Poštovani delegati, poštovani gosti, predstavnici sredstava javnog informisanja, pozdravljam vas i otvaram 27. sjednicu Doma naroda Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Na sjednici je prisutno 13 delegata, od toga 4 iz reda Bošnjačkog naroda, 5 iz reda Hrvatskog naroda i 4 iz reda Srpskog naroda, gospodin Čengić će nam se priključiti za jedno sat vremena, tako da ćemo biti u većem broju ovdje. Za 27.sjednicu, predlažem slijedeći dopunjen i izmjenjeni dnevni red, 1. Odgovor na delegatska pitanja i delegatska pitanja, 2. Zapisnik 26.sjednice Doma naroda, 3. Glasanje o Prijedlogu Okvirnog zakona o visokom obrazovanju u skladu sa Odlukom Ustavnog suda broj: U-8/04, 4. Glasanje o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izbjeglicama iz BiH i raseljenim licima u BiH u skladu sa Odlukom Ustavnog suda broj: U-2/04, 5. Izvještaj Zajedničke komisije o nastojanju za postizanje sporazuma o identičnom tekstu Zakona o osnivanju Instituta za mjeriteljstvo/metrologiju BiH, 6. Izvještaj Zajedničke komisije o nastojanju za postizanje sporazuma o identičnom tekstu Zakona o osnivanju Instituta za standardizaciju BiH, 7. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o hrani po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda, 8. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o utvrđivanju i načinu izmirenja unutrašnjeg duga BiH po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda, 9. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o tehničkim zahtjevima za proizvode i ocjenjivanje usklađenosti po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda, 10. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o opštoj bezbjednosti proizvoda po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda, 11. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o pomilovanju po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda, 12. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o nadzoru nad tržištem BiH po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda, 13. Zahtjev Savjeta ministara za razmatanje Prijedloga zakona o nadzoru i kontroli prelaska državne granice po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda, 2 14. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o Državnoj graničnoj službii po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda, 15. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH, prvo čitanje, predlagač Predstavnički dom, 16. Prijedlog zakona o upotrebi, zaštiti naziva BiH, prvo čitanje, predlagač Predstavnički dom, 17. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača u BiH, prvo čitanje, 18. Prijedlog zakona o javnim nabavkama BiH, prvo čitanje, 19. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o administrativnim taksama, prvo čitanje, 20. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o privremenom odgađanju od izvršenje potraživanja na osnovu izvršenih odluka na teret Budžeta institucija BiH i međunarodnih obaveza BiH, prvo čitanje, 21. Prijedlog zakona o Javnom RTV sistemu BiH, prvo čitanje, 22. Prijedlog zakona o Javnom RTV servisu BiH, prvo čitanje, 23. prijedkog Okvirnog zakona o registraciji poslovnih subjekata u BiH, prvo čitanje, 24. Izvještaj Kancelarije za reviziju o reviziji Predsjedništva BiH za 2003.godinu, 25. Izvještaj Kancelarije za reviziju o reviziji institucija BiH za 2003.godinu, 26. Davanje saglasnosti za imenovanje generalnog revizora Kancelarije za reviziju finansijskog poslovanja institucija BiH, 27. Davanje saglasnosti za ratifikaciju sporazuma između Republike Moldavije i BiH, o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanja utaje poreza u odnosu na porez na dohodak i kapital, 28. Informacija o aktivnostima Doma naroda u vezi sa implementacijom obaveza BiH i Studije izvodljivosti, radi otpočinjanja pregovora o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju sa Evropskom unijom. Otvaram raspravu po ovom prijedlogu dnevnog reda. Da li se neko javlja za riječ? Ne vidim prijavljenih. Pošto se niko nije prijavio za diskusiju, konstatujem da je dnevni red usvojen u skladu sa članom 46. Poslovnika Doma naroda. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda to su, Ad.1. Odgovori na delegatska pitanja i delegatska pitanja Odgovore na delegatska pitanja, dobili su Milojević, Šiljegović i Spajić. Da li ste kolege zadovoljni odgovorom koje ste dobili? Gospodin Šiljegović, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvaženo predsjedništvo, kolege delegati, poštovani gosti, ja sam dobio odgovor od Agencija za rad zapošljavanje BiH 21.07.ove godine i evo pokušaću jedan kratak dio da pročitam. Agencija za rad i zapošljavanje BiH, osnovana je Zakonom o Agenciji za rad i zapošljavanje BiH, «Službeni glasnik BiH broj 2103», odlukom Vijeća ministara BiH broj 3 taj i taj, od 13.10 2003.godine. Imenovani su vršioci dužnosti direktora i zamjenika direktora Agencije za rad i zapošljavanja BiH. Nakon donošenja Pravilnika o unutrašnjoj organizaciji Agencije za rad i zapošljavanje BiH na koji je Vijeće ministara BiH dalo saglasnost 18.03.2004.godine i prema kome Agencija za rad i zapošljavanje BiH ima ukupno 18 izvršilaca, raspisan je oglas za prijem u radni odnos na 6 radnih mjesta zaposlenih. Oglas je objavljen u Dnevnom lisgu «Oslobođebje» dana 06.04. i Nezavisnim novinama dana 15.04. Na oglas se prijavilo ukupno 48 kandidata, od kojih je 8 dostavilo sve potrebne dokaze o ispunjavanju uslova iz oglasa. Između 8 kandidata čije su prijave bile potpune, izabrano je 6 kandidata. Sad, moje pitanje se odnosilo na nacionalnu strukturu tih novih zaposlenih ili uposlenih. Nacionalna struktura izabranih kandidata je slijedeća: 4 Bošnjaka, 1 Srbin i 1 ostali iz miješanog braka Srbin i Bošnjak. Evo, suvišan je svaki komentar. Dobio sam odgovor sa nacionalnom strukturom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Šiljegoviću. Gospodin Spajić, ništa, sve uredu. Evo ja kao delegat želim reći da sam ja dobio odgovor da mislim da odgovor nije kompletan i očekujem da će Istražna komisija koju je formirao Predstavnički dom, a vezana je za utvrđivanje istine u vezi sa akcijom ESFOR-a na Palama, uraditi taj posao i da ćemo da ću onda i ja a i kompletna javnost ustvari biti informisana o događajima u vezi s kojim sam ja postavio poslaničko pitanje. Ima li novih delegatskih pitanja? Gospodin Spajić bi se ipak trebao izjasniti, evo dobivam upozorenje, jeste li zadovoljni odgovorom ili niste? Zahvaljujem se gospodinu Spajiću, gospodin Tomislav Limov imate riječ.
Uvažena gospodo predsjedatelji, hvala što ste mi dali prigodu, bez obzira što je ljetnja stanka pred nama, ja ću postaviti jedno izaslaničko pitanje za koje cijenim da može biti interesantno i onima kojima ću ga postaviti a posebice nama koji ga očekujemo. Nadam se da ću odgovor dobiti bez obzira što je ljetnja stanka u jednom razumnom roku. Naravno, pokušaću što jednostavnije postaviti pitanje i ono glasi, a inače je usmjereno ka Vijeću ministara. Kojim državnim i entitetskim dužnosnicima i institucijama je u razdoblju od 1.sječanj 2003.godine do danas, ukradeno službeno vozilo i šta su i s kakvim učinkom poduzele mjerodavne institucije na pronalaženju vozila kao i na otkrivanju i procesuiranju kriminalaca? Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Limovu. Ne vidim dalje prijavljenih. Molim vas da kasnije dostavite u pisanoj formi vaše pitanje ovdje sekretaru. Pošto nema prijavljenih, prelazimo na slijedeću, drugu tačku dnevnog reda to je, 4 Ad.2. Zapisnik sa 26.sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine Javlja li se neko za riječ? Ne vidim prijavljenih. Otvaram glasanje o zapisniku 26.sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Možete glasati sad. Konstatujem da je Zapisnik jednoglasno usvojen sa 13 glasova za. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda, Ad.3. Glasanje o Prijedlogu Okvirnog zakona o visokom obrazovanju u skladu sa Odlukom Ustavnog suda broj: U-8/04. Ko se javlja za riječ? Gospodin Vinko Radovanović, izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo, prije prelaska na ...ja bih samo kratko prokomentarisao odluke Ustavnog suda. Komentarisaću i jednu i drugu zajedno, pošto su odluke iste. Naime, po mom mišljenju ove odluke Ustavnog suda nisu u skladu sa Ustavom BiH, odnosno mislim da ove odluke su protuustavne. Naime, o čemu se radi? Drugi stav odluke i jedne i druge, glasi – da se utvrđuje da je Prijedlog Okvirnog zakona o visokom obrazovanju u BiH u kojem se predviđa mogučnost upotrebe jednog ili više jezika, konstitutivnih naroda i način donošenja Statuta, destruktivan po vitalne interese Hrvatskog naroda i tako se isto kaže i u drugoj odluci. Ja ne vidim na osnovu čega je Ustavni sud uopšte odlučivao o štetnosti Odluke po vitalne interese jednog naroda. Naime, u postupku se kaže da Ustavni sud razmatra proceduralnu regularnost. Ustavni sud je uzeo sebi za pravo da pod tu proceduralnu regularnost uzme da ocjenjuje vitalni interes. Mislim da to nije urdu i ukoliko bi prihvatili ovu odluku onda bi Ustavni sud bio taj koji bi ocjenjivao zaštitu vitalnog interesa. Prema tome, mislim da je ova odluka neustavna i ja ću pokušati da možda osporim ovo na Ustavnom sudu. Hvala.
Želi li još neko govoriti? Ne vidim prijavljenih. Sada ćemo glasati o ovom zakonu u skladu sa Ustavom 4. tačka 3e), glasamo po narodima. Da bi zakon bio usvojen, potrebna je saglasnost većine Bošnjačkih, Srpskih i Hrvatskih delegata koji su prisutni i glasaju. 5 Dakle, otvaram glasanje o možete glasati. Sad možete glasati. Imamo rezultate glasanja, 6 je za, 1 uzdržan i 5 protiv. Po narodima, dakle nemamo, nije, nije,
Bošnjaci 3 za, Hrvati 1 za, Srbi 3 za. Hrvati 4 protiv, Bošnjaci 1 protiv.
Dakle, zakon nije prošao. Zahvaljujem sekretaru na pomoći u prebrojavanju. Ja bih predložio, ako se slažete u vezi sa ovom tačkom 1. zaključaka a to je da se obavezuje Savjet ministara da u najkraćem mogućem roku pripremi novi prijedlog zakona o visokom obrazovanju zbog izuzetne važnosti ovog zakona za građane BiH. Evo, dajem riječ kolegi Velimiru Jukiću.
Evo, cijenjeni gospodine predsjedatelju, cijenjene kolege, gosti, ispričavam se, ja ću vrlo kratko. Smatram da evo, gospodin predsjedatelj je već htio dati jedan zaključak. Mislim da treba biti samo malo precizniji i možda u ovom našem zaključku. Dakle, reforma visokog obrazovanja, smatram da je izuzetno bitna i važna. I u našem domu kao i u Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine BiH, ja nisam primjetio da je bilo ko bio protiv reforme, nego smo svi podržali potrebu da se reforma provede, da se napravi dobar zakonski okvir koji će osigurati provođenje svih onih relevantnih međunrodnih dokumenata koji reguliraju ovu oblast a koje BiH takožer potpisala i preuzela kao svoju obvezu. Međutim, suočeni smo bili sinoć s činjenicom da predlagatelj nije u dovoljnoj mjeri uvažio interese i svih konstitutivnih naroda a delegati iz reda Hrvatskog naroda izrazili su da su predložena rješenja Okvirnog zakona štetna po vitalni interes. Mislim da bi predlagatelj trebao u što skorije vrijeme, a imajući na umu sve ono iz rasprava koje su trajale u ovom Domu ali i u drugom domu kao i komisijama pa i u raznim drugim istupima ljudi koji odlučuju dakle zastupnika koji odlučuju o ovom i drugim zakonima u BiH, uzet u obzir i sačiniti takav prijedlog koji će zadovoljiti i one zahtjeve koji su ovdje osporavani. Mislim da bi jedan zaključak u tom smislu, u tom pravcu bio poželjan iako ja smatram da će Vijeće ministara svakako uzeti u obzir sve ovo što sam ja rekao, ali možda nije od viška da mi ovo kroz jedan zaključak i zatražimo od Vijeća ministara. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se kolegi Jukiću. Prijavio se čini mi se kolega Limov, izvolite.
Poštovani predsjedatelju i kolege izaslanici, želim samo vrlo kratko reći da ipak bi iz ovog iskustva trebali izvući odgovarajuću pouku i ubuduće da ne dolazimo u situaciju 6 da na određen način pokušavamo donjeti protuustavna zakonska rješenja. Dakle, da se u tom smislu ipak više troši energije na sporazumijevanje, dogovaranje i da nebi bili u prilici da putem Ustavnog suda dovodimo upitanje određene projekte koji su vrlo važni. Ja zastupam također stav da je veoma bitno što prije u redovitu parlamentarnu proceduru uputiti novi tekst zakona jer taj zakon nama je potrebit jednostavno u ovom segmentu reforma je neminovna i svima je neophodna. Rješenja trebaju biti u pravcu po mom dubokom uvjerenju onog duha koji je ispoljen i u onom pismu koje smo dobili onaj dan kada smo se pozvali na vitalni interes, a koji su potpisali gospoda predstavnici međunarodne zajednice, dakle i Svjetske banke i OSC-a i Vijeća Evrope, a u kojem se kaže da je u Srednjoročnom tako je to formulirano koliko se sjećam, planu podizanje izgradnja određenih institucija visokog obrazovanja na državnu razinu i rješavanje problema finansiranja na državnoj razini, a u jednom dijelu i nesuđena rezolucija koja nam je bila upućena ali nije razmatrana, govori i o tom elementu. Ja dakle predlažem da zaključkom koji je kolega Milojević formulirao u smislu dakle da nam se što prije u proceduru dostavi zakon, i da tim zaključkom obavežemo predlagatelje da vode računa o elementima iz pisma koje sam upravo spomenuo.
Zahvaljujem se kolegi Limovu. Evo ja, odnosno, izvinjavam se nisam vidio, izvolite kolega Genjac.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolege, apsolutno se slažem da se radi o izuzetno značajnom reformskom zakonu i izuzetno hitnom zakonu koji ne treba objašnjavati koliko je i važan i hitan. Naravno odluke Ustavnog suda su konačne i obavezujuće, tako je u svim zemljama svijeta, tako i u BiH, i ja mislim da ova Odluka Ustavnog suda zavređuje višestruku pažnju. Apsolutno je tačno da je tokom izrade ovog zakona sijaset različitih gledanja, mišljenja izenseno i u javnosti i u Parlamentarnoj skupštini, to je sasvim razumljivo. Način na koji se ta mišljenja i stavovi mogu uvažiti, a da to ne bude destruktivno po bilo koji narod, je napisano u Odluci Ustavnog suda, zaista. Odluku Ustavnog suda koja je opštirna, koja je temeljita treba pažljivo iščitati i ja mislim da bi u ovom zakonu za koji se potpuno slažem, za ovo sve što je rečeno, da se nebi nove greške ponovile, da se nebi neki proces ponavljao, mislim da Vijeće ministara hitno pripremajući ovaj važni zakon treba da ima na uvid sadržaj Odluke Ustavnog suda i mislim da i to treba da bude preporuka ovog Doma. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Genjcu. Nema više prijavljenih. Možemo li onda evo sad da ja pokušam da ovaj zahtjev da sublimiram ovo što smo nas četvorica rekli. Obavezuje se dakle prijedlog ovog zaključka, obavezuje se Savjet ministara da u najkraćem mogućem roku pripremi novi prijedlog zakona o visokom obrazovanju uvažavajući upotpunosti interese svih konstitutivnih naroda u BiH i navode iz u skladu sa Odlukom Ustavnog suda zbog izuzetne važnosti provođenja reforme visokog obrazovanja u BiH. 7 Dobro, vidim da klimate glavom svi. Dakle mogli bi smo se sad izjasniti o tome glasanjem a izvinjavam se gospodin Radovanović,
Smatrao sam da šire treba obrazlagati ovo oko uvrštavanja Odluke Ustavnog suda u ovaj zaključak. Ja sam rekao maloprije. Po mom tumačenju Ustava, Ustavni sud je imao nadležnost da ocjeni proceduralnu ispravnost u postupku izražavanja vitalnog interesa i to je izrazio u prvom stavu ove odluke. I za mene, ovaj drugi stav uopšte je bezpotreban, jer ako prihvatimo drugi stav i sve ostalo obrazloženje Ustavnog suda, onda mi postajemo ovdje predlagači zaštite vitalnog interesa, a Odluku o vitalnom interesu donosi Ustavni sud. Ako se vi slažete sa tim i ako mislite da je to tako, onda prihvatamo ovu odluku. Ja ne mislim tako i ja ne prihvatam. Ja prihvatam samo prvi stav ove odluke, gdje je sud utvrdio proceduralnu ispravnost i naložio da se glasa po postupku zaštite vitalnosti. Hvala.
Dobro, zahvaljujem kolegi Radovanoviću. Vi ste i najavili mogućnost tako da mislim da ipak da bi trebali da se izjasnimo o onom prijedlogu zaključka kako sam ga maloprije definisao, sublimirajući rasprave svih. Dakle, otvaram glasanje po prijedlogu ovog zaključka Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Molim, izvolite
Hvala lijepa za riječ, osječam potrebu ...tek tako preko ovoga što je pripomenuo ovaj uvaženi kolega Radovanović. Dakle, njegovo je pravo, zatražiti tumačenje kao zastupnik odluke Ustavnog suda. Za nas ovde u Parlamentu, poštujući Ustav BiH odluke Ustavnog suda su konačne, neporecive i obvezujuće. Dakle, ako netko misli drugačije da je trebao postupiti Ustavni sud onda je to pravo obratiti se osobno za tumačenje određenih odredbi Ustavnom sudu. To je potpuno jasno. Hvala lijepo.
Ja sam tako i razumio, evo Osman Brka želi govoriti, izvolite. Ne, odustaje zahvaljujem se. Prelazimo na glasanje o zaključku. Otvram glasanje, za zaključak da. Glasalo je 12 za, 1 uzdržan. Konstatujem da je zaključak usvojen. Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda a to je Ad.4. Glasanje o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izbjeglicama iz BiH i raseljenim licima u BiH u skladu sa Odlukom Ustavnog suda broj: U-2/04 Ko se javlja za riječ? 8 Niko se ne javlja za riječ. Glasamo u skladu sa Ustavom kao i u prethodnom slučaju, da bi zakon bio usvojen, potrebana je saglasnost većine Bošnjačkih, Srpskih i Hrvatskih delegata koji su prisutni i glasaju. Ko je, pardon, tako sam i rekao sječam se da sam rekao izmjenjeni i dopunjeni, je li uredu kolega Genjac. Uredu sad možemo dakle nastaviti. Glasamo o zakonu, možete glasati sad.
4 Bošnjaka protiv, 4 Hrvata protiv i 4 Srbina za, nije prošao zakon.
Dakle, zakon nije prošao. Prelazimo na petu tačku dnevnog reda, Ad.5. Izvještaj Zajedničke komisije o nastojanju za postizanje sporazuma o identičnom tekstu zakona o osnivanju Intituta za mjeriteljstvo/metrologiju BiH Dobili ste izvještaj Zajedničke komisije, po članu 95. Poslovnika moramo glasati o izvještaju Zajedničke komisije oba doma. Predstavnički dom je usvojio izvještaj na njihovoj 42.sjednici održanoj 27.jula 2004.godine. Gospodin Nade Radović, ima riječ.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege, dame i gospodo, dozvolite mi da u ime komisije podnesem izvještaj, Zajedničke komisije. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH, na 38.sjednici održanoj 9.juna 2004.godine usvojio je Prijedlog zakona o osnivanju Instituta za mjeriteljstvo/metrologiju BiH, čiji je predlagač Savjet ministara, sa tri amandmana. Dom naroda je na 25.sjednici održanoj 29.juna 2004.godine usvojio predloženi tekst bez amandmana, predloženi tekst zakona. S obzirom da prijedlog zakona nije bio usvojen u identičnom tekstu, Zajednička komisija je postigla sporazum o identičnom tekstu sa usvajanjem predloženih amandmana Predstavničkog doma i predlaže Domu naroda da usvoji ovaj izvještaj i prihvati jedinstven tekst Prijedloga zakona o osnivanju Instituta za mjeriteljstvo/metrologiju BiH kako je to usaglašeno. Hvala vam.
Zahvaljujem se ažurnom i vrijednom novom predsjedniku komisije. Otvaram glasanje o zakonu. Konstatujem da je jednoglasno izvještaj komisije usvojen. Ovo je ustvari bilo glasanje o izvještaju komisije. Prelazimo na šestu tačku dnevnog reda, Ad.6. Izvještaj Zajedničke komisije o nastojanju za postizanje sporazuma o identičnom tekstu Zakona o osnivanju Intituta za standardizaciju BiH 9 Dobili ste izvještaj Zajedničke komisije, po članu 95. Poslovnika, moramo glasati o izvještaju Zajedničke komisije oba doma. Predstavnički dom je usvojio ovaj izvještaj na 42.sjednici, održanoj 27.jula 2004.godine. Želi li neko govoriti? Gospodin Vinko Radovanović
Pa u ime komisije, Predstavnički dom je na istoj sjednici kao i prethodni zakon usvojio sa 6 amandmana. Dom naroda na istoj sjednici kao i prethodni zakon sa 1 amandmanom i komisija je usaglasila tekst, postigla je sporazum o identičnom tekstu, tako što su usvojeni svih 6 amandmana Predstavničkog doma i amandman Doma naroda. Hvala.
Zahvaljujem se kolegi Radovanoviću i pošto ne vidim više prijavljenih, možemo glasati o izvještaju komisije. Sad možete glasati. Zahvaljujem, jednoglasno 13 za. Izvještaj komisije je usvojen. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda, Ad.7. Zhtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o hrani po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda. Dakle, vodi se rasprava, da li će se zakon razmatrati po skraćenom postupku. Predstavnički dom je usvojio Zahtjev Savjeta ministara da se skrate rokovi za razmatranje zakona na 41.sjednici održanoj 14.jula 2004.godine. Ko se javlja z riječ? Nema prijavljenih. Otvaram glasanje. Ko je za da se zakon razmatra po članu 99.Poslovnika Doma naroda? Sad možete glasati. Konstatujem jednoglasno sa 13 glasova, da je usvojen Zahtjev da se zakon razmatra po skraćenom postupku. Prelazimo na osmu tačku dnevnog reda, Ad.8. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o utvrđivanju i načinu izmirenja unutrašnjeg duga BiH po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda Vodi se rasprava da li će se zakon razmatrati po skraćenom postupku. Predstavnički dom je usvojio Zahtjev Savjeta ministara da se skrate rokovi za razmatranje zakona na 42.sejdnici održanoj 27.jula 2004.godine. Ko se javlja za riječ? Nema prijavljenih. 10 Ko je za da se zakon razmatra po članu 99. Poslovnika Doma naroda? Otvaram glasanje. Sa 13 za, konstatujem da je Zahtjev da se zakon razmatra po skraćenom postupku usvojen jednoglasno. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda, Ad.9. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o tehničkim zahtjevima za proizvode i ocjenjivanje usklađenosti po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnik Doma naroda Vodi se rasprava da li će se zakon razmatrati po skraćenom postupku. Predstavnički dom je usvojio Zahtjev Savjeta ministara da se skrate rokovi za razmatranje zakona na 41. sjednici, održanoj 14.jula 2004.godine. Ko se javlja za riječ? Nema prijavljenih. Ko je za, da se zakon razmatra po članu 99. Poslovnika Doma naroda. Otvaram glasanje. 13 za. Konstatujem da je Zahtjev da se zakon razmatra po skraćenom postupku, usvojen jednoglasno. Prelazimo na desetu tačku dnevnog reda, Ad.10. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o opštoj bezbjednosti proizvoda po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda Vodi se rasprava da li će se zakon razmatrati po skraćenom postupku. Predstavnički dom je usvojio Zahtjev Savjeta ministara da se skrate rokovi za razmatranje zakona na 41.sjednici, 14.jula 2004.godine. Ko se javlja za riječ? Nema prijavljenih, zahvaljujem, zatvaram raspravu. Ko je za da se zakon razmatra po članu 99. Poslovnika Doma naroda? Možete glasati. 1 nije glasao, 12 za. Konstatujem da je jednoglasno usvojen Zahtjev da se zakon razmatra po skraćenom postupku. Prelazimo na tačku 11. Ad.11. Zahtjev Svjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o pomilovanju po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda Vodi se rasprava da li će se zakon razmatrati po skraćenom postupku. Predstavnički dom je usvojio Zahtjev Savjeta ministara da se skrate rokovi za razmatranje zakona na njihovoj 41.sjednici održanoj 14. jula 2004.godine. Ko se javlja za riječ? Niko, zatvaram raspravu. Ko je za da se zakon razmatra po članu 99. Poslovnika Doma naroda? 11 Otvaram glasanje. 13 za, niko uzdražn, niko protiv. Konstatujem da je jednoglasno usvojen Zahtjev da se zakon razmatra po skraćenom postupku. Prelazimo na 12.tačku dnevnog reda, Ad.12. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o nadzoru nad tržištem BiH, po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnik Doma naroda Vodi se rasprava, da li će se zakon razmatrati po skraćenom postupku. Predstavnički dom je usvojio Zahtjev Savjeta ministara da se krate rokovi za razmatranje zakona na 41.sjednici održanoj 14. jula 2004.godine. Zatvararm raspravu pošto nije bilo prijavljenih za riječ, izvinjavam se za ovu kratku tehničku konsultaciju, koju sam imao. Ko je za da se zakon razmatra po članu 99. Poslovnika Doma naroda? Otvaram glasanje. 13 za, niko protiv, niko uzdržan. Zahtjev da se zakon razmatra po skraćenom postupku je usvojen. Prelazimo na sledeću tačku dnevnog reda trinaestu, Ad.13. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o nadzoru i kontroli prelaska državne granice po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda Vodi se rasprava, da li će se zakon razmatrati po skraćenom postupku. Predstavnički dom je usvojio Zahtjev Savjeta ministara da se skrate rokovi za razmatranje zakona na 42.sjednici održanoj 27.jula 2004.godine. Otvaram raspravu. Niko se nije javio za riječ. Zatvaram raspravu. Ko je za, da se zakon razmatra po članu 99. Poslovnika Doma naroda? Otvaram glasanje. 13 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem, da je Zahtjev da se zakon razmatra po skraćenom postupku usvojen. Četrnaesta tačka dnevnog reda, Ad.14. Zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o Državnoj graničnoj službi po hitnom postupku u skladu sa članom 99. Poslovnika Doma naroda Vodi se rasprava da li će se zakon razmatrati po skraćenom postupku. Predstavnički dom je usvojio Zahtjev Savjeta ministara da se skrate rokovi za razmatranje zakona na 42.sjednici održanoj 27.jula 2004.godine. 12 Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Ko je za, da se zakon razmatra po članu 99. Poslovnika Doma naroda? Otvram glasanje. 13 za, niko protiv, niko uzdržan. Konstatujem, da je Zahtjev da se zakon razmatra po skraenom postupku usvojen. Petnaesta tačka dnevnog reda, Ad.15. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH, prvo čitanje, predlagač Predstavnički dom Ovo je prvo čitanje zakona a član 90., dobili ste zakon kao i izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprava o neophodnosti i načelima na kojima je zakon utemeljen. Predstavnički dom je usvojio zakon u prvom i drugom čitanju na 38. sjednici. Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Želim vas potsjetiti da imamo ovde prisutnog gospodina Gligorića u ime predlagača. Pošto nema prijavljenih, zatvaram raspravu. Ko je za da se vodi rasprava u prvom čitanju o članovima, ko je za to da se vodi rasprava? Otvaram glasanje. 13 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je zakonu prvom čitanju usvojen. Predlažem da obavimo raspravu i u drugom čitanju. Dobili ste izvještaj komisije. U drugom čitanju vodi se rasprava o amandmanima i glasa se o zakonu. Ne vidim prijavljenih. Pardon, gospodin Filipović izvolite.
Hvala lijepo za riječ. Ja osjećam potrebu reći par riječi samo, vezano nakon što je Ustavno-pravna komisija dostavila svoje izvješće. Amandmana je bilo na Ustavno-pravnoj komisiji. Amandmane su, dakle uložio je naš Kolegij Doma naroda. Komisija se nije izjašnjavala u amandmanima jer su nakon duže rasprave ovlašteni prisutni predlagatelj, uvaženi kolega Pamuk je povukao amandmane Kolegija na našu sugestiju, s tim da ti amandmani mogu odmah na narednom zasjedanju ići po članku 100. Poslovnika Doma naroda kao zakon o izmjenama i dopunama zakona kojeg ćemo imati, a to sve iz razloga što je Zastupnički dom obavio raspravu i u prvom i u drugom čitanju i dakle, mi sad ako prihvatimo bez amandmana imaćemo danas praktično ovaj zakon o izmjenama i dopunama zakona iz razloga koji će vjerojatno i uvaženi kolega zastupnik, Gligorić reći ovdje u ime predlagatelja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se kolegi Filipoviću. Evo gospodin Gligorić je u ime predlagača će nam se obratiti, izvolite gospodine Gligoriću. 13
Gospodine predsjedavajući, predsjedništvo, uvaženi delegati, poštovani gosti, već je gospodin predsjedavajući dovoljno rekao i predlagač je ustvari želio da izmjenama i dopunama zakona ustvari harmonizuje Pravni sistem BiH, a to opet znači da je trebalo uskladiti sa Zakonom o državnoj službi, Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa i kad govorimo znači o principima, onda je to trebalo riješiti kad su upitanju sekretari oba doma i sekretar Zajedničke službe, kao i naravno pomoćnici ministara. S obzirom da je to bila intervencija član 4., kod sekretara Doma i sekretara Zajedničke službe, trebalo je to uskladiti sa izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa, zato što ta lica Zakon o sukobu interesa tretira kao izborne zvaničnike a ne kao državne službenike. Na ovaj način, predlagač a u tom slučaju i moja malenkost, jer smo se tako dogovorili na Ustavno-pravnoj komisiji Predstavničkog doma, kada smo govorili o paketu imena SIPE da to odvojimo a da onda idemo odvojeno i onda smo pokrenuli ovo pitanje i na taj način smo znači uskladili a poštovali i inicijativu Kolegija Predstavničkog doma koji se u tom smislu izjasnio da bi to trebalo uskladiti sa izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa. Naravno, i pitanje je bilo, naknade za odvojen život. Mi imamo jednu novu sada situaciju, a to je kad govorimo o recimo Agenciji za direktno oporezivanje i kad govorimo o Komisiji za koncesije, da već imamo institucije po Zakonu o intelektualnom recimo radu u Mostaru, zatim imamo Agenciju indirektnog oporezivanja u Banja Luci, imamo mnogo toga u Sarajevu. Da bi na ovaj način omogućeno da kvalitetni kadrovi mogu da vrše tu svoju dužnost, a ne da daju polovinu praktično plate za smještaj, i na taj način bi se omogućilo tim ljudima da to urade. I naravno, pomoćnicima isto tako ministara se uključuje. Ovde se ustvari govori, ne uvodi se novo pravo, nego ustvari govori se o isteku jednog roka a gdje su oni imali na to pravo. Tako da smo na taj način otklonili ovu dilemu i produžili taj rok. I naravno, mislim da je otklanjanje jedne nepravde prema državnim slubenicima, radnicima koji imaju višu školsku spremu, koji su jer je zakonodavac znači dao takvu normu, koja se odnosila samo na dvije godine, a to opet znači da je to isteklo i da ta norma nije bila objektivno realna znate. I pod uslovom da te godine neko i upiše, da to ispoštuje što su mnogi učinili, objektivno niste mogli završiti to, tek završavate treće godine i na ovaj način produžetkom još na dvije godine, mi smo otklonili jednu takvu nepravdu prema našim radnicima i od prilike, to je bila suština izmjena i dopuna ovog zakona. I naravno ova harmonizacija o kojoj sam govorio u početku. Hvala vam.
