštali radnike. I u tom smislu je išao ovaj prijedlog, dakle da se nađe načina da se prednost da onim projektima, onim firmama, poduzetnicima koji će garantirati postojeću zaposlenost ili garantirati i otvaranje novih radnih mjesta po dobivanju jamstava. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. I drugi amandman iste zastupnice na članak 16.
Također se ne prihvaća obzirom da će ovo što ste vi stavili kao amandman biti propisano uredbom, mogu odmah reći dakle ovaj rok od 8 dana za evidenciju odnosno podnošenje izvješća Ministarstvu financija mi uredbom smatramo da bi mogli biti malo još i rigorozniji, skratiti taj rok ali isto tako treba biti vrlo otvoren i reći da će i te aukcije koje se budu provodile i iskustva koja ćemo imati nad njima biti zapravo i nama svima na neki način određena dodatna pouka, pa smo ostavili ovu mogućnost da se uredbom regulira.
Hvala. Gospođa Gordana Sobol.
Pa ja mislim da ste ovo jedno malo poboljšanje mogli prihvatiti jer u tom članku, u tom stavku govorite o tome da će se dakle dati izvješće i da će se pratiti i način na koji se iskorištavaju jamstva itd. pa stvarno ne bi škodilo da ste dali i ovo da će se objaviti u roku 8 dana od dana dodjele jamstava. Mislim da bi to itekako pridonijelo transparentnosti samog postupka. Tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o jamstvenom fondu za gospodarski oporavak i razvitak. Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova sa 106 glasova za, 1 suzdržan i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na drugu točku dnevnog reda. To je - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 507 Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik u Ministarstvu financija, uvaženi Zdravko Marić. Izvolite.
Prelazimo na drugu točku dnevnog reda. To je - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 507 Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik u Ministarstvu financija, uvaženi Zdravko Marić. Izvolite.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvažen zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Hrvatska je pomorska zemlja u kojoj niz poduzeća živi od nautike. Prema dostupnim statističkim podacima zbog globalne krize i općeg pada potrošnje u prvoj polovici 2009. godine narudžbe za izgradnju brodica pale su za oko 70%. Dodatno porezno opterećenje koje je definirano Zakonom o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove još je dodatno smanjilo narudžbe za izgradnju brodica i njihovu prodaju. Dosadašnjim zakonom u istu su kategoriju bile svrstane i brodice od tri metra i velike luksuzne jahte, što je gotovo u potpunosti zaustavilo prodaju. Domaća mala brodogradilišta našla su se u vrlo teškoj situaciji doslovno pred stečajem. Zbog velikog pada prodaje izravno su se našla ugrožena 102 mala brodogradilišta sa oko dvije i pol tisuće radnih mjesta, a neizravnu štetu trpe dobavljači, kooperanti, proizvođači brodskih motora i opreme, serviseri, turistički djelatnici, leasing tvrtke, te gotovo svi iz nautičkog biznisa. Predstavnici udruga male brodogradnje više su puta iznosili primjedbe i upozoravali da se posebni porez na neka plovila povećao i do 12 puta, te da se time ugrožava njihov opstanak kao i opstanak pratećih industrija. Vlada Republike Hrvatske ispravno je reagirala na novonastalu situaciju i zato upravo danas pred sobom imamo ove izmjene zakona. Pristupilo se dakle analizi učinka postojećeg zakona i to temeljem podataka Carinske uprave o prikupljenim trošarinama i temeljem podatak lučkih kapetanija o novoupisanim brodicama i jahtama, te temeljem podatak kojima raspolažu predstavnici spomenutih udruga. Nakon provedene analize zatraženo je i dodatno mišljenje struke i prihvaćena je inicijativa Udruge Hrvatske nautičke proizvodnje, udruženja "Male brodogradnje" pri Hrvatskoj gospodarskoj komori i klastera male brodogradnje, te je zajednički sastavljen prijedlog izmjena zakona. Pri izradi predloženih izmjena zakona vodilo se računa o brodicama koje koristi obalno i otočno stanovništvo u prijevozu za vlastite potrebe, a koje se u najvećoj mjeri ni po kojem kriteriju ne može svrstati u luksuz. Vodilo se isto tako i računa o Strategiji razvoja nautičkog turizma Republike Hrvatske za razdoblje od 2009. do 2019. gdje je jedan od ciljeva povećanje proizvodnje plovnih objekata za nautički turizam u hrvatskim brodogradilištima razvoj klastera nautičkog turizma. Tako se u ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona razdvajaju posebni porezi na osobne automobile i motocikle od posebnog poreza na plovila i zrakoplove uz uvođenje novih cjenovnih razreda s drugačijom visinom posebnog poreza. Time se postiže veći stupanj oporezivanja ekonomski snažnijih obveznika. Dakle, ovim izmjenama i dopunama predlaže se nova visina posebnog poreza na plovila i zrakoplove dok se visina posebnog poreza na osobne automobile i motocikle ne mijenja. Posebni porez na plovila i zrakoplove će se i dalje plaćati prema njihovoj vrijednosti, ali su uvedeni i novi cjenovni razredi s drugačijom visinom posebnog poreza u odnosu na osobne automobile i motocikla. Dakle, drugim riječima navedena izmjena znači da će kupci skupljih plovila ili zrakoplova plaćati više poreza i u relativnom i u apsolutnom iznosu od kupaca plovila ili zrakoplova koji se zbog cijene ne mogu svrstati pod luksuz. Upravo zato razlog izmjene i dopuna Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove prvenstveno je gospodarske prirode te ima za cilj veće porezno opterećenje ekonomski snažnijih obveznika, te poticanje razvoja male brodogradnje u Hrvatskoj. Na temelju navedenoga, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna plovila i zrakoplove. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja se neću složiti sa gotovo ničim od onog što je do sada rečeno. Dapače, ovo što ću se suprotstaviti onome što smo sada čuli. Naime, kolegice i kolege, prvo sigurno je da je pohvalno pokušati pomoći maloj brodogradnji. To je brodogradnja koja se odnosi na naša brodogradilišta, na naše graditelje, prodaju se te brodice na našem tržištu. Ali istovremeno imamo i jednu veliku podvalu. Najprije želim reći, ne moramo o tome vjerojatno široko i na dugačko i široko raspravljati. Ali na brodice se odnosi isto ono što se dogodilo na tržištu i sa automobilima i sa nekretninama i sa koječim drugim. Ali pošto se radi o našem proizvodu mi apsolutno prihvaćamo svaki pokušaj spašavanja male brodogradnje. Međutim, kolegice i kolege, nije dobro ako se uslijed pokušaja spašavanja male brodogradnje posebni porezi na jahte, na helikoptere, na avione drastično smanjuju. Državni tajniče uzmite olovku, pa stavite na papir jedan zrakoplov vrijednosti milijun eura. Stavite na papir, pa ćete vidjeti da po sadašnjem prijedlogu, a to je uvozni jasno, uvozna letjelica, nemamo ih kod nas, odnosi se to i na helikoptere i na jahte. Sve to postaje drastično jeftinije. Vi ćete na jednom zrakoplovu ili jahti vrijednosti milijun eura imati sada smanjenje posebnog poreza, do sad je to bilo 3,3 milijuna kuna na milijun eura, sad je to samo milijun kuna. Što se povećava veća vrijednost jahti ili zrakoplova to je jasno se smanjuje drastično poseban porez. Prema tome, pogodujemo kome? Drastično pogodujemo tajkunima. I to je za nas u klubu HNS-a apsolutno neprihvatljivo. Iz tog razloga vaše obrazloženje na prvoj stranici gdje stoji da će: "navedenom izmjenom i dopunom postići se veći stupanj oporezivanja ekonomski snažnijih obveznika" to znači da bi kupci skupih plovila i zrakoplova i u relativnom i u apsolutnom iznosu snosili veći porezni teret. Potpuno netočno! Neistinito, nekorektno. Nadalje, na stranici 2. imamo rečenicu: "zakon neće biti od utjecaja na prihode državnog proračuna po ovoj osnovi." Maloprije sam vam rekao što to znači kada su u pitanju jahte koju uvozimo, što to znači kada su u pitanju helikopteri koje uvozimo, što to znači kada su u pitanju zrakoplovi koje uvozimo. Itekako ćemo biti oštećeni. Međutim, još jedna briljantna rečenica: "Sve jahte i dio brodica registrirani su za obavljanje gospodarske djelatnosti pa su samim time oslobođene od plaćanja posebnog poreza." Zamislite kolegice i kolege sve jahte su registrirane za obavljanje gospodarske djelatnosti. Što samo znači da porezna uprava nema adekvatne mehanizme da kontrolira i da korigira stanje koje imamo na terenu. To je za nas apsolutno neprihvatljivo. I takva konstatacija ovdje u ovakvom obrazloženju zaista je žalosno je da nam to nudite u Hrvatskom saboru. Nadalje, zanimljivo je i to da se na str. 2. na vrhu pojavljuje jedna vrlo zanimljiva stvar. Gledajte, mi smo zadnji put mijenjali ovaj zakon u kolovozu prošle godine. Dakle, 5 mj., a ovdje stoji navedena izmjena i dopuna zakona iz kolovoza prošle godine u suprotnosti je sa ciljevima strategije razvoja nautičkog turizma RH za razdoblje 2009.-2019. koji je usvojila Vlada Republike Hrvatske na sjednici od studenog 2008. godine. Prema tome Vlada je 2008. godine donijela strategiju razvoja nautičkog turizma, godinu dana kasnije je zaboravila na tu strategiju, izmijenila je zakon protivno interesima te strategije. Nakon 5 mj. se sjetila da to nije u skladu sa strategijom i ponovno mijenjamo taj isti zakon. Ja vas pitam kolegice i kolege koliko mi pomažemo ovim gospodarskim granama pa i nautičkom turizmu kada smo u 10 godina osam puta mijenjali ovaj jedan te isti zakon? To je smiješno, to je neozbiljno, to je nestabilno, to je nekorektno prema jednoj gospodarskoj grani i klub HNS-a svakako neće moći podržati ovakve izmjene zakona.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja državni tajnik, uvaženi Zdravko Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo samo kratko da odgovorim dakle uvaženom zastupniku na tumačenje pojedinih rečenica i samog obrazloženja i tako i zakona. Dakle, ono što sam rekao i uvodno ni u kojem slučaju Vlada Republike Hrvatske svojim izmjenama ne želi nikome pogodovati prije svega kako ste vi rekli tajkunima ili inima koji kupuju skupocjene da li brodice, da li plovila, da li zrakoplove. Međutim činjenica je da sukladno onim izmjenama koje smo donijeli na ljeto, dakle na intervenciju, ja bih rekao sugestiju i komentare, brodograđevne industrije prije svega, dakle mi smo se odlučili na ovaj potez iz razloga što smatramo da na ovaj način možemo njima pomoći, odnosno dodatno stimulirati proizvodnju tih malih plovila. Ali isto tako nemojte zanemariti da u Hrvatskoj postoji proizvodnja onih malih ili manjih tih zrakoplova koji služe uglavnom za sportske i rekreacijske namjene. Isto tako ovo što ste drugo sada rekli vezano za tumačenje ovoga samo postojećeg zakona i ovaj i one prethodne izmjene, a i zapravo zakon u svom originalnom izričaju oslobađa plaćanje posebnog poreza ukoliko su plovila i zrakoplovi namijenjeni za gospodarske usluge, odnosno gospodarske svrhe. Što se tiče vaše konstatacije da je netočno u obrazloženju navedeno da skuplji, odnosno kupci skupljih plovila i zrakoplova plaćaju i relativno i apsolutno više poreza, to je točno. Zato što vrlo jednostavno možete primijeniti model, odnosno kompletnu tablicu cjenovnih i poreznih razreda i vidjeti da krenuvši od recimo cijene plovila od 125 tisuća kuna do recimo 10 milijuna kuna da se taj porezni teret kreće od 5% do 14%. Dakle, od one najjeftinije jahte na koju bi u tom slučaju platili nekakvih 6 tisuća i 250 kuna do recimo milijun i 409 tisuća kuna. Što znači da i u apsolutnom izričaju i u relativnom, u smislu postotaka, sigurno je postignuta značajna progresivnost ovog posebnog poreza na automobile i ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Hvala.
Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine državni tajniče, nije točno da ne želite pogodovati. Vi možda to nesvjesno činite. Molio sam vas da uzmete olovku, da stavite milijun eura na papir, da izračunate koliko će doći posebnog poreza sada i koliko je bilo dosada. Vi izrazito pomažete, ja se slažem da pomažemo maloj brodogradnji, ali je podvala u tome da se provlače kupci najskupljih vozila i zrakoplova, oni plaćaju 3 do 4 puta manji porez.
Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je u klubovi, pardon klubovi. Na redu je klub IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče ja ću govoriti malo drugačije. Slušao sam maloprije gospođu Buterin, nisam mogao vjerovati kao da ovaj zakon o kojem je danas ovdje riječ, kojega toliko hvali, odnosno onaj prije nije predložila Vlada. Zašto smo imali ovaj zakon? Zato jer je on trebao biti kompenzacija za onaj nesretni harač i PDV od 23%. Međutim ja se bojim da u nekim dijelovima niti ovaj zakon ovdje nije rješenje. Npr. što ćemo s ribaricama od 30 metara? Mi njih tretiramo kao jahte, mislim da to nije dobro. Međutim, temeljno pitanje je tko bi trebao danas snositi odgovornost za ovaj zakon koji je do danas još uvijek na snazi i za štetu koju smo nanijeli hrvatskoj državi, bolje rečeno svakom građaninu ove zemlje ponaosob, a poglavito proizvođačima tih nazovimo ih malih plovila ili maloj brodogradnji. Mi smo malu brodogradnju doveli gotovo do stečaja, kooperante smo doveli do ludila, proračun smo ostavili bez novca, a sankcija za one koji su to prouzročili tisućama ili stotinama tvrtki u Hrvatskoj, jer nisu samo mali brodograditelji ovdje time bili pogođeni, znači ti ne snose nikakvu odgovornost. Ja osobno smatram da ovaj zakon valja prihvatiti u jednom većem dijelu ali da budem iskren varaju se naši brodograditelji tih malih plovila ako misle da će nakon ove štete izmjenom samo Zakona njima sutradan biti bolje. Vidite meni se javljaju ti mali brodograditelji i kažu da u 5, 6 mjeseci koliko je zakon bio na snazi de facto nisu prodali niti jedan brod. I sada si postavljam pitanje nakon svega ovoga što imamo, trošarine su jasno bile krivac za takvu jednu situaciju da li će izmjena Zakona glede trošarina nešto promijeniti. Ja tvrdim gospodo da neće. Pogledajmo malo kakva je klima ova pravosudna ili kako da ju nazovem u ovoj zemlji. Na neki način zaustavila investicije, ova klima hapšenja da budem precizniji, da me mogu razumjeti. Preplašila je i domaće potrošače. Zamislite da danas netko kupi brod ili jahtu od 10 metara, pa taj bi momentalno završio u zatvoru. Ako taj ne bi momentalno završio u zatvoru trebao bi završiti u zatvoru jer nitko u ovoj zemlji gospodo ne može objasniti otkuda mu 200 ili 300 tisuća eura gospodine Doriću. Stoga ja mislim ništa se neće promijeniti kada je riječ o maloj brodogradnji nego će na dijelu biti još jedna godina stagnacije. I zbog toga i vis a vis ovih tvrtki od kojih je mnogo u Istri ja moram reći da sam duboko tužan zato što zbog njihovog poslovanja egzistencije, ovisi sudbina i nas ovdje i njihovih radnika i ovih cura i dečki gore na galeriji. Ja sam jedini, na prošlom ili ovom aktualnom satu, priznajem zakašnjelo postavio zastupničko pitanje vis a vis te materije ali čak to nije niti bitno, bitno je to da Istra, da Primorsko-goranska županija, Zadarska, Šibenska, Dubrovačka itd., ima niz malih brodograditelja a ovaj Zakon ja mislim kojega smo imali na snazi, koji tu malu brodogradnju desetkovao, na žalost za taj Zakon nitko neće odgovarati. Sabor je vjerojatno bio jednoglasan, ja mislim da smo bili jednoglasni kada smo usvojili ovaj Zakon o trošarinama, taj koji je bio na snazi, zašto, predlagala ga je Vlada, vjerovali smo njihovim procjenama, mi smo jednostavno taj Zakon pretpostavljen na neki način dobili na klupe, savjetnici nemaju savjetnika ili imaju to je jedan veliki klub, ne mogu pratiti svu materiju i zapravo djelujemo po inerciji, dižemo ruke za nešto što ne znam kako će funkcionirati, zato nas nitko ne treba pravdati, ali zasigurno s druge strane, Vladu, ministarstva koja imaju po stotinjak zaposlenih i koji moraju izvršiti sve te simulacije, netko bi trebao zbog ovakvih zakona i prozvati. Šteta koja je počinjena i maloj brodogradnji u ovih 5,6 mjeseci a neće se od toga oporaviti ni u cijeloj 2010. godini je naprosto enormna. Mala brodogradnja 2008. ostvarila je prihod od jedne milijarde kuna, nego će reći da je to svega jedan jaružar kojega recimo brodogradilište „Uljanik“ isporučuje Lichtensteinu ali jedna milijarda kuna s druge strane je 1/5 prihoda velike brodogradnje ili 1 milijarda kuna te naše male brodogradnje polovica prihoda Hrvatske velike brodogradnje bez Uljanika. Da budem iskren još jedanput ću ponoviti, da ja jednostavno ne vidim skori oporavak barem ne u 2010. godini, te male brodogradnje. Jedan štetan Zakon tu malu brodogradnju jednu cijelu djelatnost u Republici Hrvatskoj, ne zaboravimo da smo pomorska destinacija ili zemlja, upropastio je djelatnost za 5 možda i više godina, neću reći i ne daj Bože zauvijek, ali možda i za 5 godina. Kome će sada, ajde u ovim okolnostima koje vladaju zemlji ti naši mali brodari prodavati svoje čamce, male jahte, ribarske brodove itd. Kao što rekoh, šta da im sutra dođe ovaj državni odvjetnik, mala brodogradnja s druge strane nisu samo te jahte to su i ribarski čamci ali čujte i jedan ribarski čamac u ovom trenutku košta 400, 500 i više tisuća eura. Hajde da ja vidim koji je to ribar od onoga prihoda kojega ostvaruje u stanju jednostavno iznijeti ili podastrijeti čiste račune, a jasno da to treba jer tako može samo zemlja funkcionirati. Hrvatska je kao što rekoh pomorska zemlja, Hrvatska ima nekih 1000 kilometara obale zračne linije gore od Savudrije pa dole do Dubrovnika, imamo nekih 1300 otoka, što otoka što hridi, a u 20 godina na našem Jadranu nismo sagradili 10 novih hotela, uništili smo gotovo svu industriju na obali, na dobrom smo putu da zatvorimo možda i tri od pet velikih hrvatskih brodogradilišta, uništili smo Croatia line, jednom riječju narod koji ima vjerojatno najljepše more na svijetu ostaje bez pomorske te budućnosti orijentacije ili ne znam kako to nazvati. Jednom riječju na dobrom smo putu da uništimo tu malu brodogradnju. I što nam se dešava, Dalmatinci sele u Zagreb, Istrijani se još drže dole, Rijeka je ostala bez industrije, Split bez radnih mjesta, a mi donosimo Zakone koji nas ma usuđujem se reći, sramote. Imam ovdje jedan mail koji sam dobio od jedne tvrtke iz Istre koji doslovce kažu da još 8. kolovoza 2009. stupaju novi Zakon o posebnim porezima, znači trošarinama, koji je posebno pogodio sektor male brodogradnje, popratnih djelatnosti oko istoga, od tada prodaja brodica je praktički stala. Znači još jedanput brodice nisu samo jahte, to su i čamci, ribarice itd., a ne zaboravimo da smo pomorska zemlja. Kaže dalje, nekolicina proizvođača obrtnika i poduzeća je stalo sa proizvodnjom ili su u blokadi, a velika većina ostalih će uskoro zatvoriti svoje pogone ukoliko ne dođe do kvalitetne izmjene Zakona. Sličnu sudbinu će zadesiti popratne djelatnosti kao što su trgovci repro materijalom, opremom, ugrađivači motora, električari, stolari, tapetari, serviser itd., itd. Ono što je interesantno kada je riječ o ovome Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnom porezu na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove P.Z. broj 507. spominje se između ostalog i ime, znači kao onoga koji je trebao sudjelovati u ovoj raspravi, gospodina Mladena BArišića. Znači on je 28. 1. 2010. figurirao kao izvjestitelj, ovdje ga ne vidim, kakva je sudbina uskoro ćemo vidjeti ali recimo da to nije bitno. Bitno je tko se u ovoj zemlji poigrao sa tom malom brodogradnjom, onaj koji se poigrao sa njome pa i mi koji smo digli ruku za takav jedan zakon pred 5, 6 mjeseci jednostavno nismo znali što radimo. Što želim reći? Mi smo taj zakon usvojili radi trošarina na jahte, međutim u ovakvim okolnostima ja znam da nitko u ovoj državi u dogledno vrijeme ili jako, jako rijetki će kupovati neke jahte. Znači vrijeme je da potaknemo potrošnju, bez iste nema nam opstanka. Stoga ne znam, razum u glavu i pustimo ljude da rade, da imaju jer jedna politika egalitarizma ja mislim da će sve nas i našu državu naprosto ostaviti bez prihoda. Ja jesam npr. da nam se vrati kako smo recimo lokalnu samoupravu i neke stvari vidjeli i imali uređenu po Ustavu iz '74. godine, ja tvrdim da smo tada najbolje živjeli, svatko je mogao do radnog mjesta, do besplatnog stana, zdravstva itd. ali smo rekli nećemo samoupravljanje, mi želimo kapitalizam. Sada kapitalizam imamo, ali što ćemo imamo te odnose da će elita imati sve, a radnik ništa, da kapitalisti kroz pretvorbu imaju sve, da onaj obrtnik nema ništa. Imamo situaciju da se država osiromašuje, da je sve rasprodajemo da su penzije kakve jesu, ali to je bio naš odabir i to je valjda demokracija na hrvatski način. Ali bez obzira na sve mi jednostavno moramo voditi računa i da povećamo tu neku potrošnju jer pitanje je kamo ćemo naprosto bez toga doći. I utoliko mislim da kondicije ovoga zakona treba prihvatiti s time još jedanput naglašavam, ako netko radi taj ribarski brod od 20, 25 ili 30 metara, on ne daj Bože da bude oporezovan kao onaj tko recimo kupuje jahtu od 25, 30 ili ne znam koliko metara. A daj Bože da naša mala brodogradilišta ili velika imaju posao pa da mogu prodavati takve jahte bilo hrvatskim bilo nekim drugim državljanima pod uvjetom da ovi podastru podrijetlo svoje imovine. Sve u svemu bojim se da zakon neće preko noći nikoga usrećiti, ali jednostavno moramo se vratiti na one pozicije iz 7. ili kada je to već 8. mjeseca kada smo taj zakon koji je danas na snazi usvojili.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin rekli ste da je kočerica isto što i jahta. Vi i ja znamo da to nije točno, ali pretpostavljam da znam što ste mislili. Naime, vi i ja ste digli ruku za izmjenu zakona u drugoj polovici prošle godine, jer smo tada rekli da više nećemo oporezivati po dužini kočerice i jahte već po vrijednosti. I smatrali smo i vi i ja da je u tome rješenje. Nažalost, Vlada je podmirila vrijednosne kategorije i sve iznad 500 tisuća kuna ima istu poreznu osnovu, pa onda imate pravo da je stvarno tako ispalo.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo ispravio bih netočan navod kolege Kajina kada je rekao kako ljude tko bi danas kupio jahtu od 200 do 300 tisuća eura treba zatvoriti. Ja ne mogu shvatiti da čovjek koji je bio kandidat za predsjednika može izreći takvu jednu rečenicu. Gospodine Kajinu znam danas 5 ljudi koji imaju jahte preko 20 milijuna eura i koji danas imaju potraživanja od 100 do 200 milijuna eura i koji uredno prijavljuju svoje poreze. Pa što vi to govorite? Pa kako vas nije sramota ovakve riječi govoriti, a rekli ste a istovremeno vam rekao da od ovih vaših proleterskih rečenica nas sve glava boli.
