Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege delegati, prisutni predstavnici Savjeta ministara i predstavnici međunarodnih organizacija, poštovani predstavnici medija i ambasada, srdačno vas pozdravljam i otvaram 6. sjednicu Doma naroda Parlametnarne skupštine BiH. Na sjednici je prisutno 15 delegata, što znači da su prisutni svi delegati iz sva tri kluba naroda. Za 6. sjednicu predložen je sljedeći izmijenjeni i dopunjeni 1. Usvajanje Zapisnika sa 5. sjednice Doma naroda; 2. Odgovori na delegatska pitanja i delegatska pitanja; 3. Prijedlog zaključka za produžavanje amandmanske faze za Prijedlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u BiH 2011. godine, predlagač Zajednička komisija za ekonomske reforme i razvoj Parlamentarne skupštine BiH; 4. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o izmirenju obaveza po osnovu računa stare devizne štednje, broj 01,02-02-1-1411 od 18. 8. 2011. (prvo čitanje), predlagač Savjet ministara BiH; 5. Izvještaj komisije Kolegijuma Doma naroda o nastojanju za postizanje saglasnosti o Izvještaju o radu Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta za period od 1. 1. 2010. do 31. 12. 2010.; 6. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Prijedloga izmjena i dopuna Kodeksa ponašanja poslanika i delegata u Parlamentarnoj skupštini BiH, predlagač Zajednička komisija za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku PSBiH; 7. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2010. godinu, broj 012-09-48311, od 2. 6. 2011.; 8. Informacija o stanju javne zaduženosti Bosne i Hercegovine na dan 31. 12. 2010., materijal broj 01,02-50-19-56711, od 15. 6. 2011.; 9. Izvještaj o primjeni Jedinstvenih pravila za izradu pravnih propisa u institucijama BiH, broj 01-02-1-85311, od 28. 7. 2011.; 10. Izvještaj iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2010. godinu, broj 01,02-28-89311, od 25. 8. 2011.; 11. Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma za izvršenje presude Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu u predmetu Sejdić–Finci protiv BiH, predlagač Klub srpskog naroda u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH; 2 12. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o Koordinacionom komitetu u okviru Ministarskog odbrambenog procesa u jugoistočnoj Evropi; 13. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o ustanovljenju Međunarodne klasifikacije figurativnih elemenata žigova, sačinjenog u Beču 12. lipnja 1973., s izmjenama od 1. oktobra 1985. godine; 14. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o povlasticama i imunitetima Međunarodnog krivičnog suda (ICTY); 15. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Konvencije Savjeta Evrope o pristupu službenim dokumentima; 16. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Memoranduma između Savjeta ministara Republike Albanije i Savjeta ministara BiH, Vlade Republike Makedonije, Vlade Republike Srbije, Vlade Republike Slovenije, Vlade Republike Hrvatske i Vlade Crne Gore o podmirenju duga Republike Albanije koji se odnosi na obračun iznosa po računima po osnovu razmjene robe između Republike Albanije i bivše Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije; 17. Davanje saglasnosti za otkazivanje Konvencije o zaštiti materinstva Međunarodne organizacije rada, br. 3 iz 1919. godine; 18. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o kreditu (Projekat „Modernizacija Univerziteta u Istočnom Sarajevu“) između BiH, koje zastupa Ministarstvo finansija i trezora, i Raiffeisen Bank International AG; 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju (Dodatno finansiranje za Projekat jačanje zdravstvenog sektora) između BiH i Međunarodne razvojne asocijacije Na prijedlog Zajedničke komisije za ekonomske reforme i razvoj, naziv tačke 3. smo preformulisali tako da tačka 3. sada glasi Prijedlog zaključka za produžavanje amandmanske faze za Prijedlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u BiH 2011. godine. Predlagač ovog zaključka je Zajednička komisija. Preformulisali smo i naziv tačke 11. koja sada glasi Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma za izvršenje presude Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu u predmetu Sejdić–Finci protiv BiH, po predlagaču zaključka Klub srpskog naroda u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH, imajući u vidu da je ranije u prijedlogu dnevnog reda stajalo da je to prijedlog odluke a ne zaključka, što bi bila greška. Za dnevni red današnje sjednice uvrštena je i tačka 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju (Dodatnom finansiranju za Projekat jačanje zdravstvenog sektora) između BiH i Međunarodne razvojne asocijacije, a na poseban zahtjev ministarstva, koji je odobrila nadležna komisija Doma naroda. Ovo je usaglašen dnevni red Kolegijuma Doma naroda. Da li se neko javlja za riječ? Ima li prijedloga izmjena i dopuna pročitanog dnevnog reda? Nema prijavljenih. Zahvaljujem se. Imajući u vidu da nema izmjena i dopuna, dnevni red je usvojen i o njemu se ne glasa, u skladu sa članom 60. Poslovnika Doma naroda. 3 Prelazimo na prvu tačku Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 5. sjednice Doma naroda
/nije uključen mikrofon/
Konstatujem da je zadovoljan. Sada vas pozivam da se prijavite za učešće u ovoj tački dnevnog reda ukoliko to želite. Izvolite. Za riječ se javio uvaženi delegat gospodin Josip Merdžo. Izvolite, gospodine Merdžo.
Hvala lijepo. Pozdrav predsjedavajućem, dopredsjedavajućem, svim kolegicama, kolegama i gostima. Ja bih postavio jedno pitanje Zajedničkom kolegiju oba doma Parlamentarne skupštine BiH: 'Ustavni sud BiH u predmetu broj: U9/09, rješavajući Zahtjev Kluba izaslanika hrvatskog naroda u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH, donio je odluku prema kojoj odredbe članka 19.4. Izbornog zakona BiH nisu u skladu sa člankom II. točka 4. Ustava BiH, a u vezi sa člankom 25. Međunarodnog pakta o građanskim i političkim pravima. Ustavni sud je naložio Parlamentarnoj skupštini BiH da izmijeni i dopuni neustavne odredbe Izbornog zakona u skladu s ovom odlukom u roku od šest mjeseci nakon objavljivanja ove odluke u „Službenom glasniku BiH“. Odluka je objavljena sredinom šestog mjeseca ove godine. Dakle, prošlo je već više od tri mjeseca od objave. 4 Dakle, sukladno članku 144. Poslovnika Doma naroda upućujem pitanje Zajedničkom kolegiju obaju domova: U kojoj je fazi implementacija Odluke Ustavnog suda u dijelu koji se odnosi na nalog upućen Parlamentarnoj skupštini da u roku od šest mjeseci izmijeni i dopuni neustavne odredbe Izbornog zakona BiH? Podsjećanja radi, ovdje se radi o tome da dio Izbornog zakona koji se odnosi na izbor vijećnika u Gradskom vijeću grada Mostara nije sukladan Ustavu BiH i članku 25. Međunarodnog pakta o građanskim i političkim pravima. Svjestan da određene stvari idu vezano za izmjene Izbornog zakona, koje nisu vezane specifično za ovu temu, ova odluka Ustavnog suda mislim da morala bi imati jedan od prioriteta jer izbori za lokalnu razinu nas očekuju naredne godine, tako da mislim da bi Parlamentarna skupština trebala imati prioritet prigodom rješavanja ovoga pitanja, odnosno postupanja po nalogu Ustavnog suda BiH.' Hvala lijepo.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Merdži. Evo, u ime Kolegijuma Doma naroda, nakon konsultacija, mogu da vam ponudim mogućnost da se pismeno izjasnimo nakon održane sjednice Zajedničkog kolegijuma i nadam se da će to zadovoljiti u ovome momentu vaše interesovanje. Da li je to uredu?
Prihvatljivo.
Hvala. Hvala uvaženom kolegi Merdži. Za riječ se javio uvaženi kolega Mehmed Bradarić. Izvolite, gospodine Bradariću.
Hvala. Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani gosti, sve vas srdačno pozdravljam. Ja imam dva delegatska pitanja. Prvo je: 'Usvojen je Zakon o zaštiti ličnih podataka, ipak hiljade građana BiH vreba opasnost od krađe identiteta jer su njihovi matični brojevi dostupni svima na oficijelnim web stranicama niza javnih institucija koje bi trebale da znaju da time krše zakon. Pitam Agenciju za zaštitu ličnih podataka: Može li se i ovome stati ukraj i da li su se stekli uslovi da se prekršioci zakona počnu kažnjavati?' I drugo pitanje: 'Kemal Huseinović prije četiri godine imenovan je za direktora RAK-a ali nikada od Vijeća ministara nije dobio rješenje o imenovanju jer nisu dali saglasnost na njegovo imenovanje. Procedura je provedena od Vijeća RAK-a, ono je Vijeću ministara dostavilo jednoglasan prijedlog za 5 imenovanje dotičnog gospodina za generalnog direktora, jer je jedini ispunjavao zakonom propisane uslove. Savjet RAK-a se još 2008. godine obratio Vijeću ministara i Parlamentarnoj skupštini BiH zbog tumačenja takvog stava, ali nikada nije dobio odgovor. Pitam Vijeće ministara ili nadležno ministarstvo: Zašto nije postupilo po zakonu i kakav je danas njihov stav u vezi ovog problema i tražim pismeno izjašnjavanje?'
Zahvaljujem se gospodinu Bradariću. Da li možete da odgovorite sada? Da li ima neko od adresiranih u ime ministarstva? Nema. Pismeno. Gospodine Bradariću, da li ste zadovoljni u ovom momentu?
Jesam.
Jeste. Pismeno ćete dobiti odgovor. Hvala. Sljedeći se za riječ javio uvaženi kolega Mladen Ivanić. Izvolite, kolega Ivaniću.
Poštovani predsjedavajući, moje pitanje je upućeno Vama. U junu sam postavio pitanje zašto djeca iz reda srpskog naroda u Glamoču ne mogu da uče na srpskom jeziku. Evo oktobar, nemam odgovora. Kad ću dobiti odgovor na svoje pitanje? Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Ivaniću. Dakle, to što mogu uraditi to je da u Vaše ime uputim urgenciju onome kome je pitanje postavljeno i, ukoliko dobijem reakciju na urgenciju, da Vam pismeno to proslijedim. Da li ste zadovoljni?
Ma očekujem da će vaš autoritet nešto učiniti ipak sa tim pitanjem, a ja ću ovo pitanje postavljati sve dok ne dobijem odgovor. 200 djece, srpske djece, ne mogu da uče na srpskom jeziku u Glamoču. Da je to negdje drugdje, od toga bi se napravio i medijski i svaki drugi spektakl. Na ovo se samo ćuti. I neću odustati od toga da svaki put ne pitam kad ću dobiti odgovor na to pitanje. Hvala. 6
Dobro, gospodine Ivaniću, ako smatrate da Vaš autoritet nije bio dovoljan, ja ću založiti svoj autoritet, pa nadam se da ćemo riješiti to pitanje.
Nadam se da će vaš biti jači od mog.
Za riječ se javio uvaženi kolega Staša Košarac. Izvolite, kolega Košarac.
Uvaženi predsjedavajući i zamjenici predsjedavajućeg, kolegice i kolege, predstavnici Savjeta ministara i, naravno, ostali prisutni u ovoj sali, želim da postavim pitanje Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice u Savjetu ministara BiH, a ono glasi: 'Zbog čega se ne pokrene procedura imenovanja Upravnog odbora Instituta za traženje nestalih osoba BiH i zbog čega ovo ministarstvo dozvoljava, na takav način, da Institut za nestale osobe BiH prije svega krši Zakon o nestalim osobama BiH i mislim da na temelju zaključaka koje je ovaj dom usvojio na jednoj od prethodnih sjednica Savjet ministara, odnosno Ministarstvo za izbjegla i raseljena lica i ljudska prava ništa nije učinilo i mislim da je to krajnje nedopustivo. Imamo situaciju da taj organ, koji treba da vodi računa o ovom veoma važnom humanitarnom pitanju za sve građane BiH, nije legitiman, da nema potpun mandat i napominjem da od šest članova tog Upravnog odbora samo dva su u važećem mandatu ..., za četiri je već istekao mandat ili su prešli na druge funkcije gdje u skladu sa Zakonom o sukobu interesa ne mogu obavljati funkciju istovremeno.' Hvala.
Zahvaljujem se. U ime adrese od koje je zatražen odgovor da li neko želi da se obrati? Onda pismeno, dobro. Zahvaljujem se. Prelazimo na treću tačku, pošto nema više prijavljenih delegata za učešće u ovoj tački dnevnog reda. Ad. 3. Prijedlog zaključka za produžavanje amandmanske faze za Prijedlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u BiH 2011. godine, predlagač: Zajednička komisija za ekonomske reforme i razvoj Parlamentarne skupštine BiH Zajednička komisija za ekonomske reforme i razvoj na 4. sjednici, održanoj 29. 9. 2011. godine, razmatrala je Prijedlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u BiH 2011. godine. S tim u vezi Komisija je usvojila te predlaže Domu naroda usvajanje sljedećeg zaključka, čitam: 7 'Dom naroda Parlamentaren skupštine BiH produžava amandmansku fazu za Prijedlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u BiH 2011. godine za 30 dana od dana usvajanja ovog zaključka na sjednici Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH' (završen citat). Otvaram raspravu vezano za ovaj prijedlog zaključka. Da li se neko javlja za riječ? Neko od članova te komisije? Ne. Zahvaljujem se. Sada prelazimo na glasanje o Prijedlogu zaključka. Od prisutnih 14 delegata u ovom trenutku u sali, 13 je glasalo 'za', jedan je bio 'uzdržan'. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Dame i gospodo, kolege zastupnici, ja ću samo kazati pod ovom točkom i pod točkom 8. da imamo stanje zaduženosti BiH sa 31.12.2010. godine, da ne bih ponovo izlazio, jučer smo imali sjednicu Povjerenstva za financije i proračun, i jedan i drugi dokument je prihvaćen k znanju, odnosno usvojen u formi kako vam je dostavljen. Hvala vam lijepo. 8
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Čoviću. Riječ sada dajem predlagaču ovog zakona. Izvolite. Nema potrebe. Zahvaljujem se ministru Vrankiću. Prelazimo na raspravu, otvaram raspravu i pozivam vas da se prijavite ukoliko želite da učestvujete. Za riječ se javio uvaženi kolega Krstan Simić. Gospodine Simiću, izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Dame i kolege, gospodo, možda ... poslovnički neće biti vezano direktno za ovu temu, ali vezano za ovo pitanje dugo me muči jedna velika dilema – zbog čega u rješavanju sistema stare devizne štednje zaobiđene su štediše Ljubljanske banke i mislim da je jedna banka bila BEO banka. Mislim da je na ovaj način učinjena jedna velika nepravda, diskriminacija, i da nije bilo bilo kakvog razumnog razloga da se štediše ovih banaka izuzmu iz sistema rješavanja stare devizne štednje. Oni su imali isti status starih deviznih štediša, živjeli su na teritoriji BiH. Uvijek su argumenti: to bi povećalo dug. To je tačno, ali imajući u vidu da ćemo danas imati izvještaj o stanju duga i zaduženosti BiH, entiteta, pa čak i lokalnih zajednica, smatram da ovaj iznos stare devizne štednje po osnovu štednje u Ljubljanskoj banci i ovoj drugoj banci, ne znam koja je još ostala, ne bi bio takav da bi ugrozio sistem, a mislim da bi naša obaveza bila da se ovo pitanje razmotri i da vidimo mogućnost da se ovim građanima omogući da povrate svoja štedna sredstva na identičan način, a da država ovo pitanje kasnije reguliše sa državama iz kojih potiču te banke, ukoliko ima za to pravni osnov. Mislim da je ovo ozbiljno pitanje i da smo stvorili jednu diskriminaciju građanima koji su vjerujući prethodnoj Republici BiH uložili svoja sredstva i ne vidim ni jedan razuman razlog zbog čega su oni zaobiđeni u ovom rješavanju problema. Ukoliko Savjet ministara, odnosno resorno ministarstvo ne nađe neke moduse, ... da u okviru ovlaštenja koja pruža ... Poslovnik pokušamo mi predložiti jedan takav zakon. I smatram da ovu nepravdu moramo ispraviti. Hvala vam.
Zahvaljujem se kolegi Simiću. Imajući u vidu da je ovo prvo čitanje, nadam se da će predlagač uzeti u obzir ovu primjedbu. Da li još neko želi učešće u diskusiji? Ne. Zahvaljujem se. Sada vas pozivam da pređemo na glasanje o ovom zakonu u prvom čitanju. Hvala. Od prisutnih 14, 14 delegata je bilo 'za' (iz Federacije devet, iz RS-a pet), pa uz postojanje i opšte i entitetske većine konstatujem da je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o izmirenju obaveza po osnovu računa stare devizne štednje usvojen u prvom čitanju. 9 Prelazimo na petu tačku: Ad. 5. Izvještaj komisije Kolegijuma Doma naroda o nastojanju za postizanje saglasnosti o Izvještaju o radu Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta za period od 1. 1. 2010. do 31. 12. 2010. godine Na 5. sjednici Doma naroda, održanoj 14. 9. 2011. godine, razmatrali smo Izvještaj o radu Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta za period od 1. 1. do 31. 12. 2010.godine. Prilikom glasanja navedeni izvještaj nije dobio potrebnu većinu entitetskih glasova pa je uslijedilo usaglašavanje u Kolegijumu Doma kao komisiji. Vi ste dobili Izvještaj komisije Kolegijuma Doma naroda i tamo stoji da Kolegijum nije postigao saglasnost. Predstavnički dom nije usvojio ovaj izvještaj. U skladu sa članom 73. stav (4) Poslovnika Doma naroda sad moramo glasati o Izvještaju o radu Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta za period od 1.1. do 31.12.2010. godine. Odluke se donose većinom glasova onih koji su prisutni i koji glasaju, pod uslovom da glasovi 'protiv' ne smiju sadržavati dvije trećine ili više glasova delegata izabranih iz svakog entiteta. Prelazimo na glasanje o ... Izvještaju Agencije. Zahvaljujem se. Od prisutnih 14 delegata, 'za' Izvještaj Agencije glasao je jedan delegat, 'protiv' Izvještaja glasalo je pet delegata, 'uzdržanih' je bilo osam delegata. Iz Federacije: jedan delegat je bio 'za', osam je bilo 'uzdržanih'. Iz RS-a pet delegata je bilo 'protiv'. Ovaj izvještaj nije usvojen, jer nema ni opštu a samim tim ni entitetsku većinu, pa konstatujem da Izvještaj o radu Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta za period od 1. 1. do 31. 12. 2010. godine nije usvojen. Prelazimo na šestu tačku: Ad. 6. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Prijedloga izmjena i dopuna Kodeksa ponašanja poslanika i delegata u Parlamentarnoj skupštini BiH, predlagač: Zajednička komisija za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku PSBiH
Greška.