Zahvaljujem se uvaženom kolegi Gligoriću što je ispred predlagača dao određena pojašnjenja. Ne vidim ovde prijavljenih za raspravau. Zaključujem raspravu. I možemo lgasati, dakle sada o zakonu. Otvaram glasanje. 13 za, 1 uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je zakon usvojen u istovjetnom tekstu kao i na Predstavničkom domu. 14 Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda a to je, Ad.16. Prijedlog zakona o upotrebi i zaštiti naziva Bosna i Hercegovina, prvo čitanje, predlagač Predstavnički dom, Ovo je prvo čitanje zakona, član 90. Dobili ste zako kao i izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprava o neophodnosti i načelima na kojima je zakon utemeljen. Predstavnički dom je usvojio zakon u prvom i u drugom čitanju na 38.sjednici. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Ko je za da se vodi rasprava o članovima? Otvaram glasanje. Hvala kolega Čengiću. 14 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem, da je zakon u prvom čitanju usvojen. Predlažem da obavimo raspravu i u drugom čitanju. Dobili ste izvještaj komisije. U drugom čitanju vodi se rasprava o amandmanima i glasa se o zakonu. Amandmana nije bilo, evo kao što uvaženi predsjednik komisije kaže. Otvaram raspravu dakle, hoće li neko govoriti? Ne vidim prijavljenih. Zaključujem raspravu. Glasamo o zakonu. Ko je za usvajanje zakona? Otvaram glasanje. 14 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je zakon usvojen u istovjetnom tekstu kao i u Predstavničkom domu. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda, Ad.17. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača u BiH, prvo čitanje Dakle, ovo je prvo čitanje zakona po članu 90. dobili ste zakon kao i izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprava o neophodnosti i načelima na kojima je zakon utemeljen. Predstavnički dom je usvojio Zakon o zaštiti potrošača u oba čitanja u predloženom tekstu na njihovoj 41. sjednici, održanoj 14. jula 2004.godine. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvara raspravu. Ko je za, da se vodi rasprava o članovima? Otvaram glasanje. 14 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je zakon u prvom čitanju usvojen. Predlažem da obavimo raspravu i u drugom čitanju. Dobili ste izvještaj komisije. Dakle, u ovom čitanju vodi se rasprava o amandmanima i glasa se o zakonu. Amandmana nije bilo. Da li se neko javlja za riječ? Niko se nije javio. Zatvaram raspravu. Glasamo o zakonu, ko je za usvajanje zakona? Otvaram glasanje. 14 za, niko uzdržan, niko protiv. 15 Konstatujem da je zakon usvojen u predloženom tekstu kao i na Predstavničkom domu. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda to je, Ad.18. Prijedlog zakona o javnim nabavkama Bosne i Hercegovine, prvo čitanje Dakle, ovo je prvo čitanje zakona po članu 90. Dobili ste zakon kao i izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprva o neophodnosti i načelima na kojima je zakon utemeljen. Predstavnički dom je usvoji zakon u oba čitanja sa 6 amandmana na 42.sjednici, održanoj 27.jula 2004.godine. Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Niko, zatvaram raspravu. Ko je za da se vodi rasprava o članovima? Otvaram glasanje. 13 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je zakon u prvom čitanju usvojen. Predlažem da obavimo raspravu i u drugom čitanju. Dobili ste izvještaj komisije. U drugom čitanju vodi se rasprava o amandmanima i glasa se o zakonu. Amandmana nije bilo. Javlja li se neko za riječ? Imate riječ kolega Čengiću.
Gospodine predsjedavajući, uvažene kolege, predstavnici Vijeća ministara, prvo da se izvinem zbog zakašnjenja iz ličnih razloga, čini mi se opravdanih. I drugo, moram priznati da mi nije jasno zašto nemamo amandmane ako imamo amandmane na onom Domu. Možemo li dobiti obrazloženje od nadležne komisije, jesmo li mogli uraditi nešto pa da vidimo, ako su ti amandmaniotuda prihvatljivi da razgovaramo o tome da možda usvojimo u istom tekstu. Ovako sad izgleda kasno već. Doći ćemo u situaciju da ćemo vjerovatno usvojiti zakon u različitom tekstu, a ja ne znam uopće ko je bila nadležna komisija ovde i onda nemamo nikakvu presdstavu jesu li ti amandmani možda ipak bili za nas prihvatljivi, ovi što su proštli u Predstavničkom domu.
Nadležna komisija je, evo pokušaću odgovoriti, Administrativno finansijska u tom momentu je predsjedavao je prvi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Brka. Nije bilo amandmana i evo to je ovaj, fakat onaj koji mi imamo u ovom trenutku i mislim ima načina da ovo, vi znate samo da uskladimo i da popravimo. Dajem riječ gospodinu Brki.
Mislilim ...amandmana i usvojen je tako u predloženom tekstu. 16
Dajem riječ gospodinu Velimiru Jukiću, kolegi mom.
Evo ja bih, ja sam bio isto tako sam član ove komisije i bio sam na sjejdnici kada smo razgovarali o ovom zakonu, i reći ću vam kakva je bila atmosfera i rasprava na komisiji o ovom zakonu. Rasprava je bila ali nije bilo amandmana. I većina onih ili svi koji su se javili za riječ, i komentirali ovaj zakon, bili su a među njima i ja, zadovoljni sa ovim zakonom, kako sa rješenjem u zakonu isto tako i sa zakonom kao cjelinom, njegovom strukturom i jasnoćom, preciznošću itd. I komisija je tada pohvalila predlagatelja da je uradio jedan kvalitetan zakon sa dobrim rješenjima a isto tako zakon koji je vrlo jasan, precizan, evo i iz tog razloga amandmana jednostavno nije bilo jer ih nije bilo.
Samo malo, gospodo, molim vas za pažnju. Imamo jasnu proceduru, sve se ovo može poravnati bez ikakvih problema. Ne vidim zaista razloga da se sad iscrpljujemo. Mi, a i ja sam bio na toj komisiji. Mi smo smatrali sve ovo što je rekao kolega Jukić i to je bilo i moje mišljenje. Dakle, da je taj zakon kompletan, po našem mišljenju, oni nisu mislili evo, formiraćemo komisiju je li, da ga usaglasimo hitno i gotovo. Dakle, pošto nema više prijavljenih ja otvaram glasanje o zakonu. 14 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je zakon usvojen. Budući da je zakon u dva doma naše Parlamentarne skupštine usvojen u različitim tekstovima, trebamo imenovati članove za Zajedničku komisiju za usaglašavanje teksta. Ja tražim od šefova klubova prijedlog za članove komisije. Ja znam da Srpski klub već ima spremnog, izvolite,
Klub Srpskih delegata predlaže gospodina Nadeta Radovića za Komisiju za usuglašavanje teksta zakona.
Zahvaljujem kolegi Šiljegoviću. Gospodin Ante Spajić.
Iz Kluba Hrvata gospodina Velimira Jukića.
Zahvaljujem. Isprerd Kluba Bošnjaka gospodin Genjac,
Gospodin Brka. 17
Gospodin Brka, da. Zahvaljujem. Dakle, otvaram glasanje. Ko je za to da za članove Zajednički komisije, ispred Doma naroda imenujemo gospodina Radovića, gospodina Jukića, gospodina Brku? Otvram glasanje. 13 za, 1 protiv. Konstatujem da je usvojen sastav ove komisije ovako kako smo pročitali. Prelazimo na 19.tačku dnevnog reda, a to je Ad.19. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o administrativnim taksama Dakle, ovo je prvo čitanje zakona po članu 90. Dobili ste zakon kao izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprava o neophodnosti i načelima na kojima je zakon utemeljen. Predstavnički dom je usvojio zakon u oba čitanja na 42.sjednici, 27. jula 2004.godine u predloženom tekstu. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Ko je da se vodi rasprava o članovima? Otvaram glasanje. Ja bih ipak ponovio ovo glasanje pošto nas je samo devet glasalo. Dakle, ja vas molim evo ponoviću glasanje, devet nas je samo glasalo. Ko je za to, da usvojimo ovaj zakon u prvom čitanju? Otvaram glasanje. 12 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je Zakon o administrativnim taksama u prvom čitanju usvojen. Predlažem da obavimo raspravu i u drugom čitanju. Imate izvještaj komisije. Dakle, ovde se vodi rasprava o amandmanima i glasa se o zakonu. Amandmana nismo imali. Ko se javlja za rijač? Niko. Zahvaljujem. Zatvaram raspravu. Glasamo o zakonu. Otvoreno glasanje. 12 za, molim vas dakle, konstatujem da je zakon usvojen u predloženom tekstu kao i a Predstavničkom domu. 20. tačka dnevnog reda, Ad.20. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o privremenom odgađanju od izvršenja potraživanja na osnovu izvršnih odluka na teret Budžeta institucija BiH i međunarodnih obaveza, prvo čitanje Ovo je prvo čitanje zakona. Član 90. dobili ste zakon kao izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprava o neophodnosti i načelima na kojima je zakon utemeljen. Na 42.sjednici, 27.jula 2004.godine Predstavnički dom je usvojio zakon u oba čitanja sa jednim amandmanom koji glasi – u članu 1. iza riječi, 30. juna, zamjenjuje se riječima, 30. novembra. 18 Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Gospodin Nade Radović, izvolite.
Gospodo predsjedavajući, Komisija za finansije i administrativne poslove Doma naroda razmatrala je predloženi tekst Prijedloga zakona o privremenom odlaganju izvršenja potraživanja na temelju izvršnih odluka na teret Budžeta institucija BiH, i prihvatila jednoglasno prihvatila Prijedlog zakona i proslijedila ga u dalju parlamentarnu proceduru. Međutim moramo da konstatujemo da nam je ovde iz tehničkih da kažem razloga u našem predlogu piše 30.juni međutim, mi smo razmatrajući na komisiji prihvatili 30.11. ali formalno pravno nije bilo predloženog amandmana. Znači možemo to podvesti pod tehničku grešku.
Dajem riječ gospodinu Brki.
To je ovo što je rekao gospodin Nade Radović, to je tačno. Na komisiji je to tako bilo i ja mislim da to tako treba prihvatiti.
Dakle, u članu 1. umjesto riječi – 30.juna, treba da stoji – 30.novembra, odnosno 11. Da ali tehnički nije bilo izmjenjeno, ostalo je 30.juna. Gospodin Čengić, izvolite.
Ja nism bio na komisiji, ali mi smo koliko ja znam, jednom već ovdje na Domu raspravljali o tome i upravo je bila rasprava oko toga jer je to bila rasprava 29., mi smo 29.juna raspravljali a 30. je sutradan. Rekli smo da bi bilo besmisleno usvajati zakon koji važi do sutra, i tada smo se dogovorili upravo da to bude najmanje do 3o.juna, ja se tog detalja sječam tako dalje šta je bilo na komisiji ne znam, ali mislim ovo zaista treba usvojiti, tretirati kao tehničku grešku, inače besmisleno da usvajamo zakon koji više ne važi.
Izvolite kolega Brka, ja sam za to, da što prije izađemo iz ovoga.
Samo da bude jasno šta je bilo. Na komisiji gospodin Pamuk diskutovao je da je protiv toga, ali smo to usvojili, jer je gospođa ministrica bila na našem sastanku i ona je došla zbog toga da to obrazloži zašto je to potrebno. Mislim, nema nikakve, ovo je 100% greška u štampi, ništa drugo. 19
Zahvaljujem kolegi Brki. To je možda zato što se ova riječ na sva tri jezika kaže drugačije, novembar, 11. studeni. Ovaj, vidim da se kolega Limov javio, izvolite.
Hvala. Ja sam 29.06.diskutirao na ovu temu i tada sam shvatio da će zaista ovaj, dodatan angažman komisije biti u pravcu da se prolongira rok jer je besmisleno, uzmite koji je današnji datum, da donosimo zakon koji je li, nema nikakva smisla. Ja ga doživljavam zaista do 30.11. i molio bih da u tom smislu se jednostavno izjasnimo. Nema nikakve dileme. Možemo podvesti pod tehničku ili neku drugu grešku, ali u svakom slućaju trebamo prihvatiti to do 30.11. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Liovu na konstruktivnoj raspravi. Ne vidim više prijavljenih. Ko je za to, da se vodi rasprava o članovima? Otvaram glasanje. 12 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je zakon usvojen u prvom čitanju. Predlažem da obavimo raspravu i u drugom čitanju. Dobili ste izvještaj komisije. U drugom čitanju vodi se rasprava o amandmanima i glasa o zakonu. Amandmana nije bilo. Otvaram raspravu. Zatvaram raspravu, nije bilo prijavljenih. Dakle, glasaćemo o zakonu. Otvaram glasanje, sad. 13 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je zakon usvojen u identičnom tekstu, kao i u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. Prelazimo na 21.tačku dnevnog reda a to je, Ad.21. Prijedlog zakona o Javnom radio televizijskom sistemu Bosne i Hercegovine Ovaj zakon imamo u prvom čitanju, po članu 90. dobili ste zakon kao izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprava o neophodnosti i načelima na kojima je zakon utemeljen. Predstavnički dom je usvojio zakon u prvom čitanju na 42.sjednici 27. jula 2004.godine. Otvram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Je li se vi javljate? Pardon, izvinjavam se kolega Filipović, ja se izvinjavam. Imate riječ predsjedniće. Nadležna komisija, Zakon o Javnom radio televizijskom sistemu BiH, gospodin Čengić, izvolite. 20
Gospodine predsjedavajući, uvažene kolege, Komisija za vanjsku trgovinsku politiku, na 22.sjddnici, 27., pa onda 28. razmatrala je ovaj zakon. 27. smo imali ovaj zakon na dnevnom redu, međutim kako nije bilo predstavnika predlagača, odložena je rasprava za 28. i jučer smo uz prisustvo svih predlagača amandmana imali raspravu i o načelima i o amandmanima. Bilo je čini mi se 35 amandmana, od čega je 28 usvojeno, odnosno usvojen je veći broj, ali se na kraju neki su se odnosili na isti član, pa je izašlo na kraju 28. Dakle, vođena je jedna vrlo opširna rasprava. I ako dopustite vrlo kratko, ja bih govorio u ovom dijelu samo o načelima i principima. Dakle, radi se o tome da je prošle godine formirana komisija na nivou Vijeća ministara koja je dobila zadatak da uđe u reforme u području Javnog RTV servisa na način da tako kažem, da nivo emitiranja i sadržaja programa na BHTV podigne i s druge strane da dođemo u poziciju da sva tri emitera, dakle BHTV i Javni radio servis Federacije i RS, dođu u poziciju da imaju određene, jednake standarde i kriterije oko funkcioniranja i istovremeno da se uspostavi korporacija koja će niz poslova i aktivnosti raditi na način da bude usluga ili servis za sva tri servisa. Kad je upitanju rasprava, mi smo imali jako puno amandmana ali smo imali isto tako i stavove eksperata Vijeća Evrope koji su učestvovali u pripremi i radu ovoga zakona i u posebnoj raspravi koja je povodom ova dva zakona vođena, jednoj vrsti javne rasprave, stavili su određeni broj primjedbi kao i jedan broj uvaženih kolega. Što se tiće samoga zakona, on je ocjenjen na samoj komisiji kao dobra osnova, prihvatljiva osnova za izradu konačne verzije zakona, a takva ocjena je dobivena u pisanoj formi i od Evropske komisije koja je također stavila svoje, odnosno Vijeće Evrope koja je stavila svoje primjedbe, tako da je ocjenjeno da uz amandmane o kojima se može razgovarati, ovaj zakon prvo modernizira postojeći način funkcioniranja. Drugo, dovodi javne RTV servise i emitere u poziciju da zadovolje evropske standarde, dakle standarde evropskih kriterija, koji su vrlo precizni i propisani i istovremeno da zadovoljava standarde tzv. Televizije bez granica i druge standarde dakle, jedne vrste evropskog dakle, emitiranja preko granica. Standarde za emitiranje TV programa preko granica. Sve u svemu, radi se o tome da je ovaj zakon dobio pozitivnu ocjenu, sa stavom da neophodno je intervenirati amandmanima. Također, je komisija obaviještena da je Predstavnički dom, odnosno Komisija za transport i komunikacije Predstavničkog doma razmatrala ovaj zakon ranije, i da je usvojila značajan broj amandmana, mislim preko 20 za koje su predstavnici Vijeća ministara kazali da su uglavnom svi ti amandmani bili prihvatljivi za Vijeće ministara. Iz tog razloga, je zauzet stav da se jučer raspravlja nakon osnovanih principa za koje je rečeno da postoje, zauzet je stav da se po tome rasprvlja i o amandmanima. Moj je stav, da bi danas trebali raspravljati o načelima i principima, ali da nebi danas trebalo raspravljati o amandmanima, s obzirom da se radi o velikom broju amandmana koji su usvojeni na komisiji, koji su nadam se do sada podijeljeni kolegama. Očekujem da će neki od amandmana koji su jučer bili predloženi na komisiji, a nisu prihvaćeni biti obnovljeni, tako da držim da bi bilo dobro da se danas dogovorimo da raspravljamo o načelima i principima kako ovog zakona tako i narednog zakona, a da istovremeno se dogovorimo da danas nećemo razgovarati o amandmanima. Dakle, da ne 21 idemo na drugo čitanje jer će sasvim sigurno biti potrebno ovaj, kolegama da imaju priliku da vide šta je od amandmana prihvaćeno a onda i onim koji nisu zadovoljni tim da ponove eventualno svoje amandmane. I konačno, treće, sasvim je sigurno da će biti potrebno još dodatnoga napora oko usaglašavanja ovog zakona. Kažem većina amandmana je prihvaćena i koliko sam ja razumio jučerašnju sjednicu, kad je upitanju, kad su upitanju principi i načela ovog zakona, ne govorim o zakonu koji je pod narednom tačkom dnevnog reda, on je prihvaćen mislim jedinstveno, što znači da su predstavnici, dakle sve moje kolege predstavnici sva tri naroda koji su bili prisutni u komisiji smatrali da ovaj zakon jeste dobra osnova da se dalje razmatra. Možda bi bilo korisno da s obzirom da je prisustvo gospodina Dokića, ministra za transport, komunikacije u Vijeću ministara možda da čujemo još i njegov eventualno kratak komentar. Naravno, u ovom uvodnom dijelu, možda bi mogli dugo razgovarati o tome je li moglo ovako, je li moglo onako, ono što mogu reći kao ipak nepodijeljeno mišljenje komisije, bez obzira na mogučnosti, bez obzira na varijante od kojih se počelo, dakle bez obzira na različite možda pozicije, i različito stanje koje je trenutno u BiH, kad je ovo pitanje na dnevnom redu, ipak smo se na komisiji usaglasili da su osnovi i principi na kojima je urađen ovaj zakon prihvatljivi za sve, s jedne strane i s druge strane, da zadovoljavaju dakle, osnove i standarde. Vjerovtno će biti rasprave poslije, o određenim rješenjima na koja je djelovano amandmanima. Dakle, zadovoljavaju i osnovne principe i standarde EU a pošto je ovo onaj zakon iz Studije izvodljivosti, dakle iz onog paketa 40 i ovaj i naredni, oni su svakako važni i kažem eventualno možda da čujemo i uvodno izlaganje gospodina ministra koji je bio uključen, bio je na čelu ove radne grupe, a jučer je bio izuzetno aktivan ovaj, na samoj komisiji. Hvala.
Zahvaljujem predsjedavajućem komisije, gospodinu Čengiću. Prije nego što dam riječ slijedećem govorniku želim da kažem da je danas i predviđeno dakle, razmatranje samo u prvom čitanju. Vi znate za princip koji smo mi ustanovili na početku rada ovog saziva Doma naroda, da nećemo ići prije Predstavničkog doma, s obzirom na činjenicu da su oni razmatrali ovaj zakon također u prvom čitanju, ja dakle i mi ćemo je razmatrati samo u prvom čitanju. Pozdravljam ministra Dokića koji nam se priključio ovde i koji se nalazi u funkciji prije predlagača. Svakako dajem riječ gospodinu Filipoviću koji je uredno prijavljen. Izvolite.
Hvala lijepa za riječ. Dakle imam nešto malo samo drugačije mišljenje u odnosu na sve ovo što je rekao uvaženi kolega Čengić, u odnosu na Zakon o Javnom sustavu. Budući je Zakon o Javnom servisu, zakon kao i entitetskih zakona o javnim servisima entiteta, nužno usuglasiti dakle sa ovim Zakonom o sustavu, ja mislim da je to jedan paket neodvojiv i ja bih molio da mi vodimo objedinjenu raspravu i o jednom i o drugom zakonu, da čujemo stajalište dakle mjerodavne komisije o načelima i ovog drugog zakona, da čujemo tada ovaj, ovlaštenog predlgatelja, uvaženog gospodina ministra Dokića i da onda otvorimo raspravu o načelima. Hvala lijepa. 22
Evo, ja sam se malo konsultovao sa članovima Kolegijuma, mislimo da je prihvatljiv ovaj prijedlog gospodina Filipovića. Gospodine Čengiću jeste se vi javili? Pardon, ima kolega Genjac prije vas.
..intervencije, diskutiraču poslije nakon komisije i predlagača.
Gospodin Čengić
Naravno, ova ideja meni nije nova. Mi smo o tome razgovarali i jučer na komisiji. Tačno je da ova dva zakona čine cjelinu i zapravo jedan se bez drugog ne može primjeniti. Isto tako je tačno da zakoni koliko god jesu vezani jedan za drugi, raspravljaju se jedan po jedan i ja sam bio vrlo precizan. Dakle, bez imalo grešaka, ima licioznosti rekao sam, i u to sam siguran. Dakle, osnov i načela za ovaj zakon su jednoglasno prihvaćeni, za ovaj zakon. Za naredni zakon nisu. Razumijem za potrebu razgovaranja o cjelini, međutim mislim da ćemo imati različite tonove u raspravi i ovom i narednom zakonu i moj prijedlog i sugestija je i dalje da ipak rasparavljamo prvo o ovom pa o narednom zakonu a o raspravi o narednom zakonu, možemo se eventualno pozivati na ovo, jer u ovom zakonu nije bilo razlika u principima. Bilo je amandmana ali nije bilo razlika u principima. U onom narednom zakonu je bilo razlika u prinicpima koje su se pokazale i kod glasanja ne samo o amandmanima nego koje su se pokazale i kod zakona, glasanja o zakonu u cjelini nakon što su amandmani prihvaćeni, odnosno odbijeni. Dakle, iz tog razloga uvažavajući zaista činjenicu da zakoni jesu izuzetno povezani i da se ne može jedan primjenjivati bez drugoga, moja sugestija je s razlogom jer mogu predvidjeti određene argumente i diskusije, dakle s razlogom da probamo razgovarati o načelima i principima ovog zakona prvo, a onda posebno o onom narednom zakonu, koja je naredna tačka dnevnog reda. Pa onaj ko bude mislio da treba povezivati, onaj naredni zakon sa ovim, može se naravno vraćati ali ne mislim da bi bilo dobro da sada miješamo pojmove i da eventualne razlike u odnosu prama jednom i drugom zakonu prenosimo na oba zakona jednako. Hvala.
Hvala Čengiću. Evo ja meni ne preostaje ništa drugo, nego da se držim dnevnog reda dakle na ovoj 21.tačci smo Prijedlog zakona o Javnom radio televizijskom sistemu BiH. Imamo ga dakle u prvom čitanju i želi li još neko diskutovati od delegata, prije nego što damo riječ gospodinu ministru? Evo gospodin Genjac, izvolite.
Poštovane kolege, poštovani gosti, mi danas razgovaramo o izuzetno značajnom reformskom zakonu i prije ovog rezultata koji je pred nama, nesumnjivo je protekao jedan veliki period intenzivnog rada jedne grupe ljudi koji su nastojali riješiti jednu oblast koja već dugo opterečuje javnost u BiH. poznato je da je područje javnih RTV servisa i javnog emitiranja izuzetno osjetljivo i izuzetno značajno. Poznato je da je ono u BiH bilo 23 predmetom raznoraznog eksperimentisanja i određenog broja stranih predstavnika. Vjerovatno ćemo rezultate tog eksperimentiranja moći ocjenjivati nakon nekoliko godina i procjenjujem, usuđujem se procijeniti da rezultati tog angažmana nisu uvijek bili najsretniji. Iz tih razloga, a i iz ostalih razloga jako je značajno da što prije Parlamentarna skupština BiH uredi ovu oblast na način da to osigurava najviše standarde relevantnih evropskih dokumenata u ovoj oblasti, konvencija, sporazuma, deklaracija itd. Grupa koja je pripremala prijedlog zakona, radila je rekao bih u ne baš potpuno relaksiranoj atmosferi. Bilo je tu i opterečenja iz ranijih iskustava, bilo je tu zahtjeva i određenih lobija, bilo je tu nastojanja da se zadrže postojeći odnosi, ja sve to govorim posmatrajući tekst prijedloga koji smo dobili, jer sva ta nastojanja na neki način su se rezultirala u Prijedlogu zakona o Javnom RTV sistemu BiH. Naravno, objektivno govoreći, ova grupa koja je pripremila ovaj zakona na kraju Vijeća ministara je ipak napravilo značajan korak naprijed i pred nama je rezultat koji ipak treba respektirati. Uvaženi su najveći broj evropskih standarda, konvencija uvaženi su čak i principi iz Evropske konvencije o prekograničnoj televiziji koju smo mi prije par dana donijeli odluku da se ratificira, pa je tako osnovni principi programskih načela, reklama, odnosa i td. su uglavnom ispoštovani u skladu sa evropskim navedenim standardima. Kažem dakle da je ovo krupan korak napravljen korak, međutim i naravno treba to cijeniti, međutim ja ne mogu da ne problematiziram ptianje da li je to dovoljan korak. Naime, tačka 16.b) o izvodljivosti pregovaranja između BiH i EU o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju, glasi kratko i jasno. Ja je moram pročitati – preduzeti korake na osiguranju dugoročne održivosti finansijski i uređivački nezavisnog, jedinstvenog RTV sistema BiH čije će sastavne RTV kuće dijeliti zajedničku emisionu i prenosnu infrastrukturu. Dakle akcentirana su dva pitanja. Finansijski, uređivački i nezavisni jedinstveni RTV sistem BiH, i druga stvar, koja je akcentirana, sastavne RTV kuće tog sistema treba da dijele zajedničku emisionu i prenosnu infrastrukturu. Ovo je pred nama uslov. Na osnovu ispunjenja ovog uslova ili ne ispunjenja, ocjenjivaće se izvodljivost pregovaranja o stabilizaciju i pridruživanju. Ukoliko se uzme pažljivo, naravno uvažavajući sav ovaj ambijent u kojima je grupa radila zakon, ukoliko se pažljivo iščita sadržaj zakona, ja mislim da predloženi tekst ne ispunjava ovaj uslov, i mislim da ćemo tu imati problema.Zašto? Ono što je trebalo da ispuni ovu ulogu i ovaj cilj jedinstvenog RTV sistema BiH itd. bio je taj četvrti subjekat, to je ta korporacija za koji ima osnova i u Ustavu i u nizu dokumenata da se formira, koji smo mi prihvatili kao obavezu formiranja, i ona se uspostavlja kao četvrti pravni subjekat. Međutim, zbog opterećenja o imovini koja postoji, imovina Federalne televizije prenešena na državnu televiziju, imovina RTRS-a koja je imovina Vlade RS-a koja se ne može prenostiti, za koju se ne zna da li se može, imovina koja je donošena, odnošena, kupovana i td. što bi vjerovatno trebalo dosta vremena potrošiti da se to sve razazna i da se to sve razuvidi o ćemu se radi, vjerovatno usljed tih opterećenja, dobili smokorporaciju koja kako se tretira u prijedlogu zakona, navode se neka ovlaštenja u pojednim članovima, toj korporaciji koja su potrebna da bi ona ostvarila ovaj jedinstveni sistem, međutim u istom zakonu na drugim mjestima, drugim članovima, ta ovlaštenja, te korporacije se relativiziraju, dovode do dvosmislenosti i u dosta slučajeva ovlaštenja korporacije dolaze u poziciju da se čak pita da li može vršiti i da li će ih moći izvesti. 24 Javni RTV servisi u BiH zbog konsenzusa koji prolazi kroz sistem, kroz cijeli koncept zakona, zbog konsenzualnog načina odlučivanja korporaciji odprilike znači da svaki javni servis u BiH ima pravo veta, mora se o svemu pitati svaki javni servis i to ustvari ne osigurava da imamo jedinstveni javni RTV sistem BiH nego se potencira da imamo tri jedinstvena radio TV servisa u BiH, sa nizom zabrinjavajućih mogućnosti kako će to sve funkcionirati, i da li će to moći funkcionirati. Nejasno je, nije do kraja dovoljno jasno, čvrsto, precizno osigurano i finansiranje korporacije, nije do kraja nedvosmisleno jasno precizno, bez mogućnosti ometanja, bez mogućnosti osporavanja utvrđen način funkcioniranja, odlučivanja i efikasnog rada korporacije i sve to dakle, ozbiljno dovodi upitanje koncept koji ukoliko se određene popravke ne izvrše, da li će on uopće biti koncept koji zadovoljava ovaj 16.b) uslov iz Studije izvodljivosti. Naravno, ovaj uslov 16.b) iz Studije izvodljivosti nije ovdje postavljen iz razloga nečije mašte, iz razloga nečijeg luksuza, on je ovdje postavljen vrlo jasno iz razloga racionalnosti, uobičajenih principa, ekonomskih mogućnosti BiH i stanja u kome se nalaze građani u BiH, tako da je izuzetno značajno ispunjavnaje ovog uslova i ja, dakle, nažalost, izražavam zabrinutost da ovakav prijedlog zakona, ukoliko se principi postojanja rada, finansiranja, funkcionisanja jedinstvenog RTV sistema, pri tome mislećina korporaciju, koja ga identificira i koja ga omogućava, ako se to ne riješi, mislim da neće ovaj prijedlog zakona biti ocijenjen na način da ispunjava uslove. Ja sam osjetio potrebu da ovo u osnovnim načelima, raspravljajući o zakonu u njegovim osnovnim načelima kažem, nadajući se i vjrujući da ćemo, kad budemo amandmane usvajali imati dovoljno elemenata, razmišljanja, da, možda malo ozbiljnije pogledamo ovaj uslov iz Studije izvodljivosti i možda da, možda, pokušamo i taj posljednji napor, kao i do sada ... zakona učiniti da se ovaj zakon u tom smislu poboljša. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Genjcu. Ko želi govoriti još od delegata? Ne vidim prijavljenih. Gospodin Jukić.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Evo, ja sam očekivao da će ministar resorni nešto reći, ali, evo ja ću i ako sam bio više zagovornik ideje što je iznio gospodin Filipović da govorimo i vodimo raspravu o principima i načelima skupa za oba ova zakona, međutim, možemo i odvojeno, ali, naravno, tada će biti ponavljanja. Ali, eto, šta je tu je. Gospdin Genjac je iznio ovdje nekakva svoja viđenja i zabrinjavajuća rješenja. Ja smatram da predlagatelj ovog zakona, odnosno radna skupina koja je radila, a kasnije predlagatelj je postalo Vijeće ministara, smatram da nisu napravili zakon, koji je logičan i koji je konzistentan i čija rješenja su jedno drugo nadopunjuje, dakle, u ovom zakonu. Tako da nije sasvim jasna pozicija i uloga pojedinih subjekata u ovom sustavu. Ja nisam siguran da će se omogućiti kvalitetno funicioniranje sustava na ovakav način riješenih međusobnih, po meni nejasnih odnosa i definicija. Međutim, ono što me najviše zabrinjava, jeste činjenica da najveći dio međunarodnih dokumenata, koji reguliraju ovu materiju, a u obrazloženju ovog zakona, 25 navedeno ih je 8 ili 9. Ja sam ih, naravno, proučio i utvrdio da najveći dio ovih preporuka, direktiva ili koje već ime imaju nije uključen i naš zakon, odnosno zakoni ne ispunjavaju zadate uvjete i ja se usudim reći, to je moja ocjena, da ovi zakoni nisu ni u maloj mjeri, a naročito ne u dovoljnoj mjeri usuglašeni i nemaju rješenja sukladna rješenjima u zemljama Evropske unije ili drugim razvijenim zemljama u svijetu. Naročito me brine ne poštivanje nekih odredbi ovih međunarodnih dokumenata. Kao npr. da se osigura kvalitetno i cjelovit sustav informiranja, a to podrazumijeva jednu kvalitetnu infrastrukturu, pokrivenost cijelog teritorija, jasano odnos između servisera, jasna njihova pozicija, a naročito u onom dijelu, ali to je u onom drugom zakonu, ipak, moram to istaknuti, pa ću o njemu malo više govoriti kad bude tema, ono što je definirano nije dovoljno i, naročito, oko programske šeme izrade programa, nije u duhu nionih minimalnih zahtjeva, koji se traže od, u ovim doklumentima, koje sam, evo neke od njih spomenuo. I, zato mene zabrinjava da mi ovdje dajemo ocjene ili neki daju ocjene, kako su to dobra rješenja. Naravno, da su i ovdje prisutni predstavnici međunaordne zajednice dali svoje mišljenje, što je i dobro o ovim rješenjima i ja ne znam iz njhovih mišljenja, neko ga čita ili komentara, neko ga čita na drugi način. Ja ih čitam na način da, po meni, ova rješenja nisu dobila prolaznu ocjenu. Naravno, da su i ovakva rješenja, ipak, korak naprijed u reformi ovog sustava. Ali, po meni, nedovoljno kvalitetan. Kad se preciznije čitaju komentari, onda se vidi da se ima primjedbe na sva rješenja. Vrlo interesantno, a na kraju se opet kaže, jer da je bilo, da se kao cjelina, ocijeni negativno bila bi takva ocjena. Nema je. Ja smatram da je ovo vrijeme, koje je potrošeno na izradu ovih prijedloga zakona, ipak, na jedan krivi način trošeno i rađeno, vrlo konkretno. Smatram da je u ovaj posao trebala biti uključena šira zainteresirana zajednica ili ljudi ili predstavnici. Tu, osim, ljudi iz ove branše i struke, svakako zainteresirana je i javnost. Jer, nema bitnijeg pitanja ili malo je bitnih pitanja osim pitanja ljudskih prava i sloboda, od jedno bitno pitanje,odnosno segment ovih prava jeste pitanje informiranja. Svi građani ove zemlje, bilo koje nacionalnosti, spola, vjere, društvenog položaja itd. su vrlo zainteresirani da budu dobro i kvalitetno informirani, jer od dobre i kvalitetne informacije zavisi puno toga u svakoj dražvi na svijetu. U BiH, naravno isto tako. Zato smatram da je kod izrade ovih zakonskih projekata, prijedloga, trebalo uključiti i druge zainteresirane, organizirane grupe, pa čak informirati u nekoj prikladnoj mjeri i načinu i zastupnike evo i ovog doma. Nažalost, iz one rasprave koja je vođena i na našoj nadležnoj komisiji, od prilike se već vidjelo i snimilo stanje, već je bila vođena rasprava dosta duga i vrlo interesantna i na Zastupničkom domu našeg parlamenta i vidjelo se koje su to osnovne stvari ili detalji, a ponekad ne samo detalji nego načela i principi u koji se nije postigao dogovor i konsenzus. Ja neću govoriti o detaljima, privest ću svoj govor kraju. Smatram da je trebalo i na drugi način raditi i da je rađeno drugačije, imali bi sigurno bolje i kvalitetnije rješenje. Isto tako, evo, postavljam sebi za pravo, bar ću se pokušati izboriti i da kod druge točke govorimo malo detaljnije, naročito oko servisa, njihove uloge i definirane pozicije, ali, evo, moja opća ocjena je da i oni najvažniji principi, dakle, kvalitetno dobrog informiranja i pretpostavke nisu stvorene ovakvim zakonskim projektom i rješenjem i smatram da je potrebno ovo doraditi, u smislu da se uvrsti više, ne možemo mi sve, ali više onih normi i zahtjeva koje su nam dali i međunarodna zajednica, odnosno koji su sadržani u dokumentima, na koje se mi pozivamo u obrazloženju datih rješenja u ovom zakonu. A, 26 ja ću ponoviti, velika većina njih nije nedosljedno, nego većina čak nikako nije uključena u ova rješenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Jukiću. Sada ću, naravno dati riječ, msilio sam da će još neko od delegata, pa da onda ministar može odgovoriti svima. Gospodine minitre, izvolite, imate riječ.
