Zahvaljujem se predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici dakle ja ću pokušati predstaviti Strategiju prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. s pogledom na 2070. godinu kao strateški dokument koji je RH morala donijeti jer je jedna od 3 zemlje europske, članice EU koja takav dokument još, još nije donijela. To je vrlo obiman tekst, rađen vrlo stručno, ima preko 120 strana tako da ću ja pokušati po poglavljima izdvojiti ono što smatram da je najaktualnije i najinteresantnije za reći. Dakle, klimatske promjene predstavljaju rastuću prijetnju u 21. stoljeću i predstavljaju izazov za cijelo čovječanstvo jer utječu na sve aspekte okoliša, na eko sustave, gospodarstvo te ugrožavaju održivi razvoj života. Izvješće međuvladinog panela za klimatske promjene iz 2019. godine daje podatak da je globalni trend porasta temperature već na +1,1 stupanj te ako se nastavi povećavati koncentracija stakleničkih plinova sadašnjom brzinom globalno zagrijavanje će vjerojatno dosegnuti +1, 1,5 stupanj C iznad, između 2030. i 2052. godine. Sredozemlje će se 20 puta brže zagrijavati u odnosu na ostatak svijeta te je već dostignut prosječni porast od 1,5 stupanj C s posebno izraženim utjecajima klimatskim promjenama. Sve je više dokaza da je Hrvatska pod utjecajima klimatskih promjena te da Hrvatska već sada trpi velike štete od klimatskih promjena te se veliki iznosi izdvajaju za sanaciju tih šteta. Stoga je Ministarstvo zaštite okoliša i energetike kao nadležno tijelo za klimatsku politiku pokrenulo projekt za izradu ove prve nacionalne strategije prilagodbe klimatskim promjenama još 2016. godine. Vizija strategije kao osnov po kom se ona radila jeste da su tri elementa i to je smanjiti ranjivost prirodnih sustava i društva na negativne utjecaje klimatskih promjena, povećati sposobnost oporavka nakon učinaka klimatskih promjena te iskoristiti potencijalne pozitivne učinke koji također mogu biti posljedica klimatskih promjena. Bitno je ovdje za reći da je kod izrade ove strategije korištena su dva scenarija odnosno očekivane koncentracije stakleničkih plinova, dvije prostorne rezolucije od 12,5 km i 50 km i dva vremenska razdoblja do 2040. i 2070. godine s referentnim razdobljem stanja klime od '71. do 2000. godine. Ciklus u 30 godina je naime uobičajen za ovu struku kako bi se anulirale sve godišnje anomalije promjene klime. U izradi ove strategije analizirano je 12, 20 klimatskih varijabli. U svrhu izrade ove strategije održane su široke konzultacije i brojne radionice i sastanci na lokalnoj, regionalnoj, nacionalnoj razini. Održana je javna rasprava te su posebno održane radionice sa velikim brojem stručnjaka. Sada bih nešto rekao o prvom segmentu, prvom dijelu ove strategije, prvo sadržaju koji se odnosi na procjenu učinaka klimatskih promjena i ranjivost sektora na klimatske promjene. Prilagodba klimatskim promjenama u svojoj je osnovi horizontalno pitanje koje se treba rješavati na integralan način uz visok stupanj koordinacije među svim dionicima. U tu svrhu analiziran je rizik od klimatskih promjena te je prepoznato 8 ključnih sektora koji su očekivano najviše izloženi utjecaju klimatskim promjenama. Također su obrađene dvije međusektorske teme koje su ključne za provedbu cjelovite i učinkovite prilagodbe klimatskim promjenama, a to su prostorno planiranje i uređenje i upravljanje rizicima od katastrofa. Prci sektor odnosno područje utjecaja koje smo izanalizirali je vodni, su vodni resursi i more. Glavni očekivani utjecaji koji mogu dovesti do visokog stupnja ranjivosti vodnih resursa su smanjenje količina voda u vodotocima i na izvorištima, smanjenje vodnih zaliha u podzemlju, porast temperature vode, povećanje učestalosti i intenziteta poplava na ugroženim područjima te povećanje razine mora, a time i vjerojatnost od pojave poplava na ušćima vodotoka. Očekivani porast razine mora imat će utjecaj i na obalu infrastrukturu. Po ovoj studiji najviše će, strategiji, najviše će biti ugrožene urbane sredine s niskom obalom, npr. mjesta na otocima kao što su Cres, Mali i Veli Lošinj, Krk, Rab, Krapanj, Vela Luka itd., ali isto tako i u priobalnoj Hrvatskoj, primjerice Nin, Trogir, Ston. Negativne se promjene u ovom sektoru očekuju i na umjetnim dijelovima obale gdje su izgrađene plaže koje će izgubiti svoje funkcionalne optimume, a moguća su i određena strukturalna oštećenja. Drugi sektor izanaliziran odnosno promatran je područje utjecaja klimatskih promjena u poljoprivredi. Glavni očekivani utjecaj klimatskih promjena u poljoprivredi su promjena vegetacijskog razdoblja ratarskih kultura s naglaskom na žitarice uljarice kao što su kukuruz, šećerna repa, soja. Niži prinosi svih kultura i veća potreba za vodom, te duži vegetacijski period omogućit će uzgoj nekih novih sorti i hibrida, dok će učestalije poplave i stagnacije površinske vode smanjiti ili posve uništiti prihode. Prema nekim predviđanjima poljoprivreda je sektor koji će pretrpiti najviše štete od posljedica klimatskih promjena. Očekuje se da će se zbog klimatskih promjena do 2050.-te godine, prinos trenutnih poljoprivrednih kultura u Republici Hrvatskoj smanjiti za 3 do 8%. Suša u ljetnim mjesecima bila je u razdoblju '80.-te-2014.-te najveći pojedinačni uzročnik šteta koje hrvatskoj poljoprivredi nanosi klimatska varijabilnost, dok je u razdoblju od 2013.-te do 2016.-te prouzrokovala štetu, dakle suša prouzrokovala štetu od ukupno 3 milijarde kuna što je jednako 43% izravnih potpora isplaćenih za poljoprivredu u istom razdoblju. Dakle bez pojačanih ulaganja neće se moći postići zadovoljavajući postotak površina pod navodnjavanjem, i isto tako i proizvodnjom u plastenicima, odnosno u zatvorenom prostoru. Uočeno je da klimatske promjene već utječu na fenološke faze voćnih i povrtnih kultura, kao što su jabuke, vinova loza, masline i kukuruz, tako da vegetacijsko razdoblje počinje ranije, traje kraće, ali je u konačnici dolazi do pada prinosa. Manjak vode u tlu odnosno suša i povišenje temperature zraka u nadolazećem vremenskom periodu bit će dva ključna problema u borbi poljoprivrede sa klimatskim promjenama. U sektoru šumarstva nekoliko je glavnih očekivanih utjecaja koji uzrokuju visoku ranjivost u sektoru šumarstva. To se prije svega odnosi na veću učestalost i dulju sezonu šumskih požara uključujući i požare na kontinentu. Dosadašnji trend broja šumskih požara pokazuje da ih je bilo znatno više u sušnim godinama, i to u mediteranskom području, dok projekcije pokazuju da će rizik od šumskih požara u budućnosti biti veći na području cijele Republike Hrvatske. Nadalje, očekuje se pomicanje fenoloških faza drveća u smislu ranijeg početka vegetacije i produljenje vegetacijske sezone ovisno o vrstama i staništima. Zbog promjene staništa, stanišnih uvjeta moglo bi doći i do migracije vrsta i štetnika, uključujući i invazivne strane vrste. Produktivnost nekih šumskih eko sustava poput šuma hrasta lužnjaka mogla bi se smanjiti, iako treba naglasiti da ona ne ovisi samo o atmosferskim promjenama već i o načinu gospodarenja i drugim utjecajima. U području, u sektoru ribarstva i akvakulture procijenjen je porast temperature Jadranskog mora za 1,6 do 2,4 stupnja do 2070.-te godine, koje može imati za posljedicu migraciju morskih organizama, naročito škampi i oslića u dublje vode i prema hladnijem sjeveru, veću brojnost invaznivnih stranih vrsta i nestanak zavičajnih vrsta riba. Procijenjen je porast kiselosti Jadranskog mora za oko, za 0,1 do 0,2 stupnja pH faktora što će poremetiti uzgoj školjkaša u određenim područjima. Buduće klimatske promjene utjecat će na ekonomsku održivost ribolova, osobito priobalnog i ... [[Govornik se ne razumije.]] ribolova. Što se tiče sektora bioraznolikosti kao posljedica mjera, kao posljedica utjecaja klimatskih promjena na razini staništa očekuje se promjena udjela te nestanak nekih staništa, povećanja aridnog područja, isušenje vlažnih kopnenih staništa i potapanje obalnih staništa. Pri tome su od najranjivijih skupina vrsta izdvojene već sada ugrožena skupina oprašivača što je ovdje bitno naglasiti. U području energetike glavni očekivani utjecaj koji uzrokuju ranjivost u sektoru energetike zbog klimatskih promjena su smanjenje proizvodnje električne energije u hidroelektranama, i to zbog povećane vremenske raspodjele, promjene vremenske raspodjele godišnjih količina oborina, povećanje potrošnje električne energije za potrebe hlađenja, te oštećenje energetskih postrojenja i infrastrukture zbog ekstremnih vremenskih događanja, poput pucanja leda i poplava. U turizmu, u sektoru turizma glavni očekivani utjecaji promjena su smanjenje turističke potražnje u ljetnim mjesecima zbog visokim temperatura i povećanog UV zračenja, smanjenje ili gubitak atraktivnog ekosustava, i smanjenje raspoloživosti vode, te nastanak šteta na različitim infrastrukturnim sustavima, kao što su odvodnja otpadnih voda, odlaganje krutog otpada, infrastruktura plaža, smještajne infrastrukture, i tako dalje. Zaključak je dakle da zbog klimatskih promjena su sjevernija područja, bi sjevernija područja Europe mogla postati dovoljno atraktivna za odmor tijekom ljetnih mjeseci, a Mediteran i Republika Hrvatska mogla bi ostati privlačni samo u ostalom dijelu godine. U sektoru zdravstva očekivani utjecaji su povećanje smrtnost, na povećanje smrtnosti, promjene u epidemiologiji kroničnih nezaraznih bolesti i akutnih zaraznih bolesti, sniženje kvalitete zraka, te sigurnost vode i hrane. U vrlo bitnom sektoru prostornog planiranja i uređenja, prostorno planiranje i uređenje ima izuzetno važnu ulogu u smanjenju utjecaja na klimatske promjene, jer se promjena namjene zemljišta, recimo iz poljoprivrednog ili šumskog u građevinsko zemljište, ili prenamjena šuma u poljoprivredno zemljište, smatra jednim od najznačajnijih uzroka povećanja emisija stakleničkih plinova. Ova međusektorska aktivnost obuhvaća i otoke. Ranjivost izgrađenog okoliša od utjecaja klimatskih promjena uključuje poplave u naseljima zbog rasta i ekstremne razine mora, pojavu toplinskih otoka u naseljima zbog utjecaja ekstremnih temperatura, posebno rasta broja vrućih dana i dana s temperaturom iznad 35 stupnjeva. Dakle, procjene rasta srednje razine mora u Hrvatskoj, na hrvatskoj obali, kreću se u rasponu od 0,32 m do 0,65 metara do 2100. g. pri čemu su najnovije procjene porasle i do vrijednosti od 1,1 m visine. Kada se na njih pribroji utjecaji povremenih ekstremnih razina mora, u rasponu od 0,84 do 1,15 m, dobiju se ekstremne povremene razine mora na kraju stoljeća u rasponu od oko 1,4 do 2,2 m. Temelj prostornog planiranja i uređenja jest multisektorski interdisciplinarni pristup koji sagledava, usklađuje i regulira potrebe za prostorom svih drugih sektora. Važan je instrument integralno upravljanje obalnim područjem kako bi se smanjio pritisak od onečišćenja ljudskih aktivnosti na obalno područje i morski okoliš. I na kraju, konačno, sektor „Upravljanje rizicima od katastrofa“, glavni očekivani uzroci koji u ovom sektoru su klizišta, poplave, požari otvorenog tipa, ekstremne temperature, pandemije. Dakle, trenutna spremnost, ocjena ove studije, trenutna spremnost sustava civilne zaštite na području reagiranja, ocijenjena je kao visoka, dok je spremnost civilne zaštite na području preventivne ocjene, ocijenjena kao niska. U dijelu strategije koja obrađuje mjere prilagodbe u klimatskim promjenama, bitno je reći da je na temelju prethodnih analiza postojećeg stanja u sektorima i procjeni stupnja ranjivosti po određenim sektorima, u svakom sektoru utvrđen skup mjera koje ima za cilj na učinkovit način definirati sustav prilagodbe klimatskim promjenama. strategijom, ovom Strategijom dakle, prilagodbe, predlažu se ukupno 83 mjere. Mjere prilagodbe odabrane su multikriterijskom analizom koja je provedena u suradnji sa sektorskim stručnjacima i u sklopu konzultacija s preko 130 dionika i svih zastupljenih sektora i tematskih područja. Najveći broj predloženih mjera u ovoj Strategiji spadaju tzv. nestrukturne mjere. To su administrativne, političke, zakonodavne, tehničke, planske mjere. Relativno manji broj tzv. strukturnih mjera, to su mjere koje obuhvaćaju bilo koji izgrađeni objekat ili prirodnu strukturu, ima, čiji je cilj smanjenje ili izbjegavanje mogućih utjecaja klimatskih promjena, uključuju određene tehničke zahvate, kao što su izgradnja zaštitnih brana i zidova, izgradnja hidrotehničkih objekata, ali i pošumljavanje i izgradnja zelene infrastrukture. Dakle, ne treba stoga čuditi da je puno veći broj nestrukturnih naravi, mjera nestrukturne naravi, jer prilagodba klimatskim promjenama ulazi u one ljudske aktivnosti koje treba planirati na iznimno dugi rok uz veliki broj neizvjesnosti i određenih nesigurnosti. U ... [[Govornik se ne razumije.]] u dijelu strategije koji definira sredstva koja su potrebna osigurati da bi se ove mjere realizirale, rečeno je, utvrđeno je da je ukupni iznos za provedbu Strategije prilagodbe u ovom trenutku, može se procijeniti na gotovo 27 milijardi kuna, odnosno oko 3,6 milijardi eura za razdoblje do 2040. g. Više od polovice procijenjenog iznosa otpada na provedbu strukturnih mjera i to poglavito u sektorima poljoprivrede, šumarstva, vodnog gospodarstva te u manjoj mjeri u sektorima energetike i turizma. Ako se promatra razdoblje od 20 godina, procjena je da bi prosječni godišnji trošak provedbe ove Strategije prilagodbe bio oko 1,3 milijarde kuna, odnosno 183 milijuna eura. To se može činiti velikim iznosom, no treba ga usporediti sa iznosom prosječnih godišnjih šteta od posljedica ekstremnih vremenskih klimatskih događaja, a one su do sad evidentirane i registrirane u iznosu od 295 milijuna eura godišnje. Znači te štete su gotovo duplo veće nego što bi bila trošak provedbe mjera iz ove Strategije. U dijelu strategije koji govori o načinu provedbe, strategija će se provesti, dakle ovaj dokument i parametri iz ovog dokumenta odnosno zadane mjere će se provesti u tehničkom smislu putem akcijskih planova, odnosno akcijskog plana koji će sadržavati razradu konkretnih mjera, aktivnosti za određeno petogodišnje razdoblje, opis, način provedbe, raspored ostvarivanja aktivnosti, rok za izvršenje bit će ovim akcijskim planom definirani obveznici, koordinatori provedbi mjere aktivnosti, kao i izvori financiranja. Dakle, to su elementi ovog akcijskog plana i oni su zadani zakonom. Taj akcijski plan, za vašu informaciju je već u određenoj fazi izrade, u nacrtu, on će biti vjerojatno prezentiran javnosti prije godišnji odmora, to je nekakav naš optimistički plan, ali će u svakom slučaju biti do kraja ove godine, akcijski plan ovaj dostupan na uvid javnosti. I zaključno, sve europske politike već uključuju rizike od klimatskih promjena i traže da velika infrastruktura uključi elemente prilagodbe u svoje projekte, što je najvažnija stvar. Stoga je novi zeleni plan, Europski zeleni plan, višegodišnji okvir za financiranje za njegovo razdoblje od 2021.-2027. snažno podržava ulaganje u prilagodbu klimatskim promjenama i jačanje otpornosti. Dakle, ovo je prilika da prioritetne mjere koje smo, koje su ovom strategijom definirane, oblikujemo u projekte kako bi bili prihvatljivi za sufinanciranje iz fonda EU i čime bi se na taj način rasteretio i nacionalni proračun. Hvala vam.
Idemo sada s replikama, ima ih 14. Prvi je poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Evo, htio sam kazati tajniku da ova Vlada i konačno ima viziju, znači prilagodbe klimatskih promjena za razdoblje 2040. do, s pogledom na 2070., premda evo spominjali ste vodu, pitke vode da će biti manje pitke vode, međutim Vlada radi centre za gospodarenje otpada na izvorištima vode kao npr. Lećevica, spominjete energetiku da će biti manje hidroenergije, a imamo sunca koliko god želite i sunčeve energije, spominjete da ćete riješiti probleme s otpadom i, ali vi ne možete riješiti vrgorački otpad gdje sa kamionima starim prevozite 150 km, tako da napokon smo otkrili jedino iz ove strategije prilagodbe klimatskih promjena za razdoblje 2040. do 2070. da Vlada napokon ima viziju premda je veća štetočina ona Vlada za klimu od samim klimatskih promjena. Hvala lipo.
Hvala vam.
Uvaženi zastupniče, dakle mi ovdje nismo spomenuli da ćemo riješiti, mi smo ovom strategijom napravili analizu stanju i propisali smo mjere. Te mjere će biti definirane akcijskim planom u svim svojim elementima provođenja i kako će se to rješavati to će tek vrijeme vidjeti. Dakle, mi ni ovdje nismo rekli da ćemo riješiti te probleme, nego smo ih ovdje artikulirali i jasno stavili do znanja da smo svjesni svih procjena rizika, u svim sektorima.
Idemo sada na drugu repliku, poštovani kolega Zekanović, izvolite. Nema ga, gubi pravo govora. Treća je na redu poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče u jednom dijelu svoj izlaganja odnosno dobar dio svog izlaganja ste posvetili problemu poljoprivrede i šumama, jednako tako temi požara u šumama. E sad, mi imao jednu vrlo neobičnu odredbu u jednom drugom zakonu, to je Zakon o šumama Članak 46. koji kaže da nakon što se desi požar na šumi da 10 godina nema prenamijene. Ja sam išla malo gledati, mi smo jedna od rijetkih EU i ja nisam uspjela naći neku drugu koja to ima, govori se o tome što nakon požara može biti, kako može biti, kako, a ne tema prenamijene. Pa me zanima dakle ono što je važno, važno je ako želimo zaista imati kvalitetnu borbu protiv klimatskih promjena da vodimo računa da u svim propisima, da nam ne prođe nešto što bi definitivno bilo kontra strategije. Meni se čini da je ova odredba Članka 46. apsolutno nije sukladna strategiji koju predlažete, pa me zanima vaš stav u odnosu na to.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice, dakle bilo je već par, u više navrata smo o tome govorili, vezano za ovu strategiju mi mislimo da imamo sad po prvi puta strateški dokument koji prikazuje rezultate svih klimatskih modeliranja i očekivane promjene klime. I ono što mi mislimo da bi trebalo i što bi trebalo biti obavezujuće, dakle ni jedan sektor ni jedno tijelo vlasti ne smije ignorirati ove rezultate iz ove strategije i trebalo bi svoje zakonodavstvo odnosno svoje norme uskladiti i podrediti, podrediti ovom dokumentu. I to je smisao donošenja ove strategije.
Kolega Žagar izvolite.
Hvala predsjedniče. Uvaženi državni tajniče sami ste na kraju rasprave rekli ključni element za provedbu ove strategije je novac. Dakle, vi govorite da će potrebno biti donijeti akcijske planove, riječ je ovdje o poljoprivredi u iznosu od 12,5 milijardi kuna, šumarstvo 5,2 milijarde kuna, vodni resursi 5,5 milijardi kuna. Ajmo samo na vodne resurse, treba posebnu pažnju obratiti na to da svake godine ministarstvo donosi indikativne planove, pa onda s tim indikativnim planovima ako nerealni natječaji kasne i zbog toga mi kasnimo na kraju sa realizacijom tih sredstava i upitno je hoćemo li mi zapravo uspjeti ovo, ovaj ogroman iznos od 27 preko 27 milijardi kuna realizirati upravo zbog sporosti u provedbi natječaja i nerealnim planovima koja pojedina ministarstva donose. Uzmite samo projekt Slavnija, tzv. projekt Slavonija na području vodoopskrbe i odvodnje su najveći dio sredstava i tamo zapravo natječaji u tim velikim, velikim projektima nam izrazito kasne.
Hvala. Želite odgovor? Izvolite.
Dakle, uvaženi zastupniče prva stvar, mislim da novac nije primarno pitanje u ovom svemu, mislim da je primarno pitanje naša sposobnost da ga na kvalitetan način povučemo kroz kvalitetne projekte, dobro izrađene projekte. Dakle, u slijedećem novom okviru Europske komisije EU su predviđena određena sredstva pa je tako ovdje za narednih 20 godina za vodne resurse predviđeno negdje oko 5,4 milijarde kuna, a za poljoprivredu 12,5 milijardi, dakle oni su tu ili će biti tu, pitanje koliko ćemo mi biti kao društvo sposobni da ih kvalitetno povučemo, a akcijskim planovima će biti i određeni prioriteti i redoslijed, redoslijed ovaj povlačenja tih sredstava.
Kolega Babić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Ja sam očekivao gospodine državni tajniče da ćete vi danas za govornicom grmjeti kao Greta Thunberg iz Švedske s obzirom na ovu strategiju prilagodbe klimatskim promjenama što bi zapravo i trebalo iako nekim našim kolegama to profuturo izgleda daleko. Međutim, kada pogledate Agenciju za zaštitu okoliša EU koja kaže da je Hrvatska u tri zemlje najugroženije vezano za kumulativni udio šteta, a i vi ste rekli da trošimo 68 milijuna EUR-a godišnje od šteta, s obzirom na ovu strategiju to je 500 milijuna kuna, što bi to značilo recimo jedinicama lokalne samouprave odnosno recimo bolnicama tih 500 milijuna kuna. Dakle, taj udio šteta se prati od 1980. do 2013. godine. Jel imate podatak od 2013. do 2020. je li se taj udio šteta smanjio, ostao isti ili povećao? Hvala.
Izvolite odgovor.
Uvaženi zastupniče, dakle mi ovog trenutka nemamo podatak o kretanju tih iznosa u štetama, načelno je on u porastu, ali vam egzaktne podatke možemo poslati, poslati na klub.
Kolega Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, jao zemlji sa ovakvim stratezima, to govorim unatoč tome što je sama strategija prilično uredno stručno napravljena. Međutim, to govorim zato što se vidi iz vašeg izlaganja i politike koja se vodi da je ovo shvaćeno kao svijet za sebe. Nikakvih mjera nema povezanih, nikakvih efekata na trenutačne politike po sektorima, a ovaj dugi rok koji vi spominjete kao karakterističan za ovu struku je ništa drugo nego alibi za nečinjenje. Dakle, sramota je da mi ne možemo vidjeti niti u jednom sektoru konkretne mjere koje su itekako provedive i to u već određenim i definiranim novcima. Hvala.
Izvolite odgovor.
Uvaženi zastupniče Dobrović, dakle to je vaš stav, ja ga uvažavam. Dakle, akcijski plan koji je u izradi, a koji se inače donosi na osnovu Zakona o klimatskim promjenama, njegovi elementi su definirani. Dakle, sadržaj akcijskih planova i sadržaj strategija je definiran prethodnim nekim zakonom i mi tu smo samo poštovali te odredbe. Dakle, on je u projekciji takav kakav, kakav je trebao biti. Mi smo ove mjere, mjere su ovdje zadane, one će akcijskim planom po prioritetima biti jače definirane. Da li će to zadovoljiti sva mišljenja, ja sad to u ovom trenutku ne mogu reći.
Kolega Daus, izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Spomenuli ste da i mogućnost da se i turizam seli u određenim mjesecima u sjevernije krajeve kao pretpostavka, ali neće samo turizam, selit će se i određena poljoprivredna proizvodnja koja do sada tamo nije bila uobičajena. Rekli ste i sami da se očekuju najveće štete u poljoprivredi, manji prinosi i do 8%. Znate, sjeverne zemlje već testiraju neke kulture koje su sad bile uobičajene za mediteransko podneblje, imaju ozbiljne znanstvena istraživanja i pokušavanja implementacija tih kultura na tim zemljištima. Mene zanima, da li ovim strateškim dokumentom kao temeljnim dokumentom i u kojoj mjeri je predviđeno ulaganje u znanost istraživanja kao temelj daljnjeg razvoja napretka zapravo i zaštite od klimatskih promjena, prvenstveno u poljoprivredi i određenim kulturama koje bi bile dobre, dakle [[Upadica: Hvala]] na području RH? Hvala.
Odgovor.
Zahvaljujem se, uvaženi zastupniče tu je, malo ste postavili više, više tema. Dakle, prva stvar, poljoprivreda, mi smo ovdje i jasno definirali šta su problemi u poljoprivredi. Dakle, mi nismo rekli da oni ne postoje. Dakle, suša je ta koja je uzrok pada, budućeg pada proizvodnje očekivane za 3 do 8% i onda smo i rekli da smatramo da trebaju biti pojačana ulaganja upravo u taj segment proizvodnje. A što se tiče, što se tiče samih ovaj mjera, i mi imamo mjere kao i Skandinavci, testiranje novih kultura, i mi smo to ovdje predvidjeli i od 2015.g. ministarstvo ulaže u istraživanje i razvoj prilična sredstva. Imamo programe poticajnih istraživačkih razvojnih aktivnosti u području klimatskih promjena, financira se ovog trenutka 10 projekata. U šemi za jačanje primarnih istraživačkih, istraživanja za mjere prilagodbi imamo još 5 projekata. Prema tome, nije da smo izvan svih tih svjetskih trendova u nekim svojim [[Upadica: Hvala]] aktivnostima.
Sada je na redu kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Dakle, nisam primijetio državni tajniče da u svojoj strategiji govorite o rješavanju prometnih infrastruktura u urbanim sredinama, vi znate kakva je situacija u Zagrebu i ne možemo sve prebaciti na jedinice lokalne samouprave. Dakle, jučer sam bio s ljudima iz Sesveta, tamo se na jednom semaforu, dakle u jutarnjim satima čeka po pola sata, možete mislit koja je koncentracija tamo zagađenja. Jučer je objavljeno znanstveno istraživanje da zagađenje zraka u urbanim sredinama skraćuje život do 3.g., da je stopa smrtnosti od zagađenja zraka veća od side ili malarije. Dakle, nisam vidio u strategiji da se bavite tim, dakle rješenjima s obzirom da smo imali situaciju u Gradu Zagrebu gdje je stupanj onečišćenja jako velik, pa evo možete li mi odgovorit na to pitanje?
Izvolite.
Uvaženi zastupniče, ja ne bih analizirao infrastrukturu u Gradu Zagrebu, ali bih vam načelno rekao što proizlazi iz ove strategije. Dakle, sva velika, svi veliki infrastrukturni projekti koji se financiraju iz sredstava EU, a to nam je cilj uglavnom, prolaze testiranje na klimatske promjene. Dakle, to je načelni stav i mi se tog načelnog stava i pridržavamo, a ja ne bi komentirao infrastrukturu u Gradu Zagrebu.
Sada je na redu kolega Vešligaj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS. Poštovani državni tajniče, ja ću evo na početku pozdraviti donošenje ove strategije, ovo je važna, ovo je najvažnija tema i zato mi je izuzetno žao da ovdje nemamo resornoga ministra. Smatram da na ovakvim temama bi svakako oni trebali sudjelovati na saborskim raspravama. Štoviše, resorni ministar, znači ministar iz resora u kojem nažalost imamo jako puno nerada, pa reći ću čak i kaosa, znamo u kakvom stanju nam je gospodarenje otpadom, da je nedavno Ustavni sud donio odluku kojom suspendira vašu uredbu koju uporno gurate unatoč tome što vam drukčije govori i struka i lokalna samouprava. Dakle, moja dvojba je ovdje ako nismo postavili temelje u tom resoru, a zasigurno bi to, to je gospodarenje otpadom, kako onda očekivati da ova strategija neće biti još jedan dokument koji će služiti da to, da skuplja zapravo prašinu negdje u ladici ministarstva? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Uvaženi zastupniče, dakle g. ministar je ovog trenutka u, u Briselu na predstavljanju, na prezentaciji novog nacrta Zakona o klimi pred komisijom. Prema tome, da nije tamo danas, vjerojatno bi, vjerojatno bi danas bio tu, to je to što ja mogu reći. Ovaj, ajmo sačekati da Ustavni sud donese pravorijek, pravosnažni pravorijek o uredbi, pa ćemo je onda prokomentirati svi. Ja neću prije nego što Ustavni sud donese odluku.
Kolega Grmoja izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolega Dobrović i kolega Sladoljev iz mog Kluba, i kolega Bulj su zapravo sve rekli, nikakve Strategije ovdje nema, vi govorite o manjem broju kišnih dana s posljedično, ovaj i manje proizvedene električne energije iz tih izvora, ali vi u prijetnji ne vidite priliku, vi ne vidite mogućnost, znači proizvodnje električne energije kroz solarne elektrane, MOST je predlagao Zakon o mikrosolarima i unutar našeg novog programa imat ćemo sunčani ili solarni plan, dakle želio bih poslati poruku našim građanima, 40% više električne energije se može proizvesti u Dalmatinskoj zagori nego što se proizvodi u južnoj Njemačkoj sa solarnim panelima, 40%, u Istri 30% više. To su ogromne prilike i MOST ima politike za to, a nažalost vi ste i dalje izgubljeni i u vremenu, i u prostoru.
Hvala. Hvala vam. Kolega Grmoja hvala vam lijepo, deset sekundi ste prešli vrijeme. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče Grmoja. Dakle, to jesu dobre prilike, apsolutno nitko ne kaže da nisu i ne, vjerojatno će se na tim prilikama raditi, ali ta daljnja ulaganja u ove sektor je obrađen drugom Strategijom, a ne ovom, dakle to je tema Energetske strategije, da ne bi malo sad tu pobrkali teme.
Kolega Orepić izvolite.
Poštovani predsjedavajući i gospodine državni tajniče. Iz svega ovoga nisam prepoznao, možda, možda griješim, tendenciju stjecanja sposobnosti društva da se nosi sa klimatskim promjenama. Isključivo, isključivo želim naglasiti da mi kao jedan mali narod trebamo se usmjeriti na razvoj znanja za to i sve one proizvode koji bi trebali proizaći iz tog znanja da bi zadovoljili potrebe klimatskih promjena, odnosno da bi odgovorili na to. Predlažem da se u Akcijskom planu unese i potreba i obveza ulaganja u institute, bio tehnološke, imunološke i tako dalje, koji će davati odgovore na ta, te probleme koje ste predvidjeli, vjerujem dobro jer zato što je struka radila.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče. Dakle stjecanje sposobnosti društva, jasno da svi o tom razmišljamo, mi smo ovdje napravili analizu stanja kao nekakvu polaznu referencu i sad bi trebalo društvo da, dakle sve nadležne institucije, sva javna tijela, bi horizontalno trebalo se osloniti na ove naše analize. Mi smo ovdje dali u drugom dijelu i mjere, između ostaloga i takve dvije mjere su ovdje predviđene. Da li ćemo mi kao društvo biti sposobno da implementiramo u narednom periodu ove mjere ili veći dio mjera, ja bi volio da tako bude, ja sad ovog trenutka to ne mogu odgovoriti, ali su mjere …
Kolega Kirin izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče. Ova Strategija je po meni dugoročna i vizionarska, ali svi imaju svoje odgovore, svi imaju kritike. Staklenički plinovi su odgovorni za zatopljenje i klimatske promjene, najzastupljeniji staklenički plin je vodena para, zatim ugljični dioksid, zatim metan. Nazočnost stakleničkih plinova podiglo je temperaturu atmosfere Zemlje i odgovorno ... [[Govornik se ne razumije.]] to zatopljenje je dovelo do razvoja života na Zemlji. Da nema stakleničkih plinova, temperatura atmosfere bi bila niža za 33 stupnja, dakle zatopljenje je posljedica stakleničkih plinova od industrije, od pogonskog fosilnog goriva, dakle tu moramo tražiti jednostavno rješenja. Fosilno pogonsko gorivo je plin koga treba maksimalno koristiti, električna energija je nezaobilazna, je li se slažete s menom da su klimatske promjene uzrok problema u poljoprivredi kao što je ... [[Govornik se ne razumije.]] rekao onaj koji kontrolira hranu, kontrolira narod,… dobro.
