Dobar dan poštovani, poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Ovaj, Prijedlog odluke o, odnosno popisu trgovačkih društava…
Malo glasnije molim vas.
Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa je i to molim uvažene zastupnice i zastupnike da imaju u vidu prilikom rasprave o ovoj temi, ako do nje dođe, je sastavni dio Zakona o sprečavanju i Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti i koji je donio ovaj Dom, i koji je onda sastavni dio zbog toga što i treba, trebala je Vlada dati prijedlog popisa društva koji se smatraju društvima, trgovačkim društvima od posebnog državnog interesa u kojima iznimno mogu dužnosnici državni biti članovi nadzornih odbora. Ovo je dakle sastavno uz prijedlog zakona i samo je povezano s time. Popis trgovačkih društava je usklađen sa strategijom privatizacije koje je radio ovaj ured i zbog toga smo mi sa strane Vlade, odnosno sa strane predlagača. Dakle, radi se o popisu koji ima nekoliko dijelova, znači prvo su društva, pojedinačna društva iz portfelja Hrvatskog fonda za privatizaciju, zatim izdvojeno su grupe društava, dakle sve ona društva koja imaju više od jednog društva poput, poput "Đure Đaković" Holdinga, koji se svi, znači i dijelovi se računaju u taj popis, ali zbog toga što država ima vlasnički udjel u samom holdingu onda smo, mislili smo da je to dovoljno da se tako napravi. Iza toga su javna i državna poduzeća, odnosno trgovačka društva javna i državna, pojedinačno i onda na isti način kao što je to sa portfeljom, poduzećima u portfelju Hrvatskog fonda za privatizaciju posebno su navedena grupa društava. Ovdje smo se rukovodili u skladu sa, dakle jedna od temeljnih smjernica je bila strategija privatizacije koja, koja je predložena, odnosno koja se radi u Vladi, a drugo je znači, tiče se onoga što je već Vlada najavila da će se ubrzati privatizacija poduzeća u kojima država ima do 25%, a onda ovo ostalo, znači što je u popisu, tiče se onoga što je iznad 25% gdje država ima dakle, udjel veći od 25%. Evo toliko, što se tiče detaljnijeg obrazloženja.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji Odbora za zakonodavstvo ili gospodarstvo, za razvoj i obnovu? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici! Jedna zakonska obveza je u biti dobra ideja, dobra zakonska ideja utvrđena člankom 6. Zakona, člankom 11. Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti, da dužnosnici ne mogu biti članovi uprava i nadzornih odbora trgovačkih društava, osim izuzetaka onih društava koje su od državnog interesa i koji se utvrđuju popisom tih društava koje utvrđuje Sabor Republike Hrvatske na ovaj način je razvodnjena i postala kontra produktivna. Ona više nema smisla. Ovo je dobar pokazatelj kako se dobra zakonska ideja, zakonski smisao relativizira, razvodnjava i dovodi do apsurda. Zašto? Od tri grupe predloženih trgovačkih javnih i drugih društava osvrnuo bih se na ovu prvu grupu popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Zamislite kolegice i kolege da tu nisam našao recimo jednu Plivu a provjerio sam da je država vlasnik u Plivi značajnog udjela. Tu nisam našao popis INA-e ali zato sam našao recimo Pastor koji ima 23 tisuće kuna kao raspoloživi portfelj Hrvatskog fonda za privatizaciju ili Veterinarska stanica Pag sa 10 tisuća kuna. Ili još bih mogao nabrajati ali da vas s time ne zamaram. Nisam našao ni Sunčani Hvar. Naravno da bi trebao biti unutra, to sam namjerno pogriješio ali nema razloga zašto nema onda INA-e. [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ne, nema. U popisu.
Nemojte zastupnika koji govori mu sugerirati, suflirati i dobacivati.
Dakle, smisao zakona jeste da se utvrde firme koje su od posebnog državnog interesa. Ako su firme od posebnog državnog interesa od 10 tisuća kuna ili 18 tisuća kuna, ili od 24 tisuće kuna a ne nalazi se unutra recimo Pliva koja ima negdje 20 do 23% prema mojim pokazateljima dionica u vlasništvu države onda smisao cijelog popisa gubi svrhu. Ako se tome doda da je pravilo vladajuće koalicije posebno HDZ-a da u nadzorne odbore ovih društava u pravilu postavlja svoje članove i svoje simpatizere a moram to naglasiti jer recimo jedan članak koji sam ovdje ponio za pokazati kao način kaže HDZ provodi politiku ratnog plijena a u podnaslovu "Pripadnost HDZ-u danas je isplativija nego stručne reference" pa se u biografijama navodi kojem odboru HDZ-a tko pripada i od kada. Popis onda trgovačkih društava dobiva sasvim dobar smisao. Pa je onda sasvim razumljivo zašto se našla Veterinarska stanica u Pagu koja ima vrijednost u portfelju 10 tisuća 500 kuna u firmama koje su od posebnog državnog interesa. Da ne zamaram sa ovim temama i sa ovim dilemama sukob interesa u formalnom smislu lako je otkriti. On je uvijek propisan i opisan ali sukob interesa izvan formalnog smisla a to je važniji i uvijek se ocjenjuje od slučaja do slučaja. Ovaj popis sugerira onda da je Vlada Republike Hrvatske u sukobu stranačkih i javnih interesa. Zbog toga ja mislim da se ne može podržati ovakav popis trgovačkih društava. I još nešto moram reći u ime kluba. Zamoljen sam da skratim raspravu o ovakvim temama u cilju što bržeg dolaska na dnevni red važnije teme kao što je zaključivanje Međunarodnog sporazuma sa Međunarodnim monetarnim fondom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa vas. To vas je klub zamolio da skratite? [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. Imamo tri ispravka netočnih navoda. Poštovani zastupnik Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče, kolega Leko obmanjuje javnost i rekao je konkretno da INA nije na popisu. Jednostavno, kolega nije pročitao materijal. INA je na popisu, imate javna poduzeća grupe društava i INA pod brojem 209. Prema tome, ne morate javnost obmanjivati da nešto ne postoji u dokumentu kad je sve popisano. Na broju 108. imate Sunčani Hvar. O čemu vi to pričate? Zašto obmanjujete javnost? Ne morate, imate sve u materijalima, pročitate materijal, nemojte izlaziti nespremni za govornicu.
Ne dobacivati. Poštovani zastupnik Kajo Bučan ispravak netočnog navoda.
Radi se zapravo o istom. Pod brojem 108. i 209. navedeni su i Sunčani Hvar i INA. Hvala lijepo.
Hvala. I poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Gospodin Leko je rekao slijedeće. Ovom odlukom Vlada i HDZ žele u nadzorne odbore trgovačkih društava sa ovog popisa staviti i svoje članove, svoje simpatizere. To naprosto gospodine predsjedniče nije točno. Vlada želi voditi brigu u tvrtkama u kome ima većinski udjel ili pak 25,01% i skinuti one članove nadzornih odbora koji su nekompetentni a stavljeni su samo zato što su pripadali određenoj političkoj opciji.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSS-a poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite!
Zahvaljujem. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici! Iako su u ovom prijedlogu odluke prethodila dva ili tri prijedloga koja su povučena iz procedure pred nama se uz neuobičajeno škrto obrazloženje nalazi novi prijedlog Vlade Republike Hrvatske da Sabor svojom odlukom utvrdi popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Iz obrazloženja nije razvidno zbog čega se predlaže da se upravo ta društva kapitala proglase od posebnog državnog interesa, ne vide se kriteriji po kojima je odabir izvršen a niti u čemu se očituje državni interes. Jedino što je vidljivo jest da u tim trgovačkim društvima državni dužnosnici mogu biti članovi nadzornih odbora a da time nisu u sukobu interesa. Ako je to jedini cilj tada je ova odluka nepotrebna. Još se sjećamo predizbornih retorika kada se na zastupnike i ministre bacalo drvlje i kamenje zbog toga što su bili članovi nadzornih odbora iako su te dužnosti obnašali bez lipe naknade. Obećano je da se to pod vodstvom nove Vlade neće događati. Slijedom obećanja u nove upravne i nadzorne odbore imenovali su se ako je vjerovati tisku i novinarima zetovi, šogori, kumovi nekih ministara, a o prijateljima da se i ne govori. Nije nevažno napomenuti da zetovi, šogori, kumovi i prijatelji imaju pravo na naknadu za rad u odboru. No, očito da ni to nije bilo dovoljno i sada je pred nama ovaj prijedlog odluke. Ono što je zajedničko svim nabrojenim trgovačkim društvima jest da su u vlasništvu države od 25 do 100%. Da li je to baš tako, ne znamo jer prethodni spiskovi u bitnome su se razlikovali od sadašnjeg. Teško je bilo vjerovati podacima vlasnika ili suvlasnika koji nije znao niti koliki je temeljni kapital društva kapitala čiji je on 100% vlasnik pa tako na prethodnim spiskovima smo imali društva Jadrolinija Rijeka, Kapitalni fond Zagreb, Nacionalna veletržnica Zagreb, Narodne novine Zagreb, Odašiljači i veze Zagreb, Plinacro Zagreb, Plovput Split, Ugostiteljstvo Osijek, IPZ, Termoprojekt Zagreb itd., itd. kojima je država 100% vlasnik a nije bio naveden temeljni kapital kako bismo znali o kako vrijednim društvima se radi. Sada su podaci dopunjeni. Međutim zbog svega onoga što je prethodilo ovom prijedlogu teško je vjerovati da su obuhvaćena sva trgovačka društva u kojima država ima udio veći od 25%. Iz primljenih materijala nije vidljivo s kojim uspjehom navedena društva rade, a još manje je vidljiva vizija njihove budućnosti. U čemu se sastoji posebni državni interes i kroz što će se on očitovati. Iz obrazloženja proizlazi. Samo u postavljanju članova nadzornih odbora iz redova državnih dužnosnika, a da pri tome imenovani nisu u sukobu interesa. Ako je vjerovati novinama danas je 30% državnih dužnosnika više negoli za vrijeme prethodne vlasti. Taj podatak jasno govori o ozbiljnosti i vjerodostojnosti nove Vlade u obećanju o smanjenju i racionalizaciji državne uprave. A ako je dakle cilj odluke postavljanje članova nadzornih odbora iz redova državnih dužnosnika pitamo se koja je njihova uloga. Logičan bi odgovor bio: skrb o državnoj imovini i nadzor nad upravljanjem i raspolaganjem istom. Da u praksi to nije tako govore desetogodišnja iskustva. Imenovani članovi nadzornih odbora nisu čuvali državno vlasništvo, nisu vlasnika izvješćivali o stanju u tim društvima kapitala tako da ta društva i danas bilježe najveće gubitke, najveća zaduženja radi čijeg osiguranja plaćanja se uknjižavaju hipoteke na nekretninama. Ta društva najčešće završavaju stečajem, a hipotekarni vjerovnici svoja potraživanja namiruju preuzimanjem nekretnina pod hipotekom. Nerijetko su ti isti članovi nadzornih odbora umjesto interesa države štitili interese raznih stjecatelja dionica i udjela, a društva su propadala. Prisjetimo se samo izvješća državne revizije o provedenoj reviziji pretvorbe i privatizacije. Pa kako predlagatelj u obrazloženju kaže da je cilj Vlade da u svim društvima u kojima ima udio veći od 25%. Utjecajem kroz nadzorne odbore ta društva bolje pripremi za predstojeću privatizaciju opravdano se pitamo da li je na vidiku nastavak privatizacije po receptu iz polovine 90-tih godina. Nastavak takve privatizacije ne želi niti onih 450 tisuća radnika koji su u revizijom obuhvaćenim privatiziranim poduzećima ostala bez posla, a ne žele niti oni koji imaju sreću pa i danas rade. Hvala lijepa. Nikada se više to ne ponovilo. Da li ova odluka znači da i sadašnja vlast, Vlada nastavlja s načinom skrbi o državnoj imovini kako su to činile vlade od 90-tih godina pa nadalje. Kako uspješnost poslovanja nije vidljiva iz dostavljenih materijala o njoj možemo suditi na temelju iskustava u vlastitim županijama. Tako primjerice u mojoj županiji Brodsko-posavskoj nekada industrijski vrlo razvijenoj županiji od ukupno 3 trgovačka društva za koja se predlaže da uđu u spisak društava od posebnog interesa jedno je nakon katastrofalne privatizacije sada ponovno u 100%-tnom državnom vlasništvu države, ali je pred stečajem. Nad jednim je već davno trebao biti otvoren stečaj, a jedno je nekada bilo okosnica gospodarskog razvitka županije te nakon dugogodišnjeg propadanja prošle godine negativni proces je zaustavljen ali s politikom nove Vlade propadanje se nastavlja. Dakle od 3 društva za koja se predlaže status od posebnog državnog interesa samo “Đuro Đaković” je prošlu godinu prvi puta u zadnjih 14 godina zabilježio pozitivne poslovne rezultate. Prvi puta nakon smanjenja broja radnika sa 17 i po tisuća na svega 2 tisuće prošle godine zabilježeno je novo zapošljavanje. Oporavak je bio posljedica politike tadašnje Vlade kako glede mostogradnje, razvoja željeznice i željezničkog prometa tako i glede upošljavanja kapaciteta proizvodnje specijalnih vozila. Dakako da su znatna sredstva uložena u pripremu za pokretanje proizvodnje točno specijaliziranog programa. Današnja Vlada usporava dinamiku razvoja željeznica što za “Đuru Đakovića” znači oduzimanje posla za koji su se pripremili, traženje i nova prilagodba novim programima, nova ulaganja novčanih sredstava kojih nema, a to znači novo stagniranje i propast. Ministarstvo obrane odustalo je od specijalnih programa. Uz takovu politiku besmislen je status društva od posebnog državnog interesa jedinog od tri predviđena društva koje objektivno imalo neku perspektivu i, ista tako situacija je u novo ... [[Govornica se ne razumije]] , naime slična situacija kao 1990. godine danas je u novoj modnoj industriji “Konfekcija Nova Gradiška” i ta “Nova Gradiška”, modna konfekcija nalazi se pred stečajem. Postavlja se pitanje koji je smisao i cilj statusa društava od posebnog interesa i zanima to odgovor na to pitanje i radnike Željezare Split. Njih ukupno 400. Zanima ih koja im je budućnost? Zahvaljujući angažmanu tadašnje Vlade 2001. godine u Željezari je učinjena rekonstrukcija tako da je ona danas u tehnološkom smislu potpuno nova tvornica s najsuvremenijim postrojenjima i koja će kao takova moći biti konkurentna i na domaćem i na stranom tržištu. Željezara danas radi sa 30% kapaciteta unatoč činjenici da ima osigurano tržite za punu proizvodnju koja čini svega polovicu ukupnih potreba Hrvatske. Umjesto potpune konsolidacije i uspostave proizvodnje punim kapacitetom.
Kolegice Lalić oprostite, pa ovaj predmet rasprave je Zakon o izmjeni, na temelju izmjene i dopune Zakona o sprečavanju sukoba interesa. Popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Pa bilo bi doista razborito da se kroz to ne traži kopča za raspravu o financijskom poslovanju i “Đure Đakovića” i “Splitske željezare” i svih drugih tvrtci. To je, dakle tu se, to nije tema ove rasprave i ovoga prijedloga, ovog prijedloga, ove odluke. Pa vas molim [[Upadica: Gospodine predsjedniče]] jer ćemo onda, onda ćemo doći do toga da će se, da će se kroz Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa što je vezano za ovaj Zakon o sprečavanju sukoba interesa pa ćemo provoditi raspravu o, o svim mogućim temama iz gospodarske politike, različitih gospodarskih subjekata. Pa vas uljudno molim da se ograničite na ovaj dio kao i sve ostale zastupnike koji će doći i kasnije.
Pa upravo gospodine predsjedniče i držim se teme i obrazlažem zbog čega mi određenim društvima kapitala dajemo status od državnog posebnog interesa. Sam naziv posebni državni interes upravo ukazuje taj, tu posebnu brigu države o društvima kapitala u kojima je država suvlasnik. Ja sada i obrazlažem zbog čega podržavamo ili ne podržavamo tu ideju jer kad donosimo ovakav popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa i mene kao zastupnika i one koje predstavljam zanima što to proizlazi iz tog statusa državnog interesa. Da li je to ono što je bilo do sad da je država već ono uobičajeno negospodarski ili nemarom dobrog gospodara se odnosila prema tim društvima i želimo ukazati da to nije cilj ni ovog spiska jer iz ovog spiska proizlazi činjenica da će u tim društvima kapitala biti imenovani članovi nadzornih odbora koji će štititi državno vlasništvo, ali koji će isto tako i kreirati poslovnu politiku ili nadzirati provedbu poslovne politike. Želimo ukazati na potencijale koje ova Hrvatska ima jer ova, ovoj Hrvatskoj je potrebna reindustrijalizacija i pri tome ne može zaboraviti ona trgovačka društva koja su u njenom vlasništvu. Upravo u tom smjeru sam i usmjerila svoju raspravu. Ako dozvolite ja bih nastavila. Umjesto potpune konsolidacije usporene proizvodnje punim kapacitetom pristupa se prodaji i to za jednu kunu uz preuzimanje postojećih obveza. Ovo traženje obećanja podsjeća na privatizaciju u kojoj 80% trgovačkih društava propalo a radnici su se našli na ulici. Za razliku od Željezare Sisak čija je priča završila tako akko je završila, Željezari Split nije potreban stateški partner koji bi donio novu tehnologiju jer ona postoji. Ne treba donjeti ni t ržište jer ono postoji. ostaje samo izmirenje postojećih obveza koje će se izmirivati iz poslovanja željezare što znači da će sami radnici vraćati sadašnji i buduće dugove. Radnici se opravadno pitaju treba li prodati ponuđaču čiji je vjerojatni interes izvlačenje dobiti ili zatvaranje proizvodnje radi eliminicije konkurencije i pretvaranje poslovnih prostora u skladišta tuđih roba. U tom slučaju radnici gube posao a Hrvatska gubi proizvođače iz čini se ovisno uvjetima koje diktiraju strani proizvođači, ostaje vraćanje duga temeljem danog jamstva, kao i teret zbrinjavanja još jednoga kontigenta nezaposlenosti. Dakle, da bi smo definirali trgovačka društva od posebnog državnog interesa država mora imati jasnu viziju što će i na koji način učiniti, da bi ta društva postala polugom razvoja i novoga zapošljavaja. Na to upućuje sam pojam posebni državni interes. Trebao bi biti inters države da svojim građanima stvori uvjete za zapošljavanje i rast standrada a ne da društva u svom vlasništvu prepusti samima sebi sve do stečaja. Zar je posebni državni interes samo postaviti članove nadzornih odbora bez jasnog uputstva što im je činiti, ali i od njih zahtjevati odgovornost za obavljanje povljerenog im posla. I na kraju ako će posebni državni interes, biti ruka vodilja u reindustrijalizaciji napredak proširimo spisak na sve one koji će moći realizirati zacrtani im cilj. Oživljavanje zapuštenih objekata, zapošljavanje nezaposelnih, povećanja proizvodnje u funkciji smanjenaj uvoza, i izlaska naših proizvoda na ino tržište. U suprotnom ako je to samo zakonski okvir za imenovanje članova nadzornih odbora, do odlaska u stečaj onda vam zaposlenici ali i uprave društava upućuju ostavite nas na miru jer to možemo i sami bez troškova dovoza i odvoza članova nadzornih odbora iz Zagreba i nazad. I isplate im naknade za rad za koji nikome ne koristi osim njima. Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala. Imamo seriju ispravaka netočnih navoda. Poštovani zastupnik Branimir Glavaš. Izvolite.
Ispravljam neistinu koju je rekla gospođa Lalić da mi stavljamo u nadzorne odbore zetove, šogore i tako dalje. Kumopve. Upravo vaša vlast g ospođo Lalić je u proteklom mandatu stavljala na određene funkcije supruge i bivše žene. Ljubavnice koje kakovih funkcionera za ambasadore, ustavne suce a da u upravnim odborima i nadzornim odborima ne govorim. Prema tome gospođo Lalić vi čitate nekome lekciju, a da bi vi to mogli i imali pravo za to morate imati osim čistih gača i čist moralni obraz.
Gospodine Glavaš prvo vam izričem opomenu. A drugo, izvolite povreda Poslovnika ima poštovana zastupnica LJubica Lalić.
Gospodine predsjedniče, povreda Poslovnika i to članka 209. i 214. time što ste postupili sukladno članku 214. Jer ovdje uz uvrede se krilo još nešto, a to je ispravljano ono što ja nisam rekla. Ja sam rekla o imenovanju ako je vjerovati novinama i novinarskim napisima. Ja sam.
Molim vas ja vodim ovdje sjednicu. Izvolite zašutjeti. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ja vas se posebice zahvaljujem na ovoj intervenciji jer o moralu mislim da svako govori sam o sebi i dobro je što ste na ovaj način reagirali i molim vas i u buduće da uistinu se stane ovakvim stvarima na kraj.
Hvala lijepa. Gospođo Lalić ja vama izričem opomenu jer ste se javili za povredu Poslovnika niste naveli članak.
Jesam.
Nemojte vi meni dobacivati "jesam" navijački. Izričem vam opomenu jer ste prekršili Poslovnik javljajuči se za povredu Poslovnika.
Ja se, gospodine predsjedniče zahvaljujem.
Nemate riječ, ne možete govoriti. Nemate riječ. Niste dobili odobrenje.
Ali sam, ja sam rekla članak 209. i 214. i još sam ukazala.
Ništa to ne vrijedi, 209. je samo institucija o kojem se govori da se zastupnik možejaviti za povredu Poslovnika kada mu treba dati riječ, koliko može govoriti i da mora navesti članak. To ne govori ništa o članku 214. govori samo o stegovnim sankcijama. Dakle zato ste se i javili. I dobili ste opomenu zbog toga jer se prkršili Poslovnik.
Imate članak 210.
Niste dobili riječ izvolite sjesti. Ne možete dobiti u ime Kluba riječ. Ima redosljed stvari. Gospodine Glavaš što povreda Poslovnika.
209. 210. i 214. Jučer u ovoj sabornici gospodin iz stranke iz koje dolazi gospođa Lalić je vrijeđao mene istim tim riječima, niste dali opomenu tome g ospodinu koji se ravnao prema svojim prljavim gačama i ocjenjivao tuđe gače.A tu njegovu izjavu zločesti, neobjektivni mediji su stavili danas u naslov, kako bi prikrili na stotine i stotine milijuna kuna Račanove Vlade koju su plasirali u privatne đepove.
Hvala lijepa to nije povreda Poslovnika izvolite sjesti. Sljedeći ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče ispravio bih netočan činjenični navod uvažene kolegice Lalić koja je ustvrdila da Vlada nema kriterij za određivanje popisa predmenog popisa trgovačkih društava. To je aposlutno netočno, jer iz obrazloženja predmetne odluke se vidi da je kristalno jasan kriterij je to 25% i više udjela u temeljnom kapitalu trgovačkih društava. Hvala.
Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Zdravko Sočković Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, htio bih ispraviti netočan navod od kolegice Lalić koja je iznjela vodje podatak jedan koji je netočan. A to je da je nakon 13 godina Đuro Đaković holding prvi puta bio pozitivno poslovao. Bila je ovdje organizirana tiskovna konferencija u Zagrebu, ne znam zašto u Zagrebu, a to je b io cirkus Kolorado jer je 500 tisuća kuna holding Đuro Đaković tobođe bio pozitivan 2003. godine. Istina je da je holding 2002. godine poslovao sa katastrofalnim gubitkom najvećim u postojanju Đure Đakovića 198 milijuna kuna gubitaka sa 2002. godinom, a holding je jučer imao svoju skupšštinu gdje je bilo jedna od točaka, možete provjeriti u Narodnim novinama u pozivu, gdje je bilo rečeno da imamo pokriće gubitaka za prošlu godinu holdinga. I drugi netočan navod kada je u pitanju konfekcija Nova Gradiška tu je bio direktor u konfekciji gospodin Branko Penić član Hrvatske demokratske zajednice koji je nakon pobjede koalicije sa toga mjesta doslovno šutnut. Došao je jedan drugi čovjek baš ih njihovih redova, i iza toga ova nova je otišla ponovno u stečaj. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović izvolite.
… [[govornik nije uključen]] jer su su problemi ostali. Dakle ponavljam, netočna tvrdnja daje postignut veliki uspjeh u restrukturiranju navedenih poduzeća i svi problemi ostali. Karakteristično je da to nisu prepoznali ni zaposlenici tih poduzeća. Također je netočno da su prozivani članovi biviše vlade samo zato to su bili u nadzornim odborima, nego zato što su pojedinci bili i u 12 nadzornih odbora, i št ona kraju 4godišnjeg mandata se njihov privatni kapital bitno povećao što je nemoguće bilo od predsjedničkih od ministarskih plaća.
Hvala. Državni tajnik Ante Babić, tajnik Središnjeg državnog ureda za razvojnu strategiju. Gospodine Pecek, nema uporišta u Poslovniku da kad god se sjeti, netko će se dignuti u ime kluba, dignuti ruku i tražiti raspravu u ime kluba i izlaganje. Toga uporišta u Poslovniku nema i ja to neću tolerirati. I ne možete tražiti, to neću tolerirati nikome. Sabornica bi se onda pretvorila kad god se nekome iz bilo kojega kluba svidi, on će dignuti ruku i tražiti riječ. Toga u Poslovniku nema. Izvolite, gospodine Babić.
Htio bih ...
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Pecek, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, ja mislim da se vama vođenje sjednice u potpunosti ...
Ostavite se vi gospodo prigovora i davanja mi uputa kako da se ponašam.
Mislim da vam se vođenje sjednice u potpunosti otrgnulo kontroli i to upravo dokazuje ovaj slučaj dobacivanja iz klupe. Dopušta se vrijeđanje, prečesto se oduzima riječ i zbog toga ja vas molim u ime Kluba HSS-a pauzu od pola sata, kako bi se odredili prema ovakovim ljudima kao što je gospodin Glavaš i o načinu vašeg vođenja sjednice.
Hvala lijepa. Prema članku 213. stavak 2. Poslovnika stegovne mjere su izvršne i o njima se ne vodi rasprava. Stoga vam ne odobravam niti sjednicu Kluba, za kod toga i molim državnog tajnika Antu Babića da uzme riječ. Izvolite.
Budući da se poštovani predsjedniče Sabora i ....
Gospodo zastupnici, molim vas smirite se i ne dobacujte jedni drugima.
Htio sam samo malo pojasniti opet i usmjeriti vjerojatno, tok rasprave je krenuo prema širim temama. Ovo je i predmet ovog popisa je upravo Zakon i Izmjena zakona o sprečavanju interesa, a ovdje budući da je gospođa Lalić je govorila o tome da joj nije jasno koji je to državni interes, mi smo smatrali, zapravo Vlada smatra da je jedan od glavnih interesa općenito u ekonomskom poslovanju i ekonomskom vođenju kako pojedinca, tako i VLade je vlasništvo, a ovdje se upravo radi o državnom vlasništvu koje 25% i više u državnom vlasništvu i smatramo da je onda to izvor, dakle državnog interesa za ovaj popis poduzeća. Hvala vam.
Hvala. U ime Kluba HNS-a PGS-a poštovani zastupnik Antun Kapraljević. ... [[Upadica se ne čuje.]] Da li je gospođa zastupnica digla na vrijeme pločicu, molim vas? ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] To vi kažete da je na vrijeme, jel'? ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Dobro. Dobro. In dubio pro reo. Izvolite, izvolite poštovana zastupnice. Ja vas molim kolegice i kolege, nemojte u magnevanju, u djeliću sekunde, ne kažem da se to odnosi na vas, ja ne mogu sa ovoga mjesta pratiti ako neko digne pločicu u jednom trenutku ili sa strane. Dolazim u situacije da ...
Točno predsjedniče, samo to nije moj problem, ...., moj problem je da dignem na vrijeme.
Ne kažem ja za vas sada to. To je redovita praksa.
Dobro. Gospodine predsjedniče, državni tajnik rekao je jednu netočnost kada je rekao da je ovaj prijedlog popisa poduzeća za koje Vlada smatra da su od posebnog interesa, primjena Zakona o sprečavanju sukoba interesa. Gospodine državni tajniče, to je negacija Zakona o sprečavanju sukoba interesa, a o obrazloženju kasnije malo, jer sada nedostaje vremena za to.
Poštovani zastupnik Antun Kapraljević u ime Kluba zastupnika HNS-a PGS-a. Gospodine Kramarić, ostavite se vaših dobacivanja o negacijama negacije, to ostavite za vašu raspravu, ako imate, a nemojte dobacivati. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne vi, nego zastupnik Zlatko Kramarić. Onda mi kasnije prigovaraju da ne reagiram na istupe zastupnika koji jedni drugima nešto dobacuju. ... [[Upadica se ne čuje.]] Zato što ste vi vrlo, vrlo reprezentativni u tome pogledu. Izvolite, kolega Kapraljević.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Štovane kolegice i kolege, ja bih vas molio malo da mi dozvolite da nekoliko riječi kažem u ime Kluba Hrvatske narodne stranke i Primorsko-goranskog saveza. Imam prvo jednu molbu. Gospodina Matušića bih zamolio da mi provjeri prije nego što krenem u raspravu, da li na tom popisu postoji "Liburnia" da ne bi me morao ispravljati, pa da znam u hodu, jer možda ja to nisam dobro vidio. Možda ja to nisam dobro vidio, a između ostalog ja bih htio govorit samo o jednoj stvari, a to je provođenje zakona. Ovo što je uvodno rekao gospodin iz Vlade, ne stoji uopće, jer to nije na taj način ni donešeno. Vlada je imala obvezu i ta obveza je nastala donošenjem Zakona o sprečavanju sukoba interesa i Vlada je taj popis trebala dostaviti još davno, davno, onog trenutka kada je istekao prvi rok, a to je bilo 28. veljače i Vlada je tada trebala doći, do tada je trebala doći sa popisom pred Sabor i Sabor je tada već trebao usvojiti popis trgovačkih društava od posebnog državnog intresa, jer to je bio preduvjet da bilo koji državni dužnosnik može biti u nadzornom odboru trgovačkih društava. Vlada je došla s prijedlogom na dvije sjednice. Sabor nije raspravljao o njima, o tim prijedlozima, došao sa treće sjednice iduće je taj prijedlog povučen, Čitavo to vrijeme svi ti državni dužnosnici koji su bili u nadzornim odborima od 25. veljače ili 28. veljače, malo sam, ali mislim da j25. veljače. Od 25. veljače pa do izmjena i dopuna zakona, svi ti državni dužnosnici su bili u sukobu interesa. Svi do jednog. Znači, Vlada je direktno opstruirala odluke Sabora, znači zakon. Vlada nije provodila zakon. Što se tiče ovog popisa koji se sad nalazi pred nama, koji dolazi po ovim novim izmjenama i dopunama zakona gdje istina Vlada nema nikakav rok da donese taj popis, ali evo, taj popis je pred nama i taj popis je druga varijana. Na prvom popisu je lbilo 185 poduzeća, sad je 210 poduzeća, a gospodin Antun Palarić braneći izmjene i dopune zakona je rekao pa nije to nikakv problem donijeti popis od 20-ak, 30-ak poduzeća. Tih 20-ak i 30-ak poduzeća je naraslo na 210 koliko ih je sad u ovom popisu. I ovaj popis, kaže se u obrazloženju, vodio se samo jednom jedinom stvari, a to je vlasništvo. I rečeno je, sva ona poduzeća gdje ima država više od 25% vlasništva, ta poduzeća su od posebnog državnog interesa. Međutim, pitanje je na temelju čega se došlo do 25% vlasništva. Jer u sudskom registru temeljni kapital je potpuno različit od onog kapitala koji je prikazan ovdje. I kome onda treba vjerovat? Da li je tih 25% negdje 40%. Kome treba vjerovati? Kakav je ovo popis? Popis koji uopće nema smisla. Jer ako na jednom mjestu, a mislim da je Trgovački sud ono mjesto gdje se vodi stvarno stanje dionica, da bi to trebalo biti mjerodavno i da bi tamo onda trebalo utvrđivati ih 25%. Međutim, postavlja se i drugo pitanje, šta je sa onim dionicama koje su u Hrvatskom zavodu mirovinskog osiguranja, a takvih na popisu takvih trgovačkih društava se nalazi jako puno na ovom popisu. Kud oni spadaju? Da li jesu u HZMO-u ili nisu ili su to vlasništvo Vlade? Po kojoj logici Vlada može imenovati tamo ako to nije njeno ili nek kaže da je njeno. Zbog svega toga, a i zbog propusta u samom popisu i ono što sam zamolio kolegu da mi provjeri ne zbog toga nego jednostavno da me ne bi morao poslije ispravljati, pitanje "Liburnije". Šta je s "Liburnijom"? Tamo država ima oko 50, po jednom popisu više, po jednom popisu manje tako da se uopće nezna ustvari koliko država ima tamo. Postavlja se pitanje šta je s "Liburnijom", a "Liburnija" nije kao svi oni mali gdje država ima 25% i tih 25% je 10 tisuća kuna. "Liburnija" je ogroman kompleks, ogroman broj hotela gdje je 36 i neznam koliko hotela, i toga na popisu nema. Znači li to da država uopće nezna da je "Liburnija" njena. Ako nije njena pa čija je? Koga će tamo se imenovati u nadzorne odbore i ako budu imenovani državni dužnosnici, oni su protuzakonito imenovani. Znači država ne vodi računa o onima koji su veliki, a vodi računa o nekakvom knjigovodstvu iz Slivnog, Ravnog koje cijeli temeljni kapital tog poduzeća je 15, 20 tisuća kuna. E, a postavlja se također pitanje i vratio bih se na ono što je rekao gospodin Palarić. Radi se o broju od 20, 30 trgovačkih društava. Gospodin Antun Palarić braneći izmjene i dopune zakona je rekao da će se raditi o 20, 30 poduzeća. Citiram njega. I ja bih se u svakom slučaju s njim složio, jer tada bi smatrao da je ovakav način tretiranja Zakona o sprječavanju sukoba interesa normalan, jer to pokazuje i kapital ovih poduzeća o kojima se ovdje radi. Prema vrijednosti poduzeća koja su ovdje nabrojena, radi se o 164 milijarde kuna, a u prvih 10 je 145 milijardi kuna. Znači 86% ukupne vrijednosti se nalazi u prvih 10 poduzeća. To znači kada bi se držali onog njegovog 20 do 30 mi bi obuhvatili 96% ukupne vrijednosti tih poduzeća. Isto tako kada se pogleda po udjelu državnog kapitala u tim poduzećima, radi se o 154 milijarde, u prvih 10 je 88%. To znači 135 milijardi. I postavlja se pitanje kome je u interesu da taj popis naraste na 210 poduzeća i zbog čega se samim tim uništava ona ideja Zakona o sprječavanju sukoba interesa da se onemogući državnim dužnosnicima da sudjeluju u nadzornim odborima, a vjerujem da je to i predlagatelj, a i mi svi kad smo taj zakon donosili, imali, da smo mi to imali na umu. Također se postavlja pitanje šta sa onim poduzećima od javnog interesa koje sad na istom ovom principu trebaju donijeti gradovi, općine i županije. Kakav je ovo primjer gradovima, općinama i županijama? Proširit ćemo taj krug poduzeća na sva poduzeća gdje god država ima bilo kakvog interesa, a interes može biti jedino taj da možemo nekog imenovati u nadzorni odbor. Smatram da taj interes nije državni interes, da taj interes je sitni i osobni interes zbog kojeg je Zakon o sprječavanju sukoba interesa i donesen. Da se privatni interes ne nadredi društvenom, državnom ili kako god hoćete ga nazvati. Zato Hrvatska narodna stranka, Klub Hrvatske narodne stranke u svakom slučaju ne može glasovati za ovakav popis trgovačkih društava.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Kruno Markovinović.
Gospodine dopredsjedniče, kolege i kolegice. Pa evo gospodin Kapraljević je danas već drugi koji spominje da država ne vodi uopće, odnosno da Vlada ne vodi brigu, ne spominje velike firme. Pa molim da se provjeri da li su oni dobili ovu zadnju stranicu. Što se tiče točnosti piše: Podaci o kapitalu su iz FINE dobiveni na temelju završnih računa za 2002. godinu. Ja nikad ovaj popis nisam ni shvatio kao konačan i mislim da će se ova tema naći još jedanput vjerojatno sa dopunama gdje ćemo svi pomoći da do toga dođe. Hvala.
U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, kazat ću naravno uvodno da mi u klubu naravno podržavamo prijedlog ove odluke, jer prijedlog ove odluke je zapravo nužna posljedica donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti kojim propisom su određena pravila ponašanja ajmo to tako kazati, državnih dužnosnika između ostaloga i u smislu mogućnosti njihova imenovanja za članove nadzornih odbora trgovačkih društava. Člankom 11. stavak 6. citiranog propisa određena je iznimka od osnovnog zakonskog ograničenja koja dopušta i državnim dužnosnicima da budu članovi nadzornih odbora trgovačkih društava koja su od posebnog državnog interesa, ali i u takvim situacijama bez prava na naknadu osim prava na naknadu putnih i drugih troškova. Shodno činjenici da Hrvatski sabor utvrđuje popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa i to na prijedlog Vlade Republike Hrvatske, a što zapravo predstavlja srž predmetne odluke, istu treba podržati apsolutno slijedeći logiku prvo, da odluka se odnosi na sva trgovačka društva u portfelju Hrvatskog fonda za privatizaciju u kojima država ima više od četvrtine udjela, odnosno na sva javna i državna poduzeća u 25% i više vlasništvu države. Budući i to treba napomenuti, da proces privatizacije nije dovršen kao proces. Logično je, dakle logično je da predstavnici vlasnika, odnosno predstavnici države budu u članstvu nadzornih odbora tih trgovačkih društava kako bi se s jedne strane ti gospodarski subjekti bolje pripremili za privatizaciju, a s druge pak strane da se tijekovi privatizacije odlukama i nadležnih tijela usmjere u željenom pravcu. Shodno svemu izloženom, predmetnu odluku kao prijedlog Vlade Republike Hrvatske apsolutno treba i podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Za riječ se javio predstavnik Vlade, državni tajnik Ante Babić.
