Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Dobivanjem prvog pozitivnog mišljenja europskih komisija, zatim i pozitivnih odluka Vijeća ministara i Europskog vijeća Hrvatska je postigla velik napredak u ostvarivanju svog strateškog cilja u odnosima sa Europskom unijom o ćemu u zemlji postoji širok politički konsenzus. Hrvatska je time postala prva država uključena u proces stabilizacije i pridruživanja koja je dobila potvrdu europske perspektive. Stjecanje statusa kandidata određuje ukupni politički i gospodarski razvoj Hrvatske u idućem srednjoročnom razdoblju. Ostvaren je i značajan napredak u ispunjavanju Kopenhaških kriterija, posebice u pogledu ključnih političkih uvjeta, gospodarskih kriterija te u provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji je važna stepenica prema članstvu u Europskoj uniji. U skladu sa time za 2005. godinu po treći puta Hrvatska uz suglasnosti sa Europskom komisijom izradila je nacionalni program Republike Hrvatske za pridruživanje EU 2005. godina. On je kao i dosadašnjih godina, dakle NPPE u 2003. i NPPE u 2004. izrađen temeljem člnaka 69. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju ali od ove godine i temeljem Odluke Vijeća o načelima, prioritetima i uvjetima sadržanim u europskom partnerstvu sa Hrvatskom. Kordinacija izrade ovoga Programa povjerena je Ministarstvu europskih integracija kojega je nakon objedinjavanja cjelokupnog dokumenta uputilo u postupak usvajanja Vladi Republike Hrvatske. Nakon usvajanja od strane Vlade na sjednici 9. prosinca 2004. godine nacionalni program upućen je u Hrvatski sabor kako bi vam bila pružena potpuna informacija o svim aktivnostima vezanim uz proces pridruživanja Europskoj uniji. Kao i dosadašnjih godina predviđeno je usvajanje dodatka A nacionalnog programa koji sadrži popis svih zakona kojima će se u 2005. godini provoditi usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije. Preuzimanjem takve obveze Sabor iskazuje svoju odlučnost i doprinos za ostvarenje zajedničkog cilja ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju oko čega je postignut široki politički konsenzus koji je potvrđen i na sinoćnjoj zajedničkoj Izjavi i Deklaraciji Sabora. Ovaj impresivni dokument sadrži ukupne aktivnosti pod svakim kriterijem za članstvo. Određivanje prioriteta navedenih u nacionlanom programu temelji se na nekoliko izvora uključujući program Vlade Republike Hrvatske u mandatnom razdoblju od 2003. do 2007. godine, Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, Plan provedbe sporazuma, europsko partnerstvo, mišljenje Europske komisije i predpristupni ekonomski program. Na taj način nacionalni program odražava spremnost Republike Hrvatske da putem provedbe konkretnih mjera ostvari sve kratkoročne i srednjoročne prioritete u procesu približavanja Europskoj uniji sa naglaskom na 2005. godinu. Posebna pozornost posvečena je prioritetima istaknutim u europskom partnerstvu a koji su vezani uz to određeno područje te su aktivnosti predviđene za 2005. godinu u najvećoj mogućoj mjeri usklađene sa ispunjavanjem tih prioriteta. Polazeći od europskog partnerstva nacionalni program za 2005. godinu usmjeren je na nekoliko tema koje predstavljaju izazov na putu približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Ispunjavanje politički uvjetovanih kriterija, gospodarske prilagodbe, usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske, jačanje administrativne sposobnosti za provedbu reformi, komunikacijska strategija Republike Hrvatske za informiranje hrvatske javnosti o približavanju Republike Hrvatske europskim integracijama, proračunska izdvajanja za provedbu obveza koje proizlaze iz integracijskog procesa. Što smo promijenili u Nacionalnom programu za 2005. godinu? Prvo, povezali smo sve europske aktivnosti s državnim proračunom. U Nacionalnom programu za pridruživanje za 2005. godinu po prvi put su sve aktivnosti zakonodavne, obrazovne, institucionlane i druge povezane sa izdvajanjima iz proračuna usvojenog za 2005. godinu. Tako je svaka konkretna aktivnost opisana u djelu usklađivanja zakonodavstva kao i jačanja administrativne sposobnosti izravno povezana sa sredstvima iz državnog proračuna. Pri tome nismo se ograničili na 2005. godinu već smo nastojali prikazati i projekciju izdvajanja iz proračuna za 2006. i 2007. godinu. Ilustracije radi, napominjem da će Vlada za potrebe približavanja Europskoj uniji iz državnog proračuna izdvojiti ukupno milijardu 611 milijuna 711 tisuća 368 kuna, što iznosi 0,74% BDP-a za 2005. godinu. U 2006. godini taj se iznos planira povećati te bi iznosio milijardu 992 milijuna 360 tisuća 708 kuna, što bi iznosilo 0,85% BDP-a, dok bi u 2007. godini iznosio 2 milijarde 112 milijuna 409 tisuća 243 kune, također 0,85% BDP-a. Dakle, ukupno u razdoblju od 2005. zaključno sa 2007. godinom, Vlada Republike Hrvatske izdvojiti će 5 milijardi 716 milijuna 481 tisuća 319 kuna za potrebe približavanja od čega se najveći iznos planira izdvojiti za područje znanosti i istraživanja, okko 2,5, milijarde kuna u razdoblju od 2005. do 2007. godine. Drugo, iako se nacionalni program usvaja za 2005. godinu ovim smo programom napravili korak dalje. Prikazali smo planirane aktivnosti i za 2006. i 2007. godinu. Time ne samo da zauzimamo strateški pristup postavljanju prioriteta već stvaramo kontinuitet te povezanost između svih koraka koji dovode do krajnjeg cilja. Na osnovi tih projekcija izrađena su i planirana sredstva iz državnog proračuna. Napominjem da je u ovom trenutku riječ o najavama aktivnosti kada je riječ o 2006. i 2007. godini kao i najavama izdvajanja proračunskih sredstava. I jedno i drugo biti će konkretizirano programima za svaku pojedinu godinu. Obzirom da ključ našeg uspjeha leži u jačini institucija, ovim programom naglasili smo upravo važnost koju Vlada pridaje daljnjoj institucionalnoj reformi kao i njezine spremnosti za nošenje sa izazovima budućeg članstva. Naime, u poglavlju 4. koje je posvećeno upravo ovoj temi za svako pojedino poglavlje tijela državne uprave izradila su vrlo detaljne prikaze osnivanja novih institucija i ili jačanja postojećih institucija. Također, cjelokupno poglavlje napravljeno je na trogodišnjoj osnovi i povezanost državnim proračunom. Tako smo u tabelarnom obliku prikazali sve strateške dokumente na kojima se temeljem institucionalne mjere, rezultate koji su postignuti tijekom 2004. godine, detalje cjelokupnog procesa daljnjeg institucionalnog jačanja u 2005. godini, sve potrebe koje iz procesa proizlaze: oprema, ljudski kapaciteti, obrazovanje, usavršavanje, pa čak i potrebe uređenja objekata. Naposljetku, detaljno su prikazane i planirane institucionalne aktivnosti za 2006. i 2007. godinu. Sadržajna poglavlja ostaju ista kao i proteklih godina. No u tekstualnom dijelu ipak smo ugradili nova dva podnaslova temeljena na europskom partnerstvu pa temeljna struktura svakog poglavlja obuhvaća sljedeće: Prvo, kratkoročni prioriteti usklađivanja zakonodavstva temeljem europskog partnerstva, drugo, srednjoročni prioriteti usklađivanja zakonodavstva temeljem europskog partnerstva. U projekcijama za razdoblje do 2007. godine nastoji se okvirno predvidjeti i zakonodavne mjere temeljem srednjoročnih prioriteta iz europskog partnerstva čime je znatno unaprijeđena kvaliteta pravnog poglavlja 3. jer se time omogućuje najava izrade zakona i podzakonskih akata za 2006. i 2007. godinu. Zašto ovakav pristup? Držim da će ovakav pristup na osnovi trogodišnjih projekcija omogućiti sustavno vođenje budućih pregovora u kojima ćemo zastupati naše interese. Nadalje ovaj pristup znatno olakšava planiranje aktivnosti i predviđa unaprijed sve što je nužno za postizanje krajnjeg cilja, a ujedno znatno olakšava i pripremu proračuna. Nacionalni program za 2005. godinu donosi pred Vladu Republike Hrvatske i Hrvatski sabor novih 36 prijedloga zakona. Istovremeno njime je za 2005. godinu od strane tijela državne uprave predviđeno usvajanje i 168 podzakonskih akata te 135 mjera iz plana provedbe sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Otvaranjem pregovora za članstvo ove godine započet će i analiza i ocjena razine usklađenosti naših propisa s pravnom stečevinom Europske unije. Obzirom da ćemo tada dobiti realnu ocjenu razine usklađenosti najavljujem da ove brojke nisu konačne i da ćemo tijekom 2005. godine kada završi taj postupak izvršiti reviziju programa te ga dopuniti pravnim aktima koje ćemo ocijeniti nužnima za daljnje usklađivanje i to do kraja iduće godine. Zaključno Nacionalni program za 2005. godinu predstavlja značajan korak ka ostvarenju državne i vanjske politike, postizanja spremnosti potrebne za punopravno članstvo Hrvatske u Europskoj uniji do 2007. godine. Pri tome su unutarnje reforme, opća konsolidacija sustava, snažniji gospodarski razvoj i intenzivnije vanjskopolitičke, vanjskopolitičko djelovanje u područjima koja utječu na dinamiku odnosa Republike Hrvatske i Europske unije ključni preduvjet ubraznog i individualnog vrednovanog institucionalnog ulaska u punopravno članstvo Europske unije u sljedećih nekoliko godina. U skladu s time hrvatski napori u idućih nekoliko godina bit će usmjereni na potpuno usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije te na jačanje institucija koje će usvojene propise provoditi. Taj će proces pratiti prilagodba gospodarskog sustava s ciljem uspostave djelotvornog tržišnog gospodarstva i jačanja domaće konkurentnosti. Spremnost za članstvo u Uniji ujedno je instrument za jačanje Hrvatske i njezinu što bolju pripremu za uključivanje u šire globalizacijske procese. Predlažem Hrvatskom saboru da usvoji dodatak a) s popisom zakonodavnih aktivnosti koje treba usvojiti tijekom 2005. godine u sklopu usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala. Žele li izvjestitelji Odbora? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSP-a. Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolege i kolegice. Prvo što moram kazati mi pravaši kao eurorealisti, a ne euroskeptici ćemo malo drukčije možda govoriti o ovome planu uskladbe našeg zakonodavstva sa stečevinama Europske unije. Prije svega treba kazati da ovaj saziv Hrvatskog sabora ima veliku odgovornost pred sobom poglavito zbog činjenice što će se pretežiti dio zakonodavstva Hrvatske baš u našem mandatu uskladiti sa pravnim stečevinama Europske unije i stoga moramo biti odgovorni jer ćemo ostati zabilježeni u povijesti. Nadam se da nećemo ostati zabilježeni po tome da smo bili nositelji zakonodavnog stampeda a da ni sami nećemo na kraju znati koje smo propise donijeli, koje zakone i kako smo obavili taj dio uskladbe našeg zakonodavstva sa pravnim stečevinama Europske unije jer to govorim zbog činjenice što možemo uzeti samo analizu našeg prošlogodišnjeg rada kad smo i sami vidjeli kakve loše propise znači prijevode direktiva Europske unije smo ovdje dobivali na naše zastupničke klupe. Mahom se to odnosilo sve u hitnome postupku jer svaki od tih znakova imao je baš oznaku P.Z.E., a u većini tih zakona imali smo bukvalne prijevode direktiva Europske unije. Znači totalno bukvalne prijevode pa smo imali na zadnjoj sjednici i ona slučajeve ministra Vukelića i drugih ministara koji su na takve zakone koje očito nisu ni sami bili pročitali niti oni sami ministri niti su stručne službe Vlade odradile svoj dio tako da su podnosili preko 30, 40 amandmana koji su se u biti odnosili na loše prijevode. Znači pa je i sam predsjednik Sabora morao prosvjedovati i taj dio mi sebi više ne smijemo dopustiti. Imali smo slučajeve i ministra Kalmete vezano za uskladbu i to tako da smo dobili prijevode da je nedostajalo i stranica. Znači dobili smo tako da je išlo se sa članka 15. na članka, na članak 25. a članak je počinjao i bez stavka i bez oznake na što se odnosi. I to je ta velika opasnost a ako se mi ne dogovorimo kako ćemo to ovdje raditi i obavljati možemo prouzročiti jednu ogromnu pravnu nesigurnost. Pravnu nesigurnost ne samo kod onih koji će primjenjivati jer više nitko se neće moći snaći u primjeni i provedbi tih propisa. Prema tome moramo biti svjesni Europu ne zanima gdje ćemo mi držati klavir. Da li ćemo ga držati na sredini sobe, na stropu? Nju zanima da taj klavir funkcionira znači da taj klavir dobro proizvodi melodike koje se od njega traže. I zbog toga je bitno da u tome procesu usklađivanja Vlada mora napraviti bitan iskorak jer državna uprava u ovome trenutku nam za taj veliki zadatak nije sposobna, nije dovoljno ekipirana, a također na tome dijelu mora i Sabor poduzeti mjere da nam budu jače i stručne službe u okviru odbora tako da bi mogli odgovorno obaviti taj dio poslova poglavito zbog činjenice jer smo i sami vidjeli da nitko ne simulira primjenu i provedbu svega toga nego se samo obavilo do sada bukvalni prijevod direktiva Europske unije i razgovarajte već sada sa bilo kojim odvjetnicima iskusnima koji se ne snalaze u ovome dijelu i ne mogu dovoljno pratiti taj dio uskladbe. Pogotovo na način da ni mi sami ne znamo što smo donjeli, a da nam ni Vlada ne zna što je predložila. To je ogroman problem i ne smijemo tu ići kao guske u maglu nego se moramo dogovoriti kako i na koji način poduzeti mjere da ne bi ostali zapisani u povijesti kao saziv Sabora koji se, koji je bio nositelj zakonodavnog stampeda. Sama činjenica da ćemo recimo ove godine imati 36 zakonskih propisa, 168 podzakonskih propisa, i 135 mjera iz onoga sporazuzma o pridruživanju. Govori o značajnom zakonodavnoj aktivnosti. Ako uzmemo samo usporedbu koliko smo donjeli zakona u našem sazivu da ne govorimk o onome sazivu, pa izvršiteanalizu koliko nije donešeno podzakonskih propisa. U svakom području je žalosna činjenica da svaki zakon iziskuje donošenje velikog broja podzakonskih propisa. Napravite analizu pa ćetve vidjeti da u mnogima područjima nije donešeno niti 40% podzakonskih propisa. A i sami znamo kao primjenjivači da većina zakona ne može biti izravno primjenjiva zbog činjenica da je potrebno donjeti podzakonske propise, a u svima zakonima je obveza ili Vlade ili nadležnog ministra da u roku ili 6 mjeseci, ili 3 mjeseca donese podzakonskih propisa. I onda se t o kaže da je to insruktivni rok znači nije obvezujući ako Vlada ili ministarstvo ne postupi pravovremeno. Zbog toga je potrebno znači pravovremeno poduzimati mjere ito tako, predlažemo da se ovaj dio uskladbe ne obavlja ako je moguće po hitnome postupku da bi obavili prvo i drugo čitanje, i to tako da drugoga čitanja već budu pripremljeni i prijedlozi podzakonskih propisa koji će taj dio pratiti, gdje će se obaviti simuliranje, i vidjeti što to donosi. Jer moramo biti svjesni da se taj dio uskladbe ima dva dijela. Prvi dio se odnosi na već donešene propise Europske unije znači gdje je kaskamok što moramo uskladiti. A drugi dio se odnosi na ono što Europska unija ona stalno donosi nove propise. Prema tome, za to je bitno osigurati i jednu bazu pravu to znači dali će to biti Ministarstvo europskih integracija, dali će to biti nekakvo drugo tijelo, a to je da odmah se mora izvršiit prijevod svega onoga svih propisa i koji se sada donose u ovom trenutku u Europskoj uniji. Tako da bi se mokglo pratiti, jer sve to danas sutra mi ćemo morati neposredno ili državna uprava odnosno na građane i odvjetnici primjenjivati. Tako da bi imali puno inforamcije i da bi pravovremeno proveli ono što je potrebno provesti. Jer ovakav dosadašnji diop ne znam gdje će nas odvesti, možemo kažem prouzročiti takvu situaciju da stvorimo jednu pravnu nesigurnost. Prema tome, moramo stvarno poduzeti mjere i biti svjesni činjenica da je ovo jedan vrlo ozbiljan posao, ozbiljna posao koji se odnosi i na pravnu sigurnost građana na sve ostale dijelove. A neću toliko u završnom djelu, nećuj toliko dugo govoriti o samim sadržjima. Ali ono recimo što se predviđa u području zdravstva znači dodatne restrikcije i poskupljenje zdravstvenih usluga za hrvatske građane. Kada se gokovori o području mirovinskoga osiguranja, ne piše se dobro umirovljenicima vezano za načim usklađivanja mirovina i svega ostaloga. Također nije dobro ima puno stvari kojima se mi protivimo vezano u području rada i zapošljavanja. Ali na žalost ima i stvari koje smo mi recimo iz oporbe predlagali ili kod kaznenog zakonodavstva i kod drugoga zakonodavstva, koje se nisu prihvaćale u mementu kada smo mi predlagali recimo produženje zastarnih rokova i svega drugoga. I sada će to biti obveza usklađivanja. Prema tome dogovorimo se da to obavimo tako da ne budemo nositelji zakonodavnog stampeda, da budemo odgovorni i da znamo što donosimo kako i da imamo sliku i viziju kako ćemo to primjenjivati jer ovakav dosadašnji način dosadašnje iskustvo govori da to neće biti dobro napravljeno ako na taj način budemo radili. Prema tome tu je najveća odgvornost na Vladi, njezinim stručnim službama ali i na nama. Ali i na nama. Apeliram znači da ozbiljno pristupimo ovome poslu, i dane budemo ostali zabilježeni u pov jesti kao saziv Hrvatskoga sabora koji je prouzročio zakonodavni stampedo. I prouzročio pravnu nesigurnost. Hvala lijepa.
Hvala. Klub Hrvatske demokratske zajednice poštovani zastupnik Gordan Jandroković.