Gospodine predsjedavajući, gospodo delegati, Ja ću probati u što kraćim crtama da prokomentarišem, evo vi ste se odlučili da to bude ovaj prvi zakon i, ako je, zaista, bilo osnova i logike da se oba ova projekta tretiraju istovremeno, diskusije su išle ka tome. Diskusiju gospodina Jućića, ona se više odnosila na drugi dio nego na prvi. Kako drugačije protumačiti činjenicu, ako se zna da je HDZ podnio dva amandmana, jedan na ovaj prvi zakon, a drugi amandman na drugi, da je amandman na prvi zakon prihvaćen. Ja, zaista, onda ne vidim osnova zbog čega ovoliko osporavanje ovog prvog zakona. Što niste rekli šta je to vrlo konkretno. Dakle, imalo je osnova da se to razmara u paketu i ako se treba glasati pojedinačno. Ja moram da vam kažem da je radna grupa, koja je radila na ovome, koja je, sastavljena od, evo bila od tri ministra, koji su jedini političke ličnosti bile u toj radnoj grupi i bilo je još 12 članova radne grupe, to uopšte nije mala radna grupa, ostali su bili po funkcijama svojim. Predsjednici upravnih odbora javnih servisa, jedan Srbin, jedan Hrvat i jedan Bošnjak, direktor javnih servisa, jedan Bošnjak, jedan Hrvat, jedan Srbin, savjetnici trojice ministara, zatim, dva člana, dvije dame su bile, uglavnom, kao članovi i predstavnici OHR-a i jedan ili dva člana iz Regulativne agencije za komunikacije. Dakle, ta radna grupa je radila na zakonu i ja moram sa zadovoljstvom da konstatujem da smo mi došli do jednog nacrta zakona, koji je, proslijeđen Savjetu ministara, koji je, do duše poslije pretrpio dosta promjena u fazi dok nije usvojen na samoj sjednici Savjeta ministara, tako da ne stoje i one činjenice, da je zakon, na Savjet ministara došao kako je neko, kroz ovu raspravu dva-tri dana došao na jednu sjednicu, pa daj, evo na brzinu da vidimo šta ćemo. Najmanje mjesec i po dana je zakon bio u proceduri između sjednice Savjeta ministara između ponovnog vraćanja komisiji, između odbora za ekonomiju, koji je, na kraju kompletan sjedio i nakon jedne sedmočasovne rasprave došao do nacrta koji je usvojen na Savjetu ministara. Mi smo imali okvir u koga su morala stati rješenja koja su predviđena. Taj okvir je, normalno, kao i svaki drugi zakon ustav zemlje, drugo je postojeća zakonska regulativa, pri čemu ne mislim samo zakon iz ove oblasti, nego i drugi zakoni, ne možete praviti jedan zakon, a da on ne uvažava zakonsku regulativu drugih zakona, gdje se to oslanja. Dakle, kad to kažem na mislim na zakon o servisima koji sada imamo, naravno i taj. Treće su evropske, evropski standardi i preporuke i uslovi iz Studije izvodjivosti, koje je neko ovdje citirao. Četvrto, bio je jedan sporazum trojice premijera i visokog predstavnika u kome su još precizirane neke tačke. Dakle, to je bio okvir, koji smo mi morali popuniti i u okviru koga smo se kretali. 27 Budući da smo mi imali jedan zakon koji je nametnuo visoki predstavnik i odmah da kažem, ovo je prvi zakon, koji naše institucije usvajaju, Savjet ministara, pa onda, evo oba doma Parlamenta BiH. Svi dosadašnji zakoni iz ove oblasti su bili nametnuti zakoni. To bi dobro znate. Na te zakone postoji jedna analiza eksperata Savjeta Evrope iz maja 2002. godine, jedna poobimna analiza, koju smo mi dobro proučili. Prvo što smo uradili, dali smo ovim ekspertima da proanaliziraju sve primjedbe koje su izrečene na ovaj postojeći zakon i da se vidi šta se može ugraditi i ugradili smo skoro sve. Zahvaljujući baš takvom pristupu i izučavajući nove dokumente, koji su proistekli u okviru Komiteta ministara Evropske unije i Savjeta Evrope. Evo, mi smo napravili nacrt zakona. Za koga? Eksperti Savjeta Evrope, kažu sledeće. Troica eksperata su bila ovdje u Sarajevu i u Unisovoj zgradi smo imali cjelodnevni okrugli sto na temu zakona, cijeli dan smo analizirali i ja ću vam samo pročitati da ne bih interpretirao, kako ovdje kaže opći komentar a ima onda i pojedinosti. Dakle, citiram – eksperti su općenito pohvalili ovaj Nacrt i rekli da je generalno u skladu sa relevantnim evropskim standardima. Uvažavajući ovu ocjenu, eksperti su naglasili da je od ogromnog značaja osigurati neovisnost javnih radio televizijskih servisa, na ovo ću se vratiti, javnih radio televizijskih servisa, a ne sistema. Ne postoji u terminologiji jedinstvenost i nezavisnot sistema. Dakle, značaja osigurati neovisnost javnih radio televizijskih servisa i njiovu uredničku neovisnost, bez miješanja politike. U tom kontekstu procedura nominiranja članova odbora i procedura imenovanja generalnog direktora od strane članova odbora treba što bliže slijediti postojeće rješenje odredbe zakona. Dakle, tu uvijek postoji ono mogućnosti uticaja i oni kažu hajde, probajte se pridržavati ovoga i biće dobo kod izbora ovih struktura. U okviru evo ove Studije izvodljivosti jedno od pitanja koje je doktor Genjac pominjao, jeste evo vjerovatno nesretno napravljen prevod, gdje se kaže jedinstvenog RTV sistema, uređivački nezavisnost. Ne postoji sistem uređivački nezavistan, sistem ne bavi se uređivanjem programa. Servisi se bave s tim. U sistemu je jedna korporacija koja je tehničkog karaktera. Mi smo da ne bi dovodili bilo šta upitanje, član 4. u kome je definisana samostalnost javnih servisa, upotpunosti od slova do slova ne od riječi do riječi, od slova do slova prepisali iz preporuke Komiteta ministara, ta preporuka je 96/10 ili 10/96, kako god hoćete. Dakle, u potpunosti prema evropskim standardima. Ja vas molim nemojte ovdje govoriti o pokrivenosti signalom i govoriti o evropskim standardima. Apsolutno da tu postoje problemi, da evo ja znam u Banja Luci na 15 km od Banja Luke, postoje područja gde nema signala RTV RS, a ima npr. Hrvatske televizije i to tri. Ne pravim nikakav prigovor, to je naš problem, ali to pitanje se ne reguliše zakonom. Kako vi možete regulisati zakonom, pa evo, kažete ispunili smo svjetske standarde, evo imamo pokrivenost ovoliko ili onoliko. Normalno servisi moraju to da rade i oni će biti dovedeni u poziciju ako hoće da opstanu, da pokriju jer neće imati, neće moći naplaćivati taksu. Dakle, to će morati raditi. Dakle, kod ovih komentara, ja bih zaista molio da se vodi računa o onome šta treba zakon da obuhvati a šta je hajde tako da kažem posljedica nekog drugog stanja. Gledajte, sve se može problematizovati, pa se može i problematizovati šta će biti sa ovim četvrtim pravnim subjektom, kako će on funkcionisati, apsolutno. Niko ne može ovdje garantovati da će to biti na ovaj ili onaj način, ali zakon pruža mogućnost. Ja ne mogu da se saglasim sa doktorom Genjcom kad on kaže, sve je to ostavljeno na kako je rekao, čini mi se na pitanje čak davanje veta servisa, apsolutno ne, samo za tri tačke je rečeno da Odbor 28 sistema donosi odluku ovaj, konsenzusom, samo za tri i to kad je upitanju imovina. Kad je upitanju sad da ja bukvalno prevedem, na tehnički riječnik, kad je upitanju hoće li jedan servis dati neku svoju kameru korporaciji da ona s njom upravlja i da raspoređuje hoće li je danas dati ovom servisu a drugi put dugom. Samo ta su pitanja ovaj, i šta još? Imaju tri pitanja koja su, dakle rukovođenjem imovinom, tehničkim resursima i oglašavanjem, to se donosi putem konsenzusa. Sva druga pitanja a vidite, pogledajte tačku 6. koliko ih je. Odbor donosi odluku prostom većinom. Dakle, nema blokiranja. Ako se ove odredbe zakona koje se odnose i na korporaciju provedu ovako kako su, sa korporacijom ćemo dobiti značajno u pogledu efikasnosti sistema u cjelini, jer će pojefitiniti kadrovske resurse, jer će smanjiti ukupnu administraciju oko toga, pojeftiniti tehničke resurese, jer će pojedini infrastrukturni objekti pogotovo u ovom prenosnom dijelu, moći da budu zajednički, moće se zajednički koristiti jer će značajno pojeftiniti sistem održavanja specijalno prenosne infrastrukture. Dakle, samo ove funkcije, ako budu zadovoljene, korporacija će imati značajnu ulogu i daće značajni doprinos, a da ne kažem koliko još drugih stvari ima koje su ovdje definisane. Možda o ovom prvom dijelu evo toliko. Ako mi dozvolite, ja bih i na drugi dio samo kratko kao osvrt tako da vi možete na osnovu toga i da postavljate pitanja. Iz ovog, dobro uredu, nemam ništa protiv, ja sam ovdje da poštujem kućni red koji vi definišete. Hvala.
Dobro, ja se baš ne slažem sa ovakvim upozoravanjem ministra od strane gospodina Čengića, jer ne vidim razloga, nismo osporavali ni jednom, ali uredu evo uvažićemo, izvolite.
Ja se izvinjavam što sam ja reagirao ali htio sam da to uradite vi gospodine predsjedavajući, iz samo jednog razloga. Uvažene kolege su već predlagale da raspravljamo zajedno o ovome i usaglasili smo se ipak da podijelimo po tačkama. Ja dobro razumijem razloge kolega zašto su insistirali na tome. Razumijem i ministrovo poimanje da je tehnički jednostavnije da se on ne pojavljuje dva puta, ali ja sam uvjeren da će biti potrebno da se ministar pojavi još jedan put, a možda i više od jedan put o ovoj drugoj tačci. Dakle, ja se izvinjavam što sam ja reagirao ali očekivao sam da ćete to vi uraditi. Hvala.
Gospodin Genjac, vi ste se javili, izvolite.
Ja naravno imam potrebu da reagiram ne, iz potrebe ili iz nastojanja da se neka polemika vodi, međutim radi pojašnjenja komunikacije, moram ipak reagirati. Ja mislim da nije pogrešno preveden uslov 16.b) iz Fizibiliti studije, jer on figurira kao zvaničan prevod i cirkulira Parlamentarnom skupštinom i Vijećem ministara već 8 mjeseci u raznim... I ja mislim da se vrlo jasno mislilo i ono što se je kazalo i kazalo ono što se je mislilo, finansijski, uređivački, nezavisni, jedinstveni RTV sistem BiH. Naravno, RTV sistem kao i korporacija kao četvrti subjekt ne proizvodi program i naravno ne 29 uređuje program. Međutim, uređivačka nezavisnost svakog subjekta unutar sistema se osigurava uređivačkom nezavisnoću cijelog sistema i na to se je mislilo. Jer, ako je svaki subjekat u sistemu uređivački nezavistan, na drugi način, onda cijeli sistem nije uređivački nezavistan, a imamo situaciju da je ovdje, biće u sistemu svaki subjekat nezavistan, ali na drugi način, malo drugčije nezavistan. Jedan nezavistan od ovoga, zavistan itd. To naravno je i polemika u koju nema potrebe da ulazimo ali ne mogu se jednostavno da složim da je pogrešno preveden 16.b) uslov Fizibiliti studije. Dalje, jasno je, da se svako pitanje može problemizirati, slažem se potpuno kolega Belkiću, ali uloga zakona i propisa je da je što je moguće više regulišu stvari, da se nebi problematizirale. I uloga ovog Zakona o sistemu je trebala biti, da uredi funkcioniranje korporacije, da je ja ne mogu problematizirati na svakom momentu i bilo ko od nas je može problematizirati u svakom trenutku i u svakom rješenju i ona zaista, ja ne vidim kako će funkcionirati na ovaj način. A uloga zakona je da riješe, regulišu, uspostave i da se ne problematizira. Ja se slažem da je konsenzus uveden samo po pitanju oglašavanja, upravljanja imovinom i sredstvima. Međutim, to su tri stvari gdje korporacija odlučuje i tu je konsenzus i to su te stvari gdje svaki servis ima pravo veta. Ostala brojna ovlaštenja u tački 6. glase, koordinira, b) koordinira pravnu, koordinira, c) koordinira korištenje, d) sarađuje na tehničkom razvoju, e) osigurava zajedničku, c) izrađuje strategiju, d) omogućava, l) koordinira sa resursima, n) koordinira poslovne planove, omogućava, koordinira, omogućava, koordinira, sarađuje, to su ovlaštenja korporacije, gdje ne treba konsenzus. Ja ovaj, i dalje ostajem pri stanovištu da ukoliko se amandmanima ne pojasni, precizira, učini nedvosmislenom i funkcionalnom, uloga korporacije i jedinstvenog RTV sistema BiH, mi sa ovim zakonom nećemo ispuniti uslove iz Fizibiliti studije pod tačkom 16.b) koji je vrlo jasno naveden. Hvala.
Gospodine ministre, zbog stenograma bi bilo ipak dobro da izađete.
Dakle, kad se čitaju ove prve riječi u ovim ovlaštenjima, onda su se mogle pročitati i prodaje, izrađuje, vrši, nabavlja, pruža itd.
Dobro, zahvaljujem. Nemamo više prijavljenih za diskusiju. Ja predlažem dakle, mi ćemo se sada izjasniti o Prijedlogu zakona o Javnom RTV sistemu BiH u prvom čitanju. Dakle, ko je za to da se vodi rasprava o članovima? Otvaram glasanje. To je prvo čitanje, ponovićemo glasanje, samo je 7 glasalo. Ovo je definicija iz Poslovnika. Dakle, otvaram ponovo glasanje, pošto je glasalo samo 7 delegata. Možete glasati sad. 11 za, 2 protiv. Konstatujem, da je zakon u prvom čitanju usvojen. 30 Prelazimo na 22.tačku današnjeg dnevnog reda, to je Ad.22. Prijedlog zakona o Javnom radio televizijskom servisu BiH, Ovo je također prvo čitanje, po članu 90. dobili ste zakon, samo malo, ipak ćemo preći na tačku dnevnog reda. Dakle prelazimo na 22. tačku ovo je u prvom čitanju, dakle, Zakon o Javnom radio televizijskom servisu BiH, dobili ste zakona kao i Izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprava o neophodnosti i načelima na kojima je zakon utemeljen. Predstavnički dom je usvojio zakon u prvom čitanju na 42.sjednici, održanoj 27.jula 2004.godine. Otvaram raspravu. Molio bih izvjestioca, odnosno predsjednika komisije da, dajem mu riječ.
Gospodine predsjedavajući, uvažene kolege, na jučerašnjem nastavku 22.sjednice komisija je razmatrala i ovaj drugi zakon i dakle Zakon o Javnom radio televizijskom servisu, predlagač je Vijeće ministara. Na ovaj, kao i na onaj redovni zakon, odnosio se je jedan broj komentara i sugestija eksperata Vijeća Evrope. Imali smo značajan broj amandman od naših uvaženih kolega iz ovoga Doma, gospodina Genjca, gospodina Jukića, Spajića, mislim gospodina Radovića jedan i od gospodina Brke. Imali smo jednu vrlo dinamičnu raspravu, jednu raspravu koja je iznjela na vidjelo potpuno oprečne stavove oko samih principa i načela ovoga zakona, u kojoj je predstavnij Vijeća ministara, ministar Dokić prezentirao poziciju Vijeća ministara. On je naravno citirao i stavove iz pisma Vijeća Evrope koji su ocijenili i ovaj kao i prethodni zakon dobrim, i u skladu sa standardima, odnosno načelno u skladu sa standardima, dok je na drugoj strani kolge Jukić, a potom i kolega Spajić su ocijenili da ovaj zakon zapravo je direktno suprotan interesima hrvatskog naroda. Nakon jedne sasvim otvorene korektne rasprave, pristupilo se je glasanju o principima i načelima i mi smo dobili situaciju u kojoj je većina prihvatila principe i načela ali ja ovdje radi objektivnosti informiranja trebam kazati, da naše kolege iz Hrvatskog kluba poslanika, nisu bile za takvo rješenje, odnosno nisu glasali suprotno, dakle nisu smatrali da su principi i rješenja prihvatljivi. U drugom dijelu, rasprave o ovom zakonu, razgovarali smo o amandmanima, vodili jednu vrlo opširnu raspravu, imali smo značajan broj amandmana. U jednom broju amandmana smo se usaglasili i prihvatili ih i istovremeno smo ih usaglasili sa Predstavničkim domom ali u nekim, po mom mišljenju, vrlo značajnim amandmanima, dakle značajnim za zakon, jer bi temeljito i suštinski promijenili koncept zakona i istovremeno u nekim drugim dakle koji su također vrlo značajni amandmani, nisu prihvaćeni, odbijeni su tako da očekujem da će kolege koji su imali amandmane, te svoje amandmane ponoviti. Ja bih htio samo kazati jedno, dakle komisija je većinom za sada, prihvatila da je ovaj zakon, ovaj tekst zakona koji je predložen od Vijeća ministara, zadovoljava principe i načela. S drugim riječima da je osnova na kojoj se može raditi dalje. Vjerujem, da će oko ovoga zakona biti dosta razgovora i dosta diskusija i već sada sam spreman da kažem slijedeće. S obzirom da su ovi zakoni, dakle kada govori, pošto govorim o drugom, govorim o paketu, s obzirom da su ovi zakoni iz paketa 16 odnosno u vezi sa Studijom izvodljivosti, koji bi se svakako trebali donijeti do 30.09. ove godine, i s obzirom da 31 očekujem ovdje vrlo ozbiljnu raspravu danas, a poselije toga i u nastavku rasprave o ovim zakonima kad pređemo na drugo čitanje o amandmanima, mislim da će trebati puno strpljenja i ja bih zaista volio ako možemo ne samo pokazati dovoljno strpljenja nego i odlučnosti da nađemo rješenje prije 30.septembra. Ne bih volio, da doživim nešto što nije teško predvidjeti da dođemo u poziciju u kojoj ćemo blokirati donošenje ovih zakona i vjerovatno ga prolongirati za jako dugi rok poslije toga. Na karaju, želim kazati, da smatram dakle ne ulazeći ni u raspravu o ni o jednom detalju, ni o jednom amandmanu pojedinačno, smatram da je materija koju tretira ovaj zakon, i materija koju tretiraju neki od uloženih amandmana koji nisu prihvaćeni izuzetno važna, i držim da trebamo poći od dva principa. Prvi je, da je ravnorpavnost naroda i pravo naroda da budu jednako prezentirani i da imaju jednak prisutp javnim servisima, i da budu jednako prezentirani kako u pitanju dakle nacionalne kulture, kako u pitanju nacionalnog jezika, tako i drugih vrijednosti nacionalnih, neupitno pitanje. S druge strane, mislim da nije dobro da insistiramo samo i isključivo na jednom jedinom modelu i ako se taj naš model koji preferiramo ili predstavljamo, ili želimo viditi primjenjen, ne prihvati da onda odbacimo čitav koncept. Vjerujem, i uvjeren sam u to, da postoje rješenja koja su između ova dva predložena. Dakle, između Prijedloga zakona, koji je trenutno o kome trenutno razgovaramo, a koji je dalo Vijeće ministara, komisija prihvatila kao osnovu i prijedloga oređenih amandmana da postoji jedno srednje reješenje koje može biti zadovoljavajuće za sve. Koje će zaista doprinjeti jednoj stvarnoj reformi i ja se sada pridružujem tome da je potrebna reforma i nema nikakve dileme da u ovom tekstu zakona, ta reforma u cjelosti nije urađena ali nema nikakve dileme da ovaj tekst zakona ovakav kakav je ponuđen jeste korak više od onoga što imamo trenutno na terenu. Zato mislim, da o ovoj raspravi o načelima, prvo a poslije toga posebno o amandmanima trebamo uložiti dovoljno napora, koliko u ovoj sali možda i u nekim još dodatnim razgovorima, da nađemo rješenja koja su prihvatljiva, da napravimo tu reformu, da donesemo zakona i istovremeno da niko ne dobije dojam da je zbog toga što su ti zakoni donijeti i prihvaćeni, majoriziran. Na drugoj strani, ne mislim da bi putem isključivo jednog rješenja došli u poziciju da drugi budu zadovoljni. Iz tog razloga držim, da i to je mogu reći neka vrsta ne zaključenog zaključka sa ove sejdnice, držim da trebamo razgovarati o ovom zakonu, dok ne dobijemo rješenje, ne bih volio da idemo i u kom pravcu, da tražimo rješenja izvan ove sale. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Čengiću. Ko se javlja za riječ, dalje? Gospodin Filipović. Tražite pauzu je li? Dobro, evo dajem pauzu od sat vremena. [[PAUZA]] 32 ...evo sa ovom tačkom dnevnog reda, 22. Predlog zakona o Javnom radio televizijskom servisu BiH. U prvom čitanju ga razmatramo. Očekujem prijave kolega delegata. Evo dajem riječ kolegi Filipoviću, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, gospodo kolege zastupnici, gospodine ministre i ostali nazočni, gospodo iz medija, dakle rekao bih nekoliko riječi i počeo bih to sa jednom konstatacijom, izrazio bih zadovoljstvo sa ovom konstatacijom koju je iznio gospodin Čengić, da evo nada se i očekuje da ćemo mi doći u jednu fazu u kojoj ćemo ipak moći donositi i početi donositi zakone, ovdje bez pomoći iz vana, bez pomoći drugih, nego u ovoj kući a ne s pomoću dakle, ovaj, i sugestijama i naputcima izvan ove kuće. Dakle, ja ću biti sretan kad dođe taj trenutak, kad se mi dosita budemo ovdje mogli ponašati kao Parlament. Mi sad govorimo o načelima ovoga drugoga zakona, dakle Zakona o Javnom servisu ali sigurno je teško govoriti samo o Javnom servisu a ne govoriti i ne dotaknuti i pitanje ovog zakona o Javnom sustavu. Možda prije ovaj, toga, jedno moje zapažanje da je ogroman trud uložen u pripremu i jednog i drugog zakonskog akta, da čuli smo izlaganje gospodina ministra, ali dakle nek ne shvati to kao osbnu nego kao generalnu primjedbu gospodin Dokić. Mi smo ovdje često u prilici čuti prigovore zašto sete ovako, zašto ste dirali u ovo, zašto dirate u strukturu, zašto dirate u koncepciju zakona itd. dakle to je nešto što vrlo često su predlagatelji zakona preosjetljivi na to što se radi u Parlamentu. Ja bih samo rekao jednu stvar. Dakle ovo je Parlament, dakle dio Parlamenta, Parlamentarna skupština BiH je jedina odgovorna kad zakon ugleda svijetlo dana i bude objavljen u Službenom glasilu, prema svima onima na koje se taj zakon odnosi. Odgovorna je jednino Parlamentarna skupština prema javnosti i zbog toga je autonomna u svom radu. Dakle, tu autonomnost, dakle predlagatelji, dakle da li je to Vijeće ministara ili nekakav samostalni pojedinačni prijedlog zastupnika po našem poslovniku, uvijek je to borba obrane, koncepcije ovaj, toga zakona, bez obzira što ko misli, i onda ljutnja na jedan veliki broj popravaka, na amandmane koje ulažu zastupnici. Moslim vas lijepo, dakle to je nešto što nije u prirodi, nije sukladno ulozi Parlamenta kao jevanog organa dakle, na razini države jedinog i najvećeg u zakonodavnom načinu odlučivanja. To je nešto što sigurno svima nama pomalo ovdje smeta kad nam se od strane predlagatelja prigovara, zašto diramo u koncepciju. Molim vas lijepo, ovaj Parlament, za svaki zakon utvrđuje cilj, utvrđuje sredstva za ostvarenje ...cijlja, utvrđuje strukturu, utvrđuje koncepciju ovaj, zakona i jedini odgovara kasnije za to što je donio kao zakonski akt. A što se tiće predlagatelja, u ovom slučaju konkretno Vijća ministara, njegovo je da prati provedbu propisa koje usvoji Parlament. To je nešto što dakle, osjetio sam dakle malju ljutnju jer je bilo jako puno različitih pristupa. Pa ti različiti pristupi i ta sučeljavanja su odgovornost ovog Parlamenta pred onima na koga se taj zakon odnosi. To je odgovornost prema državi, odgovornost kao najvišeg zakonodavnog tijela, za sve one čija se prava i obveze definiraju u takvom jednom zakonskom projektu. 33 Dakle, osjetio sam potrebu kao legalist nešto reći ovaj, dakle da ne shvatite to osobno jer sam sasvim pozorno pratio vrlo kvalificirana, vrlo ovaj, jasno iznesena stajališta u ime predlagatelja, vas kao resornog ministra. Ta osjetljivost je kod nas nazočna, ona će biti još uvijek kad Parlament definitivno bude prestao donositi odluke, pod pritiscima određenih političkih potreba, dnevnopolitičkih, političkih opcija itd. kad bude mislio samo o reflekciji, primjene tog zakoa, u državi u kojoj je taj zakon donesen, tad će biti jedna drugačija klima. Međutim, klima ili ozračje je malo drugačije i potpuno je jasno ponašanje u odnosu na to stanje u BiH. Dakle, ja bih rekao da je učinjen jedan ogroman napor u pripremi ova dva zakonska projeta, da su oni ovakvi, kakvi su sa svim primjedbama na njih, ipak bolje od nametnutog zakona od strane Visokog predstavnika i da su i ova rješenja sigurno pogotovo kad je riječ o Sustavu jedno prolazno rješenje, maloprije sam rekao, kada dosegnemo ono na ćemu inzistira Vijeće Evrope i Parlamentarna skupština Vijeće Evrope, Evropska unija, da se država BiH uredi na tri stupnja, da četvrti stupanj bude Evropska unija, dakle da to bude lokalna samouprava, regija, država i Vijeće Evrope, tad će nam biti ovo demode ovaj, Zakon o Sustavu i taj Sustav će biti malo drugačji ovaj, i imaćemo sigurno i drugačije definirane onda odnose unutar budućeg, budućeg opet govorim futuristički, tog Javnog državnog televizijskog servisa. Predlagatelj, dakle zakona o Javnom RTV servisu, nije po mom sudu, dovoljno precizno ili rekao bih jasno slijedio određene obvezujuće ustavne odredbe BiH i određene norme međunarodnog prava, koje su morale biti sadržane, bez obzira na pozivanje, na niz preporuka, direktiva o kojima je govorio gospodin Jukić i drugi, dakle međunarodnih pravnih akata u kojima se jamče osiguranja ljudskih prava pod jednakim uvjetima za sve. I to samo s aspekta govorim, jednakopravnosti i uporabe službenih jezika u programima javnog državnog elektročinog medija, kojeg smo nazvali Javni BH RT servis. Zbog tih dakle takvih, dakle može se i konkretno reći, konkretno smo reagirali na članak 9. ovog zakona. Dakle, primjerice, mi smo mi imamo članak 14. Evropske konvencije o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda. Taj članak nas upozorava da moramo osigurati uživanje prava i sloboda iz konvencije, bez diskriminacije po bilo kom osnovu između kojih je i pravo na jezik. Istodobno, članak 2. stavak prvi, opće deklaracije o ljudskim pravima, jasno navodi da svakom pripadaju sva prava i slobode proglašene u ovoj deklaraciji, bez ikakvih razlika u pogledu rase, boje, spola, jezika, vjere, političkog ili drugog mišljenja, nacionalnog ili društvenog porijekla, imovine rođenja ili drugih okolnosti itd. dakle, da se ne pozivam još na neke druge, vjerujem da će kolege iza mene spomenuti i konkretnije primjere nekih drugih spomenutih međunarodnih pravnih akata u obrazloženju i jednoga i drugoga prijedloga zakona. Dakle Prijedlogom ovog zakona o Javnom RTV servisu, kao i prijedlogom ovog prvog zakona kojeg sam spomenuo, ostavljena je jedna mogućnost dakle dispozitivne slobodne volje ovlaštenicima i uopće rukovodnoj kadrovskoj strukturi BH RTV servisa budućeg, da kao i do sada samostalno odmjere, jednostavno da oni uzmu kantar u svoje ruke, kada i koliko će se i koji od službenih jezika čuti u programima Javnog državnog RTV medija, te kada će i u kolikoj mjeri uvažiti nacionalne, regionalne, tradicijske, vjerske, kulturne i ine već spomenute ovaj, karakteristike i posebna ljudska prava dakle, konstitutivnih naroda i svih građana BiH. To je ovaj, ovakva jedna slobodna volja je za uporabu ovih prava, poglavito jezika. Dakle za hrvatski narod apslolutno neprihvatljivo u ponuđenim rješenjima i predstavlja jednu opravdanu opasnost od manipuliranja i neravnopravnog tretmana u programima 34 javnih servisa svih spomenutih temeljnih prava konstitutivnih naroda i građana u BiH. Prijedlogom ovog zakona, nije osiguran najviši stupanj kako to traže mešunarodni pravni akti, međunarodno priznatih ljudskih prava i temeljnih sloboda, glede jednakopravnosti i uporabe hrvatskog jezika i upozorio bih na još jednu bitnu stvar. Ustav BiH, niti jednom svojom odredbom ne definira niti jedan od konstitutivnih naroda kao većinski kolektivitet u BiH, s posebnim pravima u odnosu na druge narode u BiH, odnosno ničim ne preferira većinu i ne osigurava bilo kakav ovlašteni tretman niti jednom konstitutivnom narodu u BiH. Dakle, ovdje je riječ, dakle to je jedna istina dakle i ovdje je riječ o, opet se vraćam na temu priće o jeziku. Riječ je o našem nezadovoljstvu Hrvata, bez obzira na to kakvu je proceduru do sada imao ovaj zakon, tko je sudjelovao u pripremi od radne grupe, preko Vijeća ministara do dolaska u Parlament, dakle to nezadovoljstvo je naše iskazano ovaj, u odnosu na to kako je do sada i kako je planirano ovim rješenjima zastupiti i zastupljenost jezika u državnom mediju. Mi mislimo da tu jednakopravnost zastupljenosti svih temeljnih prava, među kojima i jezik, da ne spominjem ove druge, treba osigurati u programima državnog elektroničnog medija na jednakopravnom načelu. Sve drugo, nije u skladu sa Ustavom BiH. Dakle, taj naš zahtjev koji smo kandidirali popravkom članka 9. ovoga zakona, u smislu instaliranja u dakle, u jednom i jedinstvenom BH TV servisu. Ne govori se o tri državne televizije kao što netko o tome špekulira, nego se govori o jednom BH RTV servisu sa tri kanala. Sa tri nacionalna kanala kako prakticira jedna Belgija, kakvu prakticira jedna Švicarska, što imamo u Kanadi, što imamo u nekim drugim državama. Dakle, to ćemo ako bude trebalo na poseban način elaborirati. Dakle, taj naš zahtjev je sukladan specifičnostima i posebnostima ukupnih povjesnih i tradicijskih odnosa u BiH, kako se uostalom prakticira dakle i u drugim demokratskim multietničkim, multijezičnim i multireligijskim državama, kakv je i BiH i istodobno je, ovo je vrlo bitno dakle i čuli smo dio toga i nije toliko rečeno niti jednom riječju i tehnički je i materijalno to moguće učiniti. To je moguće učiniti ovaj, i teoretski i praktično i pravno i politički, to samo treba htjeti jer to je moguć instrument na način kako to mi tražimo za zaštitu i osiguranje identične i jednakopravne uporabe i bosanskog i hrvatskog i srpskog jezika na tri kanala jednog državnog elektroničnog medija. Istodobno, smatramo da bi to bio izlazak iz naše dosadašnje loše prakse. Vi sad otvorite TV javnu bilo koju, od RS-a preko FTV dakle, i BH servisa, pogledajte i vidjećete da smo upravu. Mi mislimo da bi ovaj patent bio izlazak i ove loše prakse ravnopravnih, i malo ravnopravnijih jezika, kultura, tradicija naroda itd. To je ustavno pravo svakog konstitutivnog naroda, zajamčeno na identičan način u elektroničkim medijima. I ovako rješenje za jednakopravnost svakog od službenih jezika u programima Javnog BHRT servisa, dakle nebi bila nikakv novina niti posebnost u BiH u odnosu na druge multietničke evropske države i njihove javne medije. I u Evropi i uopće u svijetu je sasvim normalno imati javne medije na službenim jezicima svojih naroda. Evropa ih ima i na regionalnim jezicima čak i na jezicima manjina, molim vas a ovde se stavlja upitnim imati javni medij, državni na jeziku jednog tvorbenog konstitutivnog naroda koji to ne traži samo za sebe, nego na jednakopravan način za sva tri konstitutivna naroda. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Filipoviću. Ko se dalje javlja za riječ? Gospodin Jukić. 35