Htio bih samo napomenuti ono što je gospodin uvaženi zastupnik Kapraljević govorio o tome da su članovi, odnosno dužnosnici i članovi Vlade koji su izabrani bili u sukobu interesa. Mislim da to nije potpuno točno zbog toga što je Zakon donesen i 2003. i popis određeni je bio i prije. Ono što smo mi čekali sa ovim popisom, čekali smo zbog izmjena i dopuna Zakona jer smo smatrali da je, tamo je u prethodnom, znači, tekstu je bila definirana ograničavajuća ova odredba iz članka 11. stavka 6. da je više od 50%. Dakle, ako pogledate, inzistirali smo u raspravama, odnosno gospoda zastupnici su inzistirali u raspravi da smo zanemarili velike, a previše stavili naglaska na male. To bi onda ispalo da Hrvatski Telekom koji je, znači, u kojem država ima 49% da nije poduzeće od državnog, znači, da se ne može svrstati ni na koji način odredbom Zakona tako, previše restriktivnom odredbom Zakona, da se ne može uvrstiti u popis društava od posebnog državnog interesa, što smo smatrali da nije u redu. I smatramo da HT svakako jest jedno od poduzeća od posebnog državnog interesa pa smo onda čekajući izmjene i dopune pripremili i konačan popis. Popis se naravno mijenjao, to smo i u raspravi gospođe Lalić i gospodina Kapraljevića vidjeli da su oni imali uvid kao i drugi zastupnici u prethodne verzije popisa. Naravno, kao što je uvaženi gospodin zastupnik Markovinović rekao, to je tekuća stvar, to se mijenja. Mijenja se i radi aktivnosti Hrvatskog fonda za privatizaciju koji nije potpuno mirovao i proces privatizacije nije mirovao i zbog toga se i popis društava, on se naizgled povećao, ali je došlo do promjene obuhvata. Dakle, prije smo, prijašnje verzije popisa su bile 50 i više posto, sada je 25%, ali u tom, tim popisima su neka društva djelovanjem Hrvatskog fonda za privatizaciju otišla u privatizaciju i izbrisana su iz popisa i tako se mijenjao taj popis. Što se tiče temeljnog kapitala i razlike između ovoga u popisu i onoga koji je prijavljen u Trgovačkom sudu, znamo da je temeljni kapital u većini društava, pogotovo ona koja su starija, koja nisu novonastala je izražen bio u markama, odnosno u stranoj valuti i ta činjenica je onda uvažena u računanju vrijednosti kapitala iz Fonda, u popisu iz portfelja Hrvatskog fonda za privatizaciju. Što se tiče drugih poduzeća, ovo je popis znači svega što Hrvatski fond za privatizaciju ima u svom portfelju, a on nema samo ona poduzeća koja su isključivo prenešena njemu na upravljanje nego i ugovorima sa fondom, sa Mirovinskim fondom i sa drugim fondovima, on od prošle godine, znači, to je ugovor iz mislim 2002., 2003. Ima u svome portfelju pravo na raspolaganje i drugim dionicama koje su u vlasništvu drugih fondova. Dakle, to je sve u osnovi vlasništvo, dakle, ono što se može smatrati društvenim vlasništvom. Što se tiče primjedbe gospodina Kapraljevića da je gospodin Palarić govorio o 20, 30 poduzeća, gospodin Palarić nije mogao znati koliki će konačni popis biti zbog toga što ga gospodin Palarić nije ni radio, pa onda mislim da je to bespredmetno. Dakle, ovo su one stvari koje sam mislio da treba dodatno razjasniti slijedom rasprave. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Zašto je istarsko gospodarstvo nešto učinkovitije od hrvatskog prosjeka? Recimo, na prvom mjestu u Hrvatskoj po intelektualnom kapitalu, po izvozu per capita jedino ima pokrivenost uvoza izvozom, jasno bez turizma. Po bruto društvenom proizvodu je odmah iza Zagreba, ali ovdje su koncentrirani svi državni, paradržavni fondovi. Po nezaposlenosti je na zadnjem mjestu ili ima najveću zaposlenost na 100 tisuća stanovnika, itd. Pa zato što u ovom popisu teško da možete naći poduzeće sa prostora Županije istarske. Istina, ovdje se na 136. mjestu spominje "Agrolaguna", ali to treba brisati jer je istu pred 7 dana kupila "Todorić grupa", odnosno "Agrokor" za nekih 40-ak milijuna kuna, tako da ovdje ostaju na 163. mjestu Uljanik koji je u 80,08 postotnom udjelu države, ali ono što je najbitnije, ono relativno solidno posluje za prilike i u odnosu na ostala hrvatska brodogradilišta. Zatim, tu je zračna luka Pula čiji je temeljni kapital 81 milijun kuna i kao treće poduzeće "Brijuni rivijera" koja se osnova na način da u jednoj trećini dijela participira Županija istarska, a u onom preostalom dvotrećinskom udjelu država. Država unosi nekretnine i po prvi puta se nad tim prostorom može suodlučivati i iz Istre do sada je to uvijek bilo rezervirano za nekoga u Beču, Beogradu, Rimu, itd. Znači, ovaj blitz pogled na 210 tvrtki govori da je u njemu Istra zastupljena sa svega 3 tvrtke. Uljanikom, zračnom lukom u Puli, aerodromom kako bimo mi to rekli i Brijuni rivijerom. Osobno se ja nadam da Uljanik neće biti naglo privatiziran. Na stranu što o tome govori Sporazum hrvatske Vlade i s MMF-om. Iako će sutradan i kao privatno brodogradilište morati dobivati subvencije kao što nema ovdje gospodina Glavaša, subvencije dobiva i Fiat. Fiat jasno ne dobija državna jamstva, ali subvencije da. Zašto to govorim? Zato jer iduće godine treba Hrvatski fond za privatizaciju pripremiti privatizaciju hrvatskih brodogradilišta, a jedno od hrvatskih brodogradilišta je i Uljanik. Dopustite mi isto tako da sam za to brodogradilište zainteresiran kao stanovnik Istre jer ne govori narod slučajno da kada kihne Uljanik onda je čitava Pula prehlađena. To je prvo. Drugo, Uljanik je svetinja. Ako mu se može pomoći svi su dobrodošli, ako mu se ne može pomoći, a u to, a pri tom mislim jednako i na 3. Maj, Brodosplit, itd., onda je bolje da se nitko ne miješa u ta društva jer će im se pomoći činjenicom da se nitko ne upliće u njihovu sudbinu. No, još jedanput, bez obzira što o tome govori stand-by aranžman s Međunarodnim monetarnim fondom, oprezno sa privatizacijom brodogradnje. Nemojte, gospodo, srljati u to. Država ulaže ogroman novac kroz subvencije no to čine i druge države. Država je sa novcem kojeg je uložila u hrvatsku brodogradnju ili u sanaciju te brodogradnje zasigurno mogla otvoriti dva puta više radnih mjesta no što ih danas neposredno ima brodogradnja, ali nema vlasti koja bi mogla dignuti ruke od te brodogradnje jer bi onda Hrvatska izgubila svoj industrijsku karakter. Konačno, eto, jučer smo vodili ovdje raspravu o "Lencu". Rekli smo, jamstva se nisu smjela davati "Lencu" jer je "lenac" privatno brodogradilište, a znate što će se dogoditi za dvije ili tri godine, ako se brodogradilišta privatiziraju u Republici Hrvatskoj i ako ostanu bez državnih jamstava. Nestat će sa ovih prostora. Znači, još jedanput, gospodo, pažljivo sa time. Primorsko-goranska županija ima nešto više poduzeća od posebnog interesa, ne znam da li treba to sve citirati, brodogradilište Punat, hoteli Omišalj sa Krka, koksara u Bakru, tu je Rijeka Kino, stolar neki iz Lovrana, tiskara Kartonaža, veterinarska stanica Rab, pa Pag, i tako dalje. Pa sve tamo do Jadrolinije. Možda je dobro da je tome tako samo na prvi pogled dobro je to oni na proračunu, onda je to najsigurniji novac, onda su tu sigurne plaće onda su to kolektivni ugovori, mgoućnost da se štrajka itd, međutim, postavlja se stvarno pitanje da li treba neko kino biti državno, da li veterinarska stanica treba biti državna. Mislim da to jednostavno nema smisla i to treba što je moguće prije ustupiti zaposlenicima pa ako treba jasno bez naknade. Jasno brodogradnja treba biti državna, zračne luke također iako bi se na djelu istih mogla otvoriti i neka gospodarska aktivnost kroz neke slobodne zone. Sve treba jasno staviti u funkciju razvoja, a zašto? Zato što Hrvatska u ovom trenutku živi iznad mogućnosti, nigdje se ne radi manje nego se radi u tim "javnim poduzećima" ili državnim tvrtkama, izuzetak su normalno u Hrvatskoj naša brodogradilišta. Jasno proces privatizacije će isto tako ići još jedamput ponavljam oprezno sa brodogradilištima nemojte to činiti i nemojte ova velika javna poduzeća Hrvatske šume, Jadrolinija pa sve do Hrvatske elektroprivrede privatizirati, kao što nije trebalo privatizirati ni banke. Za kraj da li ćemo mi sutradan raspravljati o financijskim izvješćima tih poduzeća, da znamo što se u tim poduzećima dešava, ja mislim da bi to trebala biti bit naše rasprave a što se tiče spomenute Agrolagune koju treba brisati sa ovog popisa jer je ista pred 7 dana kupljena od Todorić grupe Agrokora, ja se nadam da će novi vlasnik uvažavati stavove sindikata, nastaviti suradnju sa gradom Porečem, odnosno nastaviti prvotnu proizvodnju, na taj način biti će iskreno prihvaćeni. I ono što je najbitnije ovo su društva u kojima Vlada ima više od 25% udjela temeljnog kapitala. Znamo da opet po tom sporazumu s MMF-om ili nečim sličnom do konca godine Hrvatska vlada mora prodati udjele u čak 800 trgovačkih društava u kojima participira u temeljnom kapitalu sa ispod 25%. Ja sebi postavljam pitanje kako će se tim društvima, ovima 210 koliko ih je ovdje vratiti dug umirovljenicima, nikako. I bilo bi dobro isto tako prestanemo po tom osnovu zavaravati te ljude, dajmo im obveznice jer ovim poduzećima nećemo vratiti dug penzionerima, to konačno priznaje predsjednik Hrvatskog fonda za privatizaciju a prije njega to je javno izgovorila potpredsjednica Vlade gospođa Jadranka Kosor a bilo bi dobro da nam državni tajnik gsopodin Babić jasno za ovom govornicom kaže da li sa prodajom preostalih nekih udjela od tih 210 poduzeća država Hrvatska može umirovljenicima vratiti ono što opravdano, logično itd potražuju. I za kraj interesantno je da je u ovom Izvješću izostavljena tvrtka Liburnija hotel iz Opatije, i tu je gospodin Kapraljević bio u pravu, tog društva ovdje nema, ima, ako ima onda je to dobro ali se onda postavlja pitanje da li će se onda sprovesti u javnosti dogovor da će se ta tvrtka ustupiti Esen holdingu kako bi se deblokirao "Hrvatski fond za privatizaciju". Ako dođe i do toga onda ni po tom osnovu do vrijednosti imovine tog društva naši umirovljenici neće dobiti ništa ali se postavlja i pitanje kako je ta međusobna potraživanja moguće kroz takvu jednu formu jednostavno prebiti. Država ako se ne varam u tom društvu ima 51%, znači Hrvatski fond za privatizaciju a Mirovinski fond negdje oko 30%. Još jedamput kada su ova velika javna poduzeća posrijedi nemojmo srljati u privatizaciju s istima, bilo da je riječ o Hrvatskoj elektroprivredi, Hrvatskim šumama, Jadroliniji i tome slično.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod gospodina Kajina da se neće vratiti dug umirovljenicima jer i on je svjestan kao i mi svi da se na tome radi, da se traže rješenja oko načina i modaliteta vraćanja tako da njegova tvrdnja ne stoji. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba DC HSLS-a gospodin zastupnik Frano Piplović izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Klub Demokratskog centra i HSLS-a daje podršku ovom popisu, zašto, zato što u ovom popisu vidi zaštitu državnih interesa, zaštitu imovine, zaštitu prava radnika, zar može biti netko veći garant za ovu zaštitu od Vlade, čija je dužnost da Vlada i upravlja. Znači u ovom smislu dajemo podršku ovom popisu. Pred nama je popis, ja sam ga tako nazvao figurativno "210 veličanstvenih" među kojima je 167 trgovačkih društava, 34 javna državna poduzeća, te 7 javnih poduzeća i grupe društava. Kada uzmete ovaj popis i pregledaju se ovi podaci odmah se može vidjeti da su ovi subjekti na ovom popisu međusobno raznoliki, različiti su po veličinu, po tipu djelatnosti, po broju zaposlenika, financijskim potencijalima te jasno po uspješnosti. Ono što im je zajedničko, zajedničko im je da je država vlasnik najmanje u iznosu od 25%. Godi biti u društvu ovih tvrtki, osobito onih u kojima su redovite plaće, u kojima je, za koje je tržište osigurano, to osobito godi kada govorite i gledate na ovaj popis iz ugla Slavonije, iz ugla tvrtki sa područja tri županije, Brodsko-posavske, Vukovarsko-srijemske i Požeško-slavonske imamo ovdje 11 tvrtki, najveći broj ih je sa područja Vukovarsko-srijemske županije. Jasno bez pomoći i utjecaja države sigurno da neće moći izaći iz problema u kojima jesu jer dobro znamo svi da je to područje iznimno stradalo u Domovinskom ratu. Kada se nađete na ovakvim popisu odmah čovjek pomisli kako će dio ovog ugleda, te snage, te energije, te ljepote koje imaju ove veće tvrtke da će dio toga preći i na vas i opravdano se nadati boljitku. Godi kada se čuje da si na popisu od posebnog državnog interesa, napose kada te u biti godinama nitko ne gleda i dovede te na rub egzistencije. Posebno kažem to se odnosi na Slavoniju gdje smo mi u Slavoniji i tvrtke koje su na ovome popisu za proteklu Vladu bili na popisu posebnog državnog zaborava. U čemu je posebni interes kod ovih društava. U ovom obrazloženju koje nam je dato na kraju popisa navodi se da je cilj predstojećaprivatizacija, odnosno utjecati preko nadzornih odbora da se ova društva što bolje pripreme za privatizaciju. Klub DC-a i HSLS-a jeste za privatizaciju, ali nije za rasprodaju i siromašenje društava kako bi se moglo kupiti budzašto. I do sada su ova društva imala nadzorne odobre, ali se iz ovog popisa ne vidi kolika je i kakva uloga bila nadzornih odbora recimo u uzrastu, u ekspanziji u razvoju tih poduzeća, odnosno u propadanju spomenutih poduzeća. Ja bih to otprilike ovako rekao, kolika je uloga mog nadzornog odbora u propadanju mog poduzeća? Rekao sam na početku da je osnovica ovoga popisa ono što povezuje sve tvrtke jest vlasništvo, vlasništvo države nad ovim poduzećima, u najmanjem iznosu 25%. Biti vlasnik znači biti obvezan, vlasništvo obvezuje, obvezuje vlasnika na odgovorno postupanje u svezi s imovinom i svim onim što ide uz tu imovinu. Ima jedna teza koja se uporno provlači, a ta je, da je država najlošiji vlasnik. Zašto se ta teza provlači? Nije li namjera da se državu kao vlasnika natjera da se što prije odrekne vlasništva kako bi ga se drugi dočepali, kako bi državu natjerali da počne rasprodavati imovinu. Međutim, u povijesti imamo mnoštvo primjera gdje se država pokazala i dobar gospodar. Prema tome, primarni interes po nama u DC-u i HSLS-u bi bio da se u ovim tvrtkama odgovorno i domaćinski postupa sa imovinom, odnosno sa vlasništvom, jasno preko nadzornih odbora. A tamo gdje se pokaže da je privatizacija bolje riješenje, privatizaciju kvalitetno pripremiti da se ne bi vukli repovi. Čim država stavlja nekoga ili neku tvrtku na popis od posebnog državnog interesa, od posebne državne važnosti to može značiti ili si na popisu za …, odnosno za prodaju, za rasprodaju, da državu više ne bi boljela glava jednostavno želi se takve tvrtke riješiti. Ili je ono u što ja želim vjerovati, interes da se bogato uda bilo to kroz proces privatizacije i da se zaštite interesi države i samih građana. U svakom slučaju u svemu ovome gledamo da je državni interes spriječiti daljnje propadanje poduzeća. Sve navedene tvrtke posluju u svom mikro i makro okruženju, na koje opet djeluju unutrašnji i vanjski čimbenici. U ovih proteklih 12 godina sve su naše dosadašnje Hrvatske vlade trebale osigurati vanjske čimbenike, znači integracijske procese, tržište, razvoj i institucionalne uvjete. Na unutrašnje čimbenike poduzeća jasno djeluju ciljevi i strategije, tehnologija s kojom raspolaže dotično poduzeće, veličina, kadrovi, proizvod i lokacija itd. Iako ovih 12, 11 tvrtki navedemo sa područja ove tri županije, iz Iloka, Agro Ilok, Iteks iz Iloga, Klas iz Nove Gradiške, Novu modnu konfekciju iz Nove Gradiške, Slogu i MK iz Požege, Spačvu iz Vinkovaca, veterinarsku stanicu iz Županje, Borovo iz Vukovara, Đuru Đakovića iz Slavonskog Broda, Sladoranu iz Županje, Vupik iz Vukovara, ako ih kažem usporedimo sa ovim drugim tvrtkama vidjet ćemo da su ove tvrtke u odnosu na druge u znatno nepovoljnijem položaju, da im je okruženje sasvim drugačije. Što može napraviti jedan nadzorni odbor ako izostane strategija na razini Republike Hrvatske? Recimo, kako nadzorni odbor može djelovati u svojim gradovima na mlade, kada se zna da oni odlaze, a nezaposlenost u tim gradovima iznosi oko 30%? Kako može djelovati na zaostajanje za prosječnom neto plaćom ili recimo za nedostatak tehnološke politike koja je izostala i na nacionalnoj razini? Što mogu nadzorni odbori u ovakvom okruženju? Gdje im je zajedničko mnoštvo problema, gubici, ratno okruženje i posljedice, porušena infrastruktura, nerazvijeno tržište, i k tome ovdje se navodi rad bez naknade u nadzornim odborima. Ne očekuje li se previše od nadzornih odbora? Stoga predlažemo da svi oni nadzorni odbori koji su bili uspješni i koji su ranije bili plaćeni, da recimo nama u Slavoniji pokažu svoje znanje, svoje sposobnosti da nam pomognu u riješavanju ovih naših pitanja. I za sam kraj usporedimo li gospodarstvo Zagrebačke županije sa 3 slavonske županije Požeško, Brodsko-posavske, Vukovarsko-srijemsku vidjet ćemo da 47% prerađivačke industrije u Hrvatskoj je koncentrirano u ovoj županiji. Stoga se pitamo što će recimo raditi Slavonija ili Lika? I što mogu ovdje nadzorni odbori napraviti osim životariti. I na koncu dajemo podršku ovome popisu. Ali da to bude popis koji će izvršiti povezivanje potencijala i spomenutih društava sa kvalitetnom državnom podrškom i neka to bude naš doprinos akciji "Pokrenimo Hrvatsku". Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospodin Anton Kapraljević. Izvolite.
Ja imam ovdje nekoliko ispravaka netočnih navoda. Međutim, zadržat ću se samo na nekim, jer mislim da je kolega pomiješao kruške i jabuke. Radi se o jednoj osnovnoj stvari, prvo ću reći šta ispravljam. Ispravljam da je to popis 210 veličanstvenih, da je to garant zaštite prava radnika, da je uspjeh naći se na popisu 210 poduzeća naročito onih 11 iz Slavonije i Baranje. i čim država stavlja nekoga na popis ili si …(govornik je udaljen od mikrofona, loše se čuje)… ili je to nekakav interes da se bogato uda. Sve to, sve do jednog je netočan navod. Jer radi se o popisu koji Vlada samo ispunjava zakonom. A sve ono što je on pričao nema ni veze, nikakve veze sa ispunjavanjem zakona.
Hvala lijepa. Nema replike na ispravak. Prema članku 207. Poslovnika isteklo je vrijeme u 11,36 sati za prijavu od 10 minuta. A sada u ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Prvo što ovdje moram kazati je to, tko je prvi prepoznao problem sukoba interesa. Tko bi drugi, nego prvaši. i dali smo svoj prijedlog zakona. i do čega smo sad dovedeni? Da je ta odlična ideja ama totalno upropaštena, totalno upropaštena. Zašto je tome tako? Ajmo se samo sjetiti onoga što je u našem prijedlogu stajalo. Mi smo bili protiv toga, da državni dužnosnici budu u nadzornim odborima tvrtki trgovačkih društava u vlasništvu, odnosno pretežitom vlasništvu države, odnosno 25%-tnom. Uvijek smo se zalagali i bilo bi pametnije jer državni dužnosnici koji prema sadašnjem stanju stvari oni remete zakone fizike jer su u isto vrijeme u sedam, osam upravnih odnosno nadzornih odbora a dok s druge strane imamo magistre, doktore, visoko obrazovane nezaposlene mlade ljude koji bi mogli dati prisegu pred ovim Domom i kažem odgovorno daleko bolje obnašati tu dužnost u smislu dobrobiti takvog trgovačkog društva, u smislu zapošljavanja novih a ne da nam mladi ljudi po završetku fakulteta odlaze u inozemstvo. Prema tome, situacija je takva da je ovo samo nastavak razvodnjavanja jedne dobre ideje. I sad već kad smo kod toga samo bih podsjetio na par stvari. S popisom se kasni, znači kasni se šest mjeseci. Prema članku 11. stavku 6. prije zadnje novele zakona "de jure" su državni dužnosnici bili u sukobu interesa jer edikcija stavka 6. članka 11. glasilo da mogu biti ali u popisu trgovačkih društava koje odredi Hrvatski sabor. Je li to bilo utvrđeno? Nije bilo utvrđeno. Prema tome, "de jure" je čak i Kapraljević u pravu, čak je i Kapravljević u pravu da su oni "de jure" bili, "defacto" nisu bili jer nisu primali novčane naknade i druge stvari ali "de jure" jesu i to je činjenica od koje ne možemo pobjeći. I šta smo došli? Došli smo do toga da smo dobili jedno povjerenstvo koje je povjerenstvo zataškavanje sukoba interesa jer ono ništa ne radi. Ono se bavi samo upitnicima. Ali već kad smo kod tih upitnika mi kao dužnosnici smo svi popunjavali te upitnike i morali smo stavljati i za svoju užu obitelj, znači za suprugu, za djecu, znači sinove, kćeri ali zamislite Vlada ne stavlja ovdje užu obitelj ovih trgovačkih društava. Nema kćeri, nema sinova, nema tažbine javnih tzv. sadašnjih trgovačkih društava. Zašto nema? I zašto nam se daju podaci o kapitalu iz 2002. godine? Zašto nam se to daje? Zašto niste dali od 2003. godine kad ste toliko dugo to radili? Zašto nema, recimo zašto nema popisa kćeri INA-e? Jeste li čuli za firmu Hostin d.o.o.? Znate li vi kojim ona kapitalom raspolaže? Sa 10 tisuća kreveta turističkih, sa naseljima a nema je. Može se naći upornošću samo pretragom na sudskom registru a takvih je kćeri, sinova puno a kako oni rade znamo i sami kako rade. Svako javno poduzeće, znači sadašnje trgovačko društvo ima takvih sinova i to služi za razno razne makinacije. Jer te d.o.o oni nemaju nadzornih odbora, znamo i sami da nema kontrole. I na što smo došli? Došli smo do toga da opet dobivamo nešto što nije točno ali ako se pažljivo prati stvari, recimo vidjet ćemo. Piše recimo na primjer Veterinarska stanica Pag veli da je kapital toga d.o.o. 21 tisuća 200 kuna. Pa to nisu ni tri plaće vjerojatno zaposlenika tamo u svemu tome. Sve ovo govori o svemu tome da se mora krenuti i u ovoj situaciji od početka ali na način na koji smo mi pravaši govorili, izbacimo dužnosnike iz ovih upravnih, nadzornih odbora, što će tamo. Dajmo mlade ljude, nezaposlene ljude koji će daleko bolje skrbiti o svemu tome i koji neće biti podložni razno raznim političkim utjecajima i koji će nadzirati i te razmetne sinove i kćeri razno raznih trgovačkih društava. Ovo nas je opet dovelo do onoga da javnost nikada neće biti upoznata sa načinom rada i upravljanja ovim portfeljom državnim a kažem saznali jer smo čitali pažljivo pa tako recimo kolegica Ruža je saznala što nitko nije znao iz Smokvice da je recimo tvrtka Brna Hro u međuvremenu država ima samo 44,74% udjela a prije je imala 90%. Znači, treba sve pažljivo isčitavati i analitičkim pristupom se dođe do puno toga. Prema tome, nemojmo raditi farsu od ovako važnih stvari. Izbacimo dužnosnike van, dajmo mlade nezaposlene da budu u ime države, oni će o tome moći voditi dobro računa, upravljat će pažnjom dobrog gospodara. To je najvažnije i pošteno jer oni gledaju svoga oca koji ima mirovinu tisuću kuna, gledaju svoju sestru koja nema zaposlenja i neće ga vjerojatno nikada imati ako se ovako nastavi. Prema tome, krajnje je vrijeme da se vratimo na onaj da, na onaj početak slažem se s time, na početak da se vratimo i da bude onako kako smo mi rekli jer mi nismo opterećeni. Naši ljudi nisu u nadzornim odborima i neće ni biti jer ćemo mi dati prednost mladim ljudima. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Željko Krapljan.
Pa ispravljam navod kolege Pere Kovačevića. Mislim da apsolutno nije u pravu i ne može biti. Ne mogu mladi biti u nadzornim odborima ljudi koji nemaju radnog iskustva, ljudi koji nisu dana radili u nijednom poduzeću ali ne mogu ni shvatiti da može biti doktor znanosti da ne radi. Mislim da i tu nešto ne štima. Uvjeren sam da ima rješenja, da ima načina ali da predstavnici nadzornih odbora moraju biti ljudi sa dobrim iskustvom a ne bez nekakvog radnog iskustva. Hvala.
Ispravljeno mišljenje gospodina Pere Kovačevića. [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Pokušaj ispravljanja mišljenja ali evo tu i dalje se provlači kroz ovaj institut ispravka netočnog navoda. Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu od 10 minuta. Prvi je gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče! Kako dolazi do prijedloga ove odluke? Do prijedloga ove odluke dolazi tako što je izmijenjen Zakon o spriječavanju sukoba interesa pa sada treba utvrditi popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Prvo što treba s tim u vezi reći da Vlada kasni u odnosu na rok koji je propisan zakonom. Vlada kasni a u popratnom materijalu kojeg zapravo niti nema, niti ne šalje uz ovaj prijedlog odluke ne objašnjava razloge svoga kašnjenja. Drugo, Vlada u ovom skromnom tekstiću šalje jedan aljkav prijedlog odluke. Dakle, gospodo niste bili u stanju čak ni pogledati broj Narodnih novina i korektno ga prenijeti u prijedlog odluke nego vam to mora Odbor za zakonodavstvo raditi a odluka vam ima tri rečenice. Treće, ne šaljete dakle nikakav popratni materijal osim dva članka obrazloženja a drugi članak tog vašeg obrazloženja glasi da su društva od posebnog državnog interesa sva poduzeća u portfelju HFP-a u kojima država ima više od 25% udjela. Znači, moraju biti ispunjenja dva uvjeta, da su u portfelju HFP-a i drugo da država u njima ima više od 25%. A onda pogledajmo taj popis. Tu imate jedno društvo pod rednim brojem 81., to je nekakav Metalna oprema iz Senja gdje je portfelj HFP-a 0%. Međutim, državni portfelj za to isto poduzeće se najednom penje na 63,60%. Pa dajte mi objasnite sada gdje se ostvaruje ovaj državni portfelj ako ne kroz HFP, da li kroz direktno vlasništvo države i zašto baš u toj Metalnoj opremi u Senju. Vi to ništa niste u ovom popratnom materijalu objasnili pa vam je ta odluka i ovaj, taj prijedlog vaše odluke i cijeli taj popis potpuno nejasan i netransparentan. Uz to ja bih rekao da je on i nepotpun. Mi smo tu čuli već za nekoliko trgovačkih društava za koje se pouzdano zna da država u njima više, ima više od 25%, a da ih niste uvrstili na taj popis. Primjerice PLIVA je bar 2002. godine imala 26%. Zašto nema PLIVA-e ovdje? Onda vi ste napisali dakle ovako: prema sporazumu sa MMF-om, to je onaj isti o kojem se ovdje uporno ne želi raspravljati, uporno se odbija rasprava o tome, tamo se Vlada obavezala da će 800 trgovačkih društava u kojima ima manje od 25% prodati odmah. Privatizirati odmah. A šta će biti s ostalima i tko su ostali? Ostalih su ovih 210 koje ste tu naveli. A šta će biti s njima i to ste napisali. Kako bi se utjecajem kroz nadzorne odbore ta društva bolje pripremila za predstojeću privatizaciju? Znači i ovih 210 uz onih 800 namjeravate privatizirati. Ja se sada pitam a šta ćete vi dati umirovljenicima jer njima ste obećali taj portfelj. To ste njima obećali. Nema sad u Saboru predstavnika Stranke umirovljenika da vas oni to pitaju pa vas moram ja to pitati, što će biti s njima? Kako ćete vi ispuniti obećanje dano umirovljenicima da ćete im dug za mirovinu vratiti iz ovog portfelja? Lijepo. A braniteljima, a radnicima? Kome ste sve, niste naobećavali, a sad ovdje lijepo ste napisali vi to mislite prodati. I baš zato u nadzorne odbore stavljate povjerljive ljude da bi tu privatizaciju što je moguće bolje pripremili. Namjeru ste otkrili. Kako je sastavljen ovaj popis? Pa ja imam dojam da je on sastavljen tako što je Vlada najprije imenovala članove HDZ-a u nadzorne odbore, u trgovačkim društvima, a onda sastavila popis i poslala u Sabor te nabrojala da su upravo ta društva od posebnog društvenog interesa. Jer gledajte meni uopće nije jasno da se na tom popisu naprimjer nađe i nekakva veterinarska stanica iz Paga sa temeljnim kapitalom od 21 tisuću i 200 kuna. 21 tisuća i 200 kuna je temeljni kapital i to je od posebnog državnog interesa. Mi smo jutros čuli da Vlada radi po prioritetima. Ovo je dokaz da je tako. Ovo je dokaz da je predsjednik Sabora bio u pravu kad je to rekao. Jer je prioritet te Vlade utvrditi da je ta veterinarska stanica s temeljnim kapitalom od 21 tisuću i 200 kuna od državnog interesa, a nije od državnog intersa. Raspraviti u ovome Saboru zašto će građani plaćati skuplji kruh i mlijeko, zašto će plaćati skuplje lijekove, zašto će morati plaćati participaciju za liječenje to nije od državnog interesa.
Vratite se na temu.
To nije prioritet Vlade. Pa govorim ...
točke dnevnog reda ... [[Govornik se ne razumije]]
O državnom interesu, o državnom interesu govorim.
Prvo upozorenje da se vratite.
O državnom interesu govorim, ali ja znam gospodine potpredsjedniče da je vama to neugodno slušati pa da vi meni ne biste opet oduzimali riječ i pokazivali svoj odnos prema Parlamentu i prema pravu zastupnika da govori, ja s ovim zaključujem. Hvala vam.
Hvala lijepa. Izgleda samodisciplina, samokontrola je potrebna. Hvala lijepa. Zatražio je riječ predstavnik Vlade državni tajnik gospodin Ante Babić. Izvolite.
Dakle ono obrazloženje o kojem smo detaljnije pojasnili danas tiče se toga da je državni interes definiran, budući da nigdje nije definiran, nije definiran u zakonu nije nigdje drugdje definiran, definiran je tako pravom vlasništva odnosno pravom vlasništva države. Znači to je temelj kako smo definirali da su određena društva u državnom interesu. Što se tiče PLIVA-e, PLIVA kao što vi pravilno navodite i bio je više navoda PLIVA je 2002. bila iznad 25% ali ove godine više nije tako da ona ispada iz toga. Što se tiče kašnjenja kašnjenje je uvjetovano onim što sam prije naveo, a to je čekanje na izmjene i dopune zakona koje su onda omogućile da i HT bude na popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Što se tiče zakona samog i imenovanja o tome ne bih htio govoriti. Dakle ono što je temeljno ovdje u, što se nazire iz vašeg izlaganja je da vi želite potpisivati nekakav drugi državni interes, a temeljni državni interes kojim bi se ovdje rukovodilo je interes koji država ima i temeljem svog vlasništva nad tim poduzećima. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Pa netočno je to što državni tajnik govori o PLIVA-i. Jer gledajte vi ste tu napisat niti sad priznajete da je PLIVA 2002. bila iznad 25%, a cijeli ovaj popis ste napravili i to ste napisali da su podaci o kapitalu iz FINA-e dobiveni na temelju završnih računa za 2002. godinu. Znači, vi cijeli ovaj popis je na temelju 2002. Pa onda i PLIVA koja je 2002. imala više od 25% bi tu morala biti, ali nije. Proizvoljno ste to napisali brate kako vam paše.