Izvinjavam se. Ovaj ... što mi je Marin pripremio ima ovu grešku, ovaj pasus, tako da znači briše se ovaj dio i iz stenograma, nema potrebe: Zajednička komisija na sjednici održanoj 12. 9. Nastavljamo dalje. Predstavnički dom je usvojio Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Prijedloga izmjene i dopune Kodeksa ponašanja poslanika i delegata u Parlamentarnoj skupštini BiH. Sada riječ dajem izvjestiocu Zajedničke komisije, magistrici Nermini Kapetanović, ukoliko naravno želi. Izvolite. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ja se Vama izvinjavam, uvažena kolegice, ali morate se prijaviti za diskusiju. Hvala Vam.
Gospodine predsjedavajući, gospodine dopredsjedavajući, uvažene dame i gospodo, Zajednička komisija je, razmatrajući oba teksta izmjena i dopuna Kodeksa, pokušavala postići sporazum o identičnom tekstu, a naročito je vodila računa o činjenici da nisu svi izabrani zvaničnici u stalnom radnom odnosu u Parlamentarnoj skupštini BiH, te da svim zvaničnicima pripada mjesečni paušal, bez obzira na njihov radnopravni status, pa smo željeli da izjednačimo obje grupe izabranih zvaničnika i usaglasili smo i jednoglasno usvojili Amandman Zajedničke komisije za usaglašavanje, koji stoji ispred vas i koji glasi: 'U članu 22. stav (2) mijenja se i glasi: Novčana kazna može se izreći jednokratno u visini do 70% mjesečnog paušala izabranog zvaničnika koji nije u radnom odnosu i ne prima plaću u Parlamentarnoj skupštini BiH, odnosno u visini od 10% ukupnih mjesečnih primanja, plaća i paušal izabranog zvaničnika koji je u radnom odnosu i prima plaću u Parlamentarnoj skupštini BiH.' Zajednička komisija je jednoglasno prihvatila ovaj amandman i predloženi tekst pa predlaže ovom uvaženom domu da isti usvoji i da glasa za njega. Zahvaljujem. 11
Velika zahvalnost uvaženoj kolegici Kapetanović. Sada otvaram raspravu i pozivam vas da učestvujete u raspravi, ako želite. Za riječ se javio uvaženi kolega Krstan Simić. Izvolite, gospodine Simiću.
Hvala, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, ja opet imam problem sa različitim pristupom. Što 70% i 10%? Ja znam koje je polazište, ali mi ovo izgleda, ako nekog kažnjavam sa 70% za isti prekršaj zato što on prima platu negdje na drugom mjestu, razliku plate, ovdje prima paušal, a pogotovo što su sadašnji statusi izjednačeni, ja smatram da bi procenat morao sankcije biti isti. Mi smo ovdje išli koliko će kome se oduzeti para, ali je pitanje ravnopravnosti i pristupa. I ovo mi se zaista, kada neko čita: ovaj ima 70%, ovaj 10%! Čak ispada, ne ulazeći u konačan iznos cifre kojom se kažnjava, da je veća odgovornost onih koji primaju paušal od onih koji su ovdje redovno i koji primaju plate, koji treba da više, ne treba više ali figurativno treba da više rade, da budu odgovorniji. To je za mene malo problematično i volio bih da mi se pojasni kako izbjeći ovu, da kažem uslovno, anomaliju. Hvala.
Pa dobro, kolega Simiću, od njih se još uzima, još znači da primaju dvije plate. Dopuštate naravno ovo ...
Gospodine predsjedniče, to su iste razlike, evo ...
Jasno, izvinjavam se, ja sam htio da malo diskusiju opustim. Dobro. Da li se još neko javlja za riječ? Za riječ se javio uvaženi kolega Josip Merdžo. Izvolite, kolega Merdžo.
Hvala lijepo. Pa evo, na neki način kao sudionik, zajedno sa gospođom Kapetanović, u radu ove komisije, možda to ovako izgleda i na prvi pogled 70% i 10% bode oči. Ali u konačnici radi se o istom iznosu. Dakle, i onaj ko nije profesionalno angažiran u ovome domu mora ispunjavati i zadovoljavati kao i svi drugi koji su profesionalno angažirani kada je u pitanju norme kodeksa. I ako se ide u nekakvoj mjeri sankcije, gledalo se da ne bude niko diskriminiran, ni pozitivno ni negativno. I u tom kontekstu, dakle za rad u Parlamentu ako neko prima samo paušal, onda tih 70% negdje odgovara onim 10% ko prima i paušal i plaću, tako da u kontekstu se išlo ka jednoj jedinstvenoj cifri koja ne bi bila različita u ovisnosti o tome u kojem statusu je izaslanik u ovom domu. Hvala lijepo. 12
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Merdži. Da li još neko želi da uzme učešće u ovoj diskusiji? Ne. Hvala vam. Zaključujem raspravu i prelazimo na glasanje. Zahvaljujem se. Od prisutnih 14 delegata, 'za' je glasalo 13 delegata, 'uzdržan' je bio jedan delegat. Iz Federacije 'za' je bilo devet delegata. Iz RS-a četiri delegata bila su 'za', a jedan delegat je bio 'uzdržan'. Uz postojanje opšte i entitetske većine, konstatujem da je Izvještaj Zajedničke komisije oba Doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Prijedloga izmjena i dopuna Kodeksa ponašanja poslanika i delegata u Parlamentarnoj skupštini BiH usvojen. Prelazimo na sedmu tačku: Ad. 7. Informacija o radu Tužilaštva Bosne i Hercegovine za 2010. godinu Dobili ste Mišljenje Ustavnopravne komisije. Komisija je Informaciju primila k znanju. Predstavnički dom nije primio k znanju Informaciju. Riječ dajem predsjedavajućem Ustavnopravne komisije našeg doma gospodinu Simiću, ako želi. Odustaje. Zahvaljujem se. Sada dajem riječ predstavniku predlagača Tužilaštva. Ko želi od predstavnika predlagača da uzme riječ? Ni vi ne želite? Dobro. Sada otvaram raspravu. Izvolite. Za učešće u raspravi javio se uvaženi kolega Mladen Ivanić. Izvolite, kolega Ivaniću.
Poštovane kolege, poslije jedno pet godina evo i mene prvi put u prilici da govorim o radu Tužilaštva, jer sam bio predmet njihove opservacije u tom periodu, pa onda sam smatrao da je nekorektno da ja govorim i komentarišem, a sad, pošto sad mogu, i ja imam pravo da kažem nekoliko rečenica. Bio sam među onima koji su bili za to da se strani tužioci dovedu u BiH, jer sam istinski vjerovao u to doba da ćemo dobiti istinske tužioce i da ćemo stvarno dobiti pravo i djelovanje pravne države i da neće biti političkih manipulacija i, nažalost, napravio veliku grešku. Najveće političke manipulacije, koje su se odvijale, odvijale su se upravo preko stranih tužilaca u BiH. I sam, na bazi tog ličnog primjera, mogu to da kažem i potpuno sam u to uvjeren da je daleko veći bio politički 13 uticaj međunarodnih, i to ne zvaničnih međunarodnih institucija nego neformalnih krugova međunarodnih institucija na tužioce, nego ikada od bilo koga iz domaće političke scene. Znam i na vlastitom primjeru da su neke istrage, umjesto preko nadležnih institucija SIPA-e, Policije RS-a, Federacije, vođene preko SFOR-a, preko vojne institucije. Znam da je SFOR pratio, snimao ljude, što je apsolutno u jednoj normalnoj zemlji neprimjereno. Znam da je u samom Tužilaštvu – tamo sam proveo i u onom sudu nekoliko, ma kakvi nekoliko, mjesec dana od ujutru do naveče – postojao strah od stranih tužilaca. Tamo niko ništa nije smio ni reći, ni progovoriti od domaćih ljudi koji su vrlo često ostajali bez posla samo ako su branili neke osnovne principe. Znam da je prije mnogih od optužnica, koje su strani posebno tužioci dizali, bilo prethodno rasprave u OHR-u. Šta je to ako nije politički uticaj na Tužilaštvo? I da o tome niko nije nikad ni jednu riječ rekao niti smio bilo šta da progovori. Mene je to duboko podsjećalo na doba staljinizma, jer ljudi koji hoće da rade normalno svoj posao ne smiju, jer im neko govori kako treba to da učine. Znam da je bilo slučajeva, u stvari na vlastitom primjeru znam, jedino, koliko ja znam, svi poslanici u prošlom sazivu – nema gospodina Tihića tu, ja mislim da je on jedini bio – su dobili moju optužnicu, svi poslanici Parlamenta BiH, svi poslanici Doma naroda, svi poslanici u Narodnoj skupštini. Koji je smisao bio toga? Ali je strani tužilac smatrao da on to ima pravo da radi i da to uradi. Apsolutni politički pritisak i stvaranje političkog ambijenta koji je potpuno neprimjeren. Niko o tom riječi nije htio da govori. Partija koju ja vodim je jedina partija u koju su duge cijevi ušle, i to strane duge cijevi. Ja ne znam da je u SDS. Strane duge cijevi. ____________(?) Topovi. E to je moguće. Ali onda govorim o nekom vremenu, ovamo kasnije kad smo kao postali demokratska zemlja. Šta ja hoću da kažem? Ako želimo istinski da i ovdje provedemo normalne ..., svako od nas javnih ličnosti mora biti spreman da prođe takvu vrstu stvari. Ali bogami i tužioci onda moraju biti spremni da i oni prođu. Svuda u svijetu je normalno da se prema političarima pravi posebna vrsta priče, ja to znam. Ali ako se izgubi, onda i tužilac treba da izgubi. Onda i on ne može da radi svoj posao poslije toga jer je očito odigrao pogrešno. Kao što političar poslije toga kad bude osuđen ne može biti političar. Sve je to prirodno, to je pravilo igre. Kod nas ovdje se to nije događalo. I to nije normalno. Tužilac koji je moj predmet izgubio, poslije pet godina provedenih u OHR-u, pa četiri ili pet godina provedenih u Tužilaštvu, i danas ne vraća se u svoju zemlju jer tamo neće biti ništa posebno, i danas je savjetnik nekih od, tobože, međunarodnih institucija koje treba da nas uče demokratiji, redu i pravdi. Ja mislim da ovo Tužilaštvo jednom mora napraviti analizu uloge stranih tužilaca ovdje. Bilo je tu i čestitih ljudi, da ne bude samo kritike, bilo je tu ljudi i od struke, ali malo. Vremenom se to pretvorilo u instituciju za zapošljavanje činovnika iz OHR-a koji su izgubili tamo posao i plate i zapošljavali su se ovdje. I od jedne ideje koja je bila odlična ideja, da se u ovu zemlju dovedu stručni 14 ljudi i dovedu zaista istinske norme prava, pretvorilo se to u potpunu suprotnost, najveću moguću političku zloupotrebu koju smo imali. Dakle, ja očekujem da ova skupština jednom zatraži, da li od Visokog sudskog savjeta, da li od Tužilaštva, da napravi analizu uloge međunarodnih sudija i tužilaca u BiH. Realno da istakne pozitivne stvari, ali bogami i da osudi one negativne. Ako to ne uradimo, to će ostati jedna epizoda vrlo negativna, po mom dubokom uvjerenju, koja će i pokriti pozitivne stvari koje su se tamo događale. A domaće tužioce, sudije molim da dignu glavu, jer mnogi od njih više vrijede nego bilo koji od tih stranaca koji su tamo radili, pogotovo oni koji nikad nisu bili u sudu, a ovdje su ... se zapošljavali kao tužioci i sudije – da dignu glavu i da brane svoj dignitet. Znam ja da to košta. Mogu i ovakve izjave mene ponovo koštati, ali baš me briga. Dignitet je ljudsko pravo, ... treba da se kaže: kad imate nesposobna čovjeka, pa makar mogao i da vas smijeni, trebate mu reći da je nesposoban. U protivnom, postajemo beskičmenjaci koji prihvataju sve živo, a apsolutno za to nema nikakvog razloga i potrebe. Dakle, moj prijedlog zaključka je da se od Tužilaštva traži analiza uloge međunarodnih tužilaca u predmetima, bilo ratnih zločina, bilo privrednog kriminala, u tom periodu kad su oni igrali odlučujuću ulogu. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Ivaniću. Ja Vas molim da sad recimo nastavak diskusije drugih učesnika iskoristite kao ... kada biste u jednoj rečenici formulisali ovaj zaključak u pismenoj formi radi Poslovnika koji imamo, da samo možemo da ga stavimo na glasanje, dakle da bi ispunili tu formu. Rukom naravno, ne traži se nikakva posebna forma. Za riječ se javio uvaženi kolega Josip Merdžo. Izvolite, gospodine Merdžo.