Zahvaljujem. Koga glava boli, tabletu. Ispravak netočnog navoda Ivan Hanžek. Izvolite.
Ja sada moram reći da sada dva ispravka u jednom ispravku i čak i svog cijenjenog kolegu Franju moram ispraviti, jer kolega Kajin je do prije 6 mjeseci vapio za hapšenjima, a sada bi ukinuo sva hapšenja, jer da se je pretjeralo. Pa neka se dogovori sam sa sobom. A ja cijenim njegov lokal patriotizam i adriatiko patriotizam, ali oprostite kolega Kajin brodogradnja postoji i u Zagrebačkoj županiji, da ne idem šire i u Krapinsko-zagorskoj županiji i to poznata. Neću spominjati tvrtke da im ne radim reklamu, jer nemam namjeru kupiti jahtu pa ne bi moglo do sukoba interesa doći, ali nije zgodno spominjati imena. I to jaku brodogradnju sa reprezentativni nagrađivanim brodovima. Tako kada se radi o brodogradnji, brodogradnja nije samo Istri, Primorje, Dalmacija nego pola Hrvatske.
Zahvaljujem. Imamo još jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Evo naš kolega Kajin je svojem juriš stilu kazao da dalmatinci sele u Zagreb. Nije točno. Grad Zadar po zadnjem popisu je imao 70 i nešto tisuća stanovnika, a sada ih ima skoro 90 tisuća gospodine Kajin. I znam veliki broj obitelji, mladih obitelji iz Zagreba koje su došle živjeti u Zadar. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Onda idemo dalje sa raspravom po klubovima. Na redu je uvaženi zastupnik Boris Klemenić u ime kluba HSS-a. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo i prisjetili smo se malo atmosfere sa 13. izvanredne sjednice koja je održana 29. srpnja 2009. godine. Tada smo isto raspravljali o prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Zakon je tada donašan kao antirecesijska mjera kojemu je bio cilj postizanje većeg stupnja oporezivanja obzirom na to da se izmjenama namjeravalo dodatno pojačati oporezivanje prema ekonomskoj snazi obveznika. To znači da bi kupci skupljih osobnih automobila, motocikala, plovila i zrakoplova i u relativnom i u apsolutnom iznosu snosili veći porezni teret. Vrlo važan razlog u nošenju izmjena u Zakonu o posebnim porezima na automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove bio je i fiskalni razlog. Naime, pomnim tada analiza kretanja uvoza automobila, plovila i zrakoplova te detaljnim projekcijama za sljedeće godine ustavljano je da bi zbog predloženih izmjena prihodi po ovoj osnovi u sljedećim godinama mogli rasti približno 150 milijuna kuna godišnje. Tim zakonom uređeno je plaćanje posebnog poreza na plovila koje u trenutku uvoza, odnosno isporuke od strane proizvođača nemaju ugrađeni motor ili nemaju neugrađeni ili izvanbrodski motor i na koji posebni porez nije obračunat i plaćen u trenutku uvoza, odnosno isporuke. Na iste se naknadno obračunava i plaća posebni porez na plovila prije registracije plovila kod nadležna carinarnice. Zakon a to smo čuli i sada maloprije iako neki nisu bili sigurni prihvatili su svi klubovi zastupnika te dali u raspravi svoj doprinos i podržali donošenje zakona. Jedan klub zastupnika odnosno zastupnik primjerice istaknuo je da pozitivan zakon je doduše pun rupa kroz koje je curilo godišnje otprilike 150 milijuna kuna a ukazao je i na činjenicu da se za plovila poseban porez obračunavao po dužnom metru plovila iz čega je proizlazilo da za ribaricu od 15 metara treba platiti isti iznos kao i za luksuznu jahtu iste dužine. Jedan od kolega tada je upozoravao na neke nepravilnosti ili bolje reći oblike prijevara o kojima on ima saznanja a kojima se pokušalo izbjeći plaćanje posebnog poreza. Tada i klub HSS-a digao je ruke za ovaj zakon smatrajući da se njime uistinu oporezuje luksuz jer jedno je kupovati brodicu za ribarenje odnosno bavljenje gospodarskom djelatnošću a drugo je kupiti luksuznu jahtu namijenjenu za uživanje i razonodu. Međutim, iako nitko ne dovodi u pitanje ispravnost namjere ovog zakona, dakle oporezivanje luksuza ovaj je zakon odnosno izmjene za koje smo svi digli ruke u srpnju prošle godine prouzročio ogromne probleme onima u Hrvatskoj koji žive od proizvodnje malih brodova. Naime, Klub zastupnika HSS-a zaprimio je predstavke kojom smo upozoreni da se u trenutku kada se govori o fondu za spas hrvatskog gospodarstva jedna od vitalnijih grana dakle nautička industrija koja je godišnje rasla otprilike stopom od tridesetak posto zbog odredbi ovog zakona klekla je praktički na koljenja. Radi se o stotinama ljudi zaposlenih u proizvodnji kojima prijeti gubitak radnih mjesta. Nadalje, upozoreni smo da iako je prodaja plovila i prateće opreme zbog gospodarske krize i pooštravanja kriterija banaka kod odobravanja kredita i lising aranžmana znatno pala od 1. kolovoza 2009. godine. A promet plovilima u potpunosti je obustavljen. I udruženje male brodogradnje pri Hrvatskoj gospodarskoj komori upozorilo je na efekte zakona koji su pogubni za domaće "male" proizvođače plovila kojih je do 1. kolovoza prošle godine bilo 102 kao i za proizvođače opreme kojih je bilo oko 160 te projekte urede njih oko sedamdesetak. U prvih dva mjeseca nakon što je zakon stupio na snagu jedan dio tih poduzeća bio je prisiljen staviti ključ u bravu a ostali pokušavaju preživjeti ali da bi u tome uspjeli moraju otpuštati svoje radnike. Zbog drastičnog povećanja cijene njihovog proizvoda nema više niti jednog naručitelja iako se mala brodogradnja u zadnjih nekoliko godina razbuktala i ostvarivala ukupni prihod od oko 500 milijuna kuna, pa je osnovan i klaster što je u konačnici rezultiralo izlaskom na međunarodna tržišta. Predočen nam je i jedan konkretan primjer proizvođača koji je osjetio pogubne posljedice zakona, pa ću reći samo nekoliko detalja. Čovjek je imao troje zaposlenih pa je ostao bez dvojice, ostao je sam. O naručenim brodovima, imao ih je prvo 15 i na koncu ostalo 9 i gotovo svi su obustavljeni. Govorim o periodu nakon donašanja zakona. Nakon 1. kolovoza, znači nakon donašanja zakona nije zaprimio niti jednu narudžbu a suočio se i sa odustajanjem narudžbi onih iz proteklih godina koje su bile kod njega naručene. Ukoliko hitni ne poduzmemo određene mjere a ovaj zakon jest jedna od potrebnih mjera naši će proizvođači plovila ostati ne samo bez svog posla koji vjerujem da rade iz ljubavi i s entuzijazmom već su tu i njihovi radnici i njihove obitelji koji ovise o poslovanju ove male ali donedavno uspješne grane gospodarstva. Vlada Republike Hrvatske upoznata je s ovim problemom. U obrazloženju prijedloga zakona Vlada navodi da prema raspoloživim podacima hrvatskih proizvođača brodica i jahti godišnja proizvodnja iznosi prosječno oko tisuću i 100 plovila od čega najveći dio otpada na brodice do 7,5 metara dužine, otprilike oko 75 do 80% i brodica od 7,5 metara do 12 metara dužine od 15 do 20%. Preko 70% proizvodnje proda se u Republici Hrvatskoj. Navedenom izmjenom i dopunama otklonili bi se problemi kod domaćih proizvođača manjih plovila nastali kao posljedica zadnjeg važećeg Zakona o izmjenama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove koji je stupio na snagu 9. kolovoza 2009. godine. Uslijed toga je došlo do otkazivanja i smanjenja narudžbi zbog porasta ukupne cijene gotovog proizvoda kao posljedice povećanja posebnog poreza što se izravno može dovesti u vezi sa time te smanjenje proizvodnje plovnih objekata. Isto navedeno je u suprotnosti sa ciljevima Strategije razvoja nautičkog turizma Republike Hrvatske za razdoblje od 2009. do 2019. godine koju je usvojila Vlada Republike Hrvatske na sjednici održanoj 24. studenoga 2008. godine a zove se "Povećanje proizvodnje plovnih objekata za nautički turizam u hrvatskom brodogradilištu te razvoj klastera nautičkog turizma". Nadalje, uslijed ovog zakona došlo je do pada broja novoregistriranih brodica i jahti. Hrvatska mala brodogradnja je uslijed otkazivanja narudžbi zbog značajnog porasta ukupne cijene konačnog proizvoda dovedena skoro do potpunog kolapsa. Naime, prema podacima lučkih kapetanija u 2009. godini bilježi se pad od 18,5% novo upisanih jahti i brodica u odnosu na prethodnu 2008. godinu. Najprodavanija plovila u Republici Hrvatske su pasre dužine do 6 metara s kabinom ili bez nje opremljene motorima do 40 konjskih snaga. Njihova se vrijednost kreće oko 100 tisuća kuna bez PDV-a. Takva plovila idu obično u privatne ruke osim manjeg postotka namijenjenog rentanju odnosno rent a bouth djelatnosti. Osim pasara koje najviše koristi priobalno stanovništvo tu su i manji gliseri gumeni čamci koji su drugi na top listi prodavanih plovila u zadnjih nekoliko sezona. Proizvođačima bi najviše koristilo kada bi se trošarina za ovu kategoriju najjeftinijih plovila ukinula jer trošarina znatno poskupljuje plovilo pa se potencijalni kupci odlučuju na kupnju plovila te kategorije od slovenskih ili talijanskih proizvođača jer u tim zemljama nema trošarine. Isto tako, prema nekim izračunima s kojima smo upoznati mala brodica proizvedena u Hrvatskoj skuplja je od iste takve koja je uvezena u Hrvatsku zbog drugačije formule obračuna raznih davanja na cijenu proizvodnje. Brojke govore same za sebe da se radi o gospodarskoj grani ogromnog potencijala, nije potrebno dodatno obrazlagati. Da je donošenje spornih izmjena ovog zakona prošle godine prouzročilo pogubne efekte za nautičku industriju u Republici Hrvatskoj također smo utvrdili. Jedino preostaje pozdraviti činjenicu da je Vlada Republike Hrvatske prepoznala ovaj problem i na ovaj način nastoji ispraviti neželjene učinke iako su oni već i nastali. Proizvođači malih brodica od trenutka donošenja izmjena zakona prošle godine ne svojom krivnjom bili su izloženi ogromnim problemima poput blokade računa, otpuštanja radnika pa čak i potpunog gašenja proizvodnje ali još uvijek postoji izvjesna volja za obavljanjem ove djelatnosti i njenim razvojem. U želji da se ovaj velik ali rješiv gospodarski problem, riješi na što kvalitetniji način, Klub zastupnika HSS-a podržat će njegovo donošenje uz preporuku Vladi Republike Hrvatske da okupi domaće proizvođače i pronađe odgovarajući model kako ih vratiti makar na poziciju na kojoj su bili prije donošenja Zakona. Svakako ovaj problem ne smije stati na donošenju ovih izmjena Zakona već se njegovom konačnom rješavanju treba pristupiti u suradnji sa oštećenim proizvođačima i ponuditi im pomoć bilo kroz fondove za spas Hrvatskog gospodarstva, bilo sufinanciranjem kamata, kredita, kojim bi se kupovala plovila domaće proizvodnje ili oslobađanjem proizvođača izdataka za zaposlene ili svakog novog zaposlenog kroz jedno određeno razdoblje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I u ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, državni tajniče kolegice i kolege. Klub zastupnika SDP-a će podržati donošenje ovoga Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o posebnim porezima. Ne zato što je taj Zakon dobar, nego zato što su udruge brodograditelja i svi oni koji sudjeluju u proizvodnji malih brodica rekli da ako se ovaj Zakon ne donese onda ćemo očito doživjeti kolaps male brodogradnje i ne zato što je ovaj Zakon dobar, jer očito postoji nekakva matematička neslaganja tko će sada više plaćati a tko manje, nego da bi se jednostavno ispravila pogreška koja je donesena prošle godine u ljeti, kada su mali brodograditelji donošenjem onog Zakona ili ovog Zakona dovedeni pred bankrot. IZ tog razloga iako i danas kada razgovarate sa malim brodograditeljima koji su upoznati sa ovim izmjenama i dopunama nećete naići na dobro mišljenje o ovom Zakonu, oni misle da se moglo više napraviti, ali da se šteta ne nastavlja mi ćemo ovaj Zakon podržati. Ovim Prijedlogom zakona o izmjenama i dopuni navedenog zakona visina posebnog poreza na osobne automobile i motocikle se ne mijenja, ali se predlaže nova visina posebnog poreza na plovila i zrakoplove, posebni porez na plovila i zrakoplove bi se dalje plaćao prema vrijednosti plovila i zrakoplova ali su uvedeni novi cjenovni razredi s drugačijom visinom posebnog poreza u odnosu na osobne automobile i motocikle. I kada se izračunaju kao što je kolega Dorić računao ove tablice onda se možda našom krivom matematikom dolazi opet do stvari da će oni koji kupuju ili koji imaju više novaca ili kupuju skuplja plovila, da će plaćati možda manje ali vjerujem da tome neće tako biti, ako je tako molim vas da to popravite. Kada smo raspravljali ovoga ljeta, prošloga ljeta o donošenju Zakona onda ako ste dobro vidjeli negdje na kraju kao što piše u ovom zakonu, toga se ja uvijek bojim i treba se uvijek bojati, piše za provedbu ovoga Zakona nisu potrebna dodatna financijska sredstva iz državnog proračuna Republike Hrvatske. Naravno da nisu, ali pitam se tko će onda za donošenje onog Zakona platiti štetu tim malim brodograditeljima koji su pretrpjeli od 8. mjeseca do sada vremenskom razdoblju. Netko bi ipak trebao platiti tu štetu koju su oni donošenjem Zakona koji nije bio dobar prema njima pa bi onda ipak iz državnog proračuna koštao nešto kada bismo vodili računa o tome da smo donošenjem jednog lošeg zakona naštetili malim brodograditeljima jer ako smo tada znali ili ako sada znamo da je vrlo važan razlog predložene izmjene i dopune Zakona o posebnim porezima jest gospodarski razlog ali i tada u 2009. godini u ljeti smo također znali kada smo donosili taj Zakon da je isto važan gospodarski razlog iako sada se više nitko ne sjeća, onda su također bile rasprave, državni tajniče ne znam da li ste vi bili kod branjenja tog Zakona, kada smo govorili da nam se čini da će donošenjem ovog Zakona koji nije do kraja išao do proizvođača ili u konzultaciji s njima dovesti do štete i da će na kraju krajeva mali brodograditelji vjerojatno morati početi zatvarati svoja brodogradilišta ili ako ništa drugo otpuštati ljude, a tada nam je bila namjera da tobože antirecesijskom mjerom, ne opterećujemo dalje proizvodnju, što smo onim Zakonom učinili jer na taj način gasimo i radna mjesta, ali smo tražili da se ona vlasnici jahti koji imaju novaca da ipak plate tu cijenu tog kapitala. Na žalost došli smo u poziciju da smo skoro ubili kravu koja nam daje mlijeko, a to mislim da nikako nije dobro, jer mali brodograditelji su pokazali žilavost i pokazali su da se od takve male brodogradnje živjeti. Naprosto smo znali tada isto kao što znamo tada da nam je u Strategiji nautičkog turizma Republike Hrvatske za razdoblje 2009. 2019. cilj povećanje proizvodnje plovnih objekata za nautički turizam u Hrvatskim brodogradilištima. Ako smo to tada znali onda smo donijeli loš zakon. DA li smo mi kao oni koji su trebali kontrolirati predlagača zakona, možda propustili ali čini mi se da smo u raspravi razgovarali i govorili kako će se to odraziti dobro je u ovom trenutku da je predlagač Zakona ipak, ovaj put, ako nije čuo oporbu, čuo je male brodograditelje pa je na neki način popravio štetu koja je nanesena, ili da se ta šteta dalje ne producira. Ono što nije dobro da u ovom Saboru donosimo takve Zakone je prije svega način na koji se donose, znači ako idemo sa antirecesijskim mjerama onda bi one trebale biti zaista antirecesijske a ne da u konačnici te naše Zakone koje mi donosimo ovdje moramo ih povlačiti na jedan način, imam osjećaj da je to postala praksa, ne bi trebala biti praksa. Znate ima jedan doktor koji je, kao djeca smo naučili da je razgovarao sa životinjama i u toj svojoj paleti, svih tih svojih životinjica s kojima je razgovarao i pričao imao je jednu čudnu dvoglavu životinju koja se u našem hrvatskom prijevodu zvala „Gurni me, povuci ga“. Tako bi se ovo moglo nazvati, gurnemo zakon, pa ga povučemo, pa ga popravljamo, mislim da se ta gurni me povuci me politika, ne bi smjela događati u ovom Saboru, pa apeliram na to da se kod izrade zakona bude malo više životniji, odnosno da se konzultiraju one na koje se taj Zakon odnosi a ne da ih svakih 6 mjeseci mijenjamo. Evo kao što sam rekao zašto što ćemo zaustaviti da se krava ubije do kraja, sa donošenjem ovog Zakona a ne zato što je ovaj zakon dobar, jer vjerujem da će se u nekim drugim čitanjima ili u nekim drugim prilikama i vremenima pokazati da bi trebalo još više smanjiti za male brodograditelje pa vjerujem da ćemo doći u priliku da malim brodograditeljima točno onako kako oni traže omogućimo da dalje rade i proizvode. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključili smo raspravu po klubovima i prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvo je uvažena zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Pa na samom početku moram reći kako je nevjerojatno da smo tijekom 8. mjeseca 2009. godine donijeli zakon koji danas mijenjamo. Eto proteklo je oko šest mjeseci i sada predlagatelj uočava da je ova izmjena od prije šest mjeseci za svoju posljedicu uzrokovala velike probleme kod domaćih proizvođača malih plovila jer je došlo do otkazivanja i smanjivanja narudžbi zbog porasta ukupne cijene gotovog proizvoda, znači zbog povećanja posebnog poreza na plovila. Zanimljivo je nadalje da Vlada tek sada uočava da je povećanje posebnog poreza od prije pola godine isto tako i suprotnosti sa ciljevima Strategije razvoja nautičkog turizma Republike Hrvatske za razdoblje 2009.-2019. godine, a koju je usvojila ta ista Vlada. Tako ispada da Vlada donosi prijedloge zakona te strategiju razvoja koje su u potpunoj suprotnosti pa se eto sada nakon šest mjeseci to uvidjelo i došlo je do izmjene Zakona o posebnom porezu, a sve štete koje su do sada bile prouzročene za njih naravno nitko neće snositi odgovornost, a vidimo da su ogromne. Nadalje, u ocjeni stanja predlagatelj navodi da se navedenim izmjenama tog zakona postiže veći stupanj oporezivanja ekonomski snažnijih obveznika što znači da bi kupci skupljih plovila i zrakoplova i u relativnom i u apsolutnom iznosu snosili veći porezni teret. Međutim, to naprosto nije točno. O tome je govorio i kolega Dorić. Naime, u zakonu je vidljivo po ovim razredima, znači posebni porez na plovila i zrakoplove plaća se, dati ću jedan primjer, na osnovicu od 4 milijuna kuna, znači ovim sada zakonom koji mijenjamo posebni porez bi iznosio 445 tisuća kuna. Ako gledamo zakon koji sada mijenjamo posebni porez znači na vrijednost plovila od 4 milijuna kuna on bi iznosio 2 milijuna 380 tisuća kuna. To je jedna ogromna razlika i upravo ono što je kolega Dorić govorio, zaista se ide na ruku onima koji imaju itekako novca, odnosno tajkunima koji u konačnici platiti taj porez pa mi se čini da se kroz izmjene ovog zakona gdje se navodno htjelo pogodovat odnosno smanjiti poseban porez za manja plovila ipak na neki način htjelo privući, odnosno pogodovati onima koji kupuju velika plovila, skupa plovila jer što je veća prodajna cijena i osnovica iznos posebnog poreza koji će se platiti daleko je manji nego što je to bilo po zakonu koji smo donijeli tijekom 9. mjeseca 2009. godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa, potpredsjedniče. Pa evo kolegica Čavlović je u svojoj raspravi skrenula pozornost da smo o ovom zakonu raspravljali praktički prije tri mjeseca, dakle on se još nije ni ugrijao u procesu upotrebe, a već ga eto mijenjamo. Ako znamo da je istu sudbinu doživjelo još niz drugih zakona, evo pobrojat ću: Zakon o trgovini, Zakon o upotrebi duhanskih proizvoda, Zakon o medicinski potpomognutoj oplodnji, Zakon o poljoprivrednom zemljištu kojega imamo evo za nekoliko točaka u dnevnom redu, čovjek se zapravo pita zašto se uopće troši vrijeme na ove saborske rasprave, ako se te rasprave ne uvažavaju. Dakle, Vlada pripremi praktički jedan poluproizvod, zakon se stavi u funkciju i nakon vrlo kratkog vremena u situaciji smo da ga mijenjamo i tako nažalost po nekoliko puta. Mislim da je doista vrijeme da se zakonski prijedlozi počnu dobro pripremati, da se u pripremi konzultira struka, da se eventualno naprave i odgovarajuće simulacije i konačno, da se saslušaju prijedlozi zastupnika u raspravi kako bi se počelo donositi rješenja koja bi eto imala jedan duži rok trajanja. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nada…
Kolegice Jelaš, ja se u potpunosti slažem sa vašom konstatacijom. Činjenica je znači da nam u saborsku proceduru dolaze zaista zakoni koji očito nisu dobro pripremljeni, odnosno nisu dobro dorađeni. Govorili ste ovdje o Zakonu o trgovini, o Zakonu o duhanskim prerađevinama, isto takav slučaj je s ovim Zakonom o posebnom porezu što svakako nije dobro. Stvar određenog prava na sigurnost govori o jednoj drugoj stvari, a to je da Vlada očito ne ulaže dovoljno napora da bi u ovaj Sabor dostavila zakone koji su kvalitetniji i koji ne bi se trebali toliko često mijenjati. A što je posebno zanimljivo, to sam rekla i u svojoj raspravi, ne samo da se dolazi do čestih promjena zakona nego čak zakoni koji se predlažu ovom Saboru, a riječ je o Zakonu o ovom posebnom porezu iz 9. mjeseca, on čak nije usklađen bio niti sa ciljevima Strategije razvoja nautičkog turizma Republike Hrvatske za razdoblje 2009.-2019. koje je donijela ista ta Vlada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ali ovu raspravu vam ne budu pisali jer niste dobili riječ. Vi niste pričekali da ja vama kažem da možete govoriti. Dobro. Idemo dalje sa raspravom. Na redu uvaženi zastupnik Goran Maras. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, prvo jedna korekcija, Gordan Maras. Goran ste rekli. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Državni tajniče, kolegice i kolege. Jedna vrlo kratka rasprava. Ovaj zakon odnosno Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim porezima mijenjamo nakon nepunih šest, nije čak ni šest, pet mjeseci. A dešava se ono šta se dosta često dešava u Hrvatskoj, a to je da i po meni rebalans proračuna prošle godine pa i uvođenje kriznog poreza trebao je jedan zakon koji će kao pokriti priču oko toga zbog čega se hrvatskim građanima uzima dodatni novac i onda smo pustili priču evo za jahte će se od sutra plaćati puno više. To su nove trošarine, bogati će platiti puno više nego što su to plaćali do sada. I u tom rebalansu smo planirali povećanje sa te stavke 30 milijuna kuna do kraja godine. 30 milijuna kuna. I to je klasična priča kada zbog odreska idete ubiti kravu. A zbog čega to govorim? Danas pet mjeseci nakon početka primjene te izmijenjene priče o trošarinama. 4000 ljudi koji rade u maloj brodogradnji su praktički na rubu kolapsa. Postoji mogućnost da će se mnoge od tih tvrtki morati ugasiti. Nestalo je potražnje za, pošto su im, pošto su njihove brodice koje rade drastično poskupile, a ne uzima se u obzir na žalost u trošarinama da li je brod velik 7, 15 ili 30 m nego se ide na cijenu. Velika većina narudžbi za te male brodove koji de facto jesu dio luksuza, ali nisu definitivno jahte. Te tvrtke propadaju jer narudžbi nema. I sada zbog 30 milijuna kuna koliko smo mi mislili da ćemo uprihodovati više, a nismo ni to uprihodovali jer je vrlo vjerojatno vidjet ćemo na izvršenju proračuna jer je pala potrošnja, jer ljudi nisu imali novce za kupiti plovila. Mi smo doveli u pitanje 4000 radnih mjesta, odnosno egzistenciju 4000 obitelji. Sa druge strane dobar dio tih tvrtki radi i okrenuti su prema izvozu. Ja sad neću napominjati uspješne tvrtke poput Pićuljana koji zbilja ima već veliki dio svojih brodova u izvozu. Ali na žalost nismo imali razumijevanja za tu industrijsku granu. I dobro, nakon šest mjeseci smo vidjeli da to nema smisla i promijenili smo. Ono na što ja apeliram u budućnosti, nemojmo zbog ja bih rekao sitnog skretanja pozornosti da imamo s jedne strane oporezivat ćemo više one koji imaju brodove, a za uzvrat da to pokrije priču od toga da smo uzeli hrvatskom radniku 250 kuna mjesečno u prosjeku. Nemojmo cijele jedne grane industrije dovoditi u pitanje. I s druge strane ja bih napomenuo da mi je izuzetno žao što se ne uvažava prijedlog struke, odnosno prijedlog tih malih brodogradilišta koji traže da se do sedam metara dužine brodova i do određene snage motora da se one uopće ne oporezuju kako bi se stimulirala potrošnja, kako bi se ta plovila više kupovala u Hrvatskoj. Mislim da nije neki luksuz pretjerani imati plovilo od sedam metara i motor adekvatan tome 10, 15 konja i da se to ne može uspoređivati sa jahtom. Mi na žalost ovdje imamo definitivno trošarine po vrijednosti. Nekada plovilo do 7 metara može vrijediti i nešto više, ali definitivno kako bi podržali tu granu mislim da taj prijedlog ne treba odbaciti. I žao mi je što ga se sustavno i uporno ignorira. Ja sam pogledao, nama je trebalo usput budi rečeno dosta dugo da shvatimo ovaj problem, jer smo imali mjesečno pratio sam malo sada na internetu pet, šest članaka koji su upozoravali da će se to desiti sa malom brodogradnjom. Na žalost, nije bilo reakcije evo tek do sada kad je zbilja pet do dvanaest što se tiče tih 4000 zaposlenih u toj industriji se reagira. Ali dobro, bolje ikada nego nikada. Na kraju naravno da ću podržati ove promjene kako bi ponudili barem neku perspektivu tim ljudima koji zbilja dosta toga imaju usmjereno i prema izvozu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo i jednu repliku, uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Pa ja ću replicirati kolegi Marasu. Evo na žalost je situacija takva da se u ovoj državi očito bavimo krivim stvarima na način da se baca prašina u oči, odnosno dimna zavjesa s jedne strane dok su realni problemi i stvarni problemi negdje drugdje, tako da budite sigurni da oni koji imaju i posjeduju luksuzna plovila sigurno ne plove pod hrvatskom zastavom već zastavom razno raznih poreznih oaza. Skupa plovila za one koji će ih uvesti u Hrvatsku su definitivno nedostupna i oni će sigurno sve napraviti kako bi izbjegli bilo kakvo plaćanje poreza državi. U to budite sigurni. I stoga je govoriti o povećanju prihoda s ovog osnova bacanje pijeska u oči i stvaranje jednog dojma, stvaranje dimne zavjese dok su zapravo glavni glumci i akteri negdje drugdje, oni idu iza scene.
Zahvaljujem. I idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo kao što smo čuli od mojih prethodnika raspravljamo danas o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnom porezu na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Dakle, zakonu koji je donesen 1997. godine i koji je u međuvremenu doživio svojih šest izmjena i dopuna. Evo ovdje bih samo dodao za razliku od onih koji se čude tome da se određena pravna materija, odnosno zakoni često mijenjaju. Ja se tome uopće ne čudim s obzirom na to da se učestalo mijenjaju okolnosti životne, da se učestalo mijenjaju prilike u našem okruženju. To je sasvim normalno da se i zakonska materija prilagođava novonastalim situacijama. Dakle, posljednje izmjene i dopune ovoga zakona bile su sredinom prošle godine kada je u bitnome utvrđena jedinstvena osnovica za plaćanje posebnog poreza kako za osobne automobile i motocikle, tako i za plovila i zrakoplove. To konkretno znači da je poreznom osnovicom utvrđena prodana cijena bez poreza na dodanu vrijednost, odnosno carinska vrijednost uvećana za iznos carine za sva prijevozna sredstva na koja se zakon odnosi što do tada nije bio slučaj. Čuli smo ranije od državnog tajnika i u raspravi da su se određene fizičke karakteristike plovila i zrakoplova uzimale za utvrđivanje poreza. Mislim da je ovakav način znatno prihvatljiviji i znatno efikasniji. A porez se naravno plaća zavisno o cjenovnom razredu kojem predmet oporezivanja pripada. Dakle, Zakonom o posebnom porezu na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove utvrđuje se plaćanje posebnog poreza na predmetna prijevozna sredstva koja se uvoze ili proizvode u Republici Hrvatskoj. Zakonom je uređeno i plaćanje posebnog poreza na promet upotrebljavanih osobnih automobila, motornih vozila, plovila i zrakoplova kojeg kupuju ili stječu pravne odnosno fizičke osobe, a plaća se na tržišnu vrijednost na razini 5%. Znači, u pet postotnom iznosu. Ovaj posebni porez plaća se u fiksnom iznosu koji se određuje zavisno o pripadnosti predmetnog oporezivanja po pojedinom cjenovnom razredu kao što sam već i ranije rekao, te dodatno u postotku koji se određuje za svaki cjenovni razred na iznos cijene oporezivanja koja prelazi donju granicu cjenovnog razreda. Veoma je važno reći činjenicu kako su se tijekom 2009. godine domaći proizvođači malih plovila našli u iznimno teškoj situaciji koja se uslijed smanjenja pa i otkazivanja narudžbi kupaca očituje i kroz značajan pad ukupne proizvodnje plovnih objekata, a prema podacima lučkih kapetanija u 2009. godini zabilježen je pad novoupisanih jahti i brodica u odnosu na 2008. za čak 18,5%. Dakako, posljedica ovakvoga stanja je sve veći broj nezaposlenih koji dolazi upravo iz toga sektora. Dakle, opisano teško stanje hrvatske male brodogradnje, ali i nautičkog turizma RH izravna je posljedica povećanih poreznih iznosa koji su se morali obračunavati i plaćati sukladno posljednjim izmjenama i dopunama predmetnog zakona i koji su naravno uzrokovali porast prodajne cijene gotovog proizvoda. Međutim, treba biti iskren kako je ovome stanju dobrim dijelom pridonijela i kriza koja nažalost još uvijek značajno potresa hrvatsko gospodarstvo koje se nastoji uz pomoć Vlade RH, a i uz pomoć nas svih ovdje u Saboru što prije iz te krize izvući. Radi svega prethodnog rečenog ili jednostavno rečeno iz gospodarskih razloga predložene su izmjene i dopune Zakona o posebnom porezu na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove kojima se visina posebnog poreza na osobne automobile, motocikle ne mijenja, ali su predložene nove, smanjene i to znatno smanjene visine posebnog poreza na plovila i zrakoplove. Ono što je još bitno za reći je to da će se posebni porez na plovila i zrakoplove i dalje plaćati prema vrijednosti plovila, odnosno zrakoplova s tim da se uvode potpuno novi cjenovni razredi i to raspoređeni u rasponu od 0 do 4 milijuna i više kuna i sa drugačijom visinom posebnog poreza u odnosu na automobile i motocikle. Nadalje, predloženom i prethodno opisanom izmjenom s jedne strane postiže se veći stupanj oporezivanja ekonomski snažnijih poreznih obveznika što znači da će kupci skupljih plovila i zrakoplova i u relativnom i u apsolutnom smislu plaćati više poreza. Ovdje ću se ograditi ako promatramo, da ne bi bilo ispravaka netočnih navoda, ako promatramo tablicu koja prikazuje obvezu plaćanja poreza za plovila i zrakoplove ne kompariram je sa sada trenutno važećim zakonom kako je to predviđeno. A s druge strane postignuto je suglasje sa ciljevima strategije razvoja nautičkog turizma RH za razdoblje 2009.-2019. godina koji teže povećanju proizvodnje plovnih objekata za nautički turizam u hrvatskim brodogradilištima. Konačno predloženom izmjenom i dopunom zakona propisana je obveza izvješćivanja nadležne carinarnice od strane poreznih obveznika o obračunatom posebnom porezu na plovila, odnosno zrakoplove proizvedene i isporučene u RH, a ukoliko to ne učine propisane su određene novčane kazne. I na kraju želim reći da ću prilikom glasovanja podržati izmjene i dopune ovoga zakona čisto iz razloga što osobno ovaj zakon kao najposniji zakon o kojem smo prethodno raspravljali dakle, Zakon o fondu za gospodarski oporavak i razvoj te Zakon o stambenoj štednji i državnom poticanju stambene štednje o kojem smo jučer raspravljali kao i niz drugih zakona koje je Vlada Republike Hrvatske donijela u prethodnoj godini, smatram da je jednostavno jedna od mjera koja je usmjerena ka oporavku i razvitku daljnjem hrvatskog gospodarstva. I naravno, još jedna samo poruka na kraju svima onima koji su prigovarali za tajming, odnosno za vrijeme donošenja i koji su rekli da se značajno kasni sa donošenjem ovih mjera koje Vlada predlaže, ja se dijelom mogu složiti, ali bih rekao da zaista nikad nije kasno. Nikad nije kasno za dobro djelo i dobre namjere pa naravno i za dobru riječ. Pa evo molio bih vas da prihvatite ovu moju sugestiju. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Dalje se za raspravu prijavio uvaženi kolega Goran Marić. Izvolite kolega Marić.