Hvala. Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Mi danas zapravo raspravljamo o popravljenom prijedlogu popisa trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Treba reći da je prvi prijedlog koji je došao i raspravljen samo na Odboru za gospodarstvo i bio vraćen odnosno predlagatelj ga je povukao na doradu međutim nije se promijenila ni obrazloženje niti, niti definicija posebnog državnog interesa. Naime u obrazloženju predlagatelj se poziva na članak 11., stavak 6. Zakona o sprečavanju sukoba interesa, obnašanju javnih dužnosti gdje se izričito kaže da samo iznimno članovi Nadzornog odbora u trgovačkim društvima i to od posebnog državnog interesa mogu biti dužnosnici. I dalje se govori da nemaju pravo na naknadu osim nekih prava i od naknade nekih troškova. S obzirom da zakon kao što smo i sada čuli nije definirao što je to posebni državni interes predlagatelj ovdje nama predlaže da, da su trgovačka društva od posebnog državnog interesa sva ona društva u kojima država ima više od 25%. Ja ću se ovdje također samo nakratko osvrnuti na potpisani sporazum sa MMF-om gdje je utvrđeno odnosno Vlada je predložila i tako sa MMF-om potpisala da će sve udjele do 25% prodati do kraja 2004. godine, a trgovačka društva sa većim udjelima do kraja 6. mjeseca 2005. godine. U Fondu za privatizaciju imam informaciju koja je bila dostavljena Nadzornom odboru Fonda da su oni već sačinili program koji bi trebalo predložiti upravi Fonda koja bi ga trebala prihvatiti i kroz takav program vršiti privatizaciju u ovim navedenim rokovima. Međutim ja bih predložila da se proširi definicija posebnog državnog interesa jer zaista samo kriterij udjela u vlasništvu ne može biti kriterij za definiranje posebnog državnog interesa jer, ja ću navesti samo neke tvrtke ovdje čija imena gotovo ništa ni meni, a pogotovo ne široj javnosti ne predstavljaju. Imamo dva stolara, jednog iz Virovitice, jednog iz Lovrana, imamo tvrtku Prostor iz Šibenika, imamo tvrtku Iti iz Dubrovnika, Izomont iz Zagreba, Knjigovođu iz Šibenika, to su sve tvrtke koje imaju temeljni kapital od nekoliko 10-taka tisuća do nekoliko 100-tina tisuća temeljnog kapitala. Dakle, postavlja se pitanje što bi to mogao biti posebni državni interes, koji su to kriteriji da se može utvrditi, koja je to tvrtka od posebnog državnog interesa. Pa sigurno bi to mogao biti zaposlenost, sigurno bi to mogla biti visina temeljnog kapitala, sigurno bi to mogla biti djelatnost koja se može definirati kao djelatnost od posebnog državnog interesa, mogao bi to biti kriterij visine izvoza, ili učešća prihoda od izvoza u ukupnom prihodu, mogla bi to biti tvtka koja ima regionalni značaj, ili koja ima značajne razvojne mogućnosti. Sigurno da su to sve bolji kriteriji nego što je kriterij samoga vlasništva i na temelju toga onda samo izlistane tvrtke koje su u portfelju Hrvatskog fonda za privatizaciju. Međutim, postavlja se pitanje zašto bi uopće dužnosnici bez obzira na kojoj razini od države do lokalne i regionalne samouprave trebali biti nadzornici jer i sam zakon kaže da bi oni to mogli biti samo iznimno. Kada se govori o tome što je funkcija nadzornika, odnosno člana nadzornog odbora onda oni dužnosnici imaju daleko odgovornije obveze i značajnije obveze u zakonodavnoj ili izvršnoj vlasti ili u lokalnoj ili u regionalnoj vlasti i njih opterećivati sa poslovnih problemima određenih tvrtki zaista nema smisla jer onda ni jedan posao se ne obavlja kako treba i to nam dosadašnja praksa pokazuje da nije moguće vršiti tako dva odgovorna posla na odgovarajući način. Nadzornici bi trebali biti osobe od struke koje zastupaju interese vlasnika. htjela bih vidjeti kako bi jedan privatni vlasnik dao mogućnost političaru samo zato što je poiltičar ili dužnosnik na regionalnoj ili lokalnoj razini da zastupa njegove interese u njegovoj privatnoj firmi sigurno da bi on vodio računa kakve kvalifikacije taj čovjek ima, kakve su njegove stručne kvalitete, kakva je njegova radna biografija itd, da bi uopće razmišljao da takvog čovjeka stavi kao nadzornika u tvrtci čiji je on vlasnik. Prema tome, mislim da kriterij nije dobro izabran i ne može samo taj kriterij biti, da je tako govorili su i druge kolege. Samo obrazloženje da će se kroz nadzorne odbore pripremati bolja predstojeća privatizacija, također do kraja ne stoji. Zna se što je funkcija nadzornih odbora. Nadzorni odbori postavljaju i razrješavaju upravu, uprava krerira poslovodnu politiku a oni samo nadziru poslovanje i ocjenjuju je li uprava realizirala program na temelju kojeg je bila imenovana. Privatizaciju ovih tvrtki radit će program će raditi Hrvatski fond za privatizaciju odnosno njegove stručne službe koje će ocijeniti upravni odbor koji će i provoditi privatizaciju po zakonom utvrđenim regulama. Prema tome, sigurno da nije prihvatljivo na ovaj način definirati posebni državni interes i na ovaj način utvrditi popis tvrtki u kojima bi iznimno mogli biti državni dužnosnici članovi nadzornog odbora i priklonila bih se zapravo kolegama koji su govorili da izuzev nekoliko tvrtki koja su definirana kao javna i državna poduzeća u ostalima oni se uopće ne bi trebali naći na ovome popisu. Dakle, i ja neću glasati za ovako predloženi popis poduzeća od posebnog državnog interesa. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Replika poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče, evo uvaženoj kolegici bih replicirao ne samo s obzirom na njezinu raspravu jer i kod drugih kolega sam primjetio u smislu raspravljanja da se zapravo u raspravama odlazi od srži ili biti problema o kome raspravljamo. Ja ću samo napomenuti da je ova Odluka koja je izrađena po određenim kriterijima s kojima se mi možemo složiti ili ne ali kriteriji postoje logična posljedica primjene Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti koje je ovaj Dom prihvatio i to i ništa više u smislu definiranja kada je neki državni dužnosnik u sukobu interesa pa onda ta Odluka u smislu popisa trgovačkih društava nam predstavlja to. Mi možemo raspravljati u smislu točke dnevnog reda stvarno to je široka tema ali se onda kršimo zapravo Poslovnik 214. stavak 1. alineja 1. jer se udaljujemo od teme o kojoj se raspravlja ali bih isto tako napomenuo da sve ono o čemu je govorila uvažena kolegica predmet Zakona o trgovačkim društvima kao posebnog propisa. Dakle, trgovačka društva imaju propis u smislu registracije odnosa skupštine, nadzornih odbora, uprave i upravljanja i regulirana jednim posebnim propisom i nemojmo od ovog propisa i ovog popisa tražiti da regulira nešto što on zapravo u svojoj suštini ne da ne želi ili ne može regulirati nego to nije predmet niti točke dnevnog reda niti raspravljanja. Zaključno još samo jednu rečenicu, dakle ovdje u smislu primjene Zakona kojeg sam citirao imamo popis trgovačkih društava kada državni dužnosnici ako su članovi nadzornih odbora nisu u sukobu interesa a ni tada kada su članovi ne primaju ili nemaju pravo na naknadu za članstvo već imaju samo pravo na naknadu troškova i troškova prisustvovanja sjednici nadzornih odbora. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Kolega mene opominje da ja ne govorim o točci dnevnog reda a govori se ovdje o članovima nadzornih odbora i ne može biti da su članovi nadzornog odbora na koje se odnosi ovaj zakon da oni ujedno ne podliježu da moraju biti zastupljeni kriteriji za nadzorni odbor u Zakon u o trgovačkim društvima to je normalno i logično. Vi ste pravnik ja sam ekonomista, prema tome mislim da se ipak razumijemo. Ali ovdje se govori o tome kada oni iznimno mogu biti članovi nadzornog odbora. Zakon ne kaže koji je to kriterij po kojem će se utvrditi da li je neka tvrka od posebnog državnog interesa. Vlada kaže da nam oni predlažu da nam to bude udio u vlasništvu, a ja kažem da to ne može biti samo kriterij jer vidimo da to dovodi do apsurda da imamo tvrtku koja ima temeljni kapital od 10 tisuća kuna i da je to tvrtka od posebnog državnog interesa. Pa to je apsurd. Ja ću reći tvrtku iz moje županije koja se bavi proizvodnjom gornjišta cipela ona sigurno ne može biti tvrtka od posebnog državnog interesa. Ali brodogradilišta, to su tvrtke koje se po djelatnostima mogu utvrditi da su od posebnog državnog interesa, ili one koje imaju takvu djelatnost da su od posebnog državnog interesa ili imaju takvu veličinu zaposlenosti da mogu biti od državnog interesa.
Hvala. Državni tajnik Ante Babić izvolite.
Ne vidim problema u tome kud hoćete bolji kriterij od vlasništva. Ja mislim da je vlasništvo i to državno bilo zanemarivano do sada upravljanju i mislim da je to jedan od glavnih pokretača kriterija koje smo mi stavili u ovu Odluku koju vam predlažemo. A u zakonu i izmjenama i dopunama Zakona o spriječavanju interesa vi ste pravno naveli, da to mogu iznimno sudjelovati, znači državni dužnosnici u takvim društvima koji su na popisu. Ovaj popis ne, svakako ne treba shvatiti kao popis u kojima će država imenovati odmah čim se ovaj donese u svim nadzornim odborima svoje ljude zato što to nije predmet toga, predmet je toga da neka od sa popisa od, neka poduzeća sa ovog popisa su … [[govornik se ne razumije]] njima će svakako država odabrati da imenuje člana nadzornog odbora i one će biti posebno pripremana prije privatizacije. Ali glavni kriterij ono čime smo se mi rukovodili je pravo vlasništva koje je jedno od temeljnih prava i pogotovo za svaku osobu, a pogotovo i državu kao jednu kolektivnu osobu.
Dobro. Ispravci netočnih navoda. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa sad je gospodin Babić zapravo netočno rekao da se ovdje rukovodilo vlasništvom. Rukovodilo se djelomično vlasništvom, samo tamo gdje je vlasništvo iznad 25%. A Vlada, odnosno država kao vlasnik i ispod 25% ima interes da učestvuje i da nadzire poslovenje u tvrtkama. Pogotovo u tvrtkama sa visokim temeljnim kapitalom. Dakle, nije točno da ste se rukovodili samo vlasništvom, nego djelomično ste se rukovodili vlasništvom i to samo u tvrtkama koje ima više od 25%.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, također ispravak netočnog navoda.
Pa dobrim dijelom ovo što je već kolegica rekla kada je govorila da je državni tajnik ovdje spomenuo rukovođenje kriterijem vlasništva. Pa ne mislite valjda da biste imali pravo i u privatnim tvrtkama koje su u apsolutnom vlasništvu privatnih tvrtki postavljati svoje ljude? To je apsurdno što govorite. I na kraju krajeva kad ste rekli, da zakon nije regulirao..
Kolegice Antičević, što je netočno, vi polemizirate sa jednim stajalištem koje, da li vlasništvo ili ne vlasništvo kriterij, da li potpuno ili nelogično, to je stajalište Vlade.
Netočno je da zakon nije regulirao što je poseban interes. Pa ako vi sami kao predstavnik Vlade ne znate što je to poseban interes, onda se..
Kolegice kako, netočno je što zakon nije regulirao. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić, izvolite, ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravljam navod predstavnika Vlade koji je rekao da je vlasništvo jedini kriterij, odnosno kriterij za stavljanje na spisak. Čak ni vlasništvo, ni to nije definitivan kriterij ukazuje činjenica da postoji između ostalog, vjerojatno postoji još neka za koje ne znam. Ali recimo za jedno društvo kapitala gdje je država vlasnik 38,7% ne nalazi se na ovom spisku. To društvo kapitala se zove "sušionica povrća i voća u Vrpolju" tu je vlasnk država, tu je vlasnik županija, i k tome to je jedina sušionica povrća i voća u Hrvatskoj. Mislim da bi tu trebao biti državni interes.
Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Na početku rekao bih da ovaj popis društava od posebnog državnog interesa nije nikakva posljedica, nužna posljedica Zakona o sukobu interesa. On je alat, da se taj zakon izvrši. To se neuspješno … [[govornik se isključio, ne čuje se]] ako je kriterij vlasništvo jedini kriterij kojim se država služila, kojim se predlagač služio, nije li to komičan kriterij? Naime, država ta poduzeća nije kupila, pa da su joj ona posebno važna, ona ih je kupila kao posebno važna, i sad ih ima, sad s njima upravlja, imenovat će nadzorne odbore i ne znam što će sve raditi. Država je ta poduzeća kao društvena jednostavno dobila, jer ih nitko drugi nije htio. Da ih je netko htio kupiti već bi ih kupio. Popis se zove popis tvrtki od posebnog državnog interesa sa naglaskom na posebno. Naravno da je državi u interesu sve što se u državi događa. Posebice ono što je u njezinom vlasništvu i s čim može upravljat. Država bi vrlo rado vjerojatno i sa nečim drugim upravljala, ali eto ne može. Međutim, to je interes. Ali to nije posebni interes. Predlagač nigdje nije definirao posebni interes da je ova tvrtka važna zato što mislimo da će ona u 2020. biti vrijednija od Billa Gaitsa ili nešto slično. Država je jednostavno u kompjuter ubacila brojku 25, tamo gdje je 25 i više dobila je popis. To je mehanicistički pristup koji ne vidim smisla tome zapravo. S druge strane, državni dužnosnici, dakle ministri, pomoćnici, zamjenici i svi drugi državni dužnosnici mogu u ovakvim poduzećima biti u upravama, odnosno u nadzornim odborima. Samo vlasništvo ne znači da po logici stvari i po logici interesa državni dužnosnik mora biti unutra da kontrolira, valjda to uprava to dobro radi ili što. Može i mora biti unutra ako je to opet kažem od posebnog interesa za državu. Ova poduzeća nisu došla na popis niti zato što su jako dobra, niti zato što su jako loša, nego su došla ovom metodom koje sam malo prije opisao, netko je upisao 25% u kompjuter i ova lista se dobila. Ta je lista vjerojatno još šira, čuje se iz diskusije da je još šira. Međutim, ova druga poduzeća koja su se eventualno i po ovom kriteriju trebala naći na listi nisu unutra, ona su naravno diskrecionim pravom onaj tko je sastavio listu i poslao ovamo skinuta s te liste. Dakle, radi se o još jednoj logici koja služi nečem sasvim drugom, a ne onom što piše. A propos svega zašto na popisu nema Hrvatskih voda? Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Branimir Glavaš.
Kolega je rekao, država je jednostavno došla do vlasništva jer ga jednostavno nitko nije htio. Tako što ja nikad nigdje nisam čuo, a ovo je vrhunac vrhunca što se sve može izgovoriti u ovoj saborskoj vijećnici, što sve, kakve se sve poruke odašilju građanima Republike Hrvatske koji gledaju ovaj prijenos. Ja sam bez teksta.
Replika, poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Gospodine predsjedniče. Kolega zastupnik je u raspravi rekao da je ovaj kriterij po kojem je sastavljen ovaj popis komičan kriterij. Bez obzira što on misli, on je jedini logičan kriterij u profiliranju nečega da se dođe do konačnog riješenja. Koji je interes vlasnika u jednom poduzeću? Interes vlasnika u jednom poduzeću je da poduzeće uspješno posluje. Ako uspješno posluje ono ostvaruje svoje ciljeve, oni mogu biti prema van, gdje država svakako ima posebni interes, jer onda ima koristi ispunjavanja socijalnih, zdravstvenih i drugih školskih obrazovnih i drugih potreba, a ako je unutra, onda su zaposleni ljudi koji primaju plaće. i ja mislim da je to logičan državni i posebni interes svake države koja onda u tom smislu i formira svoju strategiju. Budemo li mi sada postavljali pitanje definiranja posebnog državnog interesa, mi ćemo također otvoriti temu u kojoj bi se moglo naći sve i svašta o nekakvim davnim iskustvima da je poseban državni interes nešto posebno tajnovito i da mora biti posebno vrijedno i posebno opisano u posebnim zakonima. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. [[Upadica se ne čuje.]] Ne replika, digli ste pločicu ispravak netočnog navoda. [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine Vuljanić, podigli ste pločicu "povreda Poslovnika", što vam ja mogu. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici! Dužan sam na početku svog obraćanja odgovoriti kolegi Kapraljeviću koji je rekao da sam u svom izlaganju pomiješao kruške i jabuke, babe i žabe. Kolega to nije točno. Čini se da vam je zasmetala jedna rečenica kada sam rekao da na ovom popisu postoji 210 veličanstvenih. Ja sam uvaženi kolega po zvanju sociolog, prema tome pokušavam govoriti jezikom koji je jezik moje struke koliko mogu. A osim toga, ovo je figurativno rečeno. A znate što je veličanstveno u ovome? Veličanstveno je što ovih 210 tvrtki, društava nije rasprodano kao što je to bilo pokušano se napraviti sa Sunčanim Hvarom i u proteklom mandatu sa Croatia osiguranjem itd., itd. To je veličanstveno, veličanstveno za svakog hrvatskog građanina, za Hrvatsku državu. Jučer sam u svojoj raspravi o "Viktoru Lencu" rekao jednu rečenicu da je kada je Slavonija u pitanju da je država prema Slavoniji bila maćeha a prema drugim djelovima u Hrvatskoj bila je široko grudna majka. Ovim popisom tvrtki od posebnog državnog interesa osobito područje županije Vukovarsko-srijemske vidi jednu skrb države da će potencijali koji su još tamo u vlasništvu Hrvatske države da će biti stavljeni u funkciju razvoja toga kraja i u funkciju namirivanja životnih potreba građana Vukovarsko-srijemske županije, osim toga Brodsko-posavske koje su velikim djelom stradale u Domovinskom ratu. U ovome vidimo znači jednu skrb da nas se neće prevariti i da će nam se pomoći ondje gdje mi možemo tu pomoć iskoristiti. Kaže naš narod "Pomozi si čovječe i Bog će ti pomoći". Mi pokušavamo pomoći koliko možemo u okolnostima u kojima jesmo. Međutim, da li se itko pita, poštovane kolegice i kolege, uzet ću za primjer Grad Slavonski Brod koji je postao pomalo grad slučaj sa najvećim brojem poginulih u Hrvatskoj od mina u ovoj godini ili recimo grad sa krvavim obračunima na brodskim ulicama. Zašto je to tako? Na to područje je došlo pučanstvo iz Bosanske posavine, hrvatsko pučanstvo sa torbicom u rukama, sa zavežljajem u rukama i napučilo je područje Grada Slavonskoga Broda.
Kolega, molim vas idite na temu.
Vratit ću se.
Ne vratiti se, idite na temu.
U svakom slučaju Brod Slavonski očekuje da će budući da se Đuro Đaković našao na ovom popisu tvrtki da će se izaći u susret i pomoći Slavonskom Brodu i ostalim tvrtkama. Na koji način? Poslovodstvo Đure Đakovića je proteklu Vladu informiralo o potraživanjima koja je Đuro Đaković imao prema hrvatskoj Vladi. 2000. godine potraživanja su bila 20 milijuna kuna a krajem protekle godine negdje oko 80 do 85 milijuna kuna samo po osnovu potraživanja prema Hrvatskim željeznicama a tu je posebno MORH, tu su Ceste itd. Kada bi se ova potraživanja naplatila to bi bila velika pomoć za Slavonski Brod i Đuru Đakovića. Slijedeći primjer je novogradiški Klas. Novogradiški Klas je također u poteškoćama, tvrtka koja se bavi proizvodnjom i trgovinom stočne hrane, mesa i mesnih prerađevina u vrijeme Domovinskoga rata je pretrpjela velike štete, u vrijeme Domovinskog rata je dala svoja sredstva za nabavku naoružanja. U vrijeme Domovinskog rata je bila snabdijevač postrojbi Hrvatske vojske. Prema tome, kada bi se ova potraživanja koja država ne osporava naplatila i tu bi se pomoglo Đuri Đakoviću itd. Ja znam da ovo što ja sada navodim da to boli. To su životne gorke činjenice građana tri županije Brodsko-posavske, Vukovarsko-srijemske i Požeško-slavonske. Ja mislim da bi se sada mnogi ovdje radovali ako hrvatska Vlada ne bi našla recimo rješenje za VUPIK ili recimo ako ne bi našla rješenje za Borovo. U svakom slučaju očekujemo, dajemo podršku ovom popisu i očekujemo da će hrvatska Vlada prepoznati sve interese i da ćemo te interese ostvariti. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Antun Kapravljević.
Prvo bih ispravio ono što je kolega rekao da sam ja rekao da on zbraja kruške i jabuke, i babe i žabe. Nije točno. Ja sam rekao samo da zbraja kruške i jabuke. A sada nakon njegovog izlaganja, sada se slažem da zbraja i babe i žabe jer sve ovo što je pričao čudim se kako ga niste prije opomenuli jer nema nikakve veze sa temom o kojoj je govorio. A što kaže da me je zasmetalo 210 veličanstvenih. Ne, zovite ih zlatni, srebrni, ljubičasti, žuti, ali nemojte reći da je to razlog. Razlog je taj da Vlada mora ispoštivati zakon.
Kolega Kapraljević, to zbrajanje žaba i baba, i krušaka i baba i žaba nikakav ispravak nije netočnog navoda. [[Upadica se ne čuje.]] To je ispravak određenih teza, sličnoga. Poštovani zastupnik Lučin, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Pa netočno je više konstatacija. Ja ću pokušati kratko dvije. Netočno je da je Slavonija na uštrb drugog dijela Hrvatske dobila mnogo manje novaca. O tome smo jučer govorili. Pa bilo bi dobro da počnemo u ovom Saboru govoriti na osnovi egzaktnih podataka pa da vidite zapravo koliko je proteklih godina iz proračuna po svim osnovama išlo prema Slavoniji, tako i zelenoj Hrvatskoj a koliko recimo prema modroj Hrvatskoj. Ja znam da Slavoniji treba i više jer je platila veću cijenu rata. Drugo, poštovani kolega imate popis od 210 tu poduzeća, tvrtki. Govorili ste o namjeri i rasprodaji bivše Vlade i da o hrvatskoj firmi.
Ovo više nije ispravak, ovo je već osporavanje.
Da, nije točno da je bivša Vlada rasprodala firme jer ih je prodala u svom mandatu svega 36.
Replika, poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Nema kolege povrede Poslovnika.
Hvala, gospodine predsjedniče. 210 veličanstvenih nikako nisu veličanstveni. Oni nisu uopće veličanstveni neki od njih zato što nisu prodani i što nisu rasprodani. Neke stvari je naprosto teško preslušati i ostati ne reći ništa. Od kud ovih 210 poduzeća da su veličanstveni zato što nisu prodani nikome odnosno rasprodani kao što kolega kaže. Dalje, ovdje je riječ o tome da postoji državni interes. Gospođa Fuček i mnogi o tome govore. Pa naravno da gdje god je netko vlasnik, gdje god je država vlasnik ona mora imati interes u poduzeću u kojem je vlasnik ali ovdje je riječ o posebnom državnom interesu. Za poseban društveni interes nije dovoljan niti dobar kriterij samo vlasništvo. O tome možemo stručno, politički kako hoćete. To je prilično primitivan kriterij koji ništa ne određuje. Posebno ne određuje posebni državni interes. Da bi nešto bilo od posebnog državnog interesa onda mora biti bitno za razvoj, za zapošljavanje, za izvoz, za tržišno liderstvo i za mnogo toga drugoga gospodo. Za sigurnost, za stabilnost, za granicu, za, i tako dalje i tako dalje. Kako tu može biti bitan kriterij 20 ili ne znam koliko postotaka vlasništva u, u tvornici koja proizvodi pertle za cipele. Molim vas. I još da dodam ovdje je često riječ o Zakonu o sprečavanju interesa, ali je riječ i o tome da objektivno ljudi misle da se dobiva naknada za, da oni dužnosnici koji su u tim poduzećima u nadzornim odborima dobivaju naknadu. Istina je da su je dobivali do 2000. godine i to visoku naknadu.
Hvala lijepa.
Hvala.
Ja bih molio vas ...
Hvala.
i vas i druge kolege da ne pokazuju dijelove, dijelove odjeće ili garderobe ili obleke jer ako budu svi to pokazivali onda ćemo doći do vrlo zanimljivih pokazivanja. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite.
Pa odgovorio bih poštovanom kolegi Crkvencu, ako je točno da je vlasništvo primitivan kriterij čemu tolika jagma za vlasništvom. Mi danas sigurno ne bismo raspravljali u Hrvatskome saboru da nije toga vlasništva. Ne bismo uopće o tome raspravljali. Prema tome ako nekoga vrijeđa to što još uvijek Hrvatska država je suverena na nekim dijelovima svoga gospodarstva sa kojim se jasno ne možemo pohvaliti, to je problem onih koji se sekiraju. Ali ja smatram zaista da je to veličanstveno.
Imamo jedan sad vrlo interesantni rukopis na prijavnici. Pretpostavljam da je to poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavniče Vlade, kolegice i kolege. Shodno kako se to nekako šturo u obrazloženju ovog vladinog prijedloga čini obveza je bila Vlade da ovom Saboru podnese popis poduzeća od posebnog državnog interesa. A shodno Zakonu o sprečavanju sukoba interesa. I bilo bi dobro, jer izgleda da Vlada ima problema sa razumijevanjem ovog Zakona, da uopće nekoliko rečenica se osvrnemo i na taj Zakon. Taj Zakon je donesen shodno Nacionalnom programu za borbu protiv korupcije koji je izrađen za vrijeme koalicijske Vlade i koja je donijela i za vrijeme koje je i donesen osnovni zakon. On je komplementaran bio i sa ostalim kazneno-pravnim propisima. Istina je, negdje ga je trebalo i dalje unaprijediti od, govorim o kaznenom. Treba vjerovati upravo i mi smo ustvari tada i vjerovali kada je donašan zakon da će upravo to zakonsko reguliranje sprečavanja konflikta interesa na nositelje javnih dužnosti djelovati preventivno. Njegov osnovni smisao nije bio toliko u ovim kaznenim odredbama i prekršajnim odredbama nego upravo da djeluje preventivno kako do sukoba interesa uopće ne bi došlo jer ne samo na takav način, jer se samo na takav način smatrali smo i mislim da oko toga nema dileme i postoji jedan konsenzus da se samo na takav način može podići razina povjerenja u legitimnost i nepristranost obnašatelja svih funkcija vlasti u interesu građana. Međutim i oni koji nas promatraju naročito stupanj korupcije predmnijevane u našoj zemlji govore, ali to se ne odnosi samo na nas nego za sve tranzicijske zemlje da su upravo tranzicijske zemlje, a naročito one koje još su upravo u procesu pretvorbe posebno ranjive i osjetljive na element korupcije, a korupcija upravo u tom trenutku vreba svoju šansu. Zato se treba naoružati, zato treba u tom smislu biti, prema građanima djelovati takav da upravo obnašatelji javne vlasti ne dolaze u takvu poziciju. To je bio i smisao zakona. Zato i odredba članka 7. mislim da se Vlada, da je tu Vlada čak i popravila postojeći zakon i Vlada se s time uspješno hvalila. Ovdje smo imali predstavnike ministre koji su o tome govorili, u medijima se naširoko o tome govorilo, upravo Vladina spremnost da iznimno dužnosnici mogu biti članovi nadzornih odbora u trgovačkim društvima koja su od posebnog interesa. ... [[Govornica se ne razumije]] moraju biti ispunjena dva uvjeta: iznimno mogu biti dužnosnici i u kakvim to državnim poduzećima, od posebnog interesa. Sada Vlada kaže pa Zakon ne kaže ništa što je posebni interes. Pa u tome i jeste. Vaša slika vlasti kako se ona prezentira javnosti i što vi podrazumijevate, predmnijevate pa šta je to poseban interes? Naravno nije poseban interes raspravljati ovdje danas o ovom Međunarodnom monetarnom fondu koje ste potajice koje ste potajice mimo znanja javnosti zaključili, to nije poseban interes ...
Kolegice, molim vas
međutim nego
Nemojte ići u nešta što smo raspravili i o
A tek ćemo i raspraviti. To je točno.
I insinuirati o nekim potajicama i tako dalje.
Pa to su činjenice, to su “facta”.
Nisu to činjenice, to su vaše opaske.
Dakle i Vlada, i Vlada ovako u svom prijedlogu hrabro i odvažno kaže: Evo na temelju članka 11., stavak 6. Zakona o sprečavanju sukoba interesa mi podnosimo ovaj prijedlog. A trebalo je stajati ovako: Suprotno članku 11., stavku 6. Zakona o sprečavanju sukoba interesa Vlada predlaže ovaj popis. Vi kažete ovdje i govorite i stalno se pozivate na kriterij vlasništva. Ja ću ponovo ponoviti. Pa zar ste razmišljali da biste imali pravo u privatnim tvrtkama slati svoje stranačke dužnosnike ili osobe od svog povjerenja? Pa kriterij vlasništva vam je samo osnov da dajete to svoje, da koristite svoje pravo. Dakle to je osnova, a ne kriterij. Ali vi ste, ovdje su zaista pobrkane babe i žabe. Interesantno je kako dakle Vlada vidi što su to, koja su to poduzeća od posebnog državnog interesa. Jedna Francuska ima dva takva poduzeća i to su upravo ona poduzeća u kojima je zadržala većinski dio jer to je onda interes i to ... [[Govornica se ne razumije]] bi onda imao smisao. Međutim 210 poduzeća staviti u poseban interes znači da nema nikakvog interesa, ne posebnog. Kao kad Vlada kad o bilo kojoj temi priča ovo je vladin prioritet, ono je vladin prioritet i tako. A kad je sve onda nije ništa. Prema tome osnovni smisao da mi ovdje budemo vrlo razboriti. O tome su već i vrlo jasni, o čemu mi ovdje govorimo. Govorimo o tome, ja ću samo ovdje napomenuti tako da nije to samo moje mišljenje, to je mišljenje javnosti. “Večernji list” od 21. rujna 2004. godine govori: “Nadzorni odbori, HDZ-ova smjena članova nadzornih odbora u državnim i poludržavnim poduzećima.” Dakle trebamo smjestiti svoje ljude koji nisu bili smješteni adekvatno, a to zahtijevaju. Vodoinstalater nadzornih poslovanja hotelske tvrtke. A onda se u biografijama, dakle to je taj posebni interes o čemu se, dakle to je taj vladin poseban interes gdje ona vodi itekako računa i tko će onda ući. Tko će biti nadzornik. Pa onda kako to ljudi već znaju onda pišu, ja samo citiram iz novina, da neki idu daleko u povijest pa jedan Vukovarski član nadzornog odbora piše da mu je djed stradao od partizanske ruke. Dakle, to su kvalifikacije za stručnost, to su upravo osobe koje će voditi naročiti interes, poseban interes, to su ti sretnici, tih 210 veličanstvenih. Sretni oni koji se onda ne nađu na tom popisu ako je to vaš kriterij, a izgleda i je i ja zato ovdje na kolege apeliram da upravo to bude smanjeni broj gdje će država zaista prezentirati svoj pravi interes a onda da u odabiru ljudi da to onda bude zaista iznimna situacija gdje može biti državni dužnosnik ali dobra Vlada manifestira svoju kakvoću i kvalitetu vlasti upravo da odabere stručnjake a ne podobne ljude. Međutim, nečekajući ovaj popis što Vlada nije mogla postupati dok nije predložila popis odnosno dok Sabor nije usvoji taj popis unatoč tome smjenjuju se ljudi u nadzornim odborima i postavljaju se HDZ-ovi stranački dužnosnici i članovi. Intervenirao je i naš predsjednik Povjerenstva gsopodin Antun Kapraljević jer su u nadzorne odbore ušli državni dužnosnici bez da je Sabor odredio popis tih ljudi a to po slovu Zakona izrijekom nisu mogli biti niti je to Vlada mogla učiniti ako poštuje Zakon o sprečavanju sukoba interesa. Međutim, očito je da Vlada ignorantski postupa, bahato postupa, postupa suprotno Zakonu to možda i ne čudi kada smo mi prije nekliko dana, 10-tak dana raspravljali o dva protuustavna zakona, gdje Ustavni sud je rekao nešto drugo, prtoivno se predlaže izmjena Obiteljskog zakona. Dakle, onda ne treba čuditi ako se ne poštuje Ustav da će se poštivati i Zakon. Inače taj Zakon ima dosta problema u svojoj primjeni, jedan od koautora tog Zakona, gospodin Kregar i nedavno je izjavio da nema političke volje za njegovu provedbu. Ovo je bio jedan test gdje je Vlada mogla polučiti vrlo dobre političke poene međutim, ona ovdje pokazuje svu ponovno na žalost svu onu bahatost i totalnu ignoranciju Zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda i tri replike, prije toga jedna obavijest. Tematska sjednica Odbora za ravnopravnost spolova održat će see danas u 14 sati u dvorani Ivana Mažuranića soba broj 84. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Tomljanović.
Uvažena kolegica je kazala da Vlada sustavno krši Zakon imenovajući svoje predstavnike u članstvo nadzornih odbora. To radi javnosti treba kazati da nije točno, pa ne može nitko uskraćivati pravo Vlade da vrši ovlasti Vlade koje su određeni posebnim propisima. I opet ponaljvam ovdje se samo radi o situaciji kada državni dužnosnik po posebnom propisu dolazi u sukob interesa i ništa više i ništa manje. Ali ovako javno govoriti da vlada namjerno, bahato i neki drugi izrazi krši Zakon to je apsolutno neprimjereno i netočan činjenični navod.
Zahvaljujem. Replika poštovana zastupnica Fuček.
Ja ću zamoliti gospođu Antičević ako je moguće da postavim ovu svoju repliku u vidu pitanja i da mi ako je spremna odgovori. Govoreći o biografijama, namjerama, na koji se način misle sastavljati nadzorni odbori, ja ću postaviti pitanje, da li u prošlom mandatu bi postojala ili je postojala možda mogućnost da u svojoj kvalifikacijskoj spremi jedan apsolvent 40 godina bez ikakvog radnog staža uđe u nadzorni odbor jednog državnog poduzeća koji upravlja kapitalom od 500 milijuna kuna i koje su tu kvalifikacije. Molim gospođo kako ste rekli da se inače zloupotrebljavaju pločice, namjerno sam upotrijebila repliku jer znam da ćete mi odgovoriti pa ako mislite da već imate odgovor ili ako znate da je to bilo moguće za vrijeme SDP-a molila bih da mi sada odgovorite.
Zahvaljujem. Zakasnili ste. Odgovor na vaše pitanje ćete uz kavu u kafiću. Replika Peruško, izvolite.
Pokušat ću replicirajući i koristeći institut replike uvaženoj kolegici Ingrid Antičević odgovoriti na neki način i kolegici Fuček. Naime moja kolegica Ingrid Antičević je rekla da se ovima stvaraju pretpostavke za namještanje buduće podobnih u nadzorne odbore, ne to je već učinjeno. Ja ću to pokazati na primjeru 8. izborne jedinice ja pratim samo ove djelatnosti vezane za more, pa ću to onda pokazati čitajući pet rečenica iz Novog lista od 31. 8. da ima i časnih ljudi koji ne žele ući u ovakve igre, a pokazat ću javnosti kako to HDZ čini, naslov je "Potres u 3. maju, smijenjen nadzorni odbor", "Šugar: Častan sam čovjek u ovome ne želim sudjelovati", Nadzorni odbor smjenjen je bez ikakvog objašnjenja, Mladen Šugar iz Hrvatske stranke umirovljenika odbio nečastan posao. Pripadam stranci umirovljenika imam 78 godina, bivši sam pilot i cijeli život sam častan i pošten čovjek a takav želim i ostati zahvaljujem se stoga onima koji su me predložili za novi nadzorni odbor 3. maja ali vidim da sam ovdje podmetnut i u ovakvoj smjeni ne želim sudjelovati. Tim je riječima Mladen Šugar već na samom kraju glavne skupštine dioničara 3. maja potresao inače rutinsku i unaprijed pripremljenu sjednicu, na kojoj je nadmoćnom odlukom većinskog vlasnika smijenjen kompletan sastav dosadašnjeg nadzornog odbora vrlo uspješnog čije je izvješće jednoglasno prihvaćeno i imenovan novi nadzorni odbor koji ima sada samo tri člana. Nitko međutim, nije predvidio da će najveću kriteriju jučerašnjim zbivanjima na skupštini ljudskim iskrenim istupom dati nesuđeni član novog nadzornog odbora umirovljenik Mladen Šugar. Kako mogu sudjelovati u ovoj ...
Zahvaljujem. Isteklo je vaše vrijeme za repliku.
Hvala i tako to radi Hrvatska demokratska zajednica.
Replika Jure Bitunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja bih pohvalio kolegicu Ingrid što nije upala u jednu pogrešku kao prethodne kolege i nije govorila o popisu trgovačkih društava u smislu strategije razvoja gospodarstva i po čemu na neki način bi određeni gospodarski subjekti trebali biti na stanovitom popisu kada je od društva od posebnog interesa. Međutim, rekla je jednu dobru stvar a to je da je vlasništvo osnova, a Vlada je to nazvala kriterij za popis ovih trgovačkih društava i prema tome u tome dijelu mogu to prihvatiti. Međutim, radi se o nečem treće, defakto gdje ona i njene kolege iz stranke su implicite protiv ovog popisa trgovačkih društava radi se o sljedećem što postojeći član ... ljudi koji su u nadzornim odborima, koji su predsjednici uprava u skupštinama itd. trebaju zadržati svoje položaje, a time bi SDP-e i dalje, bez obzira što nije na vlasti imao produženu ruku upravljanja kad je riječ o gospodarstvu. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Antičević.
Mislim da je ovdje vrijedno nešto reći. Ako je to tako, takva briga države da upravo njezini dužnosnici stranački sipmatizeri ili članovi budu članovi nadzornih odbora, zašto gospodo ili svi mi, vi koji imate trgovačka društva ne uposlite lijepo svog stranačkog kolegu i lijepo zadovoljili ste njega, dali ste mu plaću i posao vam cvijeta?
Zahvaljujem. Moram priznati zanimljiva ideja. Riječ ima poštovani zastupnik Bošnjaković.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ovom odlukom dobivamo popis trgovačkih društava u kojima država po naslovu odluke ima poseban državni interes. Ovom odlukom zapravo omogućavamo da u ovim tvrtkama, gdje država ima, dakle 25% vlasničkih ili poslovnih udjela imamo mogućnost da država svoje dužnosnike postavi na mjesto u nadzornom odboru. Po mom mišljenju ja ne vidim ništa sporno u tome. Jer 25% vlasničkog udjela u jednoj tvrtci je prilično visoki vlasnički udio. i samim time, ako država u nekom društvu ima 25%, pa ona je prirodno zainteresirana da zna šta se u tom trgovačkom društvu događa. Članstvo u tom nadzornom odboru državnih dužnosnika upravo će to i omogućiti. Bilo je ovdje naravno prijedloga, bilo je ovdje govora da državni dužnosnici uopće ne bi trebali biti u nadzornim odborima. E sada mi možemo postaviti drugačiju tezu, ja vas pitam, tko od fizičkih osoba, od građana tko ima trgovačko društvo u svom vlasništvu ili tko ima 25% dionica u nekom trgovačkom društvu, tko bi se odrekao tog prava da nema mogućnost uvida i nadzora šta se u tom trgovačkom društvu dešava? Mi ovdje moramo lučiti razliku između upravljanja trgovačkim društvom i nadzora nad radom trgovačkog društva. Ovdje se radi upravo o tome da želimo omogućit, jer ovim Zakonom o sukobu interesa je propisano da državni dužnosnici mogu samo iznimno biti članovi nadzornih odbora u trgovačkim društvima od posebnog državnog interesa. i zato je ovom odlukom propisano da su ta društva ona gdje država ima 25% dakle vlasničkog udjela. Ja zaista ovdje ne vidim ništa sporno, iako, zaista je legitimno i sasvim je noramlno da razgovaramo o kriterijima. Kriteriji su mogli biti zaista i drugačiji. Moglo se reći da država ima interes samo u društvima koja ne znam imaju tisuću i više zaposlenih, koja imaju temeljni kapital ne znam 500 milijuna ili više milijuna, da su to samo izvoznici, da su to samo ovi ili oni. Međutim, imam dojam da bismo time zakomplicirali stvar, time bismo dobili možda nešto nižu listu trgovačkih društava, pa bi se javili možda oni koji nisu na toj listi, zbog čega zar mi nismo važni državi da ona nadzire kako se u tom društvu radi. I stoga, ja ovdje zaista ne vidim nikakvih problema, jer ovo je jedna po meni odluka koja nama samo pruža mogućnost da u onim trgovačkim društvima koja su doista i u konkretnoj praksi u konkretnim uvjetima značajna za rad, a u kojima mi imamo tih 25%, da u njima možemo imati svog člana u nadzornom odboru. Samo se o tome radi, i ja zapravo jedini smisao te odluke vidim u tome. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Poštovana zastupnica Antičević, nisam vidio, da li ste vi digli ispravak netočnog navoda? Onda ispravak, povredu Poslovnika ste bili digli? Krivo. Dobro. Ispravak netočnog navoda poštovana, digli ste i za ispravak netočnog navoda i za povredu Poslovnika i za repliku. Sad mi recite što od toga? Onda ćete malo pričekati. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Kapraljević.