Hvala lijepo. Kolege i kolegice, dakle, evo na sličan način kao što je gospodin Ivanić iznio svoja iskustva jednim dijelom bih mogao i ja, ne sporeći sve ono pozitivno što smo, da kažem, gledali i gledamo i ovih dana da Tužiteljstvo BiH zaista u određenim oblastima ostvaruje, da kažem, zajedno sa Sudom BiH određene uspjehe u najtežim oblicima rješavanja najtežih oblika kriminalnih djela. Međutim, ne bi se smjele dešavati stvari koje bacaju sjenu, ljagu ili ne znam ni ja što već na rad Tužiteljstva. Ja ću ovdje iznijeti samo jedan dio, taksativno dio činjenica koje su se dešavale u određenim procesima, za koje javnost manje-više ne zna nego što zna, a u nekakvom normalnom sustavu, pravosudnom, tužiteljskom, apsolutno nema mjesta za njih, odnosno ulaze u sferu protivzakonitosti. Dakle, imali smo situaciju kada se određuje pritvor osobama koje su se godinama uredno odazivale u istražnom postupku iz razloga znanih samo novom tužitelju koji preuzima određeni predmet. Možda je to koincidencija, radi se o istom tužitelju u slučaju gospodina Ivanića. Zatim, podiže se optužnica, Tužiteljstvo BiH podiže optužnicu za djelo protiv osobe koja nije saslušana uopće na okolnosti počinjenja toga djela, što je izravno u suprotnosti sa člankom 225. Zakona o 15 kaznenom postupku BiH. Zatim Tužiteljstvo u istražnom postupku, odnosno tužitelj, jedan od tužitelja koji je u istrazi spoznao, odnosno, dobio saznanja o počinjenju jednog drugog kaznenog djela ne poduzima ništa iako ga zakon na to obvezuje, pa kad se uloži priziv i VSTV-u uz evidentirane dokaze ne nalazi se da ima prostora za disciplinsku odgovornost, ali to je možda više problem Visokog sudskog i tužiteljskog vijeća. U koje sve sfere Tužiteljstvo BiH ulazi kad su u pitanju kaznena djela govori primjer da Tužiteljstvo BiH provodi istragu i podiže optužnicu za djela ... koja tretiraju radnopravni status kuharica u menzi MUP-a Hercegovačko-neretvanske županije. To je tema kojom se bavi Tužiteljstvo BiH. Zatim dalje, kada se radi o otvaranju izuzetih dokaza, ono se provodi suprotno članku 71. ZKP-a bez nazočnosti stranaka na koje se ti dokazi odnose, bez nazočnosti branitelja. Tužiteljstvo podiže optužnice protiv osoba za koja recimo nikad nije izdat nalog za provođenje istrage. Toga nema u Izvješću o kojem danas se izjašnjavamo. Tužiteljstvo u dokaznom postupku, Tužiteljstvo BiH koristi vještačenja za koje nikada nije izdat pisani nalog o provođenju vještačenja, što izričito nalaže Zakon o kaznenom postupku. A kada već Uprava policije prikupi dokaze s terena, onda Tužiteljstvo sakriva one dokaze koji bi možda mogli slučajno ići u prilog optuženom iako je jasno da zakon i tu ih obvezuje da s istom pozornošću gledaju dokaze koji idu u prilog i one koji idu na teret da Tužiteljstvo provodi istrage i nakon što je otpočeo glavni pretres, i to je istina. I onda se, nakon svega ovoga, postavlja pitanje kada, i kako, i šta bi to trebalo napraviti, je li samo jedan zaključak ovoga doma dovoljan da se stvari poprave ili bi trebalo zaista kroz jednu cjelovitu reformu vidjeti kako se radi, kako se dolazi do pravih podataka, jesu li informacije dostupne javnosti. Jer ako imamo situaciju, a imamo je, da Tužiteljstvo je radilo protivzakonito u nekim stvarima, ko će odgovarati? I možda na kraju valjalo bi vidjeti, evo u slučaju gospodina Ivanića i nekih drugih predmeta i još nekih što dolaze, koja je šteta nastala institucijama, odnosno proračunu institucija BiH, temeljem ovakvih i sličnih postupaka koji su recimo vođeni po četiri godine i na kraju završili oslobađajućim presudama. Evo, mislim da su to sve stvari koje bi zaista pozorno trebalo ispitati, istražiti, provjeriti ove navode slobodno, a onda i nakon toga zauzeti i određene stavove i poduzeti korake da se ovako nešto ne događa, odnosno ... da imamo sigurnosti i vjere u način na koji Tužiteljstvo BiH, kao najviša razina tužiteljstva u ovoj državi, radi i odnosi se prema mogućim počiniteljima kaznenih djela. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Merdži. Ne bih da vas požurujem, ali dosta je posla pred nama pa, ako ima zaista zainteresovanih za učešće u raspravi, dobro bi bilo da to evidentiramo radi planiranja rada. Hvala. Za riječ se javila uvažena kolegica Borjana Krišto. Izvolite, gospođo Krišto. 16
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući ovog uvaženog doma, poštovani zamjeniče predsjedavajućeg, uvažene kolegice i kolege izaslanici, poštovani ministri, zamjenici i svi sudionici na ovoj sjednici, ja ću sa stanovišta ove informacije preći na ono što je zapravo osnovna uloga i zadatak tužiteljstva općenito, a i naravno Tužiteljstva BiH koje je, kao što se navodi u ovom izvješću, jedna sui generis, a to podrazumijeva u onom smislu da nema nekakvu nadležnost, da kažem, u organizacijskom smislu na tužiteljstva koja su u hijerarhiji niža, na razini entiteta i u okviru entiteta, na razini kantona. Naravno, neću govoriti iz iskustva, ali zapravo sve ono što su uvažene kolege prije mene kazali za sve te slučajeva poznam i uistinu stojim iza svih ovih njihovih riječi koje sam kao građanin i kao osoba koja je dipl.pravnica pratila, da kažem, iz razloga zanimanja za rad pravosuđa u širem smislu riječi, u koje spada i Tužiteljstvo BiH. Zapravo, temeljna zadaća Tužiteljstva je otkrivanje i gonjenje počinitelja kaznenih djela. Naravno, to svi mi koji pratimo, pa čak iz ove informacije gotovo ne možemo vidjeti da se ta funkcija ostvaruje u skladu sa onim što je propisano u zakonu i u skladu sa nadležnostima Tužiteljstva. Imajući u vidu da Tužiteljstvo uistinu radi, gdje su tužitelji postavljeni međunarodni koji, evo čuli smo već dobar dio rasprava, jednostavno koji su bili u ulozi da su po svojim slobodnim procjenama i političkim pritiscima podizali i potvrđivali optužnice. Uistinu, ja govorim iz razloga što sam pročitala, na moju žalost, određeni broj optužnica koje ja mislim danas, ako neko zna što je pravo, da kažem samo u formalno-pravnom smislu a i u onom činjeničnom ne bi se usudio da da potvrdu takvoj jednoj optužnici. Naravno, to se sve događa iz razloga jer su, iz ove situacije ne isključujem ni domaće tužitelje po terminu kako se ovdje spominju, uistinu, imajući u vidu da Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće je organ koji nastoji biti neovisno i nepristrano i da imenuje tužitelje, imenovalo ih je na način, pa se prisjetimo i sada ko su nam tužitelji na razini BiH. Ovdje se spominje da se oni imenuju po zakonu u posebne odjele za organizirani kriminal, za korupciju koja se radi u institucijama na razini BiH. To su tužitelji koji su nagrađeni sa općinskih razina, koji su ili iz mješovitih brakova, nikoga na taj način ne povređujući, to je svačije pravo, ali na način da su izravni poslušnici i da uistinu su se tako rukovodili radom u određenim tužiteljstvima. Da se vrši pritisak na to pravosuđe od strane i međunarodnih organizacija, reći ću vam i ja nešto na svom osobnom, vlastitom primjeru. Čula sam od jednog tužitelja koji mi je rekao – uistinu, ne znam zašto protiv Vas, ali ja imam stalne pritiske da se protiv Vas podigne kaznena prijava, pa sam rekao - nema ni jednog razloga, to je osoba koja je uistinu ovisna o zakonu i vodi računa, opterećena je sustavom. Ma nema veze, kaže, samo podignite i neka se bavi. Je li to Tužiteljstvo? Je li to Tužiteljstvo koje treba ovoj BiH? Maloprije je kolega Merdžo rekao, pa i ja na kraju ove rasprave, mislim da smo dovoljno i iz ovih i od kolega koje trebamo još čuti, mislim da ćemo dovoljno čuti gdje je i u kojoj je situaciji Tužiteljstvo BiH o čijoj Informaciji mi danas raspravljamo. Pa u tom smislu se pitam koliko je koštalo ovu BiH, da li ono vodi i otkriva počinitelje da spriječi ova kaznena djela, da zaštiti ovaj 17 državni zapravo poredak, da ga dovede u sustav i da BiH bude uistinu pravna država ili vodi nečemu drugom? Ili je možda korupcija i leglo tamo u Tužiteljstvu BiH? Hvala lijepo.
Zahvaljujem se uvaženoj gospođi Krišto. Za riječ se javio uvaženi kolega Dragutin Rodić. Izvolite, gospodine Rodiću.
Gospodine predsjedavajući, gospodine zamjeniče, poštovane kolege delegati, dame i gospodo, ja želim da kažem nekoliko riječi o ovoj temi. Na sreću, ne mogu da govorim iz iskustva, međutim, možda sa pozicije nekoga ko je u prilici da prati sve društvene procese u BiH, dovoljno kompetentan da kaže nekoliko riječi o našoj stvarnosti u kojoj mi živimo. Ja hoću i danas da vjerujem da 16 godina poslije završetka rata mi stvaramo jedan sistem u kojem će svi građani pred zakonom biti jednaki. I, na kraju krajeva, osnovni postulat svake demokratske države jeste vladavina prava. Kada posmatram ovaj izvještaj koji danas imamo pred sobom, onda ćemo se složiti sa jednom činjenicom da on na sumoran način govori o onome što je Tužilaštvo radilo u prethodnoj godini po svim onim svojim organizacionim dijelovima kako je organizovano. Međutim, ja ne bih govorio o tome, mislim da u ovom trenutku mnogo je važnije govoriti o pojavama koje su prisutne u BiH po svim segmentima kriminalnih radnji i kriminalnih djela koje naravno su prisutne u svakoj državi. Ono što svakog građanina u BiH treba da interesuje jeste da ovaj vid procesuiranja ne može biti nikako vid kojim se vrši pritisak na bilo kojeg pojedinca. Činjenica je da kada sve posmatramo koliko je na kraju krajeva bilo i oslobađajućih presuda govori u pravcu kakve smo mi to procese uopšte i vodili. Znamo da je jedno od osnovnih pravnih pravila da niko nije kriv dok se drugačije ne dokaže i da je bolje osuditi hiljade krivih nego jednog nevinog, što govori samo u prilog ovome što ja kažem. Želim da se kratko osvrnem, pošto su moje kolege dovoljno govorile, o onome što se trenutno dešava u Tužilaštvu i ulogu međunarodnih sudija. Ja također smatram da kada uzmemo bilo koji segment života u BiH, uz zahvalnost svega onoga dobrog što nam je pomogla međunarodna zajednica, mislim da imamo mnogo i kvalifikovanih i stručnih kadrova koji mogu nositi ovu odgovornost da dođemo do konačnog cilja da živimo u jednom društvu u kojem će svaki građanin se osjećati dovoljno sigurnim. Ali činjenica da i mnogi procesi nisu do danas ni otvoreni, ni procesuirani, i da se često i karakter rata pokušava kroz ove presude dokazati. A to temeljim na činjenicama da je i broj presuda i broj optuženih u ogromnoj nesrazmjeri kada su bili u pitanju Srbi i drugi. Smatram da na izvjestan način ne postoji spremnost da se u svim slučajevima ponašamo na isti način. Iz tog razloga smatram da u budućem periodu i mislim da i nakon današnje rasprave i ovoga što ćemo čuti možemo da damo jedan podstrek da u narednom periodu dođemo do takve institucije koja će, evo, na osnovu ovoga svega što se do danas dešavalo i svih ovih iskustava, i govorim iz onog drugog aspekta koji je za mene prisutan: šta poslije svega kad nekog oslobodimo, poslije svih tih pritisaka koji nisu samo pritisci koji se odnose na osuđujuću presudu ili nešto drugo, postoje 18 moralni pritisci, postoji sve ono što je čovjek izgubio vođenjem takvih procesa i na kraju kažemo tu je tačka. To se više ne bi smjelo dešavati u našem društvu. Hvala vam.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Rodiću. Za riječ se javio uvaženi kolega Staša Košarac. Izvolite, gospodine Košarac.
Mislim da je veoma teško danas govoriti o Tužilaštvu BiH, a da pri tome se ne dotaknemo nekih bolnih pitanja BiH. I naravno, veoma je teško danas komentarisati nešto a ne reći da je očigledno u Tužilaštvu BiH najbolja manifestacija uticaja stranaca u BiH. I ne možemo se definitivno odreći utiska da je očigledno Tužilaštvo BiH nešto što BiH osjećamo svi na isti način i nešto što nas i dalje duboko vrijeđa i nešto što nas duboko dijeli u ovoj BiH. Ne možemo se odreći uticaja, odnosno utiska da postoji tendencija uticaja politika i određenih političkih stranačkih organizacija iz jednog dijela BiH. I ne možemo se odreći utiska da je danas i u samom parlamentu veoma teško govoriti kada i gospodin Čović, i gospodin Ivanić, i gospodin Merdžo su bili izloženi pritiscima međunarodne zajednice putem Tužilaštva BiH, i to, ako se sjetimo, u nekim veoma važnim situacijama u BiH i u važnim procesima u BiH. I naravno da to kod nas izaziva pojačanu dozu sumnje da Tužilaštvo BiH očigledno nema interes da daje odgovore u BiH nego da daje odgovore strancima koji su prisutni u BiH i naravno nekim političkim liderima koji pokušavaju da budu veoma važne face u BiH i da taj instrument u BiH koriste kao vrstu pritiska u različitim procesima u BiH. Ja neću više o tome govoriti, mislim da Tužilaštvo BiH, naravno, i nije tretirano Aneksom IV, ali želim da kažem nešto što nas sve boli u BiH, bez obzira da li smo Srbi, da li smo Bošnjaci, da li smo Hrvati. Riječ je o procesu pronalaska nestalih u BiH i procesuiranju odgovornih za počinjeno krivično djelo ratnog zločina u BiH. I nažalost, i na tom veoma osjetljivom pitanju za sve nas u BiH, Tužilaštvo je ponovo pokazalo svoje pravo lice. Reći ću vam da od 2008. godine, kada je u funkciji Institut za nestale osobe u BiH, nismo svi u BiH zadovoljni rezultatima. Pokušali smo učiniti iskorake dalje kako bi, prije svega, proces pronalaska i identifikacije nestalih osoba u BiH ubrzali, ne znajući, još jedanput želim da potvrdim da niko u BiH danas ne zna tačno podatak koliko se traži nestali. I to je politički problem u BiH jer je i taj proces utvrđivanja ukupnog broja nestalih u BiH poprilično politički obojen, i u to neću više ulaziti. Ali, kada postoji napor da se na jedan univerzalan način iz RS-a ta pitanja otvaraju s ciljem ubrzanja procesa pronalaska i identifikacije, onda imamo situaciju da od 51 izvještaja koji je dostavio Operativni tim RS-a za traženje nestalih prema Tužilaštvu BiH za 21 apsolutno nije pokrenuta, odnosno otvorena istraga. Neki od tih predmeta su čak iz 2008. godine. Imamo li mi prava da toliko puta i toliko godina držimo određene predmete, da ne utvrđujemo činjenicu da li se zaista na određenoj lokaciji, za šta postoje neophodna dokumentacija, ne utvrdi da li su definitivno tu nestale osobe i imamo li prava da tu pokušavamo da i to na neki način, u interesima različitih kategorija koje su prisutne u BiH, obojimo ovom ili onom bojom. Kao jedan od takvih primjera – naravno, ovdje postoji tabelarni prikaz svih izvještaja koji su vama u Tužilaštvu BiH dostavljeni – od 2008. godine značajan broj predmeta stoji, a da niste 19 reagovali, a cilj Instituta za nestale jeste ubrzavanje procesa, a vi ste dobro informisani, odnosno želim da vjerujem da ste vi nadležni za izdavanje naredbi i pitanje kako i na koji način se realizuju ove naredbe. Jedan od takvih primjera jesu ovi poslednji događaji u Bihaću. Ekshumacija je izvršena na jednoj lokaciji gdje je nađeno osam tijela. Prema operativnim podacima ima još sedam tijela. Helić Nazif je kantonalni tužioc koji je bio sve vrijeme u toj kasarni, radio u Vojnom tužilaštvu, proces obustavljen. Ima li pravo Tužilaštvo BiH da o tom pitanju ćuti? Čovjek koji je i dan-danas šef Kancelarije Instituta u Bihaću Begić Mujo, identična situacija da Tužilaštvo BiH u ovom najsvežijem primjeru nije ništa preduzelo i ništa nije uradilo. Ekshumacija je obustavljena. Porodice traže 15 godina svoje najmilije. Postoji problem: od dana kada Operativni tim dostavi informaciju prema Tužilaštvu za izdavanje naredbe za ekshumaciju najmanje prođe šest mjeseci, a neki, vidjeli ste, i koliko godina. Pitamo vas šta radite. Ekshumaciju na lokalitetu Lozne, to je planina Ozren, reći ću vam da sam bio nedavno, lobanje su na površini. Izda se naredba Tužilaštva da obavi ekshumaciju Operativni tim RS-a, a onda pod uticajem pojedinaca se preinači naredba Tužilaštva BiH da to radi Institut i opet su lobanje, nažalost, još nekoliko mjeseci na površini na Ozrenu. Vjerovatno i predstavnici drugih naroda u ovom parlamentu imaju primjedbe kad je u pitanju sam proces ekshumacije i proces identifikacije. Ovo su sve zvanični dokumenti institucija RS-a i na temelju kojih ja danas ovdje govorim. Ima tu niz problema kada su u pitanju obdukcije, gdje se ne pozivaju na obdukcije predstavnici Zavoda za sudsku medicinu RS-a. Imamo niz, to je naravno element naredbi koje izdaje Tužilaštvo BiH. Mislim da nemamo prava da danas sjedimo ovdje a da to pitanje ne otvorimo i da ne tražimo potpunu odgovornost Tužilaštva BiH jer taj proces treba da bude ubrzan, upravo iz razloga koje sam rekao na početku. Drugo pitanje koje želim da otvorim jeste procesuiranje za ratne zločine. Upravo da bi se to pitanje ubrzalo, riješilo, u BiH postoji državna strategija. Vidjeli smo kada smo raspravljali o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu šta je i sam Visoki sudski i tužilački savjet rekao. Ja ću vas podsjetiti da ste 11. 7. 2011. godine imali razgovor sa potpredsjednicom Visokog sudskog i tužilačkog savjeta BiH, ja tu imam memorandum tog razgovora. Šef Posebnog odjela za ratne zločine pri Tužilaštvu BiH konstatovao je da se u Tužilaštvu BiH ne pridržava u potpunosti obaveze da procesuira najsloženije predmete ratnog zločina u skladu sa kriterijumima za pregled i ocjenu složenosti predmeta iz državne strategije za rad na predmetima ratnih zločina. To je zabrinjavajuće u BiH. Eto kakvo Tužilaštvo BiH ima. Iznijeta je ocjena da je od 29 optužnica podignutih tokom 2010. godine u Tužilaštvu BiH u predmetima ratnog zločina njih svega devet bilo iz kategorije najsloženijih predmeta, dok su ostale optužnice ... u manje složenim predmetima. Naglašeno je, postupajući u svojstvu šefa odjela, nije data saglasnost za podizanje optužnice u predmetima koji ne spadaju u kategoriju najsloženijih predmeta, ali je do podizanja optužnica u takvim predmetima došlo na insistiranje glavnog tužioca Tužilaštva BiH na ostvarenju što boljeg rezultata u smislu povećanja broja podignutih optužnica u predmetima ratnog zločina. Prije svega, ja mislim da mi moramo svaki ratni zločin otkriti i da svaki počinitelj ratnog zločina mora odgovarati, a ne da na način da brojem, ciframa, brojkama i slovima 20 obavještavamo javnost kako se tobože nešto u Tužilaštvu BiH radi. Otkrivanje najsloženijih predmeta i jeste ključ uspjeha BiH, ključ uspjeha Tužilaštva BiH. Šta danas imamo? Konstatovano je da od nekoliko tužitelja ili tužilaca u ovom odjeljenju u posljednje dvije godine nemaju podignutih optužnica. O čemu mi pričamo kad je u pitanju Tužilaštvo BiH? O zadovoljenju interesa stranaca, određenih projekata u BiH itd., itd. Ono što je zabrinjavajuće je sljedeće, da u predmetima koji su se vodili, evo za minutu ću završiti, pred Sudom BiH ...
Ustupam Vam moju minutu, da se drugi ne bi ljutili.
Hvala Vam. U slučaju, odnosno predmetu Duško Jevrić, Goran Marković i Neđo Ikonić, zaštićeni svjedok S101, to je bilo javno emitovanje u medijima, jasno kaže da je vršen pritisak na njega da svjedoči, da je kidnapovan, da su mu prijetili da mora da potvrdi iskaz koji oni kažu. I znate ko je to radio? Istražioci SIPA-e Bajro Kulovac i Muriz Brkić, istražilac Tužilaštva BiH. I mi pričamo o Tužilaštvu BiH ...! I želim da me neko ispravi od pravnika, po Zakonu o krivičnom postupku BiH iznuda iskaza od strane istražilaca Tužilaštva nije tretirana kao krivično djelo. Eto u kakvoj zemlji, u kakvom uređenju mi živimo. I onda se postavlja pitanje zašto postoje različite kritike, da li je ovo uticaj nekih drugih faktora itd. Hvala.