Hvala. Hvala vam. Hvala vam kolega Kirin. Kolega Kirin, hvala vam lijepo. Pola vremena ste već. Nema odgovora, pa idemo na kolegu Vlaovića. Izvolite.
Netko se nije isključio.
Isključite se samo.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Prijedlogom ove Strategije idete u dva pravca, naglašavate načelo prilagodbe klimatskim promjenama u planiranju, u razvojnim projektima i u drugom smjeru govorite o mjerama koju se uglavnom administrativnog karaktera, planskog i zakonodavnog. Mi iz HSS-a se ne slažemo s tim da idemo samo prema načelu prilagodbe nego moramo krenuti od sebe, mjenjavši sebe da čovjek je najveći, najviše njegovim radom utjecaj je na promjenu klime i sigurno se ne smijemo dovesti u situaciju da dolazi do promjene u biotopu, biološke raznolikosti, očuvanju vrsta ili sigurno da moramo raditi na tome da smanjimo stakleničke plinove, trebalo je i tu staviti naglasak u Strategiju što ćemo učiniti. I drugo, što je sa Akcijskim planovima, kad će biti, dal' ćete uključiti i struku u to, i mislim da je premalo novaca za ovo jer nije dovoljan administratirat, administrirati, ni planirati nego je potrebno i odmah djelovati, a ne za godinu, dvije ili pet. Hvala.
Izvolite odgovor.
Uvaženi zastupniče u prvom dijelu se potpuno slažemo s vama, dakle moramo se svi mijenjati u ovom pravcu, prvo polazimo od sebe, pa onda svi zajedno kao društvo moramo početi drugačije razmišljati, mislim da je zato ovdje u Strategiji i rečeno da je veći dio mjera nestrukturne naravi, dakle upravo prilagoditi svijest društva na nove, na nove obaveze i izazove. Nisko ugljična strategija će biti vrlo brzo na uvid javnosti, dakle isto tako i Akcijski plan. Možda vam se čini ambiciozno al' će sigurno biti ove godine predstavljena i nisko ugljična, i Akcijski plan, i onda ćemo imati zaokružene, sav temelj, svu podlogu za, za ovu Strategiju.
Četrnaesta replika kolega Mikulić. Izvolite. Netko se nije isključio. Tajniče, izvolite. E, dobro, može.
Zahvaljujem se poštovani predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Klimatske promjene su naša realnost i svi zajedno smo svjedoci poplava i učestalih i brojnih požara i ekstremnih toplina, itd. i zaista je bilo nužno donijeti ovakvu strategiju, odnosno jednu analizu stanja u RH, no zbog razrade samih mjera o kojima ste govorili, aktivnosti iz same strategije, zanima me kada možemo realno očekivati ove akcijske planove? Rekli ste do kraja godine i u kolikoj mjeri ćemo ih u konačnici moći i izfinancirati. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se. Dakle, mislim da će ono, na prvom uvidu javnosti biti do ljeta, do godišnjih odmora. To je nekakav naš plan, pošto je nacrt pripremljen, mislim da smo već najveći dio toga i uradili i nadamo se da ćemo prije godišnjih odmora imati prilike javnosti upoznati sa svim elementima ovog akcijskog plana.
Gotovi smo s replikama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, prvi je na redu Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista poštovani kolega Slaven Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora. Pozdravljam predstavnike ministarstva na čelu sa državnim tajnikom. Pozdravljam naravno i sve vas, kolegice i kolege, naravno i naše građane, sve koji nas prate. Dakle, pred nama je Strategija prilagodbe klimatskim promjena. Prilagodbe, dakle to je adaptacija na činjenicu da se događa promjena klime i da su promijenjeni uvjeti, u mnogim sektorima se to snažno opaža i ova Strategija im za cilj definirati mjere s kojim se društvo po sektorima prilagođava tim novim uvjetima. Dakle, to nije ono mitigacija ili prevencija, dakle sprječavanje klimatskih promjena, međutim, što mnogi brkaju, međutim, sve je povezano, pa tako i mnoge mjere koje možemo danas već činiti po pitanju smanjenja emisija, mogu i imaju itekako i dobre efekte po pitanju prilagođavanja u pojedinim sektorima. Državni tajnik je spomenuo horizontalnost, da je to eto bilo snažna pravilo, metoda pri izradi ove Strategije. To je dobro kad bi bilo tako, naime, tu je nužna horizontalnost, dakle, to nije stvar jednoga sektora, jednoga ureda, to je stvar povezivanja dakle, sa svima i u principu moram reći da je ova Strategija, s obzirom na okolnosti u kojima je napravljena, s obzirom na shvaćanje koju aktualna politika ima glede ovih pitanja, pa i ove Strategije, ona je jako dobra i prilozi koji su stigli iz pojedinih tijela kao DHMZ, ministarstvo, dakle oni jesu preko urudžbenog, vidi da se da tu nije nekakva bila sinergijska povezanost i studijski rad, nego eto, prilozi koji su dosta solidni i na koncu, dokument izgleda ovako i kažem, može se reći da bi mi mogli biti zadovoljni s time. Međutim, je li stvarno možemo biti zadovoljni? Ne, zato što, mislim poslije ove rasprave i izglasavanja će biti jedna kvačica. Obavljena i ova Strategija, kao što je obavljena Strategija i akcijski plan zaštite prirode, itd., dakle to su sve pojedinačni dokumenti koji su zacrtani u nekakvom planu i oni se odrađuju i to je ta žalosna stvarnost koja postoji u Hrvatskoj. Žalosna politika i upravljanje društvom gdje se strategija i strateški pristup izostavlja. Nema sinergije, nema prepoznavanja prilika, nema ustvari osjećaja za ovaj trenutak nego je tu dakle snažan partikularan pojedinačan pristup koji evo, još jedna strategija će biti obavljena i ministar će sasvim sigurno na Vladi, a onda i premijer veselo moći, ministar na Vladi raportirati i izvještavati, a premijer tamo u Bruxellesu, evo, mi imamo to, te dokumente donesene. To je jako loše jer nama uopće onda ne treba strategija, ona je isključivo formalne prirode jer efekti o kojima državni tajnik govori da će se sad definirati akcijski planovi koji će opet biti niz nekakvih mjera za koje se predviđa i vidi se isključivo kroz trošak, to sve skupa nema nekog smisla. Osim toga, to se neće ni dogoditi tako brzo, pitanje je da li to do ljeta, do kraja godine ili ne znam kada. Evo, ja ću sada pokazati na primjeru nekih sektora važnih. Imamo sektor gospodarenja vodama. Mi znamo da je Hrvatska trenutno u tranziciji, da je u intenzivnoj izgradnji i trošenju europskih novaca, na izgradnji infrastrukture za prikupljanje, ali sada primarno za obradu otpadnih voda. Dakle, govorim o komunalnim otpadnim vodama, industrija brine o svojim vodama, ali i to postoje, ne? Komunalne otpadne vode se obrađuju dakle na uređajima i njihov izlaz, 2 su izlaza, jedno je obrađena otpadna voda, a drugo je komunalni mulj. I što je to? To je problem. Da, to je u principu problem, odnosno vidi se u sektoru kao problem i obrađena otpadna voda, za nju se uz Jadran koriste dakle vrlo skupo podmorski ispusti gdje se voda određene čistoće ispušta u more ili u rijeke ili ne znam tako dalje, tu postoje naravno regule, međutim je li ta obrađena otpadna voda u stvari jedan resurs, dakle obrađena otpadna voda koja ima, ako je 2 stupanj ima i dušika i fosfora ima i nešto organske tvari ostale dakle mikrobiološki stabilizirana je vrijedan resurs za poljoprivredu. Dakle, govorimo o nestašici vode, govorimo o navodnjavanju, a nitko ozbiljno ne razmatra nego se to tu i tamo tek spomene. I ono što se sad može napraviti, s obzirom na projektiranja, na izgradnju je predvidjeti barem, govoriti o tome, pripremati korisnike za povrat obrađene otpadne vode u poljoprivredu. Dakle, to vam je jedna mjera za koju već postoji dobar dio novaca, s kojim se postižu efekti i ne morate izmišljati toplu vodu iz, u uredima smišljati kako sad i iz knjiga tražiti i kopirati iz drugih strategija. To je jedna vrlo kvalitetna mjera, odite to, kako to da mi limun iz Izraela uvozimo ne. Oni, znate koliko oni vode imaju po čovjeku godišnje? Barem 40 puta manje nego Hrvatska. Mulj, komunalni mulj tu je tek problem, to je čudo od problema. Dakle, komunalni mulj kao produkt obrade je biomasa koji može biti i naravno onečišćen, postoji pravilnik o primjeni koji definira kvalitetu mulja ne bi li se on smio dopustiti, primjena njega u poljoprivredne svrhe, ali tu imamo preko 100.000 tona negdje, 120.000 tona suhe tvari kad se izgrade svi uređaji i to je za sektor vodnog gospodarstva problem, međutim to je ovdje za ovu politiku resurs jer tu ima dušika, fosfora, kalija, ima organskih tvari jer to je kruženje tvari u prirodi. Dakle, komunalni mulj je resurs koji se ovisno o njegovoj kvaliteti može koristiti ili za ovo ili za ono, ja ne želim sad debatirati jel on može ići za kukuruz ili vinograd, međutim kulture kratkih ophodnji prema kojima je isto država dosta restriktivna koji prostora imamo, dopustiti ljudima da se time bave, plasirati na tim prostorima jer tamo nema posebne opasnosti od ugroze zdravlja i doživjeti efekte i po pitanju bilance stakleničkih plinova, mitigacije dakle i adaptacije, sve imate, imate multiplikativni efekti su prisutni i gospodarstvo. Zašto nema, zašto nemamo takav pristup? Onda otpad, gospodarenje otpadom, dakle preko 600.000 tona biorazgradivog komunalnog otpada. Svi govore o tome i smišljaju da je to problem i je problem, u Marišćini je to problem u Kaštijunu je problem i bit će i u Lećevici i bilo čemu gdje izgradimo sustav koji nije predvidio ono što je potrebno, a to je odvojeno prikupljanje bio otpada. Jer kad se taj biorazgradivi otpad odvojeno prikupi kao što je to u Prelogu, kao što je to i u Osijeku il na Krku, može se proizvesti i proizvodi se kvalitetan kompost, opet dušik, fosfor, kalij, organske tvari. Taj kompost primijenjen sada jer je čist, gdje god hoćete u poljoprivredi ima izravni pozitivni učinak upravo one mjere koje spominjete sposobnost zadržavanja vlage u tlu. I sad zamislite riješite jedan problem imate benefite u drugom sektoru, to je povezivanje politika, a to mi u Hrvatskoj nemamo. Svuda su dignute visoke ograde, svako razmatra svoje i čim nema veza svuda su problemi i svuda troškovi. Dakle, taj komunalni mulj, sada ovaj kompost predstavlja kvalitetan resurs koji vrijedi novaca i postižu se njime silni pozitivni efekti. Ali ne, mi gradimo, dakle mi radimo upravo suprotno, mi imamo, pogledajte javni poziv za financiranje kompostana. Pazite, traži se fizibilnost u sadašnjim ekonomskim uvjetima, to znači da komunalci moraju dizati cijenu za prihvat i toga se onda držati u vremenu ovoga za koje je predviđeno financiranje rada, držati se toga i opterećivati građane unatoč tome što postoje silni eksterni sekundarni i tercijarni efekti koji su bitni jer ovdje se definira jer ovdje govorite o milijardama kuna koje će koštat za mjere, a imamo resurs koji je moguće, promijeniti politiku i odmah koristiti te benefite, dakle odmah evo ako se te kompostane izgrade ovoga u godinu, dvije i barem pola otpada podvrgne tom procesu, pa znate koji su to efekti, a vi ćete tek smišljat akcijske planove, a u rukama imate sve. Međutim ne, javni poziv je takav da su pravila za financiranje toliko stroga kao da gradite ne znam šta, pa to je nedopustivo, to je izostanak ozbiljnosti u rješavanju strateških pitanja. Dakle, ove ograde koje postoje sada za kompostiranje, jednako kao i za sortirnice, pa za bio otpad, za digestiju također one su nedozvoljene, dakle to se ne smije dopustiti jer to se na koncu kosi s ovim što vi ovdje pišete, al vi to pišete kao eto neku mjeru nepreciziranu, međutim jednog dana će nas netko pitati, ali se zato gradi i raspisuje dakle CGO Lučino razdolje, pazite. Upoznajte se molim vas svi s tim, pola milijarde kuna bez problema, ministru nije problem potrošiti pola milijarde kuna za centar od 38.000 tona koji je 50 km daleko od, od Dubrovnika, mjesta gdje je najveći izvor otpada, na 400 metara nadmorske visine, 1000 metara udaljeno u jednom džepu uz BiH granicu, krš netaknuti, ovi što proizvode med, to je, to je med vrhunske kvalitete, bioraznolikost, slivne vode dolje, je li Bistrina, je li Dubrovačko Primorje, ma to nema veze, našo se neki stručnjak koji je potpisao da je to sve okej i procedura ide, imamo mi i Pravilnik, nije nađena boja zamislite, nije nađena boja i to, to dokazuje da nema veze, a htjeli bi ovoga kamenice prodovat vrhunske. Pa šta, o čemu mi govorimo? A vi tu nama spominjete strategiju kojoj bi se sad svi trebali diviti. A praktična politika donosi odluke koje će imat dalekosežne posljedice i uništavat budućnost ljudi. Dakle, ona čistoća tog kraja vrijedi novaca. I to što tamo nema pogona, u redu, nema BDP-a, ali ima zato turizma, ali čuvajmo to. Dakle, mi smo nesavjesni, mi kao država, kao upravitelji toga, mi upravljamo tim prostorom, mi stvaramo uvjete za život. Međutim, mi radimo veliko zlo. Prema tome, licemjerno je sada tu hvaliti ili donositi ovakvu strategiju kada su praktične politike vrlo konkretne sa konkretnim novcima, a ovakve kakve jesu i nesposobni smo naučiti iz Marišćine i Kaštiuna gdje je problem, biootpad je problem ljudi moji, biootpad je problem, on smrdi kad se skuplja zajedno, odvojite ga, pospite sa nekim posipom, možete ga i kompostirati vrlo jednostavno i imate proizvod, kruženje tvari u prirodi na jedan normalan zdravorazumski način. Tako da, evo žao mi je što je stanje sa našom politikom takvo kakvo jest, a kvačica na ovoj strategiji za hrvatsku budućnost neće značiti baš ništa. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prije prelaska na iduću raspravu, molim vas da svi zajedno pozdravimo predstavnice i predstavnike Hrvatske manjine iz europskih zemalja koji su danas gosti HS i odbor, Odbora za Hrvate koji žive izvan RH. Dobro nam došli! … [[Pljesak]] Izvolite sada poštovana kolegice Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika GLAS-a.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, pred nama je Prijedlog strategije prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. s pogledom do 2070. U ovom trenutku prije glasanja RH je, 3 zemlje EU nemaju strategiju od 27. Nakon glasanja koji će biti jedan petak RH više neće biti među te 3 zemlje i ja mislim da je to dobro. Ovo je jedna vrlo korektna strategija, ona je tehnički dobro napravljena, ona je napravljena onako kako treba biti i mi ćemo u Klubu GLAS-a apsolutno podržati ovu strategiju i ja moram priznati da mene osobno veseli da RH nije među one 3, da više neće biti među one 3 zemlje koje nemaju strategiju, nego da i RH bude među onih preostalih 25 zemalja, dakle EU koje će imati Strategiju prilagodbe klimatskim promjenama. Bez strategije ne možete napraviti korak dalje, bez strategije ne možete ići i važno je da ju imamo i važno je da smo ju, da ćemo ju donijeti jer mislim da tu neće biti nekih velikih prijepora. I sad dolazi zarez i ali. Ministar se je u ovom trenutku odlučiti da mu je važnije slušati prijedlog zakona u Briselu nego biti ovdje u HS i predstaviti strategiju. Ministar kojem je važno do resora, ministar koji zaista želi da se u resoru napravi pomak bio bi tu, hvalio bi se sa strategijom i odgovarao na naša pitanja jer bi na taj način pokazao meni je važna ova problematika, važna mi je da RH to ima, apsolutno ću vodit računa da imam iza toga akcijske planove i da imam sve šta treba. No, ministar se odlučio u mom kraju se to, ne mogu s ove govornice reći, da mu nešto vidi puta, nego da dođe tu i bude s nama i predstavi, bila sam pristojna, i predstavi strategiju. Jer ja se dobro sjećam nekih drugih strategija, kad su neke druge ministrice kojih sada više nema, dolazili kasno navečer u sabor predstavljat svoju strategiju, pa da pohvalimo i one koji su zaista vodili računa o tome jer je to uspjeh resora i to je uspjeh nečeg i to je pokazatelj da vam je stalo do toga. Ali toliko o ministru, sad sam već jedno minutu i pol pred, vremena potrošila previše. Nas ima 4 milijuna i kad govorimo o klimatskim promjenama, klimatske promjene su činjenica. Da svako od nas u svom životu, u svom svakodnevnom radu, djelovanju, doma napravi jedan mali pomak, to je 4 milijuna pomaka i nešto smo napravili. Mi smo išli s jednim pismom prema HS u kojem smo rekli da bi bilo dobro da za vrijeme, išli smo i prema Vladi, odgovor od Vlade još nismo dobili, da bi bilo dobro za vrijeme kad RH predsjeda Vijećem EU da iz restorana u HS maknemo sve one plastične žličice, slamčice, čaše, jednako tako i iz drugih restorana koji su Vladini jel na taj način zapravo pokazujemo i taj mali pomak. Jer sve to u konačnici rezultira klimatskim promjenama. g. Predsjedniče HS, odgovor koji smo dobili otprilike u dvije rečenice znači slijedeće, prva rečenica da se to primjenjuje od 2021. što je nama jasno, ali uvijek ne znamo zašto RH mora bit zadnja? Zašto ne bi mogla bit među onim zemljama prvi, a drugi dio odgovora odnosno druga rečenica je da imamo potpisan okvirni sporazum javne nabave, pa eto to nam je taj okvirni sporazum, pa ne možemo sad mimo toga, svi znamo što je okvirni sporazum javne nabave i da se to može napraviti drugačije. Bilo bi dobro da smo to napravili, još uvijek možemo jer na taj način zapravo pokazujemo da nam je stalo. Na ovakav način pokazujemo papir trpi sve, na papiru imamo sve što treba, a u stvarnom životu nešto drugo. Što je zapravo klima? Klima je za neko podneblje ili neko područje u nekom razdoblju definirano skup osrednjih ili očekivanih vrijednosti meteoroloških elemenata, varijabli i pojavama. Na klimu utječe Sunčevo, Zemljino i atmosfersko zračenje. Sastav atmosfere, oceanske i zračne struje, razdioba kopnenog i morskog leda, zemljopisna širina, reljef, razdioba kopna i mora, nadmorska visina, udaljenost od mora ili većih vodenih površina, sastav tla, biljni pokrov, a također, i djelovanje čovjeka. Mi, čovjek je godinama zaista svojom djelatnošću i svojom nekakvom bezobraštinom, ja bih tako rekla, prema prirodi, doveo do situacije koju imamo danas. Rijetki političari u svijetu govore da klimatske promjene nema, jedan od njih je i g. Trump koji to ignorira, ali mu onda priroda vrlo brzo vrati uraganima i nekim drugim stvarima koje jesu. Da su klimatske promjene činjenica i u Hrvatskoj, ne trebamo to sebi međusobno tumačiti. Ja sam namjerno pročitala što je definicija klime da shvatimo da smo mi dio jedne velike priče. Hrvatska ima taj svoj vrlo interesantan položaj koji je dio kopnenog i dio sredozemnog. Kad gledate uopće znanstvena istraživanja, Sredozemlje gori. Tamo se očekuju najveće klimatske promjene vezano uz Europu na Sredozemlje i posljedice tih klimatskih promjena, ako ne krećemo svojim malim aktivnostima, zaista suzbijati sad, velikim aktivnostima, velikim mjerama, one su već sad vidljive, a bit će vidljive ubrzo i drugačije. Postoje dvije stvari koje se sad bavimo i u političkom svijetu apsolutno ima u Hrvatskoj je nekako najveće svjetlo, to su migracije i to je koronavirus. Kad čitate svi koji govore o klimatskim promjenama, onda govore da vezano uz zdravlje će biti nove bolesti, novi virusi, nove situacije u kojima ćemo se morati prilagoditi. Dakle, posljedica klimatskih promjena je i to. E sad, naravno, to ovako zgodno zvuči i mi možemo reći pa dobro, to je pa ćemo se nekako prilagoditi, nekako ćemo odraditi. Pogledajte u ovom trenutku je nestašica maski, bez obzira da li one pomažu ili ne pomažu. Nestašica svih onih odjela u kojima moraju biti zdravstveni radnici. Da li vam se svima zajedno ne čini da bi bilo zgodno da recimo, gospodarstvo prepozna da bi ti trebalo biti poticaj za nekog tko se odluči baviti i proizvoditi maske ili se odluči baviti i proizvoditi, recimo, ona zaštitna odjela, što je vrlo vjerojatno vrlo jednostavno, ali je moguće. To je zapravo borba protiv toga. Vi se nekad borite protiv posljedica, ali nekad se morate boriti i na nekakav drugi način. Druga tema pred jedno sigurno 15 godina, ja sam bila na jednom skupu koji je bio vezan uz prostorno planiranje i bio je jedan gospodin, dakle, bilo je ovo stoljeće, koji je rekao, 21. st. će biti klimatske migracije. Ja sam tad onako imala veliki upitnik iznad glave, vjerojatno sam i razrogačila oči jer mi nije bilo jasno o čemu govori, a on je rekao. Bit će ljudi koji neće moći živjeti tamo gdje žive jer neće biti vode. To smo svi naučili, bez vode nema života. Nema života niti biljnog niti životinjskog, nema života ni čovjeka. Kaže, bit će ljudi koji će živjeti na prostorima gdje neće biti vode. Oni će morati odseliti jer će umrijeti ako ostanu tamo. Tad sam ja rekla, pa dobro, čini mi se da to baš i nije tako, možda čovjek malo pretjeruje, nije pretjerivao ni sekunde. To sljedeće će biti takve migracije. Ne samo da neće biti vode, pogledajte dva podatka na koje se možda bi trebalo malo samo zamisliti. Jedno, na Antarktiku ste imali +20. Na jednom otoku koji je u tom sastavu se otopilo 20% snijega. To je činjenica. Možda će netko u budućnosti će ljetovati i ići na, naravno, šala, negdje drugdje. I druga činjenica, pogledajte snimke koje je napravile i satelitske, Kine, kako je Kina u smislu zagađenosti izgledala prije koronavirusa i kako je, slike iz zraka, kako izgledaju danas u smislu zagađenosti, što vam zapravo pokazuje sve. Pokazuje kako se odnosimo i pokazuje stvarno stanje u svijetu. I jednako tako, moramo voditi računa, uvijek trebamo poći od sebe i mislim da je to izuzetno važno da pođemo od sebe. Borba protiv klimatskih promjena, odnosno neću reći borba jer klimatske promjene su tu, nego prilagodba i prilagodba novim stvarima traži novce. To nije niti jeftino niti jednostavno. To je dugotrajno i traži ulaganja. Ali, trebalo je već početi, ako nismo počeli trebamo sad. Ali, da bi zapravo svi zajedno razumjeli, o tome trebamo govoriti. Ja sam jučer na jednoj našoj televizija kasno prvi put vidjela ozbiljan prilog koji govori o kontekstu što znači tekstil vezano uz upotrebu tekstila u potrošačko društvo i što to znači vezano uz klimatske promjene. Na dodjeli Oscara ove godine su puno veću pažnju imale one glumice koje su nosile odjeću koje su već nosile. Mi se možemo našaliti pa možemo reći jednostavno njima, one imaju barem dva, dve sobe prepune odjeće, ali one su na taj način pokazale i rekle, recimo Jane Fonda je rekla da ona više nikad neće kupiti novu haljinu nego će nositi cijelo vrijeme haljine koje ima. Vi danas imate, ja nisam zaista takav frik, niti sam neki onaj ekstremno vezano uz klimatske promjene, niti ću se vezati lancima negdje ali želim svojim djelovanjem, moje djelovanje je govorenje za ovom govornicom, ukazati na taj problem. U Gradu Zagrebu je 100-tinjak tona odjeće se baca na razini godine dana. Ja to govorim o Gradu Zagrebu, nešto više tekstilnih proizvoda koji otprilike u svojem zbrinjavanju kad je riječ o otpadu zaista u tom procesu iza velike probleme. I vi danas imate mlade ljude u Europi koji su i uvijek moraju biti aktivisti, moraju biti jaki, koji opće ne nose više, ne kupuju više novu odjeću, nego isključivo nose odjeću koja se već nosila. Vi danas imate dosta i firmi gdje vi kad kupujete novu odjeću nosite staru koju onda oni zbrinjavaju i za to dobijete, dakle to su neke stvari. Što mi možemo činiti? Možemo govoriti, možemo djelovati na razini svoje obitelji, sebe, možemo recimo umjesto najlon vrećica kojih više neće biti nositi one trajne, trajne vrećice, ja ću u pojedinačnoj raspravi posvetiti prostornom planiranju, što to znači u prostornom planiranju. Da idem prema kraju i da kažem, dobro je da imamo strategiju, bez nje ne možete napraviti ništa dalje i ono što sam rekla i ono što sam rekla uvodno, ovo je jedan pristojan, korektan dokument koji je tako napravljen i koji je napravljen na način na koji su to radile i druge zemlje EU. Ja sam malo pogledala kako je to drugo, pa vidim da je tu, su vođeni iskustva. Ova strategija ukazuje na nekoliko stvari, prvo ono što nam je hitno potrebno, a to je strategija upravljanja morskim okolišem i obalnim područjem mora. Hrvatska je jedna od rijetkih zemalja koja se u svojoj dugoj tradiciji prostornog planiranja može pohvaliti da smo mi planirali uvijek i more. Dakle, da li šta u moru može biti i to je nešto gdje ste vi u svojoj strategiji rekli, mi to baš pričekat ćemo, to je nešto što nam hitno treba. Ono što na treba, trebat će nam akcijski plan za koji svi znamo da ga nećemo, neće uspjeti, dakle trebate vrijeme, trebate sve ostalo, ali dobar akcijski plan i trebaju brdo elemenata djelovanja. Morate pokazati zaista na razini onoj kojoj možete, tako bi bilo dobro da u saboru nemamo više plastičnih žličica bez obzira na okvirnu javnu nabavu i ovih plastičnih stvari i na taj način pokazujemo, vodimo računa o tome. Bilo bi dobro da vodimo računa u svom svakodnevnom životu jer je moguće. Bilo bi dobro da vodimo računa o poslu, ali ono što bi bilo dobro, zato sam i postavila pitanje odnosno repliku dala državnom tajniku da jako vodimo računa da nam ne pobjegnu neki drugi zakoni i neke druge priče gdje onda imamo apsolutno se pokazuje, namjerno sam pokazala Zakon o šumama ja sam sigurna da još ima nekoliko zakona gdje nam je pobjeglo nešto što će biti kontra ove strategije. Strategija inače dosta veliki dio poklanja prostornom planiranju. Prostorno planiranje je zaista jedan od ozbiljnih instrumenata kako da vodimo računa o klimatskim promjenama i kako se, da se tome prilagodimo imajući na umu da je svega 6% i što je dobro, što je prednost Hrvatske, građevinsko podruje i bilo bi dobro da se vodi računa o tome, ali o tome ću u pojedinačnoj. Hvala.
Idemo sad na Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Domagoj Mikulić. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovani predsjedniče sabora. Poštovani državni tajniče Horvat sa suradnicima, kolegice i kolege saborski zastupnici jedan od najvećih izazova današnjice predstavljaju upravo klimatske promjene koje utječu na promjene u okolišu, utječu na gospodarstvo i u konačnici ugrožavaju održivi razvoj društva. Svi zajedno smo svjedoci sve učestalijih i ekstremnijih vremenskih nepogoda kao što su poplave, kao što su suše, oluje, toplinski valovi, sve učestaliji požari kao i porast temperature zraka, tla i vodenih površina. Klimatske promjene ne poznaju granice, klimatske promjene su globalni problem i nužno je da svi zajedno postanemo svjesni da se one događaju. S obzirom na položaj Hrvatske koja spada u sredozemnu regiju u budućnosti se predviđa visoka razina ranjivosti. Kumulativno gledano Hrvatska spada u skupinu od 3 europske zemlje s najvećim udjelom šteta od ekstremnih vremenskih i klimatskih događaja u odnosu na bruto nacionalni proizvod, a prema pokazateljima gubici su iz godine u godinu sve veći. Dvije grane klimatske promjene značajno pogađaju, a to su turizam i poljoprivreda, a upravo te dvije grane u Hrvatskoj čine 25% našeg BDP-a. Alarm se definitivno aktivirao i nužno je snažno i brzo reagirati. Naše društvo mora postati svjesno stanja, postati svjesno i opasnosti katastrofalnih posljedica za ekonomiju i za okoliš ukoliko na vrijeme ne počnemo provoditi mjere prilagodbe. Trošak ovih mjera prilagodbe treba gledati kao smanjenje troška kasnijeg saniranja šteta koja će nastati u budućnosti. I upravo zbog toga drago mi je da se strateški okrećemo ovome problemu i procesu prilagodbe i na taj način ćemo učiniti učinak klimatskih promjena u RH, utvrditi stupanj ranjivosti i odrediti prioritete našega djelovanja. Ovaj dugotrajni proces podrazumijeva poduzimanje skupa aktivnosti s ciljem smanjenja ranjivosti prirodnih sustava i društva na klimatske promjene, povećanje sposobnosti nakon učinaka, ali i iskorištavanje potencijalnih pozitivnih učinaka koje mogu biti posljedica promjena. Ovo je prva ovakva strategija prilagode posljedicama klimatskih promjena te se u njoj obrađeni sektori koji su temeljem sadašnjih podataka i istraživanja pokazali najviše ranjivi i najviše izloženi promjenama. Naravno da ova strategija podrazumijeva aktivaciju svih dionika, od gospodarskih subjekata do nositelja vlasti na svim razinama. Iz ove Strategije temeljem istraživanja i praćenja stanja kreirat će se Akcijski planovi s konkretnim mjerama koje trebaju biti prilagođene potrebama, realnim mogućnostima provedbe i raspoloživim kapacitetima. Svrha ove Strategije je okupiti sve institucionalne, političke, društvene i druge sudionike u zajedničku platformu koja će kroz proaktivni pristup, mjere i aktivnosti rezultirati što skorim sinergijskim djelovanjem jer svako odgađanje smanjuje učinkovitost, ali i čini ovu borbu znatno skupljom. S obzirom da se znanost sve aktivnije bavi istraživanjima klimatskih promjena, cilj je još dodatno potaknuti znanstvena istraživanja i bolje shvaćanje promjena, i rješavanja brojnih nepoznanica. Kako sam već i spomenuo ovaj horizontalni pristup predviđa analizu i reakciju u sektorskim područjima koji su socio-ekonomski za Hrvatsku, ali i prirodu, i okoliš od velike važnosti. Tako ova Strategija predviđa osam sektorskih područja, vodni resursi, poljoprivreda, šumarstvo, ribarstvo, biološka raznolikost, energetika, turizam i zdravlje. Strategija bi upravo u ovim sektorima trebala predvidjeti utjecaje i izazove koji uzrokuju visoku ranjivost pojedinog sektora, kao i moguće odgovore na smanjenje te visoke ranjivosti. Tako kada govorimo o sektoru vodnih resursa možemo očekivati smanjenje količine vode u vodotocima, ali i izvorištima, snižavanje razine podzemnih voda, porast razine mora ili pak zaslanjivanja vode. U sektore poljoprivrede očekuju se najveće štete od klimatskih promjena stoga se do 2050.-te godine očekuje smanjenje prinosa trenutnih poljoprivrednih kultura za 3 do 8%, a također nas očekuje veća potreba za vodom, za navodnjavanje zbog suša, smanjenje prirasta ili pak pojave novih bolesti. Sektor šumarstva nosit će se sa izazovima učestalijih šumskih požara, smanjenju produktivnosti nekih šumskih ekosustava, migracija štetnih organizama i slično. Klimatske promjene utjecati će i na sektor ribarstva i akvakulture, predstavljati će dodatni pritisak na morski ekosustav te možemo očekivati migraciju naših vrsta uslijed porasta temperature mora, možemo očekivati porast stranih vrsta, smanjenje primarne produkcije, veću smrtnost školjkaša uslijed povećanja kiselosti, kao i brojne druge. Sektor bioraznolikosti očekuju izazovi smanjenja površina staništa, promjena u sustavu zajednica vrsta, promjena u brojnosti i rasprostranjenosti vrsta, pojava i širenje invanzivnih stranih vrsta i slično. Energetika će vrlo izgledno biti suočena sa smanjenjem proizvodnje električne energije u hidroelektranama zbog smanjenja oborina, povećanje potrošnje električne energije uz povećanje temperature, smanjenje proizvodnje toplinske energije u termoelektranama, oštećenja postrojenja uslijed poplava i slično. U sektoru turizma glavni očekivani utjecaji su smanjenje turističke potražnje u ljetnim vremenima uslijed rasta temperature i UV zračenja, smanjenja aktivnosti područja uslijed gubitka bioraznolikosti i ekosustava. Visoku ranjivost u sektoru zdravstva možemo očekivati kroz povećanje smrtnosti, promjena kod akutnih zaraznih i nezaraznih bolesti kao i brojne druge. Ono što je važno da ova Strategija za sva ova područja odnosno sektore nudi mjere kojima se namjerava odgovoriti na smanjenje visoke ranjivosti. Sve mjere definirane su na načelima znanstveno utemeljenog pristupa, komplementarnosti prilagodbe i umanjenja klimatskih promjena načelima predostrožnosti i prilagodljivosti, kao i održivosti uz nužno načelo aktivnog uključivanja svih dionika kao osobnog preduvjeta uspješne provedbe prilagodbe klimatskim promjenama. Ovom Strategijom predlaže se ukupno 83 mjere odabranih u suradnji sa sektorskim stručnjacima, vrednovanim prema kriterijima i čimbenicima, te utjecaju na smanjivanje ranjivosti u svakom pojedinom sektoru. Mjere su podijeljene u pet skupina na osnovi prioriteta ove Strategije u okvirima u kojih je potrebno provoditi mjere, a to su osiguranje održivog regionalnog i urbanog razvoja, osiguranje preduvjeta za gospodarski razvoj ruralnih područja, priobalja i otoka, osiguranje održivog energetskog razvitka, jačanje upravljačkih kapaciteta umreženih sustavom praćenja i ranog upozoravanja, osiguranje kontinuiteta istraživačkih aktivnosti. Provedba mjera i aktivnosti provedbe prilagodbe klimatskim promjenama dugoročno će se financirati iz više izvora, kako javnih, tako i privatnih, i kroz državni proračun, i kroz europske i strukturne fondove, kao i privatni sektor. Pretpostavka je da iznos potrebnih ulaganja u provedbu Strategije u iznosu od gotovo 27 milijardi kuna do 2040.-te godine, no nakon izrade Akcijskih planova definirati će se preciznije potrebni iznosi. Zbog mogućnosti unutar Fondova Europske unije nužno je strateški na vrijeme prepoznati što je Hrvatskoj potrebno i kasnije to planirati kroz Akcijske planove i apsorbiranje sredstva Europske unije namijenjenih upravo prilagodbi klimatskim promjenama, poglavito jer bez Plana, bez Strategije, ista neće biti moguća. Akcijski planovi su važni i zbog razrade konkretnih mjera i aktivnosti za petogodišnja razdoblja gdje ćemo imati prikaz mjera, opis, načine provedbe, rokove izvršenja, koordinatore provedbe, kao i konkretne izvore financiranja. Nakon uspostavljanja mjera, potrebno će biti uspostaviti sustav koji će nadzirati provedbu mjera i aktivnosti prilagodbe, koji će nam osim uvida u provođenje mjera dati prikaz eventualnih poboljšanja mjera, ali i pokazatelje koje mjere ne postižu očekivane učinke. S obzirom na važnost ove teme, s obzirom da su klimatske promjene naša realnost, i imajući u vidu da je potrebna ekspresna reakcija svih dionika, Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje Strategije prilagodbe klimatskim promjenama u Republici Hrvatskoj za razdoblje od 2040.-te godine s pogledom na 2070.-tu godinu. Hvala.