Cijenjeni gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora gospođo ministrice uvažene kolegice i kolege zastupnici. Za nešto više od 2 mjeseca počinje proces pregovora za članstvo u Europskoj uniji. Datum j17. ožjuka Republika Hrvatska dočekuje spremna. Jedan od razloga te spremnosti je i proaktivni prostup koji Vlada REpublike Hrvatske provodi u procesu pristupanja Europskoj uniji. Proaktivni prostup očituje se prije svega u provedbi svih preduvjeta koji će joj omogućiti brz ulazak u zajednicu europskih država. Republika Hrvatska kontinuirano ispunjava sve kompenhaške i madridske kriterije, kako i posebne političke kriterije. SVe reforme koje Hrvatska provodi provodi u ispunjavanju tih kriterija od reforme pravosuđa, gospodarskih i strukturnih reformi do reforme državne uprave i jačanja administrativne sposobnosti. SAdržane su u temeljnom dokumentu Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji. Ovaj dokument jasno očitaav upravo taj proaktivni prostup Republike Hrvatske. Nacionalni progarm za pridruživanje Europskoj uniji donosi se već treću godinu za redom što je dokaz da se Hrvatska već nekoliko godina ozbiljno priprema za članstvi i prije početka samoga procea pregovora. Nacionalni program cijeloviti je prikaz ispunjavanja političkih i gospodarskih kriterija za približavanje Europskoj uniji te stupnja usklađenosti zakonodavstva sa pravonom stečevinom Europske unije. Odnosno prikaz reformi koje Hrvatska poduzima. Ujedno on je i središnji upravljački mehaniham aktivnosti u području Europskih integracija za određenu godinu. Njegova struktura očitova jasnu sve aktivnosti koje Vlada provodi i koje će provoditi u ispunjavanju kriterija za članstvo. Iščitavajući ovaj dokument vidljivo je da nam u 2005. godini predstoji pojačan rad na potpunom ostvarivanju političkih i pravnih kriterija za članstvo. Isto tako vidljivo je da će se posebna pozornost posvetiti razvoju moderne i učinkovite državne uprave koja treba biti sposobna podnjeti teret cijelokupne pravno gospodarske reforme. Dodatak A nacionalnog programa koji je predmet usvajanja od strane Hrvatskog sabora, sadrži popis zakonodavnih mjera koje potrebno izraditi i usvojiti tijekom 2005. godine. A s kojima će se ujedno i vršiti usklađivanje nacionalnog zakonodavstva s propisima Europske unije. Taj popis sadrži 36 zakona iz kojih se treba izraditi 168 podzakonskih akata i 135 mjera predviđenih planom provedbe sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. To je velik broj dokumenata, koji pokazuje da će Hrvatski sabor i u 2005. godini imati važnu ulogu u procesu približavanja Hrvatske Europskoj uniji. On nameće efiakasnost i odgovornost ukoliko želimo sljediti iskaznu spremnost, da što kvalitetnije i u što kraćem roku završimo proces usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije. Iz navedenih razloga klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2005. godinu dodatak A nacionalnom pr ogramu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji u 2005. godini. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika SDPa poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Odmah u, govoreći u ime Kluba SDP-a, želim pohvaliti ovaj posao koji su obavila tijela Državne uprave pri sastavljanju ovakvog jednog opsežnog dokumenta. Međutim istodobno, odnosno odmah evo nakon toga želim izraziti jedno nezadovoljstvo u ime Kluba SDP-a razinom same informiranosti Sabora u ostvarivanju Nacionalnog programa za prošlu 2004. godinu. Sabor nažalost nije dobio niti jedno jedino izvješće o ostvarenju Nacionalnog programa i plana usklađivanja zakonodavstva za tu godinu. U 2004. godini Vlada nije poslala Saboru niti jedno izvješće o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju iako je zaključak Sabora iz studenog 2001. godine obvezao Vladu podnositi ta izvješća svakih 6 mjeseci. Sabor tako nije upoznat s revizijom i dopunama Plana usklađivanja zakonodavstva u 2004. godini koja se trebala obaviti u lipnju iste godine, tako da ne znamo da li je taj Plan uopće mijenjan i da li je on dopunjavan. Voljeli bismo da se ne radi o pokušajima namjernog izoliranja Sabora iz procesa europskih integracija, ali ako se radi i o zanemarivanju te potrebe da se Sabor drži informiranim tijekom čitavog procesa onda ipak smatramo da je to jedno nedopustivo omalovažavanje njegove ustavne uloge i da se to ove i sljedećih godina nikako ne bi smjelo ponoviti. Od posebne je važnosti da se plan zakonodavne prilagodbe izradi kao jedan cjelovit dokument koji ne bi obuhvaćao samo jednogodišnji plan već pregled svih zakona koji se moraju uskladiti do kraja procesa, odnosno do 2007. godine. Samo tako bismo onda mi mogli ovdje znati, a i ocijeniti što nam je raditi u ovoj 2005. godini i da li je donošenje tih određenih 36 zakona koji će se, dakle, usklađivati ove godine puno ili malo, da li je to dovoljno ili nedovoljno u odnosu na ukupan broj zakona za usklađivanje do 2007. godine. Samo na takav način onda možemo dati i ocjenu Plana aktivnosti za ovu godinu. Naša je procjena da smo danas negdje na pola puta u usklađivanju zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije i da će do kraja 2007. godine trebati uskladiti možda još 200-tinjak zakona. Zato nam se čini da je brojka od 36 zakona za usklađivanje u 2005. premalena i neambiciozno određena. Ali i da održava neku razinu spoznaja u nadležnim ministarstvima, valjda nedovoljnu o svim obvezama iz pravne stečevine Europske unije i ukupnog posla koje svako pojedino ministarstvo po na osob mora obaviti. Zato je izuzetno važno da nam Vlada ukaže na stvaran opseg zakonodavnog posla koji će Sabor imati u naredne 3 godine. Da Plan usklađivanja zakonodavstva i u ovoj godini ipak nije cjelovit i da mu ministarstva ne prilaze sa dovoljnom dužnom pažnjom može se potvrditi kada se taj Plan usporedi s izjavom Vlade u materijalima za ovu sjednicu, da će pitanja koja pokušava. Evo, primjerice, riješiti Klub IDS u svom prijedlogu zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima obuhvatiti u Vladinom prijedlogu tog istog zakona za koji se tvrdi da ga Vlada upravo priprema. Međutim, Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima tog prijedloga zakona, odnosno nužne potrebe da se on mijenja uopće nema u ovih 36 zakona u ovogodišnjem Planu usklađivanja zakonodavstva. Iako materija tog zakona svakako spada, mislim da ćemo se oko toga svi složiti, u područje usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije. U Nacionalnom programu nema prave i metodološki korektne procjene učinaka pojedinih zakonskih rješenja. Negdje se ona postiže, a onda se gubi nit. Iznosi se procjena da će usklađivanje zakonodavstva u 2005. godini koštati Državni proračun 1,6 milijardi kuna, odnosno 5,5 milijardi kuna do 2007. godine. Postavlja se pitanje jesu li te procjene pouzdane kada nema uopće pravih procjena učinaka i kada nema niti popisa zakona koji će se mijenjati do 2007. godine? Eto, i iz toga se može vidjeti nužnost takve jedne projekcije, odnosno takvog jednog plana koji je potreban ovdje predočiti Saboru za naredne 3 godine. Predlažemo stoga da se Vlada obveže na reviziju Nacionalnog programa i plana usklađivanja zakonodavstva u lipnju 2005. kada bi se uzeli u obzir rezultati pregleda usklađenosti zakonodavstva koji će se od ožujka obavljati s Europskom komisijom. Tada je prilika da se učini taj još ambiciozniji plan zakonodavnih prilagodbi. Za usporedbu, naši podaci govore da je u razdoblju od 2001. do 2003. godine ukupno usklađeno 163 zakona s pravnom stečevinom Europske unije, a od toga samo u 2003. godini 78 zakona. U 2004. došlo je do znatnog smanjenja usklađivanja od 46 predviđenih zakona u Planu zakonodavne prilagodbe Sabor, dakle i taj Plan od 46 zakona smatrali smo već onda da je neambiciozan, međutim, eto nažalost, Sabor je uspio usvojiti samo 33 zakona od tako predviđenih 46. A za 2005. godinu već je i plan manje ambiciozan od prošlogodišnjeg. Dakle, samo 36 zakona, a kolika će biti onda tek manja realizacija Plana, to ćemo još vidjeti. I zato predlažemo ono, posebno naglašavam dakle da u lipnju 2005. godine napravimo tu jednu reviziju i da krenemo onda sa tim, sa dosta ambicioznijim planom. Predlažemo da Vlada što hitnije podnese Saboru izvješće o realizaciji usklađivanja zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije u razdoblju od 2001. do 2004. godine. Dakle, naša osnovna primjedba je da je Plan dosta neambiciozan, da je negdje i preuzak, da će ga svakako trebati nadopuniti. Međutim, negdje, čini nam se da nije potrebno uopće ići u usklađivanje jer se ne vide racionalni za to razlozi. Eto primjerice, predviđena je izmjena Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji zbog tobožnje prilagodbe, potrebe usklađenja sa standardima Europske unije. Međutim, svi znamo 2003. godine donesen je Zakon koji smo potpuno, kojim izmjenama smo potpuno uskladili taj Zakon dakle, sa svim direktivama Europske unije. Prema tome, postavlja se pitanje što je to, je li možda nešto promaklo, jer nije dovoljna ta definicija, dakle, da se mijenja taj Zakon zbog potreba usklađivanja. Kada je taj Zakon potpuno usklađen sa direktivama i sa standardima Europske unije. Pa onda molimo i tražimo obrazloženje, ali u svakom slučaju Klub SDP-a će dati poseban amandman upravo na tu točku. Dakle, ove kritike i upozorenja koje, evo, izričem u ime Kluba SDP-a svakako ne treba shvatiti kao nikakvo nametanje u ovom našem zajedničkom poslu koja je obavljala prijašnja, koja obavlja i sadašnja Vlada, ali koji je i posao buduće Vlade, nego kao dobronamjerno, konstruktivno ukazivanje na što bolji način okončanja velikog posla tih zakonodavnih prilagodbi standardima Europske unije. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, cijenjene dame i gospodo. Pa evo na samom početku želim nekoliko rečenica reći vezano uz ono što je jučer ovdje donešeno, rekao bih jednog zajedničkog konsenzusa svih nas ovdje one važnosti koje smo dali svim ovim procesima koji su pred nama. Ja ne bih ovdje tumačio možda neke stvari koje su se dogodile u slučaju glasovanja bile su možda to neke nečiste sile ali nisu valjda nikakav predznak bilo čega u tom dijelu, ali mislim uvjeravati bilo koga u taj dio stvari da smo svi zajedno jednim zajedničkim konsenzusom za Europsku uniju i da to dakako nije uopće upitno. Upitno je ono o čemu moramo ovdje otvoreno govoriti o čemu smatram osobno ne smije biti nikakvih figa u džepu, znači moramo znati kakva je razlika u samom pristupu i što želimo. Ja ne mogu ovdje a da ne kažem da imamo što se tiče pregovaranja i nekih loših iskustava, ja, gospođa ministrica će se sjetiti onih svih razgovora koje smo imali vezano uz Protokol 7. Rekao bih da smo jučer riješili jedan veliki dio problema jer su tada sve ono što smo mi željeli u Klubu HSS-a da sva pregovaranja s Europskom unijom pa i u pogledu toga budu transparentna, javna, nema tajnosti, budu na uvid hrvatske javnosti. Mislim da smo to jučer postigli ali na žalost imamo taj dio lošijeg iskustva i vjerujem da se ono više neće ponoviti. Vjerujem da smo jučer svi svjesni da svi zajedno moramo kretati u jednom smjeru dogovaranja jedne aktivne politike. Ta aktivna politika ja vjerujem da nije i ne traži se od nas da bude samo klimanje ili da bude na neki način potvrđivanje onoga što Vlada predlaže ili pregovarači nego mora biti jedan aktivna uloga. Ja ću pokušati u svom dijelu govora i u ovom u ime HSS-a i dati jedan aktivan pristup svemu tome i reći da mi u Klubu HSS-a ćemo u cijelo vrijeme svih ovih daljnjih vremena kada se radi o pridruživanju Hrvatske Europskoj uniji biti aktivni, predlagati, aktivno učestvovati i da ako traže biti ovdje da pripomognemo u tom dijelu iako možda se nećemo u svemu složiti. Mislim da treba početi od onih konkretnih stvari koje su nam nametnute ovdje i možda da riješimo neke, neke teme koje možda ponekad se i izbjegavaju. Osobno sam imao prilike razgovarati sa povjerenicima Europske unije pa evo i prilikom kada naš glavni pregovarač bio sa mnom prije dvije godine sa gospodinom Fišlerom i ti razgovori su izuzetno teški. No međutim ako imamo čvrsta zajednička stajališta, ako znamo ja bih to pojednostavio, ako znamo što hoćemo onda se možemo izboriti za određene stvari. I to je jedan važan dio u tom dijelu i ne treba na bilo koji način pasti pod utjecaj europske birokracije jer ona ponekad je samo na prvi mah oštra. Ja znam da neće biti lako jer evo europski pregovarači su se izoštrili, oni su odradili onih 10 zemalja gotovo su zatvorili dvije ove zemlje, Rumunjsku i Bugarsku, imaju sigurno jednu odličnu ekipu koju će suprotstaviti Hrvatskoj. Ja vjerujem da ćemo se i mi potruditi osim glavnog pregovarača, gospođe ministrice napraviti pravi tim koji će se uspjeti suprotstaviti jednom takvom jakom timu Europskoj uniji. No međutim ponekad neki signali koji znaju doći iz Europske unije, a ja ću samo jedan primjer dati, a ministrica će iz toga izvući ono što bi trebalo izvući iz te kao pouku je to da nam primjer se šalju neki signali za pojedine ljude da baš su preoštri pregovarači, da baš nisu prihvatljivi sa strane Bruxellesa itd., mislim da to se uvijek mora u samom početku odbaciti da nama trebaju ljudi koji znaju materiju, ljudi koji u svakom slučaju i znaju postaviti se na jedan čvrsti stav. Dakako na kraju svega će biti procjena i nitko ne može usko gledati jedno malo područje a ne dati ja bih rekao priliku općim nacionalnim interesima. No međutim ja ću sada pokušati biti vrlo konkretan što smo možda propustili, ali možda možemo nadoknaditi. Ono što koncentrirati ću se na poljoprivredu i na probleme iz same poljoprivrede jer vjerujem da se o tome ima šta reći a i samo usklađenje nam govori o tome da će gotovo od 30 do 50% ukupnog zakonodavstva i ovog našeg posla biti vezano za poljoprivredu, šumarstvo, zaštitu okoliša, jedan segment koji je izuzetno važan. Nažalost Vlada Republike Hrvatske po meni nije iskoristila šansu da u Proračunu za 2005. godinu prilagodi se ulasku u Europsku uniju. Da podsjetim bilo je niz amandmana u segmentu poljoprivrednog proračuna koji su nažalost odbijeni. Zbog čega to govorim? Naime nove zemlje članice nisu u procesu pregovaranja dobile istu razinu poticanja kao stare zemlje članice. Ove godine poljoprivrednici u novim zemljama članicama dobivaju 25% od iznosa koje dobivaju poljoprivrednici u starim zemljama članicama. Ovaj se iznos svake godine povećava za 5% a tek će 2013. godine izjednačiti za sve zemlje Europske unije. Međutim, izuzeća postoje i to je ono o čemu uvijek govorimo i o čemu ćemo govoriti da treba govoriti o izuzećima. Ja mislim da smo svi zajedno ovdje svjesni iako govorimo o pregovorima ustvari se radi o usklađivanju i postoje neka izuzeća, mislim da je to neka realnost. Kada govorimo o ovom izuzeću on postoji kada su poticaji u zemljama kandidatima jednaki ili veći od poticaja u Europskoj uniji. U takvom će se slučaju nova zemlja članica imati pravo na jednaku razinu poticaja kao i stara zemlja članica. Zbog toga je izuzetno važno da se poticaji u Hrvatskoj povećaju bar do razine poticanja u Europskoj uniji kako bi naši poljoprivrednici nakon članstva bili što se tiče poticaja u jednakom položaju kao i ostale zemlje tj. stare zemlje članice. Mislim da smo i mi ovdje dobili ovdje nekoliko ovih zakona koji su predloženi, mi smatramo da ih nije dovoljno, biti ćemo aktivni u tom dijelu, ja ću i službeno uputiti gospođi ministrici prijedlog niza zakona koje mi smatramo, samo neke od njih ću još i ovdje spomenuti. Mislim da se u ovom prijedlogu spominje samo 6 zakona za usklađenje, a poljoprivreda je mislim prevažno područje da bi se moglo samo na tih 6 zakona. Ono što je možda jako bitno također reći što se vidi iz Nacionalnog programa da u nekim stvarima kasnimo. Mislim da moramo biti svjesni da se neke stvari moraju ubrzati. Ja ne bih sada ovdje govorio o nekim previše konkretnim stvarima ali mi smo razgovarali, podsjetiti ću i gospođu ministricu kada govorimo o proračunu da je ona sama kada smo razgovarali o Protokolu 7. rekla, "pa ja sam svjesna situacije teške u poljoprivredi osobno ću se potruditi kad bude rebalans proračuna pa će se nešto povećati." Nažalost nije se to dogodilo ali mislim da se mora ići u tom smjeru jer imati ćemo stvarno puno problema i mislim da ova kompleksnost poljoprivrede je za nas izuzetno, izuzetno važna. Što se tiče dijela zakona koje trebalo bi još izmijeniti, ono što se dovoljno ne radi su u svakom slučaju agencije. Ja ću spomenuti samo Agenciju za plaćanje u okviru Ministarstva poljoprivrede i šumarstva, Agenciju za SAPARD. Mislim da ste upoznati sa tim dijelom. Nažalost ne ide se onim tempom, prebacuju se poslovi iz 2004. na 2005. Mi govorimo o nekim novcima od 25 milijuna eur-a koji nas čekaju, oni nas čekaju ako se institucionalno pripremimo, ako se institucionalno ne pripremimo onda tih novaca neće biti. Mislim da je to prevažno pitanje i da će tu zadatak i glavnog pregovarača, ali posebice ministrice biti da možda i svojim kolegama ponekad ih upozori. Da, postoje fondovi, postoje pred pristupni fondovi, ali ako se institucionalno ne pripremimo, onda oni za nas gotovo da i ne postoje. To je dio posla kojeg ćemo morat odradit u samim ministarstvima koje se moraju u tom dijelu pripremit. Također držimo da primjerice u ovom prijedlogu za prvi kvartal, tj. do datuma pregovora na području poljoprivrede nužno izmijeniti Zakon o državnim potporama u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu, Zakon o poljoprivrednom zemljištu, Zakon o poljoprivrednoj komori, Zakon o vodama i Zakon o financiranju vodnog gospodarstva. Važno je i usvajanje prijedloga Zakona o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu. Malo kada smo evo razmišljali o ovoj cijeloj temi kada sam se osobno pripremao, pokušao sam se informirati o nečem što je za poljoprivredu najvažnije, a to su najvažnije referentne godine. Referentne godine koje će ući u naš prosjek, referentne godine koje će odlučivati o našim kvotama o našoj proizvodnji, ja bih rekao u svemu onome što je izuzetno važno za poljoprivredu. Referentne godine većinom iskustva govori o svim zemljama koje su ušle sada u Europsku uniju se uzimaju neke posljednjih nekoliko godina. Nažalost, isključuju se one godine koje su ekstremne. Prema tome, i mi one godine primjerice 2003. kad smo imali ekstremnu sušu moći ćemo isključit. Bilo bi ovdje interesantno zato razmišljati o 2005. godini kao referentnoj godini koja bi nam mogla ako učinimo ove promjene o kojima sam malo prije govorio, dati ipak neke bolje startne pozicije koje bi mogli iskoristit. Tu se postavlja jedna tabu tema koja mi je rečena iz svih krugova kao da je gotovo nemoguća, to je, da li je moguće da Hrvatska kao jedna od referentnih godina dobije neku godinu prije rata? Svi kažu i stručnjaci da je to nemoguće, ali ja otvaram, otvorimo neku tabu temu možda je tu moguće razgovarati, jer mi smo svi valjda svjesni što znači bilo koja prije ratna godina u poljoprivredi za razliku od svih onih koje smo imali nakon toga. Ja ne inzistiram, dajem to kao prijedlog za razmišljanje, vi ćete vidjeti u svemu tome što je moguće oko toga. Prema tome, ove dvije stvari su po meni bitno. Da vidimo, da li je moguće, da znači možda ne otvorimo poglavlje poljoprivrede, evo to je kao jedno razmišljanje odmah u 2005. godini, nego tek krajem, početkom 2006., a zadržimo si tu 2005. godinu, ali ju