Hvala, kolega Košarac. Za riječ se javio uvaženi kolega Krstan Simić. Izvolite, gospodine Simiću.
Hvala, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, pred nama je izvještaj jedne institucije koja zaista po svojoj prirodi predstavlja sui generis instituciju u modernom pravnom sistemu. Ona je jednostavno iščupana iz pravnog sistema sa, ja ću slobodno reći, upitnim ustavnim osnovom njenog osnivanja, ali ona postoji, ona radi i ona djeluje. Naravno, ta institucija djeluje u vrlo složenim uslovima poraća, uslovima kada smo pristupili reformama mnogih oblasti društvenih djelatnosti, pa i pravosuđa, imajući u vidu želju da stvorimo nezavisno, profesionalno pravosuđe koje će biti u službi građana i stvarati pravnu sigurnost svim koji ovdje borave. Danas imamo izvještaj koji sadrži one tehničke podatke koji i ne treba da budu predmet interesovanja nas. Mi njih znamo, šta je koliko urađeno, gdje je urađeno. Ovdje je za nas potrebno i da pokrenemo pitanje da li su ostvareni ciljevi ovog organa, ove institucije u izvršavanju svojih zakonom uspostavljenih obaveza. Primarno pitanje svake pravosudne institucije je pitanje da li je ona zaista nezavisna. To je ono što nas muči. Ovdje su moje kolege govorili da ta institucija nije nezavisna i pokazali su i naveli brojne primjere gdje imamo pojave da zaista je ta nezavisnost na jedan vrlo ozbiljan način ugrožena. Ugrožena je od onih koji su na izvjestan način trebali biti mentori, pomagači da dođemo do institucije koja služi na ponos ovoj državi. Ne možemo pobjeći od 21 utiska da smo kroz ovaj period imali političke procese. Ne znam ja sve predmete da bi ja mogao govoriti da li je to tačno, ali kad uzmete ličnosti koje su bile procesuirane, kad uzmete predmete i, na kraju, kad uzmete način završavanja tih predmeta, to se neminovno nameće kao jedini mogući zaključak, posebno kad uzmete vrijeme, period i vrijeme u kojem su ti ljudi optuživani. Da li – da bi mi mogli danas i sutra, jer ćemo se baviti ovim izvještajem i dogodine – mi moramo postaviti pitanje i tražiti jednu ozbiljnu analizu da li je u ovom periodu bilo političkih procesa. Ako je bilo, to je katastrofa. Ja se sjećam prethodnog tužioca, ne mislim vezano uz gospođu Jadranku, već Marinka Jurčevića s kojim sam kontaktirao profesionalno, jednog vrlo, vrlo profesionalnog čovjeka, koji je tada dijelio strahove, koji se bojao da je prisluškivan, koji je čak imao hapšenje na terenu, a da sazna da je bila akcija da glavni tužioc u Tužilaštvu BiH o tome ne zna. Kakva je to institucija? Je li ta institucija nezavisna? Pa, na kraju krajeva, vidjeli ste kako je sa tužilačke scene nestao uvaženi kolega Jurčević. Ovaj parlament i javnost zaslužuje odgovor da sazna, ako je gospodin Jurčević nešto uradio, da se kaže da i mi znamo, jel', i gdje je to gospodin Jurčević griješio, a ne da mi sad nagađamo, jednostavno čovjek otišao na bolovanje i više se nije vratio na posao. A meni je lično rekao da se boji da ga prisluškuju. Veliki problemi u ovom tužilaštvu su nastali dolaskom stranih tužioca. Ja tvrdim da su to bili ljudi koji nisu imali kredibilitet, sad se ne mogu sjetiti svih, evo ovdje su govorili o dva tužioca, o jednom tužioca u istom predmetu. Ja npr. znam ____________(?) U dva predmeta. u dva predmeta, znam da je taj tužioc dolazio u Banja Luku i tražio da se procesuira Mladen Ivanić i ona grupa koja je bila vezana za 'Srpske šume'. Ljudi nisu imali argumenata da pokrenu, onda je izuzet predmet, došao je u Tužilaštvo BiH. Od 13 ljudi 12 ljudi je oslobođeno, 12 ljudi je oslobođeno. I što je najtragičnije, pošto smo mi sve politizirali u ovoj zemlji, kad su trebali ti ljudi da odu, nastao je veliki politički problem u institucijama BiH, u javnosti, u medijima kako neko ruši BiH zato što ide taj čovjek koji je nanio veliku štetu BiH svojim tužilačkim radom. 13 ljudi je optuženo, 12 je oslobođeno. A onaj jadnik što je osuđen, volio bih da uvažene kolegice pročitaju tu presudu pa da vide da je tamo trebao biti optužen upravo taj isti tužioc jer je učinio krivično djelo podstrekavanja određenih osoba na davanje mita, davanje mita. Priča je bila: dajte nam Mladena Ivanića i bićeš slobodan. Taj isti tužilac, prema nekim informacijama koje nisu provjerene, prošli put sam ih rekao, tražio je prisluškivanje sudija Ustavnog suda upravo u predmetu gospodina Merdže. Ja bih volio da mi Tužilaštvo kaže je li to tačno ili nije. Ali takva je informacija bila da je traženo. Znate zbog čega? Zato što je Ustavni sud donio privremenu mjeru u predmetu koji je stopirao jedno takvo bezakonje i takvo postupanje. Je li to tačno? Ako je tačno, mi to moramo znati. Ako nije tačno, onda će mi se reći da informaciju koju sam ja dobio nije tačna. To su sva pitanja koja su ovdje vrlo važna. Politički progon putem Tužilaštva zaista moramo razjasniti je li ga bilo ili ga nije bilo. Jedan od segmenata reforme je bio da dobijemo odgovorne tužioce. Molim vas, optužen je bivši 22 predsjednik RS-a Mirko Šarović. Ma nema pravnika koji radi, kao što gospođa Krišto reče, koji je ...najnižeg nivoa tužilaštva koji nije vidio da protiv gospodina Mirka Šarovića nema ni jednog elementa da bude suđen. Proveo je 11 mjeseci u pritvoru, oslobođen je, ne znam, naplatio je štetu, mediji su pisali, plaćeni su mu troškovi, jedno 200.000 maraka je to koštalo budžetske korisnike. Ja postavljam pitanje da li je prema tom tužiocu preduzeta odgovarajuća sankcija. Onaj ko optuži, ja se izvinjavam gospodinu Čoviću, gospodinu Mladenu Ivaniću, Mirka Šarovića nema, ko optuži takve, uslovno kapitalce sa političke scene, ako mu optužnica ne prođe, on mora podnijeti ostavku, mora biti razriješen. To je u onim jeftinim američkim filmovima, kad se pravi karijera, ili se pada na tom predmetu ili se uspijeva. Ono – nikom ništa. I kad razgovaram sa određenim ljudima vezano za to pitanje, znate šta mi kažu - pa to je dokaz da ima napretka u BiH, vidite oni su oslobođeni. Ko je pitao gospodina Ivanića kroz šta je prolazio, došao je 50 puta, proveo po cijeli dan, šta mu je porodica preživljavala. Ko ima pravo na to? Ja i danas tvrdim da u Tužilaštvu, u koje sam često dolazio, ima tako sjajnih kolega koji taj posao rade i profesionalno i odgovorno, ali je stvorio jedan sistem u kome je zavladala autocenzura, gdje se ljudi pribojavaju za svoj status i mi moramo osloboditi Tužilaštvo svih stega da zaista nastupa slobodno, profesionalno i da stoji iza svoje odluke, a naravno da se vrednuju. Ne znam, prošli put je ovdje neko rekao kako u prošlom sistemu nije bilo odgovornosti. Gospodin Tihić je to govorio, jer se bavio Tužilaštvom. Tada je bila matematika kome koliko optužnica je palo. Ti su ljudi u onom sistemu, jednopartijskom, gdje je bila jača autocenzura nego što bi trebala biti danas, snosili konsekvence ako ima godišnje četiri-pet optužnica koje su pale. Ovdje danas niko nije odgovarao za ove silne optužnice. I na kraju, ja bih želio reći i nešto što je možda olakšavajuće za Tužilaštvo. Ja sam svjestan da je nakon rata, ne samo u oblasti prava već u svim oblastima, došlo je do jednog zastoja struke. Sve je manje stručnih ljudi, sve je manje kvalitetnih ljudi. I znam, pošto sam radeći u Parlamentu RS-a bio uključen u sve ove procese reformske, da je Visoko sudsko i tužilačko vijeće imalo velike probleme da nađe kvalitetne sudije, kvalitetne tužioce. Imali smo anomalija da ljudi koji budu odbijeni po dva-tri puta na raznim izborima poslije postanu sudije vrhovnih sudova. Nema kadrova. Tu smo ..., jer smo na izvjestan način sa aspekta partija stvorili da uhljebljujemo svoje ljude, zaboravljajući gdje i ko treba biti. Profesionalnost nam je u ovim odnosima sklonjena u stranu. Još bi nešto samo želio reći, mada možda ovo nije mjesto gdje bih trebao govoriti, oko ratnih zločina. Naravno da podržavam rad Tužilaštva u tom pravcu, ne mogu se baviti ovim podacima koje je iznio gospodin Košarac, ali ima nešto što mi smeta. To je vrlo lako potezanje optužnica za genocid. Mi koji smo pravnici bavimo se tim poslom i znamo šta je genocid. To je preskočiti osam metara, dokazati nekome genocidnu namjeru. Pa pođite samo od presuda u Hagu. Gospodin general Krstić je osuđen kao pomagač u genocidu. A ovdje svaki dan genocid. Nađite u istoriji koliko je ljudi osuđeno za genocid. To je jedna vrlo teška optužnica koja ima takve nijanse, a u suštini ništa ta kvalifikacija nije lakša od kvalifikacija zločinaca i čovječnosti iz Statuta, član 5., Haškog, i kod nas je prenijeta, jer i zločin protiv čovječnosti je stravičan zločin. Svaki ratni zločin je stravični zločin. I ne znam, završavam, zbog čega tako olako unosimo i određenu pometnju u taj ... Ja se nadam da ćemo dogodine u idućem izvještaju imati malo tih podataka i odgovora na ova pitanja koja zaslužuju, a i podržavam one koji smatraju da bi ova pitanja trebali raščistiti radi boljeg rada Tužilaštva i boljih odnosa u BiH. Hvala vam. 23
Hvala gospodinu Krstanu Simiću. Pozivam za riječ gospodina Ognjena Tadića.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Čoviću. Još od antičkog vijeka postoje veoma važne izreke, koje ja naravno neću ovdje citirati da me neko ne bi smatrao uobraženim, koje su sažete u jednoj izreci ovdje blizu nastaloj u zemlji Crnoj Gori, a koje kažu: što se grbo rodi vrijeme ga ne ispravi. Mnogo je zajedničkih organa, mnogo je tzv. institucija, mnogo je toga u BiH što se grbo rodilo. Nema načina da nešto nastane i da proizvede legalan pa i legitiman rezultat, ako to nije usklađeno sa Ustavom zemlje u kojoj se stvara. Kada neko kao pravnik prihvati posao u instituciji za koju zna da nema uporište u temeljnom zakonu svoje zemlje, već je dovedeno u pitanje princip samostalnosti i nezavisnosti, onda se postavlja pitanje drugih motiva zbog kojih neko preuzima taj posao. Ako u tužiocu, u sudiji, pa i u advokatu nemate niti poštovanja Ustava sopstvene zemlje i njenih zakona, poštovanje elementarnih ljudskih i građanskih prava i svega onog što taj Ustav garantuje, onda će teško ta ličnost obaviti svoj zakonom utvrđeni posao. I zato se nemojte čuditi. Ne zbog toga što je stanje ovakvo, nego zbog toga što se stanje promijeniti neće ni nakon ovih sudbina koje su imali gospodin Ivanić, Šarović, Čović, Merdžo, mnogi drugi, ni nakon brojnih podignutih a propalih postupaka, ni nakon brojnih presuda koje su kao jedini rezultat imale lično maltretiranje ljudi, njihovih porodica i ogromne štete, ni nakon činjenice da se određenim pripadnicima određenih naroda za ratni zločin sudi kad se baš mora. To se neće promijeniti. Vaši argumenti su pucanj u prazno. Ovaj parlament i ovaj dom u ovom trenutku ne može ništa da napravi na tom planu i nemojte da budemo licemjerni pred javnošću ove zemlje i da kažemo da je drugačije. Zašto? Zato što se u ovu zemlju uvukao sindrom odmetnutih institucija. Regulatorna agencija za komunikacije odgovara Parlamentu oba doma da su naši zaključci nezakoniti, pa da neće da ih provodi. Tužilaštvo nas sluša zato što mora, u smislu rasprave. Visoki sudski i tužilački savjet po svom. Ko daje podršku takvom ponašanju? Ja mogu da pretpostavim i činim to u svoje ime, pa oni koji na različite načine i kanale zloupotrebljavaju ličnu poziciju da vrše uticaje na njihov rad, ali tako kako bi sutra izgledala BiH da se samo njih pita. E zato nikad neće biti takve BiH, jer mi na tri institucije vidimo kako bi izgledala da nema ovakvog parlamenta, da nema Doma naroda, da nema entitetskog glasanja, da nema vitalnog nacionalnog interesa i svega ostalog. Pali su na ispitu dobronamjernosti svi oni koji su vršili uticaje na rad institucija koje silom prilika i silom odluka visokog predstavnika mogu da ignorišu stavove koje čuju u ovom parlamentu. Mi danas glasamo o Izvještaju koji je potpisao čovjek koji je nedavno, uličnim žargonskim rječnikom rečeno, pao. Uslikali ga sa, navodno, trgovcima oružjem. On je bio šef ovim ljudima, evo mu potpisa, evo mu pečata, pa o čemu mi govorimo. Protiv ovog čovjeka, gospodina Barašina, digla se u javnosti jednog dijela BiH, čak i jednog dijela jednog entiteta, takva kampanja kao da je u pitanju zločinac svjetskih razmjera. Naravno do jučer je bio hvaljen. A za njegov izvještaj u Predstavničkom domu glasaju samo poslanici iz tog dijela tog entiteta. Čudno, možda oni ne glasaju 24 o njemu, možda se mimo njega vodila nekakva druga tužilačka politika, možda ovo Tužilaštvo BiH i nema jedinstvenu stručnu politiku, kaznenu, i svaku drugu koju je dužno da ima u duhu svoje profesije i izvršenje zakona. Ovdje postoji samo jedno pitanje od koga zavisi odgovor na ovaj problem. Pitanje je provokativno, a odgovor mora biti iskren. Za koga, dame i gospodo, tužioci, Tužilaštvo BiH, u čije ime sve ovo o čemu su govorile kolege prethodnici? Zašto kada je ovo zemlja svih ljudi koji u njoj žive i do kada? Ako ste u stanju da iskreno odgovorite na ta pitanja, onda će BiH biti bolja. Znate zašto? Pa zato što će onda barem ličiti na pravnu državu. Nije ovaj parlament odgovoran da li je ova zemlja pravna država ili ne. Evo vidite, mi vama ne možemo ništa da naredimo. Vi sprovodite zakon. Ali građani u nas gledaju i kažu - zašto nema pravne države? Ako imate primjedbi i na jedan zakon donesen u ovom parlamentu, recite i mi ćemo popraviti. Ako ima nešto da vam smeta da radite svoj posao na način na koji bi to zaista bilo onako da nema ovakvih primjedbi koje ste čuli maloprije, popravljamo istog trenutka. Ali uslišite primjedbe o kojima se govori, budite bolji radi svih ljudi ove zemlje. Hvala.
Hvala predsjedavajućem, kolegi Tadiću. Naredni za riječ se prijavio gospodin Tihić. Gospodine Tihiću, izvolite.