Hvala. Idemo sada na Klub zastupnika IDS-PGS-LRI-a, i poštovani kolega Emil Daus. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog Strategije prilagodbe klimatskim promjenama i pregledavajući ovaj veoma važan osnovni strateški dokument na kojeg bi se u budućnosti trebalo vezivati mnogo toga, ne može se ne primijetiti da je na njegovoj izradi radila struka, da se pokušalo uključiti širu zainteresiranu zajednicu, da su sama namjera i cilj izrade pozitivni te da se prepoznalo određene uzroke problema, kao i rizike. Stoga, Klub IDS-a pozdravlja donošenje Strategije prilagodbe klimatskim promjenama, kao dokumenta koji na široj strateškoj razini ističe važnost prilagodbe klimatskim promjenama. To, moramo svi biti svjesni da samo donošenje strategije predstavlja tek prvi korak te da će zapravo donošenje akcijskih planova, koji će sadržavati u praksi provedive i konkretne mjere, biti pravi ispit zrelosti i mudrosti svih nas zajedno. Nadamo se da nećemo dugo čekati na to jer klimatske promjene su od vitalnog značaja za našu budućnost i puko donošenje i usvajanje strategija neće nam puno pomoći ako se mjere ne provode u praksi. Zato očekujemo od Vlade da se što prije krene s procedurom izrade, čuli smo da su već nekakvi nacrti akcijskih planova te prijedloge iste također, uputi na saborske odbore i na raspravu u Saboru. U uvodu same Strategije stoji da prema Izvješću Europske agencije za okoliš RH spada u skupinu od 3 europske zemlje s najvećim kumulativnim udjelom šteta od ekstremnih vremenskih i klimatskih događaja u odnosu na BDP. Svi vidimo da se klima mijenja već godinama i to u smjeru koji nije ohrabrujući. Naprotiv, Hrvatska koja spada u Sredozemnu regiju je posebno ranjiva. Bogatstvo vodnih resursa, njihovo učinkovitije korištenje s ciljem zaštite i očuvanje okoliša, mora nam biti prioritet. Energetska tranzicija prema obnovljivim izvorima energije, nove alternative emisijama štetnih plinova u prometu i industriji i općenita energetska učinkovitost mora nam biti životna filozofija, kao i ekološka proizvodnja hrane. A među najugroženijim sektorima kroz klimatske promjene je baš poljoprivreda, to smo imali prilike čuti i na predstavljanju ovog prijedloga. Budući da izravno ovisi o vremenskim uvjetima, čime dolazi u pitanje i proces proizvodnje hrane u budućnosti. Sve će to iziskivati i značajna novčana sredstva, ali tu kolegice i kolege, nemamo alternative. To nam mora biti tema svih tema. Moramo primijetiti da planirana sredstva od 27 milijardi kuna u sljedećih 20 godina nisu dovoljna ako želimo postići cilj, to je sigurno svima jasno. Zato će se RH, ali i EU kroz ciljane politike, nadamo se, morati puno snažnije uključiti u financiranje svih investicija koje doprinose ublažavanju i smanjenju posljedica klimatskih promjena. Od zelene energije, da ne bude preskupa, a time i nedostupna, do sufinanciranja investicija u moderne sustave poljoprivredne proizvodnje, sustave zaštite od poplava i suša te sve investicije u sustave zaštite okoliša. Klimatske promjene nisu dobre, a pogotovo ne na način i s kojom se brzinom događaju. Njih svakako treba ublažiti što je više moguće, ali treba i nastaviti živjeti s njima svo to vrijeme. Neke zemlje su organiziranije i uređenije od Hrvatske te promišljaju o svojoj budućnosti, a takvih ima, nalaze se sjevernije od nas, već promišljaju o nadopuni svojih poljoprivrednih kultura novima, koje su do sada bile prepoznate samo do sjevernih granica Mediterana. Dakle, već proučavaju koje mediteranske kulture bi u perspektivi mogle uspijevati na njihovom području s obzirom na to da očekuju toplije prosječne temperature. Svi znamo da proizvodnja hrane je jedan od najvažnijih ciljeva svakog uređenog društva kojem je stalo do sebe. Gdje smo mi po tom pitanju i koliko ulažemo u znanost da se time bavi u Hrvatskoj? Imamo odlučne znanstvenike, dolaze neki novi mladi genijalci, ovo su njihove teme, moderne teme, pružimo im podršku. Svjesni smo da to ne možemo riješiti samo ovom Strategijom, ali ovdje u Saboru, ispred Kluba IDS-a moramo iskoristiti priliku da pošaljemo i tu poruku i pokušamo dodatno senzibilizirati cjelokupnu javnost o realnom problemu. Bez uključene znanosti i stalnog istraživanja, propitivanja i planiranja, ostat ćemo daleko iza ostalih. Još jednom, pozdravljamo da se ovom problemu pristupilo strateški, da se uključilo struku te da se dokument stavilo na širu javnu raspravu, uključujući i ovu današnju raspravu u Saboru. U interesu svih nas, naše djece i onih koji će tek jednog dana živjeti na ovoj planeti, bilo bi dobro i da na saborska tijela, kao i na sam dnevni red sjednice Sabora, dođu i strateški dokumenti koji slijede, prvenstveno, akcijski planovi koji bi trebali detaljnije definirati pojedinačne ciljeve i mjere, te ništa manje važno, rekao bih čak i najvažnije, provedbu tih mjera i kontrolu same provedbe. To može biti samo dobro i potaknuti nas sve na još više promišljanja o toj temi. Svi mi koji smo u javnom političkom životu, moramo shvatiti da su klimatske promjene, ekologija, zelene politike, digitalizacija te zapravo cjelokupni održivi razvoj glavne političke teme u razvijenom svijetu i da se napokon moramo ostaviti tema koje je civilizirani svijet apsolvirao još u prošlom stoljeću jer, radi se o budućnosti Hrvatske, radi se o budućnosti Europe, svijeta, o budućnosti našeg planeta i naše civilizacije. Radi se o tome da li ćemo i do kada uz sve blagodati koje nam je priroda na ovim prostorima omogućila, raditi, promišljati i živjeti na način na koji to danas činimo. Hvala lijepo.
Sada je na redu Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Mihael Zmajlović. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Prijedlog Strategije prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. s pogledom na 2070. g. u smislu forme i sadržaja kvalitetno je izrađen dokument koji je naravno zadovoljio okvir izrade strateških dokumenata. Definirane su projekcije mogućih stanja do 2040. odnosno 2070.g., definirani su ciljevi, mjere, aktivnosti, financijski okvir, institucionalni okvir, sustav pokazatelja za mjerenje uspješnosti strategije, mjere zaštite okoliša, prioritetne aktivnosti u narednom razdoblju, sve što jedna strategija treba sadržavati. I donošenje ovog dokumenta bez spora je važno za RH budući da je, kako je i sam predlagatelj istaknuo, za RH važno da ubuduće bude otporna na klimatske promjene koje su prisutne i koje će sigurno imati sve veće posljedice na razvoj RH, a i cijelog svijeta u budućnosti. Ono što se posebno navodi kao važno je komplementarnost s ciljevima Europskog zelenog dogovora koji je bez sumnje jedan od najvažnijih programskih prioriteta Europske komisije u ovom i zasigurno idućim mandatima. S obzirom na ključni cilj Europskog zelenog sporazuma, a to je klimatska neutralnost europskog kontinenta do 2050.g. i nužnost pronalaženja mjera, aktivnosti i projekata koji će doprinjeti tome da se ublaže i spriječe klimatske promjene, izražavamo skepsu da Vlada zaista razumije što je bitno u provedbi Europskog zelenog plana odnosno da nije u stanju postaviti kao prioritete ono što je stvarno važno, a to je donošenje dokumenata borbe protiv uzroka klimatskih promjena. Ova strategija se bavi pitanjem rješavanja posljedica, a ne uzroka klimatskih promjena. Neki drugi strateški dokumenti koji su ključni za uspješnost smanjenja pojave klimatskih promjena premda pripremljeni prije nekoliko godina, nisu doneseni i čuče u ladicama ministarstva. To se prvenstveno odnosi na strategiju niskougljičnog razvoja RH za razdoblje do 2030.g. s pogledom na 2050.g. kao temeljnom dokumentu koji daje osnovu za političke odluke i smjernice koje će morati provoditi svi sektori kako bi se značajno smanjile emisije stakleničkih plinova. Samim time ova strategija koja ima za cilj omogućiti tranziciju prema niskougljičnom gospodarstvu ključna je za rješavanje uzroka klimatskih promjena u određenim segmentima. Istaknuto je da je navedena strategija bila zapravo spremna za upućivanje u proceduru još 2016.g. i po logici stvari bila bi važnija za donošenje od ove strategije. I ako je Vladi zaista stalo do zaštite klime i borbe protiv klimatskih promjena, te financiranje projekata iz Fondova EU onda je trebala donijeti upravo Strategiju niskougljičnog razvoja kao temeljni dokument za programiranje u proračunskom razdoblju 2021.-2027.g. Osim toga, trebala je donijeti i Strategiju i upravljanja morskim okolišem i obalnim područjem RH kao ključni strateški dokument sa stajališta zaštite morskog okoliša i njegovog eko sustava, a ne da svjedočimo slikama kakve smo neki dan imali prilike vidjeti sa primjerice Sakaruna. Potrebno je uspostaviti ovu strategiju sa strategijom i akcijskim planom zaštite prirode RH za razdoblje od 2017.-2025.g., te sa Strategijom razvoja poljoprivrede i ribarstva ako je već navedeno da su to jedan od ključnih sektora pogođen klimatskim promjenama, a važan za održivi razvoj. Osim na strateškoj razini, smatramo da je i na operativnoj razini predodređenost Vlade da se uistinu bavi pitanjima, bavi ovim pitanjima vrlo deklaratorno. Naime, svakodnevna praksa demantira deklariranu politiku tranzicije prema niskougljičnom gospodarstvu i oslanjanja na održivi razvoj. Vlada primjerice nije prihvatila Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o održivom gospodarenju otpadom čija je svrha bila smanjiti negativan utjecaj plastičnih vrećica za nošenje i plastičnih proizvoda za jednokratnu upotrebu na okoliš, posebice na vode, morski okoliš i zdravlje ljudi, te da se doprinese uspostavi tzv. kružnog gospodarstva. Nadalje, na prijedlog pojedinih kolega zastupnika, konkretnije kolegice Mrak-Taritaš, da se za vrijeme hrvatskog presjedanja Vijećem EU ukine potrošnja plastičnih čaša, žlica i sličnih predmeta jednokratne plastike rečeno je da postoje okvirni sporazumi s dobavljačima, te da takvo nešto nije moguće. Inicijativa da se na razini HS ukine potrošnja plastičnih predmeta za jednokratnu upotrebu, a kako bi se uistinu provodio Nacionalni akcijski plan za zelenu javnu nabavu za razdoblje od 2015. do 2017.g. s pogledom na 2020.g., a koji je donijela Vlada RH također je bila samo deklaratorna i nikad nije zaživjela. Osim odnosa prema plastici cijeli sustav gospodarenja otpadom koji itekako pridonosi i utječe na klimu, ne funkcionira. Nemamo izrađene centre, imamo naloge za zatvaranje odlagališta, otpada, bez jasnih uputa gdje sa tim otpadom, ne postoji izgrađeni sustav kompostana, odvojeno prikupljanje biootpada itd. Već 5.g., 5.g. nisu raspisani natječaji odnosno javni pozivi za energetsku obnovu obiteljskih kuća, već je taj novac umjesto toga stoji na računu Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost koji se u isto vrijeme hvali štedljivošću umjesto da taj novac vraća u projekte energetske obnove zbog čega je i osnovan. Sad kad je natječaj raspisan odnosno u pripremi i kad krenu prijave na taj natječaj umjesto da se svake godine obnovilo otprilike 2000 obiteljskih kuća kao što je predviđeno programskim dokumentima, mi ćemo imati pritisak zapravo u jednoj godini, ogroman pritisak zahtjeva, gdje će jedino što će se dogoditi da hrvatski proizvođači materijala koji inače mogu participirat u tim radovima, neće moći tome odgovoriti i dogodit će se to da Vlada upumpava novac u gospodarstvo i da zapravo potiče uvoz i to skupe robe. Dakle, doći će do distorzije tržišta i zapravo vrlo male apsorpcije ovoga, tih sredstava u kratkom roku. U konačnosti, Hrvatska je nedavno dobila i opomenu Europske komisije zbog neispunjavanja obveze izvješćivanja o napretku u ostvarivanju nacionalnih ciljeva, povećanje energetske učinkovitosti. Te premda je Ministarstvo zaštite okoliša i energetske učinkovitosti nedavno objasnilo da će uskoro izaći s podacima za 2018. godinu tih podataka još nema i izvjesno je da oni ne idu u prilog zagovaranju tzv. nisko ugljičnog razvoja. Iz sveg ovog je jasno da je ova strategija vrlo izvjesno samo lijepo sročen dokument, da Vlada za sada nije pokazala nikakvu stvarnu posvećenost ciljevima nisko ugljičnog razvoja pa time i smanjenju, a ne samo prilagodbi klimatskim promjenama te da bi bilo za očekivati, ako je to Vladi uistinu bitno da strategiju u saboru brani ministar, a ne državni tajnik u svo moguće dužno poštovanje i na njegov rad i angažman. Hvala vam lijepo.
Idemo dalje s raspravama. Sada je na redu Klub zastupnika SDSS-a, poštovani kolega Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva zaštite okoliša, kolegice i kolege, Klub zastupnika SDSS-a sa velik interesom primio i upoznao se sa Prijedlogom Strategije prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. godine sa pogledom na 2070. godinu, zato što je to jedna od vitalnih pitanja za našu zemlju, za nama susjedne zemlje i za cijeli svijet. Kažem za našu zemlju i nama susjedne zemlje mislim na zemlje južne Europe i Mediterana koje spadaju u područje koje je posebno pogođeno procesom klimatskih promjena odnosno posebno pogođeno rizikom, povećanjem rizika globalnoga zagrijavanja. Iz tog razloga je od vitalne važnosti da RH i njezina Vlada budu među najistaknutijim akterima koji će dogovarati mjere kojima će se zaustavljati, smanjivati proces globalnoga zagrijavanja odnosno ukupne klimatske promjene koje doprinose ne samo globalnom zagrijavanju nego i svim promjenama koje prate klimatske promjene u našem eko sustavu i u posljedicama koje to izaziva za svjetsku populaciju odnosno za ljudski rod. Smanjivanje temperature na manje od 2 stupnja C od predindustrijskoga doba, dakle smanjivanje globalnoga rasta temperature na manje od 2% jedan od ciljeva koje su UN zadale kao strateški globalni cilj je nešto što o čemu trebamo imati svijest svi. Dakle, mi kao mala zemlja, ali i svaki naš građanin, svaki naš sugrađan, svaki čovjek koji živi na ovom planetu. Jer ono što smo mogli čuti još prije 10 godina od predstavnika UN-a i njihovih agencija za klimatske promjene bilo je šokantno, drastično, mnogo šokantnije i drastičnije nego što smo u javnosti mogli čuti. Iz tog razloga iznimno je dobro da budemo svjesni i da se pridružimo europskim nastojanjima koja nažalost nisu uvijek praćena na svjetskoj razini tom vrstom nastojanja, kasnije ću nešto reći zbog čega i kako dolazi do toga, da se priključimo zbog toga da bi se ograničio ovaj opasan trend koji osjećaju ljudi na različitim dijelovima ove planete, a koji mogu dovesti prema procjenama UN-a do pomjeranja populacija koje će biti mnogo šokantnije od ovoga što vidimo danas uzrokovano ratovima ili uzrokovano različitim ekonomskim ili političkim krizama u svijetu kao što je ova kriza u Siriji i Libiji koja zapljuskuje obale, granice europskog kontinenta i području Europe i EU napose. Dakle, procjene su da bi oko 2 stotine, 2 milijuna ljudi moglo biti pomaknuto iz svojih staništa zbog suša zbog drastičnih klimatskih promjena. Upravljanje tim procesom je veliki izazov pred svjetskom politikom i svjetskom populacijom. I mi pozdravljamo bez obzira na nedostatke koji se mogu primijetiti, na koje upozoravaju neki naši kolege kad je po srijedi ova strategija ali ono što ne smije ispustiti iz uma kad je posrijedi naša lokalna situacija jeste da Hrvatskoj ne prijeti zagađenje od industrije jer je nemamo već nekoliko decenija, Hrvatskoj ne prijeti niti zagađenje od poljoprivrede jer ni nju nemamo odnosno ono što imamo nije takvo da drastično ugrožava ili može ugrožavati klimatske promjene kao što recimo mogu velike poljoprivrede sa velikim uzgojem stoke poput Brazila ili poput Argentine. I kad već spominjemo Brazil nije baš da je tako drastično kao u Brazilu da siječemo šume kao što se sijeku ili pale u Braziliji, Amazonske šume ali bogami uništavamo svoje šume i ne činimo ništa da ih obnavljamo i da ih iznova sadimo. Ima kolega koji se i danas rugaju bivšem poretku, ali tada su se šume obnavljale i akcije organizirale da bi se to činilo. Ja ne znam tko to danas radi i ako radi koliko se radi, možda krivo govorim i onima koji to rade spreman sam se ispričati s ovog mjesta, ali ono što vidimo jeste da sječa šuma i uništavanje pluća zbog divlje prerađivačke industrije u šumarstvu zapravo uzima maha i da to predstavlja jednu od ozbiljnih prijetnji, ekoloških prijetnji ekološkom sustavu, ekološkim potencijalima, a i potencijalima u ekonomskom smislu te riječi jer ako će se ovako to činit na divlje, kao što se čini, za jeftine pare i bez ikakve kontrole, to je uništavanje društvenoga blaga. Ovdje su neki kolege govorili o tome kako bi trebalo prestati prodavati zemlju strancima. Možemo razmišljati i o tome u mjeri u kojoj je to kao članici EU-e dopušteno. Ali, nije li vrijeme da zapravo počnemo svi tako glasno govoriti o tome da se po području Banije, Korduna, zapadne Slavonije prestanu uništavati šume samo zato što tamo više nema ljudi koji su ih čuvali kao što su ih čuvali to jučer. Neka ih čuva država. Neka ih čuva općina. Čuvajmo ih svi. ono što predstavlja kod nas, po mojem skromnom mišljenju, opasnost, osim ovoga, uništavanja šuma, jeste zapravo, jesu plinovi koji su rezultat povećanog broja prijevoznih sredstava u RH na fosilna goriva, na benzin i na naftu. To je, kad je posrijedi Hrvatska i kad su posrijedi njezini gradovi, u velikoj mjeri problem, mnogo veći nego li sistem grijanja sa klasičnim načinima, kao što to primjećujemo u drugim gradovima, kao što je Sarajevo, kao što je Beograd, je li? Ali, to predstavlja ozbiljan izvor zagađenja u našim lokalnim prilikama. Divlja urbanizacija, nekontrolirana urbanizacija, posebno na obali, a obala je već sama po sebi izvrgnuta globalnim rizicima i globalnim procesima. U velikim gradovima, kao što je Zagreb, također. O tim stvarima mi se čini da je iznimno važno i neophodno da se govori u našem, domaćem i lokalnom kontekstu. Još dvije stvari želim reći. Prvo ću jednu stvar. Korištenje sredstava iz europske omotnice za prošlo financijsko razdoblje je u ovom području bilo skromno. Ovo nije kritika. Ovo je naprosto stvar da budemo svjesni gdje smo. I ova strategija će imati smisla samo ako bude praćena strategijom još većega porasta, ne samo ugovorenih projekata, nego realiziranih projekata u sferi zaštite okoliša. Ima potrebe, ima mogućnosti i ima sredstava. Ovdje je kolega Zmajlović govorio o deponijama, govorio o nesređenim mjestima za skladištenje otpada ili onima koji su čak pod kontrolom, ali u ljetnim mjesecima naprosto postaju izvorište ozbiljnoga zagađenja, ne samo u pogledu mirisa, nego u pogledu kemijskih i drugih sastojaka koji luče odande i predstavljaju ozbiljnu prijetnju za zdravlje i tjeraju ljude koji žive od turizma ili od neke druge vrste aktivnosti povezane s njom. Iz tog razloga to bi trebala biti također, jedna od mjera, kad je posrijedi ova Strategija. Naša sposobnost da u globalnom procesu participiramo tako da koristimo sredstva koja će, ne samo EU, nego po svojoj prilici i svijet, morati staviti na raspolaganje da bi se zaustavio proces porasta klimatskih promjena i ukupan negativan ... [[Govornik se ne razumije.]] Treću stvar koju želim reći. Mi se ovdje nerijetko tučemo jesmo li desni, jesmo li lijevi, jesmo li HDZ, jesmo li SDP, jesmo li SDSS ili smo neka 4. stranka, a zapravo, ne viđamo i ne uviđamo koji su to razlozi koji su doprinijeli ovome. Naši sitni mali nacionalizmi u usporedbi sa globalnim kapitalističkim divljanjem, s jedne strane enormnim bogaćenjem i porastom multimilijardera u svijetu koje smo mogli pročitati da je u posljednje vrijeme porastao broj za 2 stotine. A s druge strane, utrka se nastavlja. Bez obzira na to što to znači za naš eko sistem. Bez obzira koliko to znači za naši eko sferu. Bez obzira što to znači za klimatske promjene. Ako će Kina, onda će i Amerika, ako će Amerika, onda će Kina. Ako će Indija, onda će i netko drugi. Prema tome, dok se taj poredak ne počne ozbiljno dovoditi pitanje kao poredak koji uništava eko sistem naše planete, našeg eko sustava, a govorim o ekstremnom kapitalističkom poretku koji je na djelu zadnjih 30, 40 godina koji gleda isključiv profit kojega se, s jedne strane uništava ekološki sustav, a s druge strane se siromaši ljude i porast siromaštva je jednako važan kao i poremećaji u eko sferi. Uzročnik im je isti. Nekontrolirani divlji kapitalizam koji ne pita za cijenu bogaćenja i rasta u profitu. Ne rasta u društvenom progresu, nego rasta u profitu. I zadnju stvar koju želim reći, da ne bi sve bilo samo crno. Nama je doista potreban globalni upravljački mehanizam za ovu krizu. A to znači da globalne institucije moraju jačati i da mi kao članica EU-e i EU moramo jačati globalne institucije kao što su UN. Nasuprot onima koji ga žele oslabiti. Nasuprot onima koji žene da ti globalni mehanizmi na globalnom planu budu što je mogu slabiji, kao što žele da i države, poput naših budu slabije unutar sebe jer o tome će ovisiti hoće li strategije poput ove, hoće li Strategija UN-a, hoće li potpis u Parizu koji je teškom mukom postignut, prije nekoliko godina, donijeti rezultate ili neće donijeti rezultate. Zato mi se čini da naša diplomacija, naša Vlada, svi mi ovdje, posebno oni koji imaju osjetljivost za ovakvu tematiku i ovu svijest trebamo zagovarati tu vrstu globalnoga poretka koji će biti osposobljen da upravlja ovakvim krizama jer ovakve krize mogu svijet dovesti do vrata sukoba, ne više samo regionalnih, ne više globalnih, nego sukoba koji mogu biti mnogo gori od onih za koje smo mislili da su bili najgori, kao što je bio Prvi i Drugi svjetski rat u našoj ljudskoj povijesti na tlu Europe. Klub zastupnika SDSS-a će podržati ovu strategiju uz ove napomene koje smo imali potrebu za istaći, posebno kad je posredi naša zemlja, a to znači posvetiti se ozbiljnoj održivoj poljoprivredi, posvetiti se novim industrijama koje neće zagađivati, posvetiti se tome da kontrola uvoza automobila gdje vrlo često naši ljudi zbog manjka sredstava uvoze polovne automobile, vrlo često proces urbanizacije teče tako da se ne vodi računa uopće o tome što to znači za ekološki sustav i istovremeno gospodarenjem zelenim bogatstvom ove zemlje mora biti odgovorno i pod kontrolom i restriktivno tamo gdje god je to potrebno. Hvala vam.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj nezavisne liste mladih u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Ante Pranić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege. Mi kao klub nezavisne liste mladih će podržati navedenu strategiju koja je predmet današnje rasprave, ali ćemo isto tako ukazati da mnoge druge strategije su se donosile u ovom visokom domu, od Strategije razvoja javne uprave, od raznih energetskih strategija koje kasnije nisu bile implementirane. Mi se prije svega trebamo svi ponaosobno zapitati kako se prema okolišu odnosimo i što ostavljamo za buduće generacije? Znamo da povećanje koncentracije stakleničkih plinova je za 40% više, veće u odnosu na naprijed industrijsko razdoblje, znamo da je porast prosječne globalne temperature za 1 stupanj Celzijusa, a isto tako znamo da u određenim istraživanjima da bi globalni rast temperature za 2 stupnja Celzijusa globalno iznosilo 69 bilijuna dolara godišnje, 69 bilijuna dolara godišnje. I kad pričamo o klimatskim promjenama moramo krenuti prije svega od sebe samih. Ja sam čelnik jedinice isto lokalne samouprave gdje smo zabranili korištenje plastičnih ambalaža u svakodnevnoj, svakodnevnom radu, gdje smo predstavili koncept Solar City kompletne vodooprskbe na solarni pogon, gdje sufinanciramo iz vlastitih sredstava glavne projekte za uvođenje fotonaponskih panela na obiteljske kuće. Kako se mi odnosimo prema okolišu, prema obalnom pojasu? Pogledajte primjere prostornih planova grada Makarske i grada Opatije, pogledajte primjer betonizacije obale. Znači, mi nikako da shvatim gdje se nalazimo i da netko treba reći dosta ako želimo razvijati neke održive sustave. Pogledajte gdje se nalazimo po postocima i po sustavima zbrinjavanja otpada? Nalazimo se na europskom dnu, pred nama su novi izazovi nad koje ne možemo odgovarat, odgovoriti, a uredno će to građani plaćati putem penala. Gdje se nalazimo po pitanju fosilnih goriva? Mi ovdje govorimo o energetskoj tranziciji, govorimo o borbi za smanjenje klimatskih promjena u obnovljivim izvorima energije, a istodobno u prostornim planovima jedinica regionalne samouprave područne, županija, konkretno moje Splitsko-dalmatinske županije se nalazi prostorni plan gdje u prijedlogu se ubaciva novih 11 polja za eksploataciju Jadrana, zemnog plina i nafte. Iman osjećaj da mi ovdje u visokom domu pričamo o strateškom dokumentu, pretpostavljam da je, da se vodimo stavovima drugih europskih zemalja, a da u suštini u svakodnevnom životu radimo sve kontra, sve suprotno. Naglasio sam primjer betonizacija obala, donošenje prostornih planova, urbanističkih planova gdje se zadnje zelene površine u određenim općinama i određenim gradovima nestaju zbog građevinskih mafija, naglasio sam primjer gdje regionalne samouprave, županije, u svojim prostornim planovima, a kažu naman na županijskim razinama da su to zahtjevi s većih razina, daju prijedloge prostornih planova u kojima se nalazi daljnje eksploatacije u smislu fosilnih goriva. Ja neću puno pričati o klimatskim promjenama, dovoljan riječ o tome su dali 500 znanstvenika jednim apelom koji su uputili prema Vladi, Ministarstvu zaštite okoliša i HS, koliko trenutno Vlada brine o tome govori jedan podatak koji je predstavljen u javnost ako je on istinit da u roku 30 dana nitko nije mogao primit predstavnike 500 znanstvenika koji adekvatno rade, rade životno na tim temama, na toj problematici. Ja ću samo iskoristiti ovu raspravu da pročitan 11 zahtjeva koji su uputili grupacija od 500 znanstvenika, a na vama je gospodo iz ministarstva i Vlade da ih konačno primite, da konačno s ljudima porazgovarate. Hitno proglašavanje klimatskog izvanrednog stanja na razini RH po uzoru na već donesene i slične odluke na razini EU, kao i niza drugih država. Drugo, uključivanje znanstvenika svih profila i disciplina koji obavljaju recezirana znanstvena istraživanja o klimatskim promjenama i njihovim implementacijama u procesu donošenja politike vezane za klimatsku krizu. Treće, razvoj i implementaciju politika usmjerenih k izgradnji socioekonomskih modela održivih u odnosu na postojeći. Četvrto, rad na sustavnom i aktivnom podizanju svijesti opće javnosti na svim razinama o klimatskoj krizi o svoj njenoj kompleksnosti što uključuje i razvoj ambicioznih obrazovnih tema iz područja održivog razvoja implementiranih u školske kurikulume. Ja ću ostaviti se samo novoj jednoj tezi 4 točki školski kurikulum, mi smo uredno ovdje imali godinu dana u javnosti razne sukobe s raznih strana vezano za školske kurikulume da li je itko spomenuo ovu tezu implementiranja potrebe o klimatskim krizama u školske kurikulume, nije, ili se ja bar ne sjećam. Peto, hitnu implementaciju programa sustava tranzicije prema održivoj energetici s konačnim ciljem potpunog obustavljanja projekta eksploatacije fosilnih goriva što uključuje i potrebe prekvalifikacije radnika. Prepoznavanje i poticanje niskougljičnih zanimanja i životnih stilova te prateće infrastrukture. Prepoznavanje osobito ranjivih skupina u društvu te rad na minimaliziranju njihove ranjivosti kao i već pretrpljenih šteta. Poticanje lokalne proizvodnje, distribucije i trgovine koja ne uključuje transport lokalno dostupnih dobara iz udaljenih zemalja. Poticanje održivih niskougljičnih transportnih rješenja uključujući i razvoj prateće infrastrukture. Interpretaciju održivih tehnoloških rješenja u svim aspektima života na temelju analiza životnih ciklusa. Intenzivnu potporu ambicioznom znanstvenom istraživanju usmjereni prema odgovorima na klimatsku krizu. Ovo je 11 apel, 11 točaka koje se nalaze u apelu 500 znanstvenika koji je upućen prema Vladi, resornom ministarstvu i saboru. Ponovo kažem u javnom prostoru, u određenim glasilima stoji da nitko od strane sabora, od strane Vlade, mjerodavnog ministarstva nije primio te znanstvenike. Sad klimate glavom da je, zahvaljujem se, vrijeme je da konačno ti znanstvenici i u javnom prostoru dobiju prostor razgovora o ovoj temi, a da mi političari poslušamo i zapitamo se kakvu klimu, kakav okoliš ostavljamo budućim generacijama. Hvala.