pripremimo onda definitivno kao jednu stvarno referentnu godinu, jer nam to izuzetno puno znači. Što se tiče izmjene Zakona o državnim potporama u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu osim ovog povećanja ukupne sume potpora. Mislim da je potrebno hitno izraditi određene prilagodbe, a to je one koje su poznate već sada i u zemljama, našim susjedima koje su članice Europske unije, tj. povećanje iznosa poticaja na način da se ujednače poticaji za ratarske kulture po grupama, a dakako i za uljarice u ovom dijelu i da imamo jednu ja bih rekao sličnu strukturu kao što je ona također i u Europskoj uniji. Izmijeniti članak 7. teksta Zakona o državnim potporama u poljoprivredi, jer ono omogućava Vladi da sama utvrđuje visinu poticaja, tj. prema mogućnosti prema financijskim sredstvima. Mi smo imali evo i na aktualnom satu raspravu oko toga, koja je visina poticaja, ali evidentno zbog nedostatnih financijskih sredstava ne primjenjuje se Zakonom propisano ono što je Hrvatski sabor donio tako će primjerice poticaj za kukuruz umjesto propisanih 1200 kuna biti samo 800 kuna zato što nema financijskih sredstava. Mi predlažemo da se to ipak regulira i da se poštuje zakon u tom dijelu, a ne da se primjenjuje taj članak 7. koji je ograničavajući, jer mislim da se svi slažemo nema i ne ulaže se dovoljno sredstava u poljoprivredu. Mislim da je bitno ukidanje minimalno poticane količine kao uvjet dobivanja poticaja, jer mislim da nam je važno povećati proizvodnju, pa svako ograničanje treba ukinuti. Ja osobno znam da niti Europska unija nema ograničenje od 3 hektara, nego ima poticaj za svaki hektar. Mi smo imali tu jednu ciljanu smjernicu oko toga i mislim da u tom smjeru ona više nije potrebna. I ovdje treba iskoristiti i tu šansu. Ukidanje referentnih prinosa kao uvjet za dobivanje poticaja i uvesti nešto što nam zasigurno treba, nešto što primjenjuju sve države Europske unije, a to je uvesti intervencije na tržištu kada dođe do većeg pada cijena na tržištu. Mi kada imamo sada, ja bih rekao realno solidne cijene na tržištu što se tiče poljoprivrednih proizvoda posebno onom stočarskom dijelu, tada se ne govori o tome, ali sjećamo se, znamo vremena u kojima je to bilo izuzetno problematično kada su gotovo cijene svinja pale ispod 7 kuna da ne govorim o cijeni junadi itd. Ono što posebno ističem su izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Stjecanje vlasništva nad poljoprivrednim zemljištem uvjetovati na 10-godišnjim življenjem u Republici Hrvatskoj, te ograničiti da samo fizička osoba može biti vlasnik poljoprivrednog zemljišta i to do maksimalnih 300 hektara. Ovu izmjenu temeljiti na Ustavu Republike Hrvatske članak 52. Takav prijedlog je postojao, to nije nikakva novina, ja vas uvjeravam takav gotovo sličan zakon ima Mađarska. U Mađarskoj nitko tko ne živi osam godina i nema prebivalište osam godina u Mađarskoj, ne može biti vlasnik zemljišta i nitko kao fizička osoba ne može biti vlasnik više od 300 hektara. Mislim da je to nužno sve drugo su koncesije, zakup itd. ali kada govorimo o vlasništvu, kada govorimo o onom nacionalnom blagu koje mislim da moramo svi štititi, onda mislim da takvo ograničenje, a to nam omogućava Ustav koji govori da je poljoprivredno zemljište od nacionalnog interesa i mislim da se to neće kositi sa nekim usklađenjima sa zakonodavstvom Europske unije. Ono što je bitno ubrzati prodaju poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države seljacima kao prioritetni oblik raspolaganja poljoprivrednim državnim zemljištem. U pregovorima pak u pogledu stjecanja vlasništva stranaca nad poljoprivrednim zemljištem i nekretninama u područjima zaštićenih prirodnih vrijednosti tražiti odgodu primjene liberalnijeg režima stjecanja vlasništva za strance u odnosu na propise koji će postojati u trenutku od počinjanja pregovora na rok od 18 godina od dana pristupanja Republike Hrvatske. Znamo da u tom dijelu najviše je dobila Poljska, znači 12 godina. Prema tome, mi predlažemo ovdje za Hrvatsku 18 godina. Ono o čemu nije do sada bilo puno riječi, ono što je novina, mi predlažemo donašanje Zakona o poljoprivrednoj komori. Poljoprivredna komora se osnovala u nekim zemljama Europske unije, Slovenija, Austriji, Njemačkoj, Francuskoj, osnivala se s ciljem promicanja i zaštite i zastupanja interesa poljoprivrednih gospodarstava i ribara, savjetodavnoj funkciji koju ona u svakom slučaju obavlja. Mislim da je Poljoprivredna komora nužnost, taj zakon je pripremljen, pripremljen je još prije godinu i nešto dana. Ako će se, se neće ići s njime, osobno ću pokrenuti inicijativu da ga stavimo u proceduru, mislim da je on bitan i da će nam pridonijeti ovim samim pregovorima, jer mislim da i podrška određenih struktura, određenih udruga, određenih segmenata društva je naročito potrebna. Usvajanje prijedloga Zakona o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu koji je u proceduri koji je predložen u ime Kluba HSS-a i mislim da o njemu moram reći još nekoliko riječi. Ulaskom Republike Hrvatske u Europsku uniju tržište poljoprivredno-prehrambenih proizvoda će se još više liberalizirati. Plasman domaćih proizvoda kroz turizam bi trebao biti prioritet Republike Hrvatske. Rezultati niza znanstvenih istraživanja pokazuju da je potencijal turizma znatno veći, nego što se ostvaruje, a broj subjekata koji sudjeluju ili doprinose obogaćivanju i proširenju turističke ponude je malen u odnosu na potrebe i mogućnosti plasmana različitih roba i usluga na turističkom tržištu. Ovdje je potrebno naglasiti da je turizam naša šansa u tom jednom spajanju sa svim onim beneficijama koje taj zakon donosi vrlo konkretno, gdje možemo potaknuti domaće proizvođače na najdirektniji način ih povezati. Neću imati više vremena, više govoriti o Izmjenama zakona o vodama, Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, izmjenama zakonadavstva na području veterinarstva kao izuzetno važnog, ja mislim da se svi slažemo oko toga jer se svi trebamo sjetiti da je u Sloveniji 3/3 klaonice zatvoreno nakon ulaska u Europsku uniju. Mi moramo znati što je sada potrebno, koje su mjere koje je potrebno pripomoći našim proizvođačima, našim prerađivačima da se ipak pripreme, da nam se takav krah ne dogodi. Evo tradicionalnim oznakama i o svemu drugome neće više biti vremena evo, ja ću na kraju također gospođi ministrici predati ovaj Prijedlog zakona, otvoreni smo, aktivno ćemo sudjelovati, evo biti ćemo tu da pokušamo izboriti sve ono što je moguće i da nam olakšamo pristup Europskoj uniji. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić, u ime Kluba HSS-a.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Javio sam se za riječ temeljem članka 32. Poslovnika u vezi vaše obaveze da zastupnicima dajete određena obrazloženja. Pa pitam da ne bi morao tražiti stanku, da li dobro tumačimo u Klubu HSS-a da Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2005. godinu, dodatak A nacionalnom programu je dokument kojeg ovaj Dom usvaja? I da li na taj dokument, dakle ne na ovaj nacionalni program nego na ovaj dokument se mogu davati amandmani?
Na dodatak A?
Na dodatak A! Molim egzaktan odgovor. Hvala lijepa.
Možete davati amandmane na dodatak A. Poštovani zastupnik Damir Kajin, Klub zastupnika IDS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo ministrice. Evo, najprije da idem od ovih hrvatsko-talijansko-slovenskih odnosa. Prvo što se tiče, i ovdje se spominje također ... [[Govornik se ne razumije.]] imovine. Želim ovom prilikom reći da je taj problem zatvoren između Hrvatske i ex Jugoslavije i ostaje za platiti onih 35 milijuna dolara, riješiti 5 236 osobe koje su dobile otpust iz tzv. jugoslavensko državljanstvo od kojih njih 3 tisuće ima imovinu a za pretpostaviti je da bi moglo zahtjev za povrat podnjeti negdje između 500 i 700 ljudi. Što se tiće ... [[Govornik se ne razumije.]] imovine to želim naglasiti da je riješeno. Međutim, javio sam se više zbog toga što bi moguće u taj paket, moguće bilo unjeti i zahtjev molatskih logoraša iz II. svjetskog rata. Kada gledamo i listamo ove hrvatsko-slovenske odnose tu je sve kao lani. Dobro je da Hrvatska inzistira na arbitraži kada je granica na moru posrijedi, naglasak međutim ipak trebalo bi staviti na Ljubljansku banku li ne na način da se to pitanje rješava kroz sukcesiju iako sam svjestan da našim ljudima je svejedno kako će doći do svog novca, bitno je da dođu do tog svog novca, ali ako ide preko sukcesije onda će biti država Hrvatska oštećena. Jučer sam također spomenuo pitanje statističkih regija pa ću i ovom prilikom, podjela Hrvatske na pet tzv. statističkih regija, to nisu upravne regije, po meni nije dobro previše posjećene zajednica, općina a to u Istri budu loše asocijacije. Ja sam i jučer rekao pred premijerom da će Istra svoju regionalnu prepoznatljivost i referendumom braniti. Međutim, statističkih regija se ne treba plašiti jer su one mehanizam povlaćenja novca iz Europske unije. Ono što IDS predlaže da se Hrvatska ustroji prema trima statističkim regijama, jadranskoj, panonskoj, zagrebačkoj gdje bi bili Karlovac, Varaždin, Međimurje i Bjelovar. Zašto? Da bi i ova sredina sa Zagrebom mogla povlaćiti novac jer se povlaće u one sredine koje imaju ispod 75% bruto društevnog proizvoda Europske unije a u protivnom Zagreb bi mogao iz svega toga ispasti. Ono čega nema u tom materijalu, inače u materijalu na 851 stranici su izbori u dijaspori. Predlažemo sada da li izmjenu Ustava ili nečega drugoga da se ta stranica zatvori a ne da netko iz drugih država determinira političku sudbinu u ovoj zemlji. Povratak izbjeglica, izgleda da se kreće, kaže se vratilo se 77 tisuća građana srpske nacionalnosti, obnova ide, interes za povratak iskazalo je još 20 tisuća ljudi i tu stranicu treba jasno okončati. Bit je obnova, obnoviti moramo i ono što smo nepotrebno srušili. Ide i Izmjena zakona o HRT-u na strani 19, nešto je o njemu govorila gospođa Antičević. Ja znam da vladajuća stranka u ovom času nema utjecaj na HRT-u, veći utjecaj možda drugih no njih, to treba priznati neka tako ostane a moguće je da su ove izmjene Zakona upravo u tom pravcu da se ta neka subordinacija malo promijeni. Kako to da kada se govori o cestovnom prometu predlagačima ovoga materijala na 851 stranici je promaklo da Europska unija predlaže 0,5 promila za starije vozače a 0,2 za mlade vozače i profesionalce. Jednom riječju ajmo onda sve učiniti da tih 0,0 promijenimo. Skoro da zaboravih ove ceste prema Sloveniji. Slovenija ne činjenjem ničega da popravi ceste prema Hrvatskoj fizički izolira Hrvatsku. Npr. cesta od Kopra prema Bujama, Kopra prema Buzetu, Kozini prema Rijeci, Ilirskoj Bistrici prema Rijeci. Mislim da bi o tome trebalo voditi račune. Vidimo zdravstvo će smanjiti troškove, pa i sami vidimo da je stanje u tome neprimjenjeno kada se i ministri liječe u Austriji, međutim, manja sredstva kako se nalaže spominje manja zaštita, lošija zaštita. Ovdje se spominje još nešto kod izbornog zakonodavstva, doduše ne znam što znači definicija da treba promatrati omogućavanje prava glasanja građanima EU u Republici Hrvatskoj. Gotov citat. I sada imamo nekih 500 tisuća glasaća više no što ima građana Republika Hrvatska i sada kamo će to na kraju sve voditi. Izvoz 2003. bio je 5,4 milijarde dolara, uvoz 12,9, na time se treba zamisliti, hoćemo li ili nećemo reindustrijalizirati Republiku Hrvatsku da se ne iznenadimo što će nas sve zemlje na koje smo ne s pravom nekada gledali s visoka, od Mađarske preko Slovačke itd., dobrano pretići. Za kraj, slažem se i to da je Hrvatska zemlja stabilne demokracije, ostali smo bez stranih promatrača za ove izbore, točno drugdje mogu i mrtvi glasati, to sada drugom prilikom, međutim, želim reći sljedeće, nije najveći problem sada postići standarde Europske unije, daleko veći problem ovoj zemlji biti će postići standarde monetarne Unije. Lako je pod navodnicima “dostići političke standarde EU” ali standard monetarne Unije biti će znatno teže. To je pitanje gospodarstvo, to je pitanje financija, to je pitanje prihoda itd., i o tome ću sada i najviše govoriti. Međutim, Hrvatska nema alternative kada je barem Europska unija po srijedi ili sada ili pitanje kada. Zato i kažem da se nije iskoristio trenutak krajem 2004. da pregovori ne počinju 2005., pitanje je da li bi Hrvatska bila u Europskoj uniji do konca ovog desetljeća. U ovo vjerujem da više danas nitko ne sumnja jer se političke standarde polako dostiže, ono što će biti daleko teže to će biti oni gospodarski. Drugo što želim reći kada je ovaj materijal po srijedi a on je izuzetno interesantan, pa ima konačno i 851 stranicu. Zanimljiv je, interesantan je što listajući njega dobivamo uvid u to što će ovaj Parlament raditi u ovoj godini s jedne strane, ali dobivamo uvid i u gospodarske aktivnosti Vlade Republike Hrvatske. Konačno da bi Hrvatska ušla u Europsku uniju, a vjerujem da hoće 2009. prije toga po mom sudu valja promijeniti pomalo i mentalitet, mislimo uvijek da smo bogom dati, da imamo sve, da sami možemo, da su svi manje vrijedni. Europska unija s druge strane pokazala je da je se ne treba plašiti, ulaskom u nju profitirali su svi i od jedne gospodarski sređene Slovenije i od agrarne Poljske i od siromašne Slovačke. Usuđujem se reći da je udružena Europa na neki način i projekt Rimokatoličke crkve jer vanjske granice Europske unije su danas granice zemalja u kojima su rimokatolici dominantno. Točno, zbog povijesti ... [[Govornik se ne razumije.]] razloga tu je Grčka ali te vanjske granice poklapaju se i sa tim detaljem no o tome nekom drugom prilikom. Zanima me ovaj dokument. Kada sam govorio jučer o rezolucijama, tj. načelima ulaska Hrvatske u Europsku uniju rekoh da suštinski o ćemu Hrvatska mora voditi računa su prije svega socijalna prava da se ne ide ispod postojećih, zatim radno mirovinsko zakonodavstvo, politika privatizacije, otvorenost Hrvatske prema stranim investicijama, iako sam gotovo siguran da ćemo za 7, 8 godina što zbog demografske slike, što zbog vjerujem pokretanja gospodarstva doći u situaciju da ćemo i uvoziti radnu snagu. Prvo što se tiče privatizacije na stari 48. Prvo 2004. po tom osnovu od privatizacije uprihodovano je u proračun svega 458 milijuna kuna, to je gotovo ništa što će reći da zbog blokade fonda taj fond nije niti funkcionirao. No, ovdje se sada u materijalima jasno navodi da država će prodati 15% dionica INE u 2005., izraditi plan privatizacije Croatia osiguranja, privesti kraju privatizaciju Hrvatskog telekoma, država će se povući iz Croatia banke, zatim potražiti će opciju privatizacije za Hrvatsku poštansku banku i u tijeku je izrada master plana privatizacije brodogradilišta kojeg bi trebalo privatizirati do 2005., to su Uljanik i treći Maj, te smanjiti će se broj zaposlenih u Hrvatskim šumama i Jadroliniji. Strana 48. Na ovaj dio IDS ima najveće zamjerke. Molim stoga da na neki način možda ovo bude prvo čitanje jer od toga ovisi i kako ćemo se mi u Klubu postaviti. Ako mi se jamči da barem brodogradnja se neće privatizirati ove godine glasati ćemo za, u protivnom možda ćemo biti i suzdržani bez obzira što se spominje konsenzus. Prvo, mislim da je moguće objedinjavanje Hrvatske poštanske banke i Croatia banke, nakon što ih je država sanirala da je moguće preko njih stvoriti jednu nacionalnu banku preko koje će prije svega država poslovati. To bi trebao biti dug prema privatizaciji desetina saniranih banaka. Nije problem po mom sudu prodati ne saniranu banku već je problem bio što su nesanirane banke u pravilu u Republici Hrvatskoj propadale, izuzetak je bivša Istarska banka u Puli a sanirane su se banke prodavale. Tu je problem. Jučer je čak u dnevniku bio jedan krajnje tedenciozan prilog o novoj banci u Puli gdje nitko ne kaže da Istarska banka od države za sanaciju nije dobila niti jedne kune, da je to, da je spašavanje banke bilo u tijeku kada je 30 banaka propalo, da je kojim slučajem propala građani bi izgubili 700 milijuna kuna a država kroz osigurane štednje preko 800 milijuna kuna a o tisućama radnih mjesta da i ne govorim. No, ono što je bitno da je to dobra, likvidna, solventna banka. Drugo, imamo ogromnu rezervu, točnije protiv smo privatizacije brodogradilišta u ovoj fazi. Ja se zahvaljujem menađmentu Uljanika na svemu što je uradio za to brodogradilište, svakom radniku koji tamo radi ponaosob, ali odustanimo od te avanture, subvencije su u ovoj godini smanjene 10%, i Uljanik koji se priprema jasno, jer mu je to naloženo za privatizaciju možda će ostati u dominantnom vlasništvu puležana uz normalno ulazak nekih većih banaka ali 3. maj iz Rijeke ne znam kako će tu privatizaciju sprovesti. Umjesto da se trudimo prodati 3. maj i Uljanik pokušajmo, ne znam, prodati bankrotirani Viktor Lenac, iako je i njemu najbolja solucija podržavljenje a ja ga spominjem da bi na njegovom primjeru jedno privatno brodogradilišta mogli pratiti svu bešćutnost privatnog kapitala kada jedno takvo brodogradilište padne u probleme. Zatim, treće, javna poduzeća Hrvatske šume i Jadrolinija koji bi trebali smanjiti kako se ovdje kaže broj radnika. Točno, svi znamo da ih je previše ali ne zaboravite da su to državne tvrtke i da imaju svojevrsan socijalni amortizer. Nije potrebno sada prijetiti jednom pod navodnicima “socijalnom bombom”. Četvrto, zanimljivo svi smo protiv toga da se proda i jedna štalica ne znam u Vrsaru, Rabu, Pagu alki ovdje se govori o daljnjoj prodaji 15% INE u 2005. a INA JE 15% bruto društvenog proizvoda Republike Hrvatske, to je gospodo problem, to je problem. Ako poduzeće ima problema, onda ga prodajmo, onda je to već trebalo učiniti ali ako posluje uredno kao što posluje INA, nemojmo to prodati, ako je banka sanirana novcima poreznih obveznika nemojte prodati je, ako propada spasite je i stranom intervencijom kao što je učinjeno sa istarskom. Ako trgovačko društvo propada, ne obnavlja se, ne investira onda neka ga se proda pa makar bilo i turističko poduzeće jer od dva ... [[Govornik se ne razumije.]] se ne da živjeti sa stalno blokiranim žiroračunom i ogromnim kreditnim obvezama. Ali ako se obnavlja kao jedan imperijal na Rabu, onda pričekajmo malo sa tom privatizacijom. Ako imamo dobro osiguravajuće društve poput jednog Croatia osiguranja nemojmo ga prodati neka on pokuša kupiti ne znam Euroherc itd., a ako bi imalo to poduzeće problema onda jasno da treba taj teret sa proračuna prebaciti na društvo koje privatnik vodi i koji zna što s njime postići. I konačno postavlja se pitanje kamo će taj novac od privatizacije gore spomenutih poduzeća, da li će ići u proračun, da li će ići u umirovljenički fond. Kakvi će ti biti omjeri. Iako ja i dan danas držim da se umirovljenicima, ne preko noći, ali kroz 7, 8 godina mogao taj dug pod navodnicima vratiti putem, putem obveznice. Što će ovdje se dogoditi ostaje da se po tom pitanju, pitanju vide. Ovo je materijal, rekoh na 851 strani i još ću se dotaknuti samo nećega, zaštite Jadrana na strani 33 koja govori o zaštićenom ekološkom pojasu i sudjelovanju na subregionalnom skupu jadranskih i jonskih država. Tu se govori o suradnji na sjeveru Jadrana IDS, sigurno nema razloga biti za družbu Adria međutim, na tu zaštitu treba staviti naglasak, nemojte zaboraviti da danas u Jadran uplovljava 600 tankera, u Trst 390, Veneciju 120 a ovo što će se sutra dogoditi da će naftovod ići ka Trstu kroz zapadnu obalu Istre prelaziti će oko 550 tankera. I o tome treba razmisliti.