Hvala lijepa. Pa nema većeg zadovoljstva od onoga koje donosi spoznaja da je ideja ili prijedlog koje nije u početku naišlo na plodno tlo, nakon određenog vremena sazrije i postane dobar prijedlog i primjenjiv prijedlog. Zato osobno i ja osjećam zadovoljstvo jer sam u startu sugerirao, predlagao da se smanje porezne stope. Zato i podržavam ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona za smanjenjem poreznih stopa, posebice na male brodice. Upozoravao sam i na eventualni negativni učinak koji će prouzročiti povećanje stopa jer 102 mala brodograditelja koja zapošljavaju 4 tisuće zaposlenika ako budu primorani otpuštati zaposlenike onda dolaze u situaciju da 3 puta više plate novo radno mjesto nego zadrže postojeće radno mjesto. Nakon donošenja izmjena zakona i povećanju stopa s ovoga mjesta sam molio i apelirao na ministra financija da izmjeni ovaj zakon i evo konačno ga izmjenjuje. Zato osjećam posebno zadovoljstvo, ali i osjećam posebno zadovoljstvo zato što pripadam ekonomistima koji cijene realnu ekonomiju. Koji potiču proizvodnju, ali i promičem ekonomsko stajalište da proizvodnju treba smatrati ishodištem gospodarske djelatnosti i glavnim pokretačem svih gospodarskih ciklusa. Ali isto tako pripadam i ekonomistima koji se brinu o zaštiti nacionalnih interesa, a to se najbolje može brinuti kroz zaštitu domaće proizvodnje. I ovaj zakon je doprinos tome. Istina i nesumnjivo je da 5 mj. je donijelo i nekakve posljedice. Ali zbog čega prodaja je smanjena? Je li to zbog povećanja poreza ili zbog općenito pada kupovne moći i financijske krize to je teško izračunjivo. Vjerojatno ima i jednoga i drugoga. Ali isto tako ovo je prigoda sada da se to izmjeni sa prilično malim negativnostima. Čuli smo ovdje da je ovo pogodovanje tajkunima. Pa da nije ovakva velika financijska kriza, ogroman pad kupovne moći osobno bih i ja bio protiv toga da se smanjuje porezne stope na ove velike jahte, brodove, helikoptere i zrakoplove, ali s obzirom na ovakvu tešku, doista tešku, gospodarsku situaciju bolje je proširiti bazu pa sa što više prodanih jedinica ubrati više poreza. Iako je u apsolutnom iznosu manji taj porez. Isto tako ovdje je kolega Kajin kazao, ako je još tu, da se vjerojatno ne bi nitko danas usudio ni kupiti jahtu od 200 tisuća ili 300 tisuća eura jer bi ga odmah priveli, pritvorili ili uhitili. Pa ne bi kolega Kajin, ima poduzetnika koji javno kažu da su spremni i imaju novac kupiti tvrtku vrijednu 2 milijarde kuna pa nitko ništa. Nitko ga ne pita otkud mu novac iako mu rezultati poslovanja ne kazuju da ima potencijala za kupiti takvu tvrtku. Ali promičući se javno u medijima diže cijenu svoje tvrtke, dionica svoje tvrtke što je nedopustivo. Ali ono što bih naglasio drago mi je da je promijenjen stav o ovom porezima posebno na male brodice. I ne treba napadati što je netko promijenio stav. Pa ja cijenim čovjeka koji mijenja stav, jer ako ga mijenja onda pokazuje da je čovjek, jer ako ga ne mijenja onda je spomenik. Hvala.
Hvala lijepo. I posljednja prijava za pojedinačnu raspravu, uvaženi kolega Daniel Srb. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. U ovom prijedlogu zakona bilo je zapravo dosta rečeno i ne želim ponavljati ono što su kolegice i kolege ranije izrekli, ali bih želio skrenuti pozornost na određene stavke za koje smatram da su u zakonu propuštene. Naime, iako se ovaj prijedlog zakona ne odnosi na plovila, odnosno sredstva za kretanje na ručni pogon, dakle bez pogonskog motora, veslački čamci koji koriste sportski klubovi ali isto tako i različiti ribiči oporezuju se i sukladno ovim zakonom i to ne malo. Tako npr. iznos poreza na jedan veslački osmerac koji se do sada plaćao negdje 48 tisuća kuna ubuduće će biti 34 tisuće kuna. Ali to su prevelika sredstva za siromašne sportske klubove koji to jednostavno ne mogu izdvojiti. I zbog toga je moj prijedlog da se na plovila koja se koriste na ručni pogon, dakle bez obzira da li se radi o veslačkim sportskim čamcima, kajacima ili čamcima za ribiče koji koriste praktički samo vesla kao pogonsko sredstvo ovaj posebni porez ne obračunava, jer praktično time oporezujemo izrazito siromašni dio stanovništva, ne mislim tu samo na sportaše, nego i na ribiče ljude koji u unutarnjim vodama žive i prehranjuju se praktično ribolovom. Hvala lijepo na pozornosti.
Hvala lijepo. Želi li zaključno? Želi. Državni tajni Ministarstva financija gospodin Zdravko Marić. Izvolite tajniče.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo isto kao i kod prethodnog prijedloga zakona da vam se svima zahvalim na raspravi i sugestijama. Bilo je malo žučnije ispočetka. Međutim, isto tako dozvolite mi da kažem isto opet sa nekoliko kratkih opservacija, odnosno brojki. Dakle, upućene kritike Vladi na prvotnim izmjenama na ljeto, sada ovim izmjenama početkom veljače ove godine i konstatacija da je zapravo sa onim izmjenama iz ljeta ta mala brodograđevna industrija dovedena pred kolaps, odnosno da su im značajno ili u potpunosti stale i prodaje. To ću potkrijepiti sa jednom konstatacijom i jednom brojkom. Naravno da se s tim ne možemo složiti. Konstatacija kaže da zaista je upravo ta industrija, odnosno njeni predstavnici i putem Gospodarske komore i individualno vrlo brzo reagirali i već su onda bile nekakve naznake da bi moglo doći do određenih korekcija, što znači da su oni svoje ponašanje prilagodili, odnosno na neki način odgodili proizvodnju i prodaju. Međutim, ja bih rekao još jedan važniji pokazatelj i podatak. Dakle, mi smo zakon donijeli, odnosno izmjene zakona smo donijeli na ljeto. Vi ste imali priliku u Saboru raspravljati izvješće državnog proračuna za prvih 6 mjeseci 2009. godine iz kojeg se vrlo jasno vidjelo da je prihod od trošarina na automobile, motorna vozila, plovila i zrakoplove za 50% smanjeno u odnosu na 2008. godinu. Što to govori? Govori da je značajno pala prodaja, a tako i prihod od posebnog poreza i prije ovih izmjena i dopuna koje su se dogodile na ljeto. Naravno mi bismo sada svi voljeli prvo mi u Vladi, naravno i vi ovdje kao saborski zastupnici kada bi ove izmjene dovele do nekakvog velikog značajnijeg porasta i prihoda, a same te proizvodnje i prodaje. Moram priznati da sukladno ovom podatku kojeg sam vam malo prije rekao ne možemo vjerovati u potpunosti u to. Sigurno možemo vjerovati to je bila intencija ovih izmjena i dopuna da se stimulira i pomogne, ali sigurno da taj nekakav efekt kao što ni onaj kako su neki rekli i govorili da je bio jako visok, negativni efekt sigurno ne možemo očekivati isto tako nekakav visoki pozitivni efekt. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Iscrpili smo sve prijave za raspravu. Zaključujem točku. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, hitni postupak, P.Z. br. 507, predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova sa 100 glasova za, 1 suzdržan i ništa protiv.
I prelazimo na 3. točku dnevnog reda, a to je - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za razvojnu politiku u fiskalnom, socijalnom i financijskom sektoru, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 508 Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog smo primili u pretince. Utvrđivanjem dnevnog reda primili smo prijedlog predlagatelja da se zakon raspravi u hitnom postupku što je i usvojeno. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno članku 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća sa sjednica odbora primili smo na klupe ovdje tijekom sjednice. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Državni tajnik gospodin Marić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle, kratko ugovor o zajmu za razvojnu politiku, fiskalnu, socijalnom i financijskom sektoru ima za cilj jačanje upravljanja javnim financijama, otpornosti socijalnog sektora te povećanje učinkovitosti i stabilnosti financijskog sektora, a u svrhu unapređenja programa gospodarski reformi koje će Vlada Republike Hrvatske poduzeti i poduzima u srednjoročnom razdoblju kako bi povećala gospodarski rast i postigla napredak u pristupanju Europskoj uniji. Što se tiče samih detalja zajma, zajam je odobren po izuzetno povoljnim uvjetima. Iznos 200 milijuna eura odobren je na 15,5 godina s kamatnom stopom koja se računa kao kombinacija odnosno zbroj šestomjesečnog libora uvećanog za fiksnu kamatnu maržu. Ako to prevedemo na izračun u smislu kamatne stope, dobivate kamatnu stopu od oko 2%. Što se tiče povlačenja sredstava iz zajma moguće je čim ovaj zakon odnosno prođe ovu raspravu i bude potvrđen u Saboru, jer nema nikakvih drugih preduvjeta koje treba ispuniti. Isto tako treba reći da je ovaj zajam programski, a ne projektni što znači da sredstva zajma ulaze u ukupnom iznosu u proračun. Republika Hrvatska odnosno Vlada planira povući ova sredstva već u veljači 2010. godine. Međutim ipak smo ostavili jedan možemo tako reći osigurač da je efektivnost toga zajma odnosno da postoji datum 30. travnja do kada bismo trebali realizirati ova sredstva. Dopustite mi isto tako da kažem nešto što je i gospodin Horvai koji je šef Ureda svjetske banke u Republici Hrvatskoj u Zagrebu rekao prilikom potpisivanja zajma da je ovo isto jedan od ja bih rekao pokazatelja povjerenja i na neki način potvrde ispravnosti ekonomske politike Republike Hrvatske i na koji kako način Svjetska banka i međunarodne financijske institucije vide ovo što mi radimo odnosno u kojim planovima nastojimo određene stvari provesti. Treba isto tako reći da ovaj zajam je potpisan usudio bih se reći, ne mogu reći sa sigurnošću sve ali velika većina zemalja koja je ovakav jedan zajam dobila od Svjetske banke jedan od osnovnih preduvjeta za takvo nešto bio je potpisan Stand-by aranžman sa MMF-om. U slučaju Hrvatske vi vrlo dobro znate da mi to od početka nismo učinili, međutim svejedno smo uspjeli zaista pokazati i određene kriterije, ispuniti određene kriterije ali naravno i jasno prezentirati i pokazati koje su to daljnje mjere koje Vlada Republike Hrvatske planira učiniti prije svega naravno na području upravljanja javnim financijama, socijalnoj politici ali isto tako jedna važna komponenta ovog ukupnog zajma i trošenja sredstava bit će vezana za čitav niz zakona koje smo mi ovdje odnosno vi donijeli. Raspravljali smo ih ovdje iz područja financijskog sustava gdje smo napravili značajan napredak ali naravno sama ta dodatna implementacija će iziskivati još i dodatne napore i sredstva. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Žele li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Ako ne onda prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba SDP-a uvaženi kolega zastupnik Davor Bernardić. Izvolite, kolega.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Ono što ću na početku reći je da živimo u državi u kojoj kad se jedan ovakav sporazum sklopi ma koliko god bio pod povoljnim uvjetima onda je on uspjeh. I to smo slušali i prethodnoj Vladi da rekordno zaduženje znači uspjeh, no međutim imamo priliku i u ovoj novoj konstelaciji Vlade također slušati da je rekordno zaduženje od 200 milijuna eura također uspjeh Hrvatske države. No međutim, to je dug koji u konačnici ostaje svim hrvatskim poreznim obveznicima, njihovim obiteljima, njihovoj djeci, to je dug koji se treba vraćati, koji se treba vraćati u eurima i to je dug koji je na kraju krajeva i vanjski dug. Objašnjenje sredstava na koje će se utrošiti financiranje upravo sa ovih 200 na ovih milijuna eura kreditnog zaduženja glasi da će biti korištena za jačanje upravljanja javnim financijama otpornosti socijalnog sektora te povećanje učinkovitosti i stabilnosti financijskog sektora. Dakle, na sve korisnike državnog proračuna kao što je kolega državni tajnik rekao programski a ne projektni, dakle za konsolidaciju proračuna u slijedećem razdoblju i stoga ne čudi da će se on konzumirati već u veljači ove godine jer zasigurno uz povećane prihode kako su oni planirani u samom državnom proračunu za 2010. godinu a koji definitivno se ne mogu ostvariti budući da se ne računa na višak doprinosa sa osnova poreznog opterećenja rada budući da se ne može ni planirati višak s osnove povećanja poreza na dodanu vrijednost očito je da postoje problemi u financiranju državnog proračuna i zato će se konzumirati ovaj kredit upravo u veljači slijedeće godine. Programski a ne projektni. Zašto? Zato jer danas smo imali jednu od rijetkih mjera za povećanje tj. poticanje hrvatskog gospodarstva a ona je vezana sa jamstvenim fondom iza kojeg će stati Hrvatska država u iznosu od 2 milijarde kuna. No, taj jamstveni fond i te 2 milijarde kuna također ulaze u bilancu javnog duga, u konačnici je to povećanje javnog duga Republike Hrvatske. A kakav je dug opće države najbolje govori podatak da je u odnosu na zadnjih pet godina dug opće države nevezano da li je on vanjski ili unutarnji dug preko 108 milijardi i 50% veći nego na primjer 2003. godine a da su država i jamstva iza kojih je država stala nevezano da li su ona domaća ili strana preko negdje oko 50 milijardi kuna. Znači, država je zajedno sa jamstvima centralna država dužna preko 20 milijardi eura. No međutim, kada Svjetska banka daje zajam onda daje zajam i da malo ohrabri pa je tako vjerojatno nakon odlaska premijera Sanadera zajam od 200 milijuna eura u odnosu na zajam prošlogodišnji od 100 milijuna eura koji je također konzumiran od IBRD-a a IBRD je član grupacije Svjetske banke tj. Međunarodna banka za obnovu i razvoj, znači nakon prošlogodišnjeg zaduženja od 100 milijuna eura odobren je novi zajam od 200 milijuna eura pa nešto usudio bih se reći i na brk premijerke Kosor da ju se ohrabri možda u nekim nastojanjima da provede neke reforme. No međutim, to već slijedeće godine neće moći biti slučaj ukoliko tih reformi neće biti. I kada ste govorili o gospodarskim reformama u srednjoročnom razdoblju mi iz kluba SDP-a a vjerujem i iz ostalih oporbenih klubova bi htjeli vidjeti koje su to reforme, koji su to potezi, koji je to set zakona koji nije čista prilagodba zakonodavstva s Europskom unijom a koja će smanjiti odnosno stimulirati sve one stvari koje Hrvatsku čekaju na putu u Europsku uniju a prije svega koje mogu biti garancija dugoročnog održivog razvoja. Tako da ono što definitivno treba reći je da Svjetska banka je ovaj zajam dala nešto na brk premijerke Jadranke Kosor, manje na stanje u državnim financijama i na ministra Šukera ali svjesna da ukoliko neda zajam, ukoliko trenutno ne spasi proračun i ne krpa likvidnost u vrlo kratkom razdoblju da bi Hrvatska mogla upasti u još ozbiljnije probleme a koliko su ozbiljni ti problemi najbolje govori to što Svjetska banka svake godine redovno u svojim izvješćima upozorava na probleme koji se godinama ne rješavaju, odnosno s kojima se Hrvatska susreće. Javna potrošnja 50% bruto društvenog proizvoda a kažu istraživanja da više od 35% ima negativne posljedice na gospodarski rast, to osjetimo najbolje s gospodarskim padom u prošloj i u ovoj godini. Hrvatska se financirala potrošnju većim oporezivanjem što je dugoročno neodrživo, u konačnici bi to trebalo biti manje. Također packa Svjetske banke veće oporezivanje u ovoj godini je posebno primjetno kroz uvođenje nekoliko novih poreza definitivno kriva i loša poruka svim investitorima kako domaćim tako i stranim. Vanjski dug kao postotak izloženosti u odnosu na ono koliko se može vratiti izvozom kao jedinim proizvodom koji može financirati javni dug jer mi vanjski dug moramo vraćati u eurima je velik i premašio je bruto domaći proizvod. Vanjski dug je u Hrvatskoj preko 43 milijarde eura i veći je od svega što se u godini dana u Hrvatskoj proizvede. A dio te proizvodnje bruto društvenog proizvoda u Hrvatskoj se proizvede i temeljem novog zaduživanja. Realnost je surova i gruba. Zaduženi smo više nego što mislimo, izloženi smo više nego što mislimo. Bez novog zaduživanja ne možemo financirati elementarne stvari. Četvrta opaska. Napredak u reformama je nedovoljan i to slabi fiskalnu konsolidaciju. Također jedna ocjena Svjetske banke. Subvencije i transferi i dalje predstavljaju lavovski dio rashoda države, čitam, tako je i napisano. Hrvatska troši 20% sveukupne potrošnje opće države na plaći. Sve su to napomene koje Svjetska banka svake godine redovno izlaže Republici Hrvatskoj na kojima ne da nije napravljen napredak, nego statistika se pogoršava iz godine u godinu. Stoga je i dodatak ovom ugovoru dodatak sa osnova fiskalne konsolidacije, a vezano je na par stvari, vezano je na zamrzavanje plaća, vezano je za nemogućnost novog zapošljavanja, no međutim to će i dalje ostati nedovoljno, pogotovo u sljedećoj godini ukoliko prave i gospodarske strategije ne budu napravljene. Danas smo imali priliku svjedočiti povećanju javnog duga kroz jamstveni fond, no međutim to je prva takva mjera koja je zapravo i došla u ovaj Parlament. Kada smo rekli da je ona prekasna zaista smo to i mislili, budući da je Europska komisija pa i SDP kao odgovorna oporba predložila mjere za oporavak i izlazak Hrvatske iz krize prije nešto više od godinu dana. Ono što za kraj moram reći je da je ovaj zajam, i to ću ponovit, u ovoj godini zbog promjene na čelu Vlade više na povjerenje manje na ono što stoji, u fiskalnoj konsolidaciji, odnosno manje na ministra Šukera, više na Jadranku Kosor, ali da već sljedeće godine to neće moći biti slučaj i da ćemo se sljedeće godine, ukoliko se gospodarske reforme o kojima se priča, koje definitivno kroz ovaj jedan zajam se neće postići budući da je i cilj ovog zajma takav programski kao što ste i sami rekli da se sve slije u državni proračun što se vidi i iz objašnjenja. Ukoliko se po tom pitanju bitno i ništa značajnije ne napravi definitivno sljedeće godine nećemo moći uživati takvo povjerenje međunarodnih financijskih institucija. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu ispravka navoda. Kolega zastupnik Davor Huška, izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Pa evo ispravak je dva navoda od cijelog niza. Kaže kolega Bernardić da je kredit dobiven na brk premijerke Jadranke Kosor. Mislim da to svi znamo da je nemoguće da se na takav način dobivaju krediti. Ovaj zajam je potvrda ispravnosti, kako smo čuli od državnog tajnika, ekonomske politike koju vodi Republika Hrvatska i bez korištenja aranžmana Međunarodnog monetarnog fonda. Isto tako, kolega je rekao da će se kredit konzumirati u veljači sljedeće godine. To nije točno. Vidimo ovdje da je rok za povlačenje sredstava 30. travanj 2010. godine, a naravno nezadovoljni su SDP-ovci kad se zadužujemo na domaćem tržištu kao država, posebno nezadovoljstvo izražavaju kad se zadužujemo uz ovako povoljne uvjete, znači uz kamatnu stopu od oko 2% na 15 i pol godina na vanjskom tržištu. Ne znam što nam na kraju ostaje po njihovom, jedino tiskanje novca, a to smo probali u bivšem sistemu pa baš nije najbolje funkcioniralo.