Hvala slijedeći Klub zastupnika je onaj HSU-a, SNAGE i nezavisnih zastupnika i Nove politike u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege dakle da još jednom naglasimo naziv ovog dokumenta dakle radi se o Strategiji prilagodbe klimatskim promjenama. Zašto je, zašto se ovdje radi o strategiji prilagodbe klimatskim promjenama, a ne strategiji utjecaja na klimatske promjene ili borbe protiv utjecaja za povećanje klimatskih promjena i u samom dokumentu je to većim dijelom objašnjeno da se ovdje radi o jednom sektorskom, horizontalnoj strategiji sa širokim sektorskim pristupom, a da su donesene pojedine strategije iz pojedinih područja sektora koje se bave samim utjecajem na klimatske promjene. To je jedan od ajmo reći ovako logičkih razloga zašto se ovo zove strategija prilagodbe klimatskim promjenama, ali drugi bitniji razlog zašto je tomu tako je jednostavno činjenica da je RH mala zemlja i da nažalost vrlo malo može utjecati na klimatske promjene, a s druge strane te klimatske promjene na nju mogu imati već veliki utjecaj s obzirom na njen geostrateški položaj u odnosu na poljoprivredno zemljište i u odnosu na turizam kao veliku ili važnu granu gospodarskog razvoja RH. Ako promatramo čitav svijet i zemlje koje su najveći zagađivači, najveći uzročnici klimatskih promjena onda je to prije svega Kina kao vodeća zemlja, tu je prije svega glavni uzrok energija, energija koja je bila potrebna tako brzo rastućem gospodarstvu. Pa onda i mnoge zemlje, nije čudo da su mnoge zemlje u Kinu krenule …/nerazumljivo/… svoje proizvodne pogone jer su bili sami zakonski okviri puno blaži, dakle nije bilo problem dobivati energiju iz fosilnih goriva, dakle prvenstveno iz ugljena jer kad se razvija tako brzo ekonomija onda se ne pita odakle energija, energija je jednostavno potrebna da bi to pratila. Nešto je onda naravno tu i industrija, tehnologija koje su bile njima prihvatljive opet zbog ekonomskih razloga o tome je kolega Pupovac govorio, zapravo pa mogli bi uvjetno reći pohlepi pojedinih ljudi kako doći do što veće zarade i naravno na trećem mjestu je poljoprivreda u Kini koja je zapravo u tim okvirima manji zagađivač. SAD energija na prvom mjestu i poljoprivreda. EU na trećem mjestu stoji svih 28 za sada, naravno Velika Britanija izašla, ali u vrijeme kad se to mjerilo isto energija od poljoprivrede. Indija, svagdje zapravo se pojavljuje i energija i poljoprivreda, Indija, Rusija, Japan. U Japanu najviše energija, ali onda dolazimo do Brazila gdje je poljoprivreda zapravo sa polovicom misije stakleničkih plinova sudjeluje u zagađivanju, globalnom zagađivanju. Ono što još valja napomenuti da recimo Australija sudjeluje sa 1% u globalnom onečišćenju iako ima samo 23 miliona i najveći uzročnik je poljoprivreda i naravno još treba SAD navesti da oni imaju najveću stopu stakleničkih plinova u odnosu po stanovniku. 8 puta veću od recimo Indije koja ima 1,3 milijarde stanovnika. Zašto je ovo sve bitno i zašto ovo valja spomenuti? Pa upravo iz tog konteksta da RH uza sve napore, a kolega Pupovac je malo ironizirao pa je rekao mi niti nemamo više industriju koja bi zagađivala, RH uz sve napore ne može puno utjecati na smanjenju emisija stakleničkih plinova i zapravo na ukupnom zagađenju eko sustava u čitavom svijetu. Dakle, RH je tu sa svojom veličinom limitirana, ali ono što je, što je na što upozorava strategija da će te klimatske promjene utjecati na RH. U Republici Hrvatskoj je najveći zagađivač promet i u tom dijelu možemo reći da je već sve veći problem kad govorimo o siromaštvu, sve stariji vozni park u Republici Hrvatskoj, zbog toga što jednostavno građani ne mogu kupovati novije, novije, nove automobile. A ovu Strategiju bi ja sad, iako je, iako je, naravno možde se nismo niti razumjeli, državni tajnik gospodin Horvat je na moju repliku odgovorio da nije novac najbitniji, važno je gdje ga koristimo, ali ipak bi ovu Strategiju mogao ja nazvati ovako 12-5-5, 12 i po milijardi za poljoprivredu, 5 milijardi, nešto više od 5 milijardi za vodne resurse, i 5,5 milijardi u šumarstvo. To su najveća okosnica ovoga, ovog strategijskog dokumenta. Poljoprivreda je sigurno izrazito izložena klimatskim promjenama ako promatramo sušna razdoblja, u poljoprivredi ako promatramo, nešto je u uvodu i sam državni tajnik naglasio vegetacijska razdoblja, promjene zapravo u poljoprivrednoj proizvodnji, sve ono što prati, pa i dio sad poljoprivredne proizvodnje koji odlazi na energetiku, na, dakle na bioenergane, tako zvana silaža, sve to utječe na poljoprivredu u budućnosti na koji način planiramo zapravo poljoprivredu, osigurati da bude održiva, a s druge strane da bude konkurentna, jer ovo s konkurentnošću zapravo najveća, najveći izazov i zbog toga ovih 12 i po milijardi kad se promatra u ovom razdoblju od 20 godina, izgleda kao velik novac, međutim to nikako nije velik novac, jer ovdje u objašnjenju Strategije piše da je koliko je samo otišlo na štete u poljoprivredi, to nije zanemariv iznos, čak se spominje da je to polovica ovih tako zvanih direktnih plaćanja ili poticaja koje je isplaćeno istovremeno. Dakle, taj novac nipošto nije uludo, neće biti uludo utrošen novac, 12 i po milijardi kuna, a neobično je važan da bi poljoprivreda ostala održiva i konkurentna. Jednaka je stvar sa šumarstvom, u Hrvatskoj se vode velike rasprave oko toga sijeku li se šume pretjerano, ljudi vide, pazite vide ljudi, i pitaju, s pravom pitaju, Hrvatske šume umiruju javnost i govore kako je riječ o redovnoj, o redovnoj sječi, kako je zapravo riječ o održavanju šuma i da se vrši konstantno pošumljavanje, al' međutim ljudi primjećuju da stalno kamioni prolaze, da se sječa vrši. Mislim da je, Hrvatske šume da su krenule u zadnje vrijeme malo aktivnije sa informacijama koje daju prema građanstvu, vidim to i kroz nekakve spotove, i kroz internetske objave, ali mislim da bi toga trebalo više, više te komunikacije da bi ljudi znali, a tu uglavnom se radi i o većem dijelu privatnih šuma koje se vraćaju posjednicima, pa onda kažu iz Hrvatskih šuma da uglavnom te, ti problemi nastupe zbog toga što se privatne šume u većoj mjeri sijeku nego što to rade Hrvatske šume koje gospodare šumama u vlasništvu Republike Hrvatske. Dakle, vodno gospodarstvo, šumarstvo i poljoprivreda, to su tri ključna segmenta kojima treba odgovoriti na ove izazove. Što se tiče turizma, mislim da je tu olakotna okolnost što topliji dani, će zapravo na neki način i pogoduju turizmu. Ono što sa strane energetike nije dobro da se u te tople dane sve više energije troši na rashlađivanje prostora, ali tu bi trebalo svakako onda više, više pažnje ili smjera otvoriti prema solarnom, solarnim, solarnoj energiji. Dakle, ova Strategija, kao i sve Strategije je dobar dokument koji, ali koji je tek polazišna osnova za poduzimanje mjera, jer vidimo da u Strategiji se govori u pravilu da su, da se radi o nestrukturnim mjerama, dakle većina tih mjera nisu strukturne, dakle ne govori se ovdje ili u manjoj mjeri se govori o tome koliko poljoprivrednih površina treba navodniti, na koji način to navodnjavanje treba izvršiti, kako treba riješiti naše vodotokove, je li pametno da iz Drave tjeramo pumpama vodu za navodnjavanje prema Papuku ili bi bilo logičnije da od Papuka spuštamo vodu iz ... [[Govornik se ne razumije.]] prema, prema Dravi preko poljoprivrednih površina. To su sva pitanja na koja će se trebati odgovoriti, a ova Strategija može služiti kao podloga. Najopasnije će biti ako ova Strategija završi poput mnogih u ladici da bude jedan dokument koji smo napravili, koji smo solidno napravili, a prema njemu se u konačnici onda ne postupa. Na kraju mogu zaključiti da ovu Strategiju treba podržati, ali ju svakako treba pretočiti u praksu. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika biti će onaj HSS-a i Demokrata, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Prijedlog Strategije je u ovom trenutku pred nama i Klub Hrvatske seljačke stranke i Demokrata će prihvatiti ovakav prijedlog Strategije, jer smatramo da strategija koju donesemo je bolja nego nikakva koju do sada nismo napravili. Što se tiče same Strategije, znači forme i sadržaja, struka je odradila svoj posao i ja ne sumnjam u naše stručnjake, i u našu znanost, iako nam mnogi nažalost odlaze iz Hrvatske zbog toga što imaju loše uvjete za rad ovdje i negdje u Europi ili Americi daju izvrsne rezultate, kada bismo ih zadržali mogli bi doprinijeti još više rješavanju problema koje u Hrvatskoj imamo. No kao i svaka Strategija, i ovoj Strategiji prijeti opasnost da ona završi u ladicama i da naša politika uopće ne valorizira ono što su stručnjaci napisali u ovoj Strategiji i što su nam željeli poručiti Strategijom u kojem smjeru bi Republika Hrvatska trebala ić' po pitanju klimatskih promjena. Nažalost, mi nemamo političku odluku u kojem smjeru idemo, što trebamo planirati i što ćemo mi poručiti struci u kojem smjeru da idemo da ona to na taj način napravi, već mi ovu strategiju radimo upravo zato što se strategije rade oko nas, što postoji Green Deal u Europi o kojem se priča i sada što ćemo da ne zaostajemo mi idemo napravit jednu strategiju koju politika opet vjerojatno neće niti pročitati, a kamoli vrednovati. Nažalost, politika je ta koja u RH odlučuje sve. Politika najčešće ne priznaje struku, politika najčešće ne priznaje egzaktne podatke koje struka iznosi, politika je ta koja se bavi u RH isključivo vlastitim interesima i jednostavno u ovom trenutku ju i ne zanima što se to dešava s klimatskim promjenama u RH tj. u svijetu. Mi danas siječemo šume u RH više nego ikada, svjedočimo nestajanju cijelih šuma, a jako dobro znamo tj. izgleda da politika ne zna, a struka zna, što šume znače za eko sustav određenog kraja, određene države, što šume znače za planetu zemlju. Mi te šume siječemo samo da bismo ostvarili prihode, čak ne ni one legalne prihode nego one ilegalne, pa onda otimamo poljoprivredno zemljište kako bismo povećali šumsko gospodarsku osnovu, kako bismo dobili osnovu, kako bi Hrvatske šume dobile osnovu da što više toga sječu. Što se dešava sa tom masom, evo na društvenim mrežama imate jedan primjer kamiona koji se je prevrnuo, koji bi trebao voziti sječku, a u biti je vozio sakrivene trupce bez markice. Znači, mafija radi svoj posao, dal je to formalna ili neformalna, kako god da je, radi vlastitih interesa uništavamo resurs koji smanjuje utjecaj klimatskih promjena. Poljoprivreda je jedan od sektora koji će najviše trpiti klimatske promjene koje su evidentne, poljoprivreda trpi to već i danas, ali nažalost i da nema tih klimatskih promjena mi nismo znali organizirati poljoprivrednu proizvodnju, pa tako smo u svim sektorima propali, ne proizvodimo ni 40% hrvatskih potreba za hranom što se tiče poljoprivrede iako imamo vrlo dobre resurse. Skoro sve županije su napravile planove navodnjavanja, na jednom takvom sam i sam izrađivao dok sam bio pročelnik za poljoprivredu u županiji gdje smo napravili i u prostornim planovima mjesta za mikro akumulacije na bujičnim potocima, a bujični potoci će dolazit sve više do izražaja upravo tijekom ovih klimatskih promjena koje su sve izraženije. Međutim, do dan danas se ništa nije pokrenulo po tom pitanju. Mi ni dan danas ne radimo na navodnjavanju, na širenju mreže navodnjavanja, ja to mogu reći kao poljoprivredni proizvođač jer meni nije problem razviti sustav navodnjavanja, nego mi je problem vodozahvat, a taj vodozahvat nismo riješili iako imamo jako puno vode koja protječe kroz nas i odlazi negdje drugdje. Promjene koje će se dešavati će RH svrstati u zemlje koje će biti sve više i više ovisne o uvoznoj hrani, sve više ovisni o nekvalitetnoj hrani, a sve više naših poljoprivrednika će jednostavno napustiti svoja imanja i otići živjeti negdje drugdje jer nažalost na kvalitetnoj zemlji biti gladan nitko ne želi. Kako i sam imam i dio plasteničke proizvodnje, danas vam nitko ne želi osigurati plastenik od osiguravateljskih kuća, hoće od požara, ali ne od vjetra i od oluje. Pa kad ulazite u takvu proizvodnju sa ovim rizicima koji su danas sve veći jednostavno shvatite da je bolje da se s tim poslom ne bavite. Svjesni smo poplava koje nam se dešavaju zadnjih godina upravo radi ekstremnih vremenskih prilika, radi velike količine padavina u kratkome roku. Svjedočimo sustavu za obranu poplava koje smo krivo planirali jer smo s nasipima stisnuli rijeke, nismo dozvolili da se voda širi i sada kada nam u kratkom vremenu dođe velika količina voda jednostavno naši nasipi ili nisu dovoljni ili ne mogu odoljeti tolikom pritisku. Ono što će se tijekom ovih klimatskih promjena dešavati sa zdravljem ljudi bit će veliki pritisak na hrvatski zdravstveni sustav koji je i tako danas u kolapsu. Svakog dana svjedočimo problemima kada odemo zatražiti nekakvu zdravstvenu pomoć, o nedostatku liječnika, o naručivanju, pa dođete taj dan, pa liječnika nema jer su morali otić negdje drugdje, a klimatske promjene su daleko brže nego što je to prilagodba ljudskog organizma na te promjene. Stanovništvo će se teško prilagođavati, a samim time i ljudi u kasnijim godinama, a koji će još uvijek morati raditi na svojim radnim mjestima, sve teže će se nositi sa radnim zadacima koji će bit postavljeni pred njih zbog ekstremnih klimatskih promjena, ali i zbog ekstremnih klimatskih uvjeta u kojima će oni raditi. Nažalost Hrvatska vrlo malo doprinosi globalnom zatopljenju i globalnim klimatskim promjenama, ali svejedno te promjene osjeća kao da doprinosi kao i ostali drugi tj. oni najveći zagađivači. No to ne znači da taj utjecaj ne možemo još smanjiti, kako osobno odricanjem nekih sitnica kojih se možemo odreći koji puta da ne upalimo auto, da ne koristimo vrećice, da ne trošimo vodu, postoji milion sitnica koje neće utjecati na naš životni standard, a mogu pripomoći smanjenju ovih promjena. Tako i kao država možemo doprinijeti politikama koje ćemo donijeti koje bi trebali i ovdje u ovom visokom domu, no međutim mi ih ne donosim jer mislimo da se to sve dešava negdje drugdje u nekim drugim dijelovima svijeta i da mi smo izdvojeni od toga, da se to nas ne tiče. No tiče nas se itekako i stoga ja kao vrijednost ovog prijedloga strategije najveću vrijednost vidim u podacima koji su navedeni u strategiji koje je struka iznjedrila, a koristi će se ubuduće u stručnim krugovima kao nekakvi temeljni podaci za daljnja planiranja, rasprave ili sve ono što se tiče klimatskih promjena. Svakako je dobro da smo počeli govoriti o tome, mislim da govorimo premalo, da bojažljivo govorimo o tome, da trebamo se više zauzeti za to jer tiče se svih nas. Što ćemo više kasniti, a već kasnimo prilagodbama neizbježnih klimatskih promjena to će nas prilagodbe više koštati, a gubici koje ćemo trpiti bit će svakoga dana sve veći i veći i nažalost mislim da ova strategija neće dovoljno potaknuti one koji odlučuju na koji način ju treba primijeniti i da li ju uopće treba primijeniti. Ona je donesena, koristit će se kao šminka eto i Hrvatska je donijela strategiju, a struku će se vrlo brzo zaboraviti nakon što se jedan petak to i izglasa ovdje u Hrvatskom saboru. Hvala.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će raspravljati poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi tajniče sa svojim suradnicima, Prijedlog Strategije za prilagodbom klimatskih promjena za razdoblje 2040. sa pogledom na 2070. govori da ova Vlada ipak ima viziju to sam rekao i u replici da ste vizionari, međutim činjenica da od te vizije što imamo u realnosti po pitanju klimatskih promjena i što Vlada poduzima, mogli bi sad nabrajati, a ja ću i nabrojiti nekoliko stvari. U biti da ova vizija nema veze sa stvarnošću sa onim što se poduzima za sprječavanje klimatskih ili znači da se ovaj za umanjenje šteta od klimatskih promjena, da u RH o bitnim stvarima koje svi vi napomenuli da se nalaze u ovoj strategiji i koje su napisane u strategiji, jer je činjenica da je Hrvatska poznata po najviše napisanih strategija i najviše novca je utrošeno u strategije da je toliko novca uloženo u očuvanje okoliša i sprječavanje klimatskih i ovaj smanjenje utjecaja klimatskih promjena zasigurno bi sada pričali o puno boljoj poljoprivredi, puno boljoj zaštiti voda, puno boljoj zaštiti okoliša i svega ukupnog po pitanju znači onoga što imamo na području RH, a to je bogatstvo. Klimatske promjene su znači trenutno vidimo da to, cijeli svijet o tome bruju i EU kojom sad Hrvatska predsjeda to je jedna od ključnih stvari, međutim osim vizije koju ste napisali na ovaj papir kad pogledam evo, samo kad pogledamo zaštita voda to sam govorio o tome, pitkih voda, napominje se u strategiji da će biti smanjenje znači vodnih resursa kako na izvorima tako, a poglavito pitke vode i mi kao resurs pitke vode morali bi zaštiti, međutim u RH mi ne štitimo pitke vode, mi centre za gospodarenje otpadom kao npr. u Lećevici radimo na području gdje su upojne jame, dokazano speolozi, gdje je spojeno Jadro, pa imamo danas ovaj problem u Splitu da nemamo vode kod svake kiše da nekoliko dana ljudi moraju doslovno trošit ogroman novac da bi kupilo, organizirati cisterne grad da bi ovaj opskrbili svoje građane vodom i to su štete nemjerljive. Znači ako smo mi sada planiramo centre na gospodarenje otpadom kao što je Marišćina u Lećevici koja je doslovno tu je znači imamo izvore koji spojene ovaj podmorjem, ovaj podvodno su spojene sa, te jame upojne sa Jadrom, sa Žrnovnicom, pa imamo znači to je jedan oblik. Imamo drugi oblik gdje imamo, evo recimo Zrmanja primjer, gdje imamo znači te lokve, di imamo te lagune, gdje se Zrmanja i Krka, gdje se nalaze štetne tekućine ulja, masti koja ulaze direkt u rijeku, pritoka odakle se napaja cijela Šibensko-kninska ili Zadarska županija i doslovno dolazi do Nacionalnoga parka Krka, ali to nije problem očito vladama jer ta voda očito nikog, mislim nacionalni park ulazi, Nacionalni park Krka koji znamo šta znači, znamo šta znači prirodni okoliš rijeke Zrmanje, znamo šta znači ta voda u kojom vi pozivate, pitka voda i mi smo kao klub i tražili, tj. uskoro ćemo to i predat u proceduru i prikupljali smo potpise da voda bude zaštićena tj. da voda je osnovno ljudsko pravo tj. pitka voda, a štetni projekti koji su u povijesti imali velike štete gdje su fondovi za očuvanje okoliša umjesto novac koji je potrošen u stotinama miliona, al stavljen je u nečiji džep, ne znam za vrijeme Mladinea il sve koga ne, umjesto da su ulagali da bi sanirali te lagune da taj mazut u Zrmanji ili lagune kod tvornice TVIK u Kninu apsolutno se ništa ne poduzima idalje ta tekućina gdje su razno razna štetna ulja, ulaze u vode. Znači, mi imamo sad problem šta ne štitimo naše vode. Štetni projekti, evo prije nekoliko dana vidjeli smo da, u kolka je ljudska ruka štete nanosi, da u jamama koje su povezane sa izvorom rijeke Cetine u Podinarju, na Vrdovu i ostalim da vidimo da se ovaj da tu u tim jamama nalazi smeća ono razno raznoga, a imamo i te rudokope stare koji su se eksploatirali, a imamo, al morali su se po zakonu sanirati, onaj ko je izvršio eksploataciju mora je sanirat, međutim, rudokopi nisu sanirani pošto nemamo deponije za građevinski materijal recimo u Splitsko-dalmatinskoj županiji. Danas imamo evo problem, tu sam vidio gradonačelnika Trilja da se na području njegovoga grada tj. sela Košute u kali odlaže materijal iz cijeloga područja Dalmacije koji je štete prije svega mještanima koji se protive, o tome ću i u stanci govoriti, koji moramo sanirati. Također i u mome selu je bio rudokop Slane stine koji je uz pritoke rijeke Cetine, koji je u biti, imali su namjeru 2007. već odlagati otpad industrijski s Dugoga rata, nešto slično kao otpad iz Biljana, morao sam prosvjedovati s ljudima. Na svu sreću uspjeli smo spriječiti taj kriminalni čin odlaganja otpada uz same pritoke rijeka. Imamo te rane koje su uz naše rijeke bisere, naše pitke vode i moramo jednostavno u Ustav donijet ono što je donila Slovenija, a Slovenija je jednostavno rekla da bi sačuvala u ovim klimatskim promjenama, to su, stavili su vode pitke u Ustav i iz toga zakona su, iz Ustavnog zakona … [[Govornik se ne razumije]] su Zakoni o zaštiti krša i zaštiti rijeka od izvora do pritoka i na tome radim, ja ću to predložiti zajedno sa svojim klubom i zastupnicima koji su već i potpisali da se iđe u te ustavne izmjene jel to je ključ opstanka na ovim područjima je jedan značajan resurs, poglavito sad kad se komercijalizira, kad multinacionalne kompanije žele pasku nad vodama. Šta se tiče, znači energetike, spominjali ste energetiku, RH proizvodi od sunca 0,34% energije, sunčeve energije, dok Europa 0, 5%, dok Europa 5% EU, čak više od nas Finska proizvodi koja ima polu noć, polu dan, ne zna se kad je dan, kad je noć, nego naša Dalmacija, a s mikrosolari daju veće učinke nego u Njemačkoj u našoj Zagori, primjera više 40% više energije daje iz ti solara. Znači, imamo mi alternativu prema hidroenergiji koju ste vi spomenuli da će se učinci zbog smanjenja vode biti na hidroenergiju. Ja mislim da ta područja odakle ja dolazim, moja rijeka Cetina daje 40%, rijeka odakle ja dolazim 40% hidroenergije RH, zato nije nan se vraćeno ništa, nemamo apsolutno nikakvih projekata osim šta smo postali eksploatacijsko polje. Imamo primjer Biljana Donjih gdje je otpad odložen uz same izvore, bunare, gdje ljudi, stanovništvo žive na tome području, doduše vrlo malome broju na tome području, a znamo šta su bili, Ravni Kotari su bili jedno idealno podneblje za proizvodnju i voća i povrća, nažalost danas imamo tu i odlagalište industrijskog otpada i RH, čak i Europski sud nakon što je tužila Europska komisija RH, sud, Europski sud je donio i ova rješenje da je to otpad, da se triba ovaj to, da je opasni otpad industrijska troska i da se to, to crno brdo, ako ste išli doli prema Dalmaciji, prema Zadru, Splitu il Šibeniku vidite sa live strane to je katastrofa, ljudi preko unuka se pokušavaju boriti. Za sada je Europski sud donio rješenje da je to, da je RH kriva što je to tu odloženo, a očito će morati i platiti štetu premda se sad nalaze neka rješenja. Što se tiče poljoprivrede, nažalost predviđate smanjenje poljoprivrednih doprinosa od 4, od činim mi se 4 do 8%. Nažalost, hrvatska poljoprivreda je u rasulu, 780 000 četvornih kilometara imamo neobrađenog očuvanog ekološkog poljoprivrednoga zemljišta, o tome sam jučer i dao zakon koji će moći stranci od 1.7. kupiti uz to šta je Vlada zatražila 3.g. moratorij to ništa ne znači jel ako hrvatski građani, fizičke i pravne osobe ne mogu kupiti poljoprivredno zemljište u Mađarskoj, zašto bi mi, ne bi sačuvali svoje zemljište. Ovdje moremo govorit, ovo je široko, mislim ovo je kratko vrime, meni je žao šta je najveće štetočine imaju fondovi, štetu na okoliš čine Fondovi za očuvanje okoliša, Ministarstvo okoliša, imamo i štetne projekte koji su bili gurani na naše najveće bazene pitke vode kao što je teromoelektrana Peruča na jezeru Peruča tj. na slivu rijeke Cetine. Smatram da tribamo zaštititi, poglavito pitke vode, energetiku usmjeriti tamo gdje imamo veći potencijal, to je sunce, nažalost to za sada niste prihvatili, al očekujem da ćemo u budućnosti [[Upadica: Hvala]] to sebi, al da ne bi bilo prekasno. Hvala lijepo.
Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovane zastupnice Anke Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Mene veseli što je u raspravi Strategija prilagodbe klimatskim promjenama. Veseli me iz razloga što mi je uvijek izuzetno, teško mi je gledati bez obzira, ja kao oporbena zastupnica bi onako mogla reć evo vidite niste u stanju ni to napravit, ali jednostavno mislim da nije dobro da je RH bila u društvu još dvije zemlje koje nije imala tu strategiju. Bez te strategije ne možete napraviti nikakav iskorak i ne možete napraviti ništa. Ja pamtim puno stvari, pamtim o tome kako smo se kroz proteklo vrijeme odnosili na sve one štete koje je čovjek napravio u svom okruženju, pa smo prošli različite procese. Prošli smo vraćanje prirodi. Tamo negdje, prošlo stoljeće je bio trend, to se zvalo doprirodno jel nismo nikako drugačije mogli to na hrvatski prevesti pa sam bila u Bavarskoj gdje je Bavarska iza II. Svj. rata kad se Njemačka išla oporavljati je razvila poljoprivredu. Na svim površinama na kojima se mogla dešavati poljoprivreda. I onda su nakon jedno 30-tak godina shvatili da imaju veliki utjecaj i da sve zajedno nije dobro i onda su imali jednu akciju kojom su, odnosno, to je bila, nije bila akcija, bila je politika. Da poljoprivrednici ne obrađuju oranice, a da će od države dobiti naknadu kao da imaju usjev, kao da imaju prihode od usjeva koji su bili i na taj način su se vraćale nekakva, nekakvi onako iz šumice i nekakve sitne bare i onda smo bili tamo i slušali žabe. Jer su oni bili jako sretni jer su im se na te bare vratile žabe, ja sam rekla, pa možda da mi u Hrvatskoj ne radimo više ništa nego da zajedno sa Bavarskom zajedno pa onda u prosjeku mi imamo prirode, oni imaju industriju, ali ne, nije to tako. Onda se sjetite pred par godina, čak i nedavno je bila tema održivog razvoja. Dakle održivi razvoj, nitko nije počeo nikakvu raspravu, nikakvu diskusiju bez održivog razvoja. Sad su klimatske promjene. Klimatske promjene su činjenica. Klima nije statična disciplina. Klimatske promjene su činjenica, čovjek je svojim djelovanjem zaista učinio puno štete i sad i kroz ovu Strategiju i kad gledate neke druge strategije, vi imate 3 stvari koje trebate činiti. Dakle, prva stvar je smanjiti ranjivost i prirode, ali i društva u cjelini i to je velika edukacija koju mi moramo raditi na svim nama. Dakle, moramo govoriti mi, moraju govoriti, ne znam, glumci, moraju govoriti, moramo na televiziji imati uopće da razvijemo svijest. Recimo, kad je riječ o otpadu, djeca u vrtiću imaju najbolje razvijeno to jer djeca već u vrtiću odvajaju otpad i sve ostalo, ali onda se desi da sve to što oni uredno rade, tete stave u isti koš. Dakle, to je nešto što, edukacija je izuzetno bitna da ljudi shvate o čemu govorimo i mala promjena da vi odvajate plastiku, da koristite neke stvari, da, ne znam, stare majice razrežete i koristite u krpe za brisanje prašine. Izgleda glupo, ali je to već jedan ozbiljan pomak napravljeno. Drugo je sposobnost oporavka. Možda nešto i ima sposobnost oporavka i ima sposobnost u nekim drugim elementima i drugim načinima i 3. stvar, mi se moramo vidjeti koji su pozitivni učinci, odnosno prilagoditi novom stanju. Mi ne možemo vratiti na staro i nećemo vratiti na staro, ali se moramo prilagoditi novom stanju. I nije čudo da je ova Strategija do 2040. sa pogledom na 2070., ona se tako mora raditi i za to moramo biti i spremni svi zajedno. Moja omiljena tema je i nešto što mislim da uvijek, nešto što mislim da, ja nisam ona političarka ili saborska zastupnica opće prakse da mislim da se razumijem u sve i vrlo oprezna sam prema nekim stvarima. Ali u prostorno planiranje se razumijem i apsolutno mislim da je to, to je ono za što sam školovana i što sam glavninu svog radnog vijeka i radila. U prostornom planiranju treba doći do promjena. Prostorno planiranje je jedna interdisciplinaran proces u kojem treba zaista koristiti sva iskustva koja imamo. Ne smije sam se uopće više desiti da imamo prostorne planove koji ne vode računa o klimatskim promjenama. To je nedopustivo. U prostornim planovima moramo uvesti dvije nove kategorije koje do sad smo posve zaboravili, a to je zelena infrastruktura i plava infrastruktura. O čemu govorim? Što je zelena infrastruktura? To nisu stupovi pofarbani u zeleno. Zelena infrastruktura, da u prostornim planovima vodimo računa o parkovima, vodimo računa o malim zelenim otocima na kojima su dječja igrališta, vodimo računa da kad se šuma, kad je riječ o nekom naselju ili dijelu kad se šuma svojim obroncima krene puštati u urbano tkivo i da pustimo da ide dalje. Što je to plava infrastruktura? Dakle, ono što smo mi radili u gradovima ili bilo gdje drugdje, bilo koji potok, bilo koji brzac, bilo što, mi smo to ili izbetonirali i napravili od toga kanal pa je onda to postao kanal koji smrdi, a onda bi iza toga i izbetonirali gore pa bi na kraju i posipali. Priroda to vraća. Ja ću vam dati jedan primjer, to smo vjerojatno, većina vas je i zaboravila. U Zagrebu je iza zgrade HEP-a HEP krenuo raditi novu zgradu i ona je bila predviđena prostornim planom, no kad je krenuo kopati, tad je bila zaštita građevinske jame, sva sreća nitko nije stradao, bila je, bile su visoke podzemne vode i to se sve zajedno urušilo i od tog projekta se odustalo. Dakle, u prostornom planu je bila moguća zgrada. Dobivena je lokacijska i građevinska dozvola. Ali, što je priroda napravila? Tamo gdje vi imate visoke podzemne vode, vi ih imate, vi tamo gdje se izbetonirali sve potoke, sve brzace, voda negdje dođe i vrlo je jednostavno. Imate lavor s vodom, kad stavite puno nekakvih kubusa, voda će se dići, to se je desilo. Voda je negdje morala izaći van, izašla je u tu građevinsku jamu i pokazala što o tome misli. Dakle, u sustavu, bez obzira da li je riječ o urbanim prostorima koje, kao što cijelo vrijeme govorimo, imamo 6% građevinskog područja u ovome trenutku, 5,7, 5,8 izgrađenog, ali o tome treba biti vrlo oprezno i pri tom ne treba gledati samo zgrade. Treba gledati i kad gradite ili ceste, kad gradite ili željeznice, vi možete napraviti poremećaj u prirodi i priroda će to vratiti. Priroda će to vratiti svojim klizištima, vratit će na različite stvari. Što želim reći? Želim reći da postoje dvije stvari o kojima moramo voditi računa. Zakone kad donosimo i tu je zadatak Ministarstva zaštite okoliša, dobijete te zakone na suglasnost. Pogledajte one odredbe koje su u suprotnosti s ovom Strategijom, mi danas imamo u zakonima, navela sam Zakon o šumama, imamo u zakonima odredbe koje su sad već u suprotnosti s ovom Strategijom. Dakle, to se može napraviti, za to ne taži ni puno novaca, ni puno angažmana to se može napraviti. I druga stvar, razvijati svijest da su klimatske promjene činjenica, da u prostornim planovima o tome treba voditi računa. Tamo gdje su poplave već godinama nema više građevinskog područja, pustiti da normalno plavi, bolje je da se normalno plavi nego da imate građevinsko područje gdje kontinuirano biti potopljeno, potopljeni objekti odnosno potopljena infrastruktura kojom nećete moći ići. Kad je riječ o razvoju gradova, ja tu ne mogu ne spomenuti GUP Grada Zagreba, ja ne znam uopće koju pristojnu riječ da upotrijebim za to. Klimatske promjene su činjenica. Zagađenje gradova su činjenica. Svi gradovi iz svog centra miču promet da bi zapravo nekako olakšali život. U Gradu Zagrebu centar grada od Jelačić placa su vam dvije tramvajske stanice, to vam je pola km u krug oko centra vam je centar grada to je nešto što je sagledivo u 20 minuta pješice i u odnosu na sve to Grad Zagreb 2020. odluči u centru Grada Zagreba kroz GUP raditi javne garaže. Ti auti u te javne garaže neće doći helikopterom, nekako će doći, stajat će tamo, imat ćemo CO2, dakle je uopće ne mogu upotrijebiti nemam dovoljno jaku riječ za ludost da u prostornom planu 21. stoljeća 2020. to radite. U jednom GUP-u Grada Zagreba ja bi očekivala da je riječ o tome uvjetima da se zgrade planiraju tako da dobiju što više sunčeve energije, da vjetar koristite to su iskoraci koji su napravljeni, a ne ovo. Stoga, zaključno dobro je da imamo ovu strategiju, mene veseli da ima, voljela bi za tome imat akcijske planove [[Upadica. Hvala.]] i voljela bi da je ministar danas ovdje s nama. Hvala.