Hvala lijepa. Izvještavam da je u 10,45 isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj točci i da je, da je odgođena sjednica za Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koja je bila sazvana za danas u 13,30 sati, je predsjednik odgodio do daljnjega. Klub zastupnika HNS-a, PGS-a, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić, izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, dosta je već rečeno o ovom materijalu koji je stvarno obiman i impozantan međutim mislim da bi trebalo na početku pohvaliti jednu atmosferu suglasja koja se postigla jučer popodne, ne ujutro, jučer popodne i koja se postiže danas. Suglasja oko nakana oko toga gdje nas put vodi i nakon toga da tim putem želimo krenuti. Atmosfera jučerašnjeg zasjedanja bila je neuobičajeno tolerantna i zapravo onakva kakvu bi čovjek u ozbiljnom parlamentu trebao očekivati. Ovaj projekat, moram o tom planu govoriti kao o projektu jer on to jeste, ambiciozno je zamišljen barem po sudu Kluba HNS-a, PGS-a. Vjerujem da Ministarstvo europskih integracija ima kompletnu sliku i da je sposobno taj projekt naravno u suradnji sa svima nama i u suradnji sa drugim segmentima Vlade i dovesti do kraja. Upozorio bih na neke elemente koji se možda na prvi pogled čine nevažnima međutim koji u čitavoj ovoj situaciji mogu i u pojedinim, njenim segmentima biti izuzetno značajni. Dokumenti koji nam, europski dokumenti koji nam dolaze na klupe, isto kao i konvencije svjetske, recimo sljedeća točka dnevnog reda, vrlo često su aljkavo priređeni. Nomenklatura u njima preuzeta je iz anglosaksonskog govornog područja gotovo bukvalno. Poneki put to nema veze međutim poneki puta to može dovesti do značajnih zabuna koje mogu rezultirati i sukobima i nedoumicama u primjeni. Primjerice sljedeća točka dnevnog reda, Konvencija o korupciji, govori o «public officials» i prevodi kao državni službenici. Oni nisu državni službenici. Oni su još nešto više. Tu su i službenici i dužnosnici i sudski i svi drugi. Dakle svi koji rade za državu. Ovako preveden dokumenat nabrzinu preveden može dovesti u primjeni naravno do, do neželjenih rezultata. Još jedan elemenat u ovom, u ovoj brzoj primjeni, promjeni zakona i primjeni naših zakona postojećih, su različita rješenja koja po istim temama imamo po našim zakonima. Kad donosimo tjedno 10-tak, 15 europskih zakona vrlo se lako može dogoditi ako stručne službe nisu osposobljene i ako ne naprave svoj posao onako kako treba, da nam dođu u sukob izričaja, a kamoli sukob, da ne govorim o sukobu smisla, europski zakoni i ono što još uvijek je kod nas na, na snazi. Pogotovo naši sistemski zakoni tipa Zakona o obveznim odnosima i tome slično. To nam se dogodilo jednom u jednoj situaciji kad smo mijenjali Zakon o kamatima, a ostavili Zakon o obveznim odnosnima onakav kakav je bio. Oni su bili direktno, u direktnom sukobu i tih 6 mjeseci ja zapravo ne znam što se primjenjivalo na sudovima. Vjerojatno ono što je kojoj stranci pasalo, to, takva situacija nas u postupku «screeninga» pokazati neozbiljnima. I treća točka koja je, koja je čini mi se ključna za postupak prilagođavanja zakonodavstva jeste transparentnost proračuna ali ne samo u smislu, u smislu osiguravanja sredstava za ovaj postupak prilagodbe. Naime što zapravo znači taj postupak prilagodbe? Znači sljeđenje jedne, jedne crvene linije standarda koje smo se odlučili i obavezali prihvatiti ali ne samo prihvatiti u papirima koje ćemo ovdje usvojiti, pročitali ih ili ne pročitali. Situacija je slična kao kod primjene u tvrtki standarda ISO 9001. Vi možete napisati praktično u nekakvim zadanim okvirima što god vam se sviđa kako će vaša tvrtka funkcionirati. Ali je bitno da to što napišete doslovce poštujete. To se od nas očekuje. Dakle da ustanovimo jedan sustav, a to mora biti sustav, ne mogu biti pojedinačni propisi naravno i da se onda toga sustava striktno i doslovce pridržavamo. Kad govorim o tome mislim na 4, 5 aspekata pa ću ih pokušati sad u par rečenica samo obrazložiti. Sustav slobode kretanja robe i kapitala može biti divna fraza koja sjajno zvuči, liberalno, demokratski, u skladu sa svim intencijama demokratskog svijeta ako nema figu u džepu. Ako nam nije potrebno 15 godina da to primjenimo. I ako si ne mislimo u tih 15 godina tko živ tko mrtav, vidjet ćemo kako će stvari završiti. Ako to mislimo promašili smo suštinu čitave stvari od samog početka. Slična je situacija sa položajem znanosti i obrazovanja. Svi dobro znamo koliko se, koliko se važnosti i koji se akcenat daje u svim europskim integracijskim procesima upravo, upravo u ovim područjima. A pogledajmo naš Proračun koji smo donjeli za ovu godinu. Proračun nominalno raste 4,9%. Obrazovanje nominalno raste 4,4%. Predviđeni rast društvenog bruto proizvoda je negdje 3,6%. Predviđena inflacija 1,2%. Što to znači? Obrazovanje i znanost zapravo rastu manje od nominale. Tj. u realnim odnosima padaju. Bez obzira što mi stavili u lijepe deklaracije ta brojka govori što se stvarno događa u državi. I primjena standarda na takav način da donosimo deklaracije o kojima se svi usuglašavamo, da donosimo propise o kojima se svi usuglašavamo, a da ih onda ne primjenimo u prvoj, prvoj mogućoj, prvom mogućem praktičnom koraku zapravo ne znači «Bog zna što». Regionalni razvoj. Europa kakva danas jeste jeste Europa regija. Mi imamo danas ove regije koje, koje imamo. Imamo ludu razliku u razvijenosti pojedinih dijelova Hrvatske i umjesto da nam to bude kriterij postupanja i kriterij promjene dakle da se prijedlog kojim se porez na dobit želi prebaciti u korist one sredine u kojoj se dobit ostvaruje i prijedlozi da se fondovi, državni fondovi decentraliziraju u svom djelovanju, mi prihvaćamo u ovom Parlamentu suprotne stavove. Dakle još jednom deklarativno se odlučujemo za ono što piše u svim europskim papirima a u praksi provodimo malo drugačiju politiku. Što će se dogoditi sa umirovljenicima i sa zdravstvenom zaštitom slijedom ovih planova koje ćemo danas usvojiti nije sasvim jasno. S jedne strane umirovljenicima je obećano sve ono što im je obećano i preko fonda i u predizbornim nastupima vladajuće stranke. S druge strane ovo što piše u ovih, što kaže kolega Kajin, 851 stranicu je malo drugačije. Zdravstveno, zdravstvena zaštita građana Republike Hrvatske slažem se, iznad standarda je koje si danas ovoga trenutka možemo priuštiti. Međutim ono što se predviđa nije podizanje tih standarda, nego smanjivanje razine zdravstvene zaštite da bi se uklopilo u određene financijske mogućnosti. Mislim da jeto jednostavno neprihvatljivo iz perspektive svjetle budućnosti u koju želimo krenuit. I konačno zadnja točka u ovom programu je informiranje hrvatskih građana o tome što se zapravo događa. Hrvatski građani više manje osim praćenja ovakvih rasprava u koje se vrlo teško mogu uključiti jer nemaju ti 851 stranicu materijala. Malo znaju o tome što ih očekuje u konkretnim koracima pristupanja Europskoj uniji. Čini mi se da bi bitno bilo stvoriti atmosferu u kojoj bi svim građanima postalo jasno da nije ključna stvar dobiti člansku karticu ući u Europsku uniju. Ključna je stvar izgraditi sustav funkcionalni sustav, sustav koji će se primjenjivati po kojem smo i danas u Europu. Odnosno, bit ćemo kada ga takvog izgradimo bez obzira na člansku iskaznicu. Naime, ulazak u to društvo bez kompletne izgradnje sustava, ulazak u to društvo sa figom u đepu sa nadom da ćemo nekoga ipak preveslati nekoga malo nešto nekoga prevariti. Znači da će Europa i dalje biti u Amsterdamu. A ne u Zaprešiću a Europa u Amsteradamu nama nije zanimljiva zapravo. Name je zanimljiva Europa u Zaprešiću, Europa u Karlovcu, Europa u Vojniću, Europa u Gospiću. Ako je tu nema ona u Amsterdamu ne znači bog zna što. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Dragutin Pukleš. KLub zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, poštovani zastupnici. Hrvatska stranka umirovljeniak i ranije a i sada svesrdno je i ozbiljno podržavala sva nastojanja Hrvatska države da se priključi europskoj obitelji i to želimo i sada. Naravno prihvaćamo sve ovo što je do sada rečeno i imali bi i mi nešto o svemu tom ereći ali nema nam bude dozvoljeno da se ograničimo na pitanje koje se odnosi na populaciju umirovljenika. Naime, u materijalima koje imamo kada se govori o socijalnoj sigurnosti umirovljenicima govori se i o provedenoj mirovinskoj reformi koja je kako kaže ovdje od starne svjetske banke ocjenjena kao zadovoljavajuća i uspješna. Ja se slažem da je ona uspješna zato što smo ju proveli onako kako su glasile direktive Svjetske banke. Prema tome nismo vodili računa šta o tome misle hrvatski građania posebno oni na koje se to odnosilo u ono vrijeme a na koje se odnosi danas i na koje će odnositi sutra. Naime, i u drugim zemljama u Europi činjeni su takvi pokušaju ali mislim da nisu tako davni i nepoznati nam napisu u novinama šta se događalo u Austriji, Švicarskoj, Francuskoj, Njemačkoj, Italiji. Da to ne spominjem i ne adjem podatke. Međututim u Hrvatskoj je to prošlo9 kao da se ništa nije događalo. A zašto? Zato što ljudima nije objašnjeno kad se reforma provodila šta ona znači, šta ona donosi, i šta će dočekati ljude kada im dođe vrijeme da krenu u mirovinu. Mislim da su to ljudi znali da bi i kod nas bila malo drukčija situacija. NO šta je tu je ovdje se govori i o nastavku reforme. Točno treba nastviti sa tom reformom ali ne na ovakav način kako je to do sada učinjeno. Treba učiniti nešto drugo. A to je da se reforma nastavi na taj način da njena realizacija u praksi omogući da Hrvatski građani koji su već u mirovini koji će odlaziti u narednih 10 godina u mirovinu u toj budućoj Europskoj uniji budu ravnopravni građani i da od svoje mirovine mogu živjeti. To je onoš to mi svi moramo osigurati. A vjerujte da ćemo se mi kao predstavnici na neki način ove populacije svesrdno i jako jako zalagati dat o zajednički uradimo. Šta se je dogodilo. Sustav generacijske solidarnosti ovom reformom totalno je narušen. I vi danas imate situaciju da u različitom vremenu odlaska u mirovinu za isti rad za iste godine staža imamo vrlo velike razlike u mirovinskim primanjima a isto će se to te razlike još više povećavati kod onih koji odlaziti u mirovinu. E to je ono što nešto ukazuje da neke stvari ipak nisu u redu. Što znači da se više ne valorizira nečiji doprinos ovoj državi, i u njegovom ulaganju u mirovinske fondove, govori se o neodrživosti mirovinskog sustava. Ajmo malo to analizirati međutim ja nisam sada vremenski u prilici da to detaljno elaboriram. Aliv jerujte pripremit ćemo takav jedan elaborat i obrazložit ćemo sa argumentima kako i zašto je došlo uopće do takovih razmišljanja da je sistem neodrživ. MOlim vas ljepo. Sustav generacijske solidarnosti mirovinskog sustava u Hrvatskoj djeluje od 1922. godine. On je efikasno funkcionirao sad najedamput više ne. Znači neštoi smo negdje pogriješili, šta je to treba otkriti i promjeniti. I još kratko da se osvrnem na jednu konkretnu stvar koja je ovdje napisana a to je indekstiranje mirovina prema rastu plaća narušava održivost sustava. Potrebno ne hitno izmjeniti način usklađivanja mirovina vraćanjem na staru švicarsku formulu iznalađenje nove. Mislim da ove stvari ne stoje, neću također obrazlagati, jer obrazlaganja će biti na drugi način i na drugim mislim nismo danas u poziciji da o tome raspravljamo, ali je sigurno da ima niz drugih elemenata koji su utjecali na one, na uvjetno rečeno takovu neodrživost, a koji nisu u domenu sustava generacijske solidarnosti. Pa molim vas lijepo, mi nismo u Švicarskoj niti u bilo kojoj drugoj zemlji i mi smo u Hrvatskoj. Prema tome, moramo se prilagoditi situaciju i prilikama koje vrijede u Hrvatskoj. Moramo maksimalno se potruditi da otklonimo sve ovo što se je godinama činilo prema ovoj populaciji umirovljenika i sigurno je da tome moramo svi dati svoj doprinos. I ni u kojem slučaju ne možemo prihvatiti ovaj stavak koji o tome govori i ukoliko se to i formalno i pravno ne izmijeni, mi jednostavno ne možemo prihvatiti ovo. Shodno tome, bio bi slobodan predložiti da donesemo jedan zaključak, a on bi glasio ovako: "Temeljem provedene rasprave o Prijedlogu plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2005. godinu, dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji 2005. godine Klub zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika sukladno članku 116., članka 122. Poslovnika Hrvatskog sabora podnosi Hrvatskom saboru na prihvaćanje sljedeći zaključak. Prilikom izmjena i dopuna Zakona o mirovinskom osiguranju (redni prilog 1 Prijedloga plana) poštivat će se ustavno određenje Republike Hrvatske, države socijalne pravde, te će se suglasno usvojenoj Deklaraciji Hrvatskog sabora o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji iznalaziti mogućnosti i činiti napori za održavanje razine socijalnih prava i unaprjeđenje istih." Da li je potrebno da damo i obrazloženje?