Hvala lijepo. Dalje slijedi rasprava u ime kluba HDZ-a, uvaženi kolega zastupnik Goran Marić. Izvolite, kolega Marić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. U zadnji tren moram raspravu svoju usmjerit u drugom pravcu poslije izlaganja kolege u ime Kluba zastupnika SDP-a, samo nisam shvatio hoće li Klub zastupnika SDP-a glasovati za ovaj prijedlog zakona ili protiv. A još ne znate. Ali prilično dosta kritika sam čuo na ovaj prijedlog zakona. Počelo se sa kako se hvalimo sa novim zaduživanjima. Nije se uspjeh zadužiti. Pa naravno da se nije uspjeh zadužiti. To je logično, to je ispravna konstatacija. Ali je se uspjeh zadužiti na 15 i pol godina, 200 milijuna eura uz samo 2% kamatu. To je doista uspjeh i to je doista potvrda povjerenja najvažnije međunarodne financijske institucije u gospodarsku politiku Vlade. Jer ta financijska institucija je i do sada pokazala puno puta povjerenje u politiku našu. 50, 45 odobrenih zajmova, milijardu 940 milijuna eura, 51 darovnica u vrijednosti 72 milijuna dolara itd. I ovaj zakon koji nije projektni nego programski, u cilju jačanja upravljanja javnim financijama, otpornosti socijalnog sektora i povećanje učinkovitosti i stabilnosti financijskog sektora doista će dobro doći Republici Hrvatskoj. Kamo sreće da ovakvih zajmova imamo više. Klub HDZ-a naravno da podržava ovaj prijedlog zakona zaključivanja ugovora za Europskom bankom za obnovu i razvoj, ali ne mogu ne primjetiti, zadivljuje me lakoća zaključivanja kolege o razlozima davanja kredita Republici Hrvatskoj. To je takva lakoća zaključivanja, pa čak se pozivamo i na određena istraživanja, ali neka istraživanja kolega Bernardiću, kažu da u prosjeku čovjek u zaključivanju upotrijebi 10% mozga i 7% baze podataka i uvijek misli da je 100% u pravu. Računica jednostavno ne valja. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, kolega Marić. Ispravak navoda, kolega Bernardić. Izvolite.
Ispravit ću jedan netočan navod kada ste rekli, kolega Marić, da je ovo zaduženje uspjeh. Ovo zaduženje je normalno zaduženje kod Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Na taj način se zadužuju većina svih ostalih zemalja kod te institucije. Ono nije uspjeh, to je nešto normalno. Nemojmo od normalnih stvari raditi trijumf. Samo to pokušavamo reći. Budimo na zemlji, čvrsto na zemlji, jer ukoliko ne budemo moglo bi nam se dogoditi da brzo proskližemo.
Slijedi dalje rasprava u ime kluba IDS-a, kolega zastupnik Damir Kajin.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Neću puno o vanjskom dugu, možda malo kasnije, niti o dugu uopće države. I mi ćemo podržati ovaj zajam, ali moram priznati teškog srca. Bez obzira što je gospodin Marić spominjao tih 200 milijuna eura 15 godina rok otplate, 2% kamate. Netko će reći da je to idealno poklonjen novac, ali čut ćete koji su uvjeti ovoga zajma. Prvo na strani trećoj ovoga prijedloga zakona govori se sljedeće, citiram: "da u Republici Hrvatskoj također postoji suradnja između IBRD-a i MMF-a u nekoliko područja kao što su upravljanje javnim rashodima, reforma mirovina" na to stavljam naglasak "sektor zdravstva i socijalne skrbi, te tržište rada. Navedene aktivnosti koje su uzajamno nadopunjuju i usko se koordiniraju sa Europskom komisijom koja uvažava sposobnost IBRD-a da Republici Hrvatskoj ponudi savjet o politici, strukturnim i institucionalnim reformama. A što to gospodo kada govorimo o tim reformama konkretno znači? Znači u planu je podizanje dobne granice za odlazak u mirovinu. To je broj jedan. Smanjenje povlaštenih mirovina i povećanje izdvajanja za drugi stup. Istina, ovaj zajam između ostalog opet citiram ovaj dokumenat znači kao što se ovdje govori da ova strategija predviđa četverogodišnji program zajmova Republici Hrvatskoj u visini od jedne do jedne zarez četiri milijardi USA dolara kao osnovni scenarij. Visina ukupnog kreditiranja banke ovisit će prvenstveno o potrebama i interesima Vlade Republike Hrvatske, te sposobnosti apsorpcije sredstava. Ovaj scenarij obuhvaća zajmove za financiranje projekta za provedbu projekta iz sektora prometa, energetike, obrazovanja, zaštite okoliša, prilagodbe klimatskim promjenama, te projekata u zdravstvu, pravosuđa, te analitičku potporu specijalizirana izvješća i analitičke studije koji će prethoditi projektima i definirati prioritete i potrebne reforme posebice na području javnih rashoda upravljanja ulagačko okruženje, klimatskih promjena etc. etc. Na strani 5. ovog dokumenta to su ovi uvjeti koje sam malo prije spominjao. Znači, zajmoprimac Republika Hrvatska, zajmodavac Međunarodna banka za obnovu i razvoj. Iznos zajma 200 milijuna eura. Namjena jače upravljanje javnim financijama, otpornost socijalnog sektora, te povećanje učinkovitosti i stabilnosti financijskog sektora, rok otplate 15,5 godina, šestomjesečni libor za euro uvećan za fiksnu kamatnu mrežu, dospijeće kamate polugodišnja, 15. svibanj, odnosno 15. studeni. Dospijeće glavnice 15. svibnja 2025. godine. Početna naknada iznosi 0,25% iznosa glavnice zajma. Isplaćuje se najkasnije 60 dana nakon stupanja zajma na snagu itd. itd. Na strani 12. ovoga dokumenta gospodo govori se da zajmoprimac je a) citiram: "donio odluku o zamrzavanju zapošljavanja u javnom sektoru". To je broj jedan. Kroz revidirane kolektivne ugovore je smanjio plaće u državnoj i javnoj službi za 6% u 2009. i/ili zadržao plaće na zamrznutoj razini u Nacrtu zakona o proračunu za razdoblje 2010. do 2012. godine. I to neka svi u Hrvatskoj znaju da su plaće zamrznute u javnom sektoru dvije godine. Zajmoprimac je zamrznuo indeksiranje mirovina u 2010. godini i smanjio za 10% povlaštene mirovine koje se odnose na članove Vlade, saborske zastupnike i suce Ustavnog suda kroz donošenje Zakona o posebnom porezu na plaće, mirovine i druge primitke itd. Zajmoprimac je pod tri u 2009. godini racionalizirao potrošnju za program javnih ulaganja na način da je Sabor tri puta revidirao Zakon o proračunu za 2010., te je u saborsku proceduru uputio Nacrt zakona o proračunu za razdoblje 2010./2012. koji sadrži odredbe kojim se i nadalje racionalizira potrošnja za program javnih ulaganja. Pod četiri. Zajmoprimac je povećao participaciju i premiju za dopunsko zdravstveno osiguranje, smanjio troškove bolovanja i lijekova, te proširio plaćanje zdravstvenog doprinosa na mirovine u skladu itd. Zajmoprimac je u Nacrtu zakona u proračunu za 2009. do 2012. koji je upućen u saborsku proceduru osigurao osiguravajuća sredstva kojima će pokriti predviđeno povećanje broja novih tražitelja naknade za nezaposlene i tražitelja socijalne pomoći. Znači sve se predviđa u kom pravcu će zemlja ići i normalno zajmoprimac je uveo zadovoljavajuću među šta je to, genecijsku suradnju. Valjda generacijsku suradnju radi spremnosti za financijsku krizu i upravljanje krize. To što piše, to je jednostavno greška. Te kroz potpisivanje memoranduma o razumijevanju između ministra financija Hrvatske narodne banke i Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Znači, ovdje se gospodo vidi u ovom dokumentu da je Hrvatska jedan dobar dio svog suvereniteta prenijela na davatelje zajmova. Sve ovo za jednu i pol milijardu kuna ili tričavih 200 milijuna eura. Pitanje glasi što nama ostaje gospodo od hrvatskog suvereniteta ako nam međunarodni forumi pišu koji diskreditiraju jasno, jer od njih na neki način živimo zakone. Tko je ugrozio taj suverenitet da se prodajemo za tričavih 200 milijuna eura. Što će biti sutra? Tko je za to zaslužan? Sanader da, ali sad sigurno ne on sam. Svi koji su ga okruživali jednako su odgovorni kao i on sam, stoga ova Vlada ja mislim da nas doista gura u provaliju. Sanadera više nema, ostaje nova Vlada. E sad, hoće li netko preuzeti odgovornost za ove prilike i hoće li netko za ove prilike u ovoj zemlji odgovarati. Međutim, ono što mene sigurno najviše zanima kada govorimo o ovom zajmu o tričavih 200 milijuna eura ili milijardu i pol kuna je reforma ili nagovještaj reforme, mirovinske reforme. E sad, hoće li žene gospodo raditi do 65 odnosno možda 67 godine? Hoće li raditi muškarci do 67, odnosno možda 70-te godine. o tome direktno ovaj sporazum ne govori, ali indirektno tu reformu navješćuje. Međutim, ajde idemo sad i o tome tko je odgovoran za raspad ovoga našega financijskog sustava da na jednog umirovljenika imamo pardon, da na jednog umirovljenika imamo 1,38 radnika, možda danas 1 naprema 1,30. Istra ne, onaj ne, ne znam tko da? Ali opet je netko za to odgovoran. Mi smo uništili industriju, u turizmu prošle godine smo ostvarili prihod od milijardu eura manje nego godinu dana ranije. Privatizirali što smo mogli to jesmo. Obrt nam je pred izdisajem. Prije je moj prethodnik iz kluba SDP-a govorio o vanjskom dugu od 43 milijarde eura i uskoro što ja znam što ćemo i kako ćemo naprosto dalje? 2010. treba vratiti 10 milijardi eura. Ok, ja bih rekao čak ni to nije problem, ali je problem znate u čemu? Tko će u ovoj zemlji osiguravati devize, to je problem. Kako ćemo mi osiguravati devize? Mi možemo vrlo jednostavno, ne znam javnom sektoru smanjiti plaće 5 ili 10%, ali što nam to pomaže? Ništa, ako nemamo i ne ostvarujemo devize. A devize ostvarujemo izvozom koji prošle godine nije bio veći od 10 milijardi eura. Kada dobijemo konačne podatke to ćemo vidjeti. Možemo se dodatno zaduživati za 3,4 do 5 milijardi eura na godišnjoj razini. Od turizma imat ćemo prihod od 6 do 7 milijardi eura znači u devizama. Devizne doznake možda 1 milijarda eura, ali to je svega 22 do 23 milijarde eura. A s druge strane potrebno nam je 10 milijardi eura za financiranje vanjskog duga ukoliko istog ne prolongiramo i trebamo osigurati najmanje 21, 22 milijarde dolara za financiranje uvoza. Znači, mi imamo jedan ogroman problem. Nama fali u ovom trenutku negdje oko 5 milijardi eura u devizama i to ćemo prije ili kasnije naprosto osjetiti. Utoliko za kraj jasno je da će klub IDS-a dignuti ruku za ovaj zajam, ali isto tako željeli smo upozoriti, ne toliko na modalitete vanjske zaduženosti Republike Hrvatske, servisiranje tog vanjskog duga nego upravo na ono što ovaj zajam između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj znači ili nama kao građanima nosi. Znači zamrzavanje plaće u javnom sektoru u najmanje 2 godine. To je ona teza o kojoj sam govorio jutros da će za 5 godina plaće nama biti svima, pogotovo u javnom sektoru, za najmanje 20, 30% manje no što su danas. To znači pogoršanje uvjeta za odlazak u mirovinu. Jednom riječju živjet će se teže, a ne lakše. Evo to je ja mislim jedna potrebna nadopuna da bi se moglo glasati i shvatiti za što mi u ovom trenutku dižemo ruke.
Imamo 2 prijave ispravaka navoda. Najprije uvaženi kolega Rošin, izvolite.
Gospodine predsjedavajući ja bih ispravio navod koji je kolega Kajin rekao da se prodajemo za trićavih 200 tisuća eura, odnosno zaokruženo za milijardu i pol kuna. Ja mislim da se uopće ne prodajemo prema tome ta je konstatacija besmislena, ali koristim prigodu da ga pitam za koje novce misli da smo vrijedni? On misli da smo na tržištu samo da nismo postigli pravu cijenu. Jer ja se držim onoga što je predsjednik Tuđman nekad rekao da ne postoji cijena za koju bi se Hrvatska prodala. Hvala.