U nekoliko navrata je kolega Bošnjaković rekao, ja ne vidim ništa sporno da je kriterij bio 25%, ne vidim ni ja recimo. Ali zašto onda nema firmi gdje je država preko 50%, zašto nema Liburnije, evo ja vas sad otvoreno pitam, molim vas odgovorite mi zašto nema Liburnije, zašto nema Hrvatskih voda recimo?
Zahvaljujem. Idemo na replike. Povreda Poslovnika.
209. ovo nije bio ispravak, ovo je više replika bila.
Idemo na replike. Poštovana zastupnica Zgrebec.
Potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa naravno da država ima interes da nadzire poslovanje u svim tvrtkama i gdje ima 1% i gdje ima 25% i gdje ima 100% udjela u vlasništvu. i da će ona naći način kako će osigurati da ima uvid u poslovanje trgovačkog društva. Tamo gdje po kriterijima vlasništva se dogovori sa preostalim vlasnicima imat će člana nadzornog odbora, imenovat će član a nadzornog odbora i direktno će imati nadzor nad time. Tamo gdje je malo vlasništvo, recimo 1% i po tom kriteriju neće moći doći do toga da skupi toliko glasova da ima člana nadzornog odbora, tamo će nadzor vršiti, odnosno svoju kontrolnu funkciju izvršiti na samoj dioničkoj skupštini dioničara, pa će glasovati o tome hoće li prihvatiti izvještaj uprave ili neće, hoće li prihvatiti izvještaj nadzornog odbora ili neće. Ali ovdje se radi o nečem drugom. Ovdje se radi o tome kada će u nadzornom odboru takvih tvrtki biti državni dužnosnik. i tu mi upozoravamo i ja sam kroz svoju raspravu rekla, pa sigurno da je veći državni interes ili posebni interes u jednom HT-u kad bi država imala i 1%, jer je on ostvario dividendu podijelio dividendu od 4 milijarde kuna, nego u jednoj tvrtci koja je ovdje nabrojena i ima temeljni kapital od 10 tisuća kuna. Ona ne može ostvariti niti 10 tisuća kuna dividende vjerojatno, u tome je stvar.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Da li bez ove odluke zapravo država ne može niti u jedno trgovačko društvo stavit nikoga od svojih dužnosnika u nadzorni odbor. Samo se o tome radi.
Replika, poštovani zastupnik Lučin.
Hvala lijepo. Mislim, ja spadam u one koji ne dvoje o tome da dražvni dužnosnici mogu i terbaju biti u nadzornim odborima nekih poduzeća. Ja moram izraziti svoje zadovoljstvo što je, dakle HDZ-e promijenio svoju retoriku, jer je i prije ovog zakona često smo u ovoj sabornici imali prilike čuti kako ministri, dužnosnici ne bi trebali sjediti u nadzornim odborima. i asam zadovoljan što je sad HDZ-e promijenio svoju retoriku i svoj stav. Ali problem je popisa od 210 poduzeća. Nitko me ne može uvjerit da država ima posebni interes u firmi gdje je vlasnik njen udio recimo 15 tisuća kuna, neka mi netko ovdje odgovori, evo predlagatelj kakav je to interes? I možda bi bilo dobro gospodine potpredsjedniče da dobijemo popis članova nadzornih odbora ili samo dužnosnika nadzornih odbora koji sa današnjim datumom sjede u ovom popisu kojeg smo dobili pred sobom. Hvala.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, poštovana zastupnica Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. U okviru replike kolega Lučin je povrijedio članak 214. gdje je u okviru replike pokušava imputirati drugoj stranci, prvoj stranci u ovom Hrvatskom saboru odnosno Hrvatskoj demokratskoj zajednici promjenu stavova što mislim da ne spada u repliku na taj način da je povrijeđen Poslovnik u članku 214.
Smatram da nije povrijeđen Poslovnik jer pojam replike je širok kao što znamo. Replika, poštovana zastupnica Antičević.
Osnovno je ono što je u biti rekla gospođa Dragica Zgrebec i smisao je tog zakona bio upravo da državni dužnosnici se negdje iznimno pojavljuju. Dakle, sama ta situacija da se oni a oni se ne mogu iznimno pojavljivati ako ste vi već dali prijedlog od 2 stotine poduzeća i preko. Dakle, povezujte i jedno i drugo. I jedno i drugo su iznimci od pravila da državni dužnosnici ne mogu biti članovi nadzornog odbora a vi ste od tog pravila odnosno od iznimke napravili pravilo. Međutim, ja ću skrenuti ponovo pozornost na nešto što je jako važno i što dovodi u pitanje odgovornost članova. Nitko ovdje ne govori o odgovornosti a to će se prihvatiti ljudi nekog posla kojem nisu vični, kojem nisu dorasli ali zato mi danas i nemamo ono što je Klub SDP-a predlagao centralno kazneno djelo gospodarskog kriminaliteta zlouporabu povjerenja iz kojeg proizlazi direktna odgovornost ako što pođe po zlu uprave i članova nadzornog odbora.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, Bošnjaković.
Gledajte, i prije 2000. godine su dužnosnici bili u nadzornim odborima društava u kojima država ima vlasničke udjele i nakon 2000. godine. I znači sada nakon 2003. godine a ja vjerujem a će i ubuduće biti jer naprosto prirodni je interes vlasnika da zna što mu se dešava u trgovačkom društvu. I ja stvarno moram ponoviti. Ne vidim ništa sporno. U sadašnjoj regulativi vezano za Zakon o spriječavanju sukoba interesa, mi nemamo ovlast i mogućnost da ijedan naš državni dužnosnik bude niti u HT-u za koji ste rekli da ima doista ovako velike prihode niti u onome malome od 25% koji nema prihode a ovime samo otvaramo mogućnost što ne znači da će dužnosnici biti u svih tih 210 firmi. A potpuno se slažem sa svima koji su rekli da bi bilo zgodno imati zapravo i nekakav popis i pregled gdje to imamo zapravo delegirane naše dužnosnike ili nemamo i naravno pitanje odgovornosti kako oni tu svoju obvezu i dužnost člana nadzornog odbora provode. To je po meni pitanje broj jedan. A ovo pitanje je zapravo formalnih prepostavki da mi možemo u društva staviti našeg člana a pitanje odgovornosti i pitanje rada to je nešto drugo. I o tome se slažem da treba otvoriti temu. Hvala.
Zahvaljujem. Zadnja replika, poštovani zastupnik Matušić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega Bošnjaković je s pravom ustvrdio da je riječ samo o mogućnostima i da je naravno temeljni kriterij vlasništvo jer je bilo jednostavno to najbolji mogući način da se dođe do jednog rješenja i do jednog kriterija kojim bi se otvorila mogućnost, dakle samo mogućnost da se državnim dužnosnicima ipak otvori mogućnost da mogu biti članovi nadzornog odbora, naravno bez naknade. Međutim, u raspravi se o ovoj temi čulo puno toga što nije točno. Evo, jedna od stvari koja se čula također je bilo da je HDZ izmijenio i promijenio neke svoje stavove. Ne, naprotiv. SDP je taj koji je promijenio stavove jer smo maloprije čuli izlaganje kolegice Zgrebec da je nemoguće obnašati jednu odgovornu dužnost i još k tome biti član nadzornog odbora. HDZ je upozoravano da je nemoguće to na način na koji je to SDP radio da se pune članom 12 nadzornih odbora i istovremeno državni dužnosnik. To je bilo nemoguće i od tog stava mi ne odustajemo. Prema tome, to je vrlo jasan stav. Isto tako, čemu briga, čemu se danas iz SDP-a pokazuje takva briga za članove nadzornog odbora koji se mijenjaju na skupštinama redovitim putem Hrvatski fond za privatizaciju to radi svakodnevno jer istječu mandati članovima nadzornih odbora. Ali samo je jedan razlog zašto se SDP danas buni. Zato što je on prije četiri godine zajedno sa svojim koalicijskim partnerima isključivo po stranačkoj podobnosti postavljao članove nadzornih odbora i predsjednike uprava ili direktore državnih društava, poduzeća itd. Dakle, to je bio jedini kriterij. Da javnost podsjetimo samo na činjenicu da ste formirali famozno koordinacijsko tijelo za postavljanje kadrova koje je funkcioniralo i naravno pod pritiskom javnosti ste ga formalno ukinuli premda je ono nastavilo kontinuirano djelovati na istom principu stranačke podobnosti i politčke pripadnosti. Prema tome, u tome je skbr, da bi eventualno vaši članovi SDP-a ostali i dalje članovima nadzornih odbora, o tome se radi.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Lučin.
Obzirom da me kolega zastupnik citirao nema dvojbe da je povrijedio Poslovnik jer se na repliku. [[Upadica se ne čuje.]] 209., jer se na repliku. [[Upadica se ne čuje.]]
Nije.
Je, sto posto jer se javio na repliku kolegi zastupniku. Ali ja ne mogu pogriješiti u dva imena recimo kolega čeka mjesto u malu dubrovačku firmu za člana nadzornog odbora.
Zahvaljujem. Ja sam rekao da je pojam ili institut replike širok pojam i kao u prethodnom slučaju ne radi se o povredi članka 209. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Bošnjaković.
Moram ponoviti. Mi si moramo otvoriti mogućnost da naši članovi budu članovi nadzornih odbora tvrtki u kojima imamo 25% vlasništva jer na taj način smo odgovorni. Bit ćemo neodgovorni ako si to pravo sami oduzmemo jer time ćemo biti neodgovorni prema vlasništvu koje mi zapravo imamo. Samo to.
Zahvaljujem. Riječ ima državni tajnik doktor Ante Babić. Izvolite!
Drago mi je da je poštovana zastupnica Antičević-Marinović ovdje. Htio sam jednostavno upozoriti na to da se slažem s njom da smo u zemlji koja je sa zdravom tržišnom privredom iako smo blizu tome kao što Europska komisija je to rekla, da smo slučaj kao Francuska čiji slučaj gospođa Antičević-Marinović je navela da smo tako uređena zemlja smatram da bi i ovaj popis ne bi imao 210 firmi nego bi imao puno manje. Naravno i to će se dogoditi jer ovaj popis će se mijenjati prema tome kako će teći privatizacija. Osim vlasništva koje je osnov kriterij je 25% i više vlasništva a kako smo došli do njega po svjetskim kriterijima 10 postotno veće vlasništvo smatra se značanim udjelom. Sve ispod 10% vlasništva je manjinski udjel koji ne znači puno u upravljanju. Budući da su to svjetski okviri uvažili smo i hrvatsku zbilju i zbilju tranzicijske ekonomije u tome da sa 10% pa 20% pa sve do 25% vi nemate pravog upliva u znači upravljanje i vlasništvo. Znamo situacije da od 50% i ostalo donosi to pravo. Ono dalje što smo htjeli reći da je gospođa Antičević-Marinović je također spomenula da se radi o Zakonu o spriječavanju interesa koji donosi iznimku i da u iznimnim slučajevima treba, mogu državni dužnosnici biti članovi nadzornih odbora. Upravo još jedan kriterij smo tu stavili, a to je kriterij usklađenja sa strategijom, strategijom ubrzane privatizacije koja, koju Vlada razmatra, ima u svojim razmišljanjima i upravo je to iznimni razlog koji donosi do toga da uz osnov, a to je vlasništvo, uz kriterij od 25 i više posto što smatramo da je dovoljno vlasništvo da se utječe na djelovanje i poslovanje firme i kriterij ubrzane privatizacije smatramo da je to dovoljno izniman razlog da se ova poduzeća koja su na popisu, koja će biti predmet ubrzane privatizacije ili pripreme za privatizaciju prije ili kasnije u ovih predstojećih u kratkom roku da onda postoji posebni državni interes, da država može kroz radu nadzornim odborima to raditi. Naravno, naravno prema Zakonu o trgovačkim društvima ako se postavi netko drugi u nadzorne odbore taj također mora odgovarati vlasniku na glavnoj godišnjoj skupštini dioničara ili vlasnik može utjecati na to, ali budući da se radi o ubrzanom procesu skraćenog vremenskog horizonta onda i utjecaj kroz nadzorne odbore je potreban da bi se ta društva pripremila za predstojeću, ubrzanu privatizaciju. Evo toliko, hvala.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Marasović vi ste digli repliku, koliko sam vidio, ali to po Poslovniku nije moguće na izlaganje predstavnika Vlade. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Kapraljević.
Ispravio bih netočan navod koji je kolega rekao. Smatramo da je vlasništvo od 25% dovoljan razlog da bi se poduzeća našla na ovom popisu. Ja ispravljam taj navod jer to nije točno. Jer da ste se vi držali toga i da ste to smatrali tako, vi uopće to niste smatrali tako jer da ste smatrali tako onda bi poduzeće koje je 50% u državnom vlasništvu, a to je “Liburnia” za koju ponovno ponavljam, to je poduzeće koje ima 36 hotela i više ostalih drugih sadržaja, ako to nije državni interes ja ne znam da li onda ova poduzeća od 10 tisuća temeljnog kapitala jesu interes. Pa ja vas molim recite mi zašto ono poduzeće koje je preko 50% nije upalo u vaše kriterije od barem 25%?
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedećeg zastupnika. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Pa moram reći da kada se čita ovaj dokument i kada slušamo obrazloženja da ima puno rupa u obrazloženju i, koja nisu do kraja prihvatljiva. Meni se čini da kad se govori o posebnom državnom interesu da to moraju biti ipak poduzeća i ja mogu prihvatiti jednim dijelom obrazloženje gospodina državnoga tajnika da je to vlasništvo. Vlasništvo, da gospodine državni tajniče, ali meni se čini da su tu itekako važne djelatnosti o kojima se radi. Mi ovdje uopće nemamo rečeno koje su to djelatnosti i da proglasimo u kojim djelatnostima država uistinu ima interes? Ovdje toga ne postoji. Sigurno da za, visina kapitala može i mora biti isto tako imati utjecaja jer sasvim sigurno da ne možemo imati issti odnos prema jednoj INA-i koja vrijedi ne znam koliko milijardi kuna i isti odnos prema nekim firmama koje ovdje imaju desetak tisuća kuna. Meni bi bilo puno draže da imamo znači propisane i unaprijed propisane kriterije po kojima će se to određivati. Na kraju krajeva u područjima od posebne državne skrbi postoje društva, trgovačka društva koja mogu biti od interesa za to područje, samim time i za interes države jer imaju, drže razinu zapošljavanja, nose razvoj i sve ostalo. To ovdje ne postoji. Upravo zato bit ću slobodan pa postaviti pitanje. Koji je interes primjerice da imamo jedno knjigovodstveno društvo kojih imamo na, čini mi se stotine, vjerojatno i tisuće u Republici Hrvatskoj koje se poput obrta otvaraju, zatvaraju i bave se djelatnošću koja ne vjerujem da je baš od takvog interesa za Republiku Hrvatsku. Od kakvog je interesa primjerice jedno otpravničko poduzeće za državu? To su najnormalnije tržišne djelatnosti koje može otvoriti svatko. Prema tome ako je to od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku, meni se čini da su Željeznice od interesa, da je, da je INA od, da je Hrvatska elektroprivreda, to u svakom slučaju mogu prihvatiti i da su veterinarske stanice od interesa za ovu državu posebno na područjima još uvijek od posebne državne skrbi zbog higijeničarske i drugih službi, međutim evo postavit ću pitanje po čemu jedna vapnara sa područja Varaždinske županije može biti od posebnog interesa za ovu državu? To upravo pokazuje da se ipak nismo vodili nekakvim jedinstvenim kriterijima i da bi vrlo lako moglo ili još bolje tiskara, ja razumijem da su “Narodne novine” od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku, ali jedna tiskara u Gospiću ili jedna tiskara u Delnicama, pa to je najnormalnija djelatnost koja ... ... [[Upadica se ne razumije]] Ja molim da kolegu Kramarića malo utišate. Uz to sasvim sigurno i bez ovoga popisa Vlada odnosno država vrši imenovanje u nadzorne odbore, čini mi se da je to neprirodno i da se ipak trebalo pričekati da se donesu, da se usvoji ovaj prijedlog koliko god bio dobar ili loš, da se usvoji, a potom da se ide u imenovanja državnih dužnosnika u nadzorne odbore. Čini mi se da je najsmješniji primjer tvornica lakih metala u Šibeniku. Isto tako na ovaj način, o tome je već bilo ovdje riječi, i do sada su državni dužnosnici koji su bili eventualno u nadzornim odborima, to je već onim Zakonom o pravima državnih dužnosnika, znači od 2000. su državni dužnosnici bili u nadzornim odborima ali bez naknade kolegice i kolege. Tako da ne pravimo veliku priču kako je to zasluga ovoga Zakona. To je trebalo biti ranije, druga je stvar što su pojedinci to redovito i nečasno kršili. Treća je stvar kakav mi primjer dajemo lokalnoj samoupravi. Jedinice lokalne samouprave i regionalne, poput županija trebaju donijeti na svojim predstavničkim tijelima istu takvu odluku o trgovačkim društvima koja su od posebnog interesa za njih. Imajući u vidu ovo, imat ćemo hiperinflaciju takovih trgovačkih društava, ja bih se pitao i gdje, što tu imamo i kakva je tu situacija sa ustanovama? Znam da oni idu po posebnom zakonu, ali ako se već ide tako i bolnice koje su izuzetno cijenjeno vlasništvo u ovoj državi, posebno što su one skupe, njihova izgradnja je skupa, u njih se ulaže puno novaca. Tamo se isto imenuju državni dužnosnici. O njima ovdje nema niti riječi. Mislim, naravno idu po posebnim zakonima. Već su promjene u upravnim vijećima napravljene i sve ostalo. I treća stvar, kad sam rekao da bi kapital trebao imati ipak nekakav utjecaj bilo je riječi ovdje o PLIVA-i. Ako jedna PLIVA vrijedi, čini mi se oko milijardu kuna onda je i mali postotak vlasništva države itekako ima utjecaja na razvoj ove države. Nje nema ovdje. Da ne pričam o Liburnii što su već spominjali. Čini mi se da opet imamo popis koji je nedostatan, koji ima svojih manjkavosti. Mi smo sad već u drugoj polovici, već gotovo pri kraju 2004. godine, a pozivamo se na dokumente i izvještaje FIMA-e, odnosno FINA-e iz 2002. godine. Mislim da je ipak trebalo to malo poboljšati i ići sa onim što imamo iz 2003. godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Bajt.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodin Korenika je iskazao nejasne kriterije vezano uz predloženi prijedlog kao interes Hrvatske države, da Hrvatska nema ne bi trebala imati interes u malim poduzećima. To je netočno jer svugdje gdje građani Republike Hrvatske u kojima država ima više od 25% kao što je u prijedlogu iskzani interes. Jer država mora skrbiti o svojoj imovini. A kolega je također spomenuo da bolnice nisu navedene ovdje. Pa ja bih podsjetila njega vezano za treći siječnja i Narodne novine koje su donjele smjenu svih upravnih i nadzornih odbora u bolnicama i ostalima, a kriterij je bio stručnost, tako nam je obrzloženo. Pa i akadmik Padovan tada smjenjen kao član upravnog odbora bolnice, valjda kao nestručan. Toliko vezano za kolegu Peruška i o onome tako je radio SDPe.
Zahvaljujem. Molim vas nemojte zlorabiti institut ispravke netočnog navoda za polemiku. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Bitunjac.
Kolega Korenika je spomenuo bolnice ali moramo znati da se radi ovdje o popisu trgovačkih društaav, a netko prije je spomenuo bio i Hrvatske vode. To su ustavnove, neprofitne ustanove, i ne mogu biti na po pisu trgovačkih društava od posebnog ili neposebnog društvenog interesa. I još nešto kada je riječ o hiperinflaciji.
Što je ispravak netočnog navoda?
Pa bože moj, bolnica ne može bit ina ovom popisu jer je to ustanova. To nije trgovačko društvo, to je broj jedan. Dopustite mi da kažem, nemojte me ometati. I broj 2. neće doći, ne može doći do hiperinflacije trgovačkih društava posebno državnog interesa, u smislu jedinica lokalne samouprave i komunalnih društava. Radi se što to nije ingerencija ovoga Sabora, nego ingerencija nadležnih tijela jedinica lokalne samouprave, da oni proglase stanovito društvo s njihovog područja od posebnog interesa za dotičnu općinu, dotični grad eventualno županiju. Hvala.
Zahvaljujem. U drugom dijelu ste ispravili netočan anvod. REplika poštovani zastupnik Marasović.
Ja moram replicirati gospodinu Koreniki iz prostora razloga jer ja mislim da svaka vlast mora stavit isvoje ljude. Svaka vlast stavlja svoje ljude, ali pametna vlast stavlja pametne ljude. E, da vam nešt okažem, Dakle ovdje se govori o popisu od 210 firmi tvrtki ili kako se već zvou, nitko ne govori o agencijama jer čitav niz agencija gospodine Babiću je izostavljen. Nema ih tu, ima čitav niz da ne kažem poduzeća koja su izostavljena. Spominjala su se neka ovdje. I ne znam zašto odakle ovaj popis došao. Vjerojatno su već imenovani ljudi tamo pa ajmo izlistati iz kompjutora pa onda da vidimo gdje imamo predsjednike, tako ih stavimo. Zašto sam rekao ono, pametna vlast stavlja pametne. Dokaz da je nedostatak pameti u pitanju kada bi mene negdje stavljali a kad bi ja bio vlast bez naknade ja bi to odbio. Dakle, to je jedan od dokaza da ja baš sumnjam u pamet onih koji su se prihvatili ovakvih funkcija. Moraju uzeti to na sebi na grbaču a nemati nikakve koristi od toga. Dakle ja ne mislim da to treba tako raditi.
Ali mogu prihvatiti od opće koristi za državu. Replika poštovani zastupnik Crkvenac.
Molim vas, dakle gospodin Korenika je točno rekao 93. godine do 2000. mnogi su iz tadašnje vlasti bili na visokoj apanaži u nadzornim odborima i dobiliva nakade. Do gotovo do 2000. su dobivane visoke apanaže za članstvo unadzornih odborima. 2000. je to ukinuto svagdje. Ali dopustite sada. Interes vlasnika da kle države može štiti samo netko tko je kvalificiran dakle tko je sposoban i tkoj e plaćen za to. To će kvalificiran sposoban i plaćen čovjek činiti jedino dobro. Državni dužnosnik po kojoj definiciji će štiti državni intreres i to besplatno. A osobito ako nije sposoban da naprosto vlada meterijom i poduzećem u kojem se našao. Na taj način zapravo ovaj popis služi samo tome da se što većem broju državnih dužnosnika omogući da i dalje mimo zakona o sprečavanju sukoba interesa, uđu u nadzorne odbore. Ovaj puta bez naknade ali očito onih stanoviti drugi interes imaju. A ja tvrdim neće dobro štiti interese države.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Pa ja u svom istupu nisam osporavao niti jednoga časa pravo vlasnika, da postavi svoje ljudi u nadzorne odbore. Ja osporavam broj poduzeća, odnosno trgovačkih društava koja jesu na tom popisu i kriterij koji su vezani uz to. Ponovno napominjem kriterij vlasništav može biti jedan od kriterija. Ali sasvim sigurno u tom kriteriju treba biti i zaposlenost, trba biti visina kapitala i ono vrsta djelatnosti pa i regionalna pripadnost jer priznat ćete imamo djealtnosti koje su od izuzetnog značaja za ovu državu. Ne treba spominjati od HEPa, od Ine od željeznica. Međutim ne može me nitko uvjeriti ovoga časa, da jedna tiskara jedno računovodstveno poduzeće ili jedna špedidicija su od posebnog državnog interesa. Ja vas molim.
Molim vas tišinu.
Pri tome kada je već ovako pitanje da odgovorim, činjenica i to jeste neosporna da su pojedini ministri putem drugih zakona bili ili u skupštinama ili u nadzornim odborima trgovačkih društava. To isto će imati priliku i ova vlada jer idemo mijenjati onda zakone kojima se to njima pravo odnosno, takva obveza nameće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. S ovim smo iscrpili rad za dopodnevni dio sjednice. Nastavak je u 15,00 sati. Na redu je uvaženi zastupnik Marko Širac.
REcite nam gospodine potpredsjedniče do kuda idemo večeras? Do koje točke.
Idemo do 19,00 sati. Po redu pa št ostignemo.
Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Poštovani zastupnik Marko Širac izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Obveza je Vlade da prema odredbama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti dostavi prijedlog Hrvatskom saboru Odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa u kojima državni dužnosnici mogu biti iznimno članovi nadzornih odbora. Kao što vidimo Vlada je to i učinila sukladno odredbama članka 11. stavak 6. zakona. Sada je na nama da u Hrvatskom saboru utvrdimo taj popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Ono na što želim posebno skrenuti pažnju u današnjoj raspravi to je ova današnja dilema koja se kroz gotovo sve rasprave protezala što je to državni interes da bi ga po prijedlogu Vlade uvrstili u ovaj popis. Po meni Vlada je vrlo razložno i sa čvrstim argumentima predložila popis od ovih 200 i nekoliko trgovačkih društava vodeći računa da se na njemu nađu sva ona trgovačka društva u kojima je Vlada vlasnik najmanje 25%, osim toga da se to trgovačko društvo nalazi u portfelju Hrvatskog fonda za privatizaciju ili da je javno ili državno trgovačko društvo. Svako od nas tko ima predodžbu i tko zna kako se upravlja ili kako se nadzire rad trgovačkih društava taj zna dobro da vlasnici direktno ili preko svojih predstavnika koji imaju manje od 10% dionica u trgovačkom društvu ili vlasničkih udjela svejedno je to, praktički jako malo mogu utjecati na poslovanje tog trgovačkog društva i donositi neke kvalitetne odluke. Tek negdje preko 10% do 20% evo tu već mogu imati nekakvi utjecaj a ozbiljan utjecaj u donošenju ključnih odluka potrebno je posjedovati, imati u vlasništvu najmanje 25% dionica ili udjela u trgovačkim društvima. Naša Vlada se jasno izjasnila da ću vrlo kratkom roku privtizirati sva poduzeća u kojima ona ima vlasničke udjele ili dionice a manje od 25% vlasništva. Prema tome, nema nikakve potrebe da se na ovom spisku nađu ta poduzeća jer mi ustvari razrješavamo problematiku samo oko sukoba interesa kada naši dužnosnici iznimno mogu biti u nekim poduzećima članova upravnih i nadzornih odbora i to bez bilo kakve naknade. A ova poduzeća koja su do 25% u kojima Vlada ili država ima 25% vlasništva i ta ako će biti najvjerojatno do konca godine privatizirana i ona nemaju što raditi na ovom spisku. Najveći dio poduzeća iz ovoga broja od 200 i nekoliko će također do 6. mjeseca iduće godine biti privatiziran jer kao što znate Hrvatski fond će se negdje u 6. mjesecu iduće godine ukinuti jer će završiti svoju funkciju radi kojega je ova Vlada i ovaj Hrvatski sabor imenovao odnosno formirao da on obavlja poslove od posebnog interesa. Ja ne vidim nikakvih prava koja bi mogla steći ova trgovačka društva koja su na ovom spisku oni neće nikakve poticaja moći ostvariti, niti za izvoz, niti za razvoj niti za ništa, dakle oni su se našli na ovom spisku samo radi toga da utvrdimo i riješimo to pitanje sukoba interesa. Ovdje je istaknuto pitanje zašto se neke ustanove ne nalaze na tome spisku pa je jedan od kolega zastupnika spomenuo i Hrvatske vode, ja moram reći da je vjerojatno to isključivo radi toga jer uvaženi gospodin nije se detaljno upoznao sa Zakonom o Hrvatskim vodama gdje je utvrđeno da to nije trgovačko društvo, da ne obavlja djelatnost radi stjecanja dobiti već da obavlja djelatnosti koje su od interesa za Republiku Hrvatsku u pogledu gospodarenja vodama i vodnim dobrom. Naravno da takovih institucija koje su ustvari ustanove ima niz, pa to su naši mnogi drugi zavodi koji nemaju mjesta da se nađu na popisu ovih društava. I završio bih po prilici sa sljedećom konstatacijom nema vlasnika na kugli zemaljskoj koji ima vlasništvo da nije zainteresiran što se s njime dešava i što se s njime radi. Prema tome, dužnost je Vlade i države Hrvatske da u svom vlasništvu i drugim trgovačkim poduzećima koja nisu na ovom spisku kao što je Pliva i svi ostali ima svoje članove nadzornih odbora, međutim, ti članovi nadzornih odbora ne mogu biti državni dužnosnici prema odredbama Zakona na temelju kojeg donosimo ovu Odluku. Po meni su sva pravna i tehnička pitanja oko ove Odluke i izvršavanja odredbi koje je Vlada imala prema odredbama zakona izvršene i naravno ja ću podržati donošenje ove odluke i glasati za ovu odluku. Hvala lijepo gospodine predsjedniče.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine tajniče. Odluka o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa o kojoj smo danas dugo raspravljali iako sam osobno smatrao da ta točka dnevnog reda neće izazvati veliku pozornost nas saborskih zastupnika ali ... na neki način izazvala veliku našu pozornost i pažnju i sudjelovanje u diskusijama na neki način je ona izazvala javnost, uopće kada je riječ o Hrvatskoj javnosti. Smatram da su ovdje na djelu na neki način dvije koncepcije, s jedne strane promatranje trgovačkih društava od posebnog državnog interesa u sklopu i okviru zakona o sprečavanju sukoba interesa i s druge strane promatra trgovačka društva od posebnog državnog interesa u smislu gospodarskih i ekonomskih kategorija. S obzirom da je državni tajnik dr. Babić bio posve jasan i nedvosmislen ovu odluku ovaj Prijedlog odluke treba vezati isključivo uz Zakon o sprečavanju sukoba interesa. U tom pravcu mislim da nema nikakvih dilema i da su svima nama ako ćemo ići u meritum stvari, one posve jasne. I logično je da na neki način država bez obzira koliko je neka tvrtka velika koliki je njen temeljni kapital, čak i koliki broj radnika radi u dotičnom društvu trgovačkom društvu smatram da je na neki način obvezna temeljem vlasništva voditi brigu a definirali smo, prijedlog je predlagača i u zakonu je tako usvojeno da taj udjel treba biti nešto iznad 25% znači i više. U tom pravcu smatram da treba podržati predloženi zakon i otkloniti neke dileme po tom pitanju. Rasprava o ovoj temi zacijelo na neki način dodirujemo i područje privatizacije što su neki kolege u svojim raspravama i istakli i smatram da upravo ako nam je cilj prevesti i dovesti do kraja privatizaciju u određenim trgovačkim društvima shodno politici Vlade i odlukama Hrvatskoga sabora smatram da sudjelovanjem hrvatskih dužnosnika apsolutno je nužno i potrebno da bi se na neki način nadzirao i gospodarski tijek u tim društvima s jedne strane a i sam tijek privatizacije s druge strane. Prema tome, sve špekulacije koje su se čule iz oporbenih redova a po pitanju da HDZ traži nešto posebno za svoje djelatnike, službenike, simpatizere, članove na terenu itd. su apsurdne. One su apsolutno netočne i ja moram reći da je naš cilj i da treba biti cilj sviju nas, ne samo nas u vladajućoj stranci da na neki način imamo kontrolu nad tim trovačkim društvima s jedne strane i s druge strane da poluge moći koje su još prisutne od bivše vlasti a nisu polučile efekte u ovih 210 društava koji su na popisu da na neki način ih, na jedan shodno Zakonu o trgovačkim društvima dovedemo u red i to bi bila garancija i financijske stabilnosti društava i njihove pripreme za samu privatizaciju. Ja bi svakako spomenuo da je bilo ovdje brkanja odnosno stanovitih pokušaja da se na popis ovih trgovačkih društava stave i određene ustanove, gospodin Širac je to naglasio kao Hrvatske vode i slično koje uopće nisu trgovačka društva nego su državne ustanove od posebnog državnog interesa a one su obrađene i definirana je njihova uloga na drugi način. Svakako bih htio predložiti jedan zaključak ukoliko predlagač i državni tajnik smatraju to svrsishodnim a to je slijedeći zaključak. Trgovačka društva od posebnog državnog interesa su i trgovačka društva u kojima država ima ili stekne udjele iznad 25% a Vlada Republike Hrvatske dužna je izvijestiti Hrvatski sabor u roku od 15 dana od dana nastale promjene. Radi se o sljedećem što je moguće da neka trgovačka društva koja sada nisu na ovom popisu zbog neplaćanja obveza kad je riječ o dionicama mogu doći na ovaj popis i eventualno biti shodno zakonu trgovačka društva od posebnog državnog interesa. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ante Markov.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Različitost stajališta kod ove pa i drugih tema u naravi stvari uvijek proizlazi iz različitog gledišta ili od nedovoljnog shvaćanja karaktera same materije. Prijedlog popisa državnih poduzeća u kojima država ima poseban interes u naravi stvari trebao bi predstavljati jedan strateški dokument koji apsolutno je prilika bila i do sada i prilika je uvijek da znamo što je to vrijednost hrvatske imovine, bila ona u dionicama, bila ona u određenim drugim vlasničkim oblicima, bila ona u pravima, bila ona u vjerovničkim potraživanja. Registar državne imovine je nešto što svaku ozbiljnu državu legitimira na način da ona zna čime raspolaže kao što zna koliko ima svojih građana da zna strukturu svojih građana tako je dobro da na strani onoga svoje aktive točno zna s čime raspolaže. Tako da prijedlog popisa trgovačkih društava uistinu je jedna opravdana stvar i nešto što u svakom slučaju treba podržati. Pritom kojima se kriterijima rukovoditi prilikom naglašavanja što je to posebno a što nije, mislim da je sve ono što ima Republika Hrvatska u svom vlasništvu bilo ono u udjelima ili u nekim drugim stvarnim pravima od potpuno jasnog i vrlo bitnog interesa Republike Hrvatske i pritom jasno Republika Hrvatska nema pravo po Ustavu raditi diferencije između ovog i onog svog prava kojeg ima. Prema tome, sve ono što Republika Hrvatska ima ona je po Ustavu dužna se prema tome odnositi sa posebnom pažnjom. Naravno, prijedlog ove odluke je prije svega počiva na činjenici da je nužno temeljem Zakona o spriječavanju sukoba interesa člankom 11. stavkom 6. pokušati izregulirati onaj dio koji govori o tome da je moguće u nekim okolnostima da dužnosnici koji su pobrojani i koji su u odnosu na prijašnje prijedloge daleko prošireni, da iznimno i oni mogu obnašati dužnosti u nadzornim odborima i na taj način u ime države i za račun države skrbiti kao nadzornici nad radom pojedinih tvrtki. Ima li tu nešto što nije neka prihvatljiva norma, nešto što nije viđeno u suvremenom svijetu. Vjerojatno ne. Pa što je onda ono što izaziva rasprave. Ova rasprava ima jedan svoj sadržajni stručni karakter i ona je nedovoljno u tom dijelu objašnjena. Neupitnost je da je od samog osamostaljenja Hrvatske pa na ovamo posebno u prvim godinama da je postojala jedna tendencija da država odumirati, posebno da treba odumirati udio države u trgovačkim društvima i da je upravo jedna brzina kod privatizacije vrlo bitna i stvorila se jedne iluzija da će ta brzina privatizacije bez neke kontrole i selektivnosti donijeti jedan tržni karakter koji je nedostajao, da će promijeniti odnose u društvu i u konačnici da će doći do nekog blagostanja. I stvorila se skoro jedna ideološka politička i ekonomska oligarhija koja je uistinu vjerovala da će tom nekontroliranom brzinom privatizacije stvoriti se drugi odnosi u društvu i da će nastati ono što narod zove blagostanje. Naravno da to nije jedno sa drugim povezano i naravno da i suvremena ekonomija doživljava i neke povratne efekte pa ima danas zemalja i u našem susjedstvu koji vrlo dobro i u okviru državnih poduzeća i u okviru udjela koje imaju i raspolažu kao država vrlo kvalitetno skrbe o tim udjelima i ta poduzeća i ti udjeli predstavljaju ustvari generator razvoja i usmjerivač i smjernicu kako se regulira i kako se potiče domaće gospodarstvo. Prema tome, teza da je država najlošiji gospodar je kao i teza da država ne može opstati jer loš gospodar je loš gospodar i on propada. Ako je država loš gospodar svojeg vlasništva to generira da je država loša. Ne, karakter države nikada nije loš. Mogu biti pojedinci loši koji upravljaju s tim sadržajem. Prema tome, teza da je država loš gospodar je jednaka tezi da su svi oni koji su privatizirali nešto u Hrvatskoj dobri gospodari. Znamo da nisu. Prema tome, ne možemo loše posljedice otklanjati sa potvrđivanjem onih razloga koji su doveli do tih činjenica. I stoga je apsolutno razvidno da kad govorimo o karakteru i ovoma o čemu sada govorimo moramo sada zastati i moramo razmisliti da li je upravo možda kombinacija zaštite državnih interesa tamo gdje imamo posebni interes kao država i privatizacija onoga što pripada po naravi i karakteru stvari privatnom poduzetništvu najbolja kombinacija za tzv. male narode. Tzv. jer ja ne mislim da smo mi mali narod. Prema tome, sinergija jednoga i drugoga učinka može dati i generirati onaj razvoj koji Hrvatskoj nedostaje. Pristajanje da će nam sve riješiti tržište, u suvremenom globalnom svijetu je jedna ogromna iluzija, ono to riješiti neće. Prema tome država mora biti stabilni garant i stabilna poluga hrvatskog gospodarstva da se ono razvija u onim granicama koji odgovaraju hrvatskim građanima i u skkladu sa mogučnošću i stanjem našeg gospodarstva. U sklopu toga apsolutno podržavam ovakvu odluku u smislu popisa koji kaže što je to hrvatsko, koji su to udjeli, naravno da će se oni mijanjati, naravno da se oni mogu mijenjati i u retrokativnom smislu. Možemo mi i dobiti određenu imovinu koja je kvalitetna i koja će doći pod našu pasku i pod našu pažnju. Prema tome podržavam ovakav popis i dobro je da se registar ukupne imovine mi smo to, ja sam to više puta govorio ,napokom napravi i da znamo što je to što se zove imovina Republike Hrvatske. Ona je tema kada dolazi do sučeljavanja ili sukoba ili razilaženja u konceptualnom dijelu se nalazi kada pokušavamo zakonom spriječavanju sukoba interesa dovesti u svezu sa načinom na koji želimo da se upravlja ovom imovinom. A ova imovina je vrlo velika i vrlo značajna. Ja ne žćelim kazati da sam ja za to da nitko od dužnosnika nema svoje mjesto u najvećoj naftnoj kompaniji. Ona je od uistnu posebnog interesa i u njoj treba sjediti netko tko u ime vlade, vladajućih kolacija vladajuće stranke želi biti garand te političke opcije da se tamo neće dogodit inešto što bi bilo loše. Ali nema potrebe nikakve ni za Inu ni za bilo koju drugu tvtku da tamo sjede svi političari. A koji je najizloženiji pritisku da je negativan od svih političkih opcija. Upravo saborski zastupnici. Upravo zato sam ja zagovarao znajući da i za vrijeme kad asmo mi bili na vlasti, to nije bilo tako. Ali to nije razlog da ne napravimo nešto čega ćemo se svi početi pridržavati a to mora krenuti od jednoga dana. Zagovarao da nitko od saborskih zastupnika ne treba biti u nadzornim odborima. I da s time dademo snažan pečak koji će se i u buduće poštovati od svih vlada, da mi ćemo dati priliku stručnjacima pa i političarima van redova saborskih zastupnika, da rade svoju ulogu i da pokušaju učiniti sve što mogu u okviru nadzora koji im je država povjerila. Ali uvjek i prvi na redu kod bilo koje ocjene koja je negativna upravo kreće od nas saborskih zastupnika. I zbog toga nemojmo sada jedan drugome govoriti imali ste priliku kada ste bili na vlasti da to učinite ja priznam moju grešku ali zašto da netko drugi radi grešku na istoj stvari. Izmjenimo upravo taj stav i on će obvezivati sutra jednako i mene i onoga tko je to predložio, ili tko se složio danas s time. Bolje je to učiniti danas nego sutra otvarait iste stvari. Prema tome, ono u stvari sadržajna razlika o kojoj govorimo je upravo ova. I ni jedna druga. Nema razloga da i nje ima i stoga kao i kod prijedlgoa zakona o sprečavanju sukoba interesa dajmo da to taj zakon ne bude mrtvo slovo na papiru, dopustimo mu da saživi i da poluči one efekte koji se od njega očekuju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče. Ja uvodno želim reći kako podržavam ovu mogućnost da se u sklopu popisa trgovačkih društava od posebnog državnog interesa omogući i da uđu državni dužnosnici u nadzorne odbore odnosno u druga tijea. To je u svakom slučaju pravo koje vladajuća koalicija može konzumirati. Ali jednako tako je tu i odgovornost za vladajuću koaliciji. Jednako tako i obaveza. Isti model smo imali mi u bivšoj koalicijskoj vlasti naprosto zatekli smo jedno čudno stanje sa 400 tisuća nezaposlenih, sa 180 tisuća radnika koj inisu primali plaće. naišli smo na velike gubitke u državnim poduzećima, na jednu veliku nelikvidnost koja također generirana uglavnom neplaćanjem državnog sustava. Bila je tu pristuna i agonija turistčkoj sektora 4 godin eaksnije, u jednom dijelu ipak zahvaljujuči takvoj politici bivše vlade, gubitaka u državnim poduzećima više uopće nema. Stopa razvoja je osigurana i globalno od 4 do 5% i št oje jako važno dogodio se snažan investicijski ciklus na nelikvidnost smo potpuno i zaboravili. Važno je to reći da je također i konsolidiran porfelj u fondu za privatizaciju pa ovakav prijedlog i može biti pred nama. Ja osobno sma bio u nadzornom odboru Hrvatske poštanske banke zatekli smo gubitak od 8 stotina milijona kuna koji su nekim čudnim kanalima nestali iz te banke. DAnas smatram daje ona u potpunosti sanirana. Smatram da može igrati značajnu ulogu na tržištu financija u Hrvatskoj. I vjerojatno će to i odgigrati pogotovo ako uzmemo u obzir na koji način u …plasmanima je zahvaljujući sporazumu sa međunarodnim monetarnim fondom u zadnje vrijeme ograničena Hrvatska banka za obnovu i razvoj. I to po modelu odobravanja kredita, jednako tako i mogućnosti zaduženja. Mi smo naročito u fondu za privatizaciju konzultirali lokalnu samoupravu naročito kod onih amnjih poduzeća koja su dislocirana iz metropole. I to je bio jedan dobar model. Nadam se daće se ovaj puta dogoditi isto. Nešto o popisu. Popis je širok imamo 270 poduzeća, ze neka smo konzultirali već da ih i nema. Jer su otišla u stečaj, odnosno, da su kupljena na tržištu. Popis je interesatan jer ovdje se nalaze i društva koja bitno utječu na medije, ovdje je Vjesnik. ovdje je Slobodna DAlmacija. Tu se nalaze i društva koja su već dva puta privatizirana, pa opet podržavaljena i iza toga. Kao što je to Valpovo. Međutim ja bih ipak malo polemički o tom edali je trebalo biti na popisu ustava. Ustanova kao Hrvatske vode ne. Možda nije trebalo biti. Međutim zaboravljamo da Hrvatske vode imaju značajni porfelj u svojem sastavu zato jer su ušle u vlasničku strukturu pod komunalnih poduzeća. Gradova i općina. Zato je trebao biti pronađen i model kako bi upravo barem dio porfelja ustanova bio ovdje na popisu. Jer tu imamo lokalnih komunalih poduzeća, gdje se Hrvatske vode vlasnici, 40 pa čak i do 50% sa vrijednostima imovine koja se kreće nekoliko desetaka miliona kuna. Tko sa time upravlja, ja nisam siguran, a očito je prema ovom popisu i dalje neću biti siguran. Jednako tako stavljam primjedbu što ovdje na popisu i nema društava kćeri. Koje su osnovale matične tvrtke a često puta su one i u mješovitom vlasništvu. Tako da brojna državna poduzeća imaju ta društva kćeri i u inozemstvu, sa njima se upravlja one imaju nadzorne odbore, i ovdje na popisu ih nema. To su napominjem, DRuštva sa ograničenom odgovornošću koja imaju potpuno različit porfelj od državnog i bilo bi dobro da i ovdje znademo koja su to društva. A jednako tako i tko se nalazi u njihovim nadzornim odborima. Mi smo jučer razgovarali o odgovornosti bivše Vlade za slučaj "Viktora Lenca", o davanju jamstava preciznije, pa me zanima da li će i ovi ljudi kojima ćemo mi omogućiti da budu imenovani u nadzorne odbore i odgovarati prema odredbama Zakona o trgovačkim društvima gdje u slučaju neuspjeha u poslovanju zakon govori da članovi nadzornih odbora odgovaraju čak i svojom imovinom. Vjerojatno bi trebalo ovom prilikom dati potpuno precizne odgovore kako bi znali mi u Saboru odgovore na sva eventualna pitanja. Naravno tu ćemo morati imati i potpunu odgovornost prema novonastalom mirovinskom fondu i tu će članovima nadzornog odbora biti najteže, jer kako sa 4,5 milijarde kuna portfelja ostvariti povrat od 20 milijardi kuna za umirovljenike, to će biti jako težak zadatak. Mi podržavamo, odnosno ja osobno mogućnost učestvovanja državnih dužnosnika u nadzornim odborima, ali uz uvjet da jednako tu bude uključena i struka uz uvjet da bude i konzultirana lokalna samouprava i ostali i da to u pravilu bude izuzetak, a ne pravilo. Ne bi htjeli imati situaciju kao u Hrvatskom Telekomu gdje raspolažemo sa portfeljem od 49%, a taj Hrvatski Telekom je izgubio pridjev "hrvatski". Taj Hrvatski Telekom ili Telekom još uvijek ima jedan monopolski ugovor sa drugim monopolistom u Hrvatskoj, gdje plaćamo najskuplje cijene telefoniranja u Europi, gdje za svaki potrošeni impuls nakon minute plaćamo punu cijenu za iduću minutu. Vjerojatno bi trebali ovdje mi koji odlučujemo o mogućnosti takovih imenovanja i koji puta dobiti povratnu informaciju članova takovih nadzornih odbora, što su poduzeli kako bi zaštitili državni interes. Ovo je očito da građani trpe štetu i to materijalnu štetu. Svaki dan je taj impuls telefonski njima u džepu direktno putem računa za izvršene telefonske razgovore. Mi ne bi htjeli unaprijed tvrditi da će to i tako biti u budućnosti, međutim želim naglasiti da državni dužnosnik ima pravo, ali jednako tako i da ima odgovornost ukoliko se nađe u nadzornom odboru. I završno, nešto o uvjetno rečeno polemici koja se vodi za portfelj od jedan, dva, odnosno do 25%. Ja mislim da je bio program i bivše Vlade, a i da je sadašnji program Vlade koji kaže da taj sektor treba ubrzano privatizirati bilo da se on nalazi u Fondu za privatizaciju ili negdje drugdje pa također podržavam stav kako ne treba imenovati državne dužnosnike u ona društva gdje je portfelj zanemariv i ispod je 25%. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Matušić, ispravak netočnog navoda.