Vi ste to umnožili? To je distribuirano? Ako želite, izvolite.
Dobro, hvala. Ima vremena, mogu još i obrazloženje pročitati. Evo, ima vremena još i za obrazloženje. Ovaj Zaključak smatramo nužnim obzirom da ne možemo intervenirati u Nacionalni program Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji u 2005. godini, a to je sljedeće: U točki 3.13.7. socijalna sigurnost, umirovljenici, osobe s invaliditetom, stavak 3. iznose se pogrešne tvrdnje i prejudiciraju rješenja. Naime, izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju u 2004. godini dodatak od 100 kuna i 6% uključeni u mirovinsku osnovicu i bespredmetno ga je dalje spominjati. Stavak 3. prejudicira rješenje o mirovinskom sustavu koje nemaju uporište u Zakonu i imperativno govori o potrebi i izmjeni formule za usklađivanje mirovina. Hrvatska stranka umirovljenika zastupa stanovište da je pitanje usklađivanja mirovina prvorazredno socijalno pitanje, obzirom na ustavno određenje Hrvatske kao države socijalne pravde, pa sve eventualne promjene moraju biti plod dogovora socijalnih partnera i predstavnika korisnika prava i to nakon provedene javne rasprave. Zadržavanje razine postojećih socijalnih prava i povećanje istih preduvjetuje socijalnoj stabilnosti Hrvatske, bitan preduvjet sigurnosti i socijalnog mira. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Ispravljam navod poštovanog kolege da je mirovinska reforma u Hrvatskoj prošla dobro i uspješno zato što su ljudi bili neobaviješteni na što se ona odnosi. Najodgovornije mogu ustvrditi da niti jedan Vladin projekt ove ili bivših Vlada nije bio tako dobro javno prezentiran kao što je bila mirovinska reforma. Riječ je bukvalno o stotinu radioemisija na lokalnih radiopostajama, desetinama tisuća plakata, radioemisijama, televizijskim emisijama, spotovima i o tome svjedoči upravo činjenica da je milijun ljudi pristupilo mirovinskom fondu. Poštovanom kolegi želim reći ovo, nije pošteno da sadašnji umirovljenici koristeći saborsku govornicu javno, odriču mogućnost budućim umirovljenicima da imaju pristojne mirovine. I neargumentirano dovode u pitanje jedan projekt koji nije posljedica nikakvog diktata Svjetske banke nego je naš autohtoni, izvorni koncept, jer da je bilo po Svjetskoj banci mi do 2006. još uvijek ne bi imali novi mirovinski sustav.
Ministrica europskih integracija, gospođa Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici. Prije svega, zahvaljujem predstavnicima klubova na iznesenim mišljenjima. Iznimno mi je drago da se ovaj posao shvaća doista ozbiljno i zahvaljujem na svim konstruktivnim primjedbama koje će svakako i nama pomoći u našem radu. Prije svega, osvrnula bi se na primjedbu o lošim prijevodima koje je iznijelo nekoliko zastupnika. Doista, evo, učinit ćemo dodatni napor da se poboljša kvaliteta tih prijevoda. Mislim da postoji zamisli da se osnuje nekakva lektorska služba koja bi pregledavala te tekstove kako se onda vi ne biste ovdje u Saboru suočavali s takvim problemima. Inače, kad je riječ o prijevodima, do sada je prevedeno otprilike 22 tisuće stranica od tih 80-ak tisuća stranica pravne stečevine koju treba usvojiti. To je ogroman posao, a mi smo tu ograničeni normalno i kadrovskim i financijskim mogućnostima, proračunskim koji stoje na raspolaganju Ministarstvu europskih integracija, međutim, nastojimo održavati ritam upravo temeljem Nacionalnog programa za pridruživanje Europskoj uniji kao godišnjeg plana tako da se sustavno prevode zakoni i direktive koji će se usuglašavati tijekom te godine. Kad je riječ o novim zakonima, jer u potpunosti ste u pravu, Aquis raste svakoga dana, činjenica je da u Državnoj upravi eto imamo ljude koji govore strane jezike ponajviše engleski jezik na koji se prevodi većina tih dokumenata, tako da možemo pratiti sve novo što se zbiva na taj način, a da prijevodi nisu potrebni. Drugo, kad je riječ o tome da li idemo kao "guske u magli" kako ste se izrazili. Ja bih rekla da ne, da upravo Nacionalni program kao strateški dokument godišnji dokazuje da postoji plan na koji način će se pristupiti procesu europskih integracija. Kao što sam istaknula u svom uvodnom izlaganju, ove godine dajemo projekcije i za 2006. i za 2007. godinu po prvi puta i valja reći da se svaka mjera, bilo zakonska, bilo podzakonska, bilo mjera provedbe i SSP-a ili neka institucionalna mjera naslanja na ono što je učinjeno u prethodnoj godini. I isto što je iznimno bitno, s čime se kreće ove godine, kad je riječ o zakonima jest analiza učinaka zakonodavstva, odnosno prethodna analiza učinaka zakonodavstva. Što znači da skupina stručnjaka koja predlaže taj zakon mora učiniti analizu kakvi će biti njegovi institucionalni i drugi učinci. Napose učinci na hrvatsko zakonodavstvo kako bi se taj zakon mogao pripremiti što je moguće bolje. Drugo, što se tiče, isto tako zahvaljujem Klubu zastupnika SDP-a. Prihvaćam primjedbu da nismo izvješćivali o Planu za 2004. godinu. To je propust koji ćemo ispraviti mislim da jednostavno radi dinamike posla kakva je bila. Revizija doista nije išla na Sabor ove godine budući da to nije učinjeno ni sa nacionalnim programom za 2003. godinu. A kada je riječ o primjedbi da smo neambiciozni ja se s time doista ne bih složila jer mislim da iz godine u godinu postižemo sve veći napredak kada je riječ o nacionalnom programu i o procesu Europskih integracija. Primjerice nacionalnim programom u 2003. godini, dakle prije 2 godine bilo je obuhvaćeno samo 13 od 29 relevantnih poglavlja pravne stečevine a ove godine obuhvaćamo ne samo sva poglavlja pravne stečevine već i kratkoroćne i srednjoročne mjere iz europskog partnerstva, institucionalne mjere i sve ostalo. Dakle, mislim doista da iz godine u godinu se taj posao nadograđuje i da se sama državna uprava doista sve bolje ekipira i sve bolje, sve bolje usklađuje svoju horizontalnu i vertikalnu kordinaciju. Drugo, opet napominjem da smo dali projekciju mjera i zakonodavnih i podzakonskih i drugih mjera i za 2006. i za 2007. godinu. U ovom trenutku nemoguće je napraviti konačan popis zakona koji će biti donešeni do 2007. godine iz dva razloga. Prvo zato što ćemo jedino nakon završetka skrininga, odnosno dubinske analize zakonodavstva usporedbe hrvatskog i europskog zakonodavstva sa sigurnošću moći kazati što ostaje, što preostaje za usklađivanja, a drugo zbog činjenice da ta pravna stečevina raste svakoga dana i da će u procesu trebati neprestance nadograđivati planove. Isto tako ističem što sam već kazala u uvodnom izlaganju da smo najavili već reviziju nacionalnog programa za 2005. godinu sukladno i rezultatima skrininga po pojedinim poglavljima tako da sam uvjerena da ćemo dodavati nove zakonske i podzakonske akte. Još jedna činjenica koja ide u prilog da nismo neambiciozni je zbroj podzakonskih akata što dokazuje da smo već evo druge godine duboko u implementaciji odnosno provedbi svega što se radi. Jer mislim da smo svi svjesni ovdje da poanta procesa europskih integracija nije samo donošenje određenog broja zakona u Hrvatskom saboru nego doista i njihova učinkovita i temeljita primjedba i provedba što se radi kroz podzakonske akte ali i niz drugih mjera uključujući i izgradnju raznih agencija, institucija, ekipiranje državne uprave i slično. Kada je riječ o poljoprivredi, žao mi je da kolega Pankretić nije ovdje ali zaista točno je da sam se ja zalagala za veći proračun u poljoprivredi, drago mi je da se vide, ide sa većim poticajima kada je riječ o kapitalnim investicijama. Drago mi je da ćemo iz ... [[Govornik se ne razumije.]] dobiti 25 milijuna eura. U početku se to možda čini malo, međutim, činjenica je da se moramo institucionalno pripremiti i da kako budmeo iskorištavali ta sredstva to ćemo više dobivati sredstava iz europskih fondova. Kada je riječ o institucionalnim pripremama uvjeravam vas da se ide po planu, da je sama europska komisija iznimno zadovoljna onime što radimo i da često istiću da smo puno bolji od mnogih drugih tranzicijskih država. Institucionalne pripreme konkretno za Sapard vrlo su opsežne i one će biti gotovo do početka 2006. godine kada će se početi koristiti sredstva iz programa. Vlada je prihvatila i točan raspored, redosljed svih radnji, sva zaduženja poimenice po tijelima državne uprave i mi redovito izvješćujemo Vladu o svemu što se događa i u toj horizontalnoj kordinaciji potićemo kolege iz drugih ministarstava da se drže onoga što smo zacrtali. Samo jedna napomena da standardi monetarne unije nisu uvjet za članstvo, svakako dobro ih je što prije postići međutim, kriteriji za članstvo jesu kopenhaški, politički, gospodarski i pravni kriteriji koji su deskriptivni, ne izražavaju se u brojkama i madritski kriteriji o izgradnji institucija i svakako posebni kriteriji iz SSP-a. Kada je riječ o informiranju hrvatski građana u potpunosti ste u pravu, oni moraju biti sasvim informirani, ovaj nacionalni program za 2005. godinu već je na internet stranici Ministarstva europskih integracija dostupan građanima, oni ga isto tako mogu zatražiti od nas na CD-u ili tiskano kao knjigu što će biti gotovo kroz koji dan. I normalno kada je riječ o umirovljenicima, podizanje standarda umirovljenika mora biti jedan od temeljnih ciljeva cijelog procesa, uopće podizanje standarda hrvatskih građana. I u cijelom ovom procesu sve promjene koje se budu donosile, donositi će se u konzultacijama sa odgovornim, sa zainteresiranim skupinama pa u tom smislu i sa našim umirovljenicima. Evo toliko, hvala vam lijepa na pozornosti.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene ministrice, državna tajnice, kolegice i kolege. Jučer smo počeli dobro. Potpuno suglasje o tome da na tom našem putu u Europsku uniji ne ... [[Govornik se ne razumije.]] Da se izdignemo iznad pojedinačnih, stranačkih interesa u svrhu jačanja pregovaračke pozicije našeg pregovaračkog tima. Danas međutim, samo dan kasnije, u tom, po europskim pravilima građenom zajedničkom gnjezdu koje smo tako idilično jučer počeli svijati nalazimo prva kukavičja jaja. Ja ću danas govoriti o jednom takvom jajetu s pozivom da ga već danas svi zajedno izbacimo iz tog gnijezda kako bi otklonili ali svaku sumnju o tome da su neki od nas u taj posao krenuli iskreno, otvorena srca sa svijesti o potrebi očuvanja nacionalnih interesa a drugi neiskreno sa nekim svojim skrivenim stranačkim namjerama. Evo krenimo na meritum. Na stranici 205. u poglavlju 3,20, kultura i autdiovizualna politika, podtočka 3,21 pasus drugi kaže se: “Novi Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji biti će usvojen u trećem kvartalu 2005. godine a uređivati će način izbora i rad Programskog vijeća Hrvatske radiotelevizije na način da glavnu ulogu u izboru Vijeća imaju udruge civilnog društva.” Sve to prema direktivi o televiziji bez granica 89,5520 koja je izmjenjena i dopunjena direktivom 97,36 i preporukom 2000,23 o nezavisnosti i funkcijama regulatornih tijela u sektoru emitiranja. Zakon o HRT-u međutim, potpuno je usklađen sa aki kominiterom, to ne kažem ja o tome posjedujem dokaz. To je izjava usklađenosti. A u toj izjavi se kaže da je Zakon, postojeći Zakom potpuno usklađen sa odredbama primarnih izvora prava Europske unije, odredbama sekundarnih izvora prava Europske unije, sa smjernicama Vijeća Europske unije 89,552 od 3. listopada, to je upravo ova na koju se pozivate u nacionalnom programu da bi sa njom trebalo uskladiti zakon koji je dakle već usklađen i smjernicom Europskog parlamenta i Vijeća EU 97/36, to je ova druga na koju se također pozivate i tu piše da je sve to potpuno usklađeno. I sve to ima i potpis i pečat gospođe Tamare Obradović, danas tajnice pregovaračkoga tima. Ja imam obadvije ove direktive kod sebe u engleskoj verziji i ja ću sada zamoliti svoga kolegu Leku da vam ministrice donese te direktive jer sumnjam da imate ih sa sobom ovdje u Saboru, tih direktiva ima jako puno. Pa vas molim da u tim direktivama pronađete jednu rečenicu, pola rečenice koji bi upućivali na to da se treba izabrati vijeće u kojem će glavnu ulogu u izboru toga vijeća imati udruge civilnoga društva. Molim vas pokažite mi gdje to piše. To ne piše nigdje jer to nigdje ni ne može pisati. Jer to nije ideja Europske unije. To je ideja potpredsjednice Vlade gospođe Kosor. I sada se ta ideja nastoji sakriti iza paravana usklađivanja sa Europskom unijom. Treći dokument na koji se pozivate je preporuka broj R-2023 komiteta ministara državama članicama o nezavisnosti i funkcijama regulatornih organa u oblasti radio difuzije. Imam i taj dokument, ali je on upravo suprotan. U svojoj točki 6. kaže ovo: «Najzad treba utvrditi precizna pravila u pogledu mogućnosti razrješenja članova regulatornih organa da bi se izbjeglo da se razrješenje koristi kao sredstvo političkog pritiska.» Znači ova preporuka štiti članove regulatornog tijela, štiti Vijeće od bilo kakvih prijetnji da bi se njihovom smjenom nešto postiglo u političke svrhe. To je ono što se upravo događa najavaom izmjena zakona pozivajući se na nekakve preporuke s kojima je sve to već usklađeno. Gledajte, postoje dva bitna dokumenta za djelovanje javnih televizija. Jedan od njih je Europska konvencija o prekograničnoj televiziji usvojena u Strasbourgu 5. svibnja 1989. Evo je ovdje. To je magna karta javnih televizija u Europi. Drugi dokument je Praška povelja iz 1994. koja je usvojena na izvanrednoj skupštini Vijeća Europe u Pragu. Postojeći Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji je potpuno usklađen sa Konvencijom i Poveljom. On je dakle usklađen sa europskim konvencijama, s poveljama, sa smjernicama, s preporukama i ne treba ga dalje usklađivati. Ne da ga ne treba usklađivati nego ga je nemoguće usklađivati jer se ne može usklađivati ono što je usklađeno. Kao što se ne može popunjavati ono što je popunjeno ili usvajati ono što je već usvojeno. Što se može kriti iza ovoga? Može se stvarati jedna isprika tobožnje potrebe usklađivanja s Europskom unijom da bi se izmijenio zakon i to da bi se izmijenio u onom dijelu u kojem govori o izboru vijeća. Pa ako bi se izmijenio zakon onda bi se izmjenilo i vijeće. Ako se izmjeni vijeće onda se mijenja i glavni ravnatelj kojega to vijeće bira. Pa ako se izmjeni glavni ravnatelj onda se mijenjaju i direktori programa koje on tom vijeću predlaže. U jednu riječ da bi se ostvarila politička dominacija nad HRT-om. A što se najavljuje? Vijeće izabrano od udruga koje su tobože izvan utjecaja politike. Ja osobno u to ne vjerujem. Da su udruge civilnog društva potpuno apolitične. Pa evo ja tu pitam sebe, vas, sve je li npr. Merčepova udruga nepolitična? Ili Čondićeva udruga nepolitična? Dalje neću nabrajati. Ali takvog vijeća koje bi bilo izabrno neposredno od udruga nema ni na jednoj javnoj televiziji u Europi. Recite mi jednu, jednu jedinu. Nema, to ne postoji. Postojala je doduše kod nas. Taj eksperiment smo imali. I što se dogodilo? Ti, od udruga izabrani politički potpuno nezavisni članovi Vijeća su osnovali stranku u tom Vijeću. Oni su Vijeće koristili kao tribinu za svoje političko djelovanje. Kad su prestali biti članovi Vijeća prestalo je i njihovo političko djelovanje. Taj eksperiment smo imali i on se pokazao ali potpuno neefikasan. Upravo štetnim. Pozivam Vladu okanite se dakle ove namjere. Eventualnog pokoravanja HRT-a jer to neće proći šutke. To neće biti dobro primljeno nigdje. To neće ni u Bruxellesu biti dobro primljeno. To sasvim sigurno neće tako glatko proći. Dokažite da nemate zle namjere, da je ovo sve jedna greška, da je to jedan lapsus što se to našlo ovdje u nacionalnom programu i prihvatite dakle amandman i zaključak koji nudi SDP. Hvala vam lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolega Stazić ovo što je govorio moglo bi se sve reći da je netočno, ali citirat ću samo nešto što je jako znakovito. Kaže da je Zakon o HRT-u potpuno usklađen sa zakonodavstvom Europske unije s konvencijama i standardima Europske unije. To apsolutno nije točno. Ni jedna država u Europi nema ovako nakaradan, moralno, profesionalno i politički prostituiran zakon kao što imamo mi danas u Hrvatskoj, Zakon o HRT-u. A programsko vijeće i izbor programskoga Vijeća HRT-a to je moralna i politička prostitucija. To Vijeće ne predstavlja nikoga nego 2/3 članova Vijeća HRT-a je u potpunom sukobu interesa. Jedni su izdavači, drugi su direktori, treći su glumci i tako dalje. Koga ti ljudi tamo predstavljaju osim bivše vlasti koja ih je dovela na to mjesto? Hvala lijepa.
Ministrica europskih intregracija, gospođa Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici. Izmjena Zakona o Hrvatskoj radio-televiziji bio je u planu, nacionalnom programu za 2004. godinu i tada nije bilo nikakvih primjedbi na dodatak nacionalnom programu pogotovo ne primjedbe u ovakvom smislu da je cilj pokoravanje HRT-a. Svakako namjera je daleko od toga. Činjenica je da je Zakon prebačen iz prošle godine upravo iz razloga zato što se neprestance komunicira i s Vijećem Europe i s OESS-om i s komisijom kako bi se napravile izmjene koje bi poštivale doista najviše standarde, demokratske standarde europske. Međutim kad je riječ o tom zakonu treba kazati da će poglavlje 20., kultura i audio-vizualna politika biti među prvim poglavljima koje će biti otvorene s Europskom komisijom za «screening» i da će se tada usporedbom direktiva i Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji i drugim medijskim zakonima normalno vidjeti da li je doista zakon u potpunosti usuglašen s direktivama ili je potrebno ići na daljnja usuglašavanja i tada će biti donesena konačna odluka. Zahvaljujem na pozornosti.