Hvala lijepo. I kolegica Klarić, također ispravka. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Rošin je ispravio taj navod, ja ću ga ponoviti. Zaista je netočan navod gospodina Kajina kad kaže da se prodajemo za trićavih 200 milijuna eura. To mene kao Hrvaticu, isto tako i kao zastupnicu u Hrvatskom saboru, ali doista boli, boli utoliko što umjesto da kažemo hvala Vladi RH koja je napravila takav program koji je dobio pozitivno, odnosno zeleno svjetlo kod Međunarodne banke za obnovu i razvitak i hvala za sve napore koje smo učinili mi izlazimo sa ovakvim porukama. To nam ne treba jer to zaista, opet ću reći, boli. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Za raspravu u ime kluba HNS-a prijavio se uvaženi kolega Zlatko Koračević. Izvolite kolega Koračević.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče pa mislim da je pristojno u svakom slučaju reći hvala nekome kad ti daje podršku, to je definitivno. Međutim, govoriti hvala za temeljem iracionalnih rezultata, rekli smo, čuli smo u uvodu da je ovaj zajam od, da je ovaj zajam potvrda dobre gospodarske politike Vlade RH. Ako je dobra gospodarska politika koja je rezultirala sa padom BDP-a od 6%, ako je dobra gospodarska politika u kojoj je u 2009. godini svaki 9 zaposleni ostao bez posla, ako je dobra gospodarska politika koja je rezultirala sa unutarnjom nelikvidnošću od 26 milijardi kuna i ak je dobra gospodarska politika koja je proizvela 86 tisuća zaposlenih koji rade, a ne dobivaju plaću mislim da je na granici sa realnošću da ne upotrijebim drugi izraz. Ali u svakom slučaju želim vrlo jasno reći odmah na početku prije rasprave da ćemo mi u klubu HNS-a podržati ovaj prijedlog zakona iz nekoliko razloga. Sasvim sigurno jedan od tih razloga je vrijednost ili bolje rečeno kamata na ova sredstva. Pri tome moramo izraziti žaljenje što jer naime svako zaduživanje je dobro ako to zaduživanje rezultira novom vrijednošću. Ovdje nisam siguran da li će rezultirati sa novom vrijednošću, ali vrlo vjerojatno budući da je programski, vrlo vjerojatno će rezultirati sa efikasnijom upravom, efikasnije upravljanje u fiskalnom, socijalnom i financijskom sektoru. Zašto to nemamo danas i zašto nam sad treba ovaj zajam kao nadogradnja? To je otvoreno pitanje, ali ponavljam mi u klubu HNS-a sigurno bi bili daleko zadovoljniji da je to, da to nije programski nego da je projektni zajam. Zajam koji ima šanse stvoriti novu vrijednost a ne zajam koji će financirati nešto što nitko do sada nije uradio i nije napravio. Naime, već je rečeno ja želim ponovno ponoviti, a to je da je namjena ovog zajma jačanje upravljanja u javnim financijama, to znači da će se usredotočiti na daljnje jačanje upravljanja javnim financijama i na jačanje sustava javne nabave. Ponavljam upravljanje javnim financijama i jačanje sustava javne nabave. Mislim da o javnoj nabavi nema potrebe trošiti više ustvari posljedicama našeg način vođenja javne nabave ne treba govoriti, ali da je to povezano i sa sustavom upravljanja javnim financijama to je svakome jasno bez obzira s kojih pretpostavka ide, kojim postocima pojedinih elemenata učestvuje u procjeni tih pretpostavki. Drugo, jačanje otpornosti socijalnog sektora, to znači da obuhvaća program reformi koji će se usredotočiti na tri skupine reformi. Zaštita radnih skupina definitivno nužno i potrebnO, šteta je što nam za takvu namjenu potreban zajam, jer da imamo kvalitetniju gospodarsku politiku onda bi vrlo vjerojatno ne bi trebalo za takvu namjenu jedan takav zajam. Poboljšanje financijske održivosti zdravstvenog sustava, vjerujem da će ministra Milinovića to posebno veseliti i radovati da nadogradi njegov uspješan sustav zdravstvene reforme. Poboljšanje kratkoročne dugoročne mirovinskog sustava, definitivno nešto čega smo svi svjesni. Ako ništa drugo s obzirom na brojku ili učešće ili bolje rečeno odnos između broja zaposlenih i broja umirovljenika. Ono što me posebno što nas posebno raduje nas u klubu Hrvatske narodne stranke, a to je da se ustrojava kontrolni mehanizam jer u mnogim dobrim projektima upravo zbog nedostatka efikasnog i korisnog. Imali smo kontrolne mehanizme, međutim pitanje koliko su bili uspješni. Da su bili uspješni mislim da onda danas Remetinec ne bi bio pretijesan i da naši novinari bi se bavili sasvim drugim temama nego kojima se bave u posebno u posljednjih 6 mjeseci. A to je članak 3. ugovora koji govori da će zajmoprimac i banka će se vremena na vrijeme na zahtjev bilo koje od stranaka razmjenjivati mišljenja o makroekonomskom okviru zajmoprimca i napretku postignutom u provedbi programa. To je dobro. Kada nismo u stanju sami, dobro je da imamo nekoga. A logika govori da onaj tko daje novac da to i kontrolira. Drugo, "Prije svake takve razmjene mišljenja zajmoprimac će banci predati izvješće o napretku ostvarenom u provedbi programa radi pregleda i davanja komentara onoliko opsežno koliko to banka bude razumno i tražila". I to je dobro i svima nama korisno i vjerujem da i nama ovdje u Hrvatskom saboru, budući da mi tu mogućnost rijetko kada imamo prilike i dobiti a posebno o nekim segmentima i raspravljati, kada govorimo o poslovanju javnih poduzeća, posebno. I c, "Ne ograničavajući odredbe iz stavka a i b ovog odjeljka, zajmoprimac će bez odlaganja obavijestiti banku o bilo kojoj situaciji koja bi u znatnoj mjeri djelovala suprotno ciljevima programa." Mislim da ove tri obveze iz ovog članka 3. ugovora daju nagovještaj da će ova sredstva biti utrošena za namjenu za koja su podignuta. Ponavljamo, šteta što ova sredstva nemaju projektni karakter što su programska i nadamo se da će efekat tih sredstava biti povezan i sa mjerama koje se poduzimaju u smislu jačanja gospodarstva u smislu svih mjera koje daju nagovještaj mogućeg stvaranja uvjeta za moguću dodanu vrijednost, jer isključivo temeljem rasta dodane vrijednosti mi kao država i društvo imamo šanse i možemo ući u Europu kao ravnopravni partner. I vjerujem da ćemo ove godine koje su pred nama do ulaska u Europsku uniju uspjeti iskoristiti. I na kraju još jedanput mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržat ćemo ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepo. Iscrpili smo prijave u ime klubova, prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega Ante Kulušić.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Slušajući ovu raspravu o Zakonu o potvrđivanju ugovora o zajmu ne svih po klubovima, pogotovo kolege Kajina ispada da smo ovih 200 milijuna eura dobili bespovratno da to ne bi valjalo jer bi to po njemu bilo malo. U uvjetima kada je svjetski kapital teško dostupan Republika Hrvatska je zahvaljujući dobrim i kontinuiranim mjerama fiskalne politike usmjerenim jačanju financijske discipline i stabilnom proračunu uspjela potpisati ugovor o zajmu sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj. Uvjeti zajma su izuzetno povoljni. Riječ je o 200 milijuna eura kao što je do sada nekoliko puta kazano, dobivenih na 15,5 godina uz kamatnu stopu od 2%, s kojim smo dobrim aktivnostima davati negativan predznak, ali kada govorimo o ovom zajmu za negativno nema prostora. Ovaj zajam je dobra potvrda dobrog rada Vlade, potvrda da se na kvalitetan način nosimo sa krizom velikih razmjera, potvrda da Vlada zna točno kako i gdje ide, a to je oporavak jačanja gospodarstva očuvanje radnih mjesta i smanjivanje nezaposlenosti. Program koji se podupire ovim zakonom prepoznate su aktivnosti na kojima se dobro radi, te je međunarodna banka spremna i dalje ulagati za nastavak pokrenutih reformi. U prvom redu riječ je o daljnjem jačanju sustava javne nabave i upravljanja javnim financijama, poboljšanju zdravstvenog i mirovinskog sustava, zaštiti ranjivih skupina stanovništva. Na prigovore kako je riječ o dodatnim zaduživanjima moram odgovoriti da su ovo pozitivni primjeri zaduživanja kojima se financiraju znatno nepovoljniji zajmovi iz prošlosti iz 2000. odnosno nakon i prije te godine. Pozitivni učinci zajma su neupitni, posebno sa aspekta sektora kojim je namijenjen, te možemo biti zadovoljni dobrom pozicijom na financijskom tržištu koju Republika Hrvatska ima. Na ovaj ugovor o zajmu gledam pozitivno i podržavam njegovo potvrđivanje. Hvala.
Hvala lijepo. I sljedeća prijava je prijava uvaženog kolege Davora Huška. Izvolite kolega Huška.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Već je evo rečeno da je Međunarodna banka za obnovu i razvoj za Republiku Hrvatsku najvažnija međunarodna financijska institucija koja kontinuirano, svestrano podupire ekonomsko-socijalni razvitak i reforme na putu prema tržišnoj ekonomiji. Od ratnih vremena kada našoj zemlji baš nisu bili dostupni drugi izvori financiranja, bolje rečeno bili su zatvoreni pa do danas značajan izvor financiranja upravo je Međunarodna banka za obnovu i razvoj. Financijska potpora prilagođavala se kroz vrijeme potrebama obnove, izgradnje infrastrukture, strukturnih prilagodbi i razvitka Republike Hrvatske. Od kako je Hrvatska postala članicom Svjetske banke u čijoj grupaciji je i Međunarodna banka za obnovu i razvoj 25. veljače 1993. godine banka Hrvatskoj aktivno pruža financijsku i tehničku pomoć, savjete i analitičke usluge. IBRD je Hrvatskoj odobrio 45 zajmova vrijednosti gotovo 2 milijarde eura te 51 darovnicu u vrijednosti od 72 milijuna američkih dolara. Prema iznosu odobrenih zajmova i pruženoj tehničkoj pomoći Međunarodna banka za obnovu i razvoj predstavlja najznačajniji izvor strane financijske potpore koja pridonosi ukupnom razvoju Republike Hrvatske. Posebno je bitno istaći sredstva koja su dolazila u našu zemlju poslije Domovinskog rata, poslije vojno redarstvenih akcija "Bljesak" na području zapadne Slavonije, nakon mirne reintegracije Vukovara na području gdje su se slijevala sredstva Svjetske banke a korištena su kao bespovratna sredstva za jedinice lokalne samouprave za potrebe elektrifikacije, obnove električne mreže, za obnovu dječjih vrtića, za obnovu domova starih, evo na kraju i bespovratne poticaje u gospodarstvu. Pa tako primjerice sedam poduzetnika sa područja gradova od kuda ja dolazim Pakraca i Lipika u protekloj godini koriste gotovo 7 milijuna kuna bespovratne pomoći Svjetske banke za ubrzani gospodarski razvoj. Naša Vlada donijela je odluku o pokretanju postupka za sklapanje još jednog ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj o kojem danas ovdje raspravljamo a kad govorimo o ova tri bitna cilja koja se žele postići ovim kreditom, zajmom mislim da je najznačajniji upravo ovaj drugi koji govori o jačanju otpornosti socijalnog sektora gdje su obuhvaćeni programi reformi usredotočeni na tri skupine reformi, znači zaštita ranjivih skupina, skupine koje imaju prava na socijalna primanja, drugo je poboljšanje financijske održivosti zdravstvenog sustava što slažem se s kolegom iz HNS-a zasigurno da će pripomoći daljnjoj provedbi uspješne reforme zdravstvenog sustava i ministru Milinoviću. I na kraju poboljšanje kratkoročne i dugoročne održivosti mirovinskog sustava što bi trebalo značiti da neće biti problema sa isplatama mirovina i povratom duga umirovljenicima tijekom 2010. godine. Ovaj zajam je pod posebno dobrim uvjetima osiguran. Znači radi se o 200 tisuća eura na 15,5 godina uz kamatnu stopu oko 2% i moramo se složiti svi bez obzira što kritike dolaze sa druge strane sabornice da u ovakvim vremenima osigurati ovakav jedan povoljan zajam koji dolazi iz inozemstva, znači ne diramo kreditne potencijale u Republici Hrvatskoj, ostavljamo ih poduzetnicima, gospodarstvenicima, znači zajam dolazi iz inozemstva, treba ga prihvatiti i daj Bože da ovakvih zajmova bude i u narednim vremenima pod ovako povoljnim uvjetima. Čestitam djelatnicima Ministarstva financija i Vladi Republike Hrvatske na odličnim uvjetima zajma koji dolazi u proljeće ove godine u našu zemlju. Hvala.
Hvala lijepo. Iscrpili smo sve prijave za raspravu. Hvala državnom tajniku. On nema potrebu za dodatno obraćanje. Time zaključujem ovu točku. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za razvojnu politiku u fiskalnom, socijalnom, financijskom sektoru, hitni postupak, P.Z. br. 508, predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za razvojnu politiku u fiskalnom, socijalnom, financijskom sektoru. Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova sa 104 glasa za, 2 suzdržana i ništa protiv.
Prelazimo na točku 4. dnevnoga reda. - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola o sprječavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz Okvirni sporazum u slivu Rijeke Save, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 504 Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog smo primili u pretince. Kod utvrđivanja dnevnog reda predlagatelj je predložio i složili smo se da se rasprava provede u hitnom postupku a to onda znači sukladno Poslovniku da se objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća sa sjednica odbora primili smo na klupe. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Ovdje je uvaženi gospodin Mario Babić državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite, gospodine tajniče.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo zastupnici. Samo nekoliko riječi o zakonu kojim se potvrđuje Protokol o sprječavanju onečišćenja rijeke Save zbog plovidbe. Dame i gospodo, premda su brodovi na unutarnjim plovnim putevima i na moru najmanji onečišćivači u prometu ipak se vrlo rano započelo sa unifikacijom propisa kojim se sprječava onečišćenje mora već negdje šezdesetih godina a posljednjih deset godina unificiraju se i propisi o sprječavanju onečišćenja unutarnjih plovnih puteva sa brodova. Ovim sporazumom regulirat će se odnos između Republike Hrvatske, Republike Slovenije, Bosne i Hercegovine i Srbije oko sprječavanja onečišćenja rijeke Save koja je pored ostalog i opjevana u našoj himni i čiju čistoću smatramo izuzetno važnom. Ovim sporazumom utvrđuju se uvjeti koje moraju ispunjavati brodovi, znači koju opremu i uređaje moraju ispunjavati, zatim uvjeti koje moraju ispunjavati luke gdje se brodovi iskrcavaju te otpadne i štetne tvari na kopno kao i slučajevi intervencije ako bi došlo do onečišćenja rijeke Save. Dame i gospodo, smatramo da ćemo ovime pridonijeti daljnjem održavanju čistoće rijeke Save. U državnom proračunu osigurana su sredstva za provođenje ovog sporazuma a mogu kazati da naš grad i luka Sisak već sada ispunjavaju uvjete iz protokola a očekujemo da će ove ili slijedeće godine to ispunjavati i grad Slavonski Brod. Molim vas da podržite donošenje ovog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa tajniče. Žele li izvjestitelji u ime klubova uzeti riječ? Ne. Ako ne onda prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena kolegica zastupnica Mirela Holy. Nema je. U ime Kluba zastupnika HNS-a uvaženi kolega zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite kolega.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici predlagatelja. Podsjetit ću da smo koncem prošle godine u prosincu dakle 2009. u ovome Saboru usvojili Konačni prijedlog Zakona o vodama, kao i Zakon o financiranju vodnoga gospodarstva čime se zapravo hrvatsko zakonodavstvo uskladilo s europskim propisima u području voda, odnosno time se postavili pravni okvir za prijenos europskih relevantnih direktiva u naše vlastito zakonsko područje. Činjenica jest da rijeka Sava predstavlja vrlo važnu poveznicu naših interesa unutar subregije na različitim područjima, prije svega gospodarskom, ali isto tako i prometnom, isto tako potencijalno i na prostoru razvoja turizma, ali posredno i niza drugih. Sava je izuzetno važan infrastrukturni i prometni koridor koji povezuje četiri države i koji svojim plovnim putom predstavlja značajan poticaj razvoju gospodarstva zemalja u ovom slivu, iako što se Hrvatske tiče ne možemo biti zadovoljni niti razinom brige za razvoj Save kao plovnoga puta niti razinom iskorištenja kapaciteta koje imamo, barem u onom njenom plovnom dijelu od Siska pa do izlaska iz područja Republike Hrvatske. Na temelju Okvirnog sporazuma o slivu rijeke Save koji je Republika Hrvatska potpisala 3. prosinca 2002. godine, još dakle prije 8 godina ili 7 i nešto godina u Kranjskoj gori, a ratificirala 29. prosinca 2004., pristupilo se izradi Protokola o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe. Nas bi zanimalo i žao nam je što nemate informacije u pratećem dokumentu, što su napravile druge države supotpisnice ovoga okvirnog sporazuma pa i samoga protokola, dakle u kojoj fazi ratifikacija Protokola o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz okvirni sporazum što se tiče ostalih triju država. Sam Protokol o sprečavanju onečišćenja voda vidimo potpisan je u lipnju, 1. lipnja prošle godine u Beogradu. Cijenimo to što se ovim protokolom definirao cilj, prije svega sprečavanje, nadzor i smanjenje onečišćenja koje uzrokuju plovila, uspostava tehničkih zahtjeva za opremanje lučkih objekata te međusobno informiranje vezano uz problematiku, kao i izrada mjera za reagiranje u slučaju izlijevanja opasnih tvari te naravno samo praćenje kakvoće vode rijeke Save. Prihvatimo li ovaj zakon omogućit ćemo punu primjenu ovoga protokola između četiriju država i stupanjem na snagu ovoga zakona i protokola će se cjelovito urediti naši međusobni odnosi u sprečavanju i nadziranju onečišćenja. Treba reći da je Europska unija već definirala tehničke zahtjeve kad je posrijedi riječ o plovilima. Jednako tako postoji europski kodeks za utvrđivanje mogućnosti korištenja vodenih puteva i u tome smislu i ovim protokolom mi zapravo pobliže prinosimo europske pravne standarde našoj svakodnevnoj potrebi kao zemlji koja eksploatira rijeku Savu. Ono što je dobro, ovim se protokolom definira uspostava dovoljno guste mreže prihvatnih stanica na vodnome putu za zbrinjavanje same otpadne vode iz plovila, dakle preuzimamo otprilike i one standarde koji vrijede na moru, koje smo davno prije definirali. Jednako tako propisuju se tehnički zahtjevi za opremanje lučkih objekata i drugih prihvatnih stanica te postupanje u slučajevima mogućeg izlijevanja materijala odnosno materija koje onečišćuju vodu, odnosno okoliš. Iznimno bitno je stalno praćenje kvalitete vode. Dajemo podršku prijedlogu ovoga zakona kao klub Hrvatske narodne stranke. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime kluba Hrvatske seljačke stranke uvažena kolegica zastupnica Marijana Petir.