Poštovani delegati, izaslanici, gosti, evo i ja želim nekoliko riječi da kažem o radu Tužilaštva, osjećam se obaveznim obzirom i na profesiju kojom sam se bavio do '92. godine. Čuli smo razne, po meni, olako date ocjene, negativne ocjene o radu Tužilaštva, iako se ja sa određenim ocjenama i negativnim ocjenama mogu složiti, ali činjenica da je ovo pogled samo sa jedne strane, i to sa one strane što Tužilaštvo nije dobro uradilo. I mogu se složiti, pogotovo kada su u pitanju određene optužnice, optužnice protiv značajnih i odgovornih ljudi, članova Predsjedništva koje su pale, gdje je njihov lični i društveni ugled doveden u pitanje, da zbog toga neko mora da odgovara. U onome vremenu, u onom sistemu kad sam ja bio tužilac odgovaralo se. Nisi mogao imati puno negativnih optužnica a da ostaneš i dalje tužilac. Međutim, moramo ovu stvar gledati i sa druge strane, znate. Evo gospodin Krstan Simić je rekao da nakon rata, nakon svega ovoga što se desilo u mnoge institucije, ne samo pravosudne nego i druge državne institucije, uvuklo se svega i svačega. Nešto je tamo, međunarodne organizacije su nešta radile, davale neke certifikate, uklanjale one ... koji su ušli u te institucije, kasnije bili i optuženi za kriminal ili pak ratne zločine. Mi kad posmatramo rad Tužilaštva i svih pravosudnih institucija, moramo znati da se pred njima našao jedan ogroman posao, jedan veliki posao. Znate, bio je rat, bila su velika stradanja, bili su veliki zločini, ne može se to sve procesuirati ni u jednoj daleko uređenijoj zemlji koja ima više sudija i tužilaca itd. I normalno da se tu dešavaju određeni možda propusti, olako ulaženje u optužnice, podizanje optužnica itd. Pa i sam kadar koji je nakon rata stvaran, školovan, čini mi se, nije onoga bio nivoa kakav je bio predratni, čini mi se, koliko smo mi vodili računa o tome i kako je bilo teško položiti pravosudni ispit da budeš sudija, pa prolazio si kroz iglene uši tamo na tim komisijama. 25 Ja sam lično kad je rađena reforma pravosuđa imo primjedbi i kritika i mene su tada upozoravali iz OHR-a, znam da mi je čak gospodin ... rekao - gospodine Tihiću, nemojte se, kaže, miješati, to je politički uticaj na sud. I ja sam prestao pričati o tome. Međutim, šta je tu je, znate, mi imamo Tužilaštvo, imamo pravosudne institucije koje su uradile veliki dio dobroga posla, znate. Puno toga je urađeno u interesu pravde, u interesu istine. Kažnjeni su određeni odgovorni za kriminal, za ratne zločine. Daleko više je urađeno dobrih stvari nego ovih pojedinačnih negativnih stvari o kojima mi govorima, gdje su bile greške, i u svim poslovima gdje se griješi, znate. Evo ja lično, i ne trebamo, znate, ovdje dijeliti ni kriminalce, ni ratne zločince po etničkoj pripadnosti. Nisu oni ni Srbi, ni Hrvati, ni Bošnjaci, ni muslimani, ni katolici, ni pravoslavci, to su jednostavno zličinci i to su kriminalci. Ja znam u Bosanskom Šamcu kad sam bio tamo, Zvjezdan Jovanović je bio nacionalni heroj, on je bio gospodar života i smrti tamo. I vidjeli ste šta je uradio – ubio je svog premijera. Prema tome, jednostavno, kriminalac je kriminalac, ratni zločinac je ratni zločinac, on nema ni nacije ni vjere. Da ima vjeru i da vjeruje ne bi činio te stvari, pogotovo govorim normalno o osuđenim ratnim zločincima, a ne onima koji su optuženi pa kasnije oslobođeni. Ja lično, evo, 10 godina sam predsjednik SDA, uglavnom najveće političke stranke u BiH, vjerujte da ja ne znam ni jednog tužioca. U životu sam jednom sjeo sa gospodinom Barašinom, popio kafu, eto jedini tužilac s kojim sam se, da tako kažem, na neki način rukovao i sjeo i popio kafu. I ne znam sad ko je taj ko može i ko ima pravo da utiče na rad pravosuđa. Puno se govori o tom uticaju, o neovisnosti pravosuđa, Tužilaštva. Ja bih volio kad bi se znalo ko je, ko je taj i na koji način utiče i da normalno i taj koji utiče odgovara, ali isto tako i eventualno sudija ili tužilac koji bi mogao potpasti pod takav uticaj. Mislim, ne slažem se s onima koji ovdje dovode u pitanje ustavni osnov Tužilaštva i Suda, to jesu institucije sui generis, posebne, posebni sudovi i tužilaštva koji se formiraju u određenim vremenima i određenim prilikama, ali Ustavni sud BiH jasno je rekao da postoji ustavni osnov za formiranje, i za osnivanje, i donošenje tog zakona o Sudu i Tužilaštvu BiH. Znate, ako se pozivamo na Dejton, onda nemoj sad da nešto prihvatamo, a nešto ne prihvatamo iz tog Dejtona. Moramo prihvatati odluke Ustavnog suda bez obzira koliko se slagali ili ne slagali sa njima. Ja vjerujem da će evo i ova rasprava i ove kritike koje su iznesene, iako trebamo se mi kao delegati čuvati tih nekih pojedinačnih predmeta, ocjena. Pitanje je kako nas je ko informisao. Evo, i sebe smatram na neki način kopetentnim da govorim i o konkretnim predmetima, ali se nikada ne bih upustio da govorim o nekom konkretnom predmetu, znate, jer nemam sve elemente toga, niti je ovo prilika, ni mjesto da se govori o nekom predmetu je li trebalo ovako uraditi ili nije trebalo onako uraditi. I ne znam, kad su u pitanju nestali, moramo svi ovdje dati jednu podršku i Tužilaštvu i institucijama da se pronađu svi nestali ... u proteklom ratu, koji još nisu pronađeni. Sada to što se pronašlo više Bošnjaka nego nekih drugih, pripadnika drugih naroda, sve su to žrtve rata i stradanja. Vjerovatno zbog toga što je najviše i ubijenih, najviše žrtava na toj strani bilo. Ali moramo tragati za svima onima koji su nestali, bez obzira na etničku pripadnost i moramo dati podršku institucijama, evo ako treba i veću finansijsku podršku, i ovo što je govorio gospodin Tadić, ako treba nešto i u zakonskom smislu da promijenimo kako bi se neke stvari u tom pravcu mogle ubrzati. Prema tome, na kraju ja bih želio da kažem da i ova rasprava koja je vođena, bez obzira koliko puta bila kritična i nekada neke ocjene manje ili više olako date, sigurno će imati uticaja na budući rad Tužilaštva i da će Tužilaštvo i iz ovih predmeta koji su završili oslobađajućim presudama sigurno izvući i izvlači pouke da takvih predmeta bude što manje. Ali uvijek će biti predmeta oslobađajućih presuda, toga imamo i u daleko razvijenim zemljama, ali treba da bude što manje. 26 Znate, ne može se i rijetke su situacije da se član Predsjedništva, ja znam, evo moj kolega, izvinjavam se što spominjem, Mirko Šarović na kraju optuži, da čovjek bude godinu dana u zatvoru, u pritvoru, i na kraju da bude oslobođen. To je jedna ozbiljna greška koja se u ozbiljnom pravosuđu ne može desiti, ali nadam se da će takvih grešaka i propusta biti sve manje, ali nemojte da sada negiramo ove institucije i sve ono dobro što su one uradile, znate. Imamo mi i na entitetskim nivoima i, ne znam, na okružnim sudovima, na kantonalnim sudovima isto tako grašaka. Pa sjećate se vi i optužnice, kad govorim o imenima, protiv gospodina Dodika, kolika je bila optužnica naredana, pa je bio oslobođen. Znači, dešavaju se greške u pravosuđu svugdje, al' nemojte samo da ih kanališemo u jednom pravcu i da zbog tih određenih grašaka, kojih treba da bude sve manje, u potpunosti negiramo tu instituciju. Hvala lijepo.
Ja se zahvaljujem gospodinu Tihiću. Moram vas obavijestiti da je u današnjem radu planirano da u 12,45 zaustavimo rad sjednice radi vjerskih obaveza jednog broja delegata, pa ćemo rad nastaviti u 14,00 časova. Zahvaljujem se. [[PAUZA]] Dame i gospodo, nadam se da možemo nastaviti rad. Koliko vidim kvorum je zadovoljen. Jeste. Hvala vam. Za ispravku krivog navoda se javio uvaženi kolega Krstan Simić, naravno, ukoliko nije odustao imajući u vidu pauzu, a i ovdje nema gospodina Tihića pa možda da sačekate gospodina Tihića.
/nije uključen mikrofon/
Dobro, zahvaljujem se. Za riječ se javio uvaženi gospodin Hasan Bećirović. Izvolite, gospodine Bećiroviću.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege, ja ću, obzirom na potrošeno vrijeme, pokušati zaista da budem što je moguće kraći i da kondenzujem ono što mislim, ukoliko uspijem. Naime, uvažavajući sve ovo što je izneseno u povodu ovog izvještaja, ne ulazeći naravno u pojedinačne slučajeve, duboko poštujući svačija iskustva, po mom dubokom uvjerenju mi bi možda trebali, možda smo trebali raspravu voditi u nekom drugom smjeru. Naime, ja sam uvjeren da pravosudne institucije, pa u okviru toga i Tužilaštvo, jesu izraz društva u cjelini i sa svim slabostima 27 koje društvo ima u cjelini. Međutim, činjenica i jeste, i ja sam duboko uvjeren, da Tužilaštvo ne ostvaruje svoju funkciju, ne zbog toga što oni to neće, naravno ima vjerovatno i takvih pojedinačnih slučajeva, nego mislim da smo mi ti koji su stvarali taj institucionalni okvir za njihovo djelovanje. Mi smo ti koji smo kadrirali od rata naovamo, oprostite, vi ste ti, ne ja, ja nisam, koji su kadrirali kad su u pitanju te institucije, kad su obezbjeđivani uslovi tim ljudima za rad, a mi nažalost i dalje, i po stvarnim ekonomskim pokazateljima i po percepciji, spadamo u najkorumpiraniju zemlju u Evropi. Postavlja se pitanje kako je to moguće. Ili smo mi stvarno obezbijedili uslove njima pa oni ne rade, ili oni zaista ne rade svoj posao tamo gdje ga treba da rade. Nažalost, za mene je daleko bitnije pitanje na koji način i kako pomoći institucijama pravosuđa od zakonodavnog organa koji stvara institucionalne okvire da se mišljenje, percepcija i stvarno stanje u pogledu korupcije i kriminala u ovoj zemlji svede na podnošljivu mjeru. Prema najnovijim istraživanjima u BiH preko 30% društvenog bruto proizvoda je u tzv. sivoj ekonomiji, u mraku, i tamo radi ko šta hoće. To je otprilike oko 8 milijardi godišnje. Od toga otprilike državi pripada, mislim na sve nivoe države, oko 60%. To je, dakle 4-4,5 milijarde novca koji pliva negdje. Da ne govorim o ostalim, o ostalim oblicima organizovanog kriminala i korupcije. I ja sam više pristalica da mi vidimo šta je to s naše strane nužno potrebno da se tim ljudima obezbijede uslovi da obavljaju efikasno svoj posao, uz sve slabosti koje oni imaju. Ali ja ću vas podsjetiti, u toku rata i neposredno poslije rata niste vi baš mogli otići u Tužilaštvo i u Sud da niste donijeli člansku kartu određene političke partije. To je moje iskustvo, jer imamo i mi neka iskustva. Hoću reći da je nivo stručnosti i stručno obavljanje posla u ovoj instituciji jednako kao i u svim drugim djelatnostima u ovoj zemlji, jer nama se nestručni ljudi, nestručni ljudi su nama prisutni i na drugim mjestima. I od koga su to onda zavisni ovi ljudi? Od mene nisu, vjerujte. Dajte da vidimo ko je to onda učinio ih i na koji način zavisnim da oni ne mogu obavljati efikasno svoj posao. Dakle, ono što sam želio reći, ja sam više zato da pokušamo da vidimo šta je to u zakonodavstvu što bi mi eventualno trebali uraditi pa da i mi to ako treba iniciramo ili da to tražimo od njih da iniciramo da njih učinimo efikasnijim u obavljanju zadaće za koju su uspostavljeni. Koje su to kadrovske i materijalne pretpostavke koje treba obezbijediti da bi oni bili efikasni? Iz tog razloga mislim da svaka istina ima dvije strane i da treba dobro promisliti. Ja još jednom podvlačim, duboko uvažavam sve ovo što je naprijed rečeno, ove pojedinačne slučajeve, nemam namjeru u njih ulaziti jer ih i ne znam. I na kraju nešto što sam uvaženoj: kolegice Krišto, bio sam zaista u dilemi da li da Vam repliciram pa nisam, odustao sam iz vlastite pristojnosti, ali ću to reći u diskusiji. Tvrditi da se u Tužilaštvu nalaze, kako ste Vi rekli, uglavnom podobni i iz mješovitih brakova, uz naznaku da Vi nemate ništa naravno protiv toga itd., u najmanju ruku je neočekivano od Vas. Te podobne je neko, ako su podobni, neko instalirao. Vjerujte mi, ja nisam. A za mene što se tiče braka nema ništa prirodnije i jedino je, za mene, bar prirodno brak između muškarca i žene i on ne može biti mješovit. Po meni bi brak mogao biti mješovit eventualno između dvije vrste, a to niti je u našoj tradiciji, niti u našoj kulturi, niti je po Bogu i ljudima ispravno. I mislim da je u najmanju ruku neprihvatljivo izreći jednu takvu ocjenu ograđujući se kao da se oni ne diskriminiraju. Ja bih Vas molio nemojte, nemojte, jer suviše je ta tema eksploatirana, suviše je o njoj ružnih riječi izrečeno, ne bi nam to trebalo u ovom domu da na taj način dijelimo ljude. Hvala vam lijepo. 28
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Bećiroviću. Za ispravku krivog navoda se javila uvažena kolegica Borjana Krišto. Izvolite, gospođo Krišto.
Hvala lijepo. Evo, kao što uvaženi kolega reče da je on bio u dilemi, ja sam bila u dilemi i prije no što je on tu dilemu izrekao, također, da se javim za ovu repliku, odnosno ispravku krivog navoda. Naime, kroz ovo nemam namjeru ovdje govoriti koja je definicija braka, ja mislim da ovdje od nas svi znamo i ona je propisana. O tome neću, zna se dobro što sam mislila i to potkrepljujem činjenicom, jer je to i kroz intervjue i kroz biografije pitano ljude iz koje nacionalnosti dolazi supruga ili ... koje nacionalnosti je muž. Pa u tom smislu sam mislila. Ne mislim ništa ružno o brakovima koji se pod nazivom mješoviti, a u mom smislu riječi su brakovi koji su iz dvije nacije. Prema tome, u tom smislu toliko. Ali gospodin Bećirević je sada rekao nešto, da smo mi ti koji smo stvarali uvjete, da smo mi ti koji smo donosili taj okvir. Uistinu, zakonodavna vlast stvara taj okvir, ali ja sad vidim aludirajući pri tome da su to radili oni ljudi koji su na vlasti. Ja sada stičem dojam i stvarno sam ovdje spremna reći da smo napravili jedan veliki propust što dok smo bili na vlasti smo stvarali preduvjete i pretpostavke za neovisno, nepristrano i profesionalno pravosuđe, dok su pri tom neki, pod krinkom neovisnosti, na jedan drugi način doprinosili, pa i tome da danas imamo ovakvo pravosuđe. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospođi Krišto. Za riječ se javio uvaženi delegat Mehmed Bradarić. Izvolite, gospodine Bradariću.
Ja moram priznati da sam poslije svih ovih rasprava malo i tužan i nesretan zato što znam da bez nezavisnog sudstva nema nama ni na ulazna vrata u Brisel, a nema niko pravo da kaže da nam nije stalo do toga. Neovisnost sudstva, tužilaštva sasvim sigurno poništavaju i uništavaju političke izjave. Danas smo mi čuli jako puno političkih izjava i zato kažem zbog toga me je strah. Naravno, i ja kažem, duboko poštujem ove pojedinačne slučajeve, pojedinačne primjere kolega koji su danas iznijeli i vjerujem evo da je, na njihovo zadovoljstvo, opšte zadovoljstvo svih, to i završeno. Kakve su oni traume doživjeli, to samo oni znaju. Ali ja sam siguran da ova država vrvi od kriminala. U državi u kojoj svi kažu, relevantni godišnji izvještaji kažu, da imate jako puno, odnosno da smo tamo negdje na 91. do 97. mjesta po korupciji, po kriminalu, tamo nas svrstavaju sa nekakvim Đibutijem, Kiribatijem, ne znam ni ja, Šri Lankom, Svazilendom, ne znam više kakvim batijem ili butijem. Ili da po Izvještaju EU jako loše stojimo i da smo možda čak najkorumpiranija država. Onda s te strane me je strah da sudstvo, tužilaštvo ne izgubi svoju neovisnost. Ne smije zaista izgubiti neovisnost kada je u pitanju kriminalna grupa Zijada Turkovića, ali strah me je da ne bude političkih pritisaka jer i žabe i vrapci i ptice, ne znam sve ko zna, da je 29 čovjek, da organizovani kriminal radi, strah me je da političkim pritiscima čovjek ne izađe na ulicu i da imamo svi od toga štete. Također, svjesni smo da toga jako puno u policiji ima. Eto imate slučaj komesara koji je otišao u zatvor i svi tamo u Grahovu znaju da on iznese svaki posljednji kubik šume sa svojim nekakvim šticarima i strah me je da ga politika ne vrati ponovo na isto mjesto kao što je recimo Vjekoslav Vuković. Oprostite, ali čovjek je kažnjen u Hrvatskoj, nema niko pravo da govori da je neopravdano, nisam siguran da nije argumentovano kažnjen. Ne vjerujem da nije bilo političkih pritisaka da se čovjek ponovo vrati na svoje radno mjesto itd. Znam u Doboju da je čovjek u sudstvu, ustvari u zatvoru bio glavni čovjek, pa otišao samo s druge strane brave i ne vjerujem da neće politika sve učiniti da ga izbavi iz zatvora. Ili u Upravi za indirektno oporezivanje, svi znamo da ima tamo nečasnih radnji, i sada vam dolazi pomoćnik nekakav direktora Uprave koji živi u Novom Sadu, za koga kažu da je kriminalac i nisam siguran da politika na ovakav način, dokle god imamo sudstvo neovisno, da politika neće pokušati da izbavi te ljude iz zatvora. Kada su u pitanju ratni zločini, ima i Odjel za ratne zločine, to samo može neovisno sudstvo raditi. Daj Bože, evo molimo vas, apel je da riješite pitanje Bihaća, da riješite pitanje Podrinja, da riješite pitanje Srebrenice. Znamo da ide teško, zaista, ne ulazimo u način rješavanja tih problema, ali znamo da postoje objektivni problemi jer nestaju svjedoci, a oni su ključ svega toga. I evo, molimo vas da uložite zaista napore da mi ne bi imali prilike više ovako da jednostrano ili, ne znam ni ja, navijački diskutujemo. Ovdje ljudi imaju problema. Vi ste vidjeli, imaju problem prostora, imaju problem daktilografa. Meni je nejasno bilo pa sam ja to tri-četiri puta pročitao, evo molim vas, odgovorite mi kakvi su to problemi. I to je nešto što mi trebamo riješiti, što moramo pomoći ljudima da se riješi itd. Znači, potrudimo se zaista da sudstvo ostane neovisno. Političkim izjavama nećemo to učiniti, ali budite sigurni da je svima nama u interesu da tako i ostane. Eto, toliko.