Poštovani zastupnik Antun Vujić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Eto vidite kako se događa i što se sve može dogoditi i da nastavimo u tonu kojega je na svu sreću, nadam se, prekinula gospođa ministrica gdje bi mogli doći, a zapravo se stvari zasnivaju ipak na određenim neopreznostima koje moramo kontrolirati kako ne bismo ponovo planirali neplanirano da bismo se završili u neplaniranoj situaciji. Od 3 zakona koja se u ovom području i nastavljam se na diskusiju gospodina Stazića, slučajno je to koincidencija da progovorimo jedan iza drugoga i sve njegove da tako kažem osnovne postavke u dokumenataciji u potpunosti podržavam. Ja ću samo pokušati na neki način ići na zajednički stav i na poziv na zajednički stav uključujući i zajednički stav kolege iz pozicije. Od tri zakona od kojih je najvažniji i najkompliciraniji upravo Zakon o medijima navodi se dva kao problematična, a ne i sam Zakon o medijima. A kada bi ovo trebalo mijenjati, a pogotovo na način kako tu se navodi onda ne bi nam vrijedio niti Zakon o medijima. Na žalost mi sada recikliramo jednu prepirku političku, koja je nastala u jednoj atmosfer i sa jednim namjerama a sada se nalazimo u drugoj situaciji i u drugim namjerama. Teška rasprava o HRTu nakon situacije u kojoj se HRT našao zahvaljujući upravo jednom specifičnom i privatnom zalaganju o načinu izbora i sastavu vijeća HRTa i koji je doveden u takvu krizu koju je evidentirao ovaj Sabor zajednički tako reći jednoglasno možda sa jednim ili dva glasa protiv. MI bismo ponovno trebali oživjeti nakon što smo suglasnosti dobili od svih relevatnih faktora. I nakon što su jedino neka izvojena i privatna mišljenja ostala u rezervi da bi možda nešto moralo ili moglo se riješiti i drugačiji način. Nema ni jednoga oficijalnoga dokumenta i ni jednoga da tako kažem relevatnog stava koji bi opravdavao namjeru da novi zakon o Hrvatskoj radio televiziji da će biti usvojen u trećem kvaratalu a uređivat će se način izbora i rad programskog vijeća Hrvatske televizije na način na glavnu ulogu u izboru vijeća imaju udruge civilnoga društva. Ključna stvar koju su svi prihvatili mi smo mu ovdje prihvatili na Saboru i ocjenili jeste upravo ta, da ne može netko odlučivati o nečemu a istodobno nemati odgovornost za posljedice o kojima odlučuje. Imali smo automatizam izbora iz t tzv. civilnoga društva je sve što se tamo našlo teško da bi se moglo podvesti pod pojam civilnog društva jer je to bilo vrlo političko društvo. KOje je pod našom dobrom namjerom da iz vijeća HRTa isključimo politku upravo išlo an formiranje stranke u okviru Vijeća od ovakve jedne politike. I trebalo je mnogo mnogo napora da sea ovaj Sabor koji predstavlja Republiku Hrvatsku ako osnivača vrati u elementarnu funkciju određenih nadzora ne kao političko tijelo nad političkim da tako kažem ponašanjem u televiziji nego za zašittu stvarne autonomnosti novinarske profesije na televiziji. Mi smo to postigli. Nemojmo još jedan puta otvarati nepotrebnu diskusiju na ovoj stvari, diskusiju koja će nas podjeliit. I u diskusiju nakon koje će stvarno biti moguće ocjene da se pod firmom vanjskoga traženja nekih promjena zapravo sugerira jedan parcijalan politički interes. Nadam se da to se neće dopustiti .I drago mi je što sam čuo od gospođe ministrice da prvenstveno na usuglašavanje i na proučaavnje ide postojeći zakon. Budući da i gospođa ministrica i gospođa tajnica gospođa Obradović dobro poznaje ovu materiju jer je gospođa Obradović pogotovo radila. ja molim da se samo jedno traži da se navede jedan jedini primjer po kojem bi Vijeće HRTa trebalao biti promjenjeno po ovokvom načelu kakvo ovdje stoji u ovome ovdje tekstu. Jedan jedini primjer u bilo kojoj eurposkoj zemlji, a pogotovo molim da to bude zemlja Europske unije. Pa ako to postoji onda ja bih bianco vas zamolio da doslovno prepišemo u naš model taj model koji navodno postoji negdje drugdje. A oostalo su privatna mišljenja, privatni aranžmani, privatni aranžmani nekih specijalista koji u svojoj vlastitoj zemlji ne mogu proći sa takvim idejama, ali je Hrvatska trebala biti poligon za eksperimentiranje na bazi nekoliko da tako kažem u topijskih shvaćanja oko toga što je moguće i što nije moguće. Upozorio bih još na jednu stvar a to se pak čudim jer je pitanje i regulatirnog tijela kada se radi o zakonu o elektroničkim medijima razješeno upravo u okviru ove Vlade na način da je ova Vlada predložila sastav toga tijela da se i to također nalazi u ovom istom kontekstu načina izbora regulatirnog tijela u budućim zadacima tzv. usklađivanja već usklađenoga. Ja vam preporučam budući da je dakle to čak vijeće koje ova Vlada predložila da isti takav stav zauzmete i prema tome vijeću. To vijeće je čak član međunarodnih asocijacija u međuvremenu postalo. ONo je vrlo aktivno ako se ne varam upravo u Itambulu i dobilo neke ohvale za rad i šta mi ga sada ponovno mislim otvaramo pitanje toga vijeća. Mislim pa zašto. Zašto nema ni jednoga razloga osim ako nećemo stvari vraćati na ona politička prepucavanja kod kojih se nadam se, i kako smo svečano obećali, da tako kažem, svečanom dijelu ovih sjednica koje su počele jučer, koje nećemo raditi. Zato vas molim osobno ih izrazio povjerenje upravo u tim koji će to raditi, ali vas upozroavam da svako mišljenje bilo kojeg stručnjaka istodobno nije nikakav zahatjev koji bi nas trebao obavezivati da se ponašamo na način kako se nigdje nitko u svijetu ne ponaša. Ti su argumenti vrlo snažni. I moramo upozoriti za one, budući da se čuju i takva mišljenja, koji spominju neke primjedbe OSSa. OSs ova zadnnja primjedba vezano na HRT bila upravo ta da treba dopustiti da se provjeri na koji način funkcionira Vijeće HRTa i onko je na neki način profunkcioniralo. A način izbora Vijeća HRTa upravo o ovom zakonu jeste hvaljen od mnogih eksperata kao optimalan upravo u kontekstu zadržavanja nužne funkcije države, odnosno, osnivača, odnosno Sabora i nezavisnosti toga tijela koje se i ponaša nezavisno. Pa dakle je sastavljeno na način da se nije moguća majoriozacija u njemu od strane političkih klubova opozicije ili političkih klubova pozicije. Ima nekoliko još stvari koje bi u ovome poglavlju kada se tiče, kada se govori o audio vizulanoj politici trebalo uzeti u obzir. Ne spominje se potreba donošenja i usklađivanja onoga medijskoga zakonodavstva koje je vezano na procese digitalzacije. I na procese koji zapravo stvaraju jednu novu medijsku stvarnost. Gdje se dakle dolazi i do konvergancije elektroničkih medija, gdje dolazi do interakcije i tako dalje. Što otvara jedno novo polje zakonodavstva, mi na tom području zapravo imamo deficit ton nemamo. A ovo što imamo nemojmo raditi dva puta, mislim da bi to bilo vrlo štetno. Dakle izraažvajući nadu da ćemo se vratiti na ono što smo upravo dogovarali kao zajedničke stavove, molim da ovaj Sabor prihvati bilo amandman SDPa bilo zaključak čujem da je odnosno, izražena dilema dali treba amandman ili zaključak, međutim jedno ili drugo sasvim svejedno. Mislim da se može i zaključak prihvatiti tako da ovo ne bude predmet rasprava i polarizacija koje nam više nisu potrebne .Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivo Lončar izvolite.
Pa kolega Vujić je ovdje rekao nekoliko netočnosti prije tih netočnosti jedino s čime se njim slažem kada je rekako da ne treba sada raspravljati o HRTu. I to je zamjerka aktualnoj vlasti zakon o HRTu trebalo je promjeniti 2 mjeseca nakon što je ova vlast preuzela dužnost da upravlja državom. Rekao je ne može se dogoditi da netko o nečemu može odlučivati a da nema nikakve odgovornosti. Točno. bivša vlast je odlučivala o nečemu nikakvu odgovornost nije imala i u godinu dana donjela je dva potpuno nakaradna zakona. Zatim je rekao da se nađe jedan jedini primjer u zemljama Europske unije koje imaju primjedbe na ovakvu programsko vijeće. Pa tko će imati primjedbe kada ovakvu nakaradu nitko u Europi nema. Tko na ovakav način bira programsko vijeće sa ovakvim ovlastima. Postoji li to primjerice u jednoj Danskoj Švedskoj, Njeamčkoj. Pa znadete li vi kako se bira to u VElikoj Britaniji BBC, u Italiji RAI, ne znam ni ja, tamo gdje su druge nacionalne državne javne televizije. Pa ovo je sramota. Pa mi imamo ovdje programsko vijeće koje odlučuje ima strahovite ingerencije, a apsolutno ne odgovara za ništa, nekompetetni su i u funkciji su jedne politike. Dokaz tome je da smo donjeli zakon 2003. godine u veljači, a da se je na zadnjoj sjednici sat vremena prije raspuštanja Parlamenta dogovorili tko će biti članovi Vijeća HRT-a. Pa to je nedopustivo. Pa evo i sada imamo čovjeka u Vijeću HRT-a, gospodina Duška Ljuštinu, koji je došao umjesto profesora Uzelca. Koga on predstavlja, koga je on birao? A istodobno je čovjek i direktor u jednomu kazalištu. Pa to je nedopustivo.
Dobro. Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Željka Antunović.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Javila sam se za raspravu po ovoj točci dnevnog reda zbog mnogo razloga, ali premalo je vremena da bi se u ovoj raspravi mogla dotaći svih onih tema koje držim da je važno raspraviti ovog trenutka kad se dogovaramo o tome koje ćemo zakone i u kojoj mjeri mijenjati, a u vezi sa pridruživanjem Hrvatske Europskoj uniji. Jer osim ovih izmjena zakona o kojima se danas dogovaramo vjerojatno ćemo imati i neke druge izmjene zakone koji nemaju nikakve veze sa usklađenje sa Aquis communitaire-om nego imaju naprosto veze sa uređenjem zakonodavnog prostora u Republici Hrvatskoj. Ja ne bi htjela da hrvatska javnost stekne dojam da će u ovom Saboru od sad se događati samo ono što ima nekakve veze u zakonodavnom ili političkom smislu sa usklađenjem Hrvatske, hrvatskih standarda i hrvatskih zakonodavstva sa Europskom unijom. Mi ćemo i dalje raditi, Hrvatska će i dalje biti suverena, nacionalna država i ako nastavimo raspravljati na ovaj način i u ovo područje izmjena zakona gurati i sve ostale zakone ili pod krinkom usklađenja sa Europskom unijom nastaviti ovdje dalje raditi doista će se kompletna hrvatska politika optužiti za to da je sluganska i da radi nešto što nije naše suvereno pravo. Naprotiv, hrvatsko suvereno pravo je donositi svoje zakone, mijenjati svoje zakone pa i usklađivati ih sa europskim zakonodavstvom. I ja imam primjedbu koju su prije mene detaljno elaborirali gospodin Bujić i gospodin Stazić pa ja zbog toga neću ponavljati sve ono što su rekli, a s čime se ja u potpunosti slažem. Ja ću samo u odnosu na pametnu i pomirljivu primjedbu koju je ovdje iznijela ministrica dodati nešto drugo. Dodati jedno upozorenje jer može na neki način ako prihvatimo takvu metodologiju, može se dogoditi da svi zajedno upadnemo u zamku. Naime, direktive Europske komisije su jasne i ako ih mi na političkoj razini počnemo tumačiti kako to odgovara pojedinoj političkoj opciji, otvarati o tome rasprave i na kraju kroz pregled zakonodavstva ili "screening" tražiti arbitriranje Europske komisije onda ćemo se doista dovesti u situaciju da će ispasti da nama netko drugi diktira ono što smo mi u stanju sami napraviti. U ovom slučaju, kad govorimo o Zakonu o HTV-u onda smo već to sami napravili. Prije bilo kakvih pregovora, prije bilo kakvih usklađenja u našim prethodnim pripremama za pridruživanje Europskoj uniji. Drugo područje o kojem želim reći nekoliko riječi je područje socijalne sigurnosti umirovljenika i osoba s invaliditetom, tako je to u ovom Nacionalnom programu pod tim poglavljem izneseno. Naime, ovdje se predviđa izmjena Zakona o mirovinskom osiguranju. Ja neću govoriti o sadržaju tih izmjena, iako je o njima u ime Kluba stranke umirovljenika ovdje nešto rečeno. Međutim, ja ću upozoriti da smo mi čitavu prošlu godinu ovdje vodili oštre političke polemike. Iz redova SDP-a upozoravali smo da su se izmjene koje su najprije politički propagirane da bi se na njima stekli politički poeni u javnosti, najprvo, velim politički propagirane, a onda provedene kroz zakon. Da bi gotovo odmah nakon toga ustanovili da te promjene, zakonodavne promjene čine kompletan socijalni sustav, mirovinski sustav financijski neodrživ. Mi smo na to upozoravali, to je bilo više nego jasno, sve računice su na to ukazivale, ali nitko se na to nije htio obazirati. U tom istom području govori se o izmjenama Zakona o obveznim doprinosima. Taj Zakon je prošao prvo čitanje. U tom prvom čitanju ponovo smo iz naših redova upozoravali da će izmjenama tog Zakona biti dovedeno u pitanje naplata doprinosa, objedinjena naplata, da će se zakomplicirati ono što je u Hrvatskoj već riješeno na bolji način. Evo sad je prilika da upozorimo da ćemo u drugom čitanju ponovo doći u isti, nazovimo to politički, ali nije to za mene politički, to je za mene operativni konflikt. Jer ako želimo doista učiniti Državnu upravu efikasnijom, ako želimo prilagoditi na taj način tražeći tu efikasnost svoje zakonodavstvo sa europskim zakonodavstvom onda nećemo upadati, nećemo ići u takve izmjene zakona koje se predviđaju ovdje. Treće područje o kojem želim nešto reći, ne znam da li je to baš najvažnije, ova tri područja, ali evo, to je to koliko mogu u ovom kratkom vremenu. Odnosi se na područje regionalne politike, a ja ću ga vezati na Dodatak B, odnosno tablicu planiranih sredstava strane pomoći. Prvo, načelno upozorenje vama koji ste dužni, na neki način, koordinirati ovo je razina pripremljenosti projekata koji bi se trebali financirati iz ovih pretpristupnih fondova. Nažalost nije zadovoljavajuće i mislim da na to treba upozoriti, mislim da o tome treba glasno progovoriti jer nećemo biti u stanju iskoristiti ona sredstva ili najbolje iskoristiti ona sredstva koja nam pristupni fondovi omogućavaju. U vezi s time spomenut ću projekte koji bi se trebali financirati sa 15 milijuna eura, ne baš beznačajnim iznosom, a odnosi se na održivi razvoj u područjima povratka. Naime, ovdje se spominju točno županije koje su, ne zna se koji su to projekti jer ih vjerojatno još i nema, ali ja ću na jednom primjeru pokazati kako je to, ustvari kako to može biti lijepo očekivanje, ali praksa ta lijepa očekivanja demantira. Mi imamo u Karlovačkoj županiji, u općini Vojnić primjer gdje se, recimo, privatnom inicijativom izgrađen je jedan objekt koji ima socijalnu namjenu. Koji bi trebao smjestiti oko 80-ak korisnika teško mentalno retardiranih osoba sa psihozama, jedno 800 do tisuću ljudi čeka na listama čekanja u Hrvatskoj za adekvatan smještaj i rehabilitaciju takvih osoba. Imamo mogućnost da se u tom području, a to je apsolutno područje povratka, da se otvori 50-ak novih radnih mjesta, a već godinu dana zbog birokratiziranja taj objekt se ne može staviti u funkciju. Ne možemo tako olako prelaziti preko takvih situacija. Ovo je samo jedan primjer, a sigurno ih ima jako puno. Naše ministarstvo umjesto da prihvati ovakvu inicijativu, novac koji je došao iz privatnih izvora, nažalost ne prihvaća ovakve inicijative i ja se bojim da ćemo mi onda imati problema i u ovim projektima koji će se moći financirati iz pretpristupnih fondova. Naime, ako se ministarstva nastave usprkos tome što ćemo ih pokušati učiniti efikasnijima ponašati ovako neefikasno biti će velikih problema. I zadnje želim upozoriti da je ona politička idila koju smo jučer ovdje mogli doživjeti u Saboru ne samo da već danas dolazi na kušnju nego će svakog dana, na svakoj temi u ovom Saboru biti dovedena u kušnju i ako nećemo uvažavati argumente ako nećemo biti spremni uvažavati argumente obostrano i pozicija i opozicija tada neće biti konsenzusa oko pristupanja Europskoj uniji.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolegica Antunović je rekla citiram: "Zakon o HTV-u sami smo napravili", to nije točno. Ona je pripremala prvi zakon a usvojio ga je njezin kolega gospodin Vujić koga sad tu nema i ovaj drugi i tada su se hvalili tko im je iz Europe sve pomagao i stanoviti Jakubović koji je došao iz Poljske ovdje nama dijeliti nešto da on zna o medijima. A ja sa punom odgovornošću na osnovi onoga što je on iznosio u hrvatskoj javnosti, što sam ga slušao u Europskom domu i u medijima kako je iznosio u Hrvatskoj on otprilike zna o sustavu Radio-televizije otprilike koliko ja znam o kirurgiji, a ja o kirurgiji nemam pojima. Ja znadem zašto SDP ovo muči. Oni su donijeli u godinu dana dva zakona. Prema prvomu zakonu koga je pripremila gospođa Antunović tamo su im se pravile političke stranke i onda su to promijenili pa su donijeli drugi zakon koji je još nakaradniji sa ovakvim ovlastima programskog vijeća. Europa se neće ljutiti jer nitko u Europi ovakav zakon nema a napose ovakav izbor programskog vijeća i ovakve ovlasti programskog vijeća, ali ja znam zašto ovo smeta SDP-u. Hvala.
Poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Početak ocjene usklađenosti hrvatskog zakonodavstva datira iz 1999. godine donošenjem plana integracijske aktivnosti. To je prvi preglednik kojim se nastojalo prikazati stanje usklađenosti po pojedinim područjima i identificirati područja na kojima treba poduzeti zakonodavne aktivnosti. Od tada je donijet cijeli niz podzakonskih akata, izmjene Poslovnika Vlade Republike Hrvatske, Poslovnika Hrvatskog sabora, zaključci Vlade, odluke Vlade, Nacionalni programi strategije i slično kojima je bio cilj približavanje i usklađivanje hrvatskog zakonodavstva pravnoj stečevini Europske unije. U zakonodavnim aktivnostima i postupcima koji su uslijedili nakon takvih odluka dominantna oznaka je kvantitativna hiperinflacija donošenja novih izmjena i dopuna postojećih propisa metodom mehaničke i površne usporedbe određenog našeg propisa s određenim aktom Europske unije, najčešće s jednim objektivom. Pri tome se olako stavljalo u obrazloženje da je time zakonodavstvo usklađeno, da promjene neće zahtijevati dodatne troškove, da tim promjenama uvodimo europske standarde i slično. Upitnost i ispravnost takovog pristupa ogleda se u slijedećim. Hrvatski sabor je u zadnjih 10-tak godina donio bezbroj propisa koji su se često mijenjali a mnogi od njih su išli na štetu Republike Hrvatske i njenih građana. U obrazloženju prijedloga tih zakona je stajalo da će se njihovim donošenjem postići poboljšanja, ostvariti napredak, primjereno urediti određeno područje i slično. Učinak je bio potpuno suprotan. Logično se nameće upit mehaničkog prilagođavanja zakonodavstva Europske unije i konačni efekt takvih propisa kada znamo da Republika Hrvatska mnoge društvene odnose nije odgovarajuće pretočila u pravne odnose, odnosno pravnu normu u okviru svog vlastitog dvorišta. Hrvatski pravni sustav i sustav prava Europske unije su različite sustav i prava vidljivo i po osnovnoj podijeli na tzv. grane prava, te odatle proizlazi teškoća usporedbe pravne nominiranosti, određenog pitanju o Europskoj uniji naspram Republike Hrvatske. Slijedom te različitosti usklađenost ne može proizlaziti traženjem diferencijalnosti odredbi samo jednog našeg propisa s jednim aktom EU-a i … zakonodavni zahvat u našem propisu kojim se uređuje jedno područje može rezultirati cijelim nizom značajnih promjena i neželjenim posljedicama na drugim područjima. S druge strane gotovo svaka direktiva, odluka ili drugi akt EU je direktno ili indirektno povezan sa 10-tak drugih akata. Time se dodatno multiplicira postojeća složenost. Dakle, za ocjenu usklađenosti treba polaziti od cjelovitijeg pristupa predmetu pravnog normiranja, a ne od parcijalnog selekcijskog kako se to predlaže ovim planom usklađivanja. Plan sadrži niz elementarnih nedostataka i protuslovlja od kojih ističem značajnije za položaj hrvatskih građana, financijski askept. U poglavlju gospodarski kriterij, proces pridruživanju EU navodi se da proces pridruživanja EU postavlja veliki trošak u administrativnom i financijskom smislu. Administrativni bi taj proces zahtijevao reformu u javnoj upravi a troškovi pridruživanja prema iskustvima bi iznosili 2 do 3% proračuna, odnosno između dvije i tri milijarde kuna. Da je riječ o potpuno paušalnom određenju i sam predlagač potvrđuje na kraju tog poglavlja. Kaže: "Uz sve navedeno dosadašnja saznanja nam … [[Govornik se ne razumije.]] ocjenu svih troškova što traži dodatne analize. Ako predlagač ne zna koliko će iznositi troškovi procesa pridruživanja kako može izvesti zaključak ili iznositi bilo kakvu tvrdnju o pozitivnom saldu hrvatskog ulaska u EU i poboljšanju standarda pojedinih kategorija građana. Što se tiče socijalnog i obiteljskog zakonodavstva u poglavlju 1. politički kriteriji, navode se aktivnosti planirane za 2005. godinu u okviru reforme pravosuđa, strana 4. Vidljivo je da se ne spominje poduzimanje bilo kakvih mjera za sudsko preuzimanje obiteljskih predmeta iz nadležnosti Centra za socijalnu skrb. Ta obveza proizašla iz europskih standarda i ugrađena je u Obiteljski zakon radi bolje zaštite obitelji i djece. S druge strane na stranici 10. reklamira se kako je s tim izmjena Obiteljskog zakona osigurana zaštita osobnih prava djece u sudskom postupku, a ne navodi se da je nakon toga uslijedilo još nekoliko izmjena Obiteljskog zakona kojima se odgađa promjena, oprostite primjena. U okviru točke 3. točka 2., točka 5. navodi se da hrvatsko socijalno zakonodavstvo obuhvaća mirovinsko osiguranje, zdravstveno osiguranje za slučaj nezaposlenosti i pravo na obiteljska davanja, u Hrvatskoj dječji doplatak. Dakle, sve grane socijalnog osiguranja obuhvaćene Uredbom 1048/71 koja predstavlja temeljni propis europsko-socijalnog zakonodavstva. Iz ovog teksta je vidljivo elementarno nepoznavanje ne samo europsko-socijalnog sustava već i hrvatskog socijalnog zakonodavstva. Naime, u Hrvatskoj ne postoji na žalost dječji doplatak, već doplatak za djecu. Razlikovanje proizlazi iz toga da institut dječjeg doplatka univerzalno pravo djeteta, dok doplatak za djecu to nije već predstavlja pravo roditelja po osnovi djece. To je razlikovanje jasno i u pravnoj teoriji i u pozitivno pravilnim sustavima države. Nadalje, Uredba 1048/71 ne predstavlja temeljni proces europsko i socijalnog zakonodavstva, ona je jedan od najznačajnijih akata na području socijalnog zakonodavstva Europske unije, a temeljni akt Europsko i socijalnog zakonodavstva je Europska socijalna povelja koja je kao akt Vijeća Europe također pravna stečevina EU-a iz koje proizlazi niz obveza Republike Hrvatske za osiguranje boljih socijalnih uvjeta svojim građanima. O besmislenosti mjera na području socijalnog zakonodavstva nije vrijedno dalje govoriti. Ističem da će Hrvatska stranka prava u narednom razdoblju poduzeti niz aktivnosti i uputiti više prijedloga radi osiguranja i primjene pozitivnih tekovina Europske unije osobito onih koji se odnose na obvezu države za uspostavu europskih i socijalnih standarda i prava svojim građanima ne samo nametanje obaveza. Značajan problem koji se pojavljuje jest i složenost sustava Europske unije kao i činjenica da se pristupa usklađivanju, a da su pri tome samo djelomično provedeni relevantni europski akti. Postojanje prijevoda pravne stečevine i svih ostalih dokumenata Europske unije osnovna prilagodba Europske unije sustavu, ali i obveza državne vlasti radi ostvarenja demokratskog načela dostupnosti javnosti propisa građanima na hrvatskom jeziku. I na kraju iz plana je vidljivo da Republika Hrvatska polazi od vrijednosti Europske unije promatranih kroz prizmu naših standarda. Iako se u uvodnom dijelu strana 2. navodi da bi trebalo pri Europskoj uniji integracijama stvoriti široko nacionalni konsenzus polazeći od vlastitih vrijednosti interesa promatranih kroz prizmu europskih standarda. Dakle, predlažemo da plan slijedi osnovno načelo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici, malo prije postignut jedan konsenzus svih parlamentarnih stranaka da se danas ne raspravlja o Prijedlogu Zakona o potvrđivanju konvencije Ujedinjenih naroda protiv korupcije, nego da sa tom točkom počnemo sjednicu Sabora od 2. veljače. Da danas raspravimo ove točke od 9. do 14. koje možemo po vrlo kratkom postupku raspraviti i da glasujemo o tim od 9. do 14. koliko ih obavimo i o izboru Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. Sada u 12 sati Odbor za izbor, imenovanje ima sjednicu i pozivam sve da budu na toj sjednici da što prije ju završe, jer je naš zajednički svih prijedlog oko sastava Povjerenstva usuglašen, pa bi glasovali oko, imenovali, izabrali Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa i ovih četiri, pet međunarodnih ugovora i konvencija Hrvatskih i drugih zemalja. U jedan sat glasovanje, tako da smo oko pola dva bili onda i gotovi. Sutra ne bi trebali imati onda zasjedanje, nego bio nastavak 2. veljače. Imamo još jednoga zastupnika po ovoj temi, poštovani zastupnik Davorko Vidović, izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Iščitavajući ovaj dokument, a posebno pozorno poglavlje u socijalnoj politici i zapošljavanju imao sam pomalo ambivalentan osjećaj. S jedne strane osjećaj zadovoljstva, reći ću i čime. A s druge i nezadovoljstva. Osjećaj zadovoljstva od tuda što je zapravo ovo najeksplicitnije priznanje koje mogla dobiti bivša Vlada za ono što je učinjeno u području socijalne politike i zapošljavanja i usklađivanja našega zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije, gdje se to izrijekom i eksplicite na više mjesta tvrdi i kaže. Naime, upravo slijedom takve jedne ocijene koja je ovdje dana sasvim konkretno da su doneseni izmijenjeni potrebni zakonski i podzakonski propisi kojima je radno zakonodavstvo uglavnom usklađeno s propisima i standardima Europske unije, kaže se da se tako ni europskim partnerstvom nisu preporučeni kratkoročni prioriteti usklađivanja već srednjoročne mjere usmjerene prema daljnjoj deregulaciji fleksibilizaciji tržišta rada i zapošljavanja. Ja koliko sam zadovoljan s onime što smo napravili ne mogu biti zadovoljan činjenicom da se u kratkoročnom razdoblju konkretno u ovoj godini zapravo na ovome području ne planira učiniti ništa konkretno. Mi jesmo doista napravili puno, kvalitetan posao je odrađen u proteklim godinama. No, međutim, posao niti izdaleka nije završen. Upravo obrnuto ja mislim da je stvorena dobra podloga bila da se naše zakonodavstvo i na ovom području dodatno usklađuje i da nije pri tome trebalo izgubiti 2004. godinu kao što se to nažalost desilo. A prema ovom neambicioznom planu bojim se da ćemo izgubiti 2005. godinu za čitav niz poslova koje bi u ovim resorima bilo nužno i važno napraviti. Izrijekom se kaže, da kada je riječ o europskom partnerstvu i usklađivanju zakonodavstva, da je zakonodavstvo u području mirovinskog osiguranja, konkretno mirovinska reforma o kojoj se danas ovdje govorilo prilagođeno srodnim zakonodavstvima toga osiguranja u Europi poglavito u Njemačkoj i Austriji, a izmjenama koje su tada izvršene ovo je područje i zakonodavstvo usklađeno s direktivom 797EZ-a. Ovdje se samo načelno ukazuje na problem koji je i dalje u Hrvatskoj jako naglašen, a riječ je o području fleksibilizacije tržišta rada, otvaranja novih radnih mjesta i povećavanja konkretnosti gospodarstva pri čemu to ostaje kao deklaratorno zapisan stav iza kojega ne slijedi niti jedan konkretni rekao bih zakonski ili podzakonski prijedlog ili akt. Ovdje se također navodi da su učinjeni značajni pomaci u socijalnom dijalogu proteklih godina i da se porast značajne zastupljenosti socijalnih partnera u brojnim nacionalnim tripartitnim tijelima, da je omogućeno sudjelovanje predstavnika u savjetodavnom vijeću Fonda za razvoj i zapošljavanje, u Upravnom vijeću fonda za profesionalnu rehabilitaciju, zapošljavanja osoba s invaliditetom. Da je osnovano 21 gospodarsko-socijalno vijeće i da su se proces kolektivnog pregovaranja u Hrvatskoj bitno proširio. Ali upitajte bilo kojega sindikalnoga vođu, upitajte članove poslodavačkih udruga i lako ćete zaključiti da je ogroman posao još uvijek pred nama i da u tom smislu također ovdje nedostaju ili izostaju konkretni projekti zakonodavnih aktivnosti koji trebaju osnažiti ne sada više tripartitni, nego bipartitni dijalog između poslodavaca i radnika, odnosno sindikata. Nešto je ovdje vrlo zanimljivo i mislim da bi u tom smislu bilo dobro da se Vlada očituje eksplicitnije, ne samo kroz ovaj dokument. U poglavlju gdje se govori jednakim mogućnostima za žene i muškarce, izrijekom se kaže da su se načela ravnopravnosti spolova zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o radu, Zakon o ravnopravnosti spolova da su stvoreni zakonodavni institucionalni okviri za jednak tretman žena i muškaraca koji je gotovo u cijelosti usklađen sa propisima Europske unije. No, međutim, sada nailazimo na jedan pasus koji doista zahtijeva pobliže objašnjenje građanima ove zemlje ili građankama. Izrijekom se kaže da se je ono što je učinjeno prošle godine, nakon svih naših upozorenja, dakle da se izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima u slučaju nezaposlenosti kojima je proširen opseg korisnica porodnih naknada, da se time može negativno, da se to može negativno odraziti na položaj žena na tržištu rada kao i na proklamiranu jednakost pristupu svim oblicima i vidovima profesionalnog napredovanja zbog čega će u sljedećim kaže se dalje, srednjoročnom razdoblju biti neophodno pratiti i izraditi analizu učinaka primjene navedenih instituta. Izrijekom se dakle govori ovdje da ono na što smo upozoravali prilikom tih olako datih obećanja, političkih obećanja koja nisu bila utemeljena na, niti na struci ni analizi, da će se to sada promijeniti i da će se to napraviti ali pazite poštovane kolegice i kolege ne sada nego u nekakvom idućem razdoblju. Ne bih volio da neku vladu nakon ove dočeka posao da ponovno mora, da ponovno mora napraviti ono što se nije trebalo i krivo postavljati u ovim zakonima na koje smo upozoravali. Stvoren je naoko osjećaj povećane brige za porodilje, a zapravo se evo ovdje eksplicite pokazuje da ta naoko ili prividna briga zapravo dugoročno šteti, implicite se to ovdje kaže interesima žene i pogoršava njihov položaj na tržištu rada. Jedini konkretniji dio koji se u ovom području nalazi jesu mjere odnosno akcijski plan zapošljavanja Europske unije, ali ni to nije, ni to nije projekt koji bi mogao zadovoljiti svojom konkretnošću, operacionaliziranošću ono što u tom području treba napraviti. Isto tako ovdje se po prvi puta eksplicite potvrđuje opet ono na što su upozoravale i neke ovdje kolege da je promjena u mirovinskom sustavu koje su učinjene da su napravljene temeljem voluntarističkoga pristupa bez temeljitih analiza i da je narušena konzistentnost, ja ne bih rekao samo održivost mirovinskog sustava nego konzistentnost mirovinskog sustava i da se hitno mora promijeniti zakon da se vratimo na staro. Drago mi je i zadovoljan sam da se priznaju greške. Bolje ih je priznati nego na njima istrajavati, ali mi nije drago da su se te greške morale dogoditi unatoč naših jasnih upozorenja kuda one vode. I na kraju isto tako moram reći da se u poslovima jačanja profesionalne pozicije na tržištu rada invalida ništa nije učinilo u prošloj godini, a kao što vidimo ni sada nema konkretnih projekata i zakonodavnog usklađivanja sa onime što Europa obilato i bogato, da tako kažem primjenjuje na području zaštite upravo marginalnih skupina, invalidnih osoba, nacionalnih manjina i nema sljedećeg koraka koji je trebao uslijediti nakon svih onih nacionalnih strategija koje smo napravili u razdoblju od, u proteklih, u proteklih 5 godina od prioritetne aktivnosti za dobrobit djece, od nacionalnog programa djelovanja za mlade, nacionalne strategije suzbijanja zlouporabe droge, nacionalnog plana suzbijanja trgovine ljudima, obiteljske politike, politike za osobe s invaliditeteom. Ti projekti nisu operacionalizirani i nisu dovedeni do razine koja bi omogućavala da ih i zakonodavno uspoređujemo i usklađujemo sa europskim zakonodavstvom. To je uzrok nezadovoljstva, ta niska ambicija iskazana u ovom poglavlju ovoga dokumenta.
Hvala lijepa. Mnogi od nas gledaju na HTV-u ponekada emisiju Učilica. Ovdje su sa, na galeriji su nam prvi predsjednik osnovoškolaca i ekipa Učilice. Pa ih pozdravimo malo. [[Pljesak.]] Dajte se malo, da vas vidimo. Hvala. I molim završni osvrt, državnu tajnicu Ministarstva europskih integracija Mariju Pejčinović-Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora, uvažene gospođe i gospođo, gospodo zastupnici. U vrlo kratkom, ja bih se osvrnula samo na nekoliko izreka koje su tu kazane, a da ne bi ostalo možda krivo shvaćeno u ovom visokom Domu i u hrvatskoj javnosti. Naime kada se govorilo o tome, o «sreeningu» tzv. analizi usklađenosti zakonodavstva u kontekstu donošenja odnosno izmjene Zakona o HRT-u govoreno je o tome da, da ćemo tražiti arbitriranje Europske komisije. Mislim da je ovdje jako bitno da naglasimo da nema arbitriranja Europske komisije već da je «screening» jedan obavezni dio koji prethodi pregovorima. Dakle nema riječi o tome da mi možemo odabrati i kod zakona kod kojeg nam se sviđa da tražimo Europsku komisiju. Ona će to raditi u, zajedno s nama. To je već rečeno u ranijim dokumentima kao što su predpristupna strategija i to će biti jasno i nakon 2. veljače kad Europska komisija izađe sa svojim pregovaračkim okvirom. Dakle to je što se tiče usklađivanja zakonodavstva i «screeninga» kojeg ćemo provesti. Nadalje što se tiče plana dakle ovog plana usklađivanja i plana zakonodavnih aktivnosti u ovoj godini moram reći da su oni rađeni temeljem europskog partnerstva prije svega ali i nekih drugih dokumenata koji su sada kada smo postali država kandidat za nas matrica po kojoj se usuglašavamo. Naime europsko partnerstvo prepoznaje institut kratkoročnih i srednjoročnih prioriteta i traži od države kandidatkinje da se sukladno tome prilagođava. Dakle sve ono što smo mi stavili u plan slijedi onako kako je rečeno u europskom partnerstvu ali i u nekim drugim dokumentima koji se traže od Republike Hrvatske u ovom trenutku, recimo tzv. PET, pretpristupni ekonomski program. Dakle traži se točno na takav način da se izloži što će se raditi u kratkoročnom razdoblju. I završno bih rekla i napomenula još jednom da obzirom da ove godine ulazimo u pregovore, obzirom da ćemo otvoriti, nadamo se što više poglavlja u ovoj godini i da će se sukladno tome početi analiza usklađenosti zakonodavstva, tzv. «screening» razvidno je da ćemo svugdje gdje se utvrdi da ima nečega što mi nismo prepoznali u ovom trenutku kao potrebno usklađivanje da će se to tijekom godine kada se dakle u određenim poglavljima taj «screening» završi da ćemo predložiti i reviziju ovog nacionalnog programa. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa. Zaključujem raspravu. A o ovoj točci dnevnog reda, u dodatku a) nacionalnog programa ćemo glasovati iza 2. veljače da se rasprave i usuglase i prijedlozi amandmana i drugi prijedlozi koji su bili na i primjedbe na ovaj prijedlog. Treće, Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2005. godinu. Dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji, 2005. godina. Rasprava je zaključena. Na Prijedlog plana usklađivanja amandmane su podnijeli Klub zastupnika HSS-a i klubovi zastupnika SDP-a i HSS-a. Molim ministricu europskih integracija, gospođu Kolindu Grabar-Kitarović da se očituje o ovim amandmanima. Prvo na amandman broj 1 Kluba zastupnika SDP-a i HSS-a.