Gospodine predsjedatelju, cijenjene kolege, gospodine ministre, ostali gosti,ja ću nastojati biti što je moguće kraći a pokušaću ipak reći ono što sam zamislio reći, a ima tu dosta važnih stvari. Ja bih krenuo od sadašnjeg stanja. Dakle, kakvo je sada stanje u javnim servisima. Imamo tri BH TV, kao što znate postoje već dvije ili već malo duže dvije godine ili malo više, i proizvode dnevno pola sata programa. I ima isto tako pravo ili obvezu i to je pitanje šta je pravo, šta obveza, preuzimanja dijela stranog programa, prijesvega sportskog i to bi bilo to. Imamo entitetske televizije koje su u RS TV RS uglavnom je televizija koja zadovoljava potrebe RS i spedifičnosti i potrebe ja bih rekao i velike većine ili barem naroda koji žive u RS. I u značajnoj mjeri zadovoljava specifične potrebe srpskog naroda u BiH. U Federaciji BiH postoji i djeluje Federalna TV koja je jedno vrijeme trebala imati dva programa pa ih je imala, sad ih nema. Emitira dnevno relativno dosta programa. Međutim, ja ću reći malo i o tom programu. S aspekta interesa hrvatskog naroda, mi osjećamo da ta televizija nije u dovoljnoj mjeri i hrvatska televizija. Ja se nisam bavio a neki ljudi jesu, ali neću govoriti njihove pdatke jer ih ja nisam provjeravao, da postoji jasna neizbalansiranost i disproporcija zastupljenosti jezika i posebnog programa prilagođenog potrebama pojedinog naroda, s jasnom dominacijom programa i jezika bošnjačkog naroda. Dakle, generalna ocjena se može reći da je ova televizija skoro isključivo ili bar u najvećoj mjeri bošnjačkog naroda. O BH televiziji već sam rekao. Dakle, zaključak je vrlo jednsotavan. Hrvatski narod u BiH nema eletronskog medija među ovim javnim televizijama. Ono što je nekad bilo prije 5-6 godina kao televizija i dosta dobra, po mojoj ocjeni, tu sam dozvoljavam čak i subjektivan, ugašena je prije ne znam koliko 4-5 godina, opet odlukom međunarodne zajednice ili OHR-a s jednim obrazloženjem koje nikako ne stoji, a to je kao zabranjeno je odašiljanje sa zemnih odašiljača programa ili ne znam ja kako je to već bilo definirano, drugih televizija itd. što nikako nije istina jer je nakon svega mjesec dana se dogodilo isto dakle opet sa nekog zemnog odašiljača, neke druge televizije ili države, se odašilje drugi program. Dakle nije bilo upitanju taj princip nego neki drugi. Dakle neki program nije poželjan. Uspostavom CRA ili RAKA cilj je da se mnoge stvari reguliraju na jedan moderan način, sukladno preporukama međunarodnih dokumenata koje smo mi potpisali. I to je dobro. Međutim, tom uspostavom ja ću reći ponovo svoj sud, ništa se značajnije nije promijenilo u elektronskim medijima, a naročito ne značajnije što bi bar u jednom dijelu popravilo inferioran i neodrživ položaj i poziciju prema interesima hrvatskog naroda u BiH. Ja sam bio uvjerenja da će ovom prilikom, sa ova dva zakona biti prava prilika da se ovako neravnopravno stanje i položaj hrvatskog naroda u BiH kada je upitanju medij i informiranje popravi. Međutim, bio sam i danas sam žalostan kad sam vidio da su predložena rješenja ništa bolja od postojećeg stanja koje sam ja opisao. Da ja nisam samo ja ovakvog uvjerenja, najbolje svjedoći jedna činjenica, a to je da je u prostorima u BiH koju su većinom naseljeni Hrvatima, plaćanje pretplate TV pretplate skoro pravilo. I ja bih sad postavio pitanje ovde svima nama, pa i široj javnosti je li se iko pozabavio pitanjem što se ne plaća ili se loše plaća ta pretplata? I reči ću vam i ti prostori nisu najsiromašniji u BiH, dakle ti ljudi nisu lošeg imučnog stanja od drugog dijela, od ljudi u drugom dijelu BiH. Ja ću vam reči njihov odgovor, ali bih volio da oni koji su vlasnici ovih prihoda da oni izvrše ta istraživanja i da mene demantiraju, a najčešći odgovor ili isključivi odgovor, 36 od 90 i više postotaka slučajeva jeste, što ne osjećaju taj medij koji je vlasnik tog prihoda, ne osjećaju ga svojim medijem. Gospodo, to je glavni problem. Mi možemo pred tom činjenicom zatvarati oči, ne viditi je, ..ne htjeti odgovoriti, često puta nije popularno o tome uopće govoriti, pa mi kao neko je ne znam ni ja, nekakve ima namjere, nekakve ne znam ni ja nečasne itd. neprihvatljive itd. kad o ovome govori, ne, ja imam sasvim dobre i korektne namjere i želju da se ovakvo stanje popravi. Prilika je sada. Dalje me žalosti činjenica što nije bilo ovih dana, evo to traje već skoro mjesec dana, nije bilo dovoljno razumjevanja od mojih kolega i od naših kolega u drugom Domu nehrvata da imaju više razumjevanja i senzibilnosti za potrebe Hrvatskog naroda u BiH za uređenjem pravičnog i korektnog sustava informiranja. Maloprije sam govorio samo malo o onom prethodnom zakonu, međutim ipak koliko god se trudio, ja bar ne mogu, drugi mogu, ja im se evo i divim ako mogu, vrlo teško mi je razdvojiti u svom govorenju i raspravi o ovoj temi jedan od drugog zakona, jer su oni zbilja jedan s drugim povezani i ne mogu uopće funkcionirati jedan bez drugog. Čak su mogli biti u jednom zakonu, samo da je zakon malo drugačije struktuiran, to je moglo biti i bilo bi možda čak i logično, ali nije bitno. Dakle, ja sam evo ipak uvjerenja da ćemo ovu priliku i ovu proceduru donošenja ovih zakona, iskoristiti i ove sve rečene nepravde, nelogičnosti iskoristiti i napraviti bolja rješenja. Predloženi tekst zakona maloprije sam nešto o tome rekao, a sad ću morati ponoviti. U značajnoj mjeri, ne ispunjava zadane uvjete ili preporuke koje se spominju u obrazloženju ovog zakona. Tako npr., Preporuka 748 kaže, na prvom mjestu, a nosi naslov Nacrt minimalnih zahtjeva za nacionalno emitiranje, kompletno opsluživanje čitave javnosti uključivo višestruk izbor programa uz dužno uvažavanje interesa regiona i manjina i to veli, neisključivo emitirati na jednom kanalu. Znači, evo ovaj princip nije zadovoljen i zahtjev u našem prijedlogu zakona. Nadalje, isto tako hajde to smo kroz amandmane čini mi se i popravili, da se očekuje da javni emiteri polažu javno račun, prije svega Parlamentarnoj skupštini kao legalnom i legitimnom reprezentu naroda. Pazite, mi možemo o sebi govoriti i loše ali mi smo reprezent naroda. Prema tome, mi imamo pravo u ime tog naroda i govoriti, mi. Nadalje, kad se govori malo o ograničenjima kojih u BiH ima i previše. Jedan od njih je i ekonomsko ukupno stanje da se određeni ciljevi koje postavi i utvrdi prije svega ovaj Parlament, jer ponovo tako piše u ovim međunarodnim dokumentima, citiraću ponovo samo jednu, dvije rečenice, neće to trajati dugo – na parlamentima je da postave ciljeve, da radio televizijama izglasaju sredstva koja su im neophodna da bi te ciljeve dostigli. Dakle, nema odgovornijeg u ovog državi od nas i naših kolega u drugom domu, da postave ciljeve, definiraju politiku, organizaciju i šta želimo. Dalje kaže – na državi je ili vladi da osigura načine, mehanizme za sprovođenje ovih odluka, a na profesionalcima tj. servisima, novinarima itd. da proizvode programe koji odgovaraju ovim zahtjevima, u skladu opet sa normalno, dakako da televizija bude neovisna, taj princip je možda u dobroj mjeri ispoštovan ali nisu neki drugi isto tako važni principi. Nadalje, isto tako govori se kako čisto komercijalni cilj, dakle da televizija ima dobre prihode itd. jer često puta u suprotnosti sa postavljenim zadacima ali zato je tu, su to javni servisi, visinu tv pretplate a i drugih izvora ili načina određuje vlada i ovaj 37 Parlament, pa onda smo mi odgovorni za materijalne mogućnosti i stanje tih servisa da osiguraju realizaciju postavljenih ciljeva. A koji su najvažniji postavljeni ciljevi? Pa mislim da smo tu svi jedinstveni. Najvažniji postavljeni cilj jeste, da se dobro, kvalitetno, nepristrano informira javnost. Prvi cilj, kompletna javnost. Drugi cilj, da se proizvodeći dobar i kvalitetan obrazovni program, dobro kvalitetno obrazujemo svi, naročito mladež naša. Dalje, da izučavamo kaže, različitosti u kulturi jer kaže jedna rečenica u jednomdrugom dokumentu, glasi doslovno prva kaže u Evropi kulturna raznolikost, sastavni dio kulturnog identiteta Evrope. Ovde samo može reći BiH, jer smo mi najbolji primjer te kulturne raznolikosti koja jeste naše bogatstvo, ako to uredimo na pravi način. Ako budemo nekim ljudima ili grupama ili narodima suživali ta prava i koristili se nekim drugim mehanizmima, a ne ovim principima a to je ako neko ima manje ruku itd. nema manju potrebu, nego ima ista prava i potrebu imati sva ova prava i uživati ova prava. Nadalje, još jedna rečenica. Kaže, evropska tradicija ističe vrijednost kulturne različitosti nedopuštajući da neka kultura pobijedi drugu kulturu. Pa nema boljeg primjera u Evropi od naše zemlje da se sve ovo primjeni, upravo što nam i preporučuju. Nadalje, ovo nisam spomenuo pitanje jezika. Jedno od najbitnijih ili vrlo važnih pitanja ili obilježje identiteta svakog naroda, jeste pitanje njegovog jezika. I nemojmo pokušavati bilo kome govoriti nešto o njegovom jeziku, nego to što on za sebe kaže. I dopustimo da se u maksimalnoj mjeri, ispoštiva taj zahtjev i to pravo svakog naroda pa i građanina, govori se omanjinama u ovim preporukama, da uživa to pravo i ta prava. U prilog ovakvom razmišljanju mom, govore rješenja u razvijenim i razvijenim demokracijama, razvijenim zemljama u Evropi i svijetu, koje su po nekim svojim karakteristikama slične nama, višenacionalne zemlje, kao npr. Belgija, Švicarska, Kanada i neke druge zemlje. I tamo nema problema. Nikakvih nema problema. To je neupitno. To je postignuće kojem mi trebamo težiti. I trebamo praviti i izgrađivati takve odnose u zemlji da bude zemlja zadovoljnih naroda i građana a ne nezadovoljnih, jer jedno nečije ako je to zadovoljstvo da nekom uskrati prava, kod drugoga stvara nezadovoljstvo i potrebu da to promijeni. To je prirodna reakcija. Zato ja smatram, da još uvijek imamo vremena i načina naravno da sve ovo što su nedostaci u našim zakonima, da to popravimo. Ja sam uvjeren da ćemo u tom pravcu i u tom cilju i raditi. Još samo za kraj, jedno moje razmišljanje ili teza, a to je poznata nam je svima odluka ili naše zalaganje za jednakopravnost naroda. Nema boljeg načina da se ona stvarno kroz zakone normira i prestavi nego što je ovaj zakon, ili ova dva zakona i nema čovjeka, građanina u ovoj državi, nema veze koje je nacije, vjere itd. porijekla, da nije zainteresiran za ova dva zakona, ne postoji i nema čovjeka u ovoj državi ili ih je vrlo malo, koji ne gledaju bar nekoliko sati dnevno ove programe o kojima mi danas razgovaramo, kao urediti i sustav i servisi itd. Prema tome, tema je vrlo bitna i važna. Nadalje, poznata je Odluka Ustavnog suda BiH o konstitutivnosti sva tri naroca na cijelom prostoru BiH. Za mene ponovo nema boljeg primjera ili boljeg načina da pokažemo, da smo za dosljedno provođenje te Odluke Ustavnog suda. Šta će biti rezultat? Bio bi rezultat da bilo koji građanin, bilo koje vjere, nacije, vjeroispovjesti itd. gdje god se probudi ili nađe u bilo kom trenutku u BiH uključi televizor i vidi da je on doma. Zašto? Ako vidi program na svom jeziku, prilagođen svojim potrebama itd. tome trebamo težiti. To je ono što treba ostvariti u BiH a sve drugo, ja vas uvjeravam, koji mislite drugačije, da niste upravu i možda možete koristiti broj ruku itd. neke druge odnose itd. pa možda nešto 38 drugo i uraditi, ali to nije budućnost BiH, nije budućnost odnosa među narodima u BiH, nego upravo ovo što ja zagovaram. To je moje mišljenje. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem kolegi Jukiću. Ko se dalje javlja za riječ? Gospodin Brka, imate dugme pritisnite, izvolite.
Poštovano predsjedništvo, uvažene kolege, uvaženi ministre Dokiću, ne mogu a da ne kažem nekoliko riječi poslije ovih uvodnih izlaganja na Prijedlog zakona o Javnom radio televizijskom servisu BiH. Naime, mi kad razgovaramo u Parlamentu ovdje, ili kad razgovaramo u holu ili kad razgovaramo na koncesijama, mi se izvanredno razumijemo, izvanredno razumijemo. Niko, nikom ne osporava kako govori, šalimo se, smijemo, ozbiljno radimo, donosimo zaključke, stavove i tu nema nikakvih problema. Svako govori svojim jezikom kojim želi da govori. Ja odlično razumijem gospodina Jukića kao i on mene odlično razumije. Mnogo ga bolje razumijem nego spikerku na televiziji Federacije BiH koja govori čisto novi hrvatski jezik, jer gospodin Jukić ne govori novi hrvatski jezik, govori sasvim normalno hrvatski jezik koji se govorio u Bosni uvijek je li, sasvim normalan jezik i nema, ja sam pratio sad izlaganje gospodina Jukića, ni jedne riječi nije bilo iz novo hrvatskog jezika, zaista. Bio je sasvim normalan hrvatski jezik, koji sasvim normalno svi mi razumijemo. E sad kad govorimo o slobodama znate, za mene je najveća sloboda na svijetu, da pojedinac ima izbor i nek govori u BiH svako onim jezikom kojim želi da govori. I to je najveća sloboda koja je moguća, ja mislim da veće slobode nema. To nema ni u ovom zakonu da neko, nekom osporava kako će govoriti. E sad kad idemo na televiziju znate, ja vam tvrdim, danas pitajte u BiH Bošnjake jesu li zadovoljni sa Televizijom Federacije i je li tu se govori bosanski jezik. Tvrdim vam da će vam 99% Bošnjaka kazati da to nije Televizija koja odgovara jeziku Bošnjaka, nije bosanski jezik nego je to novo hrvatski, da je bogdo jezik kojim je danas govorio Jukić, ni jedan Bošnjak nebi imao ništa protiv toga jezika. To je sasvim normalan jezik koji mi razumijemo, koji mi svi govorimo ovde. Znači, to je jedan normalan odnos. E šta ja sad, šta ja ovo hoću da kažem? Molim vas, ja imam dojam, da nekad tamo gdje nemamo mi problema, gdje ih nemamo, da ih vještački pravimo. Jednostavno, jezik mora biti problem u Bosni. Zašto? Zato da ima problem. Pazite nešto, ja sam iz Tešnja, iz sredine Tešnja, tamo sam rođen, tamo sam odrastao, živio. Ovih zadnjih 15-tak godina sam u Sarajevu i u Tešnju u sredini gdje je u toku 92-95 bila harmonija, na kraju se morala napraviti Opština Usora, morala se napraviti. Neko je rekao hoće, mora i gotovo. I to sad čovjek koji recimo, sad je on veliki demokrata, zubati je napravio. To je tako. On je tad bio predsjednik HDZ-a i dobio nalog da napravi Opštinu Usora i on je napravio. Sad nije u HDZ-u sad je on demokrata je li, to je to. To je tako išlo. E, ja sad to vidim svojim jezikom, znate. Kad pitamo Savičevića ili Bobana ili Muhameda Konjića, kojim jezikom govore u inostranstvu? Ni jedan nije odgovorio, ni onaj srpski, ni onaj hrvatski, ni onaj bosanski, govore engleskim jezikom i to nama ovde ne smeta, nek oni govore tamo je li, rade tamo i govore tim jezikom. A sad kad bi oni ovdje došli pa govorili, rekli bi šta je ovo, kako je ovo. Ne može tako. Ja zaista mislim, ja zaista mislim da je najveća sloboda izbor svakog da govori kako želi, a u javnim komunikacijama, isto tako je izbor onoga koji tamo radi. Ja recimo, ja na FTV kad slušam vijesti, ja pola riječi od one žene ne razumijem, ali ja to slušam, šta ću, slušam je li. To 39 plaća, ja plaćam tu televiziju i slušam. Zapadna Hercegovina ne plaća i ona sluša je li, ali to moramo naći nekakve kompromise. Ne možemo stalno nalaziti, pa čekaj, ne možemo stalno nalaziti dijelenje. Hajmo nešto što neće dijeliti ovu Bosnu, jer ja osjećam da je to podjela nazor. Nema što nam treba podjela nazor. Silujemo jezik, nemojmo silovati jezik i nemojte da oko toga sad šaljemo poruku narodu, ovde se u Bosni ne mogu sporazumiti oko jezika a ja i Jukić govorimo 99% isti jezik. Ne govore svi Hrvati ovako kao Jukić. Ali on govori orginalno, bosanski hrvatski jezik i to je sasvim normalno, ovdje u Bosni. Pa slušaj, u Gorana nema ni jedne riječi da ga ne razumijem kad čita Goran, znate u početku ove sjednice, ima tamo nekoliko riječi koje su napisane pa ih on izgovara. A nebi ih tako izgovarao da ne čita. Gorane kasnije ćeš sam vidjeti. Nemoj sad odgovarati. Kasnije ćeš sam vidjeti. Šta ja govorim. Hajmo naći ono što će biti poruka građanima BiH, narodima BiH, i ja sam za to, za ravnopravnost i građana i naroda...ovamo su građani i naroda, ali nisam za to da se ušanči u jedan rov i da se samo iz tog rova puca na taj način, jednostavno nisam. Ja sam za to da mi ovo prihvatimo, hajmo ga dograđivati, ali ne na ovaj način koji govori gospodin Jukić. Hvala.
Hvala gospodinu Brki na nadahnutom govoru. Moraće replicirati, naravno gospodin Jukić.
Inače, moj način rada nije repliciranje. Ne bavim se time, ali, ipak ću morati gospodinu Brki. Naime, nije dobro da mi ovdje prosuđujemo bez argumenata i bez izučavanja, o tome kakav je koji jezik, koliko je star, koliko je izgrađen, ne izgrađen, koliko je itd. o tome ne bi trebali, to ponovo zapadamo u jednu zamku i to vrlo opasnu zamku, da negiramo nekom pravo na onom što on kaže da jeste sa time sve što to sa sobom novi. Mislim da to nije dobro i time bih se ogradio, dalje ne bih ništa govorio. Međutim, jedna druga stvar, evo kad sam već rekao, smatram da je sasvim legitimno tražiti načine, da ono što deklarativno svi govorimo, a što piše u našem ustavu i nekim drugim dokumentima, da nađemo način da to kroz relevantne zakone preciziramo, odredimo kao normu, po kojoj će se, onda kasnije neke druge stvari, dakle, događati, odvijati i konkretno, evo sada uređenje ovog sustava i servisa javnog informiranja.
Zahvaljujem kolegi Jukiću. Kolega Zrno, imate riječ.
Ja vas sve pozdravljam, nisam se mislio uključivati, ne uključujem se uopće u raspravu i mislim da nema potrebe dalje raspravljati o ovom problemu, uvažavajući sve ovo što su kolege zastupnici od gospodina Genjca, Čengića, pa do gospodina Jukića i svih ostalih, ne želim nikoga izostaviti kazano u svojim raspravama. U istinu, radi se o vrlo bitnom zakonu, radi se o vrlo, ja bih rekao, datim okolnostima, koje traju već godinama i o jednom problemu i o problemskom zakonu i o diskutabilnom, diskutabilnoj situaciji. Ja sam se javio, možda je bilo pametnije tražiti samo repliku gospodinu Osmanu, ukazati ja sam profesor jezika i to hrvatskog jezika, da ne miješamo nešto, ta načica novi i stari jezik, 40 to ne postoji. Svaki jezik ima svoje arhaizme, ima svoju povijest i bošnjački, i srpski i hrvatski i engleski, apsolutno je sve jedno, znači, jezik je integralno tkivo, koji ima svoj život. U tom svom životu mu se obogaćuje jednim segmentima izumire, u drugim se obogaćuje, proširuje ili se umanjuje, zvisi čak i od populacije, koja njime govori. Pema tomu, ja vjerujem duboko da je ovdje riječ o lapsusu. O lapsusu i, još što mi je drago i budite uvjereni da sam ja sretan što se mi svi razumijemo. To je sreća svih nas. Ja mislim da je na isti način dijelimo. Sreća je što izeđu nas ne sjedi prevoditelj. Vidjeli ste kako se vrlo teško sporazumijevamo kada preko nekoga drugog pokušavamo artikulirati što želmo artikulirati. Mi ovdje razumijemo jezicima kojim govorimo. Mi ne govorimo samo riječima. Mi razumijemo i osjećaj, i razumijemo emocije, razumijemo, zapravo i ono što je iza rečenice, što rečenicom nije kazano. I, to je, zapravo naš dobitak i to je sreća ovih naroda, koji ovdje žive i ove države u kojoj ovi narodi žive. Ja sam uvjeren da je to ono što nas mora spojiti, apsolutno spojiti, što nas mora spojiti i sjediniti, uz uvažavanje onoga da postoje tri jezika, kao što postoje tri naroda. Mislim da je to neupitno. U suštini, ovdje se radi, kad govorimo o jeziku, ovdje se ne radi o problemu našeg međusobnog razumijevanja, nego se radi o problemu institucionaliziranja onoga što se zove jezik i uporaba tog jezika i, o tomu se radi, tako da ne zamjenjujemo teze, nema potrebe, onda bi nas te rasprave odvele u glupost. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Zrni. Ne vidim više prijavljenih za raspravu. Pardon, gospodin Limov. Molim vas, javljajte se na vrijeme. Izvolite.
Dakle, naravno da ja vodim da se zacrvenim, osjećam potrebu da kažem svoje viđenje ove situacije. Naime, svakako uvažvam napore svih onih ljudi koji su bili uključeni u sačnjavanje Prijedloga ovog zakona i, naravno, možemo toj problematici pristupati na različite načine, ali je činjenica da i veliki broj amandmana, koji je stigao dovoljno govori, ne samo o interesu,nego, ako hoćete o polaznom kvalitetu, činjenica je da nema idealnih zakona. Ja osobno mislim, bez obzira na sve primjedbe koje se mogu iznositi, u odnosu na tekst zakona, koji je danas na dnevnom redu, ipak moramo prihvtiti činjenicu da je to korak naprijed u odnosu na stanje koje imamo. S te strane, ja osobno sam sklon u načelima podržati ovakav zakon i, ako imajući na umu određena razmišljanja i ovdje iznesene stavove kolega iz HDZ-a, želim samo reći da su njihovi zahtjevi legitimni i da su, da je cijeli niz argumenata, koji su oni rekli i koje nisu ovdje iznijeli, ide im u prilog i posebice u pogledu evropske prakse. I, često puta kada dobijemo jedan zakon, za koji volimo reći, da je reformskog karaktera, onda, naravno, po mom mišljenju, dosta nepotrebno gubimo energiju na izmišljanju tople vode, odnosno nismo skloni da prihvatimo rješenja koja funkcioniraju u drugim zemljama, nego jednostavno i mislim da je to, trudimo se, dakle, da nešto specifično svoje itd. izgradimo i mislim da to često puta razlog za nesporazume. Ja razumijem da je ovaj zakon prošao odgovarajuću proceduru usuglašavanja. Ključni činbenici u tom bili su, prije svega, međunarodna zajednica i, naravno, predstavnici vladajuće parlamentarne većine. Ono što je interesantno, ovaj zakon je prošao i Vijeće ministara i praktično tek u parlamentarnoj proceduri zastupnici, pa izaslanici HDZ-a su izašli sa određenim elementima, koji dovode 41 u pitanje sam koncept postojećeg zakona. I, ja moram priznati da, evo srećom, moj glas ne odlučuje. Međutim, i ja imam svoje viđenje o tome kako stvari trebaju izgledati. Uvažavam svačije mišljenje i ovdje smo danas čuli predstvnike dva konstitutivna naroda, gdje su kolege, vrlo vjerovatno sa dosta argumenata iznijeli mišljenje pripadnika njihovog naroda, a koje se svodi na to da su nezadovoljni postojećim stanjem, konketno federalnom televizijom. Dakle, gospodin Brka je govorio to u odnosu na mišljenje bošnjačkog naroda, gospodin Jukić i gospodin Filipović o nezadovoljstvu istom tom televizijom od strane hrvatskog naroda. Naravno, bilo bi idealno kad bi kao u drugim zemljama mogli jednostavno primijeniti, ako hoćete i demokratska dostignuća, pa implementirati one odredbe o jednakopravnosti, koje podrazumijevaju, između ostalog, i ovaj segment i omogućiti da na više kanala omogućimo građanima, pripadnicima svih naroda, da biraju program i kanal koji im odgovara i koji izražava njihove interese i potrebe. Moramo biti realni i to je najmanji problem reforme u ovom segmentu. Mi polazimo od nečeg što nam je zadato. Mi, dakle, imamo dva entitetska servisa i imamo početne korake u izgradnji dražvnog servisa i sad je politička mudrost u stvari, iskoristiti one potencijale koje već imamo, a nam oni ne budu teret i, bojim se da, upravo osjetio sam i u istupu gospodina Genjca, koji je govorio o jednom od ovih servisa, baš u tom smislu, a što govori u stvari na određen način o nejednakopravnim, rekao bih, polaznim pozicijama. Međutim, ja osobno mislim da mi trebamo imati i trebamo uvažavati ono što sada imamo, izgraditi dražvni radio-televizijski servis i dva entitetska, s tim da na sva ta tri kanala mora biti osigurana jednakopravna zastupljenost, naravno sva tri jezika i sva tri kanala svojim programskim sdržajem, moraju zadovoljiti potrebe i interese Bošnjaka, Srba i Hrvata, nacionalnih manjina i ostalih građana koji žive u BiH, kao i državljana BiH, ma gdje živjeli izvan BiH. Koji koncept odabrati? Da li, dakle, ovo što imamo u zakonu, da li razgovarati o zahtjevima koji dolaze iz HDZ-a, a koji se odnose na postojanje tzv. nacionalnih kanala i samim tim podrazumijeva se i programa, to je stvar o kojoj se, prije svega trebaju dogovoriti oni koji su ključni u procesu donošenja odgovarajućih odluka. Ja osobno mislim da tu dogovora biti neće i mislim da će, praktično ovaj zakon, ja, u stvari i želim, da mi dobijemo zakon, ali on će pokazati u praksi da će ga sigurno trebati dograđivati, mijenjati i kroz njegovu implementaciju zadovoljavati ono na što mi u ovoj raspravi, na određen način i ukazujemo. Ako se danas opredijelimo za ponuđeni koncept ovog zakona, onda cijeli niz amandmana, koji će, pretpostavljam biti reaktiviran, u odnosu na, evo, dogovorit +ćemo se, nadam se o tome, na koji ćemo način proceduralno omogućiti da se ono o čemu je govorio gospodin Čengić, dodatnim angažmanom, pokušamo izboriti da popravimo ovaj tekst, u mjeri u kojoj je prihvatljiv za sve, ali u svakom slučaju, ukoliko ostanemo pri ovome, sasvim je jasno da će ili biti potrebito povući određene amandmane, koji diraju u ovaj koncept ili će preglasavanjem i bojim se da će to preglasavanje biti na tragu nekih ranijih preglasavanja, ja osobno ne bih volio sudjelovati u tome i to najmanje je bitno da li ću ja biti među onima koji će biti manjina ili većina, jer sigurno preglasavanje dva na prema jedan za BiH je nešto što je i do sada je vodilo u katastrofično stanje. Nemamo mi ništa ako donesemo zakon i ukoliko atmosfera u kojoj se to donese, procedura, kroz koju on prođe i kako to donesemo, ako se predstavnici jednog naroda, bez obzira o kom narodu se radi, ako se oni na određen način ograđuju od tog zakona, onda je sigurno ishod njegove implementacije nešto što će biti loše za sve nas. 42 Dakle, umjesto da iskoristimo ovu aktivnost, na određen način da kroz iskrene razgovore, vidimo koje sve mogućnosti postoje, čini mi se da na neki način ulazimo u razdovlje kada, eto treba nešto radi nekog drugog donijeti. Ja mislim da bi bilo dobro da se uvaženi ministar Dokić očituje oko ovih zahtjeva, posebno u smislu volio bih da nam odgovori šta je to zbog čega se ne može prihvatiti ovaj prijedlog HDZ-a, posebice u onom tehničkom smislu, šta to znači koliko to košta itd. pa da na bazi toga, naravno uvodimo u dalju raspravu, jer čini mi se da je, okej, ali ako danas dogovorimo da se određeni elementi ne mogu dirati, onda je jasno ili će se povući ili će biti, ovo o čemu govorim, a što nije dobor. Ako bude preglasavanje na nacionalnoj osnovi, mislim da to svima škodi, a nikome ne donosi dobro, izuzev što ćemo formalno moći reći kako smo ispunili jednu obvezu od koje, u krajnjoj liniji neće biti odgovarajuće krosti. Naravno, može se govoriti sa različitih aspekata. Ja sam u starstu obavijestio da je moj odnos spram ovim zakonom, iz razloga što je on bolji od onoga što sad imamo pozitivan i u tom pogledu, ja ću se i opredijeliti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Limovu. Imam prijavljenog još gospodina Hilmu Neimarliju. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, predsjedništvo, kolege delegati, Mada razgovaramo o načelima, očigledno je da se radi o izuzetno važnim zakonskim projektima, kojima se regulira ili uređuje izuzetno važna problematika, pa i makar što smo negdje odmakli sa radom, nismo, očito mogli izbjeći dužu raspravu i stoga i ja, odlučio sam da se, ipak, uključim sa nekoliko da kažem napomena vezanih za načelno zakonsko reguliranje ove važne problematike, a s obzirom na diskusije koje smo imali i odmah da kažem da podržavam bezrezervno i do kraja, kao prvo ili jedno od prvih načela i ovog zakona i zakonitog uređenja ove problematike, nešto što je kolega Jukić kazao kada je predvidio uspješnost ovog zakona, ili ovih zakona, tako što je ustvrdio da će zakoni uspjeti, da će se, zapravo, urediti zakonito ova problematika, ako se svaki građanih BiH, Hrvat, Bošnjak, Srbin i pripadnik i ostali, da kažem bilo koje nacionalne manjine, u skladu i sa ovom odlukom o konstitutivnosti naroda na ciojelom prostoru BiH, bude osjećao medijski ravnopravnim, odnosno ako ovi zakonski projekti, ako ovi zakoni urede medijski prostor tako da se pripadnik svakog naroda, na svakom području BiH, osjeća kao kod kiće, ako nam Bosna i Hercegovina bude medijski svima i svakom od nas zavičaj. Maksimalno to podržavam i držim da je to načelo koje osigurava produktivnost i budući život ovog zakona. Naravno, ovo, također, uključuje ili implicira problem i mogućost potpuno različitih mišljenja, u smislu, da li ta zavičajnost pretpostavlja i pravo na konstitutivnost svakoga, jer po meni, oni upravo demantiraju tu zavičajnost i tu konstitutivnost u smislu da time što ću se ja osjećati medijski ravnopravnim ako ovi servisu budu nudili, svaki od njih ako mi bude nudio medijsku informaciju i medijski sadržaj koji je meni prhvatljiv kao Bošnjaku i koji treba da bude prihvatljiv Srbinu kao Srbinu i Hrvatu kao Hrvatu i pripadniku nacionalnih manjina. I, s obim ide nešto opet što je, također kolega Jukić iznio, a s čim se, zapravo ne mogu do kraja složiti, što je, očiti, pretpostavljam, potaklo i kolegu Brku na ovu intervenciju, na koju smo opet imali odgovor kolege Zrne, koji prihvata, a 43 radi se o tome da se naše, kod jednog od tih važnih prava, vezanih za ovo medijsko uređenje, zakonsko uređenje ovog medijskog prostora BiH, pojavljuje oko uspoređivanja našeg medijskog, na terenu jezika, zapravo, oko usporedbe ovog našeg višejezičnog prostora, sa više jezičnim prostorima, recimo Kanade ili Belgije. Tehnički, doista i sa stajališta zakonitog uređenja ove osjetiljive i izuzetno važne problematike, ovdje imamo i dvojicu jezikolovaca, lingvista iz Hrvatskog naroda, što držaim i jako važnim, ne mogu se izjednačiti tehnički ni sa stajališta zakonitog uređenja ove problematike, razlike između bosanskog, srpskog i hrvatskog jezika i razlike između, recimo ... ili francuskog i englesko. Prema tome, nije prikladno, nije politički prikladno za uređenje ove problematike i za naš odnos prema njoj. Usporedba, dakle, tehnička između Belgije i BiH, jer ona nas tjera u cjepidlačenje, koje ne urađa rješenjima. A, zašto ovo govorim? Zato što prihvaćam stav kolege Jukića, kao njegovo mišljenje kao mišljenje mnogih ljudi. On je pomenuo i određena istraživanja, volio bih ih vidjeti o zatupljenosti nacionalnih, evo da kažem, dimenzija, komponenti, programa na federalnoj televiziji, po kojima su i hrvatski jezik i prava Hrvata na televiziji osjetno reducirana u odnosu na prisutnost i bosanskog jezika i programa koji odgovaraju kao Bošnjacima. Ja mogu samo da ponovim, doista, mišljenje koje je iznio kolega Brka i da ga samo preciziram. Ako bi se provela anketa među Bošnjacima, bošnjačkim gledaocima federalne televizije, kad su informativne emisije u pitanju, informatvine ove oficijelne emisije u pitanju, vjrujte da bi velika većina ustvrdila da u tim emisijama gotovo nikako nema bosanskog jezika i da u tim emisijama informativnim, o njima govorim, uglavnolm je, da vlada hrvatski jezik. Dakle, dopuštam da ovo što je kolega Jukić iznio, da stoji da postoji veliko uvjerenje, velikog broja hrvatskih gledalaca federalne televizije da to nije program za njih recimo, da usljed toga neće da plaćaju pretplatu i vi uvažite činjenicu da ogroman broj Bošnjaka to doživljava kao prgoram koji nije njihov, ali mi ovdje, očigledno, moramo uvažavati činjenicu da razlika između bosanskog, ovo iznosim samo kao momenat, koji trba imati u vidu, razlika između bosanskog i hrvatskog jezika nije razlika između francuskog i engleskog i ne možemo imati kantar, nego očigledno trebamo imati dobru volju da uvažimo i tu dimenziju problema i da je prenesemo i na druga područja i uz to još samo, da bismo malo izrelativizirali, odnosno izrelaksirali, uvjetno rečeno, ovu osjetljivu problematiku, podsjetio bih vas, bile su, da se mi ne bi upuštali, neko je već apelirao na rasprave o jeziku ovdje i ovo nije mjesto da mi raspravljamo o jeziku, o jezicima, siguran sam da ni kolega Brka ni u kom slučaju, mislim da ga niko nije krivo razumio, nije imao nikakvu namjeru, da Hrvatima govori o njihovom jeziku i da ih uči hrvatskom jeziku, naravno, kao što i mi isto tako ne očekujemo, da neko nas, bez obzira što postoje takvi pokušaji i nastojanja da nas neko uči o vlastitom jeziku itd. Ali, podsjećam vas u bosanskom saboru za vrijeme Austrougarske, znalo se događati vrlo često i to je bilo jedno od najefikasnijih sredstava i mobiliziranja Sabora, raspravlja se o proračunu i onda se ubaci tema jezika i pisma i umjesto budžeta, odnosno rjeršavanja problema privrednih BiH ondašnje, budžeta i svega što je on implicirao, vodile su se iscrpljujuće rasprave o jeziku. Međutim, dakle, da bismo to izbjegli, ja očekujem ovdje uvažavanje i ovih svih naših specifičnosti, ali i uvažavanje toga što mi ne možemo, njihove razlike učiniti tehnički, da tako kažem, onakvim, recimo kakve su razlike pomenuo sam na terenu jezika između francuskog i engleskog. 44 U tom smislu, uz to, dakle, s druge strane za razliku od vremena kad je bila Austrougarska, mi donosimo ove zakone u okolnostima, kolege delegati svi znamo ove medijske globalizacije na medijskom terenu. Ja sam siguran da je ova komisija, pravljeći ovaj zakon, imala u vidu i ta ograničenja, uz ona koja je ministar pomenuo, Ustav, zakoni, okvire iznuđeni okvir i ovaj medijski i globalni medijski inžinjering, koji mi moramo imati u vidu, u smislu da mi rješavajući ovo ne dovedemo se u situaciju naših kolega od prije 80 ili 90 godina, koji su se bavili jezikom, umjesto proračunom, a da mi baveći se medijima izgubimo, zapravo da naši ti mediji o kojima odlučujemo, koji trebaju da imaju vrlo značajnu društvenu funkciju, kolega Jukić je naveo te ciljeve, koje, također u potpunosti prihvaćam, da oni ne izgube svu moguću medijsku vjerodostojnost u odnosu na globalni ovaj medijski inžinjering i u odnosu na ove medijske alternative, koje su oko nas gospodo i koježive i koje, također ugrožavaju mimo mogućnosti našeg djelovanja, snagu i vjerodostojnost ovih institucija o kojima mi raspravljamo. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Neimarliji. Ko dalje želi da govori? Evo, ja samo jednu opservaciju nakon ovih diskusija u jednoj rečenici. Meni se čini, s obzirom na nezadovljstvo i Bošnjaka i Hrvata federalnom televizijom, da u stvari se na toj televiziji provodi probošnjačka politika na hrvatskom jeziku. Tako bi se nekako moglo, mogao zaključak biti. Pošto smo iscrpili raspravu, evo, dat ćemo riječ ministru, gospodinu Dokiću. Izvolite.