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Zastupnice i zastupnici, gospodine državni tajniče i ravnatelju u Ministarstvu prometa. Klub Hrvatske seljačke stranke podržat će Protokol o sprečavanju onečišćenja voda jer je riječ o jednom od provedbenih dokumenata vezanim uz Okvirni sporazum o slivu rijeke Save kojim Republika Hrvatska u svom lokalnom, međunarodnom djelovanju u odnosu na zemlje zapadnog Balkana prednjači u standardima kojima nastoji zaštititi i očuvati okoliš. Stoga se ne bih složila sa prethodnikom koji je izrekao kritike na postupanje Republike Hrvatske kad je riječ o zaštiti okoliša i zaštiti vodu. Uz temeljnu obavezu poduzimanja svih mjera, da se učinkovito spriječi, nadzire i smanji onečišćenje plovila, mi u HSS-u ovdje vidimo i širu primjenu mjera za sprečavanje onečišćenja u vidu pripreme i nabave opreme potrebne za sprečavanje i ograničavanje onečišćenja s kopna. S obzirom na relativno malu stavku od svega 200 tisuća kuna koje su predviđene u proračunu za provedbu ovog protokola, može se zaključiti da su lučke kapetanije na Savi ili relativno dobro opremljene potrebnom opremom za sprečavanje i ograničavanje onečišćenja ili se pak nabava te potrebne opreme provodi unutar drugih aktivnosti i programa vezanih uz onečišćenje sa kopna pa bi tu molili pojašnjenje državnog tajnika. Jednako tako možemo zaključiti da su mjere praćenja kakvoće vode odnosno oprema koju posjedujemo na zadovoljavajućoj razini te apeliramo na što skorije uspostavljanje informacijskog sustava o kakvoći voda kao dijela informacijskog sustava rijeke Save koji bi se mogao koristiti i za druge primjene, poput nadzora onečišćenja s kopna te praćenje kakvoće vode čak i za kupanje. Pozdravljajući mehanizme koje ovaj protokol donosi mi u HSS-u želimo reći da Hrvatska što prije, neovisno o danu stupanju na snagu sporazuma, zbog interesa zaštite okoliša i rijeke Save treba uspostaviti svoj sustav djelovanja i napraviti nacrt potrebnog informacijskog sustava po uzoru na druge europske države koje primjenjuju europski kodeks za unutarnje plovne putove. I Europskim sporazumom o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim vodnim putovima, te da treba započeti aktivnosti u pripremi projekata za uspostavu tog informacijskog sustava na međunarodnoj razini. To je naime važno kako bi u suradnji sa ostalim članicama okvirnog sporazuma preuzeli vodeću ulogu u uspostavi odredbi protokola uz korištenje sredstava fondova Europske unije za međunarodnu suradnju u zaštiti voda i okoliša. No želim istaknuti i sljedeće činjenice. U ovom trenutku postoje nacionalni mehanizmi koji uređuju ovo područje poput Zakona o vodama, te međunarodnih sporazuma poput ESPO konvencije i pripadajućih protokola kojih međutim u svom bliskom okružju potpisnik je jedino Republika Hrvatska. Mi iz HSS-a smo na to upozoravali u niz rasprava u Hrvatskom saboru jer je uvijek iznova pitanje svrhe potpisivanja novih protokola ili novih konvencija od strane Republike Hrvatske kada znamo da zemlje u okruženju niti potpisuju te protokole niti se ako ih potpišu tih protokola drže. Podsjetit ću samo na uvijek aktualan slučaj rafinerije u Bosanskom Brodu koja ima direktan utjecaj na Slavonski Brod ne samo na Savu nego i onečišćenja koja se manifestiraju kroz otežano disanje građana Slavonskog Broda. Unatoč svim našim apelima i upozorenjima Republika Bosna i Hercegovina konkretno ovdje je riječ naravno o Republici Srpskoj nije potpisnik ESPO konvencije. I imamo ozbiljnije probleme na koje mi na žalost ne možemo utjecati, pa unatoč svim našim naporima da zaštitimo i Savu i da zaštitimo okoliš svjedoci smo da vrlo često naftne mrlje iz rafinerije u Bosanskom Brodu upravo prelaze na našu stranu, odnosno da onečišćuju Savu kao što i poslovanje koje nije u skladu sa standardima zaštite okoliša iz rafinerije u Bosanskom Brodu ima direktan utjecaj na kakvoću zraka u Slavonskom Brodu. Isto tako, moram reći i to da Hrvatska ima povijest efikasnog postupanja u svim slučajevima onečišćenja voda. Nositelj tog sustava su Hrvatske vode sa svojim uspostavljenim metodama, tehnologijama, postupcima, ugovorno angažiranih pravnih osoba i sredstava, a koje navodi članak 6. ovog protokola. I te aktivnosti su u potpunosti u skladu sa zakonskim ustrojem Republike Hrvatske, a time i naravno usklađene sa Europskom unijom i sa njihovim zakonodavstvom. Dokumenti kojima je bilo uređeno postupanje prema starom zakonu su plan intervencija u slučaju iznenadnog onečišćenja voda, a novi plan je u postupku donošenja i sukladno naravno novom Zakonu o vodama on će biti i donesen. Riječ je naravno o osjetljivim mehanizmima koji do kraja moraju biti prilagođeni ustroju Republike Hrvatske, a moram podsjetiti da mi te mehanizme imamo razrađene i kroz Centar 112, Državnu upravu za zaštitu i spašavanje i MUP. Stoga, možda treba porazmisliti da li je potrebno uspostavljati novi sustav kad govorimo o savskoj komisiji, okvirnoj direktivi i ovom protokolu, jer mi se čini da ponekad uspostavljamo duple sustave djelovanja a to proizlazi i kada pročitamo pojedine članke ovog sporazuma. Zbog navedenog smatramo potrebnim u potpunosti iskoristiti postojeće kapacitete koje hrvatske institucije danas imaju, dakle i Državnu upravu za zaštitu i spašavanje i MUP i Hrvatske vode. Ali tu moram dodati i angažirane županijske Zavode za javno zdravstvo, te Lučke kapetanije na rijeci Savi. Čini nam se mudrim objediniti resurse, te na temelju postojećeg razraditi mogućnosti nadogradnje i koordinacije svih aktivnosti naravno aplicirajući na međuregionalne programe pomoći financiranja. Kao što je navedeno u članku 6. protokola za uspješni nadzor kod izlijevanja nadležna tijela svake stranke izradit će i primijeniti skup najboljih dostupnih tehnologija i drugih mjera i o tome izvijestiti savsku komisiju. Podsjetit ću da mehanizmi i postupci već postoje u hrvatskom zakonodavstvu. Zbog toga možda možemo razmisliti da naša dobra iskustva prenesemo partnerima potpisnicima ovog protokola, premda imam informaciju da Slovenija ne sudjeluje aktivno, a kao što sam rekla Bosna i Hercegovina, Republika Srbija nisu potpisnici ni drugih vezanih međunarodnih sporazuma. Ali možda to možemo iskoristiti i prodati im "know how". Stoga sustav djelovanja, dakle postoji u Republici Hrvatskoj, možemo ga u svakom slučaju staviti i u komunikacijski kanal prema savskoj komisiji koja će koordinirati međunarodne aktivnosti. Mi ćemo podržati ovaj protokol, no apeliramo da se vodi računa koje međunarodne akte Hrvatska potpisuje. Jer u ovom konkretnom slučaju smatramo da je naše zakonodavstvo i sustav djelovanja u praksi izuzetno dobar. Također mi u HSS-u predlažemo da se sjedište Savske komisije koja je sada u Zagrebu premjesti u Sisak ili Slavonski Brod, jer su u ta dva grada kao i njihovi ljudi duboko povezani sa Savom, a jedan i drugi grad su na žalost izloženi različitim zagađenjima koja imaju utjecaj i na rijeku Savu. Stoga mislimo da bi upravo decentralizacija, odnosno smještanje sjedišta Savske komisije u Sisak ili Slavonski Brod bitno doprinijelo i poboljšanju stanja zaštite i rijeke Save, ali i građana koji žive uz Savu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime kluba HDZ-a, učešće u raspravi uzet će uvaženi kolega zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poslije toliko godina što je rijeka Sava od rata pa do danas doživljavala i u Domovinskom ratu i od rafinerija Slavonski Brod, rafinerija u Bosanskom Brodu i u Sisku, došlo je krajnje vrijeme da se i ona zaštiti ne samo kao plovni i gospodarski segment nego i onaj dio vode u koritu koji znatno utječe na podzemne vode, a podzemne vode zasigurno pune i naše bunare koje cijela Brodsko-posavska županija koristi i rabi za pitku vodu. Temeljem članka 30. stavka 1. Okvirnog sporazuma o slivu rijeke Save koji je Republika Hrvatska potpisala 3. prosinca 2002. godine u Kranjskoj Godini i ratificirala 29. prosinca 2004. godine pristupilo se izradi Protokola o sprječavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe u Okvirnom sporazumu o slivu rijeke Save, a s ciljem prevencije nadzora i smanjivanjem onečišćenja u plovu. U definiciji plovila i plutajući objekti, znači plovila su čamci, skele kao i tehnička plovila. Dok imamo plutajuće objekte koji isto dosta onečišćuju i rijeku Savu, a poglavito one pritoke koji ulaze u rijeku Savu. To su stambene jedinice, restorani, radionice, skladišta, pontonski mostovi, plutajući hangari i vodenice. Kad čitam ovaj protokol zabrinjavajuće je koliko u definiciji potencijalnog onečišćivača koliko ih ima. Pa ima ih preko 25 plus znači ove rafinerije koje su nadomak same rijeke Save. Otpad koji nastaje na plovilima od rada plovila otpadom tereta, otpad koji nastaje od plovila uključujući i zauljeni masni otpad i drugi otpadi koji nastaju tijekom rada plovila … masni otpadi, otpadi ulja, kaljužne vode, otpadi maziva, upotrebljivi filteri, krpe, posude, pakovanja za otpad, … otpadi, neupotrebljivo ulje od motora, mjenjača, hidrauličke opreme, kaljužne vode, vode u kaljužnoj strojarnici, otpadna maziva, maziva sa mazalice ležaja druge opreme za podmazivanje. Pa onda sanitarne vode, vode iz kuhinje, blagovaonice, kupatila, zahoda, praonice i druge opreme ljudske otpadnih voda, kućni otpad, ostaci hrane, talozi, žitni mulj, hrđa i blato, ostali posebni otpadi. Preostali teret koji ostane, znači poslije iskrcavanja, a … skladišta koja se pometu u rijeku, isuši tank, usisavači, oprema skladišni tankovi, čišćenje ručno ili mehaničko, pranje, voda za pranje, prihvatne stanice, ulje, sirova nafta, gorivo, talog uljni, opasni materijali onda dođemo do onoga najopasnijega, a to je kad dođe do nezgode, odnosno sudara nasukavanja, katastrofa i drugih vanjskih sila. Moram vam kazati da bez dobrog zakona zasigurno i provedbe dobrog zakona na samoj rijeci Savi da ćemo ostati i bez pitke vode i bez jednoga i biljnog i životinjskog svijeta ukoliko i jedna i druga zemlja, odnosno i treća zemlja i s ovim i kao četvrta ne budu se pridržavali ovoga dijela. Ovaj se protokol primjenjuje za cijelu rijeku Savu, znači od Eržice do utoke u Kolubari pa onda Drina, Bosna, Vrbas, Una i Kupa. Znači one rijeke koje jednostavno koje su malo veće rijeke, a ulijevaju se u samu rijeku Savu i zasigurno da će ovaj protokol doprinijeti smanjivanju onečišćenja rijeka Save, ali ne samo i protokol nego i suradnja između svih ovih zemalja da se vidi koliko jednostavno taj propis, odnosno ti dogovori koliko se poštivaju na samom terenu. Jer mislim da je dosta, Sava dosta zagađena poglavito od svega ovoga što bude na tim plovilima i plus što se ispušta još iz ovih rafinerija. Glede svega navedenoga klub HDZ-a će podržati potvrđivanje ovoga protokola i moramo kazati kako god je rijeka Sava za nas bitna od Siska prema doli, da je plovna, da nam je i gospodarski segment, ali onaj najbitniji dio jeste zbog pitke vode u našoj županiji. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime kluba HDSSB-a uvaženi kolega zastupnik Boro Grubišić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlada Republike Hrvatske, kolegice i kolege zastupnici. Ima jedna pjesma koja kaže: "Kada Sava krene prema Brodu", dalje neću. Naime, ovdje pred nama je prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola o sprječavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe u slivu rijeke Save s konačnim prijedlogom zakona. Jasno je da će i klub HDSSB-a dići ruku za ovaj prijedlog zakona kojim se eto potvrđuje ovaj protokol između da kažem republika bivše Jugoslavije u svezi sprječavanja onečišćenja voda sliva rijeke Save. Dakle, radi se o desnim pritokama rijeke Save isključivo od Kupe, Une, Vrbasa, Bosne, Drine i Kolubare, koliko sam vidio ovdje do mjesta dokle su one zapravo zamišljeno plovne. Jer danas one zapravo i nisu plovne kao ni rijeka Sava u koju je prije koji mjesec pokušao ući njemački turistički brod iz Dunava pa nije dalje od Županje, nije uspio ni u Županju pristati jer Sava nije plovna. Danas smo svjedoci da država Hrvatska ulaže u regionalni vodovod Istočna i Zapadna Slavonija sa crpilištima na istočnom dijelu Brodsko-posavske županije i Vukovarsko-srijemske županije. Dakle, područje općina Sikirevci, Gundinci, Babina Greda iz Štita, a na onoj strani zapadnoj na području općine … [[Govornik se ne razumije.]] I zato, kao što je rekao kolega Bilonjić, je vrlo važno da se ovaj protokol potpiše, ali kada već govorimo o pritokama rijeke Save i mogućnostima te zamišljene plovidbe nekakvih recimo 5 km uzvodno Unom ili Drinom nekih 10 km što je danas još uvijek nezamislivo onda moramo ovdje spomenuti i onečišćivače koji nisu obuhvaćeni ovim protokolom. Naime, ovaj protokol regulira, što je dobro, plovne objekte i brodove kako ovdje piše plutajuće objekte i sve ostalo koji su stacionirani ili se kreću rijekom Savom. U Sloveniji se vodom rijeke Save hlade nuklearni reaktori. Nekada u Drvaru je postojala celuloza koja je bila smještena i čiji je izvorni kanal išao u potok Unac ili rijeku Unac pa onda Unu pa u Savu. Na rijeci Vrbas je postojala tvornica celuloze u Banja Luci. U Prijedoru na rijeci Sani, pritoci Une, je postojala tvornica celuloze također. O Bosni, rijeci Bosni i pogonima … Maglaj i rafinerije Modriče itd., da ne govorimo. O rijeci Drini također. Dakle, ovaj protokol regulira samo jedan segment onečišćenja široke da kažem lepeze kojim se regulira samo jedan mali, mali segment u svim mogućim onečišćivačima rijeke Save. U Slavonskom Brodu postoji i i rekao bih naselje plovnih objekata na vodi, ima ih 200 pričvršćenih na obalu. To je tzv. skelarsko naselje. I oni su zahvaćeni i obuhvaćeni propisima i mjerama koje su propisane i koji su predviđeni u ovome protokolu o sprečavanju onečišćenja, što je dobro, u svakom slučaju dobro. Međutim, svjedoci smo mi koji živimo mi uz Savu i neću reći elementarnih nepogoda ali visokog vodostaja rijeke Save zbog obilnih oborina, otapanja snijega itd. a onda Savom pluta i plovi bolje da ne govorim jer ovdje bi nekome moglo pozliti, također i taj dio i taj segment onečišćenja rijeke Save nije obuhvaćen ovim protokolom. Možda sam ja nedovoljno informiran, možda ima još neki drugi protokol kojim ova savska komisija koja je ovdje naznačena u ovom materijalu regulirala i ove probleme. Ovdje je pobrojano 25 brojkom i slovom 25 mogućih onečišćenja rijeke Save od otpada koje nastaje na plovilu pod točkom e u članku1. pa do točke cc plovidbena nezgoda, opasne materije bb itd. Dakle, priupitao bih se s obzirom na ovo što sam rekao, dakle na ogromne rezervoare pitke vode u podzemlju a vezane su u svakom slučaju za podzemne vode rijeke Save hoćemo li kao država, kao Sabor, kao Vlada inzistirati i na ovom puno, puno širem području onečišćenja negoli sama plovidba iako negiram postojanje mogućnosti onečišćenja rijeke Save i zbog ovih plovnih objekata ili onih stacioniranih na rijeci Savi. U svakom slučaju kolegica Petir je spomenula tu nesretnu rafineriju nafte u Bosanskom Brodu sa zastarjelom tehnologijom koja onečišćuje i zrak i vodu u svojoj okolici, odnosno onečišćuje rijeku Savu, ali još više postoji još tzv. zračno onečišćenje zbog kojeg mi brođani prilično kašljemo u ovom Saboru ali to još uvijek ne možemo zapriječiti i ne možemo izregulirati, jer ova druga strana ona sa desne obale Save nažalost nema puno sluha. U nekoliko sam navrata i u županiji Brodsko-posavskoj a i ovdje u Saboru govorio o tome da smo i ovdje potpisali sporazum između Republike Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske trojni sporazum u kojemu je ponuđeno 2 milijuna i 300 tisuća eura bespovratne pomoći Europske unije, dakle Bosni i Hercegovini i Hrvatskoj da zajedničke programe na poboljšanju u ekologiji, gospodarstvu itd. I unatoč tome ni lokalna, regionalna samouprava a ni ovdje nismo postigli nikakav sporazum sa ovom drugom stranom kako bi povukli ta bespovratna sredstva i novce kako bi ta nesretna rafinerija nafte koja je od značaja i za Bosanski Brod, nekad Bosanski Brod, danas Brod i ovaj naš Slavonski Brod i sve brodove koje uopće postoje napokon napravili nešto kako bi se tehnologija i mislim da to nisu skupi zahvati koji bi sasvim sigurno zadovoljavali, koji bi bili zadovoljeni sredstvima iz ovih bespovratnih sredstava, eventualno neki filtar itd. popravili situaciju po pitanju ekoloških standarda ove nesretne rafinerije. Pozdravljam i inicijativu gospođe Petir, zastupnice Petir, pardon u svezi sjedišta izmještanja sjedišta komisije za Savu u ja bih rekao prvo Slavonski Brod pa onda Sisak. S obzirom da je Slavonski Brod negdje na pola puta između dakle točno na pola puta između ima i drugih razloga zbog čega u Slavonski Brod, a i mi imamo rafineriju kao i Sisak, ali kažem točno je na pola puta plovnoga negdje između naše granice i Siska. Sjećam se i '93. godine kada je pokojni predsjednik Tuđman koji je također vodio i ona Vlada vodio brigu o rijeci Savi i nekada smo zaista mislili da će to biti plovno i do Zagreba, pa je onda brodom Sisačkog lojda iz Siska doplovio do Rugvice, jel tako bilo. Oni koji su stariji, do Rugvice da. Međutim, evo danas taj njemački broj nije mogao ploviti ni do Županje. To je opet nebriga svih vlada. Nemojte misliti da govorim o HDZ-u, nego i o SDP-u i o njihovim koalicijskim partnerima, nebriga o Slavoniji i nebriga o potencijalima koje rijeka Sava donosi kraju kroz kojega teče i prolazi. 