Imamo više replika na vaše izlaganje. Prva je poštovanog zastupnika Lenarta, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Anka Mrak Taritaš dosta ste vi toga dobroga iznijeli u svom obraćanju i ono što je najjača sila na našem planetu to je upravo priroda, kao što ste vi rekli ona sve vraća i najveća snaga je snaga prirode. Kao što ste rekli da su klimatske promjene dinamična pojava na ovom planetu nažalost u Hrvatskoj je trenutno politika statička pojava i jednostavno ne reagira na ovu dinamiku. Hvala.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Dakle, ono što treba naglasiti, a to je da ova strategija je samo prvi korak. Bez te strategije nema drugog, trećeg ili četvrtog koraka. Ono što zaista treba zabrinuti ministar nadležan za ovaj resor je danas trebao biti tu. On je trebao biti taj koji je predstavio strategiju, on je trebao biti taj ako zaista tako misli i ako zaista misli da tako je, a ako misli da je forma onda je odlučio biti u Bruxellesu tamo se slikati sa Gretom Thunberg s kojom su se, u ovom trenutku je zaista pokazatelj jedne mlade osobe odnosno ona je jedna djevojčica koja govori o klimatskim promjenama, ali ono što, ako je stvarno bila ideja svih mjera koje jesu, pogledajte mjere koje su ovdje koji su pokazatelji. Dakle i tu je izrađivač strategije rekao, dajemo pokazatelje koje u ovom času prepoznajemo. Meni se čini da će se to vrlo brzo promijeniti jer će trebati neki drugi pokazatelji, ali ministar se odlučio za nešto drugo.
Hvala. Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Zmajlovića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Mrak Taritaš, ja se s vama slažem da ne treba samo kritizirati jer zaista izradu ovog dokumenta treba pohvaliti, to je dobra strategija mislim da ona usmjerava Hrvatsku tamo gdje bi ona trebala ići. No, ono što je, zašto jesmo skeptični što treba kritizirati zato što ministarstvo i Vlada govore jedno, a rade drugo. To ću navesti na nekoliko primjera. Govorimo o tome da trebamo sprječavati klimatske promjene itd., a Vlada svojim propisima, poreznom politikom stimulira uvoz rabljenih vozila i time povećava emisije u prometu. Dvije godine nam trebaju, javni pozivi za premije, dakle za obnovljive izvore energije, solarne elektrane, to ne postoji. Dakle dvije godine ministarstvo radi pravilnik koji nije još uvijek izbacilo. Dakle, govorimo jedno, a Vlada radi drugo. Zato treba kritizirati i apelirati na to da se zaista pokrenemo, a ne da samo produciramo strateške dokumente koji će na kraju završiti u ladici.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, ja mislim da smo mi svjetski prvaci u proizvodnji dokumenata koje ne primjenjujemo. Mi jako volimo imati zakone, uz zakone volimo imati i uredbe, onda volimo imati i pravilnike, onda volimo imati i različite strategije na razini države, županije, općina, gradova, mojeg ne znam okoline da ih onda ne bi primjenjivali. Ja vas moram podsjetiti na još nešto što smo još 2015. je bila obaveza zelene javne nabave. Gdje je to? Završilo u nekoj ladici u povijesnim slojevima. Dakle, ne možemo reći da je ova strategija loša jer je korektan dokument, dobar dokument, ona nam treba, ali je povijest učiteljica života. Ono što sigurno u ovom trenutku znam da ni akcijskih plana do kraja godine neće bit, ne moram biti jako pametna jer znamo da ćemo imati izbore i sve ostalo. Nećemo imati ga ni 2021., druge zemlje će otići korak naprijed i onda ćemo se čuditi zašto smo tamo 26 ili 27.
Hvala. Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Gospođo Mrak Taritaš u vašoj raspravi ste spomenuli jedan izazova koji će sigurno biti značajno povezan sa klimatskim promjenama, a to je planiranje prostorno u velikim gradovima odnosno s obzirom da klimatske promjene imaju veliki utjecaj i na industriju, ali i na kvalitetu življenja naših sugrađana vrlo bitno je da se prostorni planovi velikih gradova primjerice Zagreba počnu prilagođavati ovim strategijama i situaciji koja će se dešavati narednih 30, 40 godina. Jer ukoliko imamo nelogičnosti kao što ste sami u svoj raspravi rekli koji ne idu u korist tome da se smanji onečišćenje u Gradu Zagrebu nego upravo suprotno onda je jasno da lokalne vlasti ne vode računa o tome i jasno je da ćemo morati sve više i više o ovim problemima pričati i na razinama jedinica lokalne samouprave konkretno u ovom slučaju u Gradu Zagrebu. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, odgovornost je na državi, odgovornost je na županijama, odgovornost je na gradovima. Svako treba voditi računa u svom djelokrugu posla da zaista odradi posao kako spada. Nisam slučajno spomenula GUP Grada Zagreba. Iz jednostavnog razloga kad kažete pa tko će pametan danas, uređenu zelenu površinu prenamjenjivati u građevinsko područje, dajte vodite računa o klimatskim promjenama onda vam je odgovor u Gradu Zagrebu, nije država donijela strategiju. Ko da treba strategija da bi pametno planirali u dokumentu prostornog uređenja. Da li vam treba strategija da bi vam netko rekao pa nemoj zelenu površinu prenamjenjivati u ghrađevinsko pa nemoj tu napraviti zgradu jer je već bila jedna prije koja je pokazala da ne može biti. Za to vam ne treba niti jedna strategija, treba vam pamet, ali će ova strategija olakšat da ih prozovemo i kažemo ne radite posao kako treba.
Hvala. Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Vešligaja.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo kolegi Mrak Taritaš drago mi je da ste spomenuli u svojoj raspravi prostorno planiranje i rekli naravno da ste tu doma s obzirom na struku, evo ja dolazim iz Krapinsk-zagorske županije i glavni problem, zapravo di mi najviše osjećamo klimatske promjene su zacijelo klizišta. To je zapravo tema koju želim povezati sa ovim prostornim planiranjem, naravno da se ona nisu pojavila samo zbog prostornog planiranja da je tu više drugih faktora koji su na to utjecali od tog da smo gradili i infrastrukturu na nekim područjima, posebno brdovitim gdje je nije bilo do toga da ovaj je manje ljudi danas živi na tim bregovitim područjima, ali evo znam i neke primjere da su niknuli stambeni objekti na područjima gdje ih nikad u prošlosti nije bilo. Dakle, ono što mi trebamo je jedna jaka država jer jaka država znači kvalitetno prostorno planiranje, znači dobre službenike u uredima za graditeljstvo i onda nam se takve situacije ne bi dešavale jer mi moramo prevenirati nešto prije nego što se to desi jer to onda nosi puno veće troškove.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepa. Poštovani kolega ovo što ste vi rekli je činjenica. Dakle, nešto čini priroda sama po sebi, ali puno veću štetu u prirodi čini čovjek svojim djelovanjem. Ja moram reći da zaista kad je riječ i o stambenim objektima oni su nicali tamo gdje nisu trebali, iako kada je riječ o klizištima, o klizištima je najveću štetu ipak napravila infrastruktura i to ona koja vam je ispod zemlje, dakle različiti cjevovodi, ali zaista treba biti, trebate imati jasne obrambene linije. Ja ću se tu povezati na Zakon o legalizaciji zgrada. Kad je, kad smo krenuli zaista ozbiljno s tim zakonom i kad smo imali nekakvu predodžbu koliko to bi bilo bespravne gradnje u Hrvatskoj, ja sam mislila 100-tinjak tisuća, bilo je 800.000 zahtjeva bespravne gradnje koje zapravo pokazuje o tome da ni država nije odradila svoj posao kako treba.
Hvala. Poštovani zastupnik Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice Taritaš slažem se da nam ovaj dokument koji treba biti podloga ne samo na papiru nego u praksi i u provedbi za očuvanje okoliša, za očuvanje bioraznolikosti, za očuvanje proizvodnje hrane i podizanje proizvodnje hrane, sigurnost stanovništva, ali bojim se da ne bude samo kao u onoj narodnoj poslovici koja kaže „ne drmajte šaša đabe, ne plašite žabe“, znate da to ne ostane u ladici da se ne provodi jer i na primjeru prostornog planiranja koji je važan segment u provedbi treba biti u ovoj strategiji je često devastacija poljoprivrednih površina, pretvaranje u građevinsko, betonizacija prostora, sve trka za kapitalom, trka bogatima za profitom, a UN-ovo izvješće dokazuje zastrašujuću istinu o globalnom zatopljenju, da će siromašni umirati, a bogati će postati još bogatiji, bogati se ionako za sebe pobrinu.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče, dakle zaista jedna od uzrečica o kojem trebamo računa, a to je da je povijest učiteljica života. Kad pogledate kroz povijest velikih migracija ljudi su otišli s prostora jer tamo više nisu mogli živjeti. Dakle, voda je osnov za život i nisu mogli živjeti i ova prilagodba odnosno sve što je vezano uz klimatske promjene treba čovjeku. Mi uvijek kad govorimo o zaštiti prirode i zaštiti okoliša govorimo o onim famoznim šišmišma koje štitimo, pa ne znam žute mrave, zelene mrave, kišne gliste, klimatske promjene štitimo čovjeka jer će se desiti da vi neće moći negdje živjeti, nećete moći od čega živjeti i morat ćete napustiti takom gdje ste živjeli stoljećima i otići negdje drugdje. To je zapravo ova strategija i mjere koje idu iza toga bez obzira koliko dramatično zvuči to je tako.
Hvala, hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, kada govorimo o vrlo važnoj temi kao što je ova bilo bi dobro i moji kolege su to maloprije rekli da u sabornici imamo prisustvo i ministra, pa ja bi rekao da ne bi bilo loše niti loša poruka da je Vlada RH odredila možda čak i samom premijera Plenkovića da govori o ovoj temi koja će sigurno biti top tema narednih desetljeća u politici, u društvu i naravno među svima onima koji će biti zainteresirani, a zainteresirani su svi s obzirom da se radi o klimatskim promjenama na planetu gdje živimo. Tako da nažalost u ovom trenutku imam osjećaj da ova tema u Hrvatskoj nije top tema i na političkoj agendi premijera Plenkovića je dosta nisko plasirana. Bilo bi dobro da je čak i on u nju uključen ako ne on onda sigurno ministar Ćorić. Koliko će, koliko će ove strategije pomoći to ćemo tek vidjeti u budućnosti, ali dobro je da imamo strategiju, dobro je da smo svjesni problema, dobro je da je RH bila do sada aktivna i u međunarodnim razgovorima vezano i aktivnostima vezano za klimatske promjene. Mi smo jedna od zemalja kao i, i većina drugih potpisnica iz Pariškog sporazuma, to je potpisao predsjednik Milanović i sa te strane mi je možda malo krivo što mi nismo iskoristili možda i predsjedanje EU da nametnemo tu temu kao top temu u okviru svojeg predsjedanja s obzirom da evo i u razgovorima sa drugim parlamentarcima i, i kada pratimo kako teče naše predsjedanje, ove teme koje smo, koje smo mi nominirali nisu neke koje pobuđuju neku izrazitu emociju. Siguran sam da ova tema bi bila puno jača, puno jače i primljena kod ljudi i sa, sa druge strane mogli bi puno korisnih stvari i kao zemlja doprinjeti na tome području. Znači, premijer Plenković bi morao biti tu puno aktivniji. Kada pogledate koliko se na razini, ja bi rekao, cjelokupnog, cjelokupnog našeg društva o tome ne priča još uvijek dovoljno, ali te teme se sigurno polako probijaju i do svijesti naših ljudi s obzirom da vidimo da ove godine, primjerice u RH gotovo da uopće nismo imali snijega, primjerice da ove godine u RH smo imali jako puno poplava u dalmatinskim gradovima koje nisu tipične i nisu bile proteklo, protekli period s obzirom da je ova godina jedna odnosno 2019.g. bila jedna od najtoplijih u našoj povijesti. Svi ovi podaci koji su ovdje u strategiji napisani polako će ljudima doći do svijesti jer će utjecati na njihove svakodnevne živote. I kada vidite primjerice i problematiku koju imamo i sa poplavama, kada vidite i problematiku koju imamo sa određenim katastrofama prirodnim, požarima, nije slučajno što se to dešava. Evo ove godine ogromna tragedija i problem u Australiji, znači sve je to povezano sa klimatskim promjenama i RH se za njih treba jako, jako pripremiti. Ono što bi trebalo biti ne samo sa razine EU nego i veća izdvajanja u proračunu RH za, za pitanja koja su vezana za zaštitu okoliša i prirode i na neki način pripremanja naših sugrađana za, za borbu sa, sa onečišćenjem i na kraju krajeva sa borbom za, za što manje klimatske promjene u narednim desetljećima koji su pred nama. Ne moramo previše govoriti i o tome koliko će se klima mijenjati, temperatura, koliko će se mijenjati utjecaj prirode na, na naš život od vjetrova, od globalnog zatopljenja odnosno porasta razine mora RH je zemlja koja, koja je velika, velika površina odnosno veliki dio ljudi živi i uz more, sve će to utjecati na nas i jednostavno moramo postati aktivniji, možda i svijest EU vezane uz to jer sramota je da mladi ljudi preuzimaju primat u tome koji pokazuju neopterećeni interesima, gospodarskim interesima, geopolitičkim interesima, predvode generaciju koja jednostavno više nije spremna čekati nego traži odlučne korake u borbi protiv klimatskih promjena. Sa te strane ja mogu podržati ovu strategiju, želim da o, o strategiji i kroz prijedlog ovih mjera pričamo u budućnosti na način da se, da se vide i konkretniji budžeti u hrvatskom proračunu u narednom razdoblju kako će se to ostvariti. I ono šta posebno želim istaknuti, a u ovome nije previše istaknuto je suradnja jedinica lokalne samouprave vezano uz borbu protiv klimatskih promjena odnosno zaštitu okoliša u RH, a to je nešto što mislim da, da još uvijek nismo ni dotakli i da ne dopire do svijesti nekih naših lokalnih čelnika koji se više bave perifernim stvarima ili netransparentnim stvarima umjesto da vode računa o kvaliteti života naših građana i kako oni mogu osobno doprinjeti da se klimatske promjene uspore odnosno kako da, kako možemo doprinjeti ono šta bi htjeli svi skupa i šta je Europa kroz svoj Zeleni plan donijela da do 2050. bude neutralna što se tiče emisija CO2. Tako da treba jedan veliki napor i na lokalnoj razini i kroz prostorno planiranje i kroz to da jedinice lokalne samouprave više koriste resurse i pripremaju se recimo za, za energetsku učinkovitost jer kada vidimo da primjerice u Gradu Zagrebu imamo skoro dvije stotine obrazovnih institucija, nekoliko stotina objekata, preko 3 stotine objekata koje kada pogledate samo prozore na, na tim školama i vrtićima, vidite da oni nisu mijenjani 50-60.g. koliko oni troše energije, koliko su uvjeti u njima po zimi hladni, a po ljeti vrući odnosno nismo, nismo se ni na toj razini najjednostavnijoj pripremili da trošimo manje energije, da na neki način budemo energetski što manje ovisni o, o fosilnim gorivima i sa te strane kada bi cijelo društvo napravilo određeni napor vjerojatno bi se postigli i bolji rezultati. Znači na, na lokalnoj razini Grad Zagreb uopće se ne bavi tom temom. Evo oko prometa je nešto i kolegica Mrak-Tatiraš govorila, nelogično je da mi potičemo defakto prijevoz automobilima umjesto da i zbog gužvi i zbog zaštite okoliša pokušavamo razvijati alternativne načine prijevoza koji će omogućiti da se što manje koriste vozila na, na, na fosilna goriva. Sve to skupa mora biti kontinuirani i zajednički napor i države i jedinica lokalne samouprave. Ono šta još želim na kraju istaknuti da mi moramo kao članica EU, zemlja članica koja sada i predsjeda EU, iskoristiti svoj utjecaj i pokušati nametnuti na, ja bi rekao, vrh agende razgovora između EU i drugih velikih svjetskih sila ili Kine ili, ili Amerike da se ovi standardi zaštite okoliša odnosno smanjenja emisija CO2 u atmosferu moraju poštivati. Ne može SAD voditi računa samo o svojoj industriji. Vidimo da je predsjednik Trump odbio poštivati sporazum koji je, koji je potpisao predsjednik Obama, da je izašao iz, iz Pariškog sporazuma, to je nešto šta bi recimo EU morala konkretnije artikulirati na međunarodnom planu i pokušati na kraju krajeva dovesti do toga da svi skupa zajedno branimo naš planet od daljnjih klimatskih promjena onečišćenja i na kraju krajeva stvorimo uvjete da ne samo buduće generacije nego i tisuće i tisuće godina unaprijed imamo barem približno dobre uvjete za život kao šta to mi imamo u ovom trenutku, što ukoliko se budemo ponašali na ovaj način, sigurno nećemo imati. Znači, pitanje je samo da li će i generacije za 100.g. imati uopće mogućnost normalno živjeti na planetu ili će biti pokošene odnosno, ja bi rekao, ometene u normalnom životu zbog klimatskih promjena koje nastaju, najviše greškom generacija koje sada žive na zemlji. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo 2 replike, prva je poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolega Maras, vi ste jako dugo u politici, ja moram priznati da se čudim. Čudim vam se jer ste očekivali kao prvo da će doći ministar tu, ministar sam kaže, pa dobro strategiju donijet ćemo, nema veze. A onda još više što ste očekivali da će biti naš premijer. Ja moram priznati da sam prvi put iz usta premijera čula klimatske promjene kad je bila gđa. Ursula von der Leyen u RH i koja je govorila o klimatskim promjenama. Ali ja vas pitam, kad premijer treba odlučiti između doći ovdje u sabor i možda predstaviti Strategiju klimatskih promjena ili izbora u HDZ-u na listi njegovih prioriteta, ja mislim da znamo koji je njegov prioritet da je tu izbori u HDZ-u koji su za 10-tak dana ili kad već jesu 15.-tog u odnosu na klimatske promjene do 2040. odnosno projekcija do 2070. vrlo nisko. Hvala.
Poštovani zastupnik Maras.
Hvala lijepo kolegice Mrak-Taritaš, nisam ja začuđen, ali nekako uvijek se nadam da će se neke stvari promijeniti jer bez obzira šta cijenim kolegu Horvata, jasno je koja bi poruka bila ovdje da je premijer Plenković predstavio ovu strategiju i prema javnosti i prema medijima i prema svijesti ljudi da je nešto važno, da je jako važno, kakva bi to bila poruka prema mladim ljudima koji su ovdje u nekoliko navrata ispred HS i Vlade demonstrirali, tisuće od njih, tisuće njih su ovdje došle iz svojih škola da bi rekle da se trebamo značajnije posvetiti tom problemu i boriti se protiv klimatskih promjena. Naravno, premijera Plenkovića to baš briga, njega očito brine samo kako produžiti sebi mandat u HDZ-u, čak mu je to važnije ja mislim nego parlamentarni izbori jer na taj način čuva sebi političku perspektivu. Znači, umjesto da je rekao da mu je slogan „Odvažan za RH“ [[Upadica: Hvala lijepa]] trebao je reći da mu je slogan „Najbolje za sebe“ …/Upadica:
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Juričev-Martinčev, izvolite/…Znači, to je jedino šta zanima premijera Plenkovića. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Maras, i mene ste iznenadili sa vašom izjavom odnosno kritikom što danas i sad tu sa nama nije ministar Ćorić ili čak da bi trebao biti i premijer Plenković, kad jučer ste rekli da sve točke o kojima ovaj tjedan raspravljamo da su nevažne. Uz to bi morala i replicirati i, i izvijestiti i naše građane da je upravo u tijeku sjednica Vlade, pa zato i premijer i ministar nisu tu sa nama.
Poštovani zastupnik Maras.
Hvala lijepo. Ova točka sigurno je važna, ali mi zasjedamo 3 dana, a pogledajte malo kakav je dnevni red i pogledajte kolko smo zakona dobili od Vlade u HS i građani će moć najbolje procijeniti koliko se efikasno radi i koliko je u biti odvažno za RH u biti slogan „Najvažnije za mene odnosno za Andreja Plenkovića“, u to bi trebao promijeniti slogan u kampanji. Znači, „Najvažnije za Andreja“, tako bi se trebao zvati njegov slogan u kampanji za predsjednika HDZ-a. A što se tiče toga dal je Vlada, kad je Vlada, gledajte, znači tu je potpredsjednik Reiner, predsjednik Jandroković, to se vrlo lako može uskladiti da, da, kada bi premijer mogao doći, bitno je da li on želi poslati poruku i poslati poruku građanima da je ova tema važna. Očito njemu to nije važno, on ima kampanju pod sloganom „Najvažnije za Andreja“. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Budući da ste vi mene prozvali ovaj ja vam moram reći vi ste jučer izjavili da zašto je stavljen na dnevni red ta točka kad ona uopće nije važna, a važne točke za hrvatske građane nisu stavljene. Prema tome, … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ovaj, ne, ne, al vi ste rekli da je ta točka nevažna, sad je pak postala prevažna, samo tek tolko mislim. Postoje, postoje zapisnici, postoje stenogrami, postoje snimke itd. jel, ovaj, izvolite.
Hvala lijepo. Povrijeđen je članak Poslovnika koji se odnosi na vođenje sjednice. Znači tamo piše da predsjedatelj predsjeda sjednicom, a ne komentira. Znači, da smo htjeli komentatora zamolili bi gospođu Milku Babović da dođe ovdje i ona bi, i ona bi puno bolje od vas obavila posao g. potpredsjedniče. Znači, ja vas molim da ne komentirate nastupe saborskih zastupnika jer to nije vaš posao. Hvala lijepo.
Da, ja se slažem, ali jednako tako nije posao saborskih zastupnika da komentiraju mene, jel, ovaj ako ćemo uspostavit korektni odnos međusobno jel, no, idemo na sljedeću pojedinačnu raspravu, a ta će biti poštovanog zastupnika Marka Vešligaja.
Zahvaljujem podpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Evo na početku ja ću reći da ova tema je važna i ponovit ono što sam rekao u replici, smatram da je najvažnija, je malo porazno da nas je toliko malo sada u Saboru kada se raspravlja o tome, o tome da je sad sjednica Vlade ili da je ministar negdje na sastanku u Bruxelles-u, mogli bi pričati, nije da je sada ova točka morala biti u ovom terminu na rasporedu Sabora, to je svakome vrlo jasno tako da to opravdanje nema baš nekih argumenata, ali u redu. Evo reći ću oko same Strategije meni je, naravno drago da se donosi jer svaki pozitivni pomak u smjeru suzbijanja klimatskih promjena, u smjeru jednoga boljega upravljanja, reći ću čak i klimatskim promjenama, je naravno dobar. Što se tiče same Strategije, ono što je naravno dobro i što je ovaj, često nije baš slučaj da na e-savjetovanje zaprimljeno je nekih 60-ak primjedbi, i da je čak 27 primjedbi prihvaćeno. Najvećim dijelom jest da su to primjedbe, reći ću više tehničkoga karaktera, ali u redu, nemamo baš ovaj česti slučaj da ovaj, da zapravo Vlada odnosno Ministarstvo resorno prihvaća toliko, toliko samih primjedbi, tako da s te strane to je isto dobro, znači da je u jednom dijelu ona kvalitetno i pripremljena. Oko samih klimatskih promjena, moje osobno mišljenje je da još se nismo dovoljno osvijestili, mislim da postoji, prvenstveno kod mlađih generacija ipak jedan veći stupanj svijesti nego što to postoji, recimo, pa reći ću čak u mainstream medijima, nego što to postoji recimo među ovaj, pa i elitom, među biznis elitom, mislim da još uvijek taj jedan nivo svijesti nije na dovoljno velikoj razini, i moramo reći, imam nekakav osjećaj ponekad kao da podcjenjujemo to globalno zagrijavanje, i da razmišljamo na onaj način, ma gledajte, svijet je u prošlosti, prošao je i neke gore stvari, primjerice, ne znam, u drugoj polovici 20.-og stoljeća prijetio je Hladni rat, znači bio je zapravo Hladni rat i prijetilo je nekakvo i mogućnosti od nuklearnih intervencija od tadašnjih super sila, Sjedinjenih država i Sovjetskoga saveza, pa se je opet to nekako sredilo, imam osjećaj ponekad da isto tako shvaćamo to zagrijavanje, globalno zagrijavanje da to na neki način također, ovaj, to podcjenjujemo. Naravno da je ovo puno kompleksnije, da je ovo puno složenije i da nema, nema zapravo, nema jednostavnoga rješenja za to. Imali smo već nekoliko i konferencija, dakle od UN-ovih Deklaracija do Protokola iz Kyota, do Kopenhaškog sporazuma, Pariškoga sporazuma, i tako, i tako dalje, i donesene su neke regule, dobrim dijelom one se ne poštuju, jer uvijek, po meni je uvijek ono, glavni problem je taj što razvijene zemlje su spremne se sad odreći, ali imate s druge strane onda zemlje koje su nam poznate kao zemlje u razvoju gdje vrlo teško očekivati da će oni najedanput prestati sa, sa takvom emisijom, znači smanjiti tu emisiju ugljika, dakle smanjiti potrošnju energije jer će to utjecati na to da se ipak smanjuje, da dođe do usporavanja njihova gospodarskog rasta, a naravno njihov glavni nekakav cilj jest da, da oni ipak dostignu one razvijene zapadne zemlje. Tako da ovo je zacijelo jedan problem koji nije rješiv ovdje na nacionalnoj razini, čak niti na europskoj, nego je rješiv jedino na, na globalnoj razini. No, da se mi malo s te globalne razine ipak spustimo ovdje na Hrvatsku jer danas raspravljamo o, reći ću o jednoj Strategiji koja će biti jedan naš kamenčić u tome mozaiku koje, kojem cijeli svijet treba dati svoj doprinos. Ono što sam rekao i prije u replici a nisam zadovoljan s time, sa načinom na koje je radio resorno Ministarstvo u nekim drugim stvarima koje, po meni bi trebale biti ipak temelj toga jednoga sustava, a jedan od njih je gospodarenje otpadom. Pa imate danas situaciju, ... [[Govornik se ne razumije.]] da je, još, da Ustavni sud treba donijeti odluku da li je Uredba u skladu sa Ustavom, da građani zapravo niti ne znaju šta točno oni trebaju, šta točno sad plaćaju za odvoz otpada, da su neke lokalne jedinice usvojile one fiksne naknade, neke lokalne jedinice ih nisu usvojile, da se komunalna poduzeća isto na različite načine ponašaju, da imate opet tu problem i koncesionara, i tako dalje. Dakle definitivno nekakvoga pravoga reda nema i žao mi je da barem Ministarstvo ne podrži neke male korake, male korake kao što je bio Zakon koji smo predlagali, dakle o zabrani korištenja odnosno plastičnih, plastičnih vrećica, žao mi je da nema niti natječaja za energetsku obnovu kuća već nekoliko godina. S druge strane, ... [[Govornik se ne razumije.]] dobro da smo koristili EU fondove u tu svrhu i da smo obnovili dobar dio javnih zgrada. Imate dobre primjere sa lokalne razine, u jedinicama lokalne samouprave neke od njih su, dakle donijele one odluke o prestanku korištenja plastike za jednokratne upotrebe, evo meni je drago i da Grad Pregrada, gdje sam gradonačelnik također od nedavno jedna od tih lokalnih jedinica. I reći ću da nekakav poticaj za to, naravno da smo znali za to, i čestitam svim kolegama iz svih političkih opcija koji su donijeli već tu odluku, mi u Saboru nažalost nismo uspjeli provesti, ali to je nekakav mali korak koji smo mogli napraviti, al' meni je osobno, evo u Pregradi, razlog zbog čega smo išli ovako ubrzano u to, je bilo što djeca u osnovnoj školi provode jedan projekt koji se zove Pregrada bez plastike, znači očito su te mlađe generacije puno, imaju puno brže što bi rekli klikere, nego mi sami, i svjesni su onoga što nas čeka u budućnosti. Pa ugledajmo se, ugledajmo se uistinu ovdje na njih. U Strategiji ste naveli također, da se zadržim sad ovdje na lokalnoj razini, da bi trebali svakako uzeti u obzir kod izrade strateških dokumenata, a znamo da smo, evo svi ćemo sad krenuti ili su neki već krenuli u izradu novih strategija za novi financijski okvir EU, da moramo uzeti u obzir i to jedno klimatsko modeliranje. Pa volio bih također čuti od ministarstva nekakve upute da dobijemo, jer znate neki već su počeli raditi te strategije da se to također onda uvrsti u naše strateške planove jer možda i ljudi koji to rade neće imati informaciju. Zato mislim da bi bilo to korisno, to ste naveli u samom strategiji odnosno u obrazloženju vam je navedeno. I za kraj, ono što nam naravno treba da bi mi ipak ovaj napravili jedan pomak što se tiče samih klimatskih promjena jest novac. Naveli ste vrlo konkretne ovdje financijske iznose koji bi, koji bi trebali biti osigurani kroz nacionalna sredstva, pretpostavljam i lokalna, naravno i EU sredstva ona iznose 27 milijardi kuna do 2040. godine, dakle godišnje nekih 1,3 milijardi kuna, e tu također mi malo kaskamo. Jer gledajte, ako gledate sad državni proračun imate nekih 20 miliona kuna koje vam je za ove godine osigurano za sanaciju šteta od prirodnih nepogoda. Imate još određene fondove u Hrvatskim vodama gdje je osigurano nekoliko 10-taka miliona, ali recimo nemate nikakvih drugih sredstava. Dakle, pod hitno, pod hitno kod donošenja proračuna za iduću godinu treba taj financijski, financijska sredstva ipak osigurati na jednoj razini da onda oni, da onda ona prate ovu strategiju. I recimo šteta od elementarnih nepogoda mi u zadnjih nekakvih 15-tak godina imamo gotovo 300 miliona EUR-a. Dakle, u nekim godinama je to naravno bilo više, tamo su posebno bile pogođene 2014.- 2015. godina, sad je bilo nešto manje, ali nemate zapravo niti jedne godine da nemate u nekom djelu Hrvatske jednu ekstremnu vremensku priliku kakvoj zapravo u prošlosti nismo nikada svjedočili. Pa valjda prema tome trebamo i osigurati određena financijska sredstva da možemo te ljude obeštetiti, a ne isključivo da idemo prema tome da se sve svodi na same građane, nešto je naravno privatno vlasništvo, treba ga osigurati, treba i to poticati, treba educirati, treba informirati jer naravno da građani također ne znaju neke stvari i tu je zapravo odgovornost svih nas koji donosimo odluke, od Vlade, od parlamenta, od lokalne razine da ipak osiguramo jednu bolju budućnost, evo završit ću s tim, bolju budućnost prvenstveno evo onoj djeci koja su dana u osnovnoj školi primjerice kod mene u Pregradi. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo i na vas nekoliko, na vaše izlaganje nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vešligaj, ispravno ste i nažalost to je tako točno konstatirali da su mlađi ljudi zainteresiraniji za ovu temu puno više nego oni koji donose u ovom trenutku odluke da li na svjetskoj razini kada vidimo kako se prema tom problemu odnose predsjednici velikih moćnih država poput SAD-a ili Kine u odnosu na jednu mladu aktivisticu koja je obilježila aktivistički i sa svojim stavovima proteklu godinu ili u Hrvatskoj kada vidimo kakav je odnos premijera Plenkovića ili ministra Ćorića po pitanju ovog zakona, odnosno ove strategije u odnosu na one učenike koji su ovdje demonstrirali nekoliko puta i tražili određene akcije. Postavlja se pitanje zašto je to tako i zbog čega do svijesti onih koji odlučuju još uvijek presporo dolaze informacije o važnosti klimatskih promjena i načina na koji se njima treba suprotstaviti.