Pa, evo, po trebi ćut. Ja mislim da nema potrebe da govorim o ovim opštim načelima i principima. Mislim da je predsjednik komisije gospodin Čengić to kratko i lijepo obrazložio. Ali, moram da konstatujem da i vi niste govorili niti o načelima niti o principima ovog zakona, već se cijela rasprava svela na raspravu o jeziku, a jezik je samo jedan mali dio, koji se reguliše ovim zakonom. Međutim, ja moram da budem iskren do kraja. Da sa sa zadovoljstvom slušao vaše diskusije, one su prave parlamentarne, za razliku od nekih neki dan, zbog čega sam se pitao, zaista, je li mi mjesto ovdje gdje sjedim, ali to je, ovo što ste rekli, nemamo se pravo ljutiti, zaista se nemamo pravo ljutiti. Ja ne znam da li ste danas i osjetili bilo kakav element ljutnje. Uvijek polazim od toga da se veličina čovjeka izražava u tome koliko je jednako dostojanstveno spreman da prihvti i pohvalu i kritiku i dobro i loše, uspjeh i neuspjeh. Naravno, svako tu ima malu, manju ili veću nijansu, kako to prima i u tome se razlikujemo. Ali, moram i da kažem i to da, mi koji smo radili na ovome, a sticajem okolnosti, možda vi znate zbog pritisaka koji su bili s druge strane, zbog cijelog procesa, koji je ovdje postojao, neću vas zamarati s tim, ja sam, zaista morao dobro da izučim sve, zaista morao da dobro izučim sve, pa, evo i ove međunarodne pretoruke i ove naše stvari, a veoma dobar student, kad sprema ispit, onda kod prvog čitanja knjige, nalazi kardinalne greške i pita se šta je ovaj autor radio. Kod drugog čitanja kinjige, vidi da baš nisu to kardinalne greške, a kod trećeg čitanja konstatuje da i nema grešaka. U tome je razlika između nas i vas, molim vas. Ja znam da su mnogi ministri, delegati, poslanici, samo jednom pročitali i nisu isčitali. Vidjeli ste da ovi amandmani, na koje smo mi bili potpuno 45 otvoreni, pa jučer samo nekoliko amandmana nije prošlo, prihvaćeni su. Oni su u smislu poboljšanja teksta i dobro je, dakle, oni nisu zadirali ni na koji način na koncept, kako ste vi nazvali ovog zakona. Da nije bilo sujete, nego da se moramo profesionalno odnositi, govori činjenica da je jučer gospodin Brka imao dva amandman, koja nismo prihvatili. Ja u ime Savjeta ministara nisam prihvatio. To su dva amandmana sa kojima sam ja, kod kojih sam sa Evropskom komisijom i OHR-om, mjesec i po dana, pod navodnicima, se nosio, jer to su, upravo bili moji prijedlozi. Savjet ministara je na kraju zbog ovog i onog prihvatio drugačije i ja isam imao jučer pravo da kažem ja prihvatam ovo. Moja je sugestija, da vi danas u ovom prvom čitanju zakon prihvatite. To otvara mogućnost da se kroz amandmane uradi onošto treba da se doradi. Dozvolite mi, evo opet kroz jedno poređenje, kroz jednu poruku, jedna priča, čija se poruka svodi na sljedeće. Ako se, hrast je očigledniji od žira. Čovječije tijelo je očiglednije od ruke na tijelu, ali, ako se previše zagledate u žir na hrastu, on će jednog trenutka postati vam očigledniji od hrasta ili ako se previše zagledate u ruku na čovjeku, ona će vam postati očiglednija od cijelog tijela. Šta sam htio s ovim da kažem. Nemojte zbog jednog člana, evo ovdje su, upravo obraćam sad predstavnicima hrvatskog naroda, vi imate, pogotovo u ovom domu da tražite zaštitu nacionalnog interesa, zbog toga ovaj dom i postoji, ali nemojte zbog jednog člana i to bukvalno zbog jednog člana, koji je, evo ruka na tijelu, da dovodite cio koncept. Zašto to kažem i zašto molim za razumijevanje? Jučer smo privatili, neki dan i jučer, od dva amandmana koja je HDZ podnio i sa kojima vi smatrate da se, evo u ovom zakonu ugrađuje nacionalni interes Hrvata, jeda je prihvaćen u potpunosti. To je u članu 9. Zakona o sistemu, koga smo već prihvatili u ovom prvom čitanju, gdje je izbačeno iz onog prijedloga Savjeta ministara, da će se dodijeliti ferekvencija samo za jednu TV stanicu. Dakle, to je izbrisano i ostavljeno mogućnost za više i to je jedna intervencija. Druga intervencija na zakon o servisu, ovaj o kome sad govorimo, vaš amandman je glasio, ja ću ga pročitati. Ovo jeste malo o pojedinostima, ali sam samo htio da obrazložim ono da se ne zagledamo samo u riku, nego da gledamo cijelo tijelo. Program BHRT bit će prilagođeni potrebama pojedinih konstitutivnih naroda u BiH i biće uređivani i emitirani na tri službena jezika bosanskom, hrvatskom i srpskom, ovo je ugrađeno,a u ovom trenutku nije prihvaćeno ovo dalje što slijedi odvojeno na tri različita kanala. Dakle, 80% ovog amandmana je ugrađeno. A kroz postojeći tekst, postoji mogućnost otvara se mogućnost i za primjenu drugog dijela. Kad smo rekli, u zakonu o sistemu da je izbrisano ono za jednu stanicu, otvorena je mogućnost da može više. U članu 9. Zakona o servisu piše, ne u članu devet, naći ću, jeste, u članu 9. Zakona o servisu, programski servisi piše. Pažljivo slušajte. Djelatnost BHRT ostvaruje se proizvodnjom i emitovanjem programa na najmanje jednoj radijskoj ili jednoj televizijskoj mreži. Zar ovo ne otvara mogućnost? U ovom trenutku, moram biti do kraja otvoren. Evo, kad bih, otvorena je mogućenost, pa to ćete vi poslije kroz amandmane, evo, sad ne govorim, ja hoću da kažem da se vodilo računa da li je rečeno ovako ili onako, a naša realnost između ostalog je ovakva. Ja sam se sad vratio sa sjednice Savjeta ministara na početak ovog zasjedanja i ne znam da li je Svjet ministara i prihvatio prijedlog iza koga sam, naravno stajao i zdušno se zalažem za njega da Savjet ministara izdvoji u ovom trenutku 100.000 eura, da bi 13. avgusta BHTV1 mogao da izađe na satelit. I, traži se načina, postavlja se pitanje hoće li se moći i ne znam da li su našli rješenje za 100.000 eura u ovom trenutku. Postoji prostora za zadovoljenje nacionalnih intresa i to se mora naći zaista, ali imajte u vidu, nemojte misliti da su Srbi zadovoljni sa BHTV1, ma neću sad da govorim, ali imajte u vidu što je neko rekao da su oni do sada emitovali program, praktično koji se svodio na dnevnik. Sada od avgusta, od septembra BHTV1 ili BHRT kako će se zvati dalje, će 46 emitovati cjelodnevni program na cijelom području BiH, to je prilika gdje će se morati naći svako u tom programu u tom vremenskom razdoblju. I, da završim, vidim da ste i vi umorni. Dakle, moja je sugestija da se u načelu i u principima zakon koga nise uopšte osporavali, ja sam pažljivo slušao, da se on prihvati, a kroz amandmane da se nađe način kako da se ugrade elementi, koji će, zaista, garantovati na državnoj televiziji potpunu ravnopravnost i naroda i jezika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem ministru. Gospodin Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa za riječ. Ma, samo vrlo kratko. Dakle, nikakva replika, dapače, ja bih rekao da je uvaženi gospodin ministar Dokić u pravu kad konstatira da smo mi ovdje puno vremena potrošili o jeziku. Molim vas lijepo, mi ne govorimo ovdje o zakonu, koji regulira rad buduće nijeme televizije jednog i drugog entiteta i nijeme televizije Bosne i Hercegovine. Dakle, jezik je nešto, na čemu se izražava sve što ide kroz program, dakle, da ne ponavljam ovo sve što ide. Dakle, ne govorimo o nijemoj televiziji. Govorimo o televiziji o govornom programu i ovo kad mi kažemo tri kanala i ovaj vaš primjer tri žira, taj žir o kom ste vi govorili, na jedan slikovit način, razumjeli su to i oni koji nisu kršćani ili hrišćani, kršćani, dakle, vrlo je slikovito i vrlo lijepo rečeno, ali taj žir je upravo ono što zagovaramo, to je jezik svakog od konstitutivnih naroda, to je taj žir. Mi, jednostavno, hoćemo da nam taj žir uvijek izgleda jednako veliko, ali za svakog kad gleda televiziju i Srbin i Hrvat i Bošnjak u BiH. Takvih kanala što mi tražimo. To je nešto što i u pravu ste, dakle, to provijava kroz tekst na određen način, jer ste vi na kašičicu, negdje ste direktno ugradili određene norme međunarodnog prava iz direktiva i određenih preporuka, to se jasno vidi da ih ne ponavljamo, a negdje je to otvoren prostor bez jasnog izričaja da BH servis ima programe, dakle, na nacionalnim jezicima, što nije nikakva novina, ništa posebno, to je nešto što čeka budućnost ove BiH, a učinimo to danas da ne bi to morali činiti sutra i da se ne događa ovo da vrišti neko kako je malo bosanskog jezika na federalnoj televiziji, a istodobrno Hrvati ne plaćaju, misle da je to probosanska televizija. Dajte, da napravimo to čime će biti zadovoljna sva tri tvorbena naroda, koji tvore ovu državu. Pa, pobogu, ako Parlament donese zakon, s kojim će biti nezadovoljan jedan konstitutivan narod, u smislu javnog medija, a krozi, onaj ko je izopćen iz javnog medija u svom govoru u svojoj kulturi i u svojoj tradiciji, taj je osuđen na tiho i lagano umiranje i zaborav svoje tradicije i svog jezika. Gospodo, to je istina, to je neoborivo, to je neporecivo i zbog toga tražimo jednakopravnost u vremenu i u načinu konzumiranja tog prava, kad je u pitanju jezik i sve što se jezikom može izgovoriti u javnom bosanskohercegovačkom elektroničkom mediju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Čengić.
Zaista se ne bih pridruživao raspravi, a ovo što kažem najlakše je priljučiti onome što mi zovemo replika i ako nisam pritisnuo ovo dugme za repliku, nego samo prijavu za govor. Ne bih se uključivao u raspravu o tome je li federalna televizija većinski bošnjačka televizija, kako je moj kolega Jukić rekao. Ako gledamo po tomu koje direktor gospodin Jasmin Duraković, onda bi se moglo zaključiti tako. Ako bismo, ipak, po tome zaključivali 47 da je to bošnjačka, ja se bojim da gospodin Duraković ne bi bio oduševljen time, da kažemo da je on Bošnjak, a pogotovo da je program koji proizvodi njegova televizija bošnjački. Iz tog razloga predlažem dvije stvari. Prvo je da se dogovorimo da dadnemo pozitivnu ocjenu prvom čitanju ovog zakona. A, da do drugog čitanja uložimo dodatne napore, da razlike koje očito postoje, na neki način riješimo prije nego što se budemo konačno izjašnjavali o amandmanima. Za to ima više vrijanti, ja ne bih predlagao ovog časa varijante, ja bih samo izrazio svoju spremnost i mislim da dijelim raspoloženje ne samo Kluba bošnjačkog naroda, nego ukupno raspoloženje koje smo danas čuli, zaista treba sjesti i dogovoriti ono što je evidentno, a nije jedino razlog, dakle, još uvijek nešto oko čega se ne slažemo, a to je, nisu samo u pitanju zadovoljiti samo nacionalne interese, ili bolje rečeno, uvažiti nacionalne potrebe, nego način rješenja za, dakle i za nekoliko drugih stvari koje jesu jednako važne za kvalitetno funkcioniranje sistema i servisa. Iz tog razloga mislim da je, zaista, neophodno da uložimo jedan dodatni napor, jednoj sasvim normalnoj, otvorenoj satmosferi, da nađemo rješenja, koja neće težiti za nečim izvan ovog doma i koja neće potrošiti više vremena od 30. septembra o.g.
Zahvaljujem se kolegi Čengiću. Nemamo više prijava. Gospodin Jukić.
... na tradu rasprave gospodina Čengića, pa i gospodina Filipvića i gospodina Genjca, ministra i ne znam ni ja da nekog ne bih izostavio, svih čini mi se koji su raspravljali o ovoj temi. Kroz sve naše rasprave, provlačila se jedna teza, a to je, koliko sam ja razumio, potreba da pokušamo i u ovom vremenu koje je ispred nas pa i u vrijeme godišnjih odmora, iskoristiti za dodatna moguća usuglašavanje, jer tema je, očito prevažna, to smo svi rekli. Svi smo rekli da ima potrebe, a sigurno ima i političke volje, bar ja tako vidim da pokušamo u ovom vremenu koje je ispred nas, pokušati naći rješenja, koja će biti prihvtljiva za sve i koja će napraviti takva rješenja, upotpuniti i dopuniti ovaj zakone, tako da budu prihvatljiva i, evo, ja bih u tom pravcu predložio jedan zaključak, da do, ne znam ni ja do kog vremena, ali, recimo do možda nekoliko dana prije naše sjednice, na kojoj će biti drugo čitanje, da ostavimo mogućost amandmanskog djelovanja, a po potrebi i pozivamo nadležnu komisiju da se sastane i da da svoje mišljenje i o tim, eventualnim, ako se dogode nekakva događanja ili rješenja na ovom fonu, dakle, usuglašavanja, sada ne usuglašenih zahtjeva ili rješenja.
Ja nemam ništa protiv. Lično govorim, dakle, ako je ovo u skladu sa Poslovnikom, da usvojimo ovaj zaključak, ali svakako po Poslovniku se zaključak usvaja poslije izjašnjenja, tako da bih ja, ako se slažete, pozvao vas da glasamo u prvom čitanju. Dakle, o zakonu o Javnom radio-televizijskom servisu BiH. Otvaram glasanje. Dakle, 12 je glasalo, imamo 10 za, 2 protiv. Konstatujem a je usvojen zakon u prvom čitanju. 48 Sada imamo, pošto je ovo u skladu sa Poslovnikom, znači Dom može donijeti zaključak da se produži amandmanaska faza, ja ću sada otvoriti glasanje. Gospodin Čengić, izvolite.
Dakle, uvažavajući ovaj prijedlog gospodina Jukića, za koji ću ja glasati, ja bih, ipak, predložio da se pokušamo samo dogovoriti da odredimo vrijeme do kada se mogu ulagati amandmani. Moj je prijedlog da to bude najmanje sedam dana prije rasprave, a da to bude opet najkasnije do 7. septembra. Dakle, da pustimo vremena unutar sedmog septembra da još stignemo razgovarati. Ja pretpostavljam daćemo mi morati oko toga malo razgovarati ili, možda da, ipak, ne kažemo do datuma, nego sedam dana prije rapsrave, pa da onda imamo malo prostora, jer ako danas usvojimo, odnosno već smo usvojili prvo čitanje, znači, nama ostaje drugo čitanje. Sad više nije bitno hoćemo li mi raditi dan ili tri dana na komisiji, hoćemo li sjediti jedan dan ili deset dana u pripremi, važno nam je da pripremimo rješenje, koje ćemo, konačno na Domu prihvatiti. Ako mi dobijemo usaglašen stav za Dom 20. npr. septembra, nama to još uvijek ništa ne smeta, tako da se ne većemo zato, za datum, ali, ipak da kažemo za sedam dana prije sjednice, pa ćemo onom odlučivanjem o sjednici Doma, odlučiti koliko imamo prethodnog vremena, a da ovih sedam dana, kažem, ipak, da se to ohladi, da ne bude do zadnje minute, da stalno još uvijek nešto mijenjamo i odustajemo. To bi, znači, bio moj prijedlog da kažemo da se amandmani mogu u komisijskoj fazi ulagati do sedam dana prije rasprave na Domu u drugom čitanju. Da bi to bila dopuna ovog zaključka.
Kolega Genjac.
Ako utvrdimo rok na osnovu nečega što će se tek desiti, dolazimo u poziciju da mogu nastati nesporazumi. Dakle, sedam dana prije nečega što će se desiti, a ne znamo kad će se desiti. Iz ove perspektive delegati ne znaju kad je to i može se neko pozvati na poslovničku mogućnost, mislim da moramo utvrditi rok i mislim da je zadovoljavajuće namjere predlagača zaključka da se otvori prostor za nove zaključke, za nove ideje, za nova usaglašavanja i poštujući to, postižući taj cilj i zadovoljavajući potrebe da se, ipak, ne kasni sa ovim zakonom, tamo gdje nije potrebno, mislim da je 7. septembar za ulaganje amandmana sasvim korektan i treba da bude jasan datum i da delegati znaju danas koji je to datum, ili, evo 10. septembar.
Evo, znači, tekst zaključka kako je rekao gospodin Jukić, da je termin 10. septembar. Otvaram glasanje po prijedlogu zaključka gospodina Jukića. Jednoglasno, 14 za. Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda 23. 49 Ad.23. Prijedlog okvirnog zakona o registraciji poslovnih subjekata u BiH, imamo ga u prvom čitanju po članu 90. Dobili ste zakon kao i izvještaj nadležne komisije. Prvo se vodi rasprava o neophodnosti i principima na kojima je zakon utemeljen. Predstavnički dom je usvojio zakon u oba čitanja sa dva amandmana na 42. sjednici, održanoj 27. jula 2004. godine. Otvaram raspravu. Radović, izvolite.
Uvaženo predsjedništvo, drage kolege, pred nama je Prijedlog okvirnog zakona o registraciji poslovnih subjekata u BiH, čiji je nacrt, odnosno Prijedlog predložio Savjet ministara i dostavio ga nama u proceduru. Ja sam na radu komisije uložio dva amandmana, koja, nažalost nisu usvojena, a ona, ako sad ... načelima i principima, u principu mijenjaju, dakle, Predsjedništvo je u odnosu na prvobitnu varijantu, koja je bila usaglašena sa OHR- om i entitetskim vladama, ubacilo izmjene dva člana koja su u suštini i u načelu promijenila suštinu zakona. Mislim da sa ovim zakonom mi smo dobili jednoobrazan, jeftin i efikasan pristup registraciji poslovnih subjekata i tako, dakle, kako domaćih, tako i stranih i tako omogućili stvaranje jedinstvenog tržišnog i ekonomskog prostora BiH. Što je bio jedan od preduslova, se poboljša ekonomija ove zemlje. Ako može i o pojedinostima, da iznesem odmah dva amandmana, moji se amandmani odnose na član 8. tačka 3. da se briše, zbog toga što je u suprotnosti sa načeom okvirnog zaakona i, dakle, ovdje smopobrkali. Mi smo željeli ovdje Ministarstvo pravde kao centralni rgistaar, dakle, upravnu instituciju, koja će da se miješa u sudski i pravni postupak, što nije dobro, jer je zakon harmonizirao i uskladio sve odnose na čitavoj teritoriji BiH. Dakle, to radi zakon, ne upravna organizacija. Što ovo rješenje dovodi u suptornost tako da je zakonom rečeno da postoje registracioni sudovi, da pravni subjekat, da se javi bilo kom od ...automatizmom će biti registrovan, zaprimljena dokumentacija i pisana, biće proslijeđena nadležnom sudu, koji je rečen da će biti zadužen za registraciju od tog subjekta. Također, i povratna informacija, kao i knjiga, centralna knjiga registra, dovoljno se obratiti jednom od registracionih sudova na čitavoj teritoriji BiH, da dobijete pravno- valjane podatke. Dakle, sudskom postupku. Rješenjem kojim je predviđeno, Savjet ministara je, davanje ndležnosti Ministarstvu prvde da vodi u elektronskom obliku knjigu, golu knjigu registra, koja se ne može koristiti u onoj formi u kojoj može, jer ovo se radi sudskim postupkom. Iz tog razloga sam ja i dao amandman da se ovaj član, stav 3. člana 8. briše, kao i član 22. stav 4. i 5. da se brišu, jer je tu, također sukob Zakona o ministarstvima i drugim institucijama BiH i samog zakona. Isti ovakav tekst je usvojio Predstavnički dom, a imamo priliku da vidimo pismo i gospodina Hejsa, Svjetske banke, koja je donator implementacije registracije poslovnih subjekata u BiH i mislim da iz ovih obrazloženja i iz tih razloga predlažem da kolege prihvate ove amandmane, kako bi dobili istovjetne tekstove i u Predstavničkom domu, današnjim usvajanjem mi bi ispunili uslove, koje je postavila Svjetska banka i imamo fondacije DIFID-a, a ona važi do kraja jula 2004. godine, a to nas onemogućava da koristimo uslove programa BAK-a za ispunjenje uslova koje je postavljeno prema BiH. Dakle, još jedanput ja bih zamolio da se usvoje amandmani na zakon, Okvirni zakon o 50 registraciji poslovnih subjekata, tako ćemo dobiti istovjetan tekst i ispuniti date uslove koji su postavljeni pred BiH. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Nadu Radoviću, evo, ovog puta, nemamo kvoruma, pa ćemo sačekati par trenutaka, jer su zastupnici gospoda Milojević i Šiljegović, evo gospodin Šiljegović je stigao. Dakle čuli ste obrazloženje amandmana gospodina Radovića. Trebamo se izjasniti o amandmanima. Ispričavam se, pogriješio sam, trebamo se izjasniti o zakonu u prvom čitanju. Evo, ja pozivam zastupnike da se izjasnimo glasovanjem u prvom čitanju. Evo, gospodin predsjedatelj će sad stići. On bolje rukuje sa ovom tehnikom.
Otvaram glasanje u prvom čitanju o ovom zakonu. Izvolite. 11 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da je usvojen Zakon u prvom čitanju. Predlažem da obavimo raspravu i u drugom čitanju. Imate izvještaj komisije. U drugom čitanu vodi se rasprava o amandmanima i glasa se o zakonu. Amandmane je podnio gospodin Nade Radović i dao je obrazloženje. Imamo predstavnika predlagača. Pozivam predstavnika predlagača da se izjasni. Inače su u Predstavničkom domu je usvojen zakon sa ovakvim istim amandmanima.
Uvaženi predsjedatelji, uvaženi zastupnici, lijepo vas pozdravljam, Ja sam jučer bila na Zastupničkom domu. Imaju mišljenje od strane OHR-a, veleposlanstva Velike Britanije, Svjetske banke, također BAK ovaj ... podržava jedinstveno mišljenje u ocjeni amandmana, koje je podnio gospodin Momčilo Novaković, zastupnik u Zastupničkom domu i amandmani su istovjetni. Znači, odnosi se na članak 8. stavak 3. i članak 22. stavak 4. i 5. Oni su usvojili ove amandmane. Na taj način dolazimo do teksta, verzije zakona, koji je upućen prema Vijeću ministara. Znači, Ministarstvo pravde BiH je, uputilo, hajmo reći, radnu verziju zakona. Na Vijeću ministara su usvojeni amandmani i Ministarstvo civilnih poslova i upravo na ove amandmane koje je, znači, usvojilo Vijeće ministara su uložili gospoda Momčilo Novaković i gospodin Radović, amandmane koji su u istovjetnom tekstu. Da bismo prevazišli ovu zavrzlamu u kojoj smo se našli, nema nikakve zapreke da vi podržite amandmane gospodina Radovića, kako bi se došlo do istovjetnog teksta zakona, znači, imali bi zakon, jer ovaj zakon, koji je okvirnog karaktera će se implementirati u entitetima i Brčko Distriktu. Suštinski se nešto bitno ne mijenja u odnosu na predloženi tekst zakona, znači usvojenog prijedloga zakona, koji je utvrdilo Vijeće ministara, jer u članku 8. stavak 3. se kaže da Ministarstvo pravde BiH, da će ono samo čuvati u elektronskom obliku glavnu knjigu registra. Znači, on samo čuva. On ne vrši registraciju, a registracija će se vršiti u sudovima. Ima 16 sudova u cijeloj BiH, znači, 10 u Federaciji i 5 u RS i 1 u Brčko Distriktu, koji će biti međusobno elektronski povezani i svako ko ima mogunost pristupa internetu imat će mogućnost i da uđe u samu registraciju i provjeri određene podatke oni koji joj trebaju. Osim toga, svaki sud, koji vrši 51 registraciju, to znači od tih 16 sudova, neovisno od toga da li je on izvršio registraicju ili ne, je, dužan da da određene podatke iz registra izuzev onih koji su zakonom zaštićeni, znači osobni podaci koji nisu javnog karaktera, osim ako su u pitanju organi gonjenja, pravosudni organi itd. Što se tiče ove primjedbe na članak 22. stavak 4. i 5. u suštini u jednom dijelu u članku 22. stavak 4. ima, proizilazi iz zakona, koji daje, Zakon o ministarstvima i drugim tijelima uprave BiH, koji daje pravo i mogućnost Ministarstvu pravde da radi određene poslove, vezane na harmonizaciji usklađivanju zakonodavstva, standarda pravnog sustava itd. znači, ono po sili zakona to mora raditi. Međutim, entitetski sudovi, znači, koji vrše registraciju i sud u Brčko Distriktu BiH su dužni da osiguravaju tehničku ispravnost tih elektronskih aparata, putem kojih se vrši registracija. Prema tome, ti softveri, harveti, nisam baš stručnjak u tome, znači dužnost je oniih sudova, odnosno vlada u entitetima i Brčko Distriktu, su dužni da osiguravaju tehničku ispravnost. Ovdje je dodatno u 4., u članku 4. i članku 5., odnosno stavku 4. i 5. članka 22. još dodatno dato u nadležnost i Ministarstvo pravde. Znači, dvoje je nadležno, eh, sad se postavlja pitanje, kako na koji način će se izvršiti ta tehnička ispravnost, ako ih je već dvoje, a nije izrijekom jedno. Prema tome, nema nikakve smetnje da usvojite amandmane gospodina Radovića, jer bi na taj način došli do zakona, a samim tim i do implementacije ovog okrivnog zakona, jer nam slijede zakoni u entitetima i Brčko Distriktu, koji se moraju donijeti, na temelju ovog zakona, a ne može se pristupiti izradi dok ovaj zakon ne stupi na snagu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo predstavnici predlagača. Da li se neko još javlja za diskusiju? Niko. Predlažem da se izjasnimo o amandmanima. Znači, amandman I u članu 8. tačka 3. se briše. Glasamo o tom amandmanu. Možete glasti sad. 1 protiv, 11 za, konstatujem da je uvojen amandman. Amandman II, da vas podsjetim u članlu 22. tačka 4. i 5. se brišu. Otvaram glasanje. Opet imamo 1 protiv, 11 za. Konstatujem da je usvojen amandman II. Sada ćemo glasti o zakonu. Ko je za usvajanje zakona. Otvoreno glasanje. 11 za, 1 protiv. Pardon, 12 za. Svi smo glasali za. Jednoglasno je uvojen zakon u identičnom tekstu kao i u Predstavničkom domu. Prelazimo na 24. tačku dnevnog reda. Ad.24. Izvjetšaj Kancelarije za reviziju, o reviziji Predsjedništva BiH za 2003. godinu Dobili ste izvještaj nadležne komisije. Predstavnički dom je usvojio izvještaj na svojoj 41. sjednici, održanoj 14. jula 2004. godine. Otvaram raspravu po ovoj tačci 52 dnevnog reda, odnosno dajem riječ predsjedniku Administrativne komisije, gospodinu Radoviću. Izvolite.