Zahvaljujem se gospodinu Bradariću. Izvinjavam se, mislim da ipak imam obavezu da kažem da niko nije kriv dok se ne dokaže i da bilo koju raspravu iz ovog parlamenta ne shvate kao pritisak da nekog treba osuditi ili osloboditi. Za repliku se javio uvaženi kolega Krstan Simić. Izvolite, gospodine Simiću.
Hvala, gospodine predsjedniče. Imam repliku i gospodinu Bradariću i uvaženom kolegi Tihiću. Gospodine Bradariću, ja se potpuno sa Vama slažem da imamo državu koja je po korupciji na vrhu. Sama ta činjenica ukazuje da nismo stvorili efikasno pa samim tim profesionalno pravosuđe. O tome je govorio i kolega da to dijele sve naše institucije, sve naše struke. Ja kada sam govorio danas, i imam osjećaj da kada su svi govorili, svi su imali isti cilj – nezavisno pravosuđe. Iznijeti su podaci da to pravosuđe, kroz određene postupke, nagovještava ozbiljne sumnje da smo ovdje imali čak političkih progona. To je strašno, ako je to tačno. Ovo što smo mi danas govorili može se i treba se tumačiti kao podrška Tužilaštvu, ne napad. Mi tvrdimo da su tri člana Predsjedništva suđena, ni jedan nije osuđen. Da je suđen gospodin Dodik – nije osuđen, 30 da je suđen ministar inostranih poslova – nije osuđen. To je vrlo ozbiljna indicija da imamo pravosuđe koje nije nezavisno. I Vi to kažete jer imate danas strah da se neće dogoditi da se ovo sadašnje najaktuelnije suđenje ne završi pritiscima. Ovo je poruka pravosuđu, odnosno Tužilaštvu da treba biti nezavisno ali da ako žele pomoć, kada govorimo o pravosuđu, Tužilaštvu, govorim na svim nivoima vlasti, ono mora tražiti od nas podršku. Ja bih volio da čujem da nisu bili nezavisni, da su bili pod pritiscima kada su u pitanju ovi ljudi. Ja bih to volio, jer bi mi, i vi, i ja, i svi ovdje, imali odgovor na to pitanje. Mi stalno govorimo nezavisno, a niko neće da kaže ko to vrši pritisak na njih. Ko? Moramo to znati, jer to su podaci, ja sam maloprije naveo da je tužioc dolazio u Banja Luku koji je izuzeo predmet pošto nisu smjeli da gone Mladena Ivanića. To vam sad ponovo ponavljam – došao je, tražio. Otkud nadležnost tužioca BiH da uopšte uđe u Tužilaštvo RS-a ako ne preuzima predmet? Dođe, interveniše da se goni Mladen Ivanić. To su stvari o kojim mi govorimo. Ja se potpuno slažem s vama da ta pitanja treba otvoriti. Tako da imam osjećaj da je i gospodin Tihić pogrešno shvatio, ovo nije napad na Tužilaštvo, ovo je otvaranje problema sa aspekta društva, društvenih odnosa i želja da mi kao društvo učestvujemo u rješavanju tih problema, da se ti problemi otklone. To je poenta ovoga. Potpuno se slažem da je bilo briljantnih presuda, da je bilo briljantnih postupaka, ali vi imate postupke koji bacaju vrlo, vrlo tešku sjenu na ono sve što je dobro urađeno. Slažem se ja da mi moramo ići u tom pravcu. I ja sam jedan od ljudi bio koji je pravosuđu dao puno kroz ovu reformu pravosuđa. Svi zakoni su prolazili kraj mene, sve one međunarodne organizacije, podržavao sam to iz sve snage, iz sve snage. Evo, ovdje sjede kolegice i neka kažu da sam ikada nazvao nekoga da upitam. Ne, ne. Da sam nazvao nekoga da interveniše da se izabere neki sudija, evo neka me neko prozove, podnijeću ostavku na ovu funkciju, da sam nazvao nekoga. Ne. Ali nam se događa da imamo stanje koje nije dobro. Imamo stanje sa kojim se svi ne slažemo i ...
Gospodine Simiću, vrijeme je. Ja se izvinjavam, zaista.
....imao sam dvije replike, i Bradarić i gospodin Tihić.
Naučili ste da u bloku koristite replike.
Hvala. Prema tome, nemojte shvatiti ovo jer ja danas sam čak izuzetno zadovoljan cijelom intonacijom ove diskusije i smatram je kao podršku tužilaštvima svim kao institucijama na nivou BiH, od onih opštinskih do ovih državnih. Hvala.
Hvala i vama gospodine Simiću. Za ispravku krivog navoda javio se uvaženi delegat Josip Merdžo. Izvolite, gospodine Merdžo. 31
Ma evo, kratko. Gospodin Bradarić se dotakao, na neki način, više političkih konotacija, izjava vezanih uz današnju raspravu. Ja sam zaista u svom izlaganju pazio i nisam niti jednom, niti na etnički teren, niti na politički teren, skrenuo. Ali ukazati na evidentno kršenje Zakona o kaznenom postupku mislim da je korektno i da to zahtijeva određene odgovore i korake. Dakle, ne može biti problem u daktilografima da Tužiteljstvo podiže optužnicu protiv čovjeka koji nije saslušan na određeno kazneno djelo. Nije problem nikakvog daktilografa da se sakrivaju dokazi. Na to želim ukazati, bez obzira s koje strane. Ako bi otvorili ovo pitanje, pa evo, ako u jednom predmetu imate dva premijera županijska, tri ministra policije, tri komesara, vodi se postupak četiri godine i ljudi budu oslobođeni, a za to vrijeme su u biti blokirani tijekom bilo kakve profesionalne ili političke karijere, e onda tu ima politike.
Zahvaljujem se gospodinu Merdži. Za riječ, odnosno ispravku krivog navoda se javio uvaženi delegat gospodin Ivanić. Izvolite, gospodine Ivaniću.
Ma i ja da kažem kolegama, koje su rekle ... priče o pojedinačnim slučajevima, da sam se ja i te kako čuvao i etničke, i nadležnosti, i bilo čega drugog. Ali ne mogu a da ne kažem da je najveća zloupotreba dolazila od ljudi koji su trebali da nam donesu demokratiju. Od ljudi koje smo, ja, Hasane, i Alija Behmen potpisali saglasnost, dakle i SDP i PDP su učestvovali u kreiranju tog ambijenta da dođu strani tužioci, vjerujući da radimo dobru stvar za ovu zemlju, da ćemo dobiti kvalitet. A mi otvorimo prostor ljudima koji zarađuju pare na našoj muci radeći od eksperata za policiju, preko eksperata u OHR-u, do tužilaca, a nikada to u svojim zemljama nisu radili. Ma nije to odbrana ni Bosne, ni institucije, ni ničega. To je puko pokrivanje nesposobnih ljudi koji su sebi tražili mjesto. I teško onome ko se zatekao na njihovom putu i imao hrabrosti da im kaže da to što rade nije dobro. Morao je plaćati te cijene. Nije normalno da vojne trupe prate ključne političare. Nije normalno da ih snimaju. Nije normalno da se istraga vodi ne u SIPA-i, koja je državno tijelo, nego u bazi SFOR-a. To nisu normalne stvari. Ma nije normalna stvar da ja kažem javno, a da neko to ne istraži, da je prije nego što je dignuta optužnica bio razgovor u OHR-u. To nije normalno. Neko bi to morao provjeriti. To je kršenje zakona, a ja to tvrdim i kažem. E to nije udar na instituciju, pa ja sam svoj govor završio molbom domaćim, stručnim ljudima - dignite glavu i nemojte se plašiti nikoga. Znam da je cijena toga da mnogi dobri tužioci i sudije više nisu sudije zato što su imali stav, pa ih je jedna grupa polupismenih činovnika posmjenjivala. Ima i onih koji zaslužuju da budu smijenjeni, da se razumijemo, ali ima čestitih i odgovornih ljudi koji su bili dobri tužioci, dobri, a imali stav, i čim su imali stav bili smjenjivani. Znamo to, i ja, i vi, svi mi, i to nema veze ni sa etničkim, ni nacionalnim, ni političkim, ni bilo kakvim drugim stavom. Domaći ljudi treba da dignu glavu jer mnogi od njih vrijede više nego ti koji dolaze pod firmom velikih eksperata ... To su goli činovnici koji nemaju šta u svojoj zemlji da rade. I nemoj da to onda bude tumačeno kao udar na nekog, neku tu instituciju, ja čak naprotiv pozivam, ali ne mogu da shvatim da djelo koje je u nadležnosti opštinskog Osnovnog 32 suda bude proglašeno ključnim djelom za Sud BiH samo zato što je u pitanju neki političar. Pa to je, nemojte, pa mislim to je strašna politička zloupotreba. Ne može to drugačije da se opredijeli. Nije bitno ko je sve tu bio žrtva tih stvari ali to je politička: nadležnost Osnovnog suda, uzima ga Sud BiH, i to kao će promovisati Sud. Pa to samo razvija nepovjerenje u jednoj instituciji koja je nama objektivno itekako trebala i mogla značajno da pomogne u dizanju javnosti. Izvinjavam se, neću više.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Ivaniću. Za ispravku krivog navoda se javio uvaženi kolega Dragan Čović. Izvolite, gospodine Čoviću.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, zbog specifičnosti teme i onoga svega što ste vi kazali ja se nisam javio za riječ u raspravi, ali ne mogu prešutiti u najboljoj nakani, mada se ja nadam da je gospodin Bradarić na sličan način želio ukazati na probleme, jer čitavu raspravu danas nije dobro, čak ja mislim da je nedopustivo i zato sam izašao ovde – da se ime gospodina Vukovića spominje u bilo kom kontekstu u ovoj govornici, a evo sad nam je i gospodin Merdžo pomogao zbog osjetljivosti posla kojeg radi i zbog toga, ako ništa drugo, što je presuda protiv gospodina Vukovića poništena. Ne postoji kao takva. Sada nam je gospodin Merdžo rekao iz mostarske županije pune četiri godine Sud BiH u točno 101 dolasku na Sud BiH došla su tri premijera, tri komesara ili ravnatelja policije, ili dva i dva ministra unutarnjih poslova. Za tih četiri ili pet godina oni su bili spriječeni da rade svoj posao i svaki drugi, jednako tako gospodin Vuković je spriječen da radi svoj posao do trenutka dok Vrhovni sud Republike Hrvatske ... nije poništio presudu, sad ne znam baš organizaciju pravosuđa Republike Hrvatske, suda u Rijeci, mislim. I zbog toga, evo zbog zaštite tog čovjeka sam izašao za govornicu, jer i na taj način mi pravimo katastrofalnu poruku svima onima koji žele zloupotrebiti institucije pravosuđa BiH. Najbolji način upravo je podignuti optužnicu protiv neke osobe, ... tri-četiri-pet godina da normalno funkcionira i živi. Znači, evo, zamolit ću vas da uvažimo to, kada ta presuda i ako ikad bude, mislim da nikad neće biti, ali ako bude pravosnažna, tada ćemo o njoj drugačije razgovarati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Čoviću. Za riječ se javio uvaženi kolega Mehmed Bradarić.
Ja nemam namjeru da tumačim presude suda i rješenja itd., ali znam da presuda protiv Vjekoslava Vukovića nije poništena, ona je samo vraćena ponovo zbog nekih propusta Tužilaštva i ona će se ponovo naći na sudu. Eto, tek toliko, ... ali ja sam zaista pokušao ne maglovito pričati nego pokušao sam razviti nekakav strah od toga šta nam ljudi kažu. 33
Ja se Vama izvinjavam, gospodine Bradariću. Vi ste se prijavili radi povrede Poslovnika ili je to greška bila?
Ma ništa, replika.
Replika je u pitanju. Dobro. Samo završite.
Završio.
To je to. Uredu. Hvala. ... Za diskusiju se javio uvaženi kolega Halid Genjac. Izvolite, gospodine Genjac.
Zahvaljujem. Negdje na početku današnje rasprave mislim da je rasprava krenula jednim tokom koji je za mene bio zabrinjavajući, barem. Naime, čulo se da prihvatanje rada u Tužilaštvu je slaganje sa protivustavnim djelovanjem i slaganje sa protivzakonitim djelovanjem. Mislim da nije mjesto takvim ocjenama ovdje u ovom visokom domu jer poznata je i presuda Ustavnog suda, poznat je sadržaj zakona, poznate su nadležnosti itd. i na taj način diskreditirati sve ljude koji rade u Tužilaštvu ne ide u prilog rasprave koja treba da da stvarni sadržaj i stvarni doprinos u unapređenju pravosudnog sistema. Veliki dio rasprava doživljavam zaista kao iskreno nastojanje da se unaprijedi rad Tužilaštva. Ja sam svjedok postupka i ponašanja gospodina Ivanića cijelo ovo vrijeme. Zaista, sve dok je predmet bio aktuelan, nikad nije ni progovorio u Parlamentarnoj skupštini o tom pitanju. U svakoj struci i na svakom mjestu postoje časni i nečasni ljudi, postoje stručni i nestručni ljudi. Najgore je kada se to dvoje pomiješa i kada se spoji, najgori su rezultati. Ja, za razliku možda od nekih, ne vidim prostora za mistifikaciju i nekakvu urotu. Prije vidim prostora da određeni ljudi koji su se našli na pogrešnom mjestu su zarad svojih ličnih ili možda grupnih interesa upotrebljavali, odnosno, zloupotrebljavali tužilaštva. I mi treba da govorimo o tome ovdje u Domu naroda, ne na način da tretiramo konkretne slučajeve i razmatramo, nego oko pojava da ukazujemo prije svega zato da oni koji su nečasni i nestručni ubuduće dobro razmisle šta će uraditi i da im to bude opomena. A istovremeno veliki dio rasprava doživljavam zaista kao podršku Tužilaštvu i nastojanju da se to unaprijedi. Na kraju, jedno pitanje ne mogu da ne postavim, ukoliko nema ovde predstavnika Tužilaštva, jednostavno traži odgovor. Na pretposljednjoj stranici ovog izvještaja, gdje se govori o stanju kriminaliteta na svim tužilaštvima u BiH u '06.,'07.,'08.,'09., i '10. godini, jedna vrlo interesantna stvar. Dakle, zaprimljenih prijava '06.,'07.. i '08. bilo je oko 30 hiljada, '09. – 104 hiljade, i ponovo '10. oko 30 hiljada. Podignutih optužnica '06., '07. i '08. opet oko 20 hiljada, '09. – 66 hiljada i 34 ponovo '10. – 19 hiljada. Volio bih da mi neko iz Tužilaštva odgovori, ovo je interesantna i pojava, šta se desilo te godine i zašto je to bilo te godine. Hvala vam.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Genjcu. Dame i gospodo poslanici, radu naše sjednice se pridružila visoka delegacija Nacionalne skupštine Kuvajta na čelu sa zamjenikom predsjednika Nacionalne skupštine, Njegovom ekselencijom Abdulahom Jusufom Al-Runijem. Ja vas molim da na adekvatan način pozdravimo njihovo prisustvo. [[APLAUZ]] Nadam se da će, prije bih rekao po izrazima naših lica, vidjeti da vodimo konstruktivnu raspravu i da, naravno, da pozdravljamo ih i želimo im svako dobro. Osjećajte se kao u sali svoje skupštine. Mi nastavljamo rad po ovoj tački dnevnog reda. S obzirom da nema više prijavljenih za učešće u diskusiji, zaključujem raspravu i u ovom dijelu pitam prije svega, da li neko iz Tužilaštva želi određenu vrstu komentara? Vidim da ne želi. Možete Vi? Vršilac dužnosti glavnog tužioca.
Nema potrebe, hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Čoviću. Riječ dajem predstavniku predlagača, ako je prisutan. I gospodin Vrankić iz Ministarstva smatra da nije potrebno da se obrati. Zahvaljujem se. Otvaram raspravu o ovoj tački dnevnog reda. Izvolite. Za riječ se javio uvaženi delegat Mladen Ivanić. Izvolite, gospodine Ivaniću.
Na ovoj sjednici neću dugo, budući da sam o tome dosta detaljno govorio na ovoj komisiji pa nemam namjeru, ali samo jedno moram reći: 2008. godine ukupan dug je bio 4 milijarde 240 miliona, krajem 2010. godine 6 milijardi i 250 miliona. Za dvije godine za 50% je porastao dug BiH prema inostranstvu, u samo dvije godine za 50%. To je stravična odgovornost vlasti, pretjerano zaduživanje, a kada pogledate strukturu svega, 14% duga ide u investicije za razvoj privrede, ono što može da vraća, sve ostalo je javna potrošnja. Ne može biti direktnijeg upozorenja da idemo ka grčkom sindromu nego što je ovaj. Sa 4 milijarde i 200, na 6 milijarde i 200, 2 milijarde u dvije godine. A ja vam garantujem da u Informaciji koju je Ministarstvo dobro napravilo nisu skupljeni svi podaci po opštinama, jer ono zavisi od dobrovoljnosti kako će ko to da prijavi i da je javni dug daleko još veći, ne daleko, značajno veći, a pogotovo da će biti veći ako se uzme u obzir 2011. To je dramatično zaduženje. Pogledajte samo ove grafike pa ćete vidjeti da je to ovako eksponencijalni rast. Ja imam osjećaj da se ovo sve potpuno otelo kontroli i da slijedi jedan neviđeni koncept zaduženja. Ako pogledate jedan zanimljiv podatak ovih scenarija, šta će biti ako bude ukupno MMF-ova tranša iskorištena. U slučaju korištenja MMF-ove tranše 2014., BiH, koja je inače vraćala oko 300 miliona godišnje, treba da vrati jednu milijardu i 100 u jednoj godini. Ljudi, gdje će naći 700 miliona maraka slobodnih para ovakva BiH i ovakvi entiteti?