Gospodin Pecek netočno je ustvrdio da je bivša vlast konzultirala kod privatizacije lokalnu samoupravu. To kolega je potpuno netočno. Ja ću vam samo navesti primjer privatizacije prodaje hotela "Excelsior" u Dubrovniku. Ne da niste pitali lokalnu samoupravu nego ste ignorirali i mišljenje vašeg ministra koji je bio zadužen upravo za tu oblast, odnosno za to područje. Prema tome, potpuno ste zaobišli i negirali mišljenje vašeg ministra turizma tada gospođe Pave Župan-Rusković koja se protivila toj prodaji, a da ne govorimo kako se lokalna samouprava protivila toj prodaji. Vi ju uopće niste konzultirali. Dakle vaša Vlada uopće nije konzultirala lokalnu samoupravu po tom pitanju.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Željko Pecek.
Uvaženi gospodine predsjedniče, pa očito se ovdje radi da je gospodin ispravljao …
Nemojte dobacivati koji članak! Valjda ja znam šta trebam pitati i da zastupnik treba i dajte, zašto stalno hoćete, ako ćete voditi sjednicu onda se kandidirajte za predsjednika Sabora. Koji je ispravak? Koji članak Poslovnika?
209.
Nema 209. 209. smo već sto puta rekli da je to samo pozivanje na institut koji omogućava ispravak netočnog navoda.
Da, ja upravo o tome želim reći nešto.
Koji?
Ja upravo o tome nešto želim reći.
Ma kojem članku?
Da gospodin nije uopće ispravio netočan navod. Naravno da o tome nešto želim reći, ali vi niste pratili izlaganje pa …
Ne možete, jer ne što ja to kažem nego što kaže tako Poslovnik. Hvala vam. Nevenka Majdenić ispravak netočnog navoda. Nisam ga ja pisao.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Netočan je navod gospodina Peceka oko "Valpova" d.d. Gospodin Pecek bi htio senzaciju oko "Valpova", no na njegovu žalost "Valpovo" više nije senzacija kao što je bilo senzacija do parlamentarnih izbora kada su njegovi i koalicijski stranački lideri dolazili u Valpovo s lažnim i neiskrenim obećanjima.
Ispravljena je jedna tvrdnja. Krunoslav Markovinović, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, isto tako netočna je tvrdnja gospodina Peceka o stanju u poduzećima koja je nabrojio, a vjerojatno netočna i o njihovoj sanaciji, jer ako su išta napravili to su jako dobro prikrili. Također mi je netočna i čudna informacija, odnosno tvrdnja. U Fondu za privatizaciju …
Čudne tvrdnje nije predviđeno ispravljati.
Netočna.
Ne, ne. Čudne tvrdnje ne.
Dobro, uz to i čudna. Netočna. Rekao sam netočna. Veli u Fondu za privatizaciju kontrolirali smo lokalnu samoupravu.
To sada ponavljate jednu tvrdnju zastupnika Peceka.
Sigurno netočno. Netočno. Jer ako …
Ispravljati treba. Pa ljudi moji pa ja vas molim ispravljajte netočni navod.
Pa to ne može biti. Pazite to ne može biti točan navod, jer oni su kontrolirali preko Državnog odvjetništva, Krim policije, gdje god je HDZ bio na vlasti, a sigurno nisu u Fondu za privatizaciju.
Hvala lijepa. Nemojte komentirati nego ispravite netočni navod ako mislite. Poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ovaj zakon posljedica je realizacije odredbi Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Taj Zakon o sprječavanju sukoba interesa kao što je poznato u Sabor je prva bila podnijela Hrvatska stranka prava, naš Klub zastupnika. I jednako tako kao što je poznato, taj zakon je doživio to da u konačnoj verziji bude rađen zajedno sa Ministarstvom pravosuđa u prošlom sazivu Hrvatskoga sabora. Osobno sam predstavljao Klub HSP-a u toj zajedničkoj radnoj skupini koja je negdje do prve polovice lipnja prošle godine bila završila tu varijantu Zakona o sprječavanju sukoba interesa koji je išao u saborsku proceduru dalje. U toj varijanti zakona koji je onda usvojila zajednička radna skupina, dakle Ministarstvo pravosuđa hrvatske Vlade zajedno sa Klubom HSP-a, nigdje se ni riječju nisu spominjala poduzeća, odnosno trgovačka društva od posebnog nacionalnog interesa i to zato što su i predstavnici HSP-a i predstavnici Ministarstva pravosuđa, ali i neovisni stručnjaci smatrali da naprosto dužnosnici ne smiju biti nazočni u nadzornim odborima, posve neovisno o tome je li to trgovačko društvo privatno ili je u državnom vlasništvu i to naprosto zato jer su sva ta društva izjednačena na tržištu. Ne postoje posebni tržišni propisi za društva u većinskom državnom vlasništvu ili za društva u manjinskom državnom vlasništvu, sva su trgovačka društva ista, i zato je potpuno svejedno da li je dužnosnik u navodno većinski privatnom ili većinski državnom društvu jer svi zajednički posluju na istom tržištu. Dakle, sukob interesa koji se tom prilikom javlja potpuno je isti i zato smo i mi iz HSP-a i Ministarstvo pravosuđa smatrali da naprosto te odredbe u Zakonu ne treba biti. Nakon toga taj naš Zakon dolazi pred Hrvatsku vladu bivšu dolazi u Sabor i u Saboru ga očekujemo da uredbom o tome da dužnosnici doista mogu biti u pojedinim trgovačkim društvima od posebnog nacionalnog interesa. Ja ću podsjetiti na još jedan detalj a to je da je Zakon o sprečavanju sukoba interesa u saborsku proceduru stavljen na inicijativu i na zamolbu Hrvatske udruge poslodavaca i da je jedan od ključnih zahtjeva Hrvatske udruge poslodavaca bila upravo to da dužnosnici ne budu u nadzornim odborima bilo kojih trgovačkih društava, to je bio ključnih zahtjev Hrvatske udruge poslodavaca. I toga se ponavljam držalo i Ministarstvo i mi u HSP-u kao inicijator, prema tome, naprosto nas je iznenadila činjenica da je bivša Vlada to stavila u Zakon i još više nas iznenađuje činjenica da je sadašnja vladajuća većina bila tada na strani HSP-a i isčuđavala se tom odredbom a danas ta vladajuća većina mrtvo hladno pristaje na realizaciju ovakvog zakona o sprečavanju sukoba interesa kroz ovakav popis trgovačkih društava od posebnog nacionalnog interesa. Kada se govori o trgovačkim društvima od posebnog nacionalnog interesa ja bih lijepo molio da netko u ovome Visokom domu definira što je to posebni nacionalni interes, po čemu su to društva od posebnog nacionalnog interesa. Znate što ću vam reći, ovakva formulacija o društvima od posebnog nacionalnog interesa je zapravo identična formulacijama svojedobno iz vremena Borisa Kitića i Edvarda Kardelja kada se imalo poduzeća od saveznog interesa, poduzeća od republičkog interesa, poduzeća od općinskog interesa, dakle mogli smo barem tu formulaciju promijeniti. Ono što se ovdje navodi kao argumentacija gdje bi čovjek trebao biti, jest da bi trebao biti u društvima u kojima je država barem 25% vlasnik, ma što to zapravo znači. To samo govori o tome da li se po zakonu o trgovačkim društvima pod 25% vlasništva ima i člana nadzornog odbora. Za nas u HSP-u definitivno je jače imati 10% dionica General motorsa, nego imati 50% dionica u nekom komunalnom poduzeću ili hotelskoj kući koja je bankrotirala. O tome ovdje treba voditi računa, međutim ovdje se to sve skupa izjednačava i konstatira se da postoje društva od posebnog interesa, ja ne znam kakav je to interes a da ga u ime Hrvatske države ne može braniti jedan opunomoćeni predstavnik Hrvatskog sabora, ili Hrvatske vlade, dakle hrvatske države, nego to mora biti saborski zastupnik ili ministar ili državni tajnik. Posebno ako je taj čovjek stručni za taj posao negoli zastupnik ili državni tajnik kojeg je eto Sabor tamo instalirao. Potpuno jasno ako je riječ o nekom trgovačkom društvu koje se bavi uzgojem ribe da ovdje psotoji u Saboru vrlo malo ljudi koji su radili u marikulturi. Ali znaju možda jesti ribu. Dakle, to su stvari koje su u ovoj Odluci zamagljene, mi u HSP-u smatramo da je ovo još jedan potpuno krivi korak koji još više derogira i razvodnjava ostnovnu inicijativu koju je HSP podnio u svom prvotnom Prijedlogu zakona o sprečavanju sukoba interesa ponavljam na vrlo odlučnu želju, na izričitu zamolbu Hrvatske udruge poslodavaca. Da dužnosnici nisu u nadzornim odborima i zato nas doista zaprepašćuje ovakva tvrdoglavnost Vlade da ustrajava na provedbi jednog potpuno krivog koncepta. Ja smatram da je ovakva Odluka potpuno nepotrebna i kriva.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Antun Kapraljević, izvolite.
Ja bih ispravio navod poštovanog kolege Tadića kada je on rekao da se čudi da je vladajuća većina pristala provoditi tako loš Zakon. Ja tvrdim da vladajuća većina nije pristala provoditi tako loš zakon jer ona ne provodi onaj Zakon koji ste vi predlagali, koji je predložila, nego je vladajuća većina taj prvo Zakon promijenila i sada provodi svoj zakon.
Gospođe i gospodo zastupnici. S obzirom na ovaj naš tempo rada, obzirom na ono što nas još otprilike očekuje, a obzirom na brojne obveze zastupnika koji imaju u petak već prema bilo bi dobro da glasovanje sutra stavimo u podne, tako da se svi pripremite za 12 sati. Ne elektronsko, nego elektroničko. Poštovana zastupnica Katarina Fuček izvolite.
Gospodine predsjedniče, budući da je već puno toga rečeno pokušat ću nekako sumirati iz već do sada obavljenih rasprava. Nešto što je kao najbitnije isplovilo u ovoj problematici a to su dvije razine problema, odnosno dvije pod teme koje bi se mogle izvući. Prva je da li dužnosnici mogu sudjelovati u nadzornim odborima društava koja su u vlasništvu države sa udjelima većim od 25% a druga je razina problema ili pitanja da li je ovo odgovarajući propis što sve zapravo korespondira sa državnim interesom ili posebnim državnim interesom. Kako je ovdje bilo dosta upitno odnosno postavljeno upitnim da li je potrebno da državni dužnosnici zastupaju državni interes onda ću se na neki način i kao najprvo na to i osvrnuti. Svaka pitanje vlasnika je njegov je vlasničko pitanje je i osnovno pitanje pa je i pitanje države da li zna s kojim vlasništvom raspolaže koliko je u kapitalu teško to vlasništvo i tko zastupa i na kakav način to vlasništvo zastupa odnosno da li se vrši kvalitetan nadzor nad upravljanjem tvrtki u vlasništvu države. Bilo je situacija a ta situacija je opisana u nalazu državne revizije da država ne zna s kojim tvrtkama raspolaže, da ne zna koliko te tvrtke zarađuju, da li te tvrtke imaju kakvu obavezu temeljem dividendi jer su one i pretvorene u dionička društva i sudjelovati temeljem vlasništva u državni proračun. Tu je bilo dosta nesnalaženja, tako da su se propisivale određene odluke o raspodjeli dijela dobiti a onda nad tim nije vršen nadzor. Što znači da su pojedine tvrtke uplaćivale novac na određene račune a da u kontroli državnog proračuna se nije znalo gdje su ti novci, odakle su stigli ti novci i s kojom namjenom su uplaćeni. To govori o nebrizi države za vlasništvo i za portfelj s kojim raspolaže. To ima jednu sigurno širu i drugu političku poruku koliko je država organizirana. Ako znači ne vodi brigu o svojem portfelju kako će osigurati uvjete da i drugi subjekti koji nisu u njenom vlasništvu posluje. Budući da to nije ni jednostavno ali s nečim se mora krenuti temeljem ovog potrebe znači dopune ovog zakona krenulo se u popis tvrtki koji ovdje imamo i temelj čijeg popisa je bilo vlasništvo, vlasništvo kao jedini element s kojim se može početi. Znači, vlasništvo jer država ima interes da zna da li ta poduzeća posluju uspješno a uspješnost poslovanja ostvaruje se u ostvarivanju zadanih ciljeva. Kao što sam već prije govorila ciljevi u jednom poduzeću mogu biti vanjski, mogu biti unutarnji, mogu biti različito postavljeni, sve zbog djelatnosti zbog koje netko poduzeće osnovano i posluje. Ako su znači ciljevi države za uspješno poslovanje ona od toga sigurno ima koristi jer ispunjava i dobiva nekakva sredstva za ispunjavanje onih potreba koje pokriva iz državnog proračuna a to su potrebe pokrivanja školstva, zdravstva, mirovina itd. dok sami djelatnici imaju svoje razloge za primati plaću, imati radno mjesto i to su onda ispunjeni cilj. Znači, tu država ima interes kao i svaki drugi vlasnik. Teško je sada utvrditi posebni državni interes jer on ne mora biti vidljiv u udjelu vlasništva. Evo imali smo jučer primjer u raspravi o "Viktoru Lencu" da je ondašnja Vlada ocijenila "Viktor Lenac" brodogradilište od posebnog državnog interesa jer je imalo i posebni državni tretman. No, nećemo se sada vraćati na to da li je Vlada bila uspješna u svojoj procjeni ili nije ali u svakom slučaju druga brodogradilišta nisu imala iste tretmane. Znači, država, Vlada prema svojem nekakvom prioritetu, prema gospodarskom projektu, prema strategiji može procijeniti što je to sada trenutno od državnog interesa. Da li se to može regulirati posebno uređenim propisima o tome bi se dalo raspravljati. Sigurno se slažem da su nekad iz davnih vremena bili poznati posebni državni interesi ali oni su bili i na drugi način zadovoljavani i u jednom tržišnom gospodarstvu sigurno za nekakvo takvo reguliranje nema mjesta. Što se tiče kadroviranja u nadzorne odbore to je stalno otvorena tema i o njoj se da puno razgovarati, međutim nikako se ne mogu složiti da se pristupi na onaj način kao što se pristupilo 2000. maknuti sve što miriši na HDZ bilo stručno, nestručno, bilo ovakovo ili onakovo ali uglavnom nema pristupa. Mislim da sada ne bi u ovom smislu više trebalo na taj način razgovarati jer osim političkog kadroviranja sigurno postoje drugi načini kadroviranja gdje ulazi u obzir stručnost, sposobnost, kompetencija i to se da jako lako provjeriti i ja ne mislim da će se preferirati dužnosnici da sudjeluju u nadzornim odborima jer sigurno to nije najkvalitetniji pristup u svemu ali sigurno da se mora omogućiti u onom dijelu gdje oni kompetentno mogu sudjelovati i zastupati državni interes zbog toga što imaju najkvalitetnije informacije i što su možda najupučeniji i najkvalitetnije mogu biti tamo gdje se može najkvalitetnije riješiti pojedini problem. Mislim da je ovdje bilo i širenja te tematike. Sigurno da se svaka točka može iskoristiti tko je šta dobio, tko je šta naslijedio, tko će šta predati, međutim uvijek se od nečega mora početi. Ovo je dobar početak za profiliranja jednog problema, jednog sređivanja stanja u državi, u državnim portfeljima, u državnim poduzećima pa i za daljnju strategiju privatizacije koja također mora biti kvalitetno obavljena. Bolje je učiniti tako pa dalje vidjeti što će se događati, da li je popis adekvatan ili nije on sigurno nije statičan nego dinamičan jer je i samo tržište dinamično i u tom smislu će sigurno biti moguće još daljnjih rasprava ali podržavam jer ovo je korak prema nečemu, do sada toga bilo nije. Hvala lijepo.
Hvala. I poštovani zastupnik Ivica Klem.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Oprostite, imamo jednu repliku. Poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani gospodine predsjedniče, zaista mi nije bila ideja nešto tu opstruirati ali mislim da je važno po stoti puta reći jer čini mi se da iz izlaganja kolegice Fuček se može steći krivi dojam da se ovim popisom želi riješiti puno važnije stvari. Čini mi se da, barem mi se tako iz rasprave činilo a po reakcijama kolega mislim da nisam niti jedina da se ovim popisom ne može riješiti pitanje upravljanja državnim portfeljem koji ima druge mehanizme u državi. Motivacija za donošenje ovoga popisa je da se utvrde ona društva od posebnog državnog interesa koja zavrijeđuju da se tretiraju kao iznimna u kojima mogu sudjelovati državni dužnosnici. I cijeli prijepor oko toga je li taj popis preširok ili nije upravo se odnosi prema kriterij jer sam kriterij vlasništva udjela države u određenoj tvrtci tu ne može biti dovoljan i ne smije biti dovoljan da se one mogu tretirati kao tvrtke od posebnog državnog interesa. Cijela rasprava nastaje samo u tome da se vidi da su te toliko tvrtke važne da u njima ima interesa da direktno kroz nadzorne odbore sudjeluju i državni dužnosnici. To naravno ne isključuje da ostale tvrtke od državnog interesa s njima država i kontrolira i upravlja kroz druge institucije koje ima i u Fondu za privatizaciju i u ministarstvu a na koncu konca kroz raspravu ovdje u Hrvatskom saboru. Mislim da ne smijemo s jednim relativno provedbenim aktom što ovo je imati ambiciju rješavati veće državne probleme jer to naprosto neće biti moguće a upropastit ćemo i provedbu zakona kojeg želimo riješiti.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Katarina Fuček. Izvolite!
Gospodine predsjedniče! Kolegice Lugarić, baš nisam tako rekla odnosno vi ste slobodno interpretirali na način na koji mislite da je to zgodno. U svakom slučaju, rekla sam da se od nečega mora početi jer do sada nije bilo nikakvog popisa i Vlada nije imala mogućnosti nego temeljem vlasništva jer vlasništvo je temelj na čemu možeš postaviti određeni interes, interes vlasnika. Interes vlasnika a ako država u tome sudjeluje onda ima i svoj interes. Mora znati s čim raspolaže, kolika je to vrijednost, tko će nadzirati, tko će upravljati i u tom smislu znači da li može zadovoljiti ciljeve zbog čega je neko poduzeće uopće osnovano. Sigurno da će danas sutra taj popis izgledati možda i drukčije ali ovog trenutka on je jedini moguć bio takav da dođe u Sabor da bi se ispunili uvjeti za stupanje zakona za koji je potreban.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivica Klem. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege ja ću samo nekoliko kratkih rečenica u prilog upravo donošenju ovoga našega zaključka jer nužno je i potrebno da mi kao odgovorni obnašatelji vlasti upravo skrbimo o državnoj imovini jer to je naša i obaveza i pravo i mislimo, mislim da tu nema ništa sporno. Zašto je popis ovakav? Mislim da je iz već rečenoga jasno. Naravno da će popis biti kraći nakon što se završi privatizacija u poduzećima u kojima država ima dio vlasništva, ali dok se taj proces ne završi nužno je da vladajuća struktura nadzire između ostaloga i imovinu koja je u vlasništvu države. Svaki dobar gospodar se mora ponašati na odgovoran način. U ovom slučaju bez obzira što će neki i drugačije razmišljati, to je svakako dopušteno da drugačije razmišljaju i mogu, interes Hrvatske demokratske zajednice je i upravo koalicije koja je danas na vlasti u državi da nadzire vlasnički udio države jer je zato i odgovorna. I upravo zbog toga i osobno podržavam donošenje ovoga dijela. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Idemo na narednu točku. Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Rasprava o tekstu odluke je završena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim državnog tajnika Antu Babića da se očituje o pojedinim amandmanima. Imate li sa sobom? Imate. Prvo, amandman 1.
Amandman 1 prihvaćamo, jer se radi o...
Hvala vam lijepo. Postaje sastavni dio zakona, amandman odluke. Amandman 2.?
Prihvaćamo.
Hvala. Postaje sastavni dio Odluke. Hvala lijepa, državni tajniče. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Molim, uključite se. Molim, uključite se! Ja vidim da gore još neka svjetla. Molim, glasujte. Rezultat? Utvrđujem da je sa 80 glasova za, 6 suzdržanih i 31 protiv donesena odluka u tekstu kako ju je predložio predlagatelj, zajedno sa prihvaćenim amandmanima i sukladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Ovlašćuje se stručna služba Hrvatskog sabora da zajedno s predlagateljem obavi redakciju teksta Odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa prije objave u "Narodnim novinama". Molim, uključite se. Izvolite glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je zaključak donijet sa 101 glasova za, 6 suzdržanih i 9 protiv. Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova Vijeća za nuklearnu sigurnost. Predlagatelj Vlada koja je sukladno članku 25. Zakona o nuklearnoj sigurnosti dostavila prijedlog. Otvaram raspravu. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice poštovani zastupnik Krešimir Čosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo evo nekoliko riječi o razlozima za formiranje Vijeća za nuklearnu sigurnost te ciljevima i zadaćama ovog tijela koje bi trebalo funkcionirati kao nezavisno savjetodano tijelo Hrvatskog sabora. U Zakonu o nuklearnoj sigurnosti koji je objavljen u Narodnim novinama broj 173 od 2003. godine definirani su ciljevi i zadaće ovog tijela. Člankom 25. definirane su zadaće Vijeća za nuklearnu sigurnost kao savjetodavnog tijela Hrvatskog sabora gdje stoji da su zadaće tog tijela vezane uz davanje ocjene o stanju nuklearne sigurnosti u Republici Hrvatskoj. Ovo Vijeće će obavljati sljedeće poslove u narednom razdoblju: Broj 1. Davat će mišljenje na prijedloge podzakonskih akata koji se donose na temelju odredbi ovog zakona te druge podzakonske akte potrebne ze njegovu provedbu. Drugo, Vijeće za nuklearnu sigurnost davat će prijedloge i mišljenja Hrvatskom saboru o strategiji razvoja nuklearne sigurnosti, organizaciji nuklearne sigurnosti u Republici Hrvatskoj, međunarodnoj suradnji na području nuklearne sigurnosti, a posebno o pristupanju i provedbi međudržavnih ugovora i sporazuma iz tog područja kao i o svim drugim aspektima nuklearne sigurnosti u Republici Hrvatskoj. Također važne zadaće Vijeća za nuklearnu sigurnost odnosit će se na redovito podnošenje godišnjeg izvješća Hrvatskom saboru o stanju nuklearne sigurnosti u Republici Hrvatskoj. Važnost jačanja sustava nuklearne sigurnosti ne treba posebno naglašavati u današnjim uvjetima ...
Samo trenutak, samo trenutak. Mi ćemo morati u hrvatsku sabornicu uvesti uređaj koji će onemogućiti telefoniranje sa mobilnim telefonima. Zašto se uporno dio zastupnika i zastupnica ne pridržava odredbe da se u Hrvatskom saboru ne telefonira mobitelima? [[Upadice se ne razumiju]] Dobit ćemo uređaj. Izvolite.