Pa nadam se da nećemo sad ubaciti temu jezik, da bi skrenuli pažnju sa revizije, što je rekao gospodin Hilmo. Komisija za finansijske i administrativne poslove Doma naroda, na svojoj 18. sjednici, održanoj 27.7. razmatrala je u skladu sa članom 79. stav 2.
Izvinjavam se kolega Radoviću, radimo na minimumu. Dakle, nemojte više niko da izlazi.
... Poslovnika Doma naroda Parlamentarne skupštine izvještaj o radu Ureda za reviziju za 2003. godinu i to za sljedeće budžetske korisnike: 1. Predsjedništvo BiH, 2. Institut za standarde, mjeriteljstvo i intelektualno vlasništvo, 3. Služba zajedničkih poslova institucija BiH, 4. Državna granična služba BiH, 5. Agencija za statistiku BiH, 6. Regulatorna agencija za komunikacije BiH, 7. Izborna komisija BiH, 8. Parlamentarna skupština BiH, 9. Prvobranilaštvo BiH, 10. Sud BiH, 11. Tužilaštvo BiH, 12. Ustavni sud BiH, 13. Ured za veterinarstvo BiH, 14. Arhiv BiH, 15. Ministarstvo vanjskih poslova BiH, 16. Ministarstvo civilnih poslova BiH, 17. Agencija za promociju stranih investicija BiH, 18. Agencija za državnu službu BiH. Komisija je pažljivo saslušala ... izvještaj Ureda za reviziju i pošto je bilo predmet velikog interesovanja javnosti po pitanju korištenja budžetskih sredstva budžetskih korisnika, ... posebnu pažnju ovog doma, da ih on na osnovu izvještaja, na osnovu izvještaja ove komisije, usvoji i donese odgovarajuće zaključke. U tom pismu, ja da ne bih oduzimao riječ gospodi revizorima, koji su prisutni današnjoj sjednici Doma, samo ću da pročitam zaključke Komisije koje predlaže Domu. 1. Zahtijeva da Dom traži od Kancelarije ureda za reviziju finansijskog poslovanja institucija BiH, da naprave sveobuhvatan izvještaj za sve institucije, budžetske korisnike i da na osnovu toga naprave rezime, gdje će se vidjeti kako je ko i na koji način trošio 53 budžetska sredstva i kako se posluje sa budžetskim sredstvima svih budžetskih korisnika, kako bi Parlamentarna skupština i odgovarajući drugi organi imali svoj stav dali zadatke i preporuke. 2. Da Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH, zahtijeva od Savjeta ministara da, prema uočenom revizorskom izvještaju, izradi potrebna zakonska i podzakonska akta, koja su neophodna, da bi se regulisala i ograničila potrošnja. Također se traži, da Savjet ministara izradi sistemske principe i standarde korištenja budžetskih sredstava. Uočeno je da kako koji pojedini budžetski korisnici imaju različite standarde ili bih rekao aršine po pitanju raznih troškova, a oni su, uglavnom standardizovani i daju se urediti principijelno i suštinski urediti. Također, traži se da budžetski korisnici uspostave konotrolu i ograničenje korištenje budžetskih sredstava i to urede svojim poslovnikom, pravilnikom i drugim aktom, ili odlukom gdje će se biti jasno kako i na koji način se kontrolišu i ograničavaju potrošnja budžetskih sredstava. 3. zaključak, koji Komisija predlaže Domu da u skladu sa zakonskim rješenjem, ukoliko je potrebno, od strane mjerodavnih organa preduzmu se odgovarajuće mjere za one koji su prekršili ili na nezakonit način, ili prekršili ovlaštenja ili potrošili budžetska sredstva mimo dogovorenog. Toliko od Komisije prema Domu.
Zahvaljujem predsjedavajućem Komisije na jednoj vrlo iscrpnoj diskusiji. Dakle, otvaram raspravu. Otvorimo sam je po ovoj tački dnevnog reda. Za riječ se javio kolega Tomislav Limov. Izvolite.
Taman da nisam do sada govorio, sad bih sigurno iskoristio prigodu, jer pred nama jedna tema, koja, sjećam se lani kad smo o ovome raspravljali, sjećam se zaključaka, možda bi dobro bilo ponoviti ih, jer je ovdje revizija konstatirala da jedna od stvari, koja je zamjerena, posebice pojedinim subjektima, pojedinim institucijama BiH, jeste to što nisu ispoštovane preporuke, koje je dala revizija, a povodom nalaza u 2002. godini. U svakom slučaju, ja nemam nikakve dileme oko prihvatanja izvješća Ureda za reviziju i kod njih uopće nije problem, problem je činjenica da se mnogi subjekti, mnoge institucije BiH, nisu u odnosu na svoje poslovanje ... ... dakle, u svakom slučaju ja želim reći da nemam dilema oko prihvatanja ovog izviješća, ali ću iskoristiti prigodu i dati podršku i čini mi se da bi bio elementarni red da mi izaslanici jasno i nedvosmisleno kažemo našim revizorima da u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH, imaju punu potpru u njihovoj specifičnoj borbi za zakonitost rada svih institucija BiH. Ja, naravno, neću sad, imajući na uvu i da smo umorni i da je ovo spletom okolnosti da je ovo pri karaju sjednice, makar bi bolje bilo da smo u samom startu našeg rada otvorili ovu temu, tada bih i šire govorio oko nekih stvari, vezanih za ono što je u 54 medijima došlo do izražaja u smislu prijetnji ili ne znam upozorenja, koji su dobili sami revizori od strane, koliko sam shvatio iz medija, pojedinih savjetnika Predsjedništva, prije svega Predsjedništva BiH, pa osobno mislim da to, zaista, dovoljno govori, prije svega o njima samima, a što se tiče revizora, mislim da oni mogu mirno nastaviti svoj rad, jer u ovoj parlamentarnoj skupštini BiH, sigurno će imati potporu i, ako treba biti realan i vidjeli smo iz njihove revizije, da ni kod nas nije sve bilo sjajno, nije sve bilo onako kako bi trebalo biti, pa u tom smislu posebno bih iskoristio prigodu i skrenuti pozornost ljudima, odgovornim ljudima u Parlamentarnoj skupštini da postupaju sukladno preporukama revizije koje su jasno date u njihovom nalazu, a u svezi sa analizom poslovanja Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Moram, naravno, posebno potencirati, ne znam da li ovdje ima neko iz Predsjedništva, volio bih da ima, ali bez obzira na to, ipak, ću ja reći da, kad se u cjelini sagleda ovo izviješće, veoma teško je pronaći neko poglavlje, neko područje, a da nije bilo kršenja propisa i ja vjerujem da se može pronaći, mada meni je to vrlo teško polazilo za rukom, vjerovatno i zbog toga što sam radeći u nekim prethodnim vremenima posao inspektora imao na određen način izgrađen taj profesionalni odnos spram ono što se zove dokumentacija i, naravno, dakle, ipak ću taksativno, imam običaj reći taksativno, a to je u stvari kada znam da nisam u stanju temeljito pojasniti ono o čemu govorim, pa ću onako taksativno nabrojati, a revizori će sigurno shvtiti i znati da je to sastavni dio sadržaja njihovog nalaza, nabrojaću ove nezakonitosti, koje se odnose na poslovanje Predsjedništva. Prvo, Predsjedništvo nema pouzdan sustav internih konrola, kojima je cilj osigurati učinkovitost finansijskog poslovanja, poštivanja propisa i točnosti finansijskih izvješća. Drugo, poslovanje Predsjedništva je neekonomično. Treće, Predsjedništvo je kršilo propise o javnim nabavkama, zatim, nije izvršilo preporuke revizije iz prethodne 2002. godine, zatim Predsjedništvo nema interna pravila, kojima bi bila regulirana linija subordiniranosti, odnosno nadređenosti između članova Predsjedništva glavnog tajnika, šefova kabineta i ureda časnika za vezu sa Haškim tribunalom, zatim Predsjedništvo nema interna pravila, kojima bi bila regulirana potrošnja, to se odnosi prije svega na postojanje internih narudžbenica, kompletiranja dokumentacije, uvida u proračunska sredstva, reguliranja nabavki, poklona, reprezentacije, troškova smještaja, zakupa, naknade za odvojeni život, ugovora o djelu itd. i vrlo je indikativno da Predsjednštvo nije poštivalo odluku Parlamentarne skupštine, dakle, našu odluku, kojom je smanjem proračun Predsjedništva i ignoriralo je preporuke revizije, kojima je traženo da se zbirno i po organizacijskim jedinicama planiraju, prate proračunski troškovi, čime je, praktično otvoren prostor za netransparentno, neodgovorno i nestručno trošenje proračunskog novca, Predsjedništvo je prekomjerno i nenamjenski trošilo odobrena proračunska sredstva, nezakonito prelijevalo, prenosilo i nije vraćalo u određenim slučajevima višak sredstava u proračun, zatim Predsjedništvo nije imalo plan nabavki, plan putovanja, nije sa Ministarstvom trezora i finansija usuglašavalo promjene strukture proračuna, raspored po stavkama, dinamiku potrošnje i nije utvrdilo odgovornost zbog prekoračenja svog proračuna za 450 tisuća KM i, ako je to Ministarstvo za trezor tražilo. Predsjedništvo je nepropisno sačinjavalo pregled izvršenja proračuna, jer primjerice nije povećalo kapitalne izdatke u određenim slučajevima neevidentiranja nabavki vozila, sustavom staro za novo, zatim, nije povećalo program posebnih namjena za neevidentiranu nabavku drugog vozila, jednog od vozila u hrvatskog časnika za vezu u Hagu, nije 55 smanjilo izdatke za tekuće održavanje, to se odnosi na onu popravku od 32.882 marke, zatim višestruko je kršilo propise pri nabavci vozila za hrvatskog člana Predsjedništva, jer je probilo proračunska ograničenja od 140.000 maraka, prihvatio je nepovoljniju ponudu za 3.896 maraka, zatim Predsjedništvo nije imalo utvrđen godišnji plan nabavki, nije poštivalo odredbe propisa, koji se odnose na obveznos osiguranja tri ponude, nije biralo najpovoljniju ponudu i nabavke i vršilo kod ponuđača, koji nije prošao na tenderu, zatim pojedinim uposlenicima u Predsjedništvu je pogrešno obračunavat minuli rad, personalni dosijei nisu kompletirani, priznate su nevalidne potvrde o minulom radu, nije odgovarajućim normativnim aktom reguliran status bivših članova Predsjedništva, retroaktivno je isplaćivana naknada za prekovremeni rad, zatim isplaćivani su troškovi smještaja bez postojanja ugovora o zakupu ovjerenog od strane poreske uprave, zatim u Predsjedništvu nije postojala knjiga ukupne evidencije putnih naloga, akontacije se nisu pravdale upropisanom roku. Bilo je slučajeva da se novac podigne u siječnju, a pravda u studenom, što je svojevrstan nepropisan oblik kreditiranja, je li tako, najblaže rečeno, zatim nepravilno su knjiženi pojedini troškovi reprezentacije ugostiteljskih usluba i poklona na putovanjima, primjerice izvan jedinstvenih pravila odobravane su nabavke, recimo 4.000 maraka za odijela, jedno odijelo je plaćeno 2.121 KM za člana Predsjedništva, zatim cijeli niz računa ovdje ima da sad ne spominjem, dakle, gdje nije bilo odgovarajućih odluka Predsjedništva, a izvršeno je trošenje sredstava. Samo za reprezentaciju 211.958 maraka itd. Što se tiče poslovanja ovog ureda časnika za vezu, sjećam se kad smo vodili raspravu, bilo je određenih zahtjeva vezanih za odobravanje ovih sredstava, naravno, naš zaključak nije ispoštovan, tu je bilo, također prelijevanja sredstava od jednog časnika prema drugom, ... nego nabavka vozila, koja nisu bila evidentirana na odgovarajući način, tako da, naravno, šta reći o tome primjerice da nije napravljen popis 31.12. nisu popisana sredstva na računima itd. to je, zaista nešto što je ne prihvatljivo i, ako, koliko sam mogao shvatiti neke od institucija su naknadno, odnosno negdje sredinom godine neke od ovih stvari, ipak, otklonile. Kako komentirati primjerice da za tri uposlena u bošnjačkom uredu u Hagu, zakupnina je iznosila 213.971 KM, zatim putni troškovi isplaćuju se nepropisno, nema vremena trajanja, govori se samo o danima, dnevnice su, naravno, samo umjesto 65, 100 maraka i, zatim, bilo je određenog nenamjenskog trošenja proračunskih sredstava za nabavku, ne samo vozila, nego računalne opreme itd. Jednom riječju, bilo je nepropisnog, nezakonitog, neracionalnog i rastrošnog ponašanja i odnosa. Mi izaslanici smo dužni reći svoje stavove oko ovoga, naravno, mi nismo u situaciji i ne bi ovo trebalo shvaćati kao određene zahtjeve pema institucijama zašto mi nismo mjerodavni, ali mi jesmo mjerodavni vidjeti, reći, upozoriti i zatražiti od svih korisnika javnog novca da to se mora činiti sukladno zakonima, propisima i ukoliko to nije tako, onda, naravno, mi smo u obvezi zatražiti da se ispitaju ove konstatirane nezakonitosti, na bazi toga, sukladno i primjereno ovlastima mjerodavnih institucija, izvrši procesuiranje onih koji su na ovaj ili onaj način svjesno, nesvjesno kršili propise. Naravno, moj komentar je, ako iza i nakon ovoga na svojim mjestima osanu svi i članovi Predsjedništva i glavni tajnik i šefovi kabineta i savjetnici itd. onda će vrlo teško biti prihvatljivo obrazloženje koje je Predsjedništvo dalo i posebice u onom dijelu, u kojem govori kako je ovo posljedica određenog pravnog nereguliranja određenih pitanja. To je samo dijelom točno, jer svuda tamo gdje su ove stvari regulirane propisima, tu postoji odogovornost i u tom pogledu mislim da jedan od zaključaka treba biti i zatražiti da svako radi svoj posao i da se mjerodanim tužiteljstvima dostave nalazi revizije, u protivnom, 56 postavlja se pitanje i smisla postojanja revizije kao institucije. I, ja osobno nemam dileme, revizija je neophodna institucija i na određen način mi ne možemo biti normalna država ukoliko revizija ne bude radila ne samo na ovaj način, nego i u određenim elementima preventivno, zato je vrlo važno osigurati da se njezine preporuke dosljedno ispoštuju. Što se pak tiče samog Pedsjedništva ja ... urađeno, čini mi se da bi dobro bilo da imamo jednog predsjednika i jednog šefa kabineta, a ne tri, jedno šest savjetnika, a ne 15, pa bi i veliki dio ovih troškova po prirodi stvari, vjerojatno bio smanjen, što ... Gledajući revizorske nalaze ovih ostalih institucija, zaista, ono što sam govorio, ako pogledam ... određene aktivnosti da je i u ...
... vrlo skroman jedan zahtjev za promjenu Ustava, mala korektura, da bude jedan član Predsjedništva. Citat završen. Ja bih, mislim da je već kolga Limov prešao i na ovu drugu tačku dnevnog reda, pa, ako se sad slažete, a mislim da je ovo toliko srodno da se vodi rasprava o objedinjeno, glasat ćemo, naravno, pojedinačno, dobit ćete riječ i vršilac dužnosti direktora gospodin Samir Mušović, ali prije toga, naravno, čut ćemo sve delegate koji žele da govore. Kod mene na ovom displeju stoji Branko Zrno, pa Hasan Čengić. Izvolite kolega Zrno.
Još vas jednom pozdravljam sve, Ja odmah ću vam kazati, nisam se javio da bih komentirao ovo izvješće, odnosno ono što smo dobili kao izviješće Ureda za reviziju, zbog toga što znam iz komisijskog rada da ćemo, da će u devetom mjesecu biti kompletirano izviješće, znači, kompletirano izvješće Ureda za sve institucije BiH, koje, odnosno gdje se provodi revizija, pa ćemo onda imati mogućnosti na jednoj od sljedećih sjednica, ako bude potrebe za tim, hvala Bogu, a po izvričaju kolege Limova, izgleda da će biti potrebe otvoriti raspravu po ovim izviješćima, onda možemo govoriti konkretno o izviješćima. Ja sam se javio, isključivo zbog toga i najprje zbog toga da, neću se ja zahvaljivati nikomu, niti ću hvaliti koga, ali moram istaći da u ovoj državi postoje ljudi i postoje institucije, makar po onom što je pred nama i sa čime smo upznati koji rade, koji jednostavno rede svoj posao i po onomu što imamo ovdje, koji dobro rade svoj posao. Ovo ne bih govorio da je riječ o nekakvom običnom uredu, da je riječ o običnom poslu, riječ je o vrlo, vrlo složenom poslu, da ne kažem i što god drugačije, da ne kažem da treba i hrabrosti raditi ovaj posao, ali za svaki posao treba hrabrosti, pa tako i za ovaj posao, ovaj posao je dobro odrađen i, ono što je bitno, ja ne znam prošle godine, ja ne znam da li su 57 ove institucije, da li su parlamenti do sada dobijali ovakva izviješća ili je ovo po prvi put da imamo kompletno izviješće o radu naših institucija. Ono što sam ja isčitao, a pročitao sam izvještaj i sudjelovao sam u raspravi o izviješćima. Što sam pročitao i ono što je među recima, zamjerka čak i nama kao Parlamentu, ne tobože što smo mi nekoga oštetili ili što smo zloupotrijebili položaj i time i proračunska sredstva, nego što se tiče zakona, što se tiče propisa, što se tiče kompletne legistlative, znači nedostatak u radu svih institucija, nad kojima je vršena ili bolje kazati u kojima je vršena revizija, nedostatak pisanog akta, nedostatak zakona i nedostatak propisa i više od 50% nelogičnosti, da ne upotrijebim drugu riječ ili nepravilnosti isključivo je rezultat baš tih nedostataka. Prema tomu, zadatak ovog parlamenta, državnog parlamenta, jeste poraditi na tomu, da se ne dešava ono što se dešava, a vrlo često zbog nedostatka određenog akta, a isto tako i zbog nemara ljudi. Vrlo često je nemar, a ne neka ružna riječ, uzrokom rezultata, odnosno rezultira, evo ovim što smo dobili u ovoj reviziji. Bilo je nicijativa o tomu, isto je to govoreno to kolega Brka je to direktno spominjao i na komisiji da revizija i Ured revizije sdam po sebi niti jeste niti će biti dovoljan da se zaštiti, nažalost, vrlo često i iz neznanja i iz nedostatka ovih akata i zakona, da se zaštitit taj proračun, da se zaštite ta sredstva, formiranje nečega, što će biti transmisija između tijela, koja raspolažu novcem i ovog parlamenta i isto tako ovog ureda. Mi smo to nekako usput nazvali nekom unutarnjom kontrolom, odnosno kolega Brka je spomenuo tu unutarnju kontrolu, u kojoj formi i na koji način, ali je činjenica da nešto moramo uraditi i da se mora poraditi na tomu, da nebismo i sljedeće godine dobili isto izviješće. Samo toliko, nemam namjeru ponavljati ono što je u izviješću.Svi smo ga dobili, svi smo pročitali i svi znamo o čemu se radi. Imat ćemo kada, ako bude potrebe o njemu i rapsraviti i još jednom uz, sad moram reći, sve pohvale gospodi iz Ureda za reviziju, koji su odradili svoj posao, odnosno koji su odradili još uvijek dio svoga posla. Hvala.
Kolega Čengić, izvolite.
Pa, ako dopustite na početku gospodine predsjedavajući, ja bih htio da razumijem jeste li vi ove dvije tačke spojili namjerno nakon govora našeg kolege Tomislava Lijmova, da ne bi imao priliku da govori o drugoj tačci? Imam dojam da je to. A, drugo, ako idemo tom logikom gospodin Limov je izrazio jednu zabrinutost, da li će Tužilaštvo uraditi svoj posao kako treba, s obzirom da je i kod njih revizija našla propusta, pa pitanje da li bi i Sud uradio kako treba, s obozirom da je i tamo revizija pronašla propusta, u Predsjedništvu smo već vidjeli propuste. Dakle, drugim riječima sve je zrelo za revolucionarne promjene. Općinski izbori su tu i tu tamo ostaje da ukinemo tročlano Predsjedništvo, da imenujemo jednog predsjednika, koji bi, naravno trebao da bude iz SDP-a. Onda bi svi problemi bili riješeni. Kad bi to bilo tako, ja moram priznati, ja bih glasao za to. Međutim, bojim se da država nije tako jeftina i bojim se da rješenja nisu tako jeftina. Prema tome, mislim da je za ovu državu puno jeftinije imati tri člana Predsjedništva i efikasno Pedsjedništvo, koje će morati raditi efikasnije u ovom području vođenja evidencije o trošenju para i puno racionalnije nego što je to radilo do sada, ali je to, ipak, puno jeftinije nego ako nemamo one koji razgovaraju ići u neka druga rješenja. 58 U tom smislu, ja, dakle, koristim priliku da se zahvalim na izvještaju i da podršim rad i ovaj izvještaj Ureda za reviziju institucija Bosne i Hercegovine. Meni je jako drago da je izvještaj definitivno urađen profesionalno, da je pod navodnicima beskompromisno urađeno, dakle, stavljeno je ono što se vidjelo. Meni je pomalo drago da ovaj ured nema osjećaj za politiku, dakle, čak i ono što je očito da nije namjerni propust, nego je sticaj okolnosti Ured to tako ne želi tretirati, nego je on postupao direktno po zakonu, pa je u redu. Mi kao Parlamentarna skupština, kao Dom moramo ponekad voditi računa i o okolnostima zašto je nešto bilo tako ili ovako, ali, bez obzira na sve, ako smo se svi zajedno opredijelili na racionalno ponašanje, na efikasno trošenje sredstava, u smislu da trošimo sad samo koliko moramo, a ne da ih brzo potrošimo kad ih dobijemo, onda je, zaista, nedopustivo da imamo situaciju probijanja budžeta, da se to probijanje odobrenog budžeta kod nekih članova Predsjedništva događa skoro za polag odine, odnosno nakon pola godine, odnosno da se događaju stvari kao što je da, neko kome je posao da vodi evidenciju potrošnje budžeta da to ne radi, ne zna ratidi, ne radi u skladu sa propisima itd. Što, također je zabrinjavajuće da Predsjedništvo nakon što revizija utvrdi propuste, onda ono utvrdi da nema određenih akata, da nema određenih pravilnika da fali određena pravna regulativa, koju samo Pedsjedništvo treba donijeti ili neka druga državna institucija, moram priznati da to pokazuje jednu vrstu neodgovornosti. Teško mi je sada locirati punu odgovornost pojedinačnu. Ja to ne bih radio, ne bih kazao da je to propust neke političke stranke ili nekog pojedinca, s druge strane kazati da je to propust onih koji su birali državne činovnike, koji sada vrše neke poslove, pa se sada ti činovnici ne mogu sada promijeniti, oni tamo sjede gdje sjede. Jedno je činjenica, evidentiran je značajan niz vrlo ozbiljnih propusta, koje bih ja laički, ne kao neki kvalitetni i sposobni inspektor finansisjki ili revizor podijelio na one koji bi mogli više odrediti tehnički ili pravno-tehničkim propustima finansijskim i računovodstvenim itd. i one druge koji se zovu, zaista, jedna nebriga o sredstvima, neodgovornost prema sredstvima, neodgovornost prema javno ukupljenim novcima, dakle, nekritički odnos prema tome, što ja ne želim ni na koji način pravdati niti želim prihvatiti obrazloženje. Ipak, ako smo se složili generalno i ako generalno prihvatamo da se odgovornost treba individualizirati i u puno gorim stvarima nego što je prekoračenje budžeta ili loše vođenje budžeta, onda, zaista se slažem s tim, da se treba individualizirati odgovornost kad su u pitanju propusti, vezani za potrošnju i vođenje finansijskog i kako god hoćete, vođenje te potrošnje. U tom smislu, želim kažati, da niti su svi članovi Predsjedništva jednako potrošili niti su jednako prekoračili, niti su jednako kupili broj vozila itd. mada u nekime elementima svi članovi Predsjedništva snose zajedničku odgovornost, upravo oni najveću, zašto nisu na vrijeme reagirali na propuste, koji postoje, zašto na vrijeme nisu postavili pitanje neke vrste unutarnje kontrole, kao što je, također situacija u kojoj mi imamo pitanje zašto na jednim od vrata ove zgrade u kojoj sjedimo i za koju smo mi sami odgovorni, stoji katanac i daska, zašto već godinama od četiri lifta u glavnom stubištu radi jedan, tri ne rade, od kojih opet jedan ružnom daskom zaglavljen. Dakle, ponekad se postavlja pitanje, kao da se, zapravo pitamo ko je odgovoran za nešto. Očito, da bi možda i članovi Predsjedništva mogli kazati kao kako će oni pitati svoga kolegu je li on to uradio ili nije uradio. Bilo kako bilo, odgovornost za trošenje javno prikupljenih sredstava je izuzetno važna. Ona se ničim ne može zamijeniti. Ona je utemeljena zakonom. Ona je utemeljena elementarnim principima politike, pa, evo, ako dopustite u politici i morala i smatram da je, zaista neophodno da se disciplina, kad je u pitanju i potrošnja i evidentiranje te potrošnje pojača u svim institucijama BiH, uključujući i Predsjedništvo BiH i smatram da 59 bi bilo neophodno da se provedu zaključci koje je donijela naša komisija, koja je razmatrala ovaj izvještaj, a volio bih kad dobijemo djelovit izvještaj da tada naša komisija da jedan cjelovit prijedlog mjera i aktivnosti, u koje bi se uključila i Parlamentarna skupština, uključujući i naš dom, na taj način, zaista, prvo osiguralo da utvrdimo ko je odgovoran za određene propuste, nepravilnosti i prekoračenja i, drugo, što je, također jednako važno, da ubuduće izbjegnemo sve ono što je sada evidentirano kroz izvještaj revizorskog ureda, kao protuzakoniti, kao ne dozvljeno, kao neodgovorno, kao nedomaćinsko da se všene bi ponavljalo. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Čengiću. Dajem riječ gospodinu Brki.
... zahvaljujem gospodi revizorima da su uradili vrlo kvalitetan posao. Pridružujem se gospodinu Zrni, koji je ovdje rekao da smo mi na komisiji to vrlo ozbiljno raspravljali i imamo stavove, ali bih se pridružio i onom drugom njegovom stavu kad je rekao da, ipak, nisu došli kompletni izvještaji za sve institucije, da će oni biti vrlo brzo gotovi, za desetak dana, da ćemo ih mi u septembru imati u rukama i da ćemo onda poslije toga moći sveobuhvatno da pogledamo te materijale, da zauzmemo stavove i da izađemo na Parlament. Zbog toga bih ja zamolio kolege da na ovu temu mi više ne pričamo, nego da to ostavimo za septembar, to i ne treba da bude tema u šest sati poslije podne, poslije cjelodnevnog reda kad smo umorni, jer to je ozbiljna stvar, a sad bih sugerisao samo da čujemo gospodu revizore i da idemo dalje. Hvala.