18 godina govorimo o riječnim lukama, 18 godina govorimo o turističkom potencijalu koji rijeka Sava može pružiti i okoliš i krajolik koji pruža, flora, fauna, lov, ribolov itd. ali evo nažalost od toga ništa, a sada evo ovdje na stolu je protokol o onečišćenju. Ma nitko ni ne očišćuje rijeku Savu niti ima plovidbe brodova. Ovo je protokol za budućnost. Ja se nadam da će to biti bliska budućnost, ali ako ovako nastavimo bit će to daljnja budućnost. I još nešto sam htio reći. Nemamo mi samo rijeku Savu u smislu rijeke koja graniči i koja spaja i razdvaja. Imamo mi i Dunav i neriješene čak i granične probleme a uskoro ćemo ja se nadam i prije Srbije ući u Europsku uniju, a onda ćemo imati spor za naše teritorije, naše teritorije katastarski, gruntovno preko 6 tisuća hektara sa one lijeve strane Dunava, a i dalje to stoji potpuno iako nije tema ove današnje rasprave, nije današnja tema ali i o tome u svakom slučaju i nije vaš resor treba povesti računa. Ima tu Ministarstvo vanjskih poslova i svi ostali jel, treba povesti računa, jer ćemo onda imati problematiku kao i za Savudrijsku valu iliti Piranski zaljev. U svakom slučaju klub HDSSB-a će podržati Prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola da ne duljim dalje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio uvaženi kolega Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Pozdravljam predstavnike iz ministarstva. Prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz Okvirni sporazum o slivu rijeke Save uz konačni prijedlog zakona kojega Vlada Republike Hrvatske upućuje u Hrvatski sabor u proceduru potvrđivanja ili ratifikacije. Četiri zemlje Republika Slovenija, Republika Hrvatska, Bosna i Hercegovina, Republika Srbija sklopile su lipnja 2009. godine u Beogradu predmetni sporazum na temelju Okvirnog sporazuma o slivu rijeke Save a u skladu sa smjernicama o tehničkim zahtjevima koji se primjenjuju na pravila za unutarnju plovidbu usuglašenih na europskoj razini europskog kodeksa za unutarnje vodne puteve i Europskog sporazuma o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim vodnim putevima. Razvidno je da je na taj način predmetni Protokol usuglašen sa europskim normama koje visoko vrednuju zaštitu okoliša a ovim predviđaju postupke i mjere koje sprječavanju onečišćenje voda prouzročeno unutarnjim vodnim prometom što Republiku Hrvatsku približava članstvu Europske unije jer se time opredijelila za usvajanje visokih standarda zaštite voda uslijed plovidbe jer oni ovim protokolom stvaraju osnovu za daljnje unapređenje ekoloških performansi ka ostvarenju ciljeva zaštite prirode tijekom korištenja unutarnjih vodnih puteva. Premda se protokol odnosi na sliv rijeke Save i njenih pritoka znano je da je savski bazen dio dunavskog slika pa se tako isti posredno proteže i na dio većeg sliva, sliva Dunava jer je pritoka rijeke Dunav. Apsolutno sam uvjeren da je ovaj Zakon o potvrđivanju Protokola bezuvjetno potrebno podržati. Ali zašto? Zato jer se njime normira mogućnost poduzimanja mjera koje trebaju provesti propisnice protokola, zemlje članice Okvirnog sporazuma o slivu rijeke Save da učinkovito spriječe, nadziru i smanje onečišćenje plovila i plovidbi kao mogućnost da provedu odgovarajuće postupke u slučaju onečišćenja. Protokolom se predviđa uspostavljanje dovoljno guste mreže prihvatnih stanica na vodnom putu za zbrinjavanje te vrste otpada te načini, koordinacija i aktivnosti s tim u svezi. Otpad koji nastaje na plovilu treba se sakupiti i predati sukladno nacionalnim propisima prihvatnim stanicama u lukama ili na drugim mjestima određenim za prijem otpada koji nastaje na plovilu. Protokolom se propisuju tehnički zahtjevi za opremanje lučkih objekata i drugih prihvatnih stanica, postupanje u slučaju izlijevanja materije koje onečišćuju vodu, praćenje kakvoće vode te provedba odredaba o sprječavanju, nadzoru i smanjenju onečišćenja voda uslijed plovidbe, prekogranična suradnja u cilju sprječavanja i nadzora onečišćenja s plovila. Stupanjem na snagu ovog zakona protokol će postati dio pravnog poretka Republike Hrvatske a tada neće biti više moguće otpad sa brodova zamuljene vode, naftu, lož ulja, fekalne vode, kruti otpad itd. bacati u rijeku nego će se stvoriti pretpostavke da se takav otpad na adekvatan način učinkovito zbrine i da ne predstavlja opasnost za okoliš i zdravlje ljudi i životinja. Provjerio sam u nadležnim ministarstvima, Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture da su za provedbu ovog zakona u državnom proračunu osigurana financijska sredstva u 2009. godini a napravljene su i projekcije za 2011. i 2012. što dodatno ulijeva optimizam da će implementacija samog protokola biti vrlo brzo ostvarena. Ovaj zakon je dobar i treba ga podržati. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Slijedeći se za raspravu prijavio kolega Ivan Šantek. Kolega Šantek, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Ovim zakonom se uređuju pitanja o poduzimanju mjera potrebitih za učinkovito sprječavanje, nadzor i smanjenje onečišćenja voda uslijed plovidbe, mjera zaštite od onečišćenja kroz utvrđivanje regulacijskih zahtjeva i zahtjeva za opremljenost lučkih i drugih prijemnih postaja, mjere u slučaju nesreća uz primjenu najbolje dostupne tehnike i tehnologije. Protokol o sprječavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz Okvirni sporazum o slivu rijeke Save ima za cilj prevenciju, nadzor i smanjenje onečišćenja ... [[Govornik se ne razumije.]] u plovidbi, utvrđivanje tehničkih zahtjeva za opremanje luka i razvijanje najbolje dostupnih tehnika za sprječavanje onečišćenja i tehnologija za kontrolu onečišćenja voda uslijed plovidbe. Protokol se odnosi i na novoizrađena plovila i plovila čija će rekonstrukcija i modernizacija započeti nakon njegovog stupanja na snagu kao i na sva druga plovila u pogledu obveze opremljenosti za prikupljanje i skladištenje otpada s ciljem ... [[Govornik se ne razumije.]] za otpad. Provedba ovog zakona o potvrđivanju protokola imat će financijski učinak na Državni proračun Republike hrvatske u 2010., 2011. godini i narednim godinama. Republika Hrvatska odnosno Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture temeljem navedenog protokola predviđa da će potrebna proračunska sredstva za provedbu u 2010. te 2011. godini i narednim godinama biti u iznosu od 200 tisuća kuna što je osigurano u proračunskoj poziciji Ministarstva mora, prometa i infrastrukture. Provedba ovog zakona u djelokrugu je središnjih tijela državne uprave nadležnih za poslove mora, prometa i infrastrukture i poslove zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Nadležnost za realizaciju imaju lučke uprave. Na dan stupanja na snagu ovog zakona Protokol iz članka 1. ovog zakona nije na snazi te će se podaci o njegovom stupanju na snagu objaviti sukladno odredbama Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora. Želio bih ovdje naglasiti da je Lučka uprava Sisak kao izvršno tijelo dijela ovog međunarodnog protokola već poduzela određene korake u njegovoj realizaciji. Izgradnja navoza za brodove na rijeci Savi u Sisku bazen Galdovo otvorila je mogućnost novogradnje i remonta plovila te preglede i kontrole koji su propisani pravilima za tehnički nadzor brodova unutarnje plovidbe u Hrvatskom registru brodova. Prisutnost većeg broja plovila u akvatoriju Lučke uprave Sisak uvjetovala je potrebu brže tehnološke obnove postojećih brodograđevnih kapaciteta na ekološki prihvatljiv način. Tako je izvršena rekonstrukcija tank teglenice u ... [[Govornik se ne razumije.]] izgrađeni su temelji mosta ... [[Govornik se ne razumije.]] i uporišnih gnijezda odbojnika i uređena pristupna ploha na kojoj se mogu odvijati radovi većih novogradnji plovila. Na taj način stvoreni su uvjeti za snabdijevanje plovila pitkom vodom, električnom energijom, odvodnjom kaljužnih i ... [[Govornik se ne razumije.]] voda te odvodnjom fekalnih voda. Vrijednost navedenih radova iznosila je približno 3 milijuna kuna. Investitor projekta je bila lučka uprava a financijska sredstva osiguralo je ministarstvo. Lučka uprava Sisak je obavijestila sve poslovne subjekte da se od 1. travnja prošle godine na lučkom području Lučke uprave Sisak omogućava opsluživanje plovila pitkom vodom, opsluživanje plovila električnom energijom, prihvat kaljužnih i ... [[Govornik se ne razumije.]] voda s plovila. Navedeno će se moći koristiti pristajanjem plovila uz ponton Barbara. Za navedene usluge Lučka uprava Sisak naplaćivat će sukladno kontrolnim izmjenama troška vode i električne energije, a prihvat kaljužnih … [[Govornik se ne razumije.]] s plovila Lučka uprava Sisak će osigurati sukladno ugovoru sa tvrtkama ovlaštenim za zbrinjavanje opasnih tvari. Prihvat fekalnih, kaljužnih i … [[Govornik se ne razumije.]] voda, kao i njihova odvodnja, vršit će se sa plutaćujeg pontona prema važećim propisima Hrvatskog registra brodova za plutajuća tijela. Iz navedenog je vidljivo da je Republika Hrvatska kao skora članica Europske unije već poduzela određene mjere iz ovog protokola što će u budućnosti biti veoma značajno.Zbog svega toga navedenog prihvatit ću donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Kolega Zdravko Kelić. Idući se prijavio za raspravu kolega Kelić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Donošenjem ovoga zakona protokol će postati dio pravnoga poretka Republike Hrvatske, a standardi koji su u njemu predviđeni isto će tako vrijediti i u ostalim zemljama potpisnicama protokola kada ga one ratificiraju. Sve to dovesti će do ujednačavanja pravne prakse kada se protokol počne primjenjivat što će povezivati četiri zemlje, Republiku Sloveniju, Republiku Hrvatsku, Bosnu i Hercegovinu i Republiku Srbiju u nastojanju da i u naravi ostvare sve protokolom predviđeno u svrhu zaštite okoliša kada je u pitanju sprečavanje onečišćenja vode uslijed plovidbe. Međunarodna organizacija za sliv rijeke Save, Savska komisija, koordinirala je rad na izradi ovog protokola koji se ipak temelji na Okvirnom sporazumu o slivu rijeke Save, a u njemu su ugrađene norme u skladu sa smjernicama o tehničkim zahtjevima koji se primjenjuju na plovilima za unutarnju plovidbu usuglašenih na europskoj razini Europskog kodeksa za unutarnje vodne puteve, Europskog sporazuma o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjih vodnim putevima. Sve nabrojeno ukazuje da su prilikom izrade protokola poštovani europski standardi zaštite okoliša u području plovidbe unutarnjih vodnim putevima što je značajan doprinos Republike Hrvatske u usvajanju pravne stečevine Europske unije. Protokolom se predviđa provedba mjera i postupaka koji sprečavaju onečišćenje voda prouzročene unutarnjim vodnim prometom, ujedno nadziranje, a potom i smanjenje eventualno mogućih onečišćenja. Protokolom se predviđa uspostavljanje mreže prihvatnih stanica na vodnom putu za zbrinjavanje otpada uslijed plovidbe te način i koordinacija aktivnosti s tim u svezi. Otpad koji nastaje na plovilu treba sakupiti i predati sukladno nacionalnim propisima prihvatnim stanicama u lukama ili na drugim mjestima određenim za prijem otpada koji nastaje na plovilu. Protokolom se propisuju tehnički zahtjevi za opremanje lučkih objekata i drugih prihvatnih stanica, postupanje u slučaju izlijevanja materija koje onečišćuju vodu i praćenje kakvoće vode. Lučke uprave unutarnjih voda u Sisku i Slavonskom Brodu koje su zadužene za postavljanje prihvatnih stanica za prihvat otpada sa brodova već su započele aktivnosti, tako da je prihvatna stanica u luci Sisak već u uporabi, a u Slavonskom Brodu će to biti do kraja ove godine. Premda je i samim protokolom razvidno da se tek od stupanja istoga na snagu predviđa rok od pet godina za postavljanje mreže prihvatnih stanica za prihvat otpada. Ovaj nas zakon o potvrđivanju protokola približava članstvu u Europskoj uniji i pokazuje spremnost Republike Hrvatske da u cijelosti ispuni pretpostavke za zaštitom okoliša kada je u pitanju sprečavanje onečišćenja voda uslijed plovidbe, a stoga mu i dajem punu podršku i prihvatit ću ga. Hvala lijepo.
Hvala, kolega Kelić. Svoje pravo temeljem prijave za raspravu koristi uvaženi kolega Šima Đurđević. Izvolite kolega.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici ministarstva. Okvirni sporazum o slivu rijeke Save Republika Hrvatska potpisala je u Kranjskoj gori 3.12.2002. godine, a ratificirala 29.12.2004. godine. Te iste 2004. godine pristupilo se izradi Protokola o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe u slivu rijeke Save. Protokol o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe ima za cilj: 1) prevenciju, nadzor i smanjenje onečišćenja s plovila u plovidbi, 2) utvrđivanje tehničkih zahtjeva za opremanje luka, 3) razvijanje najbolje dostupnih tehnika za sprečavanje onečišćenja i tehnologija za kontrolu onečišćenja voda uslijed plovidbe. Ovim se zakonom potvrđuje Protokol o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe u okviru sporazuma o slivu rijeke Save kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Sve to za provođenje ovog zakona bit će osigurano u proračunu Republike Hrvatske, odnosno Ministarstvu mora, promete i infrastrukture za 2010., 2011. i naredne godine. Kao i moje prethodnici, podupirem ovaj zakon. Hvala.
Hvala, kolega Đurđević. I budući je vrijeme za prijavu isteklo, posljednja prijava za pojedinačnu raspravu je prijava uvažene kolegice Mirele Holy. Kolegice, izvolite.
Hvala vam, poštovani potpredsjedniče. Želim na početku reći da ću podržati donošenje ovog Prijedloga zakona o potvrđivanju Protokola o sprečavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz Okvirni sporazum o slivu rijeke Save, a kojim se od onečišćenja voda s plovila osim rijeke Save štite i rijeke Kolubara, Drina, Bosna, Vrbas, Una i Kupa. Smatram da se radi o iznimno važnom protokolu i slijedom toga zakona o potvrđivanju ovog protokola i to iz nekoliko razloga. Prvi je taj što je ovaj protokol rezultat suradnje i dogovora četiri susjedne države, Slovenije, Hrvatske, Bosne i Hercegovine i Srbije, a iznimno je važno da na pitanjima koja imaju značaj za okoliš dobro surađujemo sa susjednim zemljama. Ovaj je protokol dobar jer jača regionalnu suradnju koja je u međunarodnom kontekstu također vrlo važna za interes Republike Hrvatske, no ipak najvažnija korist ovog zakona o potvrđivanju protokola zasigurno jest bolja zaštita naših vodnih resursa od onečišćenja. Iako onečišćenje voda s plovila nije najveća ekološka prijetnja našim vodnim resursima strože mjere zaštite od svih oblika onečišćenja pa tako i onih s plovila svakako moramo pozdraviti. Podsjećam, stanje zaštite voda u Republici Hrvatskoj nije dobro i to je situacija koja traje nažalost ne samo godinama već desetljećima. U Hrvatskoj s vodom nažalost ne postupamo kao sa strateškim resursom. To je vidljivo iz neadekvatnog sustava ili čak nepostojanja sustava postupanja s otpadnim vodama, a iz toga da u Hrvatskoj čak 60% stanovništva nema priključak na kanalizaciju koja je osnovni preduvjet za izgradnju sustava za pročišćavanje otpadnih voda. Također treba naglasiti da u mnogim gradovima u Hrvatskoj gubici iz vodovodne mreže iznose skandaloznih 40%, a ne smijemo zanemariti ni zabrinjavajuću neobrazovanost stanovništva u pogledu važnosti zaštite vode. I ovom prilikom ću naglasiti kao je žalosno da Vlada Republike Hrvatske ne prepoznaje važnost edukacije stanovništva za racionalnu i odgovornu potrošnju vode kao prioritetno političko pitanje, a što je vidljivo iz toga da pod HDZ-ovom vlašću nije provedena ni jedna javna kampanja kojom bi se stanovništvu skrenulo pažnju na ovaj iznimno značajan problem. Iako je najveći dio odredbi koje donosi ovaj Zakon o potvrđivanju protokola već definiran resornim zakonima i to u prvom redu nedavno donesenim Zakonom o vodama, ali i Zakonom o zaštiti okoliša ipak pozitivno ocjenjujem sve dodatne osigurače čiji je cilj podizanje razine zaštite okoliša. Dobro je što ovaj zakon i protokol rade na prevenciji od onečišćenja, jer je to najvažnije ukoliko želimo biti proaktivni u smislu zaštite okoliša i svih prirodnih resursa. U medicini se kaže "bolje je spriječiti, nego liječiti" i upravo bi u tom pravcu trebali razmišljati kada govorimo o svim aspektima politike zaštite okoliša. Kada govorimo o sprječavanju onečišćenja rijeka s plovila najvažnija mjera koju treba provesti svakako je implementacija tehnološki i ekološki najboljih sustava prihvata i pročišćavanja otpadnih voda i tvari s plovila u riječkim lukama uz paralelnu modernizaciju postojećih plovila i visoke ekološke standarde za buduća plovila. Iako ovaj Zakon o potvrđivanju protokola stupa na snagu tek kada sve države potpisnice potvrde, odnosno u nacionalnim parlamentima ratificiraju protokol, a u materijalu nismo dobili informaciju kada se očekuje da bi to moglo biti, smatram kako 200000 kuna koje država planira izdvojiti ove godine za modernizaciju luka i izgradnju sustava prihvata i pročišćavanja otpadnih voda i tvari s plovila i nije baš neka cifra od koje možemo očekivati značajnije rezultate i pozitivne pomake, a činjenica jest da situacija u riječnim lukama i nije baš pohvalna u pogledu kapacitiranosti za prihvat i obradu otpada i otpadnih voda. Svjesna sam toga da se tekstovi međunarodnih sporazuma ne mogu mijenjati, ali ipak izražavam određenu rezervu prema, po mojem mišljenju nedovoljno ambicioznoj odredbi prema kojoj je ispuštanje sanitarne vode zabranjeno za plovila za prijevoz putnika sa kabinama sa više od 50 ležaja i to tek tri godine od stupanja na snagu ovog protokola. To mi se s jedne strane čini predugim rokom odgode primjene, a s druge strane prevelikim brojem ležaja i osoba za plovila. Drugim riječima, smatram da je trebalo smanjiti broj ležaja za plovila koja obavezuje zabrana ispuštanja fekalnih i sanitarnih voda direktno u rijeke. Također je dosta dug rok za opremanje luka za međunarodni promet sa potrebnim prihvatnim stanicama. Rok je pet godina, a smatram da Hrvatska mora i može taj izuzetno važan posao obaviti u kraćem roku, naravno ne s 200000 kuna godišnje kako je sada predviđeno. Posebno pozdravljam odredbu o obvezi redovitog praćenja kakvoće vode, te uspostavi i održavanju informacijskog sustava o kakvoći vode u sustavu rijeke Save, jer to smatram izuzetno važnim jer omogućava poduzimanje ranijih mjera zaštite od potencijalnih onečišćenja. Na kraju želim reći da pozdravljam ovakve zakone i međunarodne protokole koji za cilj imaju podizanje kvalitete okoliša i prirodnih resursa, ali izražavam nadu da i ovaj pozitivan propis neće ostati samo deklarativno opredjeljenje, a ne i stvarni mehanizam pozitivne promjene što smo do sada u Hrvatskoj na žalost vidjeli i previše puta. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. I zaključno državni tajnik, gospodin Marijo Babić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Ja bih samo kratko odgovorio na neka postavljena pitanja. Prvo, status u drugim državama potpisnicama sporazuma također je trenutačno u proceduri u parlamentima. Vezano za postavljeno pitanje oko 200000 kn predviđeno u državnom proračunu ona su predviđena za pripremu projektne dokumentacije za Lučku upravu u Slavonskom Brodu, a onda nakon toga slijedi izgradnja uređaja. Ovo što ste postavili pitanje veličine broda, naime to nije regulirano samo ovim sporazumom, nego to su kriteriji koji su uređeni europskim, odgovarajućim europskim direktivama. Zahvaljujem se svima koji su sudjelovali u raspravi.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti. S time i završavamo današnji rad. Nastavljamo sutra u uobičajeno u 9,30. I obavijest da će se glasovati negdje oko 12,00 sati, pa vas pozivam da budemo u sabornici. Hvala [[Upadica tajnik: S kojom točkom nastavljamo?]] S točkom pet.
I Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola o sprječavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz Okvirni sporazum o slivu rijeke Save, hitni postupak, P.Z. br. 504, predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola o sprječavanju onečišćenja voda uslijed plovidbe uz Okvirni sporazum o slivu rijeke Save. Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je jednoglasno sa 106 glasova. Dobro jutro dame i gospodo zastupnice i zastupnici, pozdravljam vas i nastavljamo s radom. U početku bih želio još jedanput ponoviti da bi u 12 sati imali glasovanje o pređenim točkama dnevnog reda pa molim klubove da već od sada vode o tome računa da osiguramo kvorum za te odluke. Imamo jednu točku dnevnog reda za proširenje tako da ovaj nakon toga bi bilo glasovanje i onda imamo potvrdit jedan mandat. Uspostavili smo jedan ritam da se petkom radi dopodne, da glasujemo točke dnevnog reda koje smo prešli u tijeku tjedna i bez nekih posebnih razloga ne bi trebali ni mijenjati takvu jednu ovaj, možemo sve stići, a ako bude potrebe da se produži onda ćemo vas to pravovremeno obavijestiti. Hvala lijepa, prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlada Republike Hrvatske i Vlade Republike Srbije o plovidbi vodnim putovima na unutarnjim vodama i njihovom tehničkom održavanju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 506 Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno čl. 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture, gospodin Mario Babić. Izvolite.