Dobro. Važnost jačanja sustava nuklearne sigurnosti ne treba posebno naglašavati u današnjim uvjetima i okolnostima globalnog terorizma, proliferacije oružja za masovno uništavanje posebno nuklearnih materijala i tehnologija. Interdisciplinarnost poslova koji su vezani uz rad ovog savjetodavnog tijela zahtijevala je i interdisciplinarnost članova Vijeća koji su predloženi od strane Vlade Republike Hrvatske. Područje nuklearne sigurnosti u Republici Hrvatskoj odnosit će se kao što sam rekao i ponovno naglašavam posebno i prije svega na kontrolu proliferacije nuklearnih materijala i tehnologija i posebno opreme u širem smislu sprečavanja neširenja ovih materijala i tehnologija. Nedavno smo u ovom Saboru govorili o Zakonu o robama dvostruke namjene i svim onim obvezama koje stoje pred Vladom Republike Hrvatske i njenim tijelima kako bi se nadzor nad proliferacijom odnosno transferom roba dvostruke tehnologije posebno nuklearnih materijala i tehnologija provodio što je moguće kvalitetnije i pouzdanije. Dalje, područje nuklearne sigurnosti vezano je i uz praćenje stanja sigurnosti nuklearnih postojenja u okruženju Republike Hrvatske kao i na utvrđivanje mjera pripravnosti za mogući slučaj nuklearnih katastrofa i nesreća. Dalje, područje nuklearne sigurnosti u Republici Hrvatskoj vezano je uz provođenje kao što sam rekao međunarodnih obveza i brojnih međunarodnih ugovora i međunarodnih, međunarodne suradnje s odgovarajućim organizacijama. I mnoge druge države imaju slične institucije u toj ili nekoj drugoj formi i zbog svega toga svakako vrlo jednostavno Klub HDZ-a podupire utemeljenje Vijeća za nuklearnu sigurnost kao i Zavoda za nuklearnu sigurnost koji će djelovati u okviru Vlade Republike Hrvatske i vjerujemo da će u narednom periodu ta tijela doprinjeti povećanju razine nuklearne sigurnosti u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovani kolega. Na redu je poštovani kolega Tonči Tadić u ime Kluba zastupnika HSP-a. Izvolite kolega Tadić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Hrvatski sabor konačno raspravlja o imenovanju predsjednika i članova Vijeća za nuklearnu sigurnost. Kažem konačno jer do današnjeg dana Hrvatska je bila jedna od rijetkih ako ne i jedina članica Međunarodne agencije za atomsku energiju koja nije imala svoje Vijeće za nuklearnu sigurnost. Nekom će se to činiti nebitno međutim riječ je o iznimno važnom uvjetu međunarodnih konvencija koje se tiču nuklearne sigurnosti posebno sporazuma o neširenju nuklearnog oružja i konvencije o sigurnom zbrinjavanju nuklearnog goriva i radioaktivnost otpada. Dakle ponavljam Hrvatska je već mnogo puta dobijala packe u međunarodnim krugovima upravo zato što smo bili jedna od rijetkih zemalja koja nije imala svoje nacionalno vijeće za nuklearnu sigurnost. Konvencija o nuklearnoj sigurnosti vrlo jasno iskazuje da mora postojati od Vlade neovisno tijelo za reguliranje ovih poslova. Slično kao što postoji od Vlade neovisno Vijeće za telekomunikacije, Vijeće za regulaciju energetskih usluga, Vijeće za elektonske medije i tako dalje i tako dalje u svim zemljama postoji od vlade neovisno vijeće za nuklearnu sigurnost. To vijeće se sastoji od stručnjaka u tom području i ono neovisno o vladi procjenjuje postupne vladinih ministarstava i vladnih tijela, vodeći prije svega računa o zaštiti javnog interesa dakle zdravlja građana. A s druge starne vodeći interesa o pridržavanju svih mogućih međunarodnih sporazuma i konvencija koje se tiču nuklearne sigurnosti. Ono što jedanako tako sa sigurnošću mogu reći jeste to daje Hrvatska sigurno bila jedian zemlja koja je pregovarala o sudbini i dekomisiji nuklearne kojoj je suvlasnik bez postojanaj svoga vijeća za nuklearnu sigurnost. Slovenci za razliku od nas imaju svoje tijelo za regulaciju ovih pitanja, riječ je o slvoenskom tijelu koje se tiču nuklearne sigurnosti. I to tijelo bilo je aktivno uključeno u pregovore. Sa slvoenske strane u pregovorima su tako sudjelovali, ministar zaštite okoliša, ministar energetike, ali jedanko tako i predstavnik slovenskog regualtornog tijela za nuklarnu sigurost. Koji je bdio nad tijekom pregovora. Evo ovdje se na Interneta može fino skinuti kako to tijelo u Sloveniji funkcionira. Kako u Sloveniji funkcionira Zavod za nuklearnu sigurnost i njegovo vijeće. Hrvatska je nasuprto tome u pregovore sa Krškom sa Slovenijom o Krškom ušla bez svoga vijeća za nuklearnu sigurnost, koje bi bdjelo nad kvalitetom samoga sporazuma. Dakle, bez ikakve dvojbe mogu reći da je ovo tijelo postojalo, sporazum sa Slovenijom o nuklearnoj elektrani Krško ne bi bio ovakav kakav je sada. To mogu jamčiti obzirom na sastav ljudi koji se ovdje predlaže koji su redom uvaženi stručnjaci i neovisni ljudi i ne mogu vjerovati da bi ti ljudi dopustili potpisivanje i ratifikaciju ovakvoga sporazuma kakav je potpisan i ratificiran. Dakle ponavljam Hrvatska je bila jedina zemlja koja je pregovarala o sudbini nuklearne u svom vlansištvu bez postojanja nacionalnog vijeća za nuklearnu siguronst. Koje bi bdjelo nad zaštitom javnog interesa i nad poštivanjem konvencija o nuklearnoj sigurnosti. Ovo tijelo ima još jednu iznimno važnu ulogu, a to je što je ovo jedino tjelo koje može odobriti dolazak stranih brodova na nuklearni pogon. Bilo da je riječ o nuklearnim podmornicama ili o nuklearnim nosačima aviona. U tom slučau odobrenje za njihovo upolovljenje ne izdaje kao do sada Ministar obrane, nego se konzultira ovo od vladne neovisno tijelo koje štiti javni interes. RAdi toga je važnost neovisnosti ljudi koji su ovdje, i njihovog integriteta. Jre oni prosuđuju o tome hoće li neka nuklearna podmorica u konačnici doći u hrvatke unutranje vode i sidriti se u nekoj od naših luka, znajući o tome koji su do sada se problemi javljali i koji rizici postoje. ja sam ovdje već spominjao slučaj koji se u britanskom tisku pojavio o problemima koji su se dogodili 2000. na nuklearnoj podmorici … [[Govornik govori engleski ne razumije se]] u Giblartar. Ali jednako tako smo svjesni toga da je u srpnju 2001. Dubrovnik imao tu nesreću ugostiti dvije američke nuklearne podmorice. Njihov boravak u dubrovačkim vodama odobrio je ondašnji ministar obrane. I tu po našem sudu nije poštivana procedura koja se inače mora poštovati a to je da i zadnju riječ o tome trebalo reći vijeće za nuklearnu sigurnost međutim toga vijeća dame i gospodo u to doba ali nije bilo. Dakle mi u nekoliko ključniuh situacija dakle kod pregovora u nukleraki u Krškom i kod dosadašnjih dopuštanja boravka nuklearnih brodova nismo imali ono tijelo koje su predviđale odgovarajuće konvencije, niti je tu sljeđena sva procudura. Nego je odluke donosila vlada. A ponavljam u konvecijama se upravo iz toga razloga predviđa od vlade neovisno tijelo, koje će štiti javni interes i upozoraavti vladu na kršenje međunarodnih konvencija. Naravno da ovo nacionalno vijeće za nuklerarnu sigurnost ima još jedno iznimno važnu ulogu a to je strikno provođenje sporazuma o neširenje nuklearnog oružja kojeg je ratificirao i Hrvatski sabor na početku prošleg saziva. Jedanko tako ratificirali smo i međunarodni sporazum o zabrani nuklearnih pokusa. SVe to skupa Hrvatsku obvezuje da spriječi transport nuklearnog materijala, odnosno, radioakkivnog materijala koji može služiti za izradu prljavih bombi preko svojih granica. Hrvatska ako želi biti aktivni sudionik međunarone borbe protiv terorizma mora učiniti sve d na svojim granicama zaustavi protok neovlaštenih, nelegalni protok nuklearnog materijala odnosno, materijala koji se može iskorisiti za izradu nuklerarrnih bombi. Odnosno, radiaktivnih tvari koje mogu poslužiti za izradu tzv. prljave bombe gdje se klasičnim eksplozivom rasiplje ozračeni radioaktivni materijal i tako zagađuju primjerice polja, izvori vode, more, i tomu slično. Činjenica je međutim da Hrvatska do danas nije na svojim granicama to riješila, jre doista nitko u Hrvatskoj kako nemamo uopće mehanizam i do danas nismo imali vijeć ekoje bi s time ravnalo. Mi do danas ne možemo sa sigurnošću tvrditi što je sve preneseno preko naših granica. Niti možemo sa sigurnošću reći da nešto nije uopće preneseno. dakle odgovornost pred ovim tijelom je iznimno velika i zato mi u HSPu sa zadovoljstvom dočekujemo trenutak da je to tijelo konačno pred formiranjem. Pred njim stoji velika odgovornost. Mi smatramo da bi to tijelo Hrvatskom saboru kao i sva druga tijela koje je formirao SAbor morala periodički podnositi izvještaje o svom radu. I da bi temeljem tih njihovih izvješća mogli po potrebi i korigirati postojeći zakon o nukleranoj sigurnosti koji također prekasno po našem sudu donesen. Ali bolje ikada nego nikad. DAkle sa tim mislima dajemo punu potporu ovakvom sastavu vijeća za nuklearnu sigurnost.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik Vlade završnu. Ne. Zaključujem raspravu. O ovom prijedlogu odluke ćemo glasovati sutra.
Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednika i članova Vijeća za nuklearnu sigurnost. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Molim, uključite se. Molim, izvolite glasovati. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, sa 109 glasova za, 5 suzdržanih i 5 protiv donijeta Odluka o imenovanju predsjednika i članova Vijeća za nuklearnu sigurnost.
Prelazimo na; - Prijedlog odluke o razrješenju člana vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja; Prijedlog odluke dostavila je Vlada REpublike Hrvatske. Sukladno članku 31. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti prijedlog. Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu. Želi li se netko prijaviti? Ne. Zaključujem raspravu. O prijedlogu odluke g lasovati ćemo sutra.
Naredna točka je Prijedlog odluke o razrješenju člana Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. Rasprava je zaključena. Molim uključite se. Molim glasujmo. Molim rezultat. Utvrđujem da je sa 105 glasova za, 10 suzdržanih i 3 protiv donesena predložena odluka.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda; - Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopunama zakona o sudovima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 158; Prelagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnoga postupka kod donošenja ovoga zakona. Prijedlog akte ste primili u pretinice. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Riječ ima gospođa Bagić državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite gospođo.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Dozvolite mi samo u kratko objasniti i obrazložiti zašto se predlažu ove izmjene i dopune zakona o sudovima. Naime ove izmjene i dopune zakona o sudovima predlažu se radi njegova usklađivanja ili bolje rečeno provedbe sa zakonom o izmjenama i dopunama zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Koji je stupio ansnagu u veljači ove godine. Tim izmjenama i dopunama ovoga zakona, između ostalih, državni dužnosnik postaje tajnik Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Međutim, tim zakonom, odnosno njegovim izmjenama i dopunama nije propisano tko imenuje i razrješava tajnika Vrhovnoga suda, kao državnoga dužnosnika. Vjerojatno zbog toga što se to tim zakonom ne čini ni za ostale državne dužnosnike. Međutim, time je nastala praznina i ostalo je onemogućeno zapravo popunjavanje odnosno imenovanje tajnika kao državnoga dužnosnika. Stoga se to predlaže učiniti upravo ovom izmjenom i dopunama Zakona o sudovima kojima je inače propisan unutarnji ustroj i statusni položaj, između ostalih, i službenika u Vrhovnome sudu. Inače, do sada tajnik Vrhovnog suda imao je status državnog službenika. Sada se dakle ovim zakonom predlaže urediti na nov način statusno pitanje tajnika Vrhovnog suda, sada kao državnog dužnosnika, prema izmjenama i dopunama Zakona o obavezama i pravima državnih dužnosnika. Predlaže se stoga ovim zakonom da tajnika imenuje predsjednik Vrhovnog suda, po prethodno pribavljenom mišljenju opće sjednice Vrhovnoga suda. Isto tako, određuje se njegova prava i obveze kako imaju i ostali državni dužnosnici. S obzirom da je dosadašnji Vrhovnog suda, kao što sam već rekla, imao položaj državnog službenika, određuje se njegovo pravo da ako ga predsjednik Vrhovnog suda ne imenuje kao tajnika, ali kao državnoga dužnosnika, da ima pravo biti raspoređen na drugo radno mjesto koje odgovara njegovoj stručnoj spremi, odnosno na mjesto drugog državnoga službenika. Isto tako, sukladno tome kako je to usvojeno Zakonom o postupku reda i vlasti iz srpnja ove godine za ostale državne službenike ovdje se određuje pravo zapravo da u slučaju kada se imenuje novi predsjednik Vrhovnoga suda, da on ima pravo tražiti da dosadašnji tajnik, kao dosada državni dužnosnik, treba staviti mandat svoj na raspolaganje, ali u tom slučaju ako ga predsjednik, novi predsjednik Vrhovnoga suda ne imenuje odnosno ne potvrdi, onda taj tajnik ima pravo biti raspoređen na drugo radno mjesto kao državni službenik. Toliko ukratko i bitno o ovim izmjenama i dopunama. One su ograničene, odnose se samo doista na statusno pitanje tajnika Vrhovnoga suda kao državnog dužnosnika. Zahvaljujem.
Hvala vama, gospođo Bagić. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Da. U ime Odbora za pravosuđe, poštovani kolega Ivas. Izvolite, kolega Ivas.
Poštovani predsjedniče. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmatrao je na 10. sjednici održanoj 23. rujna Prijedlog zakona o izmjenio i dopuni zakona o sudovima s Konačnim prijedlogom, kojeg je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske svojim aktom od 9. rujna 2004. godine. Odbor je predmetni zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno, predstavnik predlagatelja izvijestio je članove odbora da donošenje Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika i Zakona o postupku primopredaje vlasti državni dužnosnikom postao i tajnik Vrhovnoga suda Republike Hrvatske. Predmetnim izmjenama Zakona o sudovima određuje se tko imenuje tajnika Vrhovnog suda Republike Hrvatske, a koja su prava i obveze tajnika suda, kao državnog dužnosnika, a propisuje se i status u slučaju neimenovanja, razrješenja i drugo. U raspravi su članovi Odbora podržali donošenje predmetnog prijedloga, pojedinačno je istaknuto da treba preispitati odredbu članka 3. Prijedloga zakona, kojim se propisuje da državni službenik koji obavlja poslove tajnika Vrhovnog suda u slučaju da ga predsjednik Vrhovnog suda ne imenuje na dužnost tajnika, treba biti raspoređen na drugo radno mjesto koje odgovara njegovoj stručnoj spremi, budući da se takvo rješenje ne nudi drugim državnim dužnosnicima. Mišljenje člana Odbora da bi predsjednik Vrhovnog suda trebao imenovati ili razriješiti tajnika Vrhovnog suda na temelju suglasnosti opće sjednice Vrhovnog suda, a ne pribavljeno mišljenje. Nakon provedene rasprave, Odbor je za pravosuđe jednoglasno odlučio podržati Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o sudovima.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Odbora. Prelazimo na raspravu. Otvaram raspravu. Prvi na redu su, kao što je uobičajeno u skladu s Poslovnikom, klubovi zastupnika. U ime Kluba zastupnika HNS-a PGS-a, poštovani kolega Nikola Vuljanić. Izvolite, kolega Nikola.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, pred nama je još jedan zakon koji je zapravo obavezno usklađivanje sa prethodno donešenim propisima i u tom svjetlu naravno nemamo šta drugo, nego prihvatiti takav zakon. Radi se o povećanju broja državnih dužnosnika na račun državnih službenika, što naravno nije ni popularno ni pohvalno, ali eto, tako je već odlučeno pa i o tom ne trebamo danas razgovarati. Skrenuo bih pažnju samo na dva aspekta ovoga zakona. Jedan je, odnosno izmjena i dopuna Zakona o sudovima. Jedan je da državni, da je naziv tog državnog dužnosnika, njegovog mjesta, tajnik Vrhovnog suda, a imenuje ga predsjednik Vrhovnog suda, samostalno, uz pribavljeno mišljenje itd., ali dakle on ga imenuje osobno. Nekako se kroz tekst zakona dobije utisak da se ne radi o tajniku Vrhovnog suda, nego o tajniku predsjednika Vrhovnog suda, pa nešto u tom smislu bi trebalo promijeniti, ili formulaciju po kojem se taj tajnik Vrhovnog suda imenuje ili njegov naziv. Ono što je gospodin predsjednik Odbora za pravosuđe rekao, čini mi se isto tako da bi trebalo razmisliti ne o položaju čovjeka koji sada obnaša tu dužnost, koji je državni službenik, koji će naravno i dalje ostati državni službenik, pa neće čovjek ostati bez posla ako njegovo radno mjesto postaje dužnosničko, međutim, u slijedećoj izmjeni, osoba koja imenovanjem dolazi na mjesto državnog dužnosnika nakon što prestaje biti državni dužnosnik dobiva, hoćete to nazvati privilegijom ili zasluženom nagradom, mogućnost da postane državni službenik. Ne vidim tu nekakavu posebnu logiku. Naravno, u čitavoj stvri nije upitno da li se zakon mora donijeti, nije upitno da li će HNS biti za njega. Bit će za njega, ali mislimo da bi bilo mnogo bolje da se pokušaju promijeniti ova dva aspekta zakona. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Socijaldemokratske partije, poštovana kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite, poštovana kolegice.
Hvala, poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će ovaj Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o sudovima i ne samo iz razloga koje je ovdje detaljno navela državna tajnica, dakle da se radi i o usklađivanju zakona o obvezama i pravima državnim dužnosnika, gdje je i tajnik Vrhovnog suda dobio status državnog dužnosnika, nego jednako tako i shodno Zakonu o postpku primopredaje vlasti. Međutim, mi ukazujemo i na jednu drugu važnu i prevažnu činjenicu, naime na načelo diobe vlasti. To svi znamo, ali ponekad i priboravljamo kada se radi o sudbenoj vlasti kako je u Republici Hrvatskoj vlast ustrojena na načelu diobe vlasti: na zakonodavnu, izvršnu i sudbenu koja dakle, isto tako podrazumijeva i uzajamnu provjeru nositelja vlasti propisane Ustavom. Dakle, odvojenost, ali i uzajamnu kontrolu. I mislim da tu u stvari ne bi trebalo biti ništa sporno. Ali kad god se radi o sudbenoj vlasti evo sada i ovdje čujemo razmišljanje da ovo u suštini ipak znači povećanje državnih dužnosnika. Mislim da je pitanje na mjestu onda i onog trenutka kada je tajnik Sabora i tajnik Vlade postao državni dužnosnik. Nije to pitanje koje se sada u ovom trenutku kada je riječ o sudbenoj vlasti treba postavljati. Zakasnili smo postaviti to pitanje. Ako je već nesporno da je tajnik Sabora i da je tajnik Vlade da su oni državni dužnosnici, onda samom logikom stvari, bez obzira na specifičnosti svake od njih, dakle kako sudbene, tako izvršne, tako i zakonodavne vlasti, gdje god je to moguće treba raditi paralelu upravo radi osiguravanja njihove ustavne pozicije. Međutim, ona se počesto zaboravlja, i zato kažem Klub SDP-a podupire donošenje ovog prijedloga, jer on u svakom slučaju, koliko god formalno samo to značilo i formalno, ali i od forme prolaze, proizlaze kasnije i određeni sadržaji ono nesumnjivo znači i afirmaciju i treba značiti i u svakom pogledu daljnju afirmaciju sudbene vlasti, jer samo takva sudbena vlast koja je afirmirana, kojoj i zakonodavna i izvršna daju i posebnu poziciju u društvu i važnu njihovu društvenu ulogu i to nikad ne smeću s uma, dakle takav odnos jamči i veću odgovornost i te grane vlasti, dakle sudbene vlasti. Napominjem također evo shodno i odredbama postojećeg Zakona o sudovima da nam se to više ne bi slučajno dogodilo i kad se radi dakle o proračunu, o rebalansu proračuna da priboravimo priupitati sudbenu vlast jer je to dužnost izvršne vlasti da prije nego što dođe sa takvim aktom u Sabor priupita sudbenu vlast. Tek onda dakle, i to je jedna od zakonskih obveza, tek onda ćemo vidjeti da i ovaj formalni dio i ovaj formalni način usklađenja jednakosti te tri vlasti ima i zaista i sadržajni smisao. Hvala lijepo.
Molim lijepo. Poštovani kolega Bošnjaković u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite poštovani kolega.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospođo državna tajnice. Ovo je doista jedan kratki zakon kojim zapravo usklađujemo Zakon o sudovima sa Zakonom o službenicima, o državnim dužnosnicima. Klub HDZ-a naravno podržati će ovaj zakon i ovim zakonom ne možemo reći da se bilo šta dramatičnom i bitno u našem pravosudnom sustavu mijenja. Ovo je jedan tehnički zakon kojim reguliramo zapravo pitanje tajnika Vrhovnog suda. Točno je, on dobija status dužnosnika, a ne kao što je do sada bilo službenika, i smatramo da je to opravdano obzirom na samu stručnost, složenost poslova i dužnosti koje on obavlja. Što se tiče samog načina imenovanja, to da ga imenuje predsjednik suda, doista možemo razgovarati o načinima, da li ga netko drugi, da li treba biti suglasnost ili obvezujuće zapravo mišljenje opće sjednice Vrhovnog suda, ali u svakom slučaju smatramo da je ovaj predloženi način ovdje prihvatljiv, jer predsjednik Vrhovnog suda zastupa Vrhovni sud, predstavlja Vrhovni sud, a tajnik mu pomaže znači u obavljanju poslova nesudske uprave. I iz svih ovih razloga smatrao da je ovaj zakon, obzirom da su ga i odbori, matični za pravosuđe i Odbor za zakonodavstvo u cijelosti podržali, i naš Klub će podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo, poštovani kolega. Na redu je u ime Kluba HSP-a poštovani kolega Kovačević, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Prvo moram kazati da smo mi u Klubu HSP-a kad smo dobili Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o sudovima s veseljem mislili hajde krećemo konačno u neku bitnu reformu da bi sudbena vlast bila po mjeri hrvatskog građanina, odnosno da bi sudbena vlast postala servis hrvatskih građana, znamo koliki je broj sporova neriješenih i svega ostalog, i što sve muči hrvatske građane. Kad smo pogledali unutra, vidjeli smo da to u biti nije ništa. Pitao me odma’ Tonči Tadić, da li je sadržano nešto oko izbora sudskih vježbenika. Nije, rekla je Ruža. Jel', o čemu je riječ ovdje? Ovdje je riječ u biti, zakon bi se trebao zvati zakon o izboru tajnika predsjednika Vrhovnog suda. Znači tako bi se zakon trebao zvati jel’ takva je materija unutra sadržana, pa kad već donosimo takav zakon stavimo ime i prezime čovjeka da odma’ to pitanje danas riješimo. Znači napravimo odma’ sve do kraja jel’ smo se mi doveli u situaciju da zbog jednog čovjeka donosimo zakon. Zbog jednog čovjeka. Mi pravaši to možemo s pravom reći zbog toga što smo na Odboru za zakonodavstvo, ja osobno i ovdje smo govorili, da li će se trebati mijenjati i ostali zakoni zbog činjenice što je Vlada amandmanom bila predložila da se u krug dužnosnika uvrste, i znamo kako je bilo, tajnik Vrhovnog suda, tajnik Ustavnog suda, tajnik prekršajnog suda itd. Meni je tada rečeno, nema potrebe, sve je čisto, jer sam onda govorio da je riječ o, da je tajnik Vrhovnog suda je službenik, znači sudski službenik, ili državni službenik kako je riješeno prema koeficijentima. Prema tome, mi ništa krupno ne radimo u smislu pravosuđa, mi znači se ovdje spuštamo na razinu da donosimo izmjene i dopune zakona za jednog čovjeka. Za jednog čovjeka, pa stavimo ime i prezime, a ne rješavamo najvažnije stvari koje bi trebali riješiti, znači da se napravi cjelovita reforma pravosuđa, da pravosuđe bude servis hrvatskih građana, i kad, danas je bilo puno riječi kako trošimo sredstva poreznih obveznika. Ovo je eklatantan primjer kako se troše sredstva poreznih obveznika. Znači od Vlade i svega ostaloga mi o slučaju jednoga čovjeka, ovo je još gorje od slučaja "Čačije" i ostalih koji su izazvali donošenje izmjene zakona. On je bio kao povod, al’ ovo je gori slučaj, za jednog čovjeka. Pa dajte recite o kome je čovjeku riječ, pa će Klub HSP-a dati amandman da se kaže da je to izbor, zakon o izboru tajnika toga i toga Vrhovnog suda, da se predsjednik Vrhovnog suda ne mora mučiti, da ne mora skupljati mišljenje i da ne moramo donositi zakon na ovakav način. Hvala vam lijepo. I ovo je sramotno.
Molim lijepo. U ime Kluba HSS-a poštovani kolega Vresk. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Navodno i Klub HSS-a će podržati ovaj zakon i nije problem u tome što je doista trebalo ovaj zakon uskladiti sa Zakonom o obavezama i pravima državnih dužnosnika. Znamo da je u tom zakonu i tajnik Vrhovnog suda naveden kao novi državni dužnosnik. Možda malo boli činjenica da je to isto trebalo napraviti i sa tajnikom Upravnog suda Republike Hrvatske i sa tajnikom, da, da, visokog prekršajnog pa i sa tajnikom visokog trgovačkog suda. Međutim, ima jedan mali drugi problem. Spominje se u obrazloženju i to je ono što malo zaista smeta da je ovaj zakon usklađen sa Zakonom o postupku primopredaje vlasti. Zakon o postupku primopredaje vlasti u svom članku 1. piše: Ovim se zakonom uređuje postupak primopredaje vlasti utvrđenju ograničenja ovlasti Vlade Republike Hrvatske, u daljnjem tekstu Vlada, od dana raspisivanja parlamentarnih izbora do stupanja na dužnost itd., itd. U istom su tom zakonu u članku 6. pobrojani svi državni dužnosnici, iako tajnik Vrhovnog suda i jest državni dužnosnik, ali su se, to je zatvoren broj državnih dužnosnika koji stavljaju mandate na raspolaganje i to su: tajnik Vlade, zamjenik tajnika Vlade, državni tajnici, tajnici ministarstava, pomoćnici ministara, predstojnici ureda Vlade, ravnatelji državnih upravnih organizacija, glavni državni rizničar, ravnatelj agencija Vlade i ravnatelji zavoda koje imenuje Vlada. Dakle to su dužnosnici koji u smislu Zakona o postupku primopredaje vlasti po tom zakonu daju svoje mandate na raspolaganje. Naravno da u ovom zakonu u izmjenama Zakona o sudovima, nije navedeno da predsjednik Vrhovnog suda prolazi kroz taj izborni ciklus jer ni ne može prolaziti, znamo zašto, pa nije niti jasno, iako se u samom tekstu zakona to ne spominje, zbog čega se u obrazloženju ovog zakona spominje naš Zakon o postupku primopredaje vlasti jer tajnik Vrhovnog suda s tim zakonom i s tim postupkom nema ama baš nikakve veze. Ali se slažem s činjenicom da u slučaju izbora novog, odnosno imenovanja novog predsjednika Vrhovnog suda, on u svakom slučaju ima pravo utjecati na to koja će to osoba biti pa i naravno uz ono obavezno mišljenje opće sjednice Vrhovnog suda, ali to nema nikakve veze sa Zakonom o postupku primopredaje vlasti i molim vas nemojte više takve stvari pisati u obrazloženje, jer doista ispada iako se to iz teksta zakona ne vidi, da se ovakvim zakonima izvršna vlast petlja u neovisnu sudbenu vlast koja po Ustavu mora biti potpuno neovisna. Naravno da će klub HSS-a podržati ovaj zakon, on se stvarno mora uskladiti, ali naprosto smetaju ovakve činjenice koje su napisane u obrazloženju. Hvala lijepo.
Sad sam na redu ja, ali s obzirom da nema nitko od potpredsjednika ili predsjednika da me zamijeni, onda ćemo dati riječ kolegi Tomljanoviću, a valjda će dotle netko doći da me zamijeni. … [[Upadica se ne čuje.]] E, onda će biti pauza. Izvolite kolega Tomljanoviću.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo u prvom redu i na početku mog izlaganja osvrnut ću se na dvije stvari koje smo imali prilike čuti od uvaženih kolega u prethodnim izlaganjima. Dakle ovim zakonom ili Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima niti se povećava niti se smanjuje broj državnih dužnosnika, jer je on kao zatvoren broj određen nekim drugim propisima. Ovim izmjenama i dopunama zakona određuje se nešto sasvim drugo. I druga stvar koju želim naglasiti uvodno jest ta, da ni jedan zakon pa niti ovaj nije pisan samo za jednog čovjeka i ne bismo smjeli ovaj Dom stavljati u takvu poziciju da mi donosimo propise, zakone na temelju Vlade samo za jednu osobu ono što se kaže imenom i prezimenom, barem ja ne dijelim takvo mišljenje s obzirom na suštinu ovih izmjena. Naime suština izmjena i dopuna Zakona o sudovima odnosi se na posebne odredbe u unutarnjem ustrojstvu Vrhovnog suda Republike Hrvatske, dakle Glave IV. Vrhovnog suda kao najvišeg suda u Republici Hrvatskoj koji temeljem članka 118. Ustava Republike Hrvatske ima svoju bitnu ulogu, dakle osigurava jedinstvenu primjenu zakona i ravnopravnost građana. Ove izmjene i dopune direktno treba povezati sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika koji je stupio na snagu u mjesecu veljači 2004. godine i kojim propisom je određen da je i tajnik Vrhovnog suda državni dužnosnik, dakle osoba na koju se primjenjuju odredbe citiranog propisa. Novi članci predloženim izmjenama i dopunama, u prvom redu tu mislim na članke 32.b pa do 32.e uređuju da se u Vrhovni sud Republike Hrvatske imenuje, dakle tajnik suda koji pomaže predsjedniku suda u obavljanju poslova sudske uprave dakako. Postupak imenovanja i razrješenja tajnika Vrhovnog suda kao državnog dužnosnika sada, propisan je na način da istog imenuje i razrješuje predsjednik Vrhovnog suda po prethodno pribavljenom mišljenju opće sjednice Vrhovnog suda. Ovdje bih se također složio sa onim što smo imali prilike čuti, bilo je sporno i na matičnim radnim, ne sporno nego je bilo predmet rasprave na matičnim radnim tijelima, da li mišljenje, da li propisati mišljenje ili suglasnost kao jedan institut koji bi u izvjesnom smislu više obvezivao onu osobu koja vrši imenovanje, dakle u ovom slučaju predsjednika Vrhovnog suda, ali je u tom smislu prevladao stav da se u konkretnoj situaciji što se zakonskog rješenja tiče, treba raditi o mišljenju. Nadalje, nije potrebno posebno napominjati da u skladu s gore citiranim propisima tajniku Vrhovnog suda kao dužnosniku dakako, pripadaju sva prava i obveze, dakle i prava i obveze državnih dužnosnika i u tom smislu je vrlo interesantno promatrati navedene izmjene jednog i drugog propisa u odnosu na odredbe Zakona o postupku primopredaje vlasti. Sa ovom analizom koju smo imali malo prije čuti ispred uvaženog kolege u ime Kluba zastupnika HSS-a, dakako da treba imati ono što se kaže na umu, sve ono što je on kazao, jer da li je ako se radi o statusu državnog dužnosnika, u ovom slučaju tajnika u odnosu na Zakon o postupku primopredaje vlasti, suština ovog uspoređivanja i u obrazloženju Vlade Republike Hrvatske je po mom mišljenju u reguliranju radnog pravnog statusa kada dođe do situacije da državni tajnik u funkciji dakle koji ima status državnog dužnosnika, da on dođe u situaciju da ponovno ne bude imenovan na tu funkciju, odnosno na tu dužnost pa mu onda dakako pripadaju ona prava na raspoređivanje u okviru naravno njegove stručne spreme ili stručne spreme poslova koji odgovaraju poslovima propisano za višeg sudskog savjetnika u sudu. Dakle dosadašnja zakonska regulativa određivala je pravni status tajnika Vrhovnog suda Republike Hrvatske kao državnog službenika pa shodno tome u predmetnim, dakle ovim izmjenama i dopunama Zakona opravdano se predlaže naravno i utemeljeno i brisanje članka 75. stavak 2. zbog činjenice da je sada tajnik Vrhovnog suda kao što sam već i kazao, državni dužnosnik. Zaključno. Predmetne izmjene i dopune Zakona o sudovima uslijedili su u smislu usklađivanja zakonskih odredbi koje ne samo da određuju tko ima status ili pravni status državnog dužnosnika u Republici Hrvatskoj već i onih odredbi koje određuju prava i dužnosti državnih dužnosnika. Shodno svemu izloženom, predmetne izmjene i dopune Zakona o sudovima apsolutno treba podržati. Hvala lijepo.
Replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine predsjedniče, uvaženi kolega ja sam prilikom izmjena i dopuna Zakona o obvezama i pravima dužnosnika na sjednici Odbora za zakonodavstvo ukazivao da će nam se dogoditi ovo što nam se dogodilo, da ćemo morati mijenjati Zakon o redovnim sudovima, a onda mi je predstavnik Vlade, nije bio predstavnik ministarstva, rekao da se neće morati mijenjati i na žalost dogodilo se ono što je najgore, mi mijenjamo stvarno zakon radi jednog čovjeka. Ovdje je riječ o jednome čovjeku, eventualno može biti dva ukoliko sadašnji tajnik ne bude imenovan za tajnika Vrhovnog suda, znači ostati će kao državni službenik, odnosno sudski činovnik, ali u biti ovo je zakon o jednome čovjeku i zato sam rekao radi jednostavnosti dajmo ime i prezime tome čovjeku. A opet kažem, za nas pravaše bi bilo daleko primjerenije da je ovo bio zakon o jednoj reformi i da su se bar utvrdila najmanje mjerila za izbor sudskih vježbenika, da bi tu znali cijelu situaciju. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Uvaženom kolegi Kovačeviću moram replicirati na način da uistinu je moje mišljenje, ja sam kazao "moje mišljenje", da se zakon u ovom Domu kao zakon Republike Hrvatske na prijedlog Vlade ne može, ja se nadam neće ni nikada, pisati za jednu osobu, pisati za jednog čovjeka. Niti je to sada slučaj u smislu izmjene i dopune Zakona o sudovima koji regulira sasvim sigurno način na koji se način imenuje i razrješuje tajnik Vrhovnog suda Republike Hrvatske nakon što je po drugom propisu stekao status državnog dužnosnika. Ja uvažavam vaše mišljenje, uvažavam i mišljenje Hrvatske stranke prava, uvažavam sve ono što su kad smo donosili ove druge propise što su kolege, uvažene kolege iznijeli u raspravi, ali me nikada, apsolutno vi osobno niti vaš klub nećete uvjeriti da ovaj Sabor, ovaj Dom piše propis, odnosno donosi propis samo za jednu osobu, jednu individuu, jednog čovjeka jer to ne odgovara apsolutno istini. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma, Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. I sam podržavam potrebu da se donese izmjena i dopuna Zakona o sudovima, a radi njegove usklađenosti s potrebom usklađivanja sa pravnim sustavom, osobito sa Zakonom o obavezama i pravima državnih dužnosnika koji je predvidio da se uvede institut državnog tajnika, odnosno tajnika Vrhovnog suda i to kao državnog dužnosnika. Međutim, unatoč tome i unatoč stavu Kluba zastupnika SDP-a, dakle, Kluba kojem ja pripadam, da će podržat ovaj Prijedlog zakona ja osobno neću moći glasati za njega iz nekoliko razloga. Prvi je, svakako spada u sferu ustavnopravne naravi. Drugi spada u sferu poslovničke naravi. I u trećem dijelu valja sasvim sigurno reći da po mom dubokom uvjerenju i zadire u jedan dio zapravo i temelje demokratskih načela. Pa prvo dopustite da podsjetim sve nas da po Ustavu u članku 44. Ustava izričito stoji da svaki državljanin Republike Hrvatske ima pravo pod jednakim uvjetima sudjelovati u obavljanju javnih poslova i biti primljen u javne službe. Poštovane kolege i kolegice, Prijedlog izmjena i dopuna ovog Zakona, vezano za izbor, odnosno imenovanje tajnika Vrhovnog suda ne predviđa javni natječaj i ne omogućuju zapravo svima građanima ove zemlje, sukladno njihovom ustavnom pravu da pod jednakim uvjetima mogu se i natjecati i sudjelovati u postupku da bi bili imenovani na tu dužnost. Naravno, pod uvjetom da ispunjavaju sve one zakonom druge propisane uvjete koji se traže za ispunjenje tih uvjeta. Dakle, da pod jednakim uvjetima. U tom pogledu ja osobno smatram da bi se time povrijedila ustavna prava drugih građana ove zemlje, a ne samo moguće savjetnika u sudu koji inače ispunjavaju uvjete pa mogu biti kandidati. Međutim, postoji čitav niz ljudi koji se bave i koji su pravnici i koji se nalaze izvan sustava sudstva, također ispunjavaju te uvjete i mogli bi također biti imenovani za tajnika. I u tom pogledu, ja smatram da je prije donošenja ovog Zakona potrebno isti uskladiti sa odredbom 44. članka Ustava Republike Hrvatske. Drugi je razlog poslovničke naravi i on predviđa, kao što vidite ovdje, da se ovaj Zakon donese po hitnom postupku. Ama baš nijedan od razloga iz članka 159. Poslovnika ne stoji. Niti se radi o interesu obrane, niti se radi o drugim osobito opravdanim državnim razlozima, niti se radi o sprječavanju ili otklanjanju većih poremećaja u gospodarstvu. Radi se jednostavno o potrebi da se donese zakon kojim će se uskladiti sa Zakonom o državnim dužnosnicima i koji će omogućiti mogućnost da se zapravo na legitiman i ustavnopravni način imenuje tajnika Vrhovnog suda, a onda naravno sukladno članku 75. tog istog zakona, tajnici Trgovačkog suda, Upravnog suda, itd., da ne nabrajam. I sad se otvara zapravo jedno sasvim ozbiljno pitanje. Prvo, to je se moglo učiniti davno prije, već takva izmjena i dopuna. Drugo, ništa se dogoditi neće da ovaj Zakon ne donesemo po hitnom postupku nego ide u prvo čitanje. Osim što će se dogoditi pozitivna prednost. To će biti dostatni razlog ili dostatno vrijeme potrebno da između prvog i drugog čitanja se ovaj Zakon uskladi i sa Ustavom Republike Hrvatske. I da se jednostavno predvidi da ovaj dio koji se odnosi na uvjete, kriterije i postupak imenovanja tajnika Vrhovnog suda kao državnog dužnosnika da se kaže da će biti raspisan natječaj, a da će u tom natječaju ili oglasu, sasvim svejedno, koji će se već pojaviti, zapravo biti navedeni svi uvjeti i kriteriji da bi osoba bila birana mora ispunjavat da bi mogla ispuniti tu dužnost. A onda ćemo doći u priliku da našim građanima sasvim jasno i kažemo da smo mi i ovim zakonom omogućili da svi budu jednaki pred Ustavom i da svima omogućimo pristup jednakim dužnostima pod jednakim uvjetima. I to je nešto o čemu na prvi pogled izgleda se da se raspravlja o formalizmu, a radi se o vrlo, vrlo ozbiljnoj stvari jer zapravo time sprječavamo nešto što se može u praksi, nažalost, ne govorim da "će se", ali bi se moglo dogoditi da se zatvori ili stvori jedan posebni zatvoreni krug i da praktički samo cirkuliraju savjetnici unutar sustava pravosuđa u određenim sudskim institucijama zapravo kao mogući kandidati za predsjednike, pardon, za tajnike sudova, Vrhovnog suda, odnosno Trgovačkog suda, Upravnog suda, itd. I mi htjeli, ne htjeli u tom pogledu možemo dovest se u situaciju da zapravo po čak i osobnim poznanstvima, da ne kažem nešto dublju riječ ili prijateljstvima praktički dolazi do imenovanja tajnika Vrhovnog suda koje će imenovati zapravo predsjednik suda. U takvoj situaciji je sasvim sigurno izbjegnuta ona objektivizacija pristupa u postupku i utvrđivanju načela, odnosno kriterija koje tajnik moa imati, koje bi na temelju natječaja sasvim sigurno bilo osigurano i koje u krajnjoj liniji mora ispoštivati ustavnu odredbu. Iz svih tih razloga koje sam iznjeo i koje govorim, ponavljam ponovo. Ja smatram da je potrebno donijeti izmjenu i dopunu Zakona radi usklađivanja sa pravnim sustavom. Smatram da bi mogli ovo uskladiti sa Ustavom na način da skinemo hitni postupak i da ovaj Zakon podržimo u prvom čitanju jer do drugog čitanja se to pitanje i uskladi. I treće, smatram da sada ne bi mogli po hitnom postupku donijeti ovaj Zakon jer bi onda on bio očigledno u suprotnosti sa odredbom članka 44. Ustava koji citirao sam maloprije, jamči svim građanima da pod jednakim uvjetima mogu biti primljeni u javne službe, a ovaj Zakon to očigledno ne omogućuje. Iz tih razloga ja ne mogu glasati za njega. Zbog toga ja predlažem da se skine hitni postupak i do drugog čitanja da se ovaj nedostatak otkloni. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Ima li želju državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa dati završni osvrt? Gospođa Snježana Bagić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Na kraju rasprave o ovim predloženim izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, dopustite mi samo par riječi. Već i ova rasprava o ovoj naočigled formalnoj i tehničkoj izmjeni Zakona o sudovima pokazuje da se ne radi o formalizmu. Istina je i to smo svi potvrdili da su izmjene i dopune ovoga Zakona potrebne zbog toga kako bi se uredio položaj tajnika Vrhovnoga suda sada kao državnog dužnosnika koji se proglašen državnim dužnosnikom drugim zakonom, Zakonom o obvezama i pravima državnih dužnosnika, odnosno njegovim izmjenama i dopunama. Dakle, on je postao državni dužnosnik. Prema tome, što se tiče javnoga natječaja, koliko je meni poznato i čini mi se, niti drugi državni dužnosnici se ne izmjenjuju na temelju javnoga natječaja. Zato po ocjeni Vlade ni u slučaju sada tajnika Vrhovnoga suda kao državnoga dužnosnika nije nužno propisivati natječaj kako bi on bio imenovan na taj položaj. Što se tiče ovih drugih primjedbi na odredbe Zakona koje uređuju položaj dosadašnjeg tajnika kao državnoga službenika, s jedne strane, dakle, jedna sigurnost osobi koja neće eventualno biti imenovana na tajnika kao državnoga dužnosnika, te na položaj dosadašnjeg tajnika kada bude imenovan novi predsjednika Vrhovnoga suda. Primjedba je bila se, doduše u obrazloženju Zakona, točnije u obrazloženju pojedine odredbe Zakona, predlagatelj neosnovano i pogrešno poziva na odredbe Zakona o postupku primopredaje vlasti. Predlagatelj se zapravo samo povezao, točnu citiram odredbu: "U skladu sa odredbama Zakona o postupku primopredaje vlasti, također se propisuje." Naime, namjera predlagatelja je bila analogiji odgovarajuće, upućujuće odredbe Zakona o postupku primopredaje vlasti i ovdje ovim Zakonom na jednom mjestu odrediti kako je to određeno i za druge državne dužnosnike a tajnik Vrhovnog suda jest odnosno postaje državni dužnosnik pravo njegovo da ako ga predsjednik Vrhovnog suda novi predsjednik Vrhovnog suda više ne želi za svoga tajnika da onda ima pravo sigurnost kao i ostali državni dužnosnici koji su to po zakono obvezama i pravima državnih dužnosnika biti raspoređeni na to mjesto, kako se izrijekom određuje u članku 8. Zakona o postupku primopredaje vlasti. Zašto da tajnik Vrhovnog suda jest postao je državni dužnosnik ima manje prava doduše nije obveza nego što to imaju ostali državni dužnsonici koji jesu neki od njih od izvršnoj vlasti, ova jest u sudbenoj vlasti. Zato se njegov psotupak imenovanja te njegova prava i obveze specificiraju ovim Zakonom kao Zakonom kojim se uređuje kompletna sudbena vlast uključujući dakako i unutarnju ... status tajnika Vrhovnoga suda. Može se dakako raspravljati o tome koga treba imenovati, da li to treba biti predsjednik Vrhovnog suda kao jedna osoba ili možda opća sjednica, tu se dakako pokazuje razlika između izvršne vlasti, njenog ustroja i sudbene vlasti s druge strane, isto tako kada polazimo od toga što jest uloga tajnika Vrhovnoga suda ona je da pomaže predsjedniku Suda u obavljanju poslova sudske uprave, jer predsjednik Vrhovnog suda kao predsjednik najvišeg suda uz druge dakako i možda važnije svoje funkcije i ulogu je odgovoran kao predsjednik Suda i za sudsku upravu. I tajnik Vrhovnoga suda premda jest tajnik suda kao takovoga u prvom redu pomaže predsjedniku Suda i njegovom osoblju u obnašanju poslova sudske uprave. zato se čini i logičnijim po ocjeni predlagatelja da onda njega imenuje i razrješava predsjednik Vrhovnog suda dakako uz prethodno pribavljeno mišljenje opće sjednice Vrhovnoga suda. Što se tiče one potrebne prepoznate i postoji suglasnost da je potrebno donijeti ove izmjene i dopune Zakona postavlja se pitanje tko, ne mogu se suglasiti s onim primjedbama da se one donose zbog jedne osobe. Donosi se zbog toga što imamo jednog tajnika Vrhovnoga suda ali ne možemo govoriti o poimenice određenoj osobi s određenim imenom i prezimenom. To je potpuno nebitno tko će biti to je pravo predsjednika Vrhovnoga suda da to odredi po prethodnom .... opće sjednice. Ali ova izmjena je bila nužna potrebna kako bi se u okviru sudbene vlasti odredio položaj tajnika Vrhovnoga suda kao državnoga dužnosnika kojemu smo i odnosno ovaj Sabor dao taj položaj drugim zakonom, Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o pravima i obvezama državnih dužnosnika. To jedno, drugo nitko nije tvrdio da ovaj Zakon jest reformski zakon, to je zakon koji više tehnički status ... uređuje doduše isto važno pitanje položaj osobe koja će pomagati predsjedniku Vrhovnoga suda u obnašanju poslova sudske uprave kao predsjedniku najvišega suda u Republici Hrvatskoj. Reforma se provodi ne samo zakonima nego nizom drugih aktivnosti i mjera ona je u tijeku o njoj se svakodnevno redovito izvještava javnost a i ovaj Visoki dom kroz pojedina izvješća i pojedine druge izmjene i dopune zakona. Ministarstvo ... Republike Hrvatske u svom planu inače ima perdložiti Saboru novi Zakon o sudovima i Zakon o sudskim vježbenicima pa će to biti prilika da se dakako raspravi o reformi na drugi način i u širem kontekstu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažene kolegice, uvažena poštovana kolegica Bagić državna tajnica je između ostalog rekla koliko je njoj poznato ni drugi državni dužnosnici se ne imenuju u natječaju. Sve zavisi zapravo koje poslove državni dužnosnik obavlja i da li se imenuje i bira posredno ili neposrednim putem i u tom pogledu ja se ponovno pozivam na ustavnu odredbu, radi se o javnoj službi podsjećam da po sili Zakona ovoga kojega mijenjamo i dopunjujemo i odredbe koje ostaju zapravo tajnik suda organizira i odgovara za rad stručne službe a pored toga novom izmjenom i dopunom smo ovo omogućili. Dakle, stručne službe ,... namještenika suda a omogućili smo i da može voditi postupke protiv lakših povreda, disciplinske postupke protiv istog službenika i namještenika. U takvoj situaciji je očigledno da je neophodno potrebno uskladiti ovaj Zakon sa ustavnom odredbom neovisno o tome da li je eventualno u dosadašnjem sustavu kod pojedinih državnih dužnosnika koji iste obavljaju javne službe se može dogoditi da zakonom evnetualno propušteno da se propiše da se ... ... da se sami suci pozivnom na drugačiji način imenuju putem DSV-a i da postoji pristup svima i mogućnosti tome prema tome mora i tajnik suda.