Ja bih, ipak, htio da skrenem pažnju na izvještaj, revizorski izvještaj, koji se odnosi na Parlament BiH. Ako Parlament BiH ima ambicija da razgovara o izvještajima drugih institucija, onda po mom mišljenju moraju prvo očistiti ispred svoje kuće u svojoj kući i završiti posao kod sebe, da bi mogao, da bi stekao nekakva moralna prava da diskutuje o drugima. Valja biti u redu i ova revizorska ekipa, revizori su dali primjedbu i mi imamo svi to kod sebe ovdje, na rad našeg parlmenta. Ja bih molio ako niste pročitali da zaključimo da administracija odnosno zajedničke službe ovog parlamenta moraju i trebaju do nove godine, otkloniti sve ove nedostatke, koje nam sugerira revizija i, jednostavno da budemo institucija, koja pravilno i dobro radi, te da bismo i po tom osnovu stekli pravo da primjećujemo druge nepravilnosti i kritikujemo ih, odnosno pozivamo na odgovornost zbog nepravilnosti. Ja bih volio da odmah sad, ja ću predložiti ovo kao zaključak i molim vas, vi ćete imati priliku da se izjasnite jesmo li zato da naše zajedničke službe, da odnosno Parlament BiH otkloni u kratkom roku, eto do nove godine, sve ove nedostatke, koje nam sugerira revizorska kuća. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Pamuku. Ko dalje želi govoriti od zastupnika? Pošto se niko ne javlja, ja pozivam generalnog revizora gospodina Samira Mušovića da nam se obrati u ime revizorske kuće. 60
Dobar dan, dobro većer, Zahvaljujem se na mogućnosti da se obratim ovom uvaženom domu i predstavnicima uvaženog doma. Cijenjena gospodo, Ja bih sada iskoristio ovo vrijeme da vam pomognem vaše zaključke, kako na ovoj sjednici, tako i na sjednici u septembru.Želim vas obavijestiti da je Ured za reviziju, malo ubrzao svoje aktivnosti i danas u četiri sata dostavio peostalih 15 izvještaja Parlmentarnoj skupštini, tako da smo izuzev dva izvještaja ili tri, koja smo ostavili za septembar, a koja se odnose na Službeni glasnik, Institut za zapošljavanje itd. imamo danas sve izvjetšaje kompletirane prema Parlamentarnoj skupštini. Meutim, u septembru, planiramo dostaviti i rezime izvještaja o računima 2003. godine i u tom rezimeu, želimo akcentirati najznačajnije nalaze 2003. godine, nalaze koji se ponavljaju, također, nalazi koji se ponavljaju iz godine u godinu i planiramo obavijestiti Parlamentarnu skupštinu i javnost opopistu, odnosno o svim nedostajućim pravilima i o onim propisima i pravilima potrošnje koja su danas nedovoljno regulisana. Ako dozvolite da se osvrnem na jednu od prethodnih tačaka i, ako je ona jako ozbiljna, što se tiče Ureda za reviziju, mi mislimo, imam osjećaj da pišemo izvještaje na latinskom jeziku i to ćirilicom, tako da, to je jezik kojeg, jednostavno imam osjećaj da komuniciramo takvim jezikom, kojeg ljudi ili ne žele da razumiju ili ne razumiju. Ove godine smo zbog toga što se ponavlja najveći broj naših nalaza iz godine u godinu, odlučili poduzeti jedan potez, koji je uobičajen, može se naći u literaturi da se Ured za reviziju obrati javnosti i tako skrene pažnju ili pozornost na nedostatke u sistemu koji već ozbiljno ugrožavaju funkcionisanje sistema. Šta to znači? To znači da smo mi uočili nešto što vi morate znati, a to je da smo uočili ponašanje, jedno opušteno ponašanje ili da kažem zloupotrebu nedostatka pravila, a kad nema pravila, kad nema norme, nema ni kazne i uočili smo oslanjanje pojedinaca na takav jedan pravni vakum, ne samo pojedinaca i grupa, da li je to oslanjanje da li se to oslanjanje radi sa predumišljajem ili bez predumišljaja sa nekim činom, kojeg ne bih želio okarakterisati, neka to urade nadležne institucije, ali je bilo vrijeme da skrenemo pažnju na takvu pojavu, na pojavu velikog broja nalaza, koji su se ponovili u mnogim, kod mnogih budžetskih korisnika. Ja ne bih ovdje govorio o revoluciji i ako je taj termin uporijebljen. Ono što nam treba, ove jeseni u septembru, a to je zaokret i mislimo na ovoj platformi, koju smo postigli sa ovogodišnjim izvještajima, možemo poduzeti aktivnosti zaokreta u javnoj potrošnji. Zaokret ne mora biti dramatičan. Ali, zaokret može početi sa usvajanjem sistemskih propisa i pravila. Gospodine predsjedavajući, poštovana gospodo, osam do deset sagovornika, sa kojima mi kontaktiramo, kažu da od ovog našeg posla nema ništa. I, mi pomalo postajemo svjesni toga. Podnosimo izvještaje iz godine u godinu i vama se zahvaljujemo na usvojenim izvješajima i moram vam reći da to, da mi nismo nezahvalni, ali nama ne manjka usvojenih izvještaja. Ono što nama manjka je akcija, aktivnosti, uređenje sistema, sistemski potezi. 61 Također vam moram reći da nije sve crno, ali je naša zadaća da pišemo o nedostacima i propustima. Također bih htio da kažem da mora postojati antipod revizije i našim izvještajima. Mnoge zemlje zapadne demokratije, ako hoćete mate antipd revizije, uz pomoć nevladinih organizacija, prave se prava godišnja takmičenja o najbojlem uredu, o najboljoj kancelariji, o najboljem ministarstvu koje pruža svoje usluge građanima ili najbolje državnom činovniku koji se proglašava na jednoj evoma zvaničnoj ceremoniji i dobija držvnu nagradu i to mora postojati kao što postoji revizija, kao što postoji tužilaštvo i sud i kazna, mora postojati nagrada. Sve još uvijek stoji i čeka od nas i od vas vašu akciju i aktivnosti. I, ukoliko dozvolite, završio bih kako smo već čuli i taj termin, taksativnim pobrajanjem, ali ja ću biti kraći, sa neophodnim aktima i aktivnostima, koje bi trebalo poduzeti, ako ne, onda u septembru nakon ovog rezimea, a to se odnosi na neophodno usvajanje, ovo čitam radi stenograma. Neophodno usvajanje pravilnika o internoj revziji, kontroli nad izvršenjem budžeta. Neophodno usvajanje sistemskog koncepta ili platforme, okvira za sisteme internih konrola, koje se trebaju dograditi kod svakog budžetskog korisnika. Neophodno je usvojiti priručik za interne kontrole, koji će pomoći svakom budžetskom korisniku da unaprijedi sistem internih kontrola kod sebe u svojoj instituciji. Neophodno je izdvojiti dodatna sredstva iz budžeta ili uštedjeti iz postojećeg budžeta da se uspostavi funkcija interne revizije, znači, posebna kancelarja interne revizije kod najvećih budžetskih korisnika, funkcija internog revizora. Misli se prije svega na Ministarstvo finansija i trezora, drugo, Ministarstvo vanjskih psolova, treće, Državne granične službe, četvrto Agencija SIP-a, peto, Predsjedništva BiH i drugih korisnika. Ovdje bih se malo osvrnuo na ove komentare koje ste dali u vezi Parlamentarne skupštine, pa i Tužilaštva i Suda. Nalazi revizije ne ometaju meritum institucije niti njenu osnovnu funkciju. Nalazi revizije tiču se finansijskog poslovanja te institucije i ne mogu ometati instituciju, odnosno Tužilaštvo da podiše optužnice ili Sud da suti. To su slabosti i mi ih posmatramo kao privremene i najviše smo okrenuti ka budućosti. Prema tome, naše je bilo da izvijestimo i vas i javnost i očekujemo da će te institucije, uključujući još unaprijediti sistem. Ono što bih ja se osvrnuo na vaš komentar, vezano za Parlamentarnu skupštinu, bilo bi dobro da se izbjegne ista greška koja je urađena u Predsjedništvu. Cijela Evropa, svi predsjednici u Evropi prenijeli su svoja ovlaštenja na odgovarajuće službe. I, u vašem slučaju, vi ste prenijeli svoja ovlaštenja na Sekretarijat. Jako je bitno da ne zaboravite izvršiti kontrolu nad prenesenim ovlaštenjima. Znači, da držite kontinuitet kontrole nad prenesenim ovlaštenjima. Dakle, vama treće lice dolazi po sili zakona ili revizija godišnja, a prije svega vi ovdje jednu od svojih sjednica u kvartalu morate posvetiti funkciji kontrole nad prenesenim ovlaštenjima, odnosno Sekretarijatu. Naša očekivanja su i sljedeća da se nakon septembarskih razmatranja rezimea, godišnjeg izvještaja, da se na nivou institucija usvoji sistemska pravila potrošnje za od prilike stotinjak budžetskih stavki i pravila jednostavno ne postoje ili postojeća pravila nisu dovoljno jasna, uključujući i nedostajuće zakone. Skrećem vašu pažnju da država BiH nema centralni registar držvne imovine. U ovom momentu niko u BiH, uključujući i Ured za reviziju nema jasnuo evidenciju koliko državne institucije imaju vozila na raspolaganju svojih, posuđenih ili posuđenih trećim licima sa naše strane, jednostavno nema takvu evidenciju, kako nema za vozila, tako nema 62 ni za kancelarije, nema ni za stolove, ni za stolice, ni za kompjutere, nema ni za odmarališta, nema ni za sve drugu pokretnu i nepoketnu imovinu. Očekujemo, također da svaki budžetski korisnik, po nalogu Parlamentarne skupštine, po vašem nalogu, u razumnom roku od 30-tak dana prilagodi ova sistemska pravila jednom kad se usvoje ili po ritnu kojeg usvajanjem, da se prilagode potrebama budžetskog korisnika i o tome da se u povratnoj svezi obavijesti Parlamentarna skupština i Vijeće ministara, a pravila, koja vi objavite, objave i budžetski korisnici, govorim o transparentnom trošnju javnog novca. Sledeće, neophodno je da Parlamentarna skupština uspostavi monitoring nad provedbom njenih zaključaka. O promjenama i unapređenjima koja su tražena u revizorskim izvještajima, da se taj monitoring obavlja kvartalno a javnost izvještava najmanje polugodišnje. Neophodno je da svaki budžetski korisnik kvartalno izvještava Parlamentarnu skupštinu o aktivnostima, koje je poduzeo, povodom preporuka koje je dala revizija u posljednjem izvještaju. Smatramo da bi prvi korak mogao biti usvajanje zvaničnog dokumenta Parlamentarne skupštine, koji bi programski obuhvtio navedene aktivnosti, koje trebaju biti poduzete i to poredane po nosiocima aktivnosti, po rokovima za svaki posebni zadatak. Takav dokument, takav programski dokument, jedino može Parlamentarna skupština BiH usvojiti. To bi bio taj zaokret i tada bi mi prestali imati osjećaj da govorimo latinski jezik. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Mušoviću. Nema više prijavljenih za diskusiju. Mislim da su korisne ove sugestije u obraćanju gospodina mušovića. Imali smo ovdje i prijedlog zaključaka, prijedlog zaključaka naše administrativno-finansijske komisije, koje je, ako ste pažljivo slušali na početku iznio predsjedavajući Komisije gospodin Radovićć i predlažem za vrijeme miog odustva gospodin Pamuk je isto predložio jedan od zaključaka, koji je u stvari bio sublimiran u diskusiji gospodina Mušovića. Prema tome, mi ako usvojimo izvještaj u ša ja ne sumnjam, predlažem da usvojimo i ove sugestije, koje smo dobili iz kancelarije za reviziju. Gospodin Limov se javio za riječ. Izvolite.
Ja, gospodine perdsjedatelju, javio sam se dva puta za repliku, međutim, nisam dobio riječ. Moguće je da je tehnički. Naime, javio sam se u trenutku kad je gospodin Čengić počeo govoriti, pa onda kasnije kad je potvrdio praktičo sve ono što sam i ja govorio, onda se postavilo i pitanje smisla. Želio bih da jedan od zaključaka bude, da se nalazi revizije proslijede mjerodavnim državnim tijelima, dakle, Tužiteljstvu i ostalim. Dakle, a, što se tiče komentara vezanog za predsjednika i Predsjedništvo, vi ste, razumijem vas, ali gospodin Čengić je rekao rješenje, koje meni nije palo na pamet, ovo vezano za SDP, ali ako on misli tako nemam ništa protiv. 63
Ja predlažem da se ode na kafu poslije ovoga, pa da se malo razmijene ove začkoljice ovog tipa. Dajem na glasanje, prvo dajem na glasanje izvještaj Kancelarije za reviziju o reviziji Predsjedništva BiH za 2003. godinu. Otvaram glasanje. Jednoglasno usvojen izvještaj Kancelarje za reviziju o reviziji Predsjedništva BiH. Ad.25. Izvještaj kancelarije za reviziji o revziji institucija BiH Sada bih se, znači po 25. tačci, znači izvještaj kancelarije za reviziju o reviziji institucija BiH za 2003. godinu, s obzirom da smo obavili raspravu ujedno po obje ove tačke dnevnog reda, ja bih otvorio glasanje po ovom izvještaju. Otvoreno glasanje. Dakle, 11 za, niko uzdržan, niko protiv, prihvaćen je i ovaj izvještaj. Čestitam kancelariji revizije. A, sada bi se trebali izjasniti o prijedlogu zaključaka naše administrativno-finansijske komisije, obogaćene sa ovim prijedlogom zaključka gospodina Pamuka i sugestija. Dakle, pozivam vas da se izjasnimo o prijedlogu ovih zaključaka. Otvaram glasanje. 11 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da su usvojeni zaključci. Dajem pauzu od 15 minuta. Ja predlažem zbog kancelarije revizije, ljudi su čitav dan ovdje. Ova tačka je vezana za njih, da završimo ovu tačku i dajemo pauzu od 15 minuta poslije, a pozivamo i ljude iz revizije na kafu. Ad.26. Davanje saglasnosti za imenovanje generalnog revizora kancelarije za reviziju finansijskog poslovanja institucija BiH Izvještaj nadležne komisije smo dobili. Predstavnički dom je dao saglasnost za imenovanje generalnog revizora kancelarije za reviziju finansijskog poslovanja institucija BiH, na nastavku svoje 41. sjednice, uz zaključak da mandat kandidatu traje do kraja tekućeg mandata revizorima, kao i to da navedeni kandidat ima pravo učestvovati na konkursu za izbor revizora za naredni mandat. Ja ću vas podsjetiti da je saglasnost za imenovanje data za gospodina Milana Šegu za generalnog revizora. Dakle, otvaram raspravu po ovoj tačci dnevnog reda. Zaključujem raspravu. Ko je zato da Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH da saglasnost za imenovanje Milenka Šege za generalnog revizora? Izvolite kolega.
Sa zaključkom koji je dao kao i Predstavnički dom. Dobro, samo da se zna. 64
Dakle, otvaram galsanje ko je zato da damo saglasnost za imenovanje Milenka Šege, za generalnog revizora? Otvaram glasanje. Jednoglasno. 11 za, niko protiv. Konstatujem da je data saglasnost za imenovanje Milenka Šege, za generalnog revizora kancelarije za reviziju finansijskog poslovanja institucija BiH. Istovremeno, ne istovremeno, nego sad predlažem identičan zaključak koji je usvojio Predstavnički dom, dakle, da mandat kandidatu traje do kraja tekućeg mandata revizorima, kao i to da navedeni kandidat ima pravo učestvovati na konkurs za izbor revizora za naredni mandat. Otvaram glasanje. Konstatujem jednoglasno 11 za, niko uzdržan, niko protiv da smo usvojili ovaj zaključak. Dajem pauzu od 15 minuta za kafu. [[PAUZA]] Sa ovom našom današnjom sjednicom ... Ad.27. Davanje saglasnosti za ratifikaciju sporazuma između Republike Moldavije i Bosne i Hercgovine, o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečvanja utaje poreza u odnosu na porez na dohodak i kapital Izvještaj nadležne komisije ste dobili. Predstavnički dom je dao saglasnost za ratifikaciju ovog sporazuma na 40. sjednici, održanoj 25. juna 2004. godine. Otvaram raspravu. Nema niko ništa. Dobro, u redu. Otvaram glasanje. Ko je zato da damo saglasnost za ratifikaciju, glasanje otvoreno. 13 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da smo jednoglasno dali saglasnost za ratifikaciju ovog sporazuma. Prelazimo na 28. tačku današnjeg dnevnog reda. Ad.28. Informacija o aktivnostima Doma naroda u vezi sa implementacijom obaveza BiH iz Studije izvodljivosti, radi otpočinjanja pregovora o sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju sa Evropskom unijom Dobili ste materijal za ovu tačku dnevnog reda. Otvaram raspravu po ovoj tačci dnevnog reda i predložio bih da gospodin Čengić nam se obrati.
Gospodine predsjedavajući, uvažene kolege, jako mi je zanimljivo da o ovoj tačci dnevnog reda ne prisustvuje niko od predstavnika Vijeća ministara. Ja se nadam da to nije znakovito i da to ne pokazuje odnos Vijeća ministara prema ovoj temi. 65 Drugo, koristim priliku da vam se zahvalim što ste ovakim raspravama na dnevnog reda vi iz Kolegija očito odlučili da pokažete da vam je usaglašavanje tekstova zakona puno važnije od izvršavanja obaveza od Studije izvodljivosti. Mislim da takva poruka nije bila potrebna ni vama Kolegiju ni nama Domu i iz tog razloga, najmanje što mogu jeste da vam predlažem da umjesto informacije ovo tretiramo zaista izvještajem, kako je Komisija predložila vama na vaš zahtjev. A, sada da obavijestim Dom i uvažene kolege da je Komisija pripremila ovu informaciju, ovaj izvještaj i materijale koje ste dobili, na prijedlog Kolegija, našeg kolegija Doma, jer je Kolegij ocijenio da je ovo zadnji trenutak da se sagleda dokle smo došli u izvršavanju obaveza, šta bi treblao uraditi, kako bismo dostigli rokove i termine koji su, faktički zadati. Dopustite mi da krenem jednim malo obratnim redom, a on od prilike ide ovako. Vi znate da je u Evropskoj uniji su zvršeni izbori, prije mjesec dana od prilike i rezultati tih izbora u smislu sastava Evropske komisije ili Vlade ujedinjene Evrope će se vidjeti 1. novembra. Od 1. novembra dolaze, vjerovato skoro sve novi ljudi u tu Evropsku komisiju ili Vladu. Ljudi koji su do sada bili uključeni, posebno kao što je gospdin Paten i drugi, oni definitivno odlaze, dakle, nisu više članovi. Dogodit će se da ćemo imati priliku da u novom sazivu Evropske komisije imamo ljude, koji nisu bili vezani za aktivnosti u BiH, nisu sarađivali, nisu dolazili u BiH, nisu prtili izvještaje neposredno, kako su sadašnji članovi Evropske komisije. Ako propustimo priliku da oni dadnu preporuku svojim nasljednicima, da otpočnu pregovori sa BiH o stabilizaciji i pridruživanju, o sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju, postoji realna opasnost da se to odugovlačenje može dogoditi relativno dugo. Po nekima možda šest mjeseci, po nekima čak i duže. To bi bilo jako loše i, s tog razloga nam je sugerirano iz Evropske komisije, zatim i iz njihovoga ureda u Sarajevu, ali i iz našeg vijeća ministara, da pokušamo uraditi, stići neke termine, kako bismo,ipak, dobili konačno pozitivan rezultat za ono što radi se jako dugo u BiH, a što i mi u ovom sazivu radimo vrlo kvalitetno. To je, da do 30.09. ove godine, pokušamo na nivou Parlamentarne skupštine BiH, donijeti predviđene zakone i izvršiti, naime, osigurati i ostvariti visoki stepen napretka u 16 područja implementacije, koji su potrebni da bi se otpočeli pregovori o sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. U tom smislu naša komisija je imala razgovor sa našim, našom direkcijom u Vijeću ministara za evropska pitanja i dogovorili smo se da mi u komisiji pripremimo pregled aktivnosti oko zakona i aktivnosti vezanih za implementaciju gdje je nadležna Parlamentarna skupština. I, sad dopustite, malo da tako kažem, relaksirajuće, lakše teme od onih koje su bile maloprije oko revizorskih izvještaja, evo, reći ću vam sljedeće. Mi smo ovaj izvještaj pripremili 23.7. i vi ga vjerovatno imate na klupama. Od 23. do 29. za šest dana dogodilo se nekoliko za mene važnih promjena, stvarno važnih promjena. Ko ima pregled ove tabele, spisak, dakle, usvojenih zakona, on će vidjeti, zapravo da više ovo ne važi. Sada više nije 18 usvojenih zakona, od danas je 22 potpuno usvojena zakona. I, sada više nije 22 koja trebamo usvojiti, nego 18. Dakle, mi smo, upravo danas, što bi rekli završili veću polovinu posla, što je, po mom mišljenju jako važno. Drugo što je važno jeste, da ovdje u ovoj tabeli imate pregled svih zakona, evo ja sam ovdje malo označio ove zakone. Dakle, ova četiri zakona, koja su do sada stajala da ih treba usvojiti, danas su završeni, a četiri zakona koja su ovdje na dnu stajala, nisu bila ušla 66 u parlamentarnu proceduru. Danas su sva četiri ova zadnja dole zakona sa liste već usvojena na našem domu. Raspravljano je, je li tako, jučer, odnosno ne nanašem nego na Predstavničkom domu, prihvaćen je, dakle, ustavni osnov. Drugim riječima svi ovdje pomenuti zakoni, sada su faktički ušli već u proceduru. Iz tog razloga mogu vas obavijetiti o sljedećem. Prema našoj analizi, postoji dovoljno vremena predviđenog procedurom, da se svi zakoni usvoje pod jednim jedinim uvjetom. Da mi u oba doma, a posebno mi u našem domu, zaista septembar dobro organiziramo i da radimo vrlo ozbiljno. Imamo, dakle, 18 zakona u vrlo različitom stepenu dostignutosti. Evo danas smo ova dva raspravljali RTV servis i sistem i oni spadaju u tih 18 još ne završenih. Imamo ih još. Dakle, trebali bi sada, zaista, maksimalno se potruditi i u tom smislu ja osobno mislim da bi trebalo predvidjeti da prva sedmica septembra bude radna po komisijama, da uradimo što možemo više, a da onda tri naredne sedmice rasporedimo da faktički svake sedmice imamo jednu sjednicu Doma i da, u međuvremenu radimo i pripremamo za naredne sjednice Doma kako bismo stigli ovaj 30. Kad je u pitanju izvršvanje drugih obaveza, one su, uglavnom obaveze, koje su dužnost Vijeća ministara ili institucija koje su u nadležnosti Vijeća ministara, bila je jedna dilema kod nas, a ona je sljedeća. Za neke institucije koje su formirane nakon što je donijet Budžet za ovu 2004. godinu, nisu, dakle, odobrena sredstva. Te institucije su u međuvremenu formirane i počele su raditi. Neke institucije ćemo morati formirati možda već u septembru i oktobru i počet će raditi. Postavljalo se pitanje kako riješiti finansiranje. Odgovor je prema onome što smo mi dobili od Ministarstva finansija i trezora da postoji u članu 6. budžeta koji je donijet za ovu 2004. godinu, mogućnost da posljednjim odlukama Vijeća ministara osigura sredstva i osigura, dakle, preciznu namjenu tih sredstava za ove nove institucije, što bi značilo nije potrebno donositi rebalans budžeta do 30. septembra, nego primjenjujući ove, ova pravila iz člana 6. budžeta, mogu se riješiti ove stvari. Iz tog razloga, zaključci koje ste vi donijeli, obaj broj 6. u zaključcima i izjavi, stav broj ...2 su na određen način primijenjeni, pa više ne predlažemo reviziju budžeta, nego predlažemo da Vijeće ministara donese te posebne odluke kojima bi osiguralo sredstva. Na kraju, ako mi dopustite, ja ću reći sljedeće. Dobro smo izanalizirali zaključke i mislim da bi bilo dobro, ako treba diskutirati o njima, mi smo spremni da razgovaramo i da odgovorimo, eventualno, na pitanja. Ovo je, zaista, najmanje što bismo morali usvojiti, što se tiče zaključaka, a potom bi trebali ovu izjavu prihvatiti, kako bismo je uputili i nadležnim tijelima BiH, ali i Evropskoj komisiji i drugim institucijama, koje su vezane za Evropsku komisiju, kojom potvrđujemo našu spremnost, dakle, spremnost da ćemo do kraja septembra donijeti ove predviđene zakona. Procjena je, svih ljudi koji su u ovo uključeni, ako uspijemo u Parlamentarnoj skupštini donijeti ovih 40 zakona do kaja septembra, ovaj nivo implementacije, koji sada imamo bi bio dovoljan da Evropska komisija dadne preporuku svojim nasljednicima da oni odrede termin za otpočinjanje pregovora. Implementacija je, naravno dnevna stvar. Ona će ići dalje i ona je svakako nešto što se mora nadzirati stalno i što se mijenja stalno. Na kraju, ali, po mom mišljenju, vrlo važno, vlada svake zemlje vrlo važna je institucija i ona se brine o dnevnim poslovima. Stav parlamenta u ovom našem slučaju stav Parlamentarne skupštine i poruka Parlamentarne skupštine u obliku odluke je važna i snažna poruka Evropske komisije. 67 Drage moje kolege, vi ste svi svjedoci koliko smo ozbiljno i naporno radili, dakle, ovo nije nikakva hvalospjeh, niti predizborna kampanja, mi imamo još puno više posla da uradimo, ali smo radili vrijedno i uradili podosta posla. Bilo bi, zaista šteta da taj silni posao, naših prethodnika od više godina i nas samih više od godinu i po dana, sada ne krunišemo rezultatom koji bi se zvao donošenje ovih zakona. Ne smatram da jedan zakon treba donijeti preko noći, ne smatram da ga treba prelomiti preko koljena i donijeti ga samo da bismo ispunili uvjete nikada to nisam smatrao. Smatram jednostavno da postoji objektivno prostor za nas da radeći u septembru maksimalno organizirano i odlučno postignemo ovaj cilj. Mislim da bi to, zaista, bio izvanredan napredak u svakom smislu za BiH i da bi to bila konačna potvrda da su institucije BiH, ne samo odlučne nego i sposobne da realiziraju obaveze koje su preuzele i da izvrše obećanja koja smo već dali. U tom smislu, predlažem sledeće. Da prihvatimo zaključke, da prihvatimo ovu izjavu i da izjava naknadno bude upućena onima kojima treba biti upućena unutar BiH i Evorpske komisije. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Čengiću. Ko želi dalje govoriti? Ja imam potrebu kao delegat, ima Osman Brka pa gospodin Ilija Filipović.
Vrlo kratko gospodine predsjedavajući, ja podržavam ovo što je ... gospodinČengić. Ne sumnjam da će iko drugi podržati, hoću da kažem da neće podržati, svi ćemo to sigurno podržati i predlažem da nam naš kolegij dobro izorganizira septembar mjesec, da bi vas mogli pohvaliti 1. oktobra.
Zahvaljujem se kolegi Brki. Na redu je gospodin Filipović.
Vrlo kratko u odnosu na ovu izjavu koja je predložena. Dakle, i ovi zaključci u biti su prihvtljivi, ali mislim da mi sad ovdje, traži se da se bjanko nešto parfira, obeća itd., što je objektivno moguće da tako i ne bude. Ovdje je riječ pod točkom 2. da se mi obvezujemo da će se do kraja 9. mjeseca usvojiti i preostali set zakona, među kojima su i zakoni koje smo mi danas imali u prvom čitanju. Dakle, zakoni su Ustavom Federacije definirani, jezik i informiranje, dakle, jezik informiranje, provjerite to, kao na listi vitalnih nacionalnih interesa. Ukoliko mi ne budemo zadovoljni s raspravom što smo vodili, sa rješenjima u tom zakonu, nisam siguran da ćemo imati ovaj zakon donese. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se kolegi Filipoviću. Na ovom fonu sam imao i ja jednu korekciju prijedloga teksta izjave, upravo u tački 2. stav 2. gdje stoji da Dom konstatuje da je do danas u Parlamentarnoj skupštini BiH usvojeno 20 zakona ili više, sad će biti, ne, 20 da, pa da se preostalih 20 nalazi u parlamentarnoj proceduri. Eh, sad, ovo Dom se obavezuje da će preostale zakone prema predloženoj dinamici usvojiti do kraja septembra 2004. godine, dakle, ovo što je hipotetički može i ne biti tako. Ja bih predložio rečenicu da Dom se obavezuje da će preduzeti sve neophodne radnje na usvajanju zakona, jer ne možemo mi 68 sad reći usvojit ćemo, a sutra, recimo Klub srba obori neki zakon ili Hrvata ili Bošnjaka. Mislim da je ovo prihvtljivije, a bit je ista, suština je ista. Imamo prijavljenog gospodina Radovanovića sad. Vodi se rasprava, izvolite.
Evo i ja bih želio da pozdravim ovaj prijedlog i da kažem da je Komisija za spoljnu trgovinsku politiku, da je stvarno uradila jedan veliki posao i želio bih da kažem da Direkcija za evropske integracije je sarađivala dosta dobro na ovom poslu i inače mislim da oni dosta dobro odrađuju svoj posao. Uzput bih uputio kritiku Komisiji za evropske integracije, Zajedničkoj komisiji oa doma Parlamentarne skupštine, jer mislim da ovo što je uradila ova komisija, da je to trebala da radi Komisija za evropske integracije. Samim tim, što usvajanje ove izjave i ovog zaključka i programa, mislim da je polovično ukoliko to ne usvoji i Predstavnički dom Parlamenta BiH, a da je to radila Zajednička komisija, to bi automatski bilo pripremljeno i za Predstavnički dom. Ne znam u posljednje vrijeme ima par mjeseci, ta komisija je nešto zastala sa radom iako je u početku kada je osnovana, veoma, veoma dobro radila svoj posao. Međutim u zadnje vrijeme, jer sam član te komisije, ta komisija se nije sastala ima par mjeseci. Kažem da je moje mišljenje da je to trebalo da odradi ova komisija. I imao bih još jedan konkretan prijedlog. Što se tiče programa usvajanja zakona. Svi zakoni iz Programa aktivnosti realizacije prioriteta su u ovome ovde. Međutim, ima Zakon o popisu stanovništva koji je u prioritetu 12.a), naveden u ovom programu, međutim njega nema ovdje u ovom programu. I ja mislim da bi on, on ustvari nije ni predviđen da bude usvojen, ali je predviđen da on do 30.maja uđe u proceduru, odnosno da bude pripremljen i ja bih predložio da se u ovaj program taj zakon stavi dole na zadnje mjesto, i da se stavi datum 30.07.kao datum zaprimanja u Parlamen, 30.09., pardon, datum zaprimanja u Parlament kao rok do koga bi trebalo taj zakon da se zaprimi u Parlamentu, jer u prioritetu 12.a) on stoji, on stoji da bi trebalo da bude izrađen do 30.05. ove godine, da i da ga stavimo u ovoj program na zadnje mjesto sa rokom 30.09. da bude pripremljen i da uđe u proceduru.
Dobro, gospodin Čengić.
Dakle, vrlo kratko. Kolega Radovanović zna dobro da je ovaj zakon predviđen u definiciji Evropske komisije, da se ostvari određeni napredak u pripremi zakona. Dakle, vi ste gospodine predsjedavajući, upravo sada rekli da bi vi malo o ovaj promijenili definiciju, kako bi ste ohlabavili poziciju Doma, odnosno kako nebi Dom bio jako vezan. Gospodin Filipović je vrlo slično diskutirao da ne kažemo da ćemo, nego ćemo učiniti napore da. Ako smo suzdržani u donošenju zakona, odnosno nismo dovoljno sigurni da ćemo donijeti zakone koji se direktno nalaze na listi, onda ja ne vidim ni jednog razloga da sada još sebi stavljamo obavezu više u onome što nije samo po sebi obaveza u ovom času. 69 Prema tome, ovaj, jedno takvo popisivanje po mom mišljenju, nije realno. Drugo, ne vidim osnovu da mi možemo propisati sada predlagaču zakona da on to mora uraditi do 30.septembra, prijedlog a nemamo obavezu usvojiti to do 30.septembra. Mislim da je važno raditi na tom zakonu, ali na ovaj način zapravo mi sebi proširujemo obaveze prema onome što ne možemo uraditi, umjesto da se u ovom času koncentriramo na ove obaveze da ih ispunimo, pa onda da idemo u naredni korak. Imaćemo poslije toga puno više nego ovih 40 sada.
Zahvaljujem,
Ja bih samo kratko. Ovaj, slažem se da mi ne možemo sad sebi staviti u zadatak da usvojimo taj zakon. Međutim, taj zakon stoji u Programu realizacije priorteta i u prioritetu 12.a)...zakon o statistici i dalje stoji pripremiti zakon o popisu stanovništva, rok 31.07. to stoji. Prema tome, to
Dajte malo samo, ako mogu dobiti samo još jednu i neću se više uopće javljati, molim vas
Ja sam rekao da mi u programu stavimo da on uđe u proceduru, da je to naš neki zahtjev prema Savjetu ministara.
Evo vam konkretno iskustvo, vezano za druge zakone koji se trenutno nalaze na ovoj listi.Uloženi su dodatni napori. Dakle zaista dodatni napori da zakon, ova četiri zakona koja su ovdje, nakon što su usvojeni na Vijeću ministara za 12 dana dođu u parlamentarnu proceduru i rekli su nam da je to nerelano i da je to skoro nemoguće, jer ima toliko posla na obradi. Dakle, možda svi nismo jednako upućeni u to koja je to procedura, nakon što Vijeće ministara kaže na sjednici danas, ovo je prihvaćeno, šta još sve treba uraditi da bi se formalno pojavio taj isti prijedlog u Parlamentarnoj skupštoni u proceduri prvi dan? Dakle, radi se o tome da bi to bilo moguće ako je on završen, pa treba samo Vijeće ministara da na sjednici raspravi o ovomu i da ga onda pošalje u proceduru, gdje imate slijedeću situaciju. Avgust je neradni mjesec i za nas i za Vijeće ministara i za direkciju i za sve ostale i onda dati takav jedan zadatak i time samo tim jednim elementom zapravo srušiti čitav taj program. Mislim, hajmo da vidimo samoo ovo. Je li mi hoćemo poslati poruku da smo spremni uraditi što ono trebamo uraditi ili nećemo? Mislim, da se razumijemo oko jedne ključne stvari, ljudi. Ja bih rađe nego doktor Vinko Radovanović vidio i ovaj zakon i još 20 drugih zakona, i kompletnu implementaciju, ja sam svjestan da kod implementacije tek ima jako velikih problema. Dakle ne malih nego velikih problema. Ako oni budu, ako Evropska komisija bude insistirala na svakom detalju implementacije, onda vjerovatno da nas neće uzeti ni da misle o onome a ne da razmatraju. Dakle, u ovom 70 smislu mi sad trebamo ići prema, po mom mišljenju prema tome, šta uraditi da dođemo u poziciju da zaista dobijemo termin za pregovore, a onda sve u tom dakle, dok čekamo taj termin, dok se on odredi, dok počnu pregovori, mi ćemo imati još toliko vremena da radimo na svemu ovome što je implementacija i što su novi zakoni. Ovdje je pitanje samo jedno, hoćemo li danas, ali doslovno danas, jer nema sutra, poslati poruku Evropskoj komisiji da smo za ovo ili nismo. Konačno, dopustite da vas samo potsjetim da je gospodin Kris Paten boravio ovdje u prošli četvrtak, i da je prdsjedavajući Vijeća ministara upoznao gospodin Krisa Patena, da je Parlamentarna skupština i posebno Dom naroda pripremio jedan Program aktivnosti kako bi stigli rokovi do 30. septembra. To je bila osnova da predsjedavajući Evropske komisije i ministar zadužen za vanjske poslove Evropske komisije zajejdno, nakon povratka iz BiH gdje su prisustvovali otvaranju mosta, izjave – ostvaren je značajan napredak u ekonomskim reformama i drugim reformama u BiH. E, sad pitanje je hoćemo li mi tu poruku poslati ili nećemo. Ja vjerujem da svako od vas bi mogao napraviti puno bolje zaključke od ovih ovdje i puno bolju izjavu od ove ovde. Ali, imamo li više za to, vremena? Hvala.
Svakako da imamo vremena do kraja današnjeg zasjedanja. Ja zaista ne vidim da ovde iko ima neke loše namjere kad je ovo upitanju i pogotovo što je ovo poteklo je li, na inicijativu Kolegijuma, pa je onda vrijedno naša komisija uradila ovo što je uradila i to je stvarno za svaku pohvalu, ali zaista ne vidim razloga da ovaj, ne modifikujemo određene riječi, rečenice ne znam ni ja u ovim predloženim ovaj, predloženim zaključcima i u tekstu izjave. Pogotovo u svijetlu činjenice, evo ja sad govorim kao delegat je li, s obzirom na činjenicu da sam i ja bio uključen od samog početka u ovaj posao, dakle bila je ideja da ovo bude izjava Parlamentarne skupštine odnosno predsjedavajući Parlamentarne skupštine prvo po domovima pa smo onda došli do ideje da to zajednički potpišemo predsjedavajući oba doma, da bi se desilo sad na ovoj zadnjoj sjednici Predstavničkog doma, da oni ustvari su na proširenom Kolegijumu ovlastili predsjedavajućeg Doma da on da, kako sam ja informisan saopštenje nekakvo u vezi sa ovim. Dakle, ja, moja je želja da ovaj papir u istovjetnom tekstu potpišu oba predsjedavajuća Parlamentarne skupštine, jer to tek onda ima snagu, jer šta ćemo mi donositi zakone ako ovih neće donositi drugi Dom, pogotovo uvažavajući naš princip da mi idemo poslije njih. Znači oni moraju biti na izvjestan, ne na izvjestan nego upotpunosti inkorporisani u čitav ovaj posao i ovo je ustvari zajednički posao. Dakle, na tom fonu bi trebalo vidjeti na koji način da pošaljemo ovu poruku, kako kaže kolega Čengić prema zvaničnicima, prema EU, o našoj spremnosti. Ja stvarno ne vidim da bi bilo ko svojom diskusijom pokušao nešto razvodniti. Nema potrebe, ja sam lično opredjeljen ovdje da ovo usvojimo, samo eto imao sam prijedlog ove modifikacije teksta u ovom članu 2. kolega Filipović je smatrao da stav 2 ove tačke 2. treba eliminisati ali evo, hajmo, rasprava ide dalje. Dajem riječ gospodinu Neimarliji, izvolite.