Uz družno poštovanje, gospodine Ivaniću, molio bih da ispratimo goste.
Dobro, izvinjavam se. Oni nemaju ovaj problem sa vraćanjem dugova, pošto oni daju pare pa onda vjerovatno im nije zanimljivo toliko. [[zajednička diskusija]] Odmah otišli, vidim ja. Uvijek Srbi prave problem, moj Hasane, jesi vidio? Taman pomisliš ojačali, a oni! Dakle, šta hoću da kažem, jesmo mi umorni i dosta se radilo danas, jedna milijarda i 100 miliona, ne dao Bog da dođemo u poziciju da to moramo vratiti. A vi znate koliki je problem 37 kad u budžetima imate 100 miliona minusa, a u principu ako se ovo stvarno desi – u odnosu na uobičajene stvari, godišnje to je bilo 300-400 pa ne vjerujem da je ikada prešlo 400 i nešto miliona tranša godišnje u BiH – u jednoj godini jedna milijarda i 100 miliona, teško nama! I ovo, ne krivim nikoga, najmanje ove organe BiH, daleko više su odgovorni entiteti, oni su ti koji se najveći dio toga zadužuju. BiH ako dobije 10% zadovoljna. A da ne govorim da još sam uvjeren da ima na nižem nivou vlasti puno sakrivenog zaduženja koje uopšte nije spomenuto, a spada i ono u sam javni sektor. Eto toliko, nemam neki prijedlog zaključka, nego pokušaj da se ozbiljnije prihvatimo bavljenja ovim poslom nego što to uopšte razumijemo. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Ivaniću. Možda bi gostima, evo da dopustite, bilo interesantno da su potpuno razumjeli sve, jer tu je bio predsjednik Budžetske komisije Nacionalnog parlamenta Kuvajta Adel Abdul Aziz Al-Savi koji praktično raspolaže novcem Kuvajta, tako da, ali dobro. Ja se zahvaljujem gospodinu Ivaniću. Za riječ se javio uvaženi kolega Josip Merdžo. Izvolite, gospodine Merdžo.
Pitanje zaduženosti sigurno predstavlja jedno od najznačajnijih pitanja za svaku državu i ovo što je iznio gospodin Ivanić, a na temelju izvješća ovdje, dakle ovaj trend naglog zaduženja, odnosno porasta sigurno nije dobar pokazatelj, mada u nekim apsolutnim iznosima neko će reći da BiH i nije pretjerano zadužena država. Ali znajući kakvo je naše gospodarstvo treba se bojati ovakvih trendova i učiniti sve da se oni smanje, međutim podatak da je vrlo mali procent sredstava angažiran u, da kažem, ostvarenje onoga što se zove višak vrijednosti za razliku od javne potrošnje. Mi recimo znamo da su odobrena značajna kreditna sredstva za realizaciju velikih infrastrukturnih projekata, prije svega Koridora Vc. Znamo da postoje, ne znam, opstrukcije, zastoji u realizaciji toga projekta, a na te novce država plaća određene penale. Je li i to opteretilo na neki način cijelu ovu sliku, naše zaduženje ili, ne znam, da možda je li prilika da ministar ovdje ili nekada nam pojasni kada i kako može doći do napretka u ovoj oblasti. Evo, toliko.
Zahvaljujem se gospodinu Merdži. Za riječ se javio uvaženi kolega Dragutin Rodić. Izvolite, gospodine Rodiću.
Gospodine predsjedavajući, gospodo zamjenici, dame i gospodo delegati, poštovani gosti, evo želim da kažem nekoliko riječi o ovoj temi. Poslije ove prethodne koja je analizirala stanje, da tako kažemo, o nadgradnji društva, mislim da ova tema zaslužuje takođe izuzetno veliku pažnju delegata, jer govori o ukupnom stanju u kojem se u ovom trenutku nalazi BiH. Ono što je za mene 38 ovdje vrlo interesantno i moram reći da Informacija o radu koju mi imamo pred sobom je vrlo sveobuhvatna, sa mnogo pokazatelja i mislim da određena razmišljanja ljudi koji su radili ovu informaciju u pravcu kako dalje daje i odgovor na određena pitanja. Ali i činjenica da u ovom trenutku, u periodu od 2007. do 2010. godine je BiH zadržala pokazatelje spoljne zaduženosti na održivom nivou, a odnos stanja spoljnog duga u brutu društvenom proizvodu od oko 22% klasifikuje BiH u kategoriju umjereno zaduženih zemalja. Kada bi to posmatrali na ovakav način, onda bi mogli reći da stanje i nije toliko alarmantno kako to izgleda. Međutim, kada vidimo sve druge pokazatelje koji nam govore u kakvom stanju se nalazi BiH, onda nam je vrlo jasno da je upravo sad trenutak u kojem donosimo i određena planska dokumenta za iduću godinu i da reagujemo na ove pojave. Kad to kažem, onda se baziram na dva bitna pokazatelja, a to je da je evidentan rast ino duga, da je evidentan rast investicija i ono što je u ovom trenutku posebno alarmantno je da ogroman broj tih sredstava ino duga koji smo dobili upravo ide u javnu potrošnju i ne stvara se nova vrijednost. Inače, kada posmatramo da ovo zaduživanje upravo vezuje za sebe ona sredstva koja ne idu direktno iz izvornih prihoda i poreza i da se investira možda u određenom dijelu i u budućnost ove zemlje i normalno da ni jedna savremena država ne funkcioniše bez ovakvog vida zaduživanja. Međutim, uvijek moramo voditi računa o samo jednom – da taj dio mora ići najvećim dijelom u bazu, da proizvodi one efekte iz kojega će se čuvati i socijalni mir u ovoj državi. Zbog toga, ja bih na kraju, mi smo juče imali na sjednici Komisije za finansije i budžet Doma naroda vrlo iscrpnu raspravu, čulo se mnogo toga, dobili smo i određena zaduženja u narednom periodu, ali mislim da je ono što je najbitnije da napravimo određenu strategiju zaduživanja u nekom budućem periodu i da na taj način pokušamo da ovo što je sad u BiH, ovaj stepen zaduženosti, dovedemo u određenu kontrolu. Hvala vam.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi, gospodinu Rodiću. Za riječ se javio uvaženi delegat Stjepan Krešić. Izvolite, gospodine Krešiću.
Poštovani gospodine predsjedatelju, kolegice i kolege, dame i gospodo, Informacija o javnom dugu i zaduženosti u BiH treba biti od nas shvaćena kao alarm da razmislimo kako dalje. Jesu li baš ovi podaci točni? Vjerojatno, ovo ministarstvo sa čim je raspolagalo, napravilo je Informaciju. Po podacima ispada da smo mi nisko zadužena država, što je dobro. Je li u ovoj nformaciji zaduženost građana, kako se po toj formuli računa, zaduženost građana ako se pribroji ovome ova brojka bi trebala biti znatno veća i da nas upozori da npr. susjedna država Hrvatska ima u toj javnoj zaduženosti zaduženost države negdje do petnaestak procenata, a da su u tim ostalim građani i poduzeća itd. povećava taj dug do iznosa koji je alarmantan. Ovdje kod nas u BiH ako pribrojimo ono što su građani dužni i što su poduzeća dužna, mislim da bi ova zaduženost bila znatno nepovoljnija. Nije problematično što se ide u kredite, u investicije u smislu zaduženja, i treba ići u zaduženja, treba raditi autoceste, treba raditi sve jer to je pokretač razvoja, problem će biti ako mi taj dug koji uzimamo, te kredite ne mognemo servisirati, oni dolaze brzo na naplatu. Jedino rješenje je reprogram duga. Vjerojatno, ovi što su pravili plan zaduženja, pravili su već sa pomisli da treba reprogramirati dug, jer za godinu, dvije dana neće biti moguće vraćati 1,1 milijardu godišnje, kad npr. federalni proračun je oko 1,7 milijardi maraka. Znači, ovo izvješće u potpunosti je korektno napravljeno i daje nam do znanja da moramo za ubuduće dobro razmisliti na koji način novac kojim 39 se zadužujemo ... treba uložiti, da taj novac koji se investira i da može i vraćati, odnosno da možemo servisirati zaduženja. Hvala lijepa.
Ja se zahvaljujem uvaženom kolegi Stjepanu Krešiću. Vidim da nema drugih prijava kada su u pitanju delegati, pa bih riječ sada dao uvaženom ministru, gospodinu Vrankiću. Izvolite, gospodine ministre.
Poštovani predsjedavajući, dopredsjedavajući, uvaženi zastupnici i gosti, sve vas skupa pozdravljam. I evo, drago mi je da je danas ova tema i hvala svima onima koji su prepoznali da je ova informacija kvalitetno napravljena. Mi smo naime u Ministarstvu već odavno prepoznali važnost ovih aktivnosti pa smo prema tome tako i prišli ovome poslu. Ovo može biti jedna podloga za ukupnu jednu širu analizu i zauzimanje političke i makroekonomske i svake druge strategije u našoj zemlji. Kad je u pitanju zaduženost, ja neću sa izlaganjem, reći ću samo kratko. Faktički indikator zaduženosti je razumijevanje kao analitičke i usporedne pokazatelje unutar zemlje sa određenim, je li, elementima kojim to želimo napraviti. Kao što se vidi iz Informacije, onako olako možemo reći da nismo zadužena zemlja po svim kriterijima, ne znam, GDP-a, usporedbe sa javnim prihodima, sa izvozom itd. Međutim, ovo što je uvaženi zastupnik Ivanić govorio, mi se nalazimo u jednoj delikatnoj situaciji, mi smo otišli jednim krivim smjerom kad je u pitanju zaduženost i namjena sektora u koja se sredstva plasiraju. Zadužiti se za jednu marku za javnu potrošnju je veliki grijeh. Zadužiti se za investiranje u realni sektor koji će donijeti radna mjesta, pa bez obzira koliko je to u odnosu na GDP, treba biti faktički strategija. Usporedbe, mislim da je Japan skoro 200% GDP-a zadužen, da je Italija, ne znam, preko 120%, evo mislim po sjećanju se govori, nisam uzeo točne podatke, ali znači to je samo ono o čemu mi moramo voditi računa i tako se pokazivati. Zašto je došlo do ovog porasta? U međuvremenu smo angažirali, odnosno aktiviran je opcioni londonski dug, pa nam je on, je li, došao na naplatu, podigao je ovu zaduženost. Međutim mi smo napravili aranžman s MMF-om, i to je mislim oko čega se moramo više pozabaviti, gdje smo rekli da ćemo provesti određene strukturalne reforme da bismo upravo smanjili javnu potrošnju. I zbog tog smo dobili jedan kratkoročan kredit od MMF-a kojeg smo već jednu trećinu plasirali u ovom prethodnom periodu, a nažalost reforme nismo proveli. Napravili smo dva zla, reforme nismo proveli, a zadužili smo se. Ukoliko bi otišli do kraja, to bi bilo jedno veliko zaduženje koje sad iznosi negdje oko 350 ili 70 miliona maraka godišnje, koje bi za dvije godine prešlo skoro milijardu. Mislim da se to ne smije desiti, mada ističem drugi problem da entiteti ono što su planirali sa MMF- om u ovoj godini realiziraju na gimnastiku, znači traže druga rješenja za zaduženje, jer nema ovoga i isto stvaraju dug. Ma kako ga god oni prikazivali ili nama obrazlagali da to nije dug, to je dug, i sigurno će uticati negativno na ove naše pokazatelje. 40 Ono što želim reći je to da kad je u pitanju realni sektor ili ono gdje bi trebalo ulagati, pogotovo naša infrastruktura, ja sam imao danas jednu malu neugodnost pa ću je podijeliti sa svima vama, a poučen sa raspravom, ko je bio na ovome drugom domu, Zastupničkom domu. Naime, kolega Merdžo je postavio i dotakao se tog pitanja, mi plaćamo zatezne kamate za nerealizirana sredstva, dio je redovan a dio je onaj kazneni, jer nismo po dinamici realizirali. Moj prvi ugovor kao federalnog ministra prije osam godina je bila Sarajevska zaobilaznica i još uvijek nije realiziran. Plaćaju se zatezne kamate, plaćamo na Koridoru Vc, to se zove obilaznica pa nije Koridor Vc, u prošloj godini samo smo platili, znači za godinu i po dana smo platili 4 miliona maraka zateznih kamata. Mi smo po planu trebali ići u utorak u Luksemburg ... potpisivati novi sporazum. Ja sam ga obustavio iz jednog prostog razloga jer ne angažiramo već postojeća angažirana sredstva, plaćamo zatezne kamate, a nismo ih spremni implementirati, učiniti dodatan napor da to tako napravimo. I drugi problem koji se pojavljuje je sektorski problem. Niko to ne sagledava, evo ja sam uzeo ovaj put na sebe da pogleda po sektorima koliko se gdje možemo zaduživati. Znači, oni koji dolaze iz prometa, oni bi se zaduživali; oni koji dolaze iz zdravstva, oni bi želili potrošiti tu kvotu, pa tako redom. Mislim da upravo na jedan ovakav način moramo to napraviti da se napravi jedna strategija zaduženja. I ja bih zamolio, pošto je uvaženi dom i dolaze ljudi iz entiteta, imamo u zadnje vrijeme praksu i pojavu da se zadužuju entiteti bez suglasnosti države, što je protuzakonito. Evo, htio sam samo s kratkim informacijama da podijelim s vama. Hvala, živjeli.
Zahvaljujem se gospodinu Vrankiću. Imajući u vidu da nema drugih prijava za učestvovanje u raspravi, prelazimo na izjašnjavanje o Informaciji, tj. na glasanje. Od prisutnih 14 delegata, 'za' je glasalo 14 delegata (iz Federacije 10, iz RS-a četiri). Postoji opšta i entitetska većina pa konstatujem da Informacija o stanju javne zaduženosti BiH na dan 31.12.2010. godine je primljena k znanju. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda: Ad. 9. Izvještaj o primjeni Jedinstvenih pravila za izradu pravnih propisa u institucijama BiH Dobili ste Mišljenje Ustavnopravne komisije. Komisija je usvojila Izvještaj, te predlaže Domu usvajanje Izvještaja sa sljedećim zaključkom, citiram: 'Zadužuje se Ustavnopravna komisija Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH da u saradnji sa Ustavnopravnom komisijom Predstavničkog doma organizuje stručnu raspravu najkasnije u roku od dva mjeseca radi analize primjene Jedinstvenih pravila za izradu pravnih propisa u institucijama BiH i unapređenje stanja u ovoj oblasti.' Zatvoren citat. 41 Predstavnički dom je usvojio Izvještaj sa zaključkom. Riječ dajem predsjedavajućem Ustavnopravne komisije, gospodinu Simiću, ako želi. Ne želi, odnosno nije prisutan. Riječ dajem predstavniku predlagača, ukoliko želi. Ne želi. Zahvaljujem se. Otvaram raspravu o ovoj tački dnevnog reda. Prijavljena uvažena kolegica, gospođa Borjana Krišto. Izvolite, gospođo Krišto.
Hvala lijepo. Evo, na dnevnom redu imamo Izvješće o provedbi Jedinstvenih pravila za izradu propisa u institucijama, znači i tijelima vlasti na razini BiH i niže. Ja smatram da i ova točka nije nimalo manje, da kažem, važna od ovih prethodnih o kojima smo vodili veliku raspravu pa u tom smislu i analizirajući ovo zapravo što piše u ovom izvješću ja bih u ovom trenutku na neki način pohvalila resorno ministarstvo koje vodi računa kako se primjenjuju ova Jedinstvena pravila za izradu propisa, jer je na neki način sveobuhvatno ovdje izneseno što je to, koji su to sve propusti prilikom donošenja zakona, odnosno legislative koju mi usvajamo na našim domovima. Znamo da Jedinstvena pravila se primjenjuju iz razloga da bi donosili propise koji bi nam bili kvalitetni, koji bi bili jasni, pristupačni, lakše primjenjivi, koji ne bi otvarali mogućnosti za zloupotrebe, odnosno otežali primjenu zakona, dovodili čak kroz primjenu zakona do neujednačene sudske prakse, otvarali mogućnost za autentična tumačenja za jedan institut koji se kod nas, ja sam slobodna ovdje kazati, mogu reći više zloupotrebljava, tako da u ovom smislu želim i podržati sve ove zaključke koji se odnose na ove manjkavosti prilikom izrade, ali bi također sugerirala svima nama da također imamo odgovornost, jer mi o ovakvim stvarima donosimo odluke, izjašnjavamo se i na našim povjerenstvima i na ono što možemo već u ovom trenutku uticati, znači bez obzira na čekanje, na vrijeme, na ovu javnu, odnosno stručnu raspravu koju smo kroz Ustavnopravno povjerenstvo predložili, koja bi se trebala održati u naradna dva mjeseca, trebali ipak i u ovom trenutku učiniti nešto prilikom donošenja propisa. Pa ću ja u ovom trenutku samo naznačiti, bez onoga što se odnosi na informacijsku tehnologiju, na stručno usavršavanje kadrova, na osiguranje sredstava, uvjeta i svega onoga što ide da bi se donio jedan kvalitetan propis, mislim da treba popraviti i ono što je sad u ovom trenutku moguće. Mi dobivamo zakone u našim materijalima koji imaju stereotipna obrazloženja, koji se negdje u pojedinim odredbama čak ne uspiju ni promijeniti; ako neko pažljivo to čita, onda će vidjeti i takve propuste. Imamo također ono što je potrebno da sadrži taj zakon, a mi znamo da svaki zakon kad se donese mora sadržavati i mišljenje Ministarstva financija sa aspekta osiguranja financijskih sredstava, pa najčešće ta odredba glasi da ili nisu potrebna ili u ovom trenutku ne znamo. Ne znamo čak niti za godinu dana, a kamo li zakon koji se donosi za određeno vrijeme. Pa u ovom kontekstu, evo podržavajući, ja molim i sve uvažene kolege i kolegice da se prilikom donošenja ovih propisa već sada pridržavamo i da popravimo ove propise kako bi nam bili jednostavni, jasni, precizni i ne bi nam ostavljali nedoumice sutra u njihovoj primjeni. Hvala lijepo. 42
Hvala i Vama, gospođo Krišto. Da, evo ima jedan propis što nas stalno Regulatorna agencija za komunikacije upozorava. Za riječ se javio uvaženi kolega Dragutin Rodić. Izvolite, gospodine Rodiću.