Hvala lijepa. Iduća, Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o sudovima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 158. Rasprava je zaključena. Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 106 glasova za, 6 suzdržanih i 7 protiv donesen Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o sudovima u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Poštovani gospodine predsjedniče. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurno na 19. sjednici održanoj 17. rujna 2004. godine razmotrio je Prijedlog zakona o eksplozivnim tvarima kojeg je predsjendiku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 9. rujna 2004. godine nakon rasprave donio zaključak, prihvaća se Prijedlog zakona o eksplozivnim tvarima u tekstu kako je predložen od predlagatelja zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Odbora? Izvolite kolega Širac, u ime Odbora za, recite u čemu su propušteni ili nedostaju poslovnički uvjeti. Radi se o zakonu koji je P.Z.E. a kod zakona o P.Z.E-u je moguće voditi raspravu i bez predstavnika Vlade. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, kolege i kolegice zastupnici. Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša Hrvatskog sabora na 12. sjednici održanoj 23. rujan razmotrio je Prijedlog zakona o eksplozivnim tvarima kojeg je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske. Odbor je podržao donošenje predloženog Zakona uz prijedlog da se do 2 čitanja detaljnije propišu restriktivniji uvjeti za uništavanje eksploziva posebno u odnosu na moguće lokacije za te namjene. Odbor naime, smatra da treba ograničiti broj lokacija na kojima je dopušteno uništenje ovih opasnih tvari u redovnoj upotrebi, te uzrokuje dugogodišnje štetne posljedice na okoliš i osobito na podzemnim vodama. Odbor podržava donošenje ovoga Zakona s time naravno da se do drugog čitanja uvaže primjedbe koje smo iznijeli. Hvala lijepa.
Hvala lijepa poštovani kolega Širac. Želi li još netko u ime radnih tijela govoriti? Ne. Otvaram raspravu, prvi na redu su klubovi, u ime Kluba zastupnika HSS-a poštovani kolega Vresk. Izvolite poštovani kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Odmah da velim da je dobro što se ovaj Zakon za razliku od zakona o cestovnom prijevozu donosi u dva čitanja, iako sam vidio da je i tamo Odbor za zakonodavstvo predložio svojim zaključkom da to bude prvo čitanje zakona a sada ću reći i zašto. Doista treba što prije donijeti ovakav jedan zakon jer je to usklađivanje tehničkog zakonodavstva Repbulike Hrvatske s istim takvim zakonodvstvom u zemljama Europske unije i bivša Vlada je ovakav otprilike tekst imala već napravljen. On je naravno u dijelovima poboljšan ali još uvijek ne dovoljno i o njemu treba raspraviti. ONO što je značajno za ovaj Zakon to je da smo i najvećem dijelu uskladili svoje one tehničke standarde sa zemljama Europske unije, ali smo si malo i prilagodili kako to otprilike nama odgovara, a u nekim člancima zakona produžujemo rokove za prodaju, dakle stavljen je u promet sredstava, a to se obrazlaže da je to dobro radi toga, jer tako imaju i neke zemlje u okruženju. To naravno takva norma nije ono tehničko usklađivanje i ne odnosi se na to, ali to nije ni najbitniji dio zakona, pa nećemo puno širiti na tome. Ono što treba u zakonu u svakom slučaju popraviti, treba popraviti nomotehniku, pa ću samo otprilike pobrojati nekoliko članaka u kojem je to nužno napraviti. Članak 6. odobrenje za stavljanje u promet i uporabi eksplozivnih tvari izdaje ministarstvo na zahtjev dobavljača. Koje ministarstvo? Znamo da se radi o Ministarstvu unutarnjih poslova, iako smo se složili da to ne treba pisati tako, nego se piše obično i to je pravno, ispravnije Ministarstvo nadležno za unutarnje poslove. Isto tako članak 10. Ministarstvo u redovnim, izvanrednim itd. opet, koje ministarstvo? Zna se koje, ali to treba napisati. Članak 11. e to je ono što proizvodi malih problema. Rukovati eksplozivnim tvarima moće osoba, stavak 1. točka 2., koja nije pravomoćno osuđena za kazneno dijelo za koje se progoni po službenoj dužnosti. i sad kad vidite iz Kaznenog zakona za koje se to sve dijela goni po službenoj dužnosti vidjet ćete i niz saobraćajnih delikata koje imaju karakter kaznenih dijela koje jesu u svojoj naravi kaznena dijela za koje se goni po službenoj dužnosti, dakle optužnim aktom državnog odvjetnika, mislimo da su to dijela koja ne bi trebala biti zapreka da tako piše u članku 11. stavku 1. točki 2. I da još ukratko kažem ima niz sadržaja za koje se koriste različiti pravni pojmovi, pa u tom smislu upozoravamo Vladu, odnosno Ministarstvo unutarnjih poslova da to popravi do drugog čitanja, a isto tako da se pobliže odredi oko roka kada se te stvari, dakle eksplozivne tvari mogu stavljati u promet, mogu dakle prodavati, provozit, uvozit itd. Jer čini mi se da je onaj restriktivniji rok obzirom na našu noviju povijest, a isto tako i na sve rizike koje on može imati bio sigurniji, neću reći bolji, teško je o takvim stvarima govoriti bolji i lošiji, nego sigurniji, nego što je ovako postavljen jedan predugačak rok između određenih datuma koji nešto znače za našu da ne kažem državu, odnosno za njezine stanovnike, i one datume kad se takva sredstva obično rabe. Međutim, bez obzira na sve taj rok je potrebno, smatramo to tako je prije bilo postavljeno restriktivnije postaviti. No, međutim, to predlagatelj sigurno ima vremena do drugog čitanja zakona. Ono što je najvažnije popraviti nomotehniku i naravno neću sad govoriti posebno o primjedbama Odbora za zakonodavstvo ima ih dosta. Mislimo da bi bilo dobro da se takve primjedbe uvrste u tekst do izrade konačnog prijedloga, odnosno u konačni prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HDZ-a poštovani kolega Širac. Izvolite poštovani kolega.
Gospodine potpredsjedniče, kolege i kolegice zastupnici. Zakon o eksplozivnim tvarima za gospodarsku uporebu donijet je 1994. godine i objavljen u "Narodnim novinama" broj 12. On je uredio proizvodnju, promet i upotrebu eksplozivnioh tvari u Republici Hrvatskoj. Možemo danas deset godina poslije donošenja toga zakona utvrditi da je to bio jedan od kvalitetnijih zakona i da je omogućio i uredio sve odnose u državi oko proizvodnje, upotrebe i općenito oko gospodarenja sa eksplozivom. Međutim, nametla se potreba radi usklađenja sa europskim zakonodavstvom da se ovaj zakon dopuni sa novim odredbama. Novi zakon usklađuje se sa Europskom direktivom broj 9315SII koja se odnosi na promet i upotrebu eksploziva za civilne upotrebe. Zakon sadrži dosta novina koje nisu bile uređene u važećem zakonu. Tako odredbe članka 15. izmijenjene su, izmijenjen je jedan dio važećeg zakona po kojem je izdavanje odobrenja za obavljanje djelatnosti proizvodnje eksplozivnim tvarima podnosiocu zahtjeva uvjetovano hrvatskim državljanstvom i prebivalištem u Republici Hrvatskoj. Pored pravnih osoba proizvodnju ispitivanje promet i upotrebu eksplozivnih tvari po odredbama prijedloga zakona moći će obavljati fizičke osobe, tj. obrtnik. Osoba imenovana za odgovornu osobu u pravnoj osobi ili obrtnik koji se bavi proizvodnjom, prometom, upotrebom moći će, morati će uz opće uvjete koji su propisani za sve osobe koje rukuju eksplozivnim tvarima imati odgovarajuću struku kako bi mogao obavljati poslove za koje je odgovoran, te poznavati hrvatski jezik i latinično pismo. Pravne osobe i obrtnici koji će imati odobrenje za proizvodnju eksplozivnih tvari moći će obavljati i poslove reciklaže i neutralizacije zastarijelih eksplozivnih tvari, klasičnih i raketnih streljiva i minsko-eksplozivnih sredstava. Novo riješenje je dato također člankom 16. prijedloga zakona, po kojem pravna osoba i obrtnik može proizvoditi eksploziv i tvari na radilištu na kojima će ih i upotrijebiti, ako zato ima specijaliziranu opremu i odobrenje za proiozvodnju na radilištu. Nabava eksplozivnih tvari uređena je odredbama članka 22. Odobrenje za nabavu eksplozivnih tvari izdati će se samo onoj pravnoj osobi ili obrtniku koji imaju odobrenje za upotrebu eksplozivnih tvari, a odobrenje za obavljanje poslova humanitarnog razminiranja što je kod nas itekako važna aktivnost ili obavlajnje podzemnih rudarskih radova sukladno posebnim propisima. Uprava eksplozivnih tvari vezana je uz sigurnost. Pa je dozvoljena isključivo za namjene koje su određene u odobrenju. Važećim zakonom određen je vrlo kratak rok prodaje i upotrebe pirotehničkih proizvoda za male vatromete i to ograničenje je bilo od 26. prosinca do 1. siječnja naravno tekuće godine. Pa je bilo neophodno rok prodaje i upotrebe produžiti na cijeli mjesec prosinac, kako bi se uvjeti prodaje uskladili sa susjednim zemljamam, što će doprinjeti smanjenju kontrolirane prodaje i održanju uspostavljanja potrebne sigurnosti. Znamo da je šverc i uvoz tih stvari tokom 12 mjeseca u Hrvatskoj itekako cvijetao i da su naši organi imali ozbiljnih teškoća da to spriječe. Radi toga se upravo predlažu takva riješenja. Uporaba eksplozivnih tvari za izvođenje javnog vatrometa, uvođenje glasnog pucanja moguće ako je izvode ovlaštene pravne ili fizičke uz propisane uvjete u odobrenju nadležnog organa. Obavljanje poslova miniranja uređeno je odredbama članka 33. prijedloga zakona. Poslovi miniranja podijeljeni su na nadzemna miniranja, specijalna miniranja i podzemna miniranja. Ti poslovi će se moći obavljati pravne osobe i obrtnici temeljem odobrenja za obavljanje jedne ili više vrsta djelatnosti. Nije u našem zakonodavstvu bila mogućnost da bilo koje od tih poslova obavljaju obrtnici, međutim ovim usklađenjem zakona sa europskim normama i takva mogućnost se sada stvara. Miniranja koja će provoditi u svrhu uništavanja minsko-eksplozivnih sredstava i neeksplodiranih sredstava posebno su izdvojena i moći će ih obavljati osobe koje su položile ispit za pirotehničara. Izgradnja proizvodnih i skladišnih objekata dobro je uređena odredbama članka 44. prijedloga zakona. Ali ti objekti moraju biti izgrađeni i opremljeni tako da osiguravaju zaštitu života i zdravlja ljudi, njihove imovine i okoliša a moći će se graditi samo na mjestu koje je određeno dokumentima prostornog uređenja ili lokacijskom dozvolom. Propise o proizvodnim, istraživačkim i skladišnim objektima eksplozivnih tvari donijet će ministar unutrašnjih poslova uz suglasnost ministra za zaštitu okoliša. Uništavanje eksplozivnih tvari odgovoran je posao i može ga obaviti samo stručno osposobljena osoba. Manje količine eksplozivnih tvari moguće je uništiti u skladu sa uputama proizvođača i na mjestu gdje je dozvoljena upotreba eksplozivnih tvari tj. na gradilištu. Veće količine eksplozivnih tvari po našem sudu trebalo bi uništiti isključivo na posebno određenom mjestu kako bi se spriječile neželjene posljedice za prirodu i okoliš. Sjetimo se samo kakve smo posljedice imali od miniranja velikih skladišta sa eksplozivom u toku Domovinskog rata i budite uvjereni tu problematiku dobro poznajem i imat ćemo dugi, dugi niz godina posljedice od uništavanja tih eksplozivnih tvari i radi toga ovo zaslužuje posebnu pažnju. Prijedlogom zakona utvrđuju se i ovlasti inspektorima za obavljanje nadzora nad provedbeom zakona te se ministra unutrašnjih poslova ovlašćuje za donošenje provedbenih propisa. Postrožuju se kaznene odredbe kako bi se sankcionirala protupravna ponašanja što smatramo također dobrim rješenjem. Stajalište je Kluba Hrvatske demokratske zajednice da su ovim prijedlogom zakona dobro uređena sva pitanja vezana uz proizvodnju, promet i upotrebu eksplozivnih tvari te stoga Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovoga zakona. Hvala, gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa, poštovani kolega Širac. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Lučin. Izvolite, kolega Lučin!
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Mislim ipak da je dobro što su predstavnici predlagatelja tu iako je ovo P.Z.E. zakon iz jednostavnog razloga jer po mom sudu ovaj je zakon dobar materijal i dobar potencijal da postane jako kvalitetan zakon. Ne bi o onim djelovima nomotehnike i određene potrebe definiranja nekih pojmova i jasnije postavljanja zapravo odnosa tih pojmova, mislim da je Odbor za zakonodavstvo dao dobre primjedbe i vjerujem da će ih predlagač razmotriti i usvojiti i zato mislim da je dobro što je tu već bi pokušao o nekim načelnim stvarima i ono što mislim da prilikom donošenja ovog zakona, dakle u drugom čitanju kad budemo o njemu razgovarali će biti potrebno voditi posebno računa. Pitanje eksploziva, prometa eksploziva, uporabe eksploziva, skladištenje eksploziva i svih drugih eksplozivnih tvari, dakle sve ono što spada tu od pirotehničkih dakle tvari različite kategorije do recimo streljiva posebno mislim zavrijeđuju pažnju ovog Sabora iz jednostavnog razloga jer podaci s kojima u Hrvatskoj raspolažemo koliko ljudi godišnje strada zbog nestručne, neadekvatne uporabe eksplozivnim tvarima pa do običnih pirotehničkih stvari, da ne kažem oružja i municije zahtijevaju dakle posebnu pažnju. Ja vjerujem isto tako da još jedan zakon koji je bitan za ovaj segment Hrvatske da je tako nazovem opće sigurnosti to je i Zakon o oružju. Zapravo bi se mogao zaokružiti čitav jedan segment koji zapravo za razliku od nekih drugih zemalja i tranzicije hrvatskog okruženja imaju drugačiju dimenziju. Ipak, Hrvatska na određeni način ima tu drugačiju specifičnu težinu kad je riječ o eskplozivnim tvarima i sredstvima u odnosu na druge zemlje zbog toga što je Hrvatska relativno nedugo dakle bila u ratu i što je tih sredstava bilo previše. Obzirom da ovaj zakon za razliku od postojećeg zakona koji je donesen 1994. i koji je na određeni način tretirao samo gospodarski eksploziv zapravo ovdje se sada taj pojam širi. I možda jedna sugestija predlagatelju da razmisli da se na određeni način u ovu cijelu priču oko dakle proizvodnje. skladištenje da sve skupa na ponavljam, stavljanje u promet eksplozivnih tvari na određeni način ipak mislim mora involvirati Ministarstvo gospodarstvo. Ako ne radi ničega a ono prije svega zbog toga da treba čuti od Ministarstva gospodarstva određena mišljenja i sugestije, ili ne znam nekog drugog ministarstva nadležnog za rudnike, nadležnog dakle za određene poslove gdje eksplozivne tvari imaju uporabu. Ono što mi se čini da nije dobro u ovom zakonu čini mi se dakle to da je Ministarstvo unutarnjih poslova previše odgovornosti i obveza natovarilo sebi na leđa. Otprilike to ovako izgleda. Ministarstvo unutarnjih poslova dajem vam odobrenje, daje vam dozvolu, nadzire, vrši inspekciju. Mislim da bi zapravo trebalo na određeni način involvirati i druga tijela državne uprave od inspekcijskih službi rekao sam i neka druga ministarstva u ovu cijelu priču. Ono što mi se također čini da bi trebalo razmotriti i razmisliti mislim da nije dobro da se u cijelosti iz ovog zakona izdvajaju Ministarstvo unutarnjih poslova i MORH. Mislim da ovaj Sabor a i predlagatelj da bi o tome trebao voditi računa također poučeni ranijim iskustvima. Da bi trebalo barem kad je riječ o urbanim sredinama, gradovima i skladištenju eksploziva zapravo i za te dvije institucije odnosno ta dva ministarstva utvrditi određene propozicije. Možda da vas podsjetim ili da vam kažem ako ne znate 2000. godine najteži i da tako kažem najosjetljiviji posao koji smo radili u ministarstvu jeste iznošenje velikih količina eksploziva iz urbanih centara. Iz jednog grada recimo u jednoj noći iznijeli smo 8 šlepera. U centru grada je bilo u podrumima različitih policijskih postaja i policijske uprave eksploziva. Zato mislim da bi trebalo iskoristiti. Normalno, to su dvije specifične situacije odnosno službe i tu trebaju postojati određene mogućnosti da i one same nešto kreiraju. Ali kažem, kad je u pitanju grad, kad je u pitanju skladištenje eksploziva u gradu mislim da bi o tome trebalo također voditi računa da se i za MORH i MUP propišu određene propozicije. Kad sam već oko skladišta mislim da bi u zakonu jasnije također trebalo propisati uvjete skladištenja. Nisam siguran da priručna skladišta mogu i kao kontejneri oko eksploziva mogu biti samo onako navedeni. Mislim da njih treba zapravo propisati u zakonu. Isto tako, čini mi se da je ostavljeno dosta prostora da se neke bitne stvari riješe podzakonskim aktima. Ako se već ide na podzakonske akte koji moraju regulirati te stvari onda ja se nadam da će oni biti restriktivniji. Mislim da bi bilo dobro također ukoliko bi dakle bilo moguće da ovaj Zakon stupi na snagu 1.12. iz jednostavnog razloga jer to je vrijeme kad je ovaj, kad je ova pirotehnička, ekspanzija pirotehnike jako velika i obzirom da se to regulira i ovim zakonom možda bi bilo moguće, ja se nadam obzirom da zakon kao što sam rekao nije ni tako loš i mislim da ne treba puno dorade da on već ove godine stupi na snagu. Tu imam konkretne primjedbe. Čini mi se da je predlagač konkretno oko pirotehnike ostavio prevelike opet mogućnosti skladištenja. Recimo vi u kiosku ako prodajete pirotehničku robu možete držati, u kiosku možete držati 15 kila bruto dakle pirotehničkih sredstava. To vam je u kiosku držati nekih 7,8 kila dinamita jako opasno. Ili recimo 30 kila u nekoj prodavaonici. Mislim da te neke stvari zapravo bi trebalo, trebalo malo restriktivnije propisati i zapravo da ovaj zakon kao što sam rekao imam, ima dosta potencijala. Obzirom da vjerujem jer nema razloga da predlagatelj ne prihvati sugestije koje je dobio pisano, a i onoma o čemu je ovdje već i nešto bilo rečeno i o čemu će vjerojatno još nešto biti rečeno da ovaj Zakon ne bude jako dobar u drugom čitanju i Klub SDP-a će podržati ovaj zakon u prvom čitanju, a vjerujem onda isto tako i kad dođe u obliku konačnog prijedloga.
Hvala lijepa kolega Lučin. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je poštovani kolega Vuljanić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Složio bih se sa kolegom Lučinom da se radi stvarno o dobro dotjeranom prijedlogu zakona koji sveobuhvatno zaokružuje ovu tematiku, puno šire nego prošli zakon. Možda par sugestija koje čini mi se bi mogle pomoći u boljim formulacijama za drugo čitanje odnosno za konačni tekst. U članku 9. govori se o ispitivanjima, vanjskih ispitivanjima eksplozivnih tvari koje se, koje se priznaju ako su usklađene sa važećim hrvatskim propisima. Mi ćemo naše propise ili ih već jesmo, ne znam točno, u svakom slučaju morati uskladiti ili smo ih uskladili sa europskim propisima. Ponekim uvoznicima će ovo predstavljati veliku poteškoću ako uvoze eksplozivna sredstva sa tržišta Europske zajednice. Mislim da bi bilo racionalnije da se u tom članku zakona stipulira da se priznaju ispitivanja provedena u zemljama Europske zajednice jer te standarde ćemo mi prihvatiti vrlo skoro ili smo ih velim već prihvatili. U članku 28. propisuje se da će ministar donijeti provedbeni akt. Bilo bi dobro da se propiše i u kojem roku će donijeti taj provedbeni akt da stvar ne ostane na razini deklaracije, predlažem da to bude do kraja godine ili 6 mjeseci već kako, kako smatrate da je shodno. Članak 30. je pomalo čudan. U stavku 6. naime ministar ima mogućnosti da skrati zakonske rokove. Onaj termin u kome se, u kome se može trgovati eksplozivnim sredstvima vlastitom odlukom po vlastitoj procjeni. Mislim da to nije dobro i mislim da takve odredbe u zakone uopće ne bi trebalo, ne bi trebalo ugrađivati osim gdje je to potrebno zbog nekih stvarno viših i sasvim jasno naznačenih interesa. Što ovdje nije slučaj. U članku 41. govori se o tome da se dozvola za poslove povezane sa eksplozivnim tvarima može uzeti ukoliko pravna osoba odnosno obrtnik o kom se već radi, izgubi uvjete da obavlja te poslove. Nigdje ne piše što ta pravna osoba, taj obrtnik ili taj pojedinac može napraviti nakon toga što mu se izda rješenje da više nema uvjete za obavljanje tog posla. Možda bi trebalo staviti unutra odredbu da postoji nekakav drugo, drugostupanjski organ, je li to upravni postupak, je li to nešto drugo, ali u svakom slučaju da postoji mogućnost da se čovjek žali na, na rješenje. I na kraju u člancima 52. i 54. navedene su predložene kaznene mjere za one koji ne poštuju određene odredbe ovog zakona. Čini mi se da je raspon između onoga čim se kažnjava u prekršaju pravna osoba i onog čim se kažnjava fizička osoba preveliki odnosno da su kazne za fizičku osobu premale jer opasnost je jednaka bez obzira tko neovlašteno rukuje eksplozivom. Da li to bila pravna osoba ili fizička osoba i mislim da bi raspon tih kazni trebalo približiti odnosno povećati kazne za fizičke osobe. Hvala.
Hvala vama kolega Vuljanić. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti završnu riječ? Ne ili da? Izvolite kolega Katić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova.
Gospodine predsjedavajući, gospođe i gospodo zastupnici zahvaljujem svim klubovima, odborima i zastupnicima koji su pojedinačno iznjeli primjedbe. Ja se neću pojedinačno osvrtati na primjedbe. Vjerujem da za najveći dio primjedbi koje su ovdje iznijete se u pripremi drugoga čitanja mogu uzeti u obzir. Mi ćemo pokušati maksimalno skratiti rok između prvoga i drugoga čitanja i probati ovaj zakon uputiti u sljedećih mjesec i pol dana u drugo čitanje. Ministarstvo unutarnjih poslova puno pozornosti polaže na sigurnost građana kada su u pitanju minsko-eksplozivna sredstva i oružje i osim ovog zakona vrlo vjerojatno će sljedeći mjesec se pred vama pojaviti Zakon o oružju koji je izrađen, a vjerujemo i Zakon o humanitarnom razminiranju koji ima doduše malo dug svoj put izrade, ali i on bi trebao se naći vrlo skoro pred ovim domom. Što se tiče, osvrnuo bih se samo na zadnje primjedbe koje je poštovani zastupnik Vuljanić iznio oko raspona kazni za prekršaje. On je takav jer limit minimalni i maksimalni iznosa novčanih kazni za fizičke osobe određuje Zakon o prekršajima i nismo mogli priječi taj limit. Kad su u pitanju ovakvi zakoni i posljedice koje mogu nastati ukoliko se taj zakon ne primjenjuje u potpunosti sigurno da zaslužuju puno veće kazne. Međutim ograničeni smo nekim općim propisima. Evo još jednom zahvaljujem svima na primjedbama i vjerujemo da će uvažavanjem najvećeg dijela ovih primjedbi Konačni prijedlog zakona biti puno bolji i da će moći naići na percepciju ovoga doma. Hvala lijepa.
Hvala vama. Zaključujem raspravu. O ovoj točci dnevnog reda će se provesti glasovanje tokom sutrašnjeg dana.
Sljedeća točka glasovanja je Prijedlog zakona o eksplozivnim tvarima, prvo čitanje, P.Z. br. 159. Rasprava je zaključena. Molim uključite se. Molim glasovanje o prijedlogu zaključka. Rezultat. Utvrđujem da je sa 109 glasova za, 5 suzdržanih i ni jednim protiv prihvaćen Prijedlog zakona o eksplozivnim tvarima. Zaključak, pa sam rekao. Šta sam rekao zakon? Zaključak da se prihvaća Prijedlog zakona o eksplozivnim tvarima u prvom čitanju.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o patentnom pravu (PLT), hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 161; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi po redu su kao što je uobičajeno klubovi zastupnika, poštovani kolega Vuljanić u ime Kluba zastupnika HNS-a, PGS-a. Izvolite poštovani kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Veseli nas da u proceduru dolazi jedan zakon sa oznakom PZE gdje nismo prisiljeni ovako brzo raditi. Naime ovaj ugovor ovu konev nciju potpisalo je svega čini mi se, 6 ili 7 država. Odnosno ratificiralo u svojim aprlamentima. Mi ćemo biti među prvima. VEseli me da povlačimo jedan potez koji govori da nam je stalo do prihvaćanja i poštivanja globalnih i svjetskih standarda bez da nas netko prisiljava na to. naravno sam prijedlog zakona o njemu se ne može puno niti razgovarati, jer jer je to konvencija koju ne možemo mijenjati u koju se moramo uklopiti, ali čini mi se da nema niti velikih potreba za to. Ono što će se dogoditi nakon usvajanja ovoga Zakona morati će biti izmjene i dopune našta Zakona o potentenom pravu posebice što se tiče nekakvih rokova. NO najveća prednost sprihvaćanja ovoga ugovora jeste ulazak u globalni sustav patentnih prava. Ulazak u sustav kom čemo prilagoditi naše zakonodavstvo i konačno prilagoditi našu praksu. Pretpostavljam da je prijedlog da je u prijedlogu ovoga zakona sudjelovao Zavod za intelektualno vlasništvo Hrvatski zavod za intelektualno vlasništvo. S kojim sam ja osobno surađivao u dosta navata i uvjerio se da su to ljudi kojima je puno stalo do njihova posla i koji su potpuno komeptetni klub će ovaj Zakon podržati. Hvala.
Hvala vama kolega Vuljanić. U ime kluba HDZa poštovani kolega Ivas izvolite kolega Ivas.
Poštovani potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Vlada REpublike Hrvatske uputila je u ovu saborsku proceduru prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o paatentima i odmah na početku mogu kazati da će klub Hrvatske demokratske zajednice prihvatii ovaj prijedlog zakona. Iz razloga što se njime usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonom eurposke unije. Ovim Zakonom se potvrđuje se spomenuti međunarodni ugovor, a time se u stvari izražava spremnost da Republika Hrvatska bude vezana ovim ugovorom. A tim ugovorom se uređuju pitanja iz područja prijave zaštite patentnog prava, te tijela koja su državama ugovornicama nadležna za priznavanje patenata i za njihovu zaštitu. Inače u Republici Hrvatskoj je zakon o patentima donesen 2003. godine. I radi harmonizacije patentnog prava sa međunarodnim standardima tu su ugrađene određene međunarodne konvencije, u taj zakon kao štu su načela pariške konvencije. Odredbe tih sporazuma u svrhu pristupa Hrvatskoj svjetskoj trgovinskoj organizaciji. Odredbe koje proizlaze iz ugovora o suradnji na području patenata. I ovim usklađivanjem odnosno, harmonizacijom stvoren je i moderan patentni sustav koji je usklađen sa međunarodnim standardima i praksi. A time i ostvarujemo odnosno, otvoren je Hrvatskoj put za uključivanje u Republike Hrvatske u Europsku zajednicu. Inače ugovor o patetnima usvojen je na diplomatskoj konvenciji u Đenovi. NO on još uvijek nije stupio na snagu. Jer je u samom ugovoru propisano da će on stupiti na snagu nakon isteka tri mjeseca kada deset država članica polože isprave o ratifikacijij. Do danas su te isprave položile osam država. Inače ovaj ugovor su potpisale 53 države članice SVjetske organizacije za intelektualno vlasništvo među kojima je i Republika Hrvatska. Stupanje ovog zakona na snagu će uvjetovati određene promjene u našem domaćem zakonu o patentima. Tu su uglavnom dvije osnovne stvari koje se trebaju uskladiti. A to su će se morait izmjeniti oni djelovi koji se odnose na udovoljavanje formalnim uvjetima za priznavanje datuma podnošenja prijave. Štoje regulorano člankom 5. toga međunarodnog ugovora. Zatim u djelu kji regulira pitanja obaveznog zastupanja pred zavodom. To je regulirano u članku 7. Potrebno je ovdje također istaknuti da općim načelima ugovora propisano daje ugovorna stranka slobodna predvidjeti uvjete koji su sa stajališta podnosioca prava i vlasnika povoljniji od uvjeta iz ovoga ugovora i pravilnika jasno osim onih uvjeta iz članka 5. Isto tako je propisano da se ništa iz ovoga ugovora ne smije tumačiti kao prosivanje bilo čega što bi omogućilo ograničavanje slobode ugovorne stranke da u svom zakonu propiše onakve uvjete materijalnog prava koji se odnose na patente kako ona želi. I na kraju donošenje ovoga zakona o potvrđivanju ugovora, i polaganja isprava o ratifikaciji ubrzan će biti postupak stupanja na snagu ovoga zakona. Što je zaisigurno interes svih članica držav asvjetske trgovinske organizacije. Budući da će se njime na jedinstven način uređivati način podnošenja prijave patenata, uspostavljanja jedinstvenog postupka za priznavanje patenata. To je i razlog zbog čega će Hrvatska demokratska zajednica prihvatiti ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa kolega. Želi li predstavnici predlagatelja se uzeti završnu riječ, očitovati, da. Izvolite. Kolega Primorac. Poštovani kolega samo momenat. Pomočnici ministra mogu govoriti na radnim tijelima ali ne mogu u Parlamentu.U Parlamentu mogu govoriti samo ministri i državni tajnici. Ja se ispričavam. Zaključujem raspravu o konačnom prijedlogu zakona o potvrđivanju ugovora o patentnom pravu glasati ćemo sutra.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o patentnom pravu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 161. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Nema predlagatelja. Treba glasovati o jednom amandmanu nomotehničke naravi. Molim uključite se. Dakle glasujemo o prihvaćanju ili ne prihvaćanju amandmana Odbora za zakonodavstvo. Tko je za taj amandman? … [[Upadica se ne čuje.]] Ma ima. Jednostavno je, na članak 3. u članku 3. riječi: "Državnog zavoda" zamjenjuju se riječima: "Središnjeg tijela državne uprave". Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je amandman prihvaćen sa 103 glasa za, 5 suzdržanih i 9 protiv. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključite se. Glasovanje. Rezultat. Utvrđujem da je sa 99 glasova za, 6 suzdržanih i 8 protiv donesen predloženi zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
- Konačni prijedlog zakona o prijevozu u cestovnom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 160; Predlagatelj zakona je Vlada. Izvolite kolega Trgovčević.