Dakle, i ja se pridružujem u pozitivnoj ocjeni ovoga što je uradila naša komisija i sa svoje strane bih naravno primjetio da ovaj, mi izgleda lijepo što je ovo ipak zadnja tačka jer ovdje se radi o tome da mi treba a uputimo pohvale na svoj račun, jer smo i zaslužili i 71 Kolegij i komisija i ovaj Dom kao Dom u cjelini, po ovome što ovaj materijal zapravo kazuje. Pa je i red da to bude zadnja tačka, da se nebi prije ovaj hvalili, ovo za predjsednika komisije. Dakle, i saglasan sam sa sadržajem ovaj, i zaključaka i izjave. Ja sam ovaj, dakle bio evo slobodan da samo ovaj, predložim, odnosno slobodan sam samo da predložim stilsko čisto ovaj, malo dotjerivanje ove izjave koja bi trebala da se uputi i javnosti i ovim isntitucijama kojima je namjenjena, pa bih zamolio ovaj posebno predsjednika i članove komisije i sve naravno evo da obrate pažnju na ove moje prijedloge koji su sasvim dobronamjerni i koji uvažavaju činjenicu da je posao urađen i da je lahko sad dotjerivati. Ovo je samo dotjerivanje. Dakle, ja bih malo ne znam oko samog naslova izjava, pošto imam u vidu i to slanje medijima o ispunjavanju obaveza iz Studije izvodljivosti, zna se mislim šta je, da se malo pojednostavi samo. Ali evo ja ne insistiram dakle, ako je moguće kolega Čengiću.
Kako bi išlo?
Izjava o ispunjavanju obaveza Bosne i Hercegovine ili institucija Bosne i Hercegovine i Studije izvodljivosti, radi otpočinjanja pregovora o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju s Evropskom unijom. Težište je na ovom drugom, mislim za medije, za javnost ja mislim. Dakle, Izjava o ispunjavanju obaveza iz, da li je neophodno iz Studije izvodljivosti radi otpočinjanja pregovora o Sporazumu o stabilizaciji, time ojačavamo zapravo težinu ove izjave. I ako evo dozvoljavate dakle, Dom naroda pozdravlja ostvarene rezultate nadležnih institucija BiH, bez svih, mala stilska, nije neophodno ali u ispunjavanju obaveza iz Studije izvodljivosti a posebno usvajanja paketa od 40 zakona od strane Vijeća ministara BiH. Dakle, čisto stilska korekcija. E sad stav ovaj drugi – Dom naroda naglašava izuzetan značaj ovog procesa za BiH, izražava punu spremnost da izvrši svoje obaveze u ovom programu, do kraja septembra 2004.godine. Ovim pomirujemo ova dva prijedloga koji su uputili kolega Filipović i kolega Milojević, jer ne možemo se obavezati i Dom konstatira da je do danas u Parlamentarnoj skupštini usvojeno 22 zakona, da će prostalih, da se preostalih 20 zakona nalazi u parlamentarnoj proceduri. Ovo drugo ne treba. Ovo je pomirenje dakle ova dva primjera, a stilski je jednostavnije kazano. Ovdje tri, daje se podrška Vijeću ministara i entitetskim vladama i drugim nadležnim organima u vezi implementacije obaveza iz Studije izvodljivosti i istovremeno se od svih zahtjeva utvrđivanje dinamika aktivnosti do kraja septembra 2004.godine radi ispunjenja obaveza i ostvrivanje uvjeta za otpočinjanje pregovora o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. Ovdje je važno ovo – i, pošto ćemo upućivati ovo medijima. Dom se obavezuje da će u najkraćem roku razmotriti Prijedlog rebalansa Budžeta institucija BiH,
To je sve promjijenjeno.
A je li to. Dobro, ništa 72
Tako što više ne ide uopće Rebalans budžeta
Ništa, onda ovo se izbacuje je li ovaj
Zamjenjuje se drugim tekstom
Dobro, ako je taj drugi tekst prihvaćen, a to je u ovom a, to je ovaj, ja sam čitao onaj prvi, prvu izjavu
Jeste ali samo je to promijenjeno
Aha, dobro, dobro. Eh ovo samo još molim vas, ovo lice ovaj, u uvjerenju da iskazuje, da izražava opredjeljenje. Ne uvjereni mi, nego u uvjerenju da evo ako hočete uvjerenju, mada mi smo institucija, dom. Dakle moramo ovo malo ovu, jeste u uvjerenju da iskazuje opredjeljenje ili da izražava opredjeljenje svih institucija u BiH, Dom naroda poziva, poziva Dom naroda. Zamjenjujemo ovo – mi, apstraktno sa – Domom naroda Hasane je li. Je li, mislim slažete se da je ovo. Ja, da nastavi ...izuzetno važnu podršku u ovom prcesu u BiH na osnovu postignutih rezultata i da na osnovu postignutih rezultata dadne prijedlog otpočinjanje pregovora i da na osnovu postignutih rezultata. Zahvaljujem.
(?) Molim vas samo onaj dva da vidimo je li to gospodine Milojeviću, ovaj prijedlog, je li uključio ovo vaše ili nije?
Jeste, jeste evo idemo redom po prijavama. Vinko Radovanović
Samo, ja koliko sam shvatio gospodina Čengića, on ima informaciju da se na tom zakonu ništa nije radilo, pa tako da nebi taj zakon ni mogao stići do kraja septembra u parlamentarnu proceduru. Ne mogu da shvatim, da rok koji je bio 31.05. da taj zakon bude pripremljen, da smo mi sada u krajem jula, da uopšte se nije počelo raditi na tom zakonu.
[[nije uključen mikrofon]] 73
Dobro, s obzirom na važnost ovog zakona, koji bi trebalo donjeti zbog svih stvari koje treba u statistici provesti, koje je jedan od prioriteta za otpočinjanje pregovora, možda evo da odustanemo da stavimo u program ali da uz ovaj program ide jedan zaključak, da mi s obzirom na važnost donošenja tog zakona, tražimo od Savjeta ministara i drugih ovlaštenih predlagača, da do kraja septembra okončaju taj posao i upute u parlamentarnu proceduru. Da ubrzaju rad i da damo neki rok da se uputi u proceduru.
Imamo tačku 3. izjave ove gdje kaže, daje se podrška Savjetu ministara, entitetskim vladama i drugim nadležnim organima u vezi implementacije obaveza iz Studije izvodljivosti istovremeno svim zahtjevima utvrđivanje dinamike aktivnosti do kraja septembra 2004.godine. Onda ne vidim razloga zašto nebi im dali, pogotovo što smo konstatovali da su ovi svi zakoni sad u parlamentarnoj proceduri.
Pa dobro da im damo
Samo malo, jedan po jedan. Hoćemo, izvinjavam se gospodin Filipović, pa Hilmo, pa
Evo, vrlo kratko dakle, ovo sve sad, do sada što smo čuli, vi dovodite u jedan vrlo nezahvalan položaj Klub Hrvata u ovom Domu oko izjašnjavanja oko ove izjave. Dakle, ona je nužna, ona je potrebna, ona je kao jedan akt kojeg je dala Parlamentarna skupština izuzetno snažna poruka ovaj, tu nema nikakve dvojbe. Ali oprostite, Zastupnički dom nema nikakvo stajalište oko toga ovaj, i mi sad hoćemo iznuditi izjavu ovoga Doma bjanko i od Hrvatskog kluba u odnosu na paket a u tom paketu dva zakona u kojem smo mi evo, danima razgovarali u Zastupničkom domu je znate kako je bila žestoka prića, ovdje je nešto bila umekšanih stajališta predlagatelja i zastupnika, to moram primjetiti ovdje. Malo je mekši odnos bio prema našem zahtjevu za tri nacionalna kanala na državnom mediju i ja vas želim samo upozoriti, ovdje u prvoj točki se isto govori o posebnom usvajanju cijelog paketa od 40 zakona. Dakle, to mi ne možemo prihvtiti jer nismo sigurni da će, da prema onome što ste nam do sada kazali u odnosu na našu inicijativu, na naše amandmane i kroz komisijsku fazu i kroz raspravu ovdje, dakle da ćemo mi taj zakon imati do kraja 9. mjeseca. Predlaže gospodin Neimarlija da se do kraja rujna ili do kraja septembra, do kraja 9. mjeseca, da jamstvo u ovoj izjavi da ćemo imati sve ove zakone. Molim vas, riječ je o dva zakona koji su u Ustavu Federacije i u Ustavu RS na identičan način definirani na listi vitalnih nacionalnih interesa kao Sustav javnog informiranja, odnosno sustav ili Sistem javnog informisanja u članku 70. u svezi sa amandmanom 77 na Ustav RS. Ako mi ne dobijemo prolaz tri kanala, što smatramo razumnim i racionalnim i jednakopravnim za 74 Hrvate u odnosu na druga dva naroda, vi ćete imati potegnut(?) interes inećete imati taj zakon u septembru odnosno u 9. ili u rujnu jer će opet Ustavni sud to, dok on to dobije, pa dok o tome odluči, proči će joj jedno dva mjeseca. Taman da je tu bio, bio je gospodin Pate, da je moj tata bio, slušajte kad je upitanju vitalni interes definiran u Ustavu moga naroda, i riječ je o zakonu i sad hoćete bjanko da vam ja dignem ruku za ovo. Dakle, to dajmo imati ovo u vidu. Smatram da je ovo jalov posao koji radimo. Nemojte od nas iznuđivati unaprijed bjanko potpis na ovu izjavu i izražavam ja osobno strašnu rezervu dakle, zbog ovog svega što sam iznio ovaj, prema ovoj izjavi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Filipoviću. Gospodin Neimarlija.
Ja sam se prijavio zbog jedne druge stvari, ali ovo je prilika najprijeda ovaj, se osvrnem i na ovu ovaj, umjesnu primjedbu kolege Filipovića. Međutim, ja sam ovo zadržao, a posebno usvajanje cijelog paketa zakona od strane Vijeća ministara BiH, jer oni su to usvojili. Pazite, dakle ovo stoji, ovo je činjenica. A ovo drugo sam promijenio u tačci 2. Dom se obavezuje da će preostale zakone prema predloženoj dinamici usvojiti. Ja sam upravo isključio, jer ne može niko ne može nikog obavezati, ne znamo hoćemo li usvojiti. Oni će se mislim ne možemo sami sebi jamčiti, pazite mislim nemamo pravo tako, ne znam kako ćemo. Ne znamo rezultat, mislim tako da uvažavam ovo. Molim vas, dakle ali da ne bude nesporazuma kolega Filipoviću. Vijeće ministara je usvojilo a mi smo, ja sam umjesto ovoga kolega Čengiću dakle, da izvrši svoje obaveze u ovom programu. Dakle, sve će zakone razmatrati. Da li će ih usvojiti? To ćemo vidjeti ali preuzima obaveze da će ih razmatrati, jer je i dužan na kraju krajeva. Dakle, molim vas, mislim da ne bude nesporazuma.
Ako ćemo ih imati do 9. mjeseca, to je opet futuristička zabluda.
Gledaćemo do tada izvršiti svoje obaveze razmatrajući, pa već smo ih uključili u proceduru, sve smo ovaj, ustavni osnov, ja mislim da smo mi usvojili sve ove zakone. Ovim dakle ja isključujem mogućnost da upravo to da kažemo da ćemo ih usvojiti, jer onda smo ih sad odmah usvojili ako bi kazali da ćemo ih ovom izjavom, je li slažete se?
Taj program je u točki 1. U točki 2. mi govorimo da ćemo izvršiti svoje obveze u punom, iz ovog programa, to je 40 zakona, to nije točno za slučaj da se desi vitalni interes na ovom zakonu(?). Je li točno? Eto molim znači ja
Ne, ne, ne, naše je kolega Filipoviću ja mislim sad 75
Dakle terminski nismo dobro podesili tekstualno, neprihvatljivo je to za nas i ja osobno mislim da će Hrvati izraziti rezervu prema ovoj izjavi.
E pa ja sam upravo otklonio ovaj, ja mislim da sam ovaj, doista evo da ne dovodim ovakav dijalog, ali ja sam mislio da sam otklonio razlog. Ja vjerujem evo plediram da se uvaži činjenica da je izvršavanje obaveza naših, jer dužni smo da izvršavamo obaveze. Preuzeli smo to izvršavanje obaveza, ovdje samo što se terminološki, zapravo u terminima vežemo prema ovom, samoj ovoj studiji. Ne znači da ćemo ih i usvojiti, jer ako bi ovo u ovoj prvobitnoj verziji ovako usvojili izjave, to znači da smo već usvojili ovaj zakon, ma znači Hasane logički znači. Da ćemo mi izvršiti svoje obaveze, razmotriti ih, iznjeti na glasanje, izglasati ili eventualno nećemo izglasati ili ćemo izglasati pa će biti ovaj uključen vitalni interes, to sve uključuje ovo, odnosno ne isključuje ništa drugo. Molim vas kolega
[[nije uključen mikrofon]] od vitalnog interesa za jedan narod, dakle koji vi sporite da je vitalni interes, a piše u Ustavu da jeste, ovaj, ja bih to, dakle ne bih se uopće javio za riječ.
Ali sastavni dio našeg rada je i to da jedni tvrdimo da nije vitalni a drugi je li, da
Piše u Ustavu da je Sustav javnog informiranja ili informisanja u RS u Ustavu da je to pitanje od vitalnog nacionalnog interesa, vi ste nas uvjeravali da to, da je to sve okej, da se mi jako dobro razumijemo, dakle da ne otvaram
Ali ovim ja uopće ne kolega ja uopće ovim sadržajem ne tvrdim ni jedno ni drugo. Ja ne tvrdim da nije vitalni interes, ja ne tvrdim ništa, ja ne donosim rezultat, ja samo kažem da ćemo se mi u ovom vremenu pozabaviti tim zakonima i izvršiti svoje obaveze. Razmotriti ih, ja sam iz tog razloga, a ovo sam dakle ja mislim da je ovo sasvim normalno rešenje, da ne prjudicira se ishod rada, ne prejudicira se, vi prejudicirate ishod. Ovom izjavom kako sam je ja sad preinačio ne prejudicira se ishod našeg rada ne, usvajanje dakle, nego razmatranje. To je dakle jedna stvar. I druga htio sam samo da kažem da držim ovu izjavu značajnom zato što smo u neku ruku je li, možemo reći zaslužili smo da nastupimo sa ovakvom izjavom, da ovu jednu optimističku ili optimističnu notu koju ona ima i poruku za javnost, zaslužili smo da je odašiljemo, da je pošaljemo i da je javnost primi. Ja ne znam kako će reagirati. Da li će ona poboljšati neko stanje duha, nisam siguran, ali sam siguran da smo i mi zaslužili donoseći ove zakone i radeći da ovako jednu izjavu uputimo javnosti i s toga sam zaboravio evo u prvom javljanju da da kažem ovaj, da tražim da se ova izjava, da je usvojimo sad u konačnom tekstu i da se odmah uputi medijima kao sadržaj informacije sa današnjeg zasjedanja, a da se ne čeka 2 ili 3 dana kad je to kao informacija vezana za današnje zasjedanje o deplasiranosti s ovim. 76
Zahvaljujem kolegi Neimarliji. Ja vjerujem da ćemo, na tragu smo evo da nađemo pravo rješenje. Evo, dajem riječ gospodinu Šiljegoviću.
Nije replika nego pokušaj da dođemo do izjave. Dakle, da ne misli netko da su Hrvati ili ja osobno koji zagovaramo ovo stajalište, ovaj evo uzeo sam si pravo boriti se za jednu izjavu koja neće štetiti da ne kaže netko potpisali ste bjanko, sad tko će to opet ovaj, nešto kad budemo raspravljali o amandmanima itd. Dakle, hoću da otklonim tu ovaj, jel parlamentarci su vrlo osjetljivi na svaki detalj ili svaki zarez a ne na proceduru. Dakle, ja bih bio zadovoljan neka kažu ostale kolege, dakle prva točka mi ne smeta ovakva kakva je. Ali druga točaka je izuzetno vezana za, druga točka stavak prvi, za ovo gore izvršenje. Ja predlažem da se u točki 2. briše stavak drugi, a stavak prvi da glasi – Dom naroda naglašava izuzetan značaj ovog procesa za BiH i izražava nadu u izvršenje obveza u ovom programu. Molim, izraziti nadu, znači može biti a može ne biti. Dakle, to je prihvatljivo.Mislim ne znam zašto bi to, dakle i ovde onda možemo reći ovaj, i ovaj termin 9. mjesec i sve dalje ostaje kako je govorio uvaženi kolega Neimarlija i kako je predložio gospodin Čengić u ime komisije. Dakle, ova prepravka brisanje stavka 2, članka 2. i prepravak stavka 1, članka 2.
Dobro, dajem riječ gospodinu Šiljegoviću.
Hvala predsjedniće. Ja ću vrlo kratko. Evo mi smo sad ovde završili konsultacije bez našeg jednog člana koji gore sjedi u predsjedništvu. Za Klub srpskih delegata su prihvatljive ove popravke i nemamo ništa protiv, bitno nam je samo da postignemo ovde zajedništvo. Znači prihvatljivo je i ovo što gospodin Neimarlija i gospodin Filipović. Gospodine Čengiću, vas molim da ne spajamo izjavu i zaključke sa ovih što je kolega Radovanović u prvoj varijanti predložio. Izdvajamo taj zaključak, pa hoćemo u formi zaključka da sugerišemo, znači bez ovoga. Ovo ćemo završiti. Zaključke i izjavu podržat ćemo s ovim popravkama da finiramo, ali zaključak koji kolega Radovanović, znači posmatramo odvojeno. Sugerišemo Savjetu ministara da neki od zakona koji su bili u prioritetima, pa npr. Zakon o popisu stanovništva koji je trebao da dođe u proceduru sa 31.05. znači, odvojen zaključak, da sugerišemo ili obavještavamo ili upozoravamo Savjet ministara da izvrši potrebne pripreme ubrza itd. u protivnom će se desiti da ćemo mi, pojedinačno kao delegati napraviti zakon i donijeti ga u parlamentarnu proceduru jer to imamo pravo.
Gospodin Čengić 77
Dakle, ovako. Prvo, odgovor na prijedlog gospodina Šiljegovića. Prihvatam ideju da kao odvojeni zaključak idemo sa ovim stavom. Vrlo jednostavno da tražimo od Vijeća ministara da ubrza aktivnosti na zakonima koji nisu unutar paketa od 40 zakona, a predstavljaju obavezu BiH prema Evropskoj komisiji, uključujući i Zkaon o, dobro dakle to je za mene prihvatljivo, da ubrzaju aktivnosti, da to ne fiksiramo za ovo. A sad me molim vas pažljivo slušajte. Znam da dolazim u situaciju da kažete da sam nefleksibilan itd. ali ovo, ovo sada vrlo jasno izjavljujem. Prijedlog koji ste dobili je posljedica opširnih konsultacija sa Vijećem ministara, posljedica konsultacija koje sam imao sa Kolegijem, sa svim članovima svetrojicom članova Kolegija pojedinačno. Nadam se da ćete to potvrditi i posljedica jednog raspoloženja, da dobijemo izjavu koja je dovoljno jasna, niko od nas nije u času kad smo pripremali ovaj papir koji je potpisan na 27. imao predstavu, da će gospodin Ilija Filipović kazati da tri kanala, na tri jezika, službena jezika u BiH jesu vitalni nacionalni interes. Prema tome, ako gospodin Filipović hoće da kaže da sam ja ili članovi komisije radili ovaj materijal s umišljajem da prisilimo Klub hrvatskih poslanika ili delegata, da prihvate ove zakone i kad im se ne sviđaju, to jednostavno ne stoji. U času kad smo napisali ovaj materijal, nismo uopće imali ovu rasprav. Molim vas, od tada do danas, pokušavajući i sam da razumijem šta možemo sve imati pred sobom, bio sam maksimalno otvoren i fleksibilan i predložio na fonu onoga o ćemu sam razgovarao sa gospodinom Jukićem da proširomo mogućnost rada u komisiji, da dadnemo dodatni termin za amandmane, da probamo naći rješenje koje neće ići prema upotrebi vitalnog nacionalnog interesa. Ja ni danas, niko od nas danas, može reći da li će Klub hrvatskih delegata upotrijebiti to svoje pravo ili neće. Danas niko to ne može reći. Nikakva ovakva izjava ne može zaustaviti Klub hrvatskih delegata da upotrijebe to ako oni budu smatrali da je to potrebno. Gospodo, molim vas, samo još jednom i više nikako, ja osobno i Klub bošnjačkih delegata je spreman da radi dan i noć, da postignemo izvršavanje obaveza do 30.09. Mislim da je ovaj stav do kraja jasan. Želimo do 30.09.da završimo ovo, da se 01.10. pojavimo pred Evropskom komisijom sa stavom, završeno je 40 zakona iz paketa, dajte nas stavite u vašu raspravu u oktobru i dadnite prijedlog da se odredi termin. To je naše opredjeljenje, to je naš politički stav, naš lični stav i naša lična volja da radimo koliko je potrebno da stignemo taj termin. Ni jednog časa, ponavljam ne želeći bilo koga i samog sebe, siliti da prihvatim nešto u zakonu što mislim da nije uredu. Zato mislim da trebamo naprosto dobro se organizirati i puno raditi da stignemo ove termine. Drugo, gospodo nemojmo da se igramo. Oni kojima ovu izjavu pišemo u Evropskoj komisiji, znaju do u detalj svaku razliku između nas, svaku. Možda nekad bolje nego mi sami. Svaka slovna razlika, svako elaboriranje, svako omekšavanje ovog stava, neodređenost oko ovog pitanja je poruka. Dakle, jedna opet poruka koja nije, za koju nisam siguran da je dobra. Nije naprosto dobra. Ponavljam ljudi gore to odlično čitaju. Vi znate da sjede ovde s nama ne na Domu, sjede na komisijama, sjede pojedinačno, sjede sa svakim od nas, razgovaraju, raspravljaju, oni dobro znaju da ovde ima stvari koje mi moramo progutati, kao št smo progutali i sto drugih stvari. Nisam za to, da jedni druge prisiljavamo, nego smo samo za jedno. Hoćemo li pokušati da to uradimo. 78 Na kraju da budem vrlo jasan. Ovo je naša volja. Ovo nam niko ne nameće. Ako ne uspijemo, ako ne uspijemo još uvijek dakle nismo izvršili svoju volju, nismo uspjeli da je izvršimo. I ja nemam nikakve dileme da se mi danas slažemo oko toga da to hoćemo učiniti, kao što nemam nikakve dileme da ću ja danas završiti zakon sa gospodinom Ilijom Vilipovićem. Da sam imao to naivno uvjerenje, nebi ovako diskutirao čitav dan kako sam diskutirao, niti imam uopće potrebu da na taj način za pola dana završimo nešto što je vašno i bitno. Dakle, iz tog razloga, govorim vrlo precizno, akohoćemo da pošaljemo poruku, to mora biti poruka. Ako je to nešto nejasno, onda to nije poruka, onda nismo postigli ono što trebamo. Prije nego što smo se odlučili za ovo, moram reći. Uvažena gospođa Nevenka Savić i gospodin Jadranko Tomić, Aljoša Čampara i niz drugih ljudi iz tehničke službe, mi smo proveli sate i sate analizirajući sve elemente, uključujući i proceduru, datume prijavljivanja, ja nisam đaba danas spomenuo da je do zadnjeg zakona sve sa ove liste ušlo u parlamentarnu proceduru i da po tom, po toj matematici, mi formalno možemo stići. To još uvijek ne znači da ćemo stići. Ne znači da smo se usaglasili oko toga, ali formalno možemo stići. Dakle, svoje pitanje hoćemo li sada poslati jednu poruku naše volje. Ako ne ispunimo biće svi koji su uključeni u to svjedoci našeg rada, ali molim vas na kraju, ako ne dadnemo sebi obavezu i jasan termin i jasnu obavezu, niko od nas neće žuriti da to uradi. I drugi nas neće ozbiljno shvatiti. Ako je ipak iz nekih potpuno objektivnih razloga ne ispoštujemo, to će biti razumljivo. To je jedini razlog. Dakle, ako iko misli da je ovdje bilo nastojanje da se uradi nešto što nije legalno, što nije proceduralno i nekakav paralelan sistem, ja se toga odričem. Sve popravke o kojima smo govorili su potrevne, dakle jezičke, stilske itd. ja nemam oko toga nikakve dileme. I rekao sam da sigurno, da smo imali više vremena, da bi svaki od vas dao još i bolji i kvalitetniji prijedlog, ali je ipak ovdje pitanje, ponavljam hoćmo li poruku našeg opredjeljenja da radimo na programu koji je ovdje napisan kao prijedlog programa. Dakle zaista prijedlog programa, da pokušamo ovo realizirati. Na kraju ima još jedna stvar koje smo mi svi svjesni, čak i da mi obećamo, da mi obećamo i da uradimo svoj dio posla, mi nismo sami. Ova izjava je izjava ovog Doma. Ako drugi Dom ne uradi svoj dio posla, ponovo nije posao završen, ali biću na kraju vrlo jasan. Naš dom je objektivno uspijevao stići termine i rokove, vrlo kvalitetno. Možda bi jedna naša ovakva poruka i ona drugi Dom, motivirala da i oni naprave svoj program rada koji bi bio sinhroniziran kako je predloženo u zaključcima, da probamo dobiti. Hvala.
Nema prijavljenih. Evo ja bih isto htjeo par riječi ponovo reći. Ja smatram da je i u ovoj formi kako je govorio kolega Neimarlija a i u ovoj formi ovaj član 2. kao što je govorio gospodin Filipović, da je signal dovoljno jasan, jer neće nas niko primiti na osnovu poruke. Mi na kraju to moramo završiti da bi nas neko primio u EU, odnosno da bi nastavili dalje napredovati u tom procesu. Prema tome, evo ja mislim da bi trebali naći nekakvo kompromisno rešenje i čini mi se da je ovo što je predložio gospodin Filipović da bi trebalo biti prihvatljivo za sve. Evo ne znam, gospodin Čengić maše glavom, misli da nije dovoljno snažno. 79
Pazite, oprostite ali riječ nada, u radu Parlamentarne skupštine nije baš neka obečavajuća poruka. Riječ nada. Možda da ovaj, možete li vi ponoviti svoj prijedlog?
Da će preduzeti sve neophodne radnje na usvajanju.
To je možda puno kvalitetnije. Prvo, možemo li se dogovoriti da ove stilske, jezičke popravke koje je predložio gospodin Neimarlija, osim u stavu 2, ponavljam osim u stavu 2 da prihvatimo, a da stav 2 formuliramo kako ste vi predložili. A stav 2 da formuliramo kako ste vi predložili, dakle, da će Dom učiniti, ovako kako ste vi sada rekli da,
Da će preduzeti sve neophodne radnje na usvajanju
E, tako
Da, dobro 22 zakona, ne 18 ima tu, ima ja sam vidio u padežima isto, izvinjavam se onom ko je ovo pravio ali znači to ćemo sve popraviti, to uredu. Izvolite.
Dakle, ako je moguće to da se uradi sad odmah predsjedavajući i da se uputi medijima, da se ne čeka tri dana nakon, kad nema
Da donesemo ovo, da donesemo zaključak i da onda zadužimo,
Izjava, da se izjava pošalje medijima, odmah. Mi smo imali jednom prilikom izjavu, ovaj ne znam oko čega je bila, sad više ne mogu da se sjetim, vrlo smo se pozabavili njome ozbiljno i ona je medijima poslana ili, trajalo je njezino nekakvo štampanje, dotjerivanje, usaglašavanje tri dana.
Ne vidim razloga da ne bude tako, ali 80
Ako Ilija, Gorane izvini molimte, ako Ilija prihvata ovaj predlog, ovaj Goranov predlog i ovo što je Hasan predložio da odmah dakle idemo, pa dobro znači ima saglasnost je li, odlično,
Dobro, možemo evo nas četvorica ako hoćete da to završimo večeras, dobro da, jasno. Šta, da, da. Ne, ne pa ne skida se ako se stavlja ova rečenica koju sam ja predložio.Ona mijenja ovo Dom se obavezuje da će preostale zakone, nego Dom će preduzeti sve neophodne radnje na usvajanju, tačno znači samo ovo, će preuzeti sve neophodne radnje na usvajanju umjesto obavezuje se. Dobro hajmo glasati onda o ovome da završimo. Mislim da nema sad nedoumica. Hočemo li, evo pročitaće, hoćete li vi pročitati?
Ovako, Izjava o ispunjavanju obaveza Bosne i Hercegovine iz Studije izvodljivosti radi otpočinjanja pregovora o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju sa Evropskom unijom. 1. Dom naroda pozdravlja ostvarene rezultate nadležnih institucija države Bosne i Hercegovine, u vezi implementacije obaveza iz Studije izvodljivosti, a posebno usvajanje paketa od 40 zakona od Strane Vijeća ministara BiH. 2. Dom naroda naglašava izuzetan značaj ovog procesa za BiH, izražava punu spremnost da izvrši svoje obaveze u ovom programu. Dom konstatira, obaveze iz ovog, dobro, okej. Dom kontatira da je do danas u Parlamentarnu skupštinu BiH usvojeno 22 zakona, a da se preostalih 18 zakona nalazi u parlamentarnoj proceduri. Dom će poduzeti sve neophodne radnje radi, na usvajanju, samo malo, sve radnje na usvajanju preostalih zakona do kraja septembra 2004.godine.
Prema predloženoj dinamici do kraja septemgra, je li.
Samo malo
Može, može
Prema predloženoj dinamici, dobro. 81 3. Daje se podrška Vijeću ministara, entitetskim vladama i drugim nadležnim organima u vezi implementacije obaveze Studije izvodljivosti i istovremeno se od svih zahtjeva utvrđivanje dinamike aktivnosti do kraja septembra 2004.godine, radi ispunjenja obaveza i ostvrivanja uvjeta za otpočinjanje pregovora o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. Imajući u vidu značaj implementacije obaveza iz Studije izvodljivosti i stim u vezi osiguravanja finansijskih sredstava, Dom naroda poziva Vijeće ministara BiH da najkasnije do 15. septembra 2004.godine donese pravno utemeljene posebne odluke kojima će osigurati i odobriti finansiranje novo osnovanih institucija BiH, predviđenih Studijom izvodljivosti. 4. Uvjereni da izražavamo opredjeljenje, u uvjerenju, dobro. U uvjerenju da izražava opredjeljenje svih institucija u BiH Dom naroda poziva Evropsku komisiju, da nastavi pružati izuzetno važnu podršku ovom procesu u BiH i da na osnovu postignutih rezultata da prijedlog za otpočinjanje pregovora.
Dobro, napišite to na srpskom jeziku, čirilicom, ja ću potpisati.
Je li uredu, to mogu dati da se odmah,
Uvažavamo profesorovu primejdbu. Čekajte nečemo glasati o tekstu izjave, hoćemo i o njemu je li? O zaključcima bi prvo trebalo, Možemo glasati o zaključcima i izjavi zajedno. Slažete li se? To se odnosi, da preduzme potrebne korake kako bi, pa ja, ovde u zaključcima je bilo, kako bi svi zakoni predviđeni bili usvojeni najkasnije, da a ovo preduzeti sve neophodne radnje na usvajanju, to je to. Možemo li glasati? Glasamo o tekstu zaključaka i izjave. Nećemo to prijedlog programa realizacije, nema potrebe, to je dio informacije,da dobro. Dobro, pripremite se za glasanje. Dakle, otvaram glasanje. Možete glasati. 11 za, niko uzdržan, niko protiv. Konstatujem da smo usvojili zaključke i tekst izjave i sastavni dio je li, ovaj program. Ovaj zaključak gospodina Vinka...ovaj, zaključak gospodina Radovanovića. Evo otvaram glasanje. Konstatujem jednoglasno, znači 11 za, niko protiv, niko uzdržan, da smo usvojili zaključak gospodina, samo malo kolega Zrno nismo još završili. 82 Evo, iscrpili smo dakle dnevni red. Očekuje nas ogroman posao u septembru. Stvarno, ovo je ambiciozno do bola ali ja vjerujem da ćemo uspjeti izvršiti svoje obaveze. Odmorite se, budite spremni dakle krajem avfusta da startujete sa radom. Živjeli. Sjednica završila sa radom u 19:20 sati.