Gospodine predsjedavajući, gospodo zamjenici, dame i gospodo, samo nekoliko riječi vrlo kratko, jer smatram da upravo svaka kodifikacija i svaki propis koji je dovoljno jasan na izvjestan način predupređuje ono što može biti posljedica poslije u njegovoj primjeni. Želim da dam apsolutnu podršku ovom izvještaju. I ako vidimo da su 2005. godine donesena Jedinstvena pravila za izradu pravnih propisa u institucijama BiH, onda je potpuno jasno da, evo, u ovih šest godina otkad se ona primjenjuje vidimo da li smo napravili određeni iskorak u ovoj materiji i da li je to bolje nego što je bilo ranije. Ja u svakom slučaju uvijek se zalažem za određena pravila, za određene norme i ono što će u najmanjoj mogućoj mjeri smanjiti bilo kakva dodatna tumačenja bilo kojeg propisa. I upravo zbog toga mislim da je ova informacija na jedan sveobuhvatan način se dotakla svega onoga što je bitno u ovoj izradi propisa, od nomotehnike, od samih obrazloženja svih tih propisa i mislim da daje jednu pravu sliku kako dalje. Mi smo danas na Ustavnopravnoj komisiji, kako je rekla gospođa Krišto, baš razgovarali o ovoj temi i dali smo podršku ovoj određenoj vrsti, ja bih prije rekao okruglog stola, nego javnoj raspravi, jer ovde se radi o materiji koja je u domenu lege artis materije, znači usko stručna, i na taj način uz pomoć svih onih koji su nam i do sada pomagali u regulisanju ovih oblasti da napravimo iskorak dalje u ovim pravilima u izradi ovih propisa. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Dragutinu Rodiću. Drugih prijavljenih za učešće u raspravi nema pa zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje o elementima ove tačke dnevnog reda, i to tako što ćemo prvo da glasamo o Izvještaju. Izvještaj, za razliku od ovih ranijih, usvajamo ili ne usvajamo. Prelazimo na glasanje. Hvala. Od 13 prisutnih delegata u sali, 13 delegata glasalo je 'za' (iz Federacije 10, iz RS-a tri). Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem da je Izvještaj o primjeni Jedinstvenih pravila za izradu pravnih propisa u institucijama BiH usvojen. Sada prelazimo na glasanje o Zaključku Komisije. Smatram da nema potrebe da ga ponavljam. Je li tako? Hvala vam. Molim vas da pokrenete proces glasanja. 13 delegata glasalo je 'za' (iz Federacije 10, iz RS-a tri). Postoji opšta i entitetska većina pa konstatujem: Zaključak je usvojen. 43 Prelazimo na tačku 10. Ad. 10. Izvještaj iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2010. godinu Dobili ste Mišljenje Komisije za spoljnju i trgovinsku politiku, carine, saobraćaj i komunikacije. Komisija je primila k znanju Izvještaj, te predlaže Domu usvajanje sljedećih zaključaka. Pod jedan, da pročitam zaključke ili kako? Nije potrebno, je li? Dobro. Predstavnički dom je usvojio Izvještaj. Riječ dajem predsjedavajućem Komisije Hasanu Bećiroviću. Izvolite.
Nema potrebe.
Zahvaljujem se gospodinu Bećiroviću. Riječ dajem predstavniku predlagača. Ni predstavnik predlagača ne želi da učestvuje u diskusiji, za sada. Zahvaljujem se. Sada otvaram raspravu o predloženom materijalu i naravno i o zaključcima. Izvolite. Niko se ne javlja. Zahvaljujem se. Zaključujem raspravu o ovoj tački dnevnog reda pa prelazimo na izjašnjavanje. Prvo o čemu ćemo glasati je Izvještaj. Predlažem da pokrenete ovo, jel' možete? E, super. Zahvaljujem se. Gospodine Bradariću, je li ponavljamo glasanje ili je to bila.
/nije uključen mikrofon/
Dakle, od prisutnih 13 delegata, 12 delegata je bilo 'za', jedan delegat je bio 'uzdržan'. Iz Federacije: devet delegata 'za', jedan delegat 'uzdržan'. Iz RS-a tri delegata su bila 'za'. Uz postojanje opšte i entitetske većine konstatujem da je ovaj izvještaj usvojen, tj. Izvještaj iz oblasti poljoprivrede za BiH za 2010. godinu. Sad prelazimo na izjašnjavanje o zaključcima Komisije. Pitam ad hok predsjednika ove komisije: da li ste dogovorili izjašnjavanje pojedinačno o zaključcima ili u cjelini? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 44 U cjelini. Zahvaljujem se. Tako da svi delegati znaju da se izjašnjavamo u cjelini o zaključcima. Izvolite. Zahvaljujem se. Od prisutnih 13 delegata, 'za' je glasalo 12 delegata i jedan je bio 'uzdržan'. Iz Federacije 10 delegata je glasalo 'za'. Iz RS-a dva delegata su glasala 'za', a jedan delegat je bio 'uzdržan'. Uz postojanje opšte i entitetske većine, konstatujem da su zaključci Komisije usvojeni. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda, to je tačka 11. Ad. 11. Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma za izvršenje presude Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu u predmetu Sejdić-Finci protiv Bosne i Hercegovine, predlagač: Klub srpskog naroda u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH
/nije uključen mikrofon/
Ne želi. Hvala. Otvaram raspravu. Da li se neko javlja za riječ? Gospodin Genjac, uvaženi delegat. Izvolite.
Mislim u svakom slučaju treba pozdraviti prijedlog ovog zaključka i da se konačno i u Parlamentarnoj skupštini na ovaj način počne sa rješavanjem ovog veoma važnog pitanja. Međutim, mislim da u samom tekstu Prijedloga zaključka nedostaje jedna rečenica u smislu sastava i broja članova ove komisije. Zato predlažem jednu dopunu člana 2. koja je, ja mislim, u skladu sa namjerom predlagača. Dakle, u članu 2. da se doda prva rečenica koja bi glasila: 'Privremena komisija je sastavljena od po jednog predstavnika svake parlamentarne stranke', jer to odražava otprilike namjeru, a onda bi nastavilo se tekst iz Predstavničkog doma itd., imenuju se iz Doma naroda. 45 Dakle, samo da se doda prva rečenica koja glasi: 'Privremena komisija je sastavljena od po jednog predstavnika svake parlamentarne stranke.' Time je određen broj i sastav Privremene komisije. Hvala.
Hvala lijepo. Pozivam predsjedavajućeg gospodina Tadića da uzme riječ.
Hvala Vam, gospodine Čoviću. Poštovani kolega, uvažene dame i gospodo, praktično je ovo na neki način replika, ali da ne bih sebi ograničio vrijeme ukoliko ne budem možda bio i sam dovoljno ubjedljiv u ovih tri minute. Politički dogovor koji stoji na stolu u Parlamentarnoj skupštini podrazumijeva upravo ovo o čemu govori gospodin Genjac. Ova odluka je rezultat izvanrednih napora da pokrenemo čitavu priču sa mrtve tačke. Forma same odluke u nomotehničkom smislu teško može da trpi obavezu utvrđenu u odnosu na neku od stranaka da učestvuje u ovom postupku. I postavilo bi se pitanje formalne ispunjenosti same odluke u slučaju da recimo neka stranka kaže – to je vaš problem, nas to ne interesuje. Onda bi smo ovaj proces vratili na početak. Volio bih da je ovo bio dio razgovora na klubovima, ne zbog toga što ne treba to javno reći, već zbog toga što ipak neke stvari treba polako riješiti, džentlmenski. Dogovor je da sve stranke budu predstavljene, i to je sigurno dio principa o kome govorimo. I evo, ja to i na zapisnik ovdje govorim. Dakle, dovoljno odgovorno u ime Kluba delegata srpskog naroda, u ime SDS-a, ako hoćete i u ime RS-a, dakle da smo za to da sve stranke koje učestvuju u radu Parlamentarne skupštine BiH imaju svog predstavnika u ovoj komisiji. Ja bih vas molio da uzmete ovu vrstu izjave, stava, dakle kao stav i izjavu koja je krajnje odgovorna pa da tako kažem i eliminatornog karaktera u odnosu na ovu odluku, ako to ne bude poštovano. Ali da ne stvaramo formu odluke koja sutra može biti problem ukoliko neko bude želio da napravi problem, neće to niko htjeti vjerovatno, ali postoji mogućnost da određeni pojedinac, možda, i stranka čitav ovaj proces potpuno drugačije shvati, eventualno kao proces možda i lične promocije. Ne zaboravite šta se desilo recimo sa Aprilskim paketom. Evo, dakle tražili smo formu koja uz principe, koje evo ja ovdje potvrđujem o pravu svake stranke da ima po jednog predstavnika, da budu tako postavljeni da ne bude zakočen proces nečijom voljom. Ja vas molim, dakle da uvažite ovu vrstu izjave i stava kao stav, ako treba ponoviću, Kluba delegata srpskog naroda, SDS-a, kao učesnice svih razgovora, i RS-a, za šta imam pravo, imajući u vidu sve što znam, što sam čuo, i u čemu sam učestvovao, najblaže rečeno. Hvala.
Hvala kolegi Tadiću.
Ja bih onda predložio da pređemo na izjašnjavanje ako ... 46
/nije uključen mikrofon/
Gospodine Genjac, samo Vas molim sad u formi, teško je reći replike, ovo je razgovor, ali stavite repliku, nemojte ispravak krivog navoda. Ja se izvinjavam, moram, moram ... Evo izvolite.
Uvažavam, ali mislim da se i to može riješiti na način da se kaže da svaka parlamentarna stranka ima pravo predložiti po jednog predstavnika u Privremenu komisiju. Ukoliko neka od stranaka ne predloži svog predstavnika, smatrat će se, u roku od recimo 15 dana, da je odustala, a imenovani predstavnici smatrat će se da čine kompletnu komisiju. Mislim, može se i tako, a može i da podrazumijevamo, sad.
Bolje je da podrazumijeva, vjerujte mi, radi toga da proces se pokrene s mrtve tačke.
Uredu, povlačim.
Dobro. Sljedeće što trebamo, ukoliko smo ovu vrstu diskusije završili, učiniti to je da pristupimo onome što se očekuje, ja bih to najblaže tako rekao, a to je da političke stranke, koje imaju svoje predstavnike u Domu naroda i žele da njihovi predstavnici u radu ove zajedničke komisije budu iz reda delegata iz Doma naroda, saopšte imena kandidata za ovu poziciju kako bi onda nakon toga zaključak mogli usvojiti sa njegovim elementarnim dijelom, a to je dio koji sadržava imena izabranih delegata iz Doma naroda. Gospodin Dragan Čović. Uvaženi kolega, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi dame i gospodo, dragi prijatelji, znači u duhu ovog što smo i sada na neki način usuglasili, dogovorili, ja predlažem u ime HDZ-a ... da popunimo iz Doma naroda, upravo, i da to danas uradimo kroz osobu gospođe Borjane Krišto.
Zahvaljujem se gospodinu Čoviću. Za riječ se javio uvaženi kolega Staša Košarac. 47
Hvala, predsjedavajući. Naravno, i ja koristim ovu priliku da u ime SNSD-a i na temelju svih naših dosadašnjih razgovora u Klubu delegata srpskog naroda, kada je ovo bilo na dnevnom redu, predložimo gospodina Krstana Simića.
Hvala, gospodine Košarac. Za riječ se javio uvaženi kolega Mladan Ivanić. Izvolite, gospodine Ivaniću.
Ma, samo da kažem da ću ja u roku od 15 dana ispred PDP-a dostaviti, da li ja ili gospođa Spremo, neko od nas će biti ... – prijedlog, pa ćemo nas dvoje usaglasiti se, nisam spreman danas da to kažem.
Gospodine Ivaniću, sada govorim, dakle iz ove pozicije u kojoj se nalazim, nije replika, ni bilo šta drugo. Završetak današnjeg posla znači da je Dom naroda obavio svoj posao. Mi ne možemo kao Dom naroda birati poslanika iz Predstavničkog doma i obrnuto. Ja razumijem da postoji potreba za konsultacijama. Vi ste ipak predsjednik stranke pa možda postoji i mogućnost da odlučite u ovom trenutku, s obzirom ...
Vesna Spremo i završili smo.
Ništa, onda znači iz Doma naroda ne biramo nikoga. Hvala Vam puno. Za riječ se javio uvaženi kolega Halid Genjac. Izvolite.
Mislim, ima potrebe da obavijestim da je SDA usaglasila člana ove komisije. On je iz Predstavničkog doma i zato nećemo ovdje predlagati.
Zahvaljujem se gospodinu Genjcu. Za riječ se javio uvaženi kolega Mehmed Bradarić. Izvolite, gospodine Bradariću.
Znamo da će iz Predstavničkog doma ispred SDP-a biti Saša Magazinović. To je već ranije dogovoreno tako da nemamo ... 48
Hvala Vam, gospodine Bradariću. Za riječ se javio uvaženi kolega Josip Merdžo.
Evo, na tragu informacija koje su dali ostale kolege, što se tiče HDZ-a 1990 predstavnik u ovoj komisiji će biti dr. Božo Ljubić iz Zastupničkog doma.
Zahvaljujem se uvaženom gospodinu Josipu Merdži. Gospodin Dragutin Rodić. Izvolite. Ovo je sad već rasprava za Predstavnički dom.
Pa šta ćemo sad, evo ja ću sada da predložim u ovu komisiju Petra Kunića, DNS.
To će na Predstavničkom domu biti usvojeno. Hvala Vam. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa imalo je potrebe, vidite evo, ovo je dobra vijest jer to znači da sve stranke žele da učestvuju u ovome, tako da na neki način smo već pokrenuli, dva koraka smo otišli dalje čak i od onog što je danas bilo planirano. Ja vam se zahvaljujem. Zaključujem raspravu o ovoj tački dnevnog reda. Dakle, u odnosu na tekst ovog zaključka koji ste dobili, on se dopunjava tako što se u članu 2. u stavu (3) iza riječi 'Doma naroda' i iza dvije tačke pozicioniraju dva imena, i to: delegat Borjana Krišto u ime HDZ-a i delegat Krstan Simić u ime SNSD-a. U svemu ostalom tekst ovog zaključka ostaje isti i ide u dalju proceduru. Ja vas sada pozivam da pređemo na izjašnjavanje o ovoj tački dnevnog reda. Zahvaljujem se. Od prisutnih 14, 'za' je bilo 14 delegata (iz Federacije 10, svi, iz RS-a četiri, svi). Uz postojanje opšte i entitetske većine, konstatujem da je Zaključak o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma za izvršenje presude Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu u predmetu Sejdić-Finci protiv BiH usvojen. Prelazimo na sljedeću tačku ili tačke dnevnog reda. Na dnevnom redu današnje sjednice ostalo nam je još davanje saglasnosti za ratifikaciju sporazuma, konvencija, memoranduma i otkazivanje Konvencije o zaštiti materinstva Međunarodne organizacije rada, br. 3 iz 1919. godine. 49 Ad. 12. – 19. Davanje saglasnosti
Mislim da nema potrebe.
Zahvaljujem se gospodinu Bećiroviću. Otvaram raspravu, dakle objedinjenu raspravu o svim sporazumima. Da li se neko javlja za riječ? Bilo je nekih najava. Ništa. Dobro, zahvaljujem se. Zaključujem raspravu o ovoj tački, objedinjenoj, dnevnog reda. 50 Sad prelazimo na glasanje o davanju saglasnosti za ratifikaciju sporazuma, konvencija, memoranduma od tačke 12. do tačke 19., uključujući i tačku 19. i tačku 17. koja se odnosi na otkazivanje Konvencije o zaštiti materinstva Međunarodne organizacije rada, br. 3 iz 1919. godine. Izvolite. Prisutnih 14 delegata glasalo je tako što su svi bili 'za' (iz Federacije 10, iz RS-a četiri). Postoji opšta i entitetska većina pa konstatujem da smo dali saglasnost za ratifikaciju sporazuma, konvencija, memoranduma i otkazivanje Konvencije o zaštiti materinstva Međunarodne organizacije rada, br. 3 iz 1919. godine. Sada prelazimo na glasanje o zaključku koji je predložila Komisija. Zahvaljujem se. Od prisutnih 14 delegata, svi su bili 'za' (10 iz Federacije, četiri iz RS-a). Postoji opšta i entitetska većina pa konstatujem da ovaj zaključak je usvojen. Hvala vam danas na istinskom parlamentarnom radu. Nadam se da ćemo ovako nastaviti i ubuduće. Sjednica je završena u 15,30 sati.