Poštovani zastupnik Vešligaj, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Maras, pa evo slažem se s vama sve što ste rekli, očito mlađe generacije su odgovornije u ovom dijelu od nas, neću reći naravno ovaj od svih nas, ali najveća odgovornost bi uvijek trebala biti na onima koji imaju odgovornost da upravljaju sa zemljom, a ovo danas je zapravo dokaz ovdje. Ovdje je danas trebao biti ministar zaštite okoliša. Ne kažem sad u ovome trenutku, međutim u onom trenutku kada se raspravlja o ovoj strategiji. Znači on je trebao biti ovdje, on je trebao braniti ovu strategiju, odgovarati na naša pitanja jer jednostavno to je dio njegovoga posla, zato je izabran da bude ministar.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Vešligaj, dio svoje rasprave ste govorili o problemu plastike. Kad krenete odvajati na kućnom pragu plastiku onda možete vidjeti koliko u domaćinstvu zaista kolko ima plastike i koliko zapravo stvara bilo koje domaćinstvo plastike. I umjesto za vrijeme kad Hrvatska predsjeda EU da se donijela izmjena i dopuna zakona kojim se to reguliralo iako da budemo pošteni direktiva je kaže da se treba to odraditi do srpnja 2021., ali ja ne vidim niti jednog razloga da se to nije napravilo prije. Jednako tako moram priznati da ne vidim ni jednog razloga da u saboru kažemo nećemo više koristiti plastične žličice, nećemo više koristiti slamke, nećemo više koristiti plastične čaše i na taj način pokažemo zapravo da nam je važno, da sve što možemo se boriti protiv klimatskih promjena važno, mi dajemo one neke formalne odgovore za koje nam je kriva okvirni sporazum o javnoj nabavi.
Poštovani zastupnik Vešligaj, izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo, slike koje vidimo plastike dakle na razno raznim divljim deponijima, u morima, u oceanima itd., je nešto što vjerojatno sve nas najviše osvijesti o tom problemu koji imamo, jer naravno najbolje nešto možete, najbolje nešto ovaj shvatite zapravo kad vidite. Ljudi su naravno vizualna bića. Zapravo mi je, zapravo mi je jako žao da se to, to su nekakvi simbolički potezi koji su više usmjereni prema tome da osvijestimo ljude u tom smjeru. Dajemo naravno i svoj mali, mali doprinos ali više da idemo na svijest ljudi, jer ljudi nas gledaju, ljudi su nas birali, ljude predstavljamo u krajnjoj liniji pa valjda je onda naša odgovornost da prvi svojim primjerom pokažemo kako bi se oni trebali ponašati. To se ne odnosi samo na okoliš, to se odnosi na puno drugih stvari.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
Hvala g. predsjedavajući. Kolega Vešligaj, spomenuli ste jedan iznimno važan aspekt, a to je financijski aspekt primjene i ove Strategije. Kako to doista izgleda kod nas i u postojećim zakonskim i strateškim okvirima svjedoči informacija o prikupljenim sredstvima od naknade koju plaćaju zagađivači, recimo, konkretno oni koji ispuštaju CO2. Prema mojim informacijama, ovoga časa na računima Fonda za zaštitu okoliša akumulirano je više od milijardu i 400 milijuna kuna koji se uopće ne koriste za programe niti prevencije niti suzbijanja niti sanacije. Ne znam zašto, ali pretpostavljam da će opet u predizborne svrhe netko smisliti da neposredno prije izbora raspiše natječaje, definira mogućnosti i tek onda počne trošiti ta sredstva. A zagađenje se događa svakoga dana. Svake sekunde, svake minute.
Poštovani zastupnik Marko Vešligaj.
Hvala lijepa. Pa evo, definitivno premala su ova sredstva da na ovaj prvi dio vaše replike samo odgovorim prvo jer evo, spomenut ću još jedan podatak kojeg također, navodite u samoj Strategiji, da se Hrvatska nalazi među 3 zemlje sa najvećim kumulativnim udjelom od štete od ekstremnih vremenskih prilika u odnosu na BDP, dakle na razini EU. Dakle među 3 zemlje smo, vjerojatno je to posljedica ipak jednoga geografskoga položaja Hrvatske jer ovdje se stvarno miješaju različiti tipovi klime. A ovo oko Fonda za zaštitu okoliša, meni uistinu to nije jasno jer se sjećam prije nekakvih 4, 5 godina koliko je bilo programa od strane Fonda za zaštitu okoliša kojeg su koristile sve jedinice lokalne samouprave bez obzira na političke boje. Znači danas toga više nema. Evo, primjer, energetske obnove kuće, najbolji primjer zapravo rada [[Upadica Reiner: Hvala.]] Fonda za zaštitu okoliša, on ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Naime, ovaj Prijedlog Strategije prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. s pogledom na 2070. osim što ima velik značaj i veliku težinu zbog klimatskih promjena, a stoga i zbog perioda za koji ga donosimo. Klimatske promjene predstavljaju rastuću prijetnju u 21. st. i predstavljaju izazov za čitavo čovječanstvo jer utječu na sve aspekte okoliša i gospodarstva te ugrožavaju održivi razvoj društva. U projekciji klima u RH za 2040. s pogledom na 2070. posebno su obrađeni svi aspekti i svi problemi. Naime, u oborinama vidimo i možemo pročitati, između ostalog, da je projicirano vrlo malo smanjenje srednje godišnje količine oborina koje neće imati značajni utjecaj na ukupnu godišnju količinu. Nadalje, kaže da najveće povećanje ukupne količine oborina od 5-10% se očekuje u jesen na otocima i zimi u sjevernoj Hrvatskoj. Tu na određena područja se stavlja akcent kao što je Lika, pa Gorski kotar, pa središnja Hrvatska, sjeverna Hrvatska, itd., čini mi se kao da se zaboravilo, ne tako dugo, u prosincu 2019. g. imali smo natpise i dramatične slike, kaže iz Vodica, Skradina, Murtera, Primoštena, Tisnog, priroda je pokazala zube, mještani u čudu, more poplavilo rivu, ušlo u stambene i poslovne prostore, ranije smo imali također, natpise Vodice u vodi, kaos u Splitu, Dubrovniku, pijavica na Hvaru, zbog poplave evakuirani dječji vrtići, škola u Vodicama, vatrogasci ispumpavaju vodu u desecima stanova, itd., da ne kažem, apokalipsa u Vodicama, sve je pod vodom. 2017. g. stoga je već grad Vodice aplicirao na projekt Adriaadapt kojem je cilj jačanje i otpornost obalnih gradova Jadranskog mora od klimatskih promjena. Ja bih stoga molila u ovim dijelovima gdje se opisuju oborine i područja koja su posebno ugrožena da se ne izostavi, odnosno da se doda Šibensko-kninska županija, da se doda srednja Dalmacija, jer zaista smo imali velikih problema i još uvijek ti problemi nisu riješeni. Kad se govori o ukupnoj količini padalina na nekom području, pa čak ako gledamo da li je to u određenom periodu, zimi ili ljeti više ili manje, to je jedan problem, međutim, intenzitet padalina u jednom kratkom intervalu, to su veliki problemi sa kojim se upravo susreće naše područje. Ja ću vam, evo, reći da je npr. u 2 h na području Vodica palo 164 litre kiše, vode, na metar kvadratni, odnosno u toku jednog dana do 17 h popodne 240 litara. Gotovo da nema infrastrukture koja može tu vodu pokupiti i odvesti. Treba znati da cijevi za oborine su višestruko većeg promjera od kanalizacijskih, upravo zbog ovog intenziteta i stoga i daleko je veća investicija i skuplje su. Grad Vodice to planira rješavati površinski kroz kanale, kao i izgradnjom retencijskih bazena, ali naravno, sve to je, da bi se sve to moglo graditi i raditi preduvjet su i prostorni planovi i slažem se sa kolegicom Ankom Mrak-Taritaš koja kaže da sve polazi od prostornih, kasnije urbanističkih planova jer bez njih nećemo moći dobiti adekvatne dozvole, pa onda kasnije ni graditi, naravno ni aplicirati na bespovratna europska sredstva. S obzirom da se zna da prostorne planove, urbanističke i sl. da ministarstva daju suglasnosti, bilo bi dobro da te službe, ako to već ne učini sam grad ili općina, da vi upozorite i da apelirate na sve te službe da upravo ne zaborave ugraditi i oborinsku odvodnju i sve ovo što određeni grad, općina, odnosno naselje, problem sa kojim se susreće, ima. Druga tema o kojoj bih govorila koja je isto tu posebno obrađena, to je razina mora. Kaže, projekcije su da će okvirni porast u rasponu biti između 32 i 65 cm te da je isti korišten i kod predlaganja mjera vezanih uz promjenu srednje razine mora. Tu ponovno govori se da je očekivani porast razine mora, najviše da su ugrožene sredine s niskom obalom kao što su otoci Cres, Mali i Veli Lošinj, Krk, Rab, Krapanj, Vela Luka i dr., ali i priobalna Hrvatska, primjerice Nin, Trogir, Ston, itd. i tu bi vas molila jer veliki problem ima i grad Šibenik i grad Vodice da isto tako i u ovom dijelu ti naši gradovi budu navedeni jer po nekim projekcijama i analizama koje je dosad radila Šibensko-kninska županija i grad Vodice kaže se da će već i za 30 godina moguće gotovo polovina Vodica biti pod morem. Mi se trudimo i borimo na različite načine, radimo određene projekte kojim želimo povisiti rivu, čak su u planu i sadnja 4 tisuća malih stabalaca koji bi trebali utjecati na to da smanji to močvarno područje jer naravno, na močvarnom području imamo i komarce i sve ono što ide, što je protiv i našeg turizma. Nije dovoljno ni samo podići rivu, moramo isto tako znati, podizanjem rive i obale dobijamo korita koja su iza tog zida što znači da bi mogli samo s time stvoriti novi problem. Veliki su problemi, velike su investicije i trebalo bi gledati sveobuhvatno, a ne parcijalno od grada do grada. Dobar primjer su napravili, ne znam, u Rovinju i Puli s gušenjem vode u zelenim oazama, međutim, dobro je da postoje i europska sredstva i evo, i grad Vodice je prepoznat jedini u Hrvatskoj od strane Interrega i u suradnji s njima nastojat ćemo bar pripremiti projektnu dokumentaciju kako bi smanjili ono izlijevanje koje i najmanje jugo ima preko rive u Vodicama, ali isto nam nije ništa bolja situacija ni kad su u pitanju ostala naselja. Pisane preporuke imamo i od Ministarstva graditeljstva i od Ministarstva turizma kao i Hrvatskih voda, međutim, ništa to neće biti dovoljno i neće učiniti konkretno ništa za stanovnike našeg kraja, ako ne dođe do same izgradnje i podizanja tih i riva i rješavanja oborinskih voda. Nedavno smo isto tako mogli pročitati da klimatske promjene uzimaju danak i da pola pješčanih plaža će nestati do kraja stoljeća, a time i turistička odredišta će se suočiti s teškim posljedicama. Mnoge plaže koje privlače turiste će se pretvoriti u kamen, odnosno pijesak s tih plaža koje čine trećinu svih obala je moguće da će nestati. Vidim da mi je vrijeme pri kraju, molila bih zaista da u ovaj plan dođe i da se posebni akcent stavi na srednju Dalmaciju, na Šibensko-kninsku županiju jer s obzirom da se financiranje predviđa iz državnog proračuna i europskih sredstava, to će biti iznimno bitno. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo vratiti našoj točci o kojoj smo prije raspravljali, pa će slijedeća pojedinačna rasprava biti poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Dakle, prijedlog ove strategije vezano za klimatske promjene u RH, to sam jutros rekao vezano za razdoblje 2040. g. s pogledom na 2070. g., onako pro futuro možda nekima i zasmeta, ali podsjetit ću vas na Kyotski sporazum koji je bio 1995. g. kada se nešto slično tako tada u to vrijeme razgovaralo, međutim o tome se nije puno razmišljalo od ovih naših vremena kad smo zapravo suočeni sa ogromnim klimatskim promjenama, sa poplavama, sa sušama, sa klizištima terena, otapanjem ledenjaka i zapravo kada su nam te klimatske promjene došle pred oči, tada smo onda počeli razmišljati o tome. Činjenica je, pogledajte samo grad Zagreb, u ovoj godini i u prošloj godini, dakle zime postaju sve toplije, nema snijega a to značajno utječe i na floru i faunu, dakle na biljni i životinjski svijet a da ne govorimo o onome što je državni tajnik u svom uvodu govorio koliko to zapravo štetne pričinjava i gospodarskim subjektima a zapravo i svima koji živimo u RH. Dakle i ljudima i prostoru i životinjama. Ovaj problem se sigurno ne može ostaviti za neku drugu generaciju, on ne trpi nikakva odlaganja jer nam se to događa sada i ovdje, dakle toga moramo biti svjesni, ja bih volio da svi mi, ne samo danas, kada budemo govorili o tome, nego gotovo svaki dan, da imamo nekakav report o kojem ćemo govoriti o klimatskim promjenama kako bi ih još više posvijestili ljudima ovakve događaje koji nam se događaju u našoj blizini. Dakle dok se nije dogodio uragan Dorian, dok se nisu dogodili požari u Amazoni, dok se nije otapao ledenjak veliki na Islandu, dok se nisu dogodile takve stvari i najnoviji zapravo uragan Kiara koji je sada bio u Europi, govori nam da moramo svakodnevno raditi na ovim stvarima, imati jednu ovakvu strategiju koja će naravno iz sebe proizvesti određene mjere, određene aktivnosti. Ono što treba također znati, recimo nestaje nijednog koraljnog grebena jer je more puno plastike, jer se zapravo događa ta kiselost mora gdje je ta flora i fauna osjetljiva i zapravo se takvi koraljni otoci gase. Svako odgađanje će prouzročiti još više štete. Danas je državni tajnik rekao da mi na godišnjoj razini gubimo negdje oko 68 milijuna eura što je oko 500 milijuna kuna, dakle 500 milijuna kuna da date jedinicama lokalne samouprave ili bolnicama ili bilokojem drugom subjektu u RH, vidjeli bismo i osjetili koliko su to značajna sredstva. Međutim pošto se ona disperziraju, na takav način se ne vide ali kod klimatskih promjena kad se događaju poplave, požari, suše, to itekako osjetimo jer to moramo izravno davati kako iz državnog proračuna, tako iz proračuna regionalnih odnosno samih lokalnih zajednica. Kako možemo mobilizirati naše građane? Iskoristiti te zajedničke resurse i na odgovarajući zapravo način odgovoriti tim prijetnjama u nastojanju. Svi zapravo znamo odgovor koji je istovremeno i prilično jednostavan, ali i dosta težak. Dakle, u družiti snage, ne smijemo ostati izolirani u bilo čemu, ne smijemo ne pridavati pažnju ovakvim, ovakvim temama, rekao bih od jasličke dobi pa do svih institucija, preko škola, fakulteta, državnih i javnih tijela koji o tome moraju voditi brigu. Hrvatska se u to jako dobro uključila, sjećam se prije 15-16 godina kada se razgovaralo zapravo o otkupu plastike odnosno plastične ambalaže, tada smo možda s podsmjehom gledali na takve stvari, ali danas recimo rijetko ćemo vidjeti plastičnu ambalažu na ulicama, naša riječna korita nisu obložena plastičnim vrećicama kao što to imamo u zemljama u našemu susjedstvu, i možemo, možemo biti ponosni na to. Dakle, puno je stvari na koje, na koje možemo djelovati. Ono što bih htio recimo reći što se tiče samo Republike Hrvatske i posvećenosti tim klimatskim promjenama, dakle treba kazati da je i kod pristupanja Hrvatske Europskoj uniji kada se pruži nacrt za jednu preobrazbu i javne uprave, gospodarstva i društva, Hrvatska je vidila te ciljeve održivog razvoja, i zapravo ih je ona implementirala na najbolji mogući način. Naravno da sa određenim rezultatima u ovom trenutku ne možemo biti do kraja zadovoljni, ali činjenica je da smo jedna od rijetkih europskih zemalja koja je te ciljeve i implementirala i na tome, i na tome radimo. Dakle, zajedno i sa drugim članicama Europske unije, Hrvatska želi biti i postati predvodnikom u području održivog razvoja, i mislim da smo i na mnogim vanjskim forumima i međunarodnim organizacijama, kako Ujedinjenih naroda, OESS-a, Parlamentarne skupštine Mediterana, NATO, dakle svugdje gdje god možemo zapravo sudjelujemo u temama vezanim za klimatske promjene i onome zapravo što, što mi ovdje radimo, jer smo izravno zainteresirani. Posebice kad se radi o našem moru, Jadranskom moru koje je zapravo povezano sa svim drugim morima i oceanima svijeta, jer Hrvatska kao srednje europska i mediteranska zemlja, ima veliku biološku raznolikost, dakle radi se o gotovo 40 tisuća tih vrsta i postoji značajna populacija mnogih, mnogih vrsta koje su zapravo danas u Europi, u Europi jako, jako ugrožene. U tom smislu hrvatska pozornost posebno daje na zaštitu Jadranskog mora, i ... [[Govornik se ne razumije.]] je na to očuvanje. Nacionalna ekološka mreža Hrvatske pokriva 37% čitavog našeg kopnenog područja i 15% zapravo našeg morskog područja. Međutim klimatske promjene nisu zaobišle niti Jadransko more, i toga smo svjesni, plastiku, o kojoj smo danas govorili, nalazimo ne samo na površini mora, već i na dnu samog mora. I to zapravo postaje taj morski otpad, postaje jedan iznimno, iznimno, iznimno veliki, veliki problem. Ne zaboravite isto tako da naše more, dijelom zatvoreno more, ima problem i sa našim susjedima koji ne pokažu toliko pozornosti, poglavito sa Albanijom i sa Crnom Gorom kada nam se u zimskom periodu velike količine smeća, pogotovo plastičnog otpada nalazi u južnim dijelovima Jadranskog, Jadranskog mora. Svake godine u morima i oceanima iz ... [[Govornik se ne razumije.]] završi oko 8 milijuna tona plastičnog otpada, dakle 8 milijuna tona plastičnog otpada, to je ogromna, ogromna količina, i zapravo se plastika nalazi na cijelom morskom okolišu, kažem od površine do, do samoga dna. Kako imamo toliku količinu plastičnog otpada, mi unosimo velike toksične zagađivače u naš vlastiti prehrambeni lanac, i kaže se da tjedno svaki Hrvat zapravo u sebe unese oko 5 miligrama, 5 grama plastike svaki tjedan, što je otprilike kao jedna plastična bankovna kartica ili ona kartica vezana za zdravstveno osiguranje, dakle 5 grama svaki tjedan, to nije nezanemarivo, jer ono što bacamo u more danas, zapravo konzumiramo u hrani sutra. Čuveni Institut za oceanografiju u Splitu i veliki broj njihovih znanstvenika jako radi na tome, na edukaciji ljudi, pogotovo naših ribara i pomoraca koji sudjeluju u tome, i na tome im treba čestitati, i zapravo ih ovdje posebno spomenuti, kao recimo i našeg mladog znanstvenika koji živi i radi u Nizozemskoj, koji je jako radio recimo na očuvanju okoliša, pogotovo mora, gospodina Boyana, Boyana Slatu. I na kraju ću reći jednu priču vezano za otok Zlarin i njegove stanovnike koji su još prije dvije godine zapravo napravili jednu priču s naslovom Odmorite se od plastike, gdje su educirali ne samo svoje stanovništvo na otoku Zlarinu, već i sve one stanovnike koji dolaze na otok Zlarin, i zapravo ono što su oni napravili, svi bismo mi trebali poštivati odnosno tako poticati, trebali bismo to slijediti. Zato kažem da ćemo, ukoliko radimo takve stvari na očuvanju našeg vlastitog okoliša i klimatske promjene koje i ovom Strategijom o kojoj danas pričamo u Hrvatskom saboru, biti daleko lakše donositi određene mjere i aktivnosti, al' ono što je rekao državni tajnik na samom početku ove točke i njenog zasjedanja, i ukoliko smo dobro pratili, pa i u samom opisu u prijedlogu ove Strategije, zapravo možete vidjeti u kojem pravcu to treba ići, na koliko sektora je to podijeljeno, što bismo sami trebali raditi da nam sutra svima bude bolje. Ja se nadam da ćemo potaknuti time tako se i ponašat, jer ... [[Govornik se ne razumije.]] kad vam krade vrijeme, a ... [[Govornik se ne razumije.]] vremena je premalo, i ne treba se bojati takvih stvari, podržavam Prijedlog ove Strategije i nadam se da ćemo na tom području jako puno napraviti. Hvala vam lijepa.
Hvala, i na vaše izlaganje imamo replike. Prva je poštovanog zastupnika Vlaovića. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče. Kolega Babić jako mi se svidjelo što ste rekli da svako odgađanje djelovanja u smislu sprečavanja klimatskih promjena, povećanje ukupnog, povećanje temperature mora može izazvati nesagledive posljedice, kako na ribarstvo, tako i na turizam u Hrvatskoj, i sigurno da je velika opasnost od zagrijavanja mora, od nestanka nekih vrsta, a onda naravno i opasnost za naše ribare jer će dio vrsta otići u onaj dio hladnijih mora, a neke će i nestati sa, iz našeg mora, a posebno je velika opasnost za školjkarstvo jer sigurno da dizanjem temperature mora će dio školjkaša morati odustati od te proizvodnje, a veliko upozorenje nam je ovih dana koje pratimo u medijima ugibanje Periske u svim našim priobalnim dijelovima i svakako da tu treba uključiti znanstvenu zajednicu da bi se pronašla rješenja i moramo hitno djelovati.
Hvala. Poštovani zastupnik Babić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Vlaoviću, dobro ste mi to napomenuli, nije bilo vremena da kažem neke stvari. Prvo, znate recimo samo američke kompanije ubiru oko 2 bilijuna EUR-a profita danas, a razne vlade cijeloga svijeta ubiru negdje oko 30 milijardi, samo 30 milijardi EUR-a vezano za poreze na ugljik. Druga stvar kad ste spomenuli jadransku obalu, dakle naše vode i naše plaže su jedne od najčistijih u EU 97% vode je iznimne, iznimne kakvoće i ovdje treba zapravo pohvaliti jedinice lokalne uprave i samouprave koji čiste plaže, koji educiraju ljude, daju značajna sredstva kako bi oni bili još što čistije, što bolje i bivale oslobođene od plastike. Ono što je problem i vi ste to dobro primijetili, dakle ta biološka raznolikost vezano i za Jadransko more, činjenica je da je oko 700 vrsta nestalo što nije dobro, nije to samo vezano za školjkaše već za alge, za sve ono što je potrebno za jedan bioekološki sustav u Jadranskom moru.
Hvala. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Lipošćaka.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa kolega Babiću, spominjali ste more, zagađenje i plastiku, a mi o otrovima toksinima i zapravo kolega i Vlaović je dio toga rekao i u svoj replici, a to je problem zagrijavanja mora, povećavanja temperature uslijed čega dolazi do nestanka pojedinih naših autohtonih vrsta, ali usudio bih se reći i do pojave nekih drugih novih stranih odnosno stranih invanzivnih biljnih i životinjskih vrsta kojih do sada svih ovih godina nismo imali prilike u Jadranu i koji nisu bili prisutni, a već sada vidimo unazad nekoliko godina da iste te vrste već sada čine dosta velike štete i zapravo na morskim ekosustavima vidimo i već posljedice za koje ćemo smatram tek pravi učinak tih novih invazivnih vrsta moći vidjeti tek nakon određenog broja godina.
Odgovor poštovanog zastupnika Babića.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Lipošćak, istina je dakle odgađanje rješavanja problema prouzročit će više štete, ugroziti više ljudi zapravo i koštati daleko, daleko više. Spomenuo sam samo ovaj sporazum iz Kyota, ali nisam spomenu Pariški sporazum, ali isto tako znamo i kod Pariškog sporazuma da one zemlje koje su potpisnici tog sporazuma se ne pridržavaju toga sporazuma, ali tome treba stremiti. Činjenica da se radi o određenim interesnim skupinama, o multinacionalnim kompanijama vezanim za proizvodnju električne energije što zapravo njima stvara problem i ne mogu, ne mogu poštivati određene stvari. Ali svako takvo odgađanje će nas koštati. I zapravo to vidimo otapanjem ledenjaka, to vidimo silnim poplavama, požarima koje više zapravo kao čovjek, kao ljudi teško možemo kontrolirati jer nam se priroda na takvim stvarima sveti. Pa i ovo povećanje temperature mora, dakle vezano je za Pariški sporazum, bilo bi dobro recimo da se o takvim stvarima puno, puno više vodi računa i puno više priča u Hrvatskoj.
Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Tomislava Lipošćaka.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, evo danas je pred nama Prijedlog Strategije prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. sa pogledom na 2070. godinu i možemo reći da su klimatske promjene i posljedice klimatskih promjena da predstavljaju uistinu veliku prijetnju i ugrozu upravo održivom razvoju društva u cjelini. Kako se i RH svojim velikim, možemo reći većim dijelom nalazi u sredozemnoj regiji koja je između ostalog prepoznata i kao klimatski vruća točka s posebno izraženim utjecajima klimatskih promjena, možemo zaključiti da je ranjivost na klimatske promjene velika i kao takva se i ocjenjuje. Osobito je bitna ranjivost pojedinih sektora i to se naglašava poljoprivreda, šumarstvo, ribarstvo, energetika i turizam. Zašto je tome tako? Pa upravo zbog klimatskog udjela šteta u tim sektorima u odnosu na bruto nacionalni proizvod i tu zapravo spadamo među sam vrh u Europi, među prve tri europske zemlje po udjelu tih šteta. No, vratimo se malo na sam početak priče klimatske promjene uistinu možemo reći da su globalan problem i mislim da smo svi svjesni da već dobrano kasnimo u rješavanju tog problema i već se nosimo sa određenim posljedicama. Zašto je tome tako? Usudio bih se reći da je dijelom kriva i možda percepcija javnosti kako je riječ o globalnom problemu i kako na taj problem kao pojedinci ne možemo ili možemo vrlo malo utjecati. Evo, ja ću iskoristiti priliku pa ću pročitati dio iz uvod ove strategije na stranici 6 gdje se navodi da RH zbog svoje veličine i gospodarske moći može dati samo mali doprinos globalnom smanjenju emisije stakleničkih plinova dok je prvenstveno na velikim državama, snažnim emiterima stakleničkih plinova djelovati na ublažavanju klimatskih promjena. Evo, ovo je upravo ono što sam govorio i upravo ovakav stav koji nažalost i provlačimo kroz ovu strategiju da mi zbog veličine kao država ne možemo puno učiniti, da možemo dati samo mali doprinos može djelovati vrlo demotivirajuće i vrlo negativno. Kako će onda razmišljati svaki pojedinac kada kao država šaljemo poruku da nismo u stanju puno učiniti, a na isti ovakav način zapravo mogu razmišljati i svi oni stanovnici većih država za koje navodimo da su ključ problema i da mogu više utjecati, ako to gledaju iz percepcije, ako to gledaju iz cipela svoga kvarta, svoje ulice, svoje sredine, regije ili slično. Već i sam naziv strategije i vremenski okvir djeluje dosta apstraktno, a osobito onim mlađim generacijama, mladim ljudima i djeci za koje smatram da trebamo svakako staviti naglasak pod broj 1. Osobno smatram da je nužno od malih nogu djeci usaditi svijest o klimatskim promjenama, od obitelji, od vrtića, od škola znači počevši već u najranijim fazama u obrazovnom sustavu i svakako im treba usaditi svijest da ih se klimatske promjene i te kako tiču i da oni svakako mogu i kao pojedinci utjecati na njih. U suprotnom ostat će nam mentalitet da se to tiče nekoga drugoga i negdje drugdje i tada se opet nalazimo u začaranom krugu. I naravno, moram se osvrnuti i na sektor šumarstva, sektor koji je vrlo ranjiv, ali i sektor koji je vrlo dobro svjestan klimatskih promjena i koji na klimatske promjene upozorava, mogu reći, među prvima, osobito iz razloga što su šumarski, zapravo šumski ekosustavi vrlo osjetljivi i vrlo rano i vrlo jasno reagiraju na klimatske promjene. Najveća nam opasnost u tom sektoru prijeti od sve većeg broja i dulje sezone šumskih požara, a požara je kao što znamo znatno više u sušnim godinama i Mediteranu, a projekcije nam pokazuju da će se rizici požara povećati i na kontinentu u sve većem i većem obujmu. Zbog samih promjena staničnih uvjeta koji su uvjetovani naravno promjenama klime moglo bi doći i zapravo već i danas dolazi do migracija vrste i štetnika, uključujući i invazivne vrste i strane vrste koje već sad čine velike štete. A jednako tako zbog promjene klima i samim time uzrokovanih blažih zima i neki, možemo reći, i domaći autohtoni štetnici čine puno veće štete nego što su ih ranije činili zbog, recimo to laičkim jezikom, puno dulje sezone u, u kojima zapravo oni čine štete, ali i većeg broja generacija koji, koje u tijeku godine nastaju. I naravno, tu su još i famozne općekorisne funkcije šuma, iste one koje često i spominjemo u ovom visokom domu, nažalost vrlo često u nekakvim negativnim konotacijama kada govorimo o naknadama. Vidjeli smo i iz same strategije da se predviđa zbog klimatskih promjena i smanjenje pojedinih općekorisnih funkcija šuma. Ja bih još jednom spomenuo po tko zna koji put u ovom visokom domu da na šume moramo gledati kao na ponore ugljika budući da se za svaki kubni metar drveta, za svaki kubni metar odnosno drvne mase koje, koje priraste iz atmosfere kroz proces fotosinteze se ugradi jedna tona ugljičnog dioksida, što svakako nije zanemariva, zanemariva količina i zanemariva brojke. I ukoliko želimo smanjiti ugljični otisak, šumarska struka svakako daje odgovor na dio ovoga problema, zapravo možemo reći da u RH to čini organizirano već 250.g. Nisam se mislio referirati, ali čuli smo i danas zapravo u, u raspravama pojedine komentare vezano za šumarstvo, šumarski sektor vezano uz ovu problematiku i uz sječu šuma i način gospodarenja. Želio bih još jednom ponoviti da Hrvatske šume gospodare šumama i šumskim zemljištem u vlasništvu RH na načelima potrajnosti i da zapravo ako ćemo promatrati šumski ekosustav možemo ga promatrati kao prašumu sa 5 faza, pomlađivanje inicijalne faze, optimalne faze, faze starenja i propadanja ukoliko ne želimo ništa sjeći i pretvoriti šume u prašume, tada taj proces traje i tisuću godina, znači tih 5 faza, s tim da treba reći da u zadnje 2 faze, u fazi starenja i propadanja je i sam proces fotosinteze odnosno asimilacije ugljika se znatno smanjuje da bi i na kraju potpuno prestao. Upravo zato je prirodno gospodarena šuma način na koji danas gospodarimo šumama u RH na načinu, na način, na principima prirodno gospodarene šume u kojemu taj proces sa ovih 1000.g. zapravo šume držimo u optimumu u, možemo reći, kod hrasta lužnjaka gdje je ta ophodnja najduža, do 140.g. od faze pomlađivanja do onih posljednjih oplodnih sječa, dok se taj krug ponovo ne zatvori. I naravno tu bi, kad već govorimo o drvetu trebalo naglasiti nužnost i važnost kaskadne uporabe drveta odnosno da to drvo ostane što duže, možemo reći, u uporabi prije nego što se pretvori u gorivo, prije nego što se pretvori u energent i na taj način ponovo oslobodi ugljik u atmosferu, o tome sam i više puta govorio i nadam se da će biti i još prilike na tu temu. I na kraju, budući da mi vrijeme lagano ističe, da rezimiram, klimatske promjene o kojima danas govorimo uistinu jesu globalan problem. Međutim, želimo li ih početi rješavati, želimo li početi umanjivati učinke koje one sa sobom nose, taj problem sa globalne razine moramo spustiti na lokalnu razinu i ukoliko želimo i uspjeh ove strategije, taj problem moramo spustiti u svaku obitelj, u svaku obrazovnu ustanovu, u svaku školu i vrtić. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Željka Jovanovića, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, kolegice i kolege. Uz podršku ovoj strategiji nekoliko rečenica vezano i za potrebu djelovanja ovog trenutka. Dakle, strategija kao dugoročni dokument sigurno je dobar put kako učiniti sve nas odgovornijim u svim ovim problemima koje nam donosi potreba akcije za rješavanje klimatskih problema, ali naravno treba djelovati i sada. Iz tog razloga podsjetit ću na apel za klimatsku akciju koju je potpisalo 549 hrvatskih znanstvenika i koji su predali HS u siječnju 2020. gdje nas upozoravaju da klimatske promjene s kojima se trenutno suočavamo predstavljaju izvanredno stanje, te najozbiljniju i najkompleksniju krizu kojoj je čovječanstvo u cjelini ikada bilo izloženo. Taj apel je poziv svim nadležnim institucijama da pokrenu konkretne i ambiciozne mjere i stvore preduvjete za sustavno i sveobuhvatno suočavanje sa ovim izvanrednim stanjem. U svom zadnjem specijalnom izvještaju objavljenom u studenom 2018. Međuvladin panel za klimatske promijene upozorio je da sprječavanje nepovratnih promjena klime koje ugrožavaju održivost civilizacije na zemlji zahtijeva hitno smanjenje emisije ugljikovog dioksida za 45% sa kratkoročnim i srednjoročnim ciljem do 2030., te njegovo potpuno ukidanje do 2050.g. Prema tome, tijekom zadnjih nekoliko desetljeća, iz godine u godinu diljem zemlje mogu se bilježiti posljedice klimatskih promjena, od kojih ističem samo neke. Obaranje rekorda prosječne prosječne globalne temperature, sve učestalije i intenzivnije pojave valova vrućine tijekom ljeta i hladnih oborinskih ekstrema tijekom zime, gubitak ledenjaka kao važnih resursa pitke vode, porast globalnih razina mora, izbljeđivanje koralja velike šumske požare, sve duža sušna razdoblja, poplave velikih razmjera te sve češće i intenzivnije suše. Posljedično, svjedočimo i velikim promjenama u okolišu što uzrokuje sve veće probleme u proizvodnji hrane, prisilne migracije te degradaciju bioraznolikosti koja se očituje u galopirajućem izumiranju, seljenju vrsta među kojima su najvidljivije pojave tropskih vrsta u umjerenom pojasu. Zbog svega toga, konformističko odbijanje prihvaćanja stvarnosti klimatske krize je izgubilo svaku racionalnu utemeljenost. Jednako tako svjedočimo i pokretima za akciju koje možemo smatrati početkom jedne globalne ekološke revolucije što svakako podržavamo, pri čemu ono što znanstvenici ističu, neophodno je da se svemu prilazi na znanstvenim principima. Nekad su znanstvenici pomalo u prikrajku a jedan poznati klimatolog James Hansen je istaknuo: „Oprez je hvalevrijedna vrlina, no danas bismo možda ipak trebali kontrolirati našu suzdržanost jer ona nas vodi u kataklizmičku budućnost.“ Prema tome, u vezi sa tom klimatskom krizom, središnji zahtjev svih znanstvenika pa tako i naših znanstvenika jest donošenje odluka utemeljenih na znanstveno utemeljenim činjenicama. U tom zahtjevu zbog čega sam se i javio za raspravu, oni iznose 11 mjera. Prvo, hitno proglašenje klimatskog izvanrednog stanja na razini RH po uzoru na već donesene slične odluke na razini EU-a kao i niza drugih država. Drugo, uključenje znanstvenika svih profila i disciplina koji objavljuju recenzirana znanstvena istraživanja o klimatskim promjenama, njihovim implikacijama i njihovu ublažavanju u procese donošenje politika vezanih za klimatsku krizu. Treće, razvoj implementacije politika usmjerenih prema izgradnji socio-ekonomskih modela održivijih u odnosu na postojeće. Četvrto, posebno značajno, rad na sustavnom i aktivnom podizanju svijesti opće javnosti na svim razinama o klimatskoj krizi, o svoj njenoj kompleksnosti što uključuje i razvoj ambicioznih, obrazovnih tema iz područja održivog razvoja implementiranih u školske kurikulume. Peto, hitnu implementaciju programa sustavne tranzicije prema održivoj energetici s konačnim ciljem potpunog obustavljanja projekata ekstrakcije i eksploatacije fosilnih goriva što uključuje i potrebne prekvalifikacije radnika. Šesto, prepoznavanje i poticanje niskougljičnih zanimanja i životnih stilova te prateće infrastrukture. Sedmo, prepoznavanje osobito ranjivih skupina u društvu te rad na minimiziranju njihove ranjivosti kao i već pretrpljenih šteta. Osmo, poticanje lokalne proizvodnje, distribucije i trgovine koja ne uključuje transport lokalno dostupnih dobara iz udaljenih zemalja. Deveto, poticanje održivih niskougljičnih transportnih rješenja uključujući i razvoj prateće infrastrukture. Deseto, implementaciju održivih tehnoloških rješenja u svim aspektima života na temelju komparativnih analiza životnog ciklusa i jedanaesto, intenzivnu potporu u ambicioznim i znanstvenim istraživanjima usmjerenih prema odgovorima na klimatsku krizu. Stoga apeliram da svih ovih 11 zahtjeva bude uključeno i uvršteno i u akcijske planove koji će proizaći iz ove strategije kako bi ovog trenutka krenuli u sve moguće akcije koji bi osigurali da posljedice klimatskih promjena u Hrvatskoj budu čim manje jer jednako tako, znanstvenici ističu da je zaista situacija zastrašujuća, da ukoliko se ovako nastavi, Gorski kotar može ostati bez snijega, šume postati savane, dolina Neretve već se zasoljuje, procjenjuje se da će za oko 20, 30 g. Hrvatska imati 1/3 manje uroda od kukuruza nego dana a vidimo da nam prijete i brojne nove bolesti. Prema tome, strategija je dobra ali strategija na papiru, potrebno nam je konkretna akcija kako bi osigurali da klimatske promjene ne ugroze život na cijeloj Zemlji, pa tako i u RH. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Steve Culeja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Prijedlog Strategije prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. s pogledom na 2070. Ko živ, ko mrtav do tada ali nam je pobrinuti se da barem pokušamo ostaviti ovu zemlju onima kojima dolaze iza nas u nekakvom upotrebljivom, korisnome stanju pa da vide oni iz tog vremena, vremeplovom u prošlost, da smo mi ipak malo brinuli o njima. To što je jedan kolega, moj koalicijski partner Pupovac sa brigom o nekim pojavama u hrvatskome društvu a koje su tematski povezene sa ovom temom, o tome kako u nekim dijelovima Hrvatske, posebno Like, Banije i Korduna, za one koji ne znaju bivše krajine, postoji neki novi trend sječe šuma, bespravne sječe šuma zbog toga, zbog odljeva stanovništva koje se više ne nalazi u tom području pa da može kontrolirati tu bespravnu sječu. Moram upoznati mojega kolegu, nadam se da me gleda, da taj trend je počeo davno prije od današnjih dana, još u onom tmurno doba Domovinskoga rata, u tim a posebno u područjima gdje sam ja bio, sjećam se da je bio utjecaj na globalnu klimu izvršen od nekih tigrova, to nisu bili tamilski tigrovi, to nisu bili sibirski tigrovi ali to su bili Arkanovi tigrovi, oni isti tigrovi koji su uništavali hrastovu stoljetnu šumu u Vukovaru na Đergaju, oni isti tigrovi koji su uništavali hrastove na Šarengradskoj adi, u hrvatskoj adi, koji su u ornitološkom rezervatu najvećem u Europi, svih ptica koje postoje, uništavali njihova sjedišta, dakle njihova staništa koja su ona stoljećima prije koristila, uništavali su ekologiju tamo gdje je najveće mrjestilište divljeg šarana u Europi i sada sa ove govornice pod krinkom brige za klimu i budućnost zemlje ponovo vraća na onu temu koja njemu odgovara vječite ugroženosti kako svjetske klime, a tako i njega pod navodnicima one koje on zastupa a koji nisu ovdje a koji su isto tako uništili sve do čega su se mogli dočepati. Mogu reći slobodno što se tiče barem Vukovara da su oni bili prvi pioniri ekologije jer oni su počistili sve što se dalo počistiti. Nikakva sekundarna sirovina za njima nije ostala. Međutim, tema je druga, pa idem na nju. Ova tema je od šireg interesa svjetske populacije. Ovako, kanal Dunav – Sava, prisjetimo se kako Domovinski rat i sudbina Vukovara nisu slučajnost. Jugoslavenska narodna armija je mogla zaobići Vukovar, ali nije. Srbi i njihovi mentori željeli su pod svaku cijenu odmaknuti Hrvate od Dunava kako Hrvati više nikada ne bi bili podunavski narod i spriječiti robne tokove Jadran – Srednja Europa. Robni pravac Jadran, nizinska pruga Sisak, vodni transport Šamac – Vukovar – Podunavlje dobiva na važnosti, a ujedno je i nezaobilazna žitnica. Cijena kanala Dunav – Sava u vrijeme kada je bila … [[ne razumije se]] bila je 250 milijuna američkih dolara samo za prvu fazu samo navodnjavanje bez plovidbe. Toliko novaca svake godine damo raznim udrugama „Babama“, „Žabama“ i ostalim dežurnim mrziteljima Republike Hrvatske zamotanima u celofan kvaziljudskih prava. Gdje smo sada? Mi danas brbljamo o klimatskim promjenama umjesto da ubacimo naše interese u budućnost klimatskih ekstrema i u interes naše djece. Zbog klimatskih promjena Milankovićevi ciklusi jedan poznati manjinac srpske nacionalnosti koji je proučavao i izučavao te cikluse, solarni deset i pol godišnji ciklusi plus utjecaj civilizacije vremenski ekstremi suše, ali i poplave postat će češći i izraženiji. Postoji li rješenje? Stručnjaci već odavno tvrde da višenamjenski kanal od Vukovara do Slavonskog Šamca kraj Slavonskog Broda namijenjen plovidbi ali i navodnjavanju odvodnji staro je rješenje još iz vremena Habsburgovaca. Vični inženjerstvu Habsburgovci su znali kako je Dunav tijekom deset mjeseci u godini približno 5 metara niži od Save, a sve slavonske rijeke na trasi kanala pogodne su za postavljanje i navodnjavanje. Prirodnim padom kanalska voda bi natapala 2/3 Slavonije, dio Zapadnoga Srijema te dobar komad Banovine besplatno. Koliko je ideja aktualna pokazuje i gruba matematika. Svaka šteta od suše dvostruko je veća od cijene takvoga kanala. Od planiranih 68 kilometara kanala iskopano je samo 11 u poluprofilu, ali i to je bilo dovoljno kako bi okolicu Slavonskoga Broda spasilo od zaobalnih voda tijekom krize sa poplavama 2014. godine. Žali Bože što nismo imali gotov višenamjenski kanal Dunav – Sava zaštitili bi i … [[ne razumije se]] i susjednu Bosansku Posavinu gdje žive Hrvati. Koliko je ubitačno bilo vidjeti umiruću spačvansku šumu, spačvanska sela a eto našem predsjedniku je u to vrijeme puknula vodovodna cijev. Zamislite koje tragedije. Cijela Cvelferija Posavina potopljene, a predsjedniku pukne cijev u kupatilu, a onda brže-bolje uvažena ministrica graditeljstva Anka Mrak Taritaš o sveopćoj brizi za hrvatski narod u Cvelferiji požuri se u spas te iste Cvelferije sa obnovom mjesta, a posebice se istaknula u obnovi Gunje gdje je eto ona svojim doprinosom na svojem žiro-računu moguće koji je uprihodila u toj silnoj borbi, a jedino je tu vidljiv pomak gdje su i četke za klozete bile po cijeni od 280 kn, a eto i ona se danas zgraža nad bandićevom cijenom četke. A eto, tako su se neki pod krinkom borbe za očuvanje staništa i divljih ptica, a i naših Posavljaka naših Hrvata u Cvelferiji lijepo okoristili na jednoj takvoj nepogodi. Ja neću ići i na one uragane u Americi, ali mi imamo uragane ovdje kod nas u Hrvatskoj koji su vidljivi na ovaj način na koji su neki zloupotrijebili to. No, o tome bi trebalo raspravljati DORH i ostali. Ovako, u budućnosti nas čekaju naizmjenično vremenski ekstremi suše i poplave sa svim geopolitičkim i gospodarskim učincima. Žurna i jeftina doprema hrane uz efikasno skladištenje postaje jednako važan imperativ kao i proizvodnja. Tko bude vladao tim procesima, vladat će Europskom unijom. Onaj tko bude gospodario sa hranom, gospodarit će i sa narodom. Onaj tko bude uspio svoj narod prehraniti, očuvati, zaštititi taj će biti gospodar i kontrolor. Onaj tko bude svoj narod spasio taj je uspio, a onaj tko ne bude neće. Malo mi je ostalo, puno još toga ima. Međutim, hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava trebala je biti Davora Vlaovića ali na žalost ga nema, pa gubi pravo na govor. Pa će sljedeći završno u ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih govoriti poštovani zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, naravno da je evo danas ovdje govoreći o ovom dokumentu ja sam najviše kao što sam čuo su bile zapravo glasovi podrške. Svi su svjesni da treba nešto učiniti i da to vrijeme koje smo nekada imali ispred nas je sada za nama, u ovom trenutku se mora događati, nije to samo strategija to je današnjica. Današnjica koja se mora preslikavati što brže u cilju dostizanja svih planiranih aktivnosti. Naravno da u ovome dokumentu svako bi mogao još nešto dodati, ali ono što je jako bitno zapravo razmotriti gdje smo mi tu. Gdje smo kao Hrvatska u cjelokupnom tome problemu, pa onda kad bi pogledali naše neke regije, a pogotovo onu iz koje ja dolazim iz područja Slavonije, Baranje i Srijema se postavlja pravo pitanje, što mi možemo konkretno doprinijeti. Što može doprinijeti područje koje je osiromašeno sa ljudima, gdje je ljudski utjecaj sve manji, a i oni koji se nalaze tamo sve više osjećaju se kao žrtve događanja oko njih. Sve je manje, ako govorimo i o području poljoprivrede, čak i poljoprivrednih proizvođača, sve je manja primjena neprihvatljivih određenih tvari, a sve veća je žrtva i tog poljoprivrednog proizvođača, suša i ostalih elementarnih nepogoda za koje se jednostavno kaže da su iz područja klimatskih promjena. Ali onda ljudi koji žive tamo kažu, pa ima i dobrih stvari u tim klimatskim promjenama, da ako nema preko zime snijega nema problema sa čišćenjem, nema problema zato što nikoga nema, nema problema zato što ljudi koji ne žive u svojim kućama više nečiste opločnike, pa čak i na automobilima nema više prave potrebe za kupnju zimskih guma. Mogli bismo sada i ja bi u ovome govoru mogo puno o ljudima, ali onda vratimo se na ono možda što je veća tema, a to je kako na istoku se onečišćava najviše pa nekada davno bilo je prepoznato određena središta industrijskim, kao središta velikih industrijskih pogona, u jednom Vukovaru djelovalo je Borovo koje je preko 20.000 ljudi zapošljavalo, proizvodilo od obuće koja je opće priznata, isto tako i gumenih proizvoda, jedan Vuteks tekstilne industrije, pa imamo i Đuru Đakovića. To su bili nekad giganti koji su izvjesno tada stvarali i imali utjecaj na okoliš o kome se manje brinulo, sada su to male tvrtke koje svojim utjecajem najmanje mogu naštetiti okolišu oko toga. I mogao bi ja nabrajati puno toga što bi govorilo o nama koji živimo, ako gledamo kretanje u Hrvatskoj, sve manje nas je i općenito i onda trebamo postaviti pitanje što mi trebamo napraviti. Da li ova strategija treba biti usmjerena samo prema nama ili mi moramo zapravo moramo usmjeriti naše aktivnosti prema onima koji su stvarni zagađivači, a to su visokorazvijene zemlje, visokoindustrijalizirane zemlje, jer njihove utjecaje i rasprave mi promatramo i gledamo isto tako njihove odluke da će odnosno neće sudjelovati u određenim programima klimatske zaštite. I onda se postavlja pitanje što god da mi učinili ovdje da li ćemo smanjiti otapanje leda na našim polarnim područjima svijeta, da li ćemo našim aktivnostima to učiniti? Mi jesmo jedni mali pijuni u svemu tome, ali ono što bismo trebali koristiti i naše dužnosnike da oni koji pohađaju i dolaze na određene događanja, pogotovo gdje se raspravlja o utjecaju da budu glas i da kažu ne možemo prenijeti sve probleme velikih nacija, razvijenih nacija na malene zemlje, pa da mi trebamo biti prvi predvodnici, a ionako nećemo puno promijeniti. Nekad kad pogledam sve ovo što je nabrojano mjera postavim pitanje, pa dobro ako već nam je teško na istoku Hrvatske, pa otopi se taj sav led, pa dođe Panonsko more da li ćemo mi stvarno imati sve te probleme preizgrađenosti, [[Upadica: Hvala.]] problema odvodnje i svi ostali. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Strategije prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. g. s pogledom na 2070. g. Predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Na temelju čl. 14. Zakona o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja i sukladno prijedlozima radnih tijela Sabora, dajem na glasovanje prijedlog navedene Strategije. Tko je protiv? Tko je suzdržan? I tko je za? Utvrđujem da je većinom glasova donesen Strategija prilagodbe klimatskim promjenama u RH za razdoblje do 2040. g. s pogledom na 2070. g., 118 zastupnika bilo je za, 2 protiv i 5 suzdržanih.
Prelazimo na sljedeću točku to je: - Prijedlog Odluke o imenovanju zamjenika pravobraniteljice za ravnopravnost spolova Predlagateljica je pravobraniteljica za ravnopravnost spolova temeljem Članka 20. Zakona o ravnopravnosti spolova. Raspravu je proveo Odbor za ravnopravnost spolova. Želi li predlagateljica dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana pravobraniteljica za ravnopravnost spolova, gospođa Višnja Ljubičić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici dozvolite da vam se, ovo je jedinstvena prilika zahvalim na imenovanju svom u listopadu 2019. godine koje ste podržali u ovom domu. Vezano za ovu današnju točku dnevnog reda prema Zakonu o ravnopravnosti spolova dakle uvjetovano je pravobranitelj odnosno pravobraniteljica i zamjenik odnosno zamjenica institucije moraju biti osobe različitog spola, dakle a jedan od uvjeta je da moraju biti i hrvatski državljani, da imaju završeni diplomski sveučilišni studij i da osobnim zalaganjem budu poznati javnosti u području zaštite ljudskih prava. Evo, s obzirom na imenovani mandat od listopada prošle godine provela sam određene konzultacije i razgovore sa potencijalnim muškim kandidatima za zamjenika pravobraniteljice i izbor je pao na gospodina pravnika dosadašnjeg zaposlenika Vladinog ureda za ljudska prava, od 1.6. pravnog savjetnika u instituciji pravobraniteljice, gospodina Kristijana Keveševića, koji je završio sveučilišni diplomski studij prava na Pravnom fakultetu u Zagrebu, poznat je u području zaštite ljudskih prava posljednjih desetak godina, dakle prvenstveno u Ministarstvu pravosuđa, potom u Vladinom Uredu za ljudska prava, a posljednjih sedam mjeseci u instituciji pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Na dužnost kod nas kao savjetnik je došao s pozicije pomoćnika ravnatelja Vladinog Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. U svom radu specijalizirao se za područje korupcije, diskriminacije, zločina iz mržnje i trgovanja ljudima, jer je upravo na tim područjima radio ispred Vlade na strateškim dokumentima, zakonima, a jednako tako bio uključen na europskoj razini, međunarodnoj razini u radnim skupinama kao predstavnik Republike Hrvatske. Evo, u očekivanju podrške Hrvatskog sabora i prepoznavanju ovog kandidata za zamjenika pravobraniteljice, s obzirom da institucija ima samo jednog zamjenika, sve pravobraniteljske institucije imaju dva do tri zamjenika odnosno zamjenice, očekujem podršku Hrvatskog sabora i zahvaljujem vam se.
Hvala vam lijepo. Želi li izvjestiteljica Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prvi je u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista trebao govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj, nema ga, gubi pravo na riječ, pa će sljedeća biti u ime Kluba zastupnika GLAS-a, poštovana zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče, gospođo pravobraniteljice sa savjetnikom, kolegice i kolege. Dakle, pravobraniteljica za ravnopravnost spolova je radila bez zamjenika od kad je njezin zamjenik izabran za suca Ustavnog suda, ako se ne varam, i naravno da je prvo, obzirom da je pravobraniteljica ponovno izabrana uz, čini mi se široku podršku, da je i njezina obveza i pravo da predloži svog zamjenika. Mišljenje Kluba GLAS-a je, obzirom da mi cijenimo rad pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i smatramo da dobro radi svoj posao, da je apsolutno, treba poštovati njezinu volju odnosno želju kad se radi o izboru zamjenika, jer je svojim radom pokazala da će to biti u korist i nekako za promociju rada ovog, po našem mišljenju, vrlo važnog pravobraniteljstva. U situaciji u kojoj imamo de facto mnogo problema sa funkcioniranjem pravne države, kao što smo vidjeli i kao što smo svjedoci, institucije ili institucija, kako god hoćete, pravobraniteljstva je u Hrvatskoj dobila dodatno značajnu funkciju, tako da je i pučka pravobraniteljica, i pravobranitelj i pravobraniteljice po pojedinim, ajmo reći osjetljivim skupinama ili pojedinim skupinama koje, za koje smo procijenili da je potreban pravobranitelj ili pravobraniteljica, su na neki način postali glavne institucije pravne savjesti hrvatskog društva, i u tom pogledu smatramo da njihov rad apsolutno treba, prvo da su to vrlo važne i korisne institucije, da su institucije koje i u teškim vremenima posrtanja, da budem nježna, pravne države imaju jednu osobito značajnu funkciju i ulogu, budući da su naravno fokusirani na najosjetljivije skupine odnosno diskriminirane po bilo kojem kriteriju populacije unutar društva, to njihovu ulogu čini dodatno važnom. U ovom slučaju pravobraniteljica je predložila gospodina Kristijana Keveševića za svog zamjenika, po biografiji koju smo mogli vidjeti, on se apsolutno kvalificira, moram reći da što se nas u GLAS-u tiče, da je tu možda baš preporuka pravobraniteljice odlučujuća, ali ako se pogleda biografija gospodina Keveševića, vidi se da se on tim temama bavio praktički u cijelom svom radu, i u cijelom svom profesionalnom angažmanu, bavio se borbom protiv diskriminacije, protiv govora mržnje, radio je u institucijama koje se upravo fokusiraju na taj, na te teme, a onda je i, sad nekoliko godina radio i kao savjetnik u pravobraniteljstvu za ravnopravnost spolova, dakle upoznat je i sa tom temom. Ako smijem reći ja sam ga malo i proguglala, pa sam vidjela da između, osim što se bavio tom temom, bavio se i rock glazbom, i ima, ja mislim, dvadesetak, dvadesetak autorskih rock pjesama koje su, koje se pojavljuju kad ga proguglate, što smatram da dodaje jedan element kreativnosti i ako smijem reći i razbarušenosti, koji je za ovu vrstu posla, ja mislim važan, i samo može biti plus, jer zahtijeva uvid u situacije koje nisu po PS-u, koje nisu uredne, koje su teške, komplicirane i često svaka za sebe jedinstvene i iz moje perspektive, ta vrsta angažmana mu daje još jedan dodatnu recimo, pozitivnu točku za bavljenje ovakvim poslom. Kao što vidite, iz moje rasprave, mi ćemo ga podržati, ja osobno nisam bila upoznata sa rezultatima njegovog posla prije, ali po svemu ovome što je, što se vidi iz životopisa po preporuci pravobraniteljice, pa i po ovoj jednoj, malo dodatnoj dimenziji, mislimo da će dobro obavljati taj posao i želimo vam puno uspjeha. Hvala vam.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Željka Josić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, poštovana pravobraniteljice sa suradnikom, kolegice i kolege. Pa evo, gđa. Pusić je to vrlo zgodno rekla, da je gospodin vrlo kreativan i doista jedne posebnog životopisa koji je vrlo bitan za ovaj posao. Evo, ja bih samo naglasila kako Klub HDZ-a podržat će prijedlog pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, mi smo se o tome očitovali i na Odboru za ravnopravnost spolova. Naravno, uvijek ćemo podržati ljude koji rade posao svoj kvalitetno i rade u skladu sa svojim izborom. Ono što treba svakako naglasiti da ovo je sve u skladu sa Zakonom o ravnopravnosti spolova gdje pravobraniteljica za ravnopravnost spolova predlaže svog zamjenika, a da ga HS potvrđuje, odnosno da ga razrješuje. Pa, ako pogledamo sam životopis g. Keveševića, vidjet ćemo kako on udovoljava svim uvjetima, od toga da je dipl. pravnik koji je svoj cijeli životni vijek praktički radio na poslovima u području zaštite ljudskih prava. Dijelom u Ministarstvu pravosuđa, većim dijelom u Vladi RH i od 2019. u Uredu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Posebice, ja bih istaknula da je djelovao kao predavač u edukacijama za suce, odnosno sutkinje općinskih i županijskih sudova, državnih odvjetnika, zamjenika općinskih i županijskih državnih odvjetnika, policijskih službenika i službenica koje je pravobraniteljica organizirala s ciljem jačanja kapaciteta za suzbijanje nasilja prema ženama u sklopu EU projekta koji se zove „Izgradnja učinkovitije zaštite, promjena sustava za borbu protiv nasilja prema ženama“. Isto tako, svakako treba istaknuti kako je radio u jedinici za suzbijanje trgovanja ljudima i poslovima međunarodne suradnje. Inače, što se tiče posla na kojeg ga trenutno biramo, odnosno mjesta na koje ga trenutno biramo, vjerujem da će i dalje biti u skladu sa svim preporukama koje je donio iz prijašnjih institucija i u daljnjem radu mu svakako želim poželjeti da bude uspješan kao što je bio i do sada. Mi ćemo naravno, ovaj prijedlog podržati. Hvala.
Hvala lijepo. Sad će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovana zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče HS-a, poštovana gđo. pravobraniteljice za ravnopravnost spolova sa suradnikom, odnosno savjetnikom, poštovane kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će prijedlog gđe. pravobraniteljice za ravnopravnost spolova Višnje Ljubičić da se za njezinog zamjenika na mjesto koje je upražnjeno već čini mi se 2 godine, ako ne i više, predloži g. Kristijan Kevešević. Kao što smo imali prilike vidjeti i u dostavljenim materijalima, njegovo iskustvo, njegov profesionalni put zapravo govori u prilog tome i argumenti su za što je pravobraniteljica odlučila predložiti upravo njega HS-u kao svog zamjenika koji bi trebao bitno osnažiti rad Ureda pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Ja sam, evo, uvjerena da će HS jednoglasno taj prijedlog i podržati i da će g. Kevešević zajedno s pravobraniteljicom, ali i sa svim zaposlenicima Ureda, s nama zastupnicima, Vladom RH i s tim institucijama raditi na promicanju ravnopravnosti spolova, što je, na kraju krajeva, 20 godina i ustavna vrednota RH, raditi na uklanjanju svih prepreka, koje se nalaze na putu do postizanja pune ravnopravnosti spolova u brojnim društvenim segmentima i da ćemo zajedno napraviti određene iskorake. Puno je tu posla, znamo to i svi mi, ured pravobraniteljice, odnosno Ured pravobranitelja za ravnopravnost spolova postao je prepoznata institucija i mjesto kome se naši sugrađani, a u velikom dijelu naše sugrađanke, obraćaju kada smatraju da su zakinuta za određena ljudska prava samo zbog toga što su drugog odnosno ženskog spola. Isto tako, Ured za ravnopravnost spolova postao je svih ovih godina, prometnuo se u prepoznatljivu institucija koja i reagira na neke nepovoljne društvene događaje koje na kraju krajeva, svake godine podnosi HS-u izvješća i daje relevantnim institucijama preporuke kako otkloniti sve one, ponovit ću, prepreke koje nam stoje na putu da postignemo punu ravnopravnost. Bit će tu puno posla, ja sam uvjerena da će i pravobraniteljica zajedno sa svojim suradnikom i sad ekipiranim konačno uredom, neće im biti lako, žene i dalje čine većinu nezaposlenih, i dalje na tržištu rada sve one koje su slabije plaćene jer jaz između plaća i mirovina žena i muškaraca kreće se i dalje negdje oko 11%. Žene su i dalje žrtve i spolnog i svakog drugog uznemiravanja na radnom mjestu. Nasilje kao gorući galupirajući problem gdje na žalost ni implementacija Istambulske konvencije još uvijek nije ušla u onu fazu u kojoj bismo mogli reći da smo se odlučili aktivno promptno i u petoj brzini obračunati i uspostaviti sve one mehanizme koji nam mogu pomoći u borbi protiv nasilja nad ženama. Žene i dalje i prikazima slike u medijima ali i u javnom prostoru na žalost ne mogu biti zadovoljne kako su tu pozicionirane. Ali ja se nadam da zajedničkim naporima možemo učiniti puno. Evo ja sam danas bila, malo sam pod dojmom možda, u 11 sati na jednom događanju. Otvarala sam između ostalog odnosno držala, bila sam jedna od uvodničarki na jednoj konferenciji odnosno forumu koji se zove „Savez za rodnu ravnopravnost“. Znači, prije godinu dana IKEA, IKEA Hrvatska Atlantik grupa, Astra Zaneka, Tele2 i Coca-Cola udružile su se i odlučile su potpisati Povelju o ravnopravnosti i zapravo potaknuti rodnu ravnopravnost u svojim tvrtkama na način da imaju sada različite modele gdje protežiraju zapravo jednaku zastupljenost žena i muškaraca ne samo u radnoj strukturi, nego i u upravljačkim strukturama gdje zapravo imaju zgodan model da kada dijete kreće prvi dan u vrtić ili prvi dan škole da zaposlenici odnosno roditelji imaju taj dan slobodan, gdje se radi na fleksibilizaciji radnoga vremena da recimo pola godine nakon onog rodiljnog i roditeljskog dopusta možete raditi u pola radnog vremena da vam tvrtka plaća i dalje punu plaću. Znači to su primjeri dobre prakse gdje se ozbiljne kompanije, znači poduzetnici ali i ozbiljni gospodarstvenici zapravo ujedinjuju oko stvarne ideje pune ravnopravnosti na tržištu rada koje zapravo tu nejednakost najviše osjete. I ja se nadam da ćemo i mi podržati ovakve inicijative. Danas je toj inicijativi pristupilo još pet kompanija. Iznimno je to značajno za Republiku Hrvatsku. Inicijativa koja je zapravo prekrasna, snažna poruka koliko je bitno držati do ljudskih prava, koliko je bitno držati do ustavnih vrednota Republike Hrvatske, koliko je bitno kod zaposlenika razvijati svijest i savjest o važnosti njegovanja rodne ravnopravnosti, a onda tu ideju nositi, promicati i u svoje domove i u svoja susjedstva i zapravo na taj način mijenjati društvo. A te kompanije se izdići iznad nekakvih prosjeka. Kompanija pokazuje zapravo koliko im je važan čovjek i koliko shvaćaju da profit nije taj koji njih čini uspješnim ili manje uspješnim kompanijama, nego da je uvažavanje svakog čovjeka i njegovo vrednovanje bez obzira na spol cijena njegovog vremena, omogućavanje da se može predati poslu, ali paralelno s tim i voditi uspješne privatne živote. I zapravo je ključ uspjeha svakog ozbiljnog poduzeća. Znači, zadovoljan pojedinac, zadovoljan čovjek i brisanje svih razlika među spolovima je ono što pokreće zapravo već Europu i svijet. Ali evo na sreću došlo je i u Hrvatsku. Evo ja se nadam da ćete i vi pravobraniteljice zajedno sa svojim zamjenikom kada ga uvjerena sam Hrvatski sabor potvrdi zajedno sa ovim uspješnim kompanijama, s nama kao Saborom, s Vladom i svim institucijama raditi na tome zaista da Hrvatska malim ali bitnim koracima postane društvo koje shvaća da mu je jedno od najvećih vrednota između ostaloga i rodna ravnopravnost. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Samo jedna napomena. Ja aplediram da ne promičemo niti jednu tvrtku ovdje poimenično u Saboru. Sada idemo na sljedeću pojedinačnu raspravu, a to je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče, uvažena pravobraniteljice, kolegice i kolege. Pa evo s obzirom ova tema me potakla da kažem nekoliko riječi da budemo i mi u Saboru aktualni. Naime, prošli tjedan je u Europskom parlamentu su usvojene smjernice uoči 64. sjednice Komisije Ujedinjenih naroda o statusu žene koja će se održati u narednim danima. I zanimljivo je da je ta Rezolucija usvojena sa 463 glasa za, ali da i dalje imamo protiv znači 108 protiv i 50 suzdržanih zastupnika u Europskom parlamentu. A inače Rezolucija izražava žaljenje zbog toga što su mnoga pitanja na kojima je ukazano na Pekinškoj deklaraciji i platformi za djelovanje još prije 25 godina aktualna. Ta Pekinška deklaracija donijeta je u svrhu promicanja niza načela jednakosti muškarca i žene, posebno strateško djelovanje u područjima kao što su gospodarstvo, obrazovanje, zdravstvo, nasilje i donošenje odluka. Dakle, Vijeće poziva da se osigura jedinstveno stajalište u cijeloj Europskoj uniji i da se djeluje u borbi protiv svih koji nastoje onemogućiti rodnu ravnopravnost, kao i svih mjera kojima se ugrožavaju prava žene. U svojim smjernicama u Europskom parlamentu poziva se na veću uključenost žene na tržište rada, veću potporu ženskom poduzetništvu, smanjenje razlike u plaćama 16% i mirovinama 37% razlike među spolovima, zalaganje za jednaku podjelu odgovornosti u kućanstvu i skrbi, promicanje i obrazovanje djevojčica i njihovo poticanje da se zapošljavaju u području znanosti, tehnologije, inženjerstva, matematike, promicanje rodno uravnotežene zastupljenosti na svim razinama donošenja odluka i deblokiranje direktive o ženama upravnim odborima u Vijeću. Također, Europska unija traži da se hitno u svim zemljama dovrši ratifikacija Istambulske konvencije o sprječavanju i borbi protiv nasilja nad ženama, da se dodijele odgovarajuća sredstva za borbu protiv rodno uvjetovanog nasilja i zaštitu žrtava te da se zaštiti i promiču prava skupina suočenih sa višestrukim i višedimenzionalnim oblicima diskriminacije, npr. žena s invaliditetom, žene koja nisu bjelkinje, migranata, pa prema tome, u tom cilju EU mora djelovati na sljedeći način. Promicati i podupirati uključivanje posebnog poglavlja posvećenog rodnim pitanjima u svim budućim sporazumima EU-e, trgovine i ulaganjima, osuditi pravilo globalnog blokiranja kojim se smanjuju financijska sredstva SAD-a za međunarodne organizacije, ako one pružaju i lobiraju za usluge pobačaja, pružiti znatnu financijsku potporu spolnom i reproduktivnom zdravlju i reproduktivnim pravima, te ono što je posebno zanimljivo obzirom na prethodnu točku, promicati veće sudjelovanje žena u klimatskom djelovanju, očuvanju mira, izgradnji mira i procesima posredovanja, pa ja pozivam i da mi u Hrvatskoj u svim našim djelovanjima slijedimo ove smjernice koje je EU parlament donio prošli tjedan. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, time zaključujem raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti .
Prijedlog Odluke o imenovanju zamjenika pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Predlagateljica je pravobraniteljica za ravnopravnost spolova, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o imenovanju zamjenika pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Tko je za? Utvrđujem da je jednoglasno donijeta odluka o tekstu kako je predložio saborski matični odbor, 125 za.
Pa ćemo prijeći na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, prvo čitanje, P.Z. br. 817.; Predlagatelj je Klub zastupnika GLAS-a i HSU-u temeljem čl. 85 Ustava RH i čl. 172 Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za pomorstvo, promet i veze. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Dođe mi da poimence pobrojim. Vidim da je ovaj naša prijedlog zakona da se reguliraju električni romobili izazvao veliku zainteresiranost u ovom Saboru, čak štoviše i predstavnik Vlade je tu [[Upadica Reiner: Predstavnik Vlade upravo dolazi jer smo malo ubrzali s ovom točkom.]] Super, super. Onda ću ja polakše govoriti [[Upadica Reiner: Jer su od prethodne rasprave odustali mnogi.]] Dobro, sve mi je jasno. Dakle, budući da je lijepo vrijeme, ja pretpostavljam da jedan od razloga što nas je ovako malo lijepo vrijeme. Ali, budući da kad krene lijepo vrijeme, vidjet ćemo neusporedivo više električnih romobila na našim prometnicama nego što je to u ovom trenutku. Dakle, ja kad sam bila mala djevojčica, jako, jako mala, onda sam mislila, kad jako čvrsto zažmirim i onda kad otvorim oči će se neke stvari promijeniti. Tako i naša Vlada čvrsto žmiri, ali bojim se da, kada odluči otvoriti oči da će se neke stvari promijeniti. Dakle kod nas tema električnih romobila u ovom trenutku nije regulirana zakonom. Čak štoviše, kad vozite električni romobil i vas skupi auto, električni romobili imaju status pješaka. Bit će kao da je skupio pješaka, što je za one koji voze romobile u principu dobro, ali kad netko na tom istom romobilu skupi pješaka, na pločniku, onda je kao da je pješak napravio odnosno ugrozio pješaka i idu u građanski parnicu. Zemlje koje su članice EU to su regulirale na različite načine. Ima nekih gradova koji su to regulirali i njihovo zakonodavstvo je takovo da gradovi mogu mimo državnog zakonodavstva to napraviti. U Hrvatskoj to nije moguće. Mi moramo definirati u Zakonu o sigurnosti prometa na cestama, dakle u postojećem zakonu, da bi onda pojedini gradovi to mogli regulirati u svojim gradovima. Neki gradovi su se čak odlučili i zabraniti i mi u Klubu GLAS-a, ne budi lijeni, tamo negdje krajem prošle godine odlučimo malo porazgovarati sa ljudima koji, čak postoje već i dvije udruge, ne znam je li su se obadvije registrirale, ali postoje dvije udruge korisnika električnih romobila koji vape za tim da se to regulira. Koji ih koriste, oni su izuzetno dobri pogotovo kad je riječ o gradovima, to su sredstva kojima možete brzo doći do određenih mjesta, dakle možete apsolutno u smislu i prve točke današnje, odnosno strategije vezano uz klimatske promjene, tu pokazujete i nekakav stav i ostalo, što je i svi nekako i ti, te dvije udruge su nam jako pomogle na način da kažu što sve treba regulirati i na koji način i mi smo, kao prvo uveli što je pojam malog električnog vozila, to su električni romobili, definirali smo određene, kolege, da ste na električnim romobilima, možda bi bilo brže i jednostavnije, ali dobro [[Upadica Reiner: Nisu koristili električni romobil pa su zakasnili.]] Bili bi brži samo ne znamo kako, što bi se desilo [[Upadica Reiner: Državni tajnik, evo ga.]] Upravo tako, definirali smo određene karakteristike, rekli smo koja to brzina može biti, definirali smo način na koji oni moraju biti opremljeni i definirali smo dakle, što trebaju učiniti iza toga jedinice lokalne samouprave s tim što, oni se u ovom trenutku je tema gdje se oni mogu kretati, tako da smo mi definirali da se mogu kretati biciklističkom stazom ili trakom, ako ona postoji, ako ne postoji, mogu se kretati pločnikom, ali su tad dužni limitirati svoju brzinu kretanja na 10 km/h. I u urbanim sredinama gdje ne postoje biciklistička staza ili pločnik, smiju se kretati kolnikom, što bliže njegovom desnom rubu samo na prometnicama gdje je najveća dozvoljena brzina prometa 50 km/h. Jednako tako smo rekli da može upravljati osoba koja je starija od 4, 14 godina, ispričavam se, i u noći, odnosno da moraju imati kacigu uvijek, a u noći i svjetlosni prsluk. Dakle, sukladno s ljudima koji zaista to koriste i električne romobile i koji imaju određenog iskustva, oni pokazuju želju da se to regulira jer se ti ljudi nalaze zaista u, odnosno korisnici električnih romobila zaista u jednoj nezgodnoj da najmanje tako kažem situaciji. Električni romobili načelno zaista imaju pozitivan efekt na promet jer na taj način smanjuju broj automobila. To je jedan novi način mobilnosti. On je naravno prvenstveno u gradovima, ali inače ljudi koriste. Ovim zakonom odnosno dopunom zakona je naš apel bio na Vladu, ljudi moji to moramo regulirati, nemojte da dozvolimo da netko strada, da ne kažem da netko pogine pa da ona idemo nabrž bolje to regulirati. Činjenica je da se električni romobili koriste, činjenica da su oni zaista, vrlo ste vi i brzi i fleksibilni i sve ostalo u njegovom korištenju, činjenica da kod nas nisu regulirani. U srijedu ujutro kad sam išla na posao po Mesničkoj se je spuštao jedan gospodin koji je isto očito išao na posao na svom električnom romobilu. Iz haustora je izlazila gospođa s dječjim kolicima. Ona je na svu sreću vidjela da on ide. Dakle, falila je sekunda da se nešto desi. U odnosu kad imate bilo, bilo kakvo prometalo i pješak uvijek je to šteta na pješaka. U odnosu auta i nekog tko vozi električni romobil će sigurno biti prednost lima. Mi u Klubu GLAS-a zaista mislimo da je ovo jedan od onih zakona koji ne bi trebao izazivati nikakav prijepor na razini da se vraćamo tamo negdje u prošlo stoljeće. Mislimo da je ovaj zakon koji je barem zaslužio otići u drugo čitanje. Neke primjedbe koje je ministarstvo dalo, mi smo spremni do drugog čitanja zaista ispraviti ili popraviti. Ne mislimo, ja nikad ne mislim da je netko od nas sveznajući da zakone koje radite kao da su uklesani u kamen pa je sad to baš tako i nikako drugačije. Ovaj zakon pogotovo u doba pred lijepo vrijeme, je vapaj, a da ne kažem krik. Mi moramo to regulirati, pitanje je dana kad će netko stradati, bit će prekasno. Danas svi oni koji koriste električne romobile imaju status pješaka. Prema tome o tome treba voditi računa, to treba imati na pameti. Ovaj vapaj nas iz GLAS-a kaže ljudi moji, ajdemo pustiti taj zakon u drugo čitanje, mi smo spremni sve one stvari koje trebamo eventualno, koje ste vi zaključili da trebamo popraviti i mi tu ne dvojimo da neke treba popraviti, čak nemamo ništa protiv napravite hitnu izmjenu odnosno hitnu dopunu važećeg zakona. Odite u hitnu proceduru, regulirajte sve što treba, mi ćemo to prihvatiti s ove govornice ćemo vas hvaliti, ali nemojte dopustiti da strada čovjek da bi onda došlo da ne kažem kud u kud, u glavu, da to trebamo regulirati jer to trebamo regulirati. Korona virus će ovakav ili onakav način proć, doći će ljeto, doći će naši turisti koji će doći sa svojim električnim romobilima i vozit se recimo uz šetnicu uz Opatiju, ona je meni nekako najpopularnija lungomare, ono koje je od Opatije pa …/nerazumljivo/… sve zajedno. Past će, šta, imamo neregulirano to područje. Da ne kažem da u Zagrebu imamo to neregulirano područje, ja nekako najviše uvijek govorim o Zagrebu tu živim, tu se krećem svaki dan, ne jedanput se i na biciklu biciklist nezgodno veza biciklista i pješaka, a sad zamislite veza pješaka i električnog romobila, a njih tretiramo kao pješake. Ja vidim da odnosno nije nikakva tajna da uvijek kad su oporbeni zakoni oni dobiju ono, onaj lošiji termin nekakav popodnevni, ali dobijemo priliku o tome govorit i o tome ćemo govorit. Uvijek je meni sad desna strana sabornice gdje su vladajući ni ne pročitaju do kraja što je, protiv su. Onaj napor koji čine da nam objasne zašto su protiv, a svjesni toga da se mora regulirati bilo bi puno bolje da učine i da napravimo dopunu zakona i to reguliramo. Evo, u tom smislu smo mi predložili zakon koji je tehnički relativno jednostavan. Koristili smo iskustva kao što u obrazloženju piše nekih drugih zemalja, koristili smo iskustvo i Njemačke, koristili smo iskustvo i nekakvih drugih velikih gradova i mislimo da zaista oni svi koji su korisnici električnih romobila, ali i svi mi zaslužili smo imati zakon koji će to regulirati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
Kolegice Mrak Taritaš s pravom ste upozorili da je ova tematika već riješena i regulirana u čitavom nizu europskih zemalja nekih konkretnih gradova jer naravno vlasti tih zemalja i gradova ne samo da misle na sigurnost svojih građana nego ovu temu smatraju jednim od elemenata borbe protiv klimatskih promjena, ako hoćete odnosno zaštite okoliša. Naime, čitav niz gradskih uprava evo ja ću spomenuti konkretan slučaj grada Pariza i izravno stimulira građane da koriste ovakav oblik prijevoza naravno ne ludujući nego uz limitatore brzine kako bi se smanjio promet u samome centru grada. I već sada imate u nizu europskih gradova mogućnost iznajmljivanja ne samo to, kad dođete u Pariz i kad u google maps ukucate destinaciju do koje želite doći na pitanje na koji način možete doći, odgovara vam se pješke, javnim prijevozom ili čak i romobilom.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Mrak Taritaš, izvolite.
Upravo tako, ako želimo zaista biti zemlja ne samo deklarativno, nego ako zaista želimo biti zemlja koja ima svijest o borbi protiv klimatskih promjena odnosno tema prilagodbe onda je korištenje električnog romobila bi zaista trebao biti poziv pogotovo u gradovima koristite električni romobil. No, ono što moramo osigurati moramo osigurati da se to regulira. Vi ste spomenuli grad Pariz koji je recimo imao problem, vi možete koristiti na javnom, uzmete onu karticu, uzmete električni romobil i ostavite ga negdje drugdje ili Grad Berlin koji kada je prije nego što je regulirao imao je strašno puno nezgoda. Dosta je nezgoda bilo zato što su to koristili u pijanom stanju. Od kada je regulirao broj tih nezgoda se smanjio jer između ostalog kao što vas može kada vozite auto netko provjeriti odnosno da pušete da vidite to možete i kada vozite električni romobil. Dakle, odlično sredstvo, odličan način ako koristite ali trebamo regulirati.
Hvala lijepa. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Vlaovića.
Poštovani potpredsjedniče, uvažena kolegice Taritaš mi iz HSS-a, ja osobno podržavam ovaj Prijedlog zakona i svi nekako stremimo k tome da idemo uvoditi nove tehnologije, znanja i to pogotovo one tehnologije koje ne zagađuju okoliš koje evo na određeni način i povećavaju mobilnost građana, a onda zakonodavac odbije vaš prijedlog odnosno Vlada s razlogom samo što je to došlo iz opozicije, što je to došlo od Glasa i od vas osobno i od vaših stručnjaka što svakako nije dobro da ovo područje ostane neregulirano. Jer kada se dogodi nesreća kada netko strada u prometu onda će biti povuci potegni. Ovdje Vlada čvrsto žmiri kako ste vi to rekli, a ne smije se žmiriti jer svaki čovjek koji je u prometu zaslužuje da ima pravnu zaštitu. Evo i jutros je stradala jedna biciklistica kod Novske jer nije imala na sebi prsluk i kacigu, a svakako da bi to svi vozači romobila morali imati kao što ste vi to i predvidjeli. Hvala.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Upravo tako, znate da i netko samo se natuče dobro, da ne kažem da netko strga ruku ili nogu je vrijedno da se to prije toga definira u zakonu jer će on biti u nekim građanskim parnicama bespotrebno. Ali znate, mi nećemo ostaviti nadu i do kraja ovoga saziva Sabora ćemo davati određene zakonske prijedloge svjesni toga ne samo da naši amandmani kada dođu iz oporbe bez obzira koliko bili razumni i normalni i netko na razini ove kaže ok može tako ne prihvaćaju i naši zakonski prijedlozi se apsolutno odbijaju. Tako da za vrijeme kada smo jutros raspravljali o Strategiji prilagodbe klimatskim promjenama u isto vrijeme je zasjedala Vlada i odbila našu Rezoluciju o tome da bi Hrvatska trebala biti zemlja koja vodi računa o klimatskim promjenama, a da ne kažem da se za to vrijeme ministar Ćorić umjesto da bude tu dok je Vlada to odbijala slikao sa Gretom Thunbeg. Pa pretpostavljam da joj je to i rekao da je Hrvatska jedna od zemalja koja to neće imati.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Škorića.
Hvala lijepa. Evo poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege da se ne bi stekao krivi dojam dakle da su vladajući protiv ovakvog zakona ovaj Prijedlog zakona odnosno uopće inicijativa se razmatra u resornom ministarstvu već protekla tri mjeseca i sami smo mi upućivali prijedlog da se ovo regulira. Imali smo prošle godine izmjenu Zakona o sigurnosti cestovnog prometa koji je donesen u kolovozu i ovom pitanju treba pripremiti sveobuhvatno, kvalitetno a ne na način da nije ni definirano pitanje što je to romobil, da nisu definirane ni kategorije, da nisu definirani ni uvjeti koje trebaju imati i ispunjavati vozači romobila ni kategoriziranje vozila, ni niz drugih pitanja i pustiti legalizirati na cestu takav pristup bez dobre pripreme je loše. Prema tome, upravo je cilj da i ekspertna skupina koja je formirana i kroz rad i da kroz vrlo … [[ne razumije se]] [[Upadica Reiner: Hvala.]] vrijeme izađe sa cjelovitim prijedlogom i rješenjem. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Škorić, nemamo mi nikakvu krivu sliku. Da je Vlada htjela, mogla je. Mi smo već mogli imati u raspravi, mogli smo imati u dva čitanja zakon kojim je to definirano. Može još uvijek. Može napraviti hitno prvo i drugo čitanje zakon. Mi ćemo biti prvi koji ćemo biti za to i tu nemamo nikakav problem. Mi smo samo rekli nije regulirano. Regulirajte. Predložili smo način. Znate, ja kada dođem doma i kažem mom suprugu treba pokrečiti stan. Onda on kaže – gle, ali prije toga bi trebalo zamijeniti ova vrata, a možda bi bilo dobro i pomaknuti zid i stan ostane nepokrečen. Možda ga je trebalo pokrečiti, a onda u drugom ili trećem koraku napraviti to? Jednako tako zašto ne bi prihvatilo ovo, otići u drugo čitanje. Mi smo spremni sve one primjedbe koje su dane ugraditi i u drugom čitanju ćemo i pohvaliti Vladu na naporu da je prihvatila naš prijedlog i pustila to u drugo čitanje.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Ne. Otvaram raspravu i u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Petar Škorić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Evo kao što sam uvodno već spomenuo nakon ove prošlogodišnje cjelovite izmjene Zakona o sigurnosti cestovnog prometa koji je zbilja evo već sada u primjeni pokazao brojne rezultate, brojna postignuća, povećao sigurnost. I ovaj prijedlog Kluba zastupnika Glasa koji je upućen u saborsku proceduru za izmjenom zakona, srž ovoga Prijedloga zakona je definiranje statusa električnih romobila i njihovih vozača u navedenom zakonu kao i propisivanje zakonskih odredbi koje se tiču njihove sigurnosti kao i sigurnosti drugih sudionika u prometu. Sasvim sigurno smatram kako je navedena vrsta vozila u rapidnom porastu dakle u našoj zemlji, ali evo i u cijelom svijetu brojne zemlje su tu već to definirale i to pitanje treba kvalitetno urediti i utvrditi. No zbog manjkavosti navedenoga prijedloga odnosno prilične nedorečenosti u brojnim područjima smatram da kako bi isti u ovom trenutku trebalo odbiti i pristupiti izradi prijedloga navedenoga zakona koji bi bio potpuniji, koji bi mogao jasnije definirati brojna pitanja koja se javljaju i koji bi uključio sve dionike, a u prvom redu i Hrvatsku udrugu vozača električnih romobila od kojih smo dobili jako kvalitetne i sadržajne prijedloge koji se mogu uvrstiti u ovaj zakon jer su proučili jer i druga europska iskustva imaju niz praktičnih rješenja i to su ljudi koji se koriste svaki dan sa romobilom i imaju iskustva iz prakse i sigurno su najpozvaniji da daju svoj mišljenje. Nalazimo se u dobu kada brzi razvoj tehnologije značajno utječe i na promet. Prometne gužve i brojna ekološka pitanja koja se uz to postavljaju su zahtijevala proizvodnju određenih i kompaktnih i jednostavnih tehnoloških rješenja koja takve probleme nastoji anulirati ili umanjiti. Električni romobili su se pojavili kao logičan odgovor na sve, pošto se radi o sredstvu prijevoza koje je prije svega, evo, i pristupačne cijene, male mase, kompaktno i kreće se na električnu energiju. Upravo zbog toga, prilično veliku pažnju za tim vrstom prijevoza imamo i potrebno je zbog toga pristupiti pravnom definiranju takvih romobila i jasno, reguliranju u aspektu zaštite svih sudionika u prometu. Nedovoljna definiranost samog pojma, izrazito visoka potražnja za takvim proizvodima, s druge strane, jednostavnost izrade, stvara situaciju da vrlo velik broj tvrtki proizvodi takve romobile. Vrlo različiti po sastavu, po načinu pogona, po maksimalnoj brzini koja se može postići, odnosno bez postojanja određenog standarda koji se treba zadovoljiti. Također, takvi romobili se mogu nabaviti i raznim kanalima i preko brojnih internetskih trgovina, a da se praktično ne zna zadovoljavaju li takva vozila sve potrebne zahtjeve za siguran promet, a u dobrom dijelu i ne zadovoljavaju. Slažem se sa kolegama iz GLAS-a da se treba što prije donijeti Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, a i da se pojam električnog romobila treba definirati, da se treba odrediti način prometovanja na takvom romobilu, a i ograničiti brzina kojom se smije prometovati. Dakle, ovaj prijedlog je manjkav i nepotpun iz razloga što nije odgovoreno na ta brojna pitanja koja su od velike važnosti za definiranje statusa takvih vozila. Osim što se sama definicija takvog vozila treba izmijeniti i kvalitetnije definirati, tu se postavljaju brojna pitanja poput prometne površine kojom se takvo vozilo smije kretati, u uvjetima za upravljanje, prijevozom osoba, tehnološki i tehnički zahtjevi, registriranje odnosno zavođenje takvih vozila u posebne evidencije, njihovo parkiranje i slično . U slučaju da bi u ovakvom obliku prihvatili izmjene i dopune zakona, jedna stvar je prilično jasna, a to je da bi praktički odmah trebali raditi nove izmjene i dopune dok ne bi došli do rješenja koje bi uistinu zadovoljio zahtjeve društva. Dakle, u ovom smislu ovaj prijedlog nije računao na definiciju vozila, ni na kategoriju jačih romobila gdje treba ograničiti i dobnu skupinu, dakle ne slažem se s ovim prijedlogom na 14 godina, mislim da treba i uvesti posjedovanje određenih edukacija, vozačkih dozvola minimalno za moped, ne možete nekoga pustiti u promet da uopće nije testiran poznaje li prometne propise, prometna pravila i kako će se takav ponašati u prometu. Prema tome, potrebno je definirati neke sigurnosne elemente, dakle, nošenje i zaštitnih prsluka i kaciga i svega ostalog. Svjestan sam kako je došlo, evo do brojnih prometnih nezgoda u kojima su sudjelovali vozači električnih romobila i koji su i sami izazvali ili su zaista bili krivi. Upravo je to razlog da ovim izmjenama i dopunama prionemo sa na puno jednoj na neki način većoj razini da ih donesemo kako bi trajale, a ne kako bi ih morali stalno mijenjati. Do navedenih izmjena i dopuna treba doći u suradnji sa svim dionicima procesa, dakle, to što je i MUP i definiralo radnu skupinu i u tom smislu predlažem da u tu radnu skupinu uključe i Hrvatsku udrugu vozača električnih romobila i kao i neke druge udruge civilnog društva koje promoviraju alternativni način prijevoza. Na kraju krajeva, pojava električnog romobila je odgovor na zahtjeve modernog doba, pojava koja sama po sebi je jako pozitivna i stvara brojne pozitivne učinke. Alternativne načine prijevoza treba poticati, usavršavati i poticati njihovu kvalitetu. Upravo zato je bitno kvalitetno definirati takve pojave, legalizirati ih, redovito pratiti i u konačnosti, donijeti jedan kvalitetan zakonski okvir, a na zadovoljstvo cijelog društva. Spomenut ću samo to da iz prijedloga udruge vozača električnih romobila, gdje smo, evo, dobili konkretne prijedloge koji nisu ovdje sada uvršteni da se definira električni romobil kao vozilo, da se definira kategoriziranje tog električnog romobila po njegovoj snazi, po brzinama, da se definira vozače romobila i kakve dozvole, ovisno o vrstama romobila trebaju imati za upravljanje tim vozilima, kao i njihova dobna, dob za upravljanje tim romobilima jer sigurno da mlađa osoba, ne možete mu dati snažnije vozilo bez određene kategorije, bez edukacije, bez osposobljavanja i bez određenih dakle uvjeta koje će propisati MUP. Mjere sigurnosti su izuzetno važne, ne samo za romobiliste, nego i za ostale sudionike, za pješake, znamo što nam se događa, i na nogostupima kad naiđe romobil, kad se zabije u pješaka, dakle i na koncu, sam način korištenja romobila. Prema tome, smatram da u jednom vrlo kratkom vremenu se može ići sa jednom kvalitetnom cjelovitom pripremom zakona i da ćemo na zadovoljstvo svih, evo, ljubitelja romobila kojih je sve više uskoro i to pitanje regulirati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sada će u ime predlagatelja, završno, govorit poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, još nekoliko riječi možda o prijedlogu ovog zakona, nešto što nismo spomenuli, a što se događalo tokom ovih dana, odnosno baš danas s obzirom da je danas u proceduri i da su i odbori koji su matični odnosno koji su zainteresirani, sazvani, i ja sam u ime predlagatelja Kluba GLAS-a bila nazočna na odborima i zanimljivo, na odborima je rezultat glasanja o zaključku, a zaključak je bio da se ne prihvati znači, prijedlog Vlade je da se ne prihvati prijedlog ovog zakona, prošao dosta tijesno i za Odboru za promet, gdje je rezultat bio 5 na prema 4, a isto tako i na Odboru za unutarnju politiku, gdje je bio rezultat 5-5, što govori o tome da ustvari postoji dosta visoka, visok stupanj suglasnosti i pozicije i opozicije da se ovaj zakon donese i svi negdje otprilike vide da je to razumno i da bi bilo razumno. Ali te naše stare i duboke političke podjele koje su uvijek nameću same po sebi pa ponekad i bez razloga dovode do toga da se zakoni, prijedlozi zakona odbijaju. No moram reći da su vrlo konstruktivni bili kolege iz pozicije u komentiranju ovoga zakona. Ali na žalost svi se slažemo i svi kažemo treba ga donijeti. Međutim, mi ga nećemo donijeti iako mi nudimo ruku u kojoj kažemo da možemo raspraviti u drugom čitanju još, da znači sve ovo što je od Vlade došlo kao mišljenje ugradimo u zakon. Dapače, da unesemo i neke stvari koje će u široj raspravi biti ponuđene. Međutim, to čini se tako neće biti jer ni neće doći do drugog kruga. Nije dobro. Nije dobro zbog čega? Zbog toga što dolazi turistička sezona koja unatoč svim lošim prognozama zbog ove situacije sa virusima će vjerojatno ipak biti i bit će dobra i gdje će vjerojatno puno turista doći upravo koristeći i sa tim e-romobilima koristeći ih kao vrlo zgodno prijevozno sredstvo na odmoru za raznorazne svrhe. Tako da i oni će biti dodatno znači opterećenje i u onim dijelovima Hrvatske gdje do sada nisu bili kao što je to recimo u Zagrebu. U Zagrebu se koriste ja bih rekla već masovno sada kada dođe lijepo vrijeme vjerojatno još i više. I naravno da mi ovaj zakon, Prijedlog ovoga zakona nismo ono što se kaže „isisali iz malog prsa“, nego da smo razgovarali prije svega sa onima koji su neposredno zainteresirani, a to su ljudi koji imaju električne romobile i koji su svjesni svih rizika korištenja tog e-romobila bez zakonske regulative. Znači nezgode se događaju, a događaju se pogotovo kada se radi o prometu. Stoga ovaj zakon više nego hitan, više nego potreban. Jedino pravovremeno donošenje zakona i efikasno donošenje zakona je nešto što služi zajednici, što služi ljudima. Sve drugo je upitno. Ne bi bilo dobro da se ni zakonodavac, a ni Vlada odnosno nadležni ministar nađe u situaciji da odgovara na pitanja da se dogodilo nešto loše, neka tragedija a da to nije uokvireno zakonom i da to završava nekakvim građanskim parnicama sa neizvjesnim ishodom i sa manipulacijom naravno odvjetničkih ureda koji sve što nije pokriveno zakonom itekako mogu dovesti u situaciju da onaj tko je slabiji prođe lošije. To bi htjeli svakako izbjeći. Htjeli bi biti uređena država. Htjeli bi omogućiti lokalnim samoupravama da dodatno reguliraju ovo područje, da uključivo sve ove druge, sva druga prijevozna sredstva, kao što ste rekli nisu samo romobili otvoreni smo i za to da se uključe u ovaj zakon i da tu imamo jednostavno jedan uredno reguliran propis koji još uz to ima i sve druge benefite o kojima smo govorili znači zaštitu okoliša, olakšavanje prometa u gradu, jednu određenu komociju koju ustvari nudimo našim građanima u prijevozu čak i javno uključivanje u neku vrstu javnog prijevoza. Kao što je rekao kolega u nekim europskim gradovima se to pretvorilo i u određenu vrstu biznisa. Znači može se rentati takva vozila, u gradu ostavljati ih na određenim punktovima. Znači sve je to doprinos i gospodarstvu, i razvoju prometa i uređenosti jedne države, a pogotovo urbanih sredina. Prema tome, evo još jednom apel ako je ikako moguće da sa ovim prijedlogom zakona idemo u drugo čitanje potpuno otvoreni za sve ono što je moguće učiniti da se ovaj zakon popravi u onom smislu u kojem je Vlada dala svoje mišljenje. A ako baš to nikako nije moguće, ja se stvarno nadam da ćemo do kraja ovoga mandata zakon imati u proceduri, pa će i to biti nešto odnosno puno kao doprinos ovoj tematici. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. A mi ćemo nastaviti s radom sutra u petak, 6. ožujka u 9.30 sa dopunom dnevnoga reda i prva točka biti će Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o kemikalijama, drugo čitanje, P.Z.E. broj 814. Želim vam ugodni nastavak poslijepodneva. SJEDNICA PREKINUTA U 15.05 SATI
Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama, prvo čitanje, P.Z. broj 817. Predlagatelj je Klub zastupnika GLAS-a, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Tko je protiv takvog zaključka? Tko je suzdržan? Nema suzdržanih. I tko je za takav zaključak? Utvrđujem da je većinom glasova donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela, a rezultat je slijedeći. 88 je za i 33 je protiv. Dakle, donijet je zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.