SDP-a i HSS-a, amandman se ne prihvaća uz obrazloženje: navedeni Zakon, Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji nalazio se i u popisu za usklađivanje zakonodavstva uz Nacionalni program za 2004. godinu kojega je Sabor potvrdio prošle godine. Taj je Zakon iz prošle godine prebačen u popis za ovu godinu. Međutim, nakon konzultacija i donošenja novog Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji čije je donošenje Dodatku A Nacionalnog programa za pridruživanje za 2005. godinu predviđeno za 3. kvartal prebačeno je na 4. kvartal 2005. godine. Konačno, odluka o donošenju novog zakona donijet će se nakon provedbe ocijene usklađenosti hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU u području medija, tzv., "screening". Ukoliko se nakon "screeninga" potvrdi razina usklađenost s pravnom stečevinom EU kao i s preporukama Vijeća Europe provest će se revizija Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2005. godinu, te se slijedom navedenoga u 2005. godini onda neće pristupiti izradi Zakona o HRT-u.
Hvala. U ime predlagatelja poštovani zastupnik Antun Vujić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Naime, o čemu se radi? Radi se o tome da je zbog određenih, da tako kažem, stranačkih zlovolja stavljeno kao tema o kojoj treba raspravljati sa Europom i pomoću Europe nešto što je odavno riješeno u korist ove države, u korist ovoga Parlamenta, a radi se isključivo o točki koja je vezana uz način izbora Programskog vijeća HRT-a. Nema toga primjera i nema tog usklađivanja toga eventualno stavka toga Zakona sa europskim zakonodavstvom koje bi išta mijenjalo u ovome osim što je taj dio neusporedivo demokratičniji nego bilo gdje drugdje. Ja razumijem, gospođo Kolinda, gospođo ministrice, da ste i to stavili i da ste donekle svjesni da bi najprije trebalo ići u postupak idući zakon. Međutim, otvaranje ovih tema pred Europom na način dobrovoljnog izlaganja na mjestima gdje to apsolutno nije potrebno i gdje smo očuvali i suverenitet ove države i odgovornost ovoga Sabora mislim da je vrlo loše i mislim da je nepotrebno i mislim da je to, dakle i ponavljam prije posljedica jedne ranije stranačke zlovolje, nego ikakve potrebe koja bi proistjecala iz same prirode samoga zakona. Hvala lijepa. Mi ćemo dakako glasati i tražim glasanje.
Hvala. Molim uključite se. Možete glasovati. Tko je za ovaj amandman Kluba zastupnika SDP-a? Sad ćemo provjeriti. Sad ćemo provjeriti o čemu se radi. Nemojte sada, malo strpljenja dok to osposobe. Pričekajte. Je li sada u redu? Je. Molim uključite se. Ponavljam, dajem na glasovanje, molim vas, amandman Kluba zastupnika SDP-a i HSS-a koji Vlada ne prihvaća. Molim glasovanje. Rezultat. Utvrđujem 32 za amandman, 6 suzdržanih i 67 protiv, amandman nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2. Kluba zastupnika HSS-a.
Vlada prihvaća amandman Kluba zastupnika HSS-a i predloženih sedam zakonskih prijedloga uvrstit ćemo u dodatak a), a Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva odredit će točan datum upućivanja navedenih prijedloga u Vladinu proceduru.
Hvala. Ovaj amandman postaje sastavni dio prijedloga. Dajem na glasovanje Prijedlog plana usklađivanja. Molim uključite se. Glasovati za? Protiv? Suzdržan? Rezultat. Utvrđujem da je 101 glas za, tri suzdržana i bez glasova protiv donesen zaključak kojim se podržava nacionalni program, kojim se donosi plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnim stečevinama Europske unije za 2005. godinu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Podržava se Nacionalni program Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji 2005. godina, koji je donijela Vlada Republike Hrvatske. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 103 glasa za i dva suzdržana donesen predloženi zaključak. Dajem na glasovanje zaključak koji je predložio Klub zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika. Ministrice molim očitujte se o prijedlogu toga zaključka.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Unatoč činjenici što na tekst Nacionalnog programa Hrvatski sabor ne može formalno davati amandmane, držali smo opravdanim usvojiti ovaj predloženi zaključak, te ćemo u navedenom poglavlju Nacionalnog programa izmijeniti tekst programa tako da se ostvari cilj predloženog zaključka. Stoga ću u skladu s navedenim prijedlogom zaključka u tekst Nacionalnog programa u poglavlju 3. točka 13. točka 7. socijalna sigurnost, umirovljenici, osobe s invaliditetom uvrstiti tekst koji glasi: Vlada Republike Hrvatske poduzet će sve napore da budućim izmjenama mirovinskog zakonodavstva u skladu s ustavnim opredjeljenjem Republike Hrvatske kao socijalne države nastojati zadržati postojeću razinu zaštite socijalnih prava, te ih unaprijediti u skladu s politikom održivosti fiskalnog sustava i cjelokupnim gospodarskim razvojem.
Predlagatelj suglasan. Ne moramo glasovati. I sadržajno taj tekst zaključka koji je predložio Klub HSU postaje sastavni dio nacionalnog programa. Imamo još. Prijedlog zaključka Kluba zastupnika SDP-a i HSS-a.
Prijedlog zaključka se ne prihvaćaju uz isto obrazloženje kao i prijedlog za amandman na popis zakonodavstva. Dakle, navedeni Zakon o Hrvatskoj radio-televiziji nalazio se u popisu, odnosno u nacionalnom programu za pridruživanje za 2004. godinu, i on se prebacuje za 2005. godinu s razlikom da je iz trećeg u četvrti kvartal i da će se konačno odluka o donošenju Zakona donijeti nakon provedenog postupka screeninga.
Poštovani. Suglasni ste da, dakle to znači povlačenje toga amandmana? … [[Upadica iz klupe, ne razumije se]] Slaganje sa prijedlogom. Onda povlačite prijedlog zaključka? Onda se mora glasovanje. Dobro. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat. 31 za, osam suzdržanih, 66 protiv. Taj prijedlog zaključka nije dobio potrebnu većinu. Sada idemo u skladu sa našim dogovorom na: - Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlada Republike Hrvatske i Vlade Kraljevine Švedske o općim uvjetima za razvojnu suradnju, s Konačnim prijedlogom zakona, hithi postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 232; Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, financije i državni proračun. A da li želi državna tajnica Ministarstva europskih integracija dodatno obrazlagati prijedlog? Ne želi. Izvjestitelji Odbora također ne žele. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu.
Gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade kolegice i kolege. Mislim da nije dobro da baš prešutimo i da ništa ne kažemo vezano uz ove vrlo značajne sproazume i zakone koje danas trebamo donjeti. Naime, nesumnjivo treba podržati i klub HNSa PGSa će podržati sve ove bilateralne sporazjme između Republike Hrvatske i drugih država u našem užem ili širem okruženju. Pogotovo ako će se time unaprijediti politički dijalog uspostaviti nova područja slobodne trgovine, omogućiti slobodnije kretanje radne snage i kapitala. Pružanje usluga suradnja u području pravosuđa, unutarnjih poslova i tako dalje i tako dalje. Logično je da i Europska zajednica iz političkih iz gospodarskih i socijalnih razloga pa i mnogih drugih također je zaintereirana da se sklopi ovakvi sporazumi, posebno jasno u okviru sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju znamo da se oni jasno i sugeriraju i u obvezi smo u tom pravcu djelovati. Ti jasno sporazumi dodatno doprinose stabilizaciji i unapređenju suradnje između zemalja na području jugoistočne Europe. Sada je međutim tu nešto malo spornoga gdje bi ja želio intervenirati, a to je pitanje što je prije kokoš ili jaje. Naime dali mi sklapamo kolegice i kolege ovaj sporazum iz primarnog interesa Hrvatske i Makedonske strane i u želji da zaista unaprijedimo našu bilateralnu suradnju, ili sklapamo ovakve sporazume samo zato da bi zadovoljli formu da bi zadovoljili ono što od nas Europa traži u okvirujasno procesa stabilizacije i pridruživanja. Onako kako je sporazum sačinjen a i drugi bilatrealni stječe se nesumnjivo jasno utisak da je u biti naš primarni cilj zadovoljiti formu i sve one kriterije koje Europska unija traži od nas. Ako je kolegice i kolege stvarno tako a posebno apeliram na vas gospodine predsjedniče onda smo sigurno trebali ako je Europska unija naš glavni cilj i cilj ovih sporazuma, onda smo trebali od Vlade tražiti da uz ovaj prijedlog sporazuma nam dostavi i primjedbe prijedloge i upite koji su na prijedlog sporazuma uputile službe Europske komisije od 10. travnja. Redovito se događa da mi saborski zastupnici nemamo mogućnosti doći do tih podataka, pa ne možemo onda ni komparirati koliko je sporazum u biti usklađen sa time njihovim prijedlozima i primjedbama. To bih jako voli vidjeti i mislim da to ne bi bilo teško da nam se upravo u buduće dostave i takvi prijedlozi, upiti, primjedbe od službi Europske komisije. Ako nam je s druge strane bilo primarno stavu da sporazum stavarno obuhvati sva područja od interesa za dvije zemlje, a uz to da se zadovolje i temeljne načela koje postavlja pred nas Europska zajednica onda je sigurno trebalo sporazum nešto drugačije pripremiti. Vjerujem da Europska zajednica ne bi to podvlači ne bi imala ništa protiv da sporazum uhvati i daleko šira područja suradnje. Konkretno u ovom slučaju između Makedonije i Hrvatske postoji brojna druga područja suradnje trebalo ih je spomenuti unutra, trabalo je malo više ja bih rekao duha i srca uložiti u takav sporazum. KOnačno još jedna načelna primjedba nedopustivo je puno godina trebalo da ovaj prijedlog sporazuma dođe na naše klupe sigurno bi trebalo staviti u višu brzinu, i obavljati ovakve i slične poslove kvalitetnije i brže. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dali državni tajnik gospodin Hidajet Bišćević. Nemate potrebu dodatno nešto obrazlagati. Hvala lijepa Zaključujem raspravu. Četvrto, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o suradnji između Republike Hrvatske i Republike Makedonije u okviru približavanja i pristupanja Europskoj uniji. Molim, identificirati se. Glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je ovaj Zakon, 109 glasova za i 1 suzdržanim donijet.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 10. sjednici održanoj 23.2.2005. godine pisani zahtjev zastupnika prof.dr. Andrije Hebranga od 17. veljače 2005. godine, kojim je izvijestio predsjednika Hrvatskog sabora da ga je predsjednik Vlade Republike Hrvatske rješenjem od 16. veljače 2005. razriješio dužnosti potpredsjednika Vlade Republike Hrvatske, i ministra zdravstva i socijalne skrbi. Pa su time prestali razlozi za mirovanje njegovog zastupničkog mandata. A zbog nespojivosti obnašanja navedenih dužnosti sa zastupničkom dužnošću. Povjerenstvo je utvrdilo da mirovanje zastupničkog mandata prof. dr. Andriji Hebragu izabranom na listi Hrvatske demokratske zajednice u 2. izbornoj jedinici započelo 23. prosinca 2003. godine te da je njegova zamjenica gospođa Katarina Fuček 23. prosinca 2003. godine započela sa obnašanjem zastupničke dužnosti u Hrvatskom saboru. Kako je gospodin prof. dr. Andrija Hebrang sukladno članku 13. zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor podnio pisani zahtjev predsjedniku Hrvatskog sabora u zakonskom roku, Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti pa je mirovanje zastupničkog mandata zastupnika prof. dr. Adnrije Hebranga prestalo 8 dana od podnošenja zahtjeva. TE je istim danom prestala zastupnička dužnost njegove zamjenice Katarine Fuček. Sukladno rečeno Mandatno-imunitetno povjerenstvo je nakon provedene rasprave jednoglasno predložilo Hrvatskom saboru donošenje odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata i prestanku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenice zastupnika. Utvrđuje se da je 25. veljače 2005. prestalo mirovanje zastupničkog mandata zastupnika prof. dr. Andrije Hebranga i da je zamjenica zastupnika gospođa Katarina Fuček 25. veljače 2005. prestala obnašati zastupničku dužnost.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje odluku sukladno prijedlogu Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je odluka donijeta sa 90 glasova za, 4 suzdržana i 2 protiv. Ja bih u ime nas zastupnika i zastupnica čestitao na dosadašnjem radu gospođi Katarini Fuček sa nadom da će se u dogledno vrijeme vratiti u ove klupe. [[Pljesak]] I drugo, izvješće o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Miromira Žužula i prestanku zastupničkog mandata zamjenice zastupnika Danire Bilić.
Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 10. sjednici održanoj 23. veljače 2005. godine pisani zahtjev zastupnika prof. dr. Miomira Žužula od 17. veljače 2005. kojim je izvijestio predsjednika Hrvatskog sabora da ga je predsjednik Vlade Republike Hrvatske rješenjem od 16. veljače 2005. razriješio dužnosti ministra vanjskih poslova. Pa su time prestali razlozi za mirovanje njegovog zastupničkog mandata a zbog nespojivosti dužnosti ministra sa zastupničkom dužnošću. Povjerenstvo je utvrdilo da mirovanje zastupničkog mandata prof. dr. Miomiru Žužulu izabranom na listi Hrvatske demokratske zajednice u 7. izbornoj jedinici započelo 23. prosinca 2003. godine te da je njegova zamjenica gospođa Danira Bilić 23. prosinca 2003. godine započela s obnašanjem zastupničke dužnosti u Hrvatskom saboru. Kako je gospodin profesor doktor Miomir Žužul sukladno članku 13. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor podnio pisni zahtjev predsjedniku Hrvatskog sabora u zakonskom roku Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti pa je mirovanje zastupničkog mandata zastupnika profesora doktora Miomira Žužula prestalo osmog dana od podnošenja zahtjeva te je istim danom prestala zastupnička dužnost njegove zamjenice Danire Bilić. Sukladno rečenom Mandatno-imunitetno povjerenstvo je nakon provedene rasprave jednoglasno predložilo Hrvatskom saboru donošenje odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika i prestanku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika. Utvrđuje se da je 25. veljače 2005. godine prestalo mirovanje zastupničkog mandata zastupniku profesoru doktoru Miomiru Žužulu i da je zamjenica zastupnika gospođa Danira Bilić 25. veljače 2005. godine prestala obnašati zastupničku dužnost. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je predložena odluka sa 85 glasova za, 5 suzdržanih i 3 protiv. Ja također čestitam zastupnici Daniri Bilić na [[Pljesak]] isto sa željom da se što prije vrati. I sada bi imali Prijedlog odluke razrješenju i imenovanju članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Molim predsjednika, da li treba iznijeti Prijedlog, svi su zastupnici primili Prijedlog odluke pa onda otvaram raspravu. Zaključujem. Idemo na glasovanje. Daklem, imamo Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju članova Povjerenstva za odlučivanje sukoba interesa. Hoćemo glasovati onda u paketu? Dobro. Molim onda, dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa, prema prijedlogu Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Može rezultat? Utvrđujem da je sa 103 glasa za i 6 suzdržanih donijeta odluka kojom se razrješuju dužnosti članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa iz redova zastupnika: Đurđa Adlešić, Marija Bajt, Antun Kapraljević i Nikola Mak. Iz reda uglednih javnih djelatnika: Davor Derenčinović, Milan Ramljak i Zdravko Tomac, a za članove Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa su imenovani iz redova zastupnika: Marija Bajt, Josip Leko, Pejo Trgovčević i Nikola Mak. I iz reda uglednih javnih djelatnika: Zlata Đurđević, Zorislav Antun Petrović i Deša Mlikotin-Tomić. I taj smo dio onda apsolvirali.
Prijedlog odluke o imenovanju člana Upravnog odbora Nacionalne zaklade za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske. Odbor za izbor i imenovanje predlaže za člana Upravnog odbora na prijedlog Nacionalnog vijeća za znanost doktoricu Alenku Markotić. U prilogu materijala imate životopis doktorice Alenke Markotić.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog ove odluke. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 82 glasa za, 6 suzdržanih i 1 protiv za člana Upravnog odbora Nacionalne zaklade za znanost izabrana doktor Alenka Markotić. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa radom na 12. sjednici Hrvatskoga sabora. Molim vas da na samom početku našoj kolegici, koja je nedavno preminula, zastupnici Snježani Bigi-Friganović, minutom šutnje odamo počast. Radi se o zastupnici koja je bila u četiri mandata koja ja samoprijegorno sa posebnom osjetljivošću za socijalne teme sudjelovala u radu Hrvatskoga sabora i odajmo joj dužnu počast. - Minuta šutnje - - Slava joj i hvala. - Pročišćeni dnevni red za nastavak sjednice imate na klupama. Idemo redom. - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije Ujedinjenih naroda protiv korupcije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 235 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona. Hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli odbori za zakonodavstvo, pravosuđe, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća koja ste primili na sjednici. Molim državnu tajnicu u Ministarstvu pravosuđa, gospođu Snježanu Bagić da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.