Oprostite kolega potpredsjedniče, u ime kluba HSPa tražim da predlagatelj se ponovno očituje jer smo mi tražili da ova točka i ovaj Zakon ne ide po hitnom postupku što dokazuje i Odbor za zaknodavstvo koji je dao primjedbe na sve i jedan članak ovoga zakona. Pa prije nego otvorimo raspravu, morali bi se predlagatelj očitovati dali ide u htini postupak ili u redovnu proceduru. Kako bi mi kao KLub znali se postaviti prema ovome prijedlogu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani kolega na pomoći. Ali na žalost ni o čemu se ne može očitovati dok se ne otvori rasprava. MOra biti prije svega uopće da otvorimo točku dnevnog reda. Pa dopustite da taj dio obavimo. A ja ću poddsjetiti predlagatelja na njegove dužnosti. Hvala vam lijepa. Dakle predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlgo akta ste primili u pretince, sukladno članku 159. Poslovnika nitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pomorstvo i promet i veze. Njihova izvješća ste primili ste primili ste sjednici, želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti zakon. Želi. A vjerujem da će se u obraćanju Domu očitvati i na prijeldog radnog tijela da se o ovom zakonu provede rasprava u prvom čitanju, dakle da se odustane od hitnoga postupka. Izvolite, riječ ima kolega Breglec, državni tajnik u Ministarstvu mora, turizma, promet i razvitka, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče na datoj riječi. Dakako da je namjera bila prije svega očitovati se o samom načinu rasprave ovog zakona i želim istaći da se svakako uvažavaju primjedbe koje su bile utvrđene na Odboru za zakonodavstvo i gdje je bilo jednoglasno zaključeno da se ovaj Prijedlog zakona, da se njemu mijenja karakter usvajanja i da ne ide u objedinjeni postupak prvog i drugog čitanja, već da ide u redovitu proceduru u prvom čitanju. Dakle, ovim se izjašnjavam o tome da predlagač prihvaća navedeni prijedlog, te vas također molim da usvojite stav da se danas o ovom zaklonu raspravi u prvom čitanju, sa jednom malom korekcijom, da ipak nije bilo na svaki članka, sve i jedan članak kao što ste naveli, već na veći broj članaka, ali da mi sa zahvalnošću prihvaćamo svaku dobronamjernu primjedbu, a utvrđeno ih je puno, pa smo odlučili prihvatiti i ovaj zaključak. Dozvolite sada da uvodno iznesem one po nama najbitnije stvari koje se rješavaju ovim zakonomm. Dakle, podsjetit ću samo da je donošenje ovog zakona, ovo je Zakon o prijevozu u cestovnom prometu, jedan od obaveza usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnim stečevinama Europske unije na području prometa, jedna od odredbi Sporazum o stabilizaciji i pretraživanju, a koji je tijekom 2004. utvrđen kao jedni od osnovnih zadataka Ministarstva mora, prometa, turizma i razvitka. Postojeći trenutno važeći Zakon o cestvonom prijevozu donesen je 98. godine. Tijekom 2002. godine mijenjan je i nadopunjivan, tako da je 2003. godine izrađen i pročišćeni tekst nakon čega su slijedile i još jedne izmjene zakona. Prijedlog koji je danas u prvom čitanju usklađen je sa 6 uredbi Vijeća Europske zajednice i sa tri direktive koje su ugrađene u predloženi tekst Prijedloga zakona. U izradi zakona, osim redovite Vladine procedure na samu izradu prijedloga, u komisijama, u radnim tijelima nalazili su se i brojni predstavnici različitih vidova prometa, udruženja prijevoznika i teretnog ili niskog prijevoza i komora i gospodarske i obrtničke, te smatramo da smo u ovom prijedlogu uspjeli pomiriti s jedne strane mnogobrojne zahtjeve i želje, s druge strane mogućnosti i restrikcije koje u pravilu država ima kod takvih zahtjeva. U Konačnom prijedlogu zakona o prijevozu cestovnim prometu, u odnosu na važeći zakon, predloženo je nekoliko novih rješenja, u cilju racionalizacije postupka za ishođenje odgovarajućih licenci, jače kontrole i obavljanje djelatnosti cestovnog prijevoza i ispunjavanja uvjeta za obavljanje pojedinih vrsta prijevoza, kao i evidencija nekih prijevoza koje u važećem zakonu nisu bili predviđeni. U cilju jačanja tržišne utakmice uvedeni su javni pozivi svim zaintresiranim prijevoznicima u određenim zakonom propisanim slučajevima za obavljanje prijevoza kod obnove dozvola, ako se obnova ne obnovi iz razloga propisanim ovim zakonom ili kod prestanka važenja dozvole prije isteka roka izdane dozvole. Tim se dakle, javnim pozivom uvode u ovaj zakon po prvi puta elementi tržišnog natjecanja što je u ovoj djelatnosti s obzirom na njeni karakter vrlo teško napraviti. Licence su novi termin u odnosu na važeći zakon, jer je sada terminologija usklađena sa onom koja se koristi u zemljama Europske unije, a dosada se koristio izraz odobrenje u smislu akta kojim se odobrava obavljanje djelatnosti prijevoza. Veliku, rekli bismo i ključnu novost u ovom prijedlogu predstavlja i predloženi članak 8. u kojem se navode uvjeti koji mora ispunjavati fizička ili pravna osoba za ishođenje licence, odnosno po prijedlogu jedan od uvjeta je vlasništvo, zakup ili leasing, za jedno registrirano motorno vozilo, dok je prema važećem zakonu, do sad važećem bilo predviđeno unutrašnjem slobodnom prijevozu i međunarodnom, najmanje jedan za unutarnji i međunarodni linijski prijevoz najmanje 3 autobusa. U prijedlogu zakona predviđeno je smanjenje velikog broja odobrenja, odnosno licenci koje se do sada, koje su se do sada izdavale posebno za linijski slobodni prijevoz, prijevoz tereta i auto-taxi prijevoz, te prijevoz u unutarnjem i javnom cestovnom prometu i međunarodnom prometu sada se ishođenje licenci predviđa za međunarodni prijevoz tereta i putnika i unutarnji prijevoz tereta i putnika. Nadalje, ono što je kao potpuna novost ugrađena, prijedlog zakona je da se pravne i fizičke osobe koje obavljaju prijevoz putnika ili tereta za vlastite potrebe, prije početka obavljanja prijevoza dužne su se prijaviti odnosno uredima državnima uprave koje ih upisuje u evidenciju prijevoznika za vlastite potrebe, osim za prijevoz tereta vozilima ili skupina vozila čija najveća dopuštena ne prelazi 3.500 kg. Ovom poglavlju novosti je također postupak usklađivanja voznih redova linija u Hrvatskoj gospodarskoj i Hrvatskoj obrtničkoj komori što predstavlja kvalitetan pomak od rješenja koje je do sada bilo regulrano podzakonskim aktom. Pravno sljedništvo u prijedlogu zakona je nova mogućnost da pravni sljednik prijevoznika na kojeg glasi dozvola može nastaviti s obavljanjem prijevoza temeljem izdane dozvole uz istovremeno preuzimanje istovjetnih prava i obaveza, no uz mehanizam kontrole od strane izdavatelja dozvole, odnosno njegovu prethodnu suglasnost. U poglavlju prijevoza putnika novost je zajedničko obavljanje djelatnosti prijevoza dva ili više prijevoznika temeljem ugovora na koji se primjenjuju propisi o obaveznim odnosima, o ortakluku, kao i uvođenje podvozarstva, kojim je dozvoljeno privremeno, ne dulje od 90 dana tijekom jedne kalendarske godine da prijevoznik kojem je izdana dozvola, povjeri obavljanje prijevoza drugom prijevozniku koji također mora ispunjavati uvjete porpisane zakonom. Određenim, u odredbama prijedloga zakona kod obavljanja posebnog linijskog prijevoza, predviđen je izuzetak od pravila da se posebni linijski prijevoz putnika može obavljati isključivo autobusima. Naime, prema prijedlogu sada se opisani prijevoz može obavljati i vozilima 8+1 odnosno specijalnim vozilima. Kroz prijedlog zakona su navedeni uvjeti za dobivanje kao i raspodjelu stranih dozvola kao što do sada nije bilo definirano važećim zakonom, te je propisan način korištenja izdanih dovzola, što do sada nije bilo u zakonu. Iz navedeno proizlazi da se predloženim zakonom Repubolika Hrvatska uključuje u krug europskih zemalja koje je na sličan način regulirala djelatnost cestovnih prijevoza i koja je ugradila ne samo zakonodavstvu Europske unije, već i praksu, te dosadašnju suradnju sa čitavim nizom zemalja u tekst novog zakona. Ovim prijedlogom zakona Republika Hrvatska je korak bliže ispunjenju obaveza preuzetih potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, kao i obvezama utvrđenim stjecanjem statusa kandidata za ulazak u Europsku uniju. Eto, toliko u ovom uvodnom obrazloženju. Stojimo na raspolaganju, hvala lijepo.
Hvala vama. S obzirom da je predstavnik predlagatelja prihvatio prijedlog Odbora za zakonodavstvo da se o ovom zakonu provede rasprava u prvom čitanju i time odustao od hitnog postupka, izvješćavam Sabor da ćemo o ovom zakonu provesti raspravu kao da se radi o zakonu u prvom čitanju. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi na redu su klubovi zastupnika. U ime Kluba zastupnika HSS-a poštovani kolega Josip Vresk. Izvolite, kolega.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Mislio sam drugačije govoriti o ovom zakonu, moram iskreno priznati, ali je dobro što je državni tajnik prihvatio zaključak, odnosno prijedlog zaključka Odbora za zakonodavstvo sa svojim zakonom ide kao da se radi o prvom čitanju jer je doista tekst toliko, neću reći loš, ali nije dobar za konačni prijedlog, da se doista ne može o njemu raspravljati kao konačnom prijedlogu. Tekst ovog zakona nije uopće usuglašen s odredbama Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Šteta je što su ta dva zakona išla u različito vrijeme, pogledajte samo članak, čini mi se 5. ovog zakona, pa ćete vidjeti kolika je dobna granica po ovom zakonu, kolika je dobna granica po Zakonu o sigurnosti prometa na cestama. Malo prije je predstavnik predlagatelja gospodin državni tajnik rekao da je dobro što uvodimo neke novine, recimo u članku 8. uvodimo jednu novinu, pa u članku 9. isto tako, a radi se o dobrom poslovnom ugledu pa stoji u stavku 1. članka 9. dobar ugled u skladu s ovim zakonom ima pravna ili fizička osoba, odnosno odgovorna osoba u pravnoj ili fizičkoj osobi koja želi obavljati djelatnost prijevoza u cestovnom prometu ako, i sad pobraja, da bi u točci 3. tog istog stavka pisalo, nije osuđena za druga kaznena djela na zatvorsku kaznu dužu od godine dana. Pa ne misli se valjda da pravne osobe mogu biti osuđene na kaznu zatvora duže od godine dana, naravno znam da to niste htjeli reći, ali to treba popraviti. Neke su odredbe ovog zakona u direktnoj suprotnosti s Ustavom, jer daju nadležnim županijskim tijelima ovlasti koja ima državna uprava. To isto tako treba pogledati. Ono što je najteže u ovom zakonu, a to su čini mi se i primjedbe Odbora za zakonodavstvo da se za iste pojmove rabi u jednom slučaju točno 10 naziva. Radi se u onom dijelu gdje govorite kod sklapanja ugovora i raskida ugovora. To treba ujednačiti i doista se ne može, bar danas više ne tako različito govoriti o pojmovima koji znače jednu te istu stvar. Evo ja ne znam točno koliko je primjedaba samo bilo Odbora za zakonodavstvo, čini mi se 40-50-tak. Vidljivo je da treba popraviti tekst. Ono što želim reć’, jest da je ovo dobar, dobra želja i da je doista trebalo taj zakon možda i prije, ako ne već ono zajedno sa Zakonom o sigurnosti prometa na cestama donijeti, jer je to područje koje toliko prožimlje jedno drugo, toliko su to dodirna područja da je teško raspravljati o ovom zakonu, a već je prethodno donesen Zakon o sigurnosti prometa na cestama, koji htjeli mi to priznati ili ne, će u jednoj izvjesnoj budućnosti biti predmetom rasprave u ovom Saboru jer je vidljivo da takav tekst ne može dugo opstati. Klub Hrvatske seljačke stranke će uz sve primjedbe koje sam sada rekao, dakle prije svega uskladiti ovaj tekst sa Zakonom o sigurnosti prometa na cestama, napraviti ovaj tekst da bude u skladu s Ustavom, popraviti gramatiku, popraviti nomotehniku, i prihvatiti sve primjedbe Odbora za zakonodavstvo, u tom smo slučaju spremni podržati ovaj tekst u prvom čitanju i bude li konačni prijedlog zakona u skladu s tim primjedbama i svim primjedbama, prije svega Odbora za zakonodavstvo, a nakon toga i čini mi se još jednog odbora, onda smo spremni i takav tekst podržati u drugom čitanju, dakle podržati konačni prijedlog tog teksta. Ne želim reći ono grublje što sam mislio reći, obzirom da je predlagatelj prihvatio da ovo bude prvo čitanje zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani kolega Vresk. Na redu je kolega Nenadić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite poštovani kolega.
Poštovani potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Naravno sam čin prihvaćanja da je ovo prvo čitanje, kao i što je kolega Vresk rekao mijenja način rasprave. Ovaj zakon je jedan od obveza iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, no takvu oznaku nosi, i mi smo ga dužni čim prije, ali i čim bolje donijeti. Cestovni prijevoz sudjeluje, kako piše tamo sa 9% u ukupnom prijevozu tereta, a u prijevozu putnika sa 71%. To pokazuje koliko je vrijedan i važan ovaj zakon. On kad je u pitanju cestovni promet rješava od licenci i licenci zajednice europske, Europske zajednice, prijevoza putnika, prijevoza tereta, kabotaža, naknada za ceste, autobusni i teretni kolodvori, ovlast inspekcijskih i drugih nadzornih tijela, prekršajne odredbe i to je zapravo ono što i treba sadržavati u sebi. Ne bi govorio o onome što je dobro, jer i namjera i uglavnom članci su dobri, ali ove stvari koje smo primijetili da možda nisu dobri, ili nisu dobri, bi trebalo onda iznijeti ovdje i do drugog čitanja popraviti kako bi ovaj zakon doista ovako važan bio čim bolji. I Klub HDZ-a doista se slaže sa stavom Odbora za zakonodavstvo da se treba uskladiti sa ostalim zakonima ovaj zakon, a i nekoliko primjedbi, prijedloga zapravo, predlagatelju koji su bili na Odboru za pomorstvo, promet i veze, također smatramo da ih treba malo razmotriti. Recimo, bi li bilo dobro odrediti maksimalnu starosnu granicu kod uvoza autobusa i teretnih vozila kao što imamo kod osobnih automobila? Jer, posebice kada su u autobusi u pitanju koji voze ljude, prevoze ljude, djecu, ekskurzije, tu nema ograničenja, a za osobne automobile ima. Ovo je bila jedna primjedba na Odboru za pomorstvo, promet i veze koju smo svi podržali i predlažemo predlagatelju da je razmotri. Isto tako da se malo preciznije reče i definira kada je u pitanju prijevoz opasnog tereta. Evo, još nekoliko primjedbi koje bi možda trebalo razmotriti. U pojedinim člancima daju se obveze dužnosti, onih koji imaju licnecu, međutim ništa se ne kaže što ako se to ne poštiva. Dakle, nije propisana sankcija, što nije dobro. Isto tako primjećujem u trenutku zamjene licenci ne određuje se rok u kojem bi trebalo zamijeniti, 'ajdmo tako reći, domaće licence sa ovim licencama Europske zajednice, Europske unije. Onda, postupak usklađivanja linija između Hrvatske gospodarske komore i Obrtničke komore, možda bi isto tako trebalo malo bolje definirati, a isto tako onaj tko traži to usklađivanje plaća određenu naknadu. Pa kome plaća, kojoj komori i kako dijele novac? Možda je negdje drugo napisano, pa onda zaboravite što sam rekao. Možda bi i samo davanje dozvola trebalo staviti pod jedan veći nadzor, i jednu, propisati sankcije za prekršitelje kako bi se izbjegle moguće manipulacije, svi znamo da se u tom dijelu znalo dosta manipulirati. Također bi li možda trebalo određeni nadzor, cijenama kolodvorskih usluga. Kolodvor je ipak na neki način monopol. I sad je li dobro da oni samostalno odlučuju o cijenama, a sjetimo se primjerice kako su odvjetničke komore, tarife uzdigle prašinu kad nema nekakva nadzora ili da nitko ne daje suglasnost. Smatramo da je dosta ovih koji su doduše u vidu amandmana pristigli i od različitih klubova, i od više klubova i od pojedinaca da doista ima dobrih suvislih prijedloga i budući da je prvo čitanje ne bih ih ponavljao, mislimo da ih treba uzeti u obzir i ovaj zakon podržati ovakvog u prvom čitanju sa preporukom da se veliki dio ovih pristiglih primjedbi uzme u obzir i uskladi sa važećim drugim zakonima i smatramo da onda možemo imati dobar zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime klub SDP-a poštovani zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege kao što sam prije nekoliko minuta rekao da zakon o kojem smo raspravljali, o eksplozivnim tvarima jako dobar zakon i zakon koji ima potencijala da bude jedan od kvalitetnijih zakona kojeg smo ovdje u Saboru, ćemo donijeti u konačnom obliku. Tko isto osobno mislim da ovaj zakon o kojem danas razgovaramo o cestovnom prometu zapravo ne bi se mogao okarakterizirati tim atributima. Čini mi se zapravo da je predlagatelj u ovom zakonu balansirajući između različitih standarda u smislu dakle standarda koji su propisani u zemljama Europske unije te sa određenim realnim stanjem među hrvatskim prijevoznicima, ali onda isto tako respektirajući poziciju stranih prijevoznika pokušao napraviti jedan mix. I upravo mi se čini da iz te namjere zapravo da se napravi nekakav kompromis smo dobili jedan nekvalitetan prijedlog. Odmah da na početku kažem, obzirom da je ovo prvo čitanje, Klub SDP-a neće biti protiv toga da se ovaj zakon uputi u drugo čitanje, ali se nadam da će onda predlagatelj obzirom na veliki broj amandmana koji je došao. Ja sam osobno dobio nekih sedam-osam pisama različitih zainteresiran stana za ovaj zakon i zapravo možda ću istaknuti samo nekoliko stvari, ali oni svi kažu da im nije jasno zašto je ministarstvo bilo dobrohotno u onom smislu kad se raspravljalo o zakonu, a da zapravo njihove primjedbe i sugestije iz tih razgovora manje-više nisu ušle u ovaj zakon. Ono što se meni čini, možda u ovom prvom čitanju pa čak i kod konačnog prijedloga trebali bi možda mi kao zastupnici, a i hrvatska javnost dobiti nekoliko odgovora. Ovo je zapravo zakon koji ne bi trebao po meni i ne isključivo biti zakon kojim se samo usklađujemo sa europskim zakonodavstvom nego prije svega iz ovog zakona bi na određen način trebalo proisteći dakle strateško opredjeljenje Hrvatske što se tiče prijevoza tereta i putnika, posebno tereta. To znači obzirom na rast cestovnog prometa, obzirom na poziciju kojom se prijevoznicima daje ta pozicija ovim zakonom, ja bih jednostavno zaključio zapravo da će Hrvatska u narednom periodu preferirati cestovni prijevoz recimo na uštrb željezničkog. Da li je to dobro ili ne, ja u to neću ulaziti, ali bi to možda ovim zakonom ili u uvodu zapravo na određeni način trebalo definirati. Ono čega se ja osobno plašim, a vidim i veliki dio ljudi koji su interesno, dakle poslom vezani za cijelu ovu priču jeste sljedeće. Da hrvatski prijevoznici nisu osposobljeni da zadovolje standarde koji su propisani u Europi. Obzirom da ovaj zakon također otvara jedan prostor, a to je da će na određeni način zapravo i strani prijevoznici moći voziti u Hrvatsku i kroz Hrvatsku, čini mi se da taj opravdan strah zapravo treba uzeti u obzir. Da li postoj i volja i mogućnost da se u tom prijelaznom periodu pokušaju domaći prijevoznici na određeni način zaštititi, mislim da bi ova primjedba trebala donekle pobudit pozornost predlagatelja. Inače u ovom zakonu ima također i dosta nomotehničkih propusta. Ja bih možda se zaustavio, ja neznam da li su u ovom zakonu sudjelovala i druga ministarstva, ali evo recimo mene navodi da Ministarstvo unutarnjih poslova nije sudjelovalo u pisanju ovog zakona, jer imate jednu zanimljivu priču, a ona vam izgleda ovako. Dakle, poslodavac može zaposliti osobu sa 18 godina da mu vozi recimo kamion ili autobus. Ne može. Mi smo usvojili zakon gdje osoba sa 18 godina mora dvije godine volontirati da bi dobio stalnu vozačku dozvolu. Dakle zakon je u koliziji. Ja neznam zašto isto ovaj zakon propisuje da maksimalno osoba koja može raditi kod prijevoznika, mora imati 65 godina. Zašto? Ako netko može voziti osobni automobil do 80 godina, onda se valjda neki kombi, bus ili nešto drugo može voziti i sa nešto više godina ako je čovjek zdravstveno, ima zdravstvene uvjete itd. Dakle molio bih da sada ne ispada nonsens da nam cisterne sa opasnim tvarima mogu voziti 21-godišnjaci, a da nam automobile ne mogu voziti neznam 50-godišnjaci, obične osobe. Dakle molio bih ukoliko nije u ovu priču konzultirano i uključeno Ministarstvo unutarnjih poslova, odnosno radna skupina koja je radila na ovom drugom Zakonu o sigurnosti cestovnog prometa, da bi bilo dobro da se oni konzultiraju. Uvođenje dobrog ugleda meni se to jako svidilo, ali onda kada sam razgovarao sa nekim pravnicima oni to zapravo malo dvoje da je to diskutabilno, koji su to kriteriji, kakvi su kriteriji i tko bi zapravo trebao i na kakav način definirati taj dobar ugled. Tamo u zakonu je dato jedno poglavlje gdje se o tome zapravo nešto govori, istovremeno neznam da li je o tome bilo riječi, nisam bio na početku, tamo se između ostalog navodi da bi mogli, dakle dobar ugled za privatne i fizičke osobe, pravne jel', da to ne mogu biti osobe koje su zatvorski kažnjavane. Ne možete poduzeće zatvoriti, ono ne podliježe kazni zatvora. Može neka odgovorna osoba. Kad sam već oko odgovornosti, čini mi se da nije dobro i da nisu jasno definirane i kazne pa imate zapravo situacija da se u jednim rješenjima dakle, može desiti duplo kažnjavanje i tvrtke i odgovorne osobe. Imate situacija u kojima se nitko ne može kazniti. Isto tako imate neka rješenja recimo iz članka 99. koji vam propisuje kaznu od 15 tisuća kuna do 70 tisuća kuna, a recimo za slične prekršaje iz članka 44., pardon u članku 102. predviđena je kazna za istu stvar od 2 tisuće do 10 tisuća kuna. Koliko ja razumijem zapravo to su nekakve nelogičnosti koje bi trebalo barem uskladiti ako ne i u cijelosti u novom obliku zapravo staviti u zakon. Ono o čemu sam u početku rekao i čini mi se da bi na tome zapravo trebao biti naglasak, a to je na koji način i kako bi ovaj zakon trebao doprinijeti zaštiti domaćih prijevoznika na način njihove što lakše prilagodbe europskim standardima. Recimo to je pitanje starosti autobusa. Neću govoriti o kamionima, iako znamo kakav nam je vozni park. Jednostavno bez obzira što mi imamo relativno i dosta autobusa i dosta kamiona, mislim da oni prije svega po standardu godina ne odgovaraju europskim standardima. Ukoliko to presiječemo preko noći, jednostavno ćemo doći u situaciju da dobar dio zapravo tih prijevoznika ćemo izbaciti iz igre. Desila se nedavno još jedna glupost, nemojmo je ponovit. Recimo oko eko-testa. Nju ću spomenut, ona oslikava zapravo, dakle da li uvesti eko-test. Kako je u Hrvatskoj vozni park dosta star onda vam se desi sljedeće, da je jedna granica za automobile do 87. a druga vam je od 87. na ovamo. E sad pazite, automobil 88. i 95. godine to je velika razlika. Čini mi se da su to neke tehničke finese o kojima predlagatelj nije dovoljno vodio računa, a iz ovih pisama koje imam tu, vjerojatno ste ih i vi dobili, zapravo to je na jedan razvidan i jasan način postavljeno. Imam tu još neka pitanja i dileme. Ja ne znam zašto bi prevoznik morao prodavat autobusnu kartu. I to za svakog putnika po istoj cijeni jer kako ja čitam taj Zakon, možda ga krivo čitam, nisam pravnik, to znači da po ovom Zakonu, recimo, prevoznik ne bi mogao prodati jeftinije kartu studentu, umirovljeniku, itd. Možda taj članak isto na određeni način, dakle, to je mislim članak 30. gdje se govori o istoj cijeni svi za sve korisnike. Mislim da bi tu trebalo, dakle, ostavit mogućnost tog jednog socijalnog momenta. Slažem se s kolegom koji je rekao da bez obzira šta je on, opasan teret možda i predmet posebnog zakona, da bi o njemu trebalo posebno razmisliti. I u cijeloj toj priči oko jedne stvari koja je izazvala dosta bure, to je utvrđivanje određenih koridora. Zapravo bi trebalo da se ostavi nekakva pretpostavka ili mogućnost da se podzakonskim aktom neke stvari reguliraju. Jer jednostavno onda imate da se javnost, a i oni na koje se određene odluke odnose, zapravo pitaju na osnovu čega su donesene takve odluke. Mislim da ima i dobrih stvari. Recimo, mislim da su dobro riješena pitanja kolodvora. I mislim da je dobro to rečeno da svatko mora koristit kolodvor. Ali bi ja isto tako volio da se propišu i stajališta, obavezna stajališta. Dakle, da autobus ne može stajati van tih stajališta. Ono što me još interesira, pa bi molio da predlagatelj o tome nešto kaže. U kojoj mjeri, obzirom na uvjete koji se propisuju ovim Zakonom, za domaće prevoznike i za strane prevoznike će domaći prevoznici biti diskriminirani? Ja moram priznat da ja sam se potrudio tu da vidim to da li oko putnog lista, itd., da li je tu jednostavno moguće napraviti da naši prevoznici zapravo ne bi imali taj osjećaj da su diskriminirani. Evo, završavam s uvjerenjem zapravo da će pitanje i dopusnica, dakle licenci, kvota, itd. bit na jedan transparentniji način riješeno i ipak mislim da je ovim Zakonom, da su prevelike ovlasti ostavljene ministru, odnosno pravilnicima. Iz jednostavnog razloga, mislim da bi barem u Zakonu trebalo naznačit neke kriterije. To svi znamo kada su u pitanju kvote i licence, riječ je o velikim novcima i zapravo riječ je o velikim mogućnostima, da ne idem dalje. Mislim da bi neke kriterije u ovom Zakonu, kad su riječ licence i kvote trebalo uzet u obzir. Zadnja stvar na koju bi mislim trebalo inzistirat, a to je barem da se jedan dio primjedbi, ja sam te primjedbe tih različitih strukovnih organizacija pogledao. Mislim da se jedan broj tih primjedbi može zapravo usvojiti i da bi ih trebalo usvojiti. Evo, uz to da očekujem odgovore na ova strateška pitanja, a to je u kojoj će mjeri, dakle, orijentacija Hrvatske biti prema, na cestovni prijevoz. Vi znate da Austrija ima drugačije. Vi ne možete kroz Austriju kamionom nego kad dođete u Austriju, ukrcate se na vlak i idete vlakom, ne svugdje i ne uvijek, ali uglavnom kad je tranzit idete vlakom preko Austrije. Dakle, trebalo bi dat odgovore na ta pitanja i svakako na jedno ključno pitanje, a to je koliko će, dakle, ovaj Zakon otežati položaj domaćih prevoznika, svakako će ga otežati. Ali da li postoje mogućnosti i toga smo svjesni i to nažalost ili na sreću, kako hoćete, tako treba bit, ali u kojoj mjeri postoje mogućnosti određenog roka prilagodbe. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba HSP-a poštovani zastupnik Pejo Trgovčević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Evo, ja sam u onom svome reagiranju već naznačio ako će ovo biti prijedlog u prvom čitanju, da će sasvim drugačiji i naš stav kao kluba biti prema ovom Prijedlogu zakona. Dakle, ovaj Prijedlog zakona kao što su već i matični odbori i ostali klubovi zastupnika naglasili ima jako puno svojih nedostataka i ja se državnom tajniku ispričavam ako me je krivo shvatio u onome mome nastupu kada sam rekao da ima Odbor za zakonodavstvo skoro na svaki članak nekakvu primjedbu. Klub HSP-a podržava donošenje ovakvoga Zakona. Zato ćemo i glasovati da ide u drugo čitanje, međutim do toga drugog čitanja trebao bi i predlagatelj stvarno poraditi na ovom sadašnjem Prijedlogu. Naime, ja ću sada od članka do članka, ali na brzinu, ne na svakom nego tamo gdje imamo najveće primjedbe reći što mi imamo. Naime, u članku 5. gdje se predlaže da vozač ne smije upravljati vozilom u cestovnom prometu nakon navršenih 65 godina života. Mislim da je to stvarno nekorektno prema ljudima koji imaju preko 65 godina nego predlažemo da se u tom stavku naznači preko 65 godina, ali sa liječničkim uvjerenjem. Uvjeti za dobivanje licenci. Mislim da imamo tu puno primjedbi jer je neriješeno pitanje dobivanja licenci kao i koncesija. Smatramo da ovim Zakonom moraju licence koje se daju biti usklađene za domaće prijevoznike sa dobivenim koncesijama. Problem je veliki u ovom Prijedlogu zakona. Zapravo dobijanje licence prilikom prikupljanja silne papirologije i raznih potvrda koje su potrebne za dobivanje licence, što zapravo upućuje na veliku birokraciju. I dolazimo u situaciju da bi firme i fizičke ili pravne osobe koje traže licence, ta papirologija ili birokracija mogla trajati mjesecima. Pa predlažemo da se i na tome poradi kako bi izbjegli ta velika birokratska čekanja. Naime, u članku 9. ovaj Prijedlog zakona govori o dobrom ugledu vozača, odnosno pravnih ili fizičkih osoba ili kao što su moji prethodnici već primijetili, gdje dobar ugled zapravo stječe osoba ili firma koja nije osuđena na zatvorsku kaznu dužu od godinu dana. Mislim, ovdje kao što je rečeno da pravna osoba ne može, ali fizička može. Međutim, imamo stavak 3. u članku 9., težim prekršajem iz ovog članka smatra se kazna u iznosu od 20 tisuća kuna pa je nesrazmjerno da fizička osoba bude osuđena godinu dana i bude imala dobar ugled, a loš ugled će imati netko tko će biti kažnjen sa kaznom od 20 tisuća kuna, a svi dobro znamo da su kazne danas u prometu drastične, pa ne možemo izjednačiti vozača kao fizičku osobu koja je dobila kaznu zatvora od godinu dana i kaznu plaćanja od 20 tisuća kuna. Naša primjedba također se odnosi i na financijsku sposobnost, kako pravne tako i fizičke osobe jer u stavku 1. ovaj Prijedlog zakona zapravo donosi da financijsku sposobnost stječe pravna ili fizička osoba koja ima na raspolaganju imovinu od u visini od najmanje 65 tisuća kuna. A ujedno u ovom članku 10. stavak 4. abolira stavak 1. koji propisuje do ulaska Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije domaći prijevoznik ispunjava ove financijske uvjete ako raspolaže imovinom u visini od 30 tisuća kuna. Što je u nekom smislu dobar prijedlog ali ćemo dobiti i imati velike probleme kao što stavak 4. kaže ulaskom Republike Hrvatske u punopravno članstvo, bit će velikih pravnih i fizičkih osoba u cestovnom prometu koji će imati problema oko dobivanja ili proužavanja licenci u prijevozu u cestovnom prometu. Zatim moramo još poraditi o tome tko ima ingerenciju u tome oko izdavanja licenci oko državne uprave, oko upravne oko županijskih ureda koji izdaju odnosno koncesije ili neke druge papire koji su potrebni za dobivanje licenci. Slažemo se sa mišljenjem Odbora za zakonodavstvo koji ukazuje na tekst ovoga Zakona koji je zapravo neprihvatljiv u svom izričajnom, pravnom i jezičnom te i gramatičkom smislu gdje primjerice kažu da jedna riječ "dobivanja, dodjela, izdavanje, ishođenje" sve jedne te iste licence, zatim oko sklapanja ugovora zaključivanja ugovora i utvrđivanje da pojedini ugovor ili licence ne postoje što smatramo da je u prijevodu ovoga zakona došlo do tih gramatičkih i nomotehničkih pogrešaka. MI ćemo podržati ovaj Prijedlog zakona ali do drugoga čitanja svakako ćemo dati i drugačiji odnos prema tome drugom prijedlogu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Dobro je da je ovo prvo čitanje, ne prvo i drugo hitni postupak jer da i je ne bih sudjelovao u raspravi, koristim i poziv državnog tajnika da s primejdbama i sugestijama pokušamo i njima pomoći da do drugog čitanja se otklone oni dijelovi Zakona za koje sada ocjenjujemo da ne bi bili prihvatljivi za nas. Zbog toga ću se koncentrirati u svojoj kraćoj raspravi samo na tri članka Zakona, dakle vrlo mali broj ali na tri područja u kojima može doći i do najvećij konfrotacij ai konkurencija, na područjima gdje može biti najviše muljaže i na one odredbe zakona koje mogu pozitivno ili negativno utjecati na zadovoljstvo korisnika usluga dakle putnika. Prvo je članak 26. koji regulira pitanje dozvola za linijski prijevoz. Svakom autobusnom prijevozniku tu poćinje mogućnost obavljanja tog posla, dakle kako doći do dozvole da vozi određenu liniju bez obzira da li se radi unutaržupanijskom ili međužupanijskom linijskom prijevozu. Jer je sve ono prije i poslije toga nema nikakvog smisla i utjecaja ako izostane ova dozvola. Nisam siguran ali čini mi se da Zakon predviđa da dodjelu tih dozvola ide po principu tko dođe on dobije, tako nekako bi to pisalo, međutim, nisam siguran da za jednu teistu liniju se može izdati više dozvola. Što ako je više kandidata za jednu te istu liniju i svi ispunjavaju uvjete iz zakona, tko će tada dobiti dozvolu za to ili te linije. Nema instituta javnog poziva, nema instituta natječaja, za jednu, dvije ili tri ili sve linije koje nakon 5 godina kada dozvole prestanu vrijediti želimo uvesti ili posebice novih linija koje moramo otvoriti u interesu putnika jer je na nekom području otvorena neka tvornica, škola, javna ustanova, modernizirana cesta gdje prije nije bilo moguće uvesti linijski prijevoz. Zato predlažem da pitanje postupka bez obzira da li županijsko tijelo ili Ministarstvo dodjeljuje dozvolu reguliramo na način da se do nje dolazi pozivom ili natječajem. Propisanim uvjetima i određenim prioritetima. Jer ako stavimo samo ovakve odredbe bojim se da će jedini kriterij biti tko je prvi došao po dozvolu. Drugu područje gdje bih želio pomoći u boljem tekstu zakona je članak 31. koji govori o usklađivanju voznih redova, pa je rečeno da to uskladno vrše komore jedna i druga koje su organizacije ili asocijacije poduzetnika i one će se tu ponašati kao cehovske udruge poduzetnika međutim, vozni red broj linija kada polazi i kada stiže i koliko tih linija imamo ujutro u podne ili navečer je od interesa potrošača, putnika, korisnika autobusnog prijevoza. Često se dešava da pitanje voznih redova se podešava nekim drugim linijama prije, prešutnim dogovorima više linijaša a do sada i u ovom Prijedlogu zakona korisnici tog prijevoza, potrošači nemaju nikakvu mogućnost utjecati na to kakvi će vozni redovi biti. Pa bi mislim bilo izuzetno dobro a s obzirom da je Hrvatska ta koja ima sve veći broj organizacija civilnog društva koje okuplja i štiti interese potrošača da se izvidi mogućnost da i konačno potrošači, korisnicu usluga mogu utjecati i na vozne redove. I kada komore raspravljaju ili usuglašavaju toga da imaju obvezu rasprave sa onim organizacijama ili udrugama koje postoje. O čemu se inače radi, kome ćemo podešavati vozne redove. I treća točka članak 44. prijevoz učenika. Prijedlog zakona sasvim solidno rješava problem posebnog linijskog prijevoza za učenike osnovnih škola, radnike, zaposlenike u tvrtkama, ustanovama i poduzećima. Ali mislim da bi umjesto takvih odredbi, takvih definicija bilo daleko korisnije upotrebljavati neutralne izraze poput obrazovnih ustanova jer primjerice po sadašnjem Prijedlogu se posebni linijski prijevoz ne bi mogao uvesti za srednju školu. A kako prijevoznici rade? Sasvim slučajno tobože ako moraju prevesti putnike, učenike iz jednog u drugi grad preko trećeg onda uvedu jednu liniju od grada A do grada B i drugu liniju od grada B do grada C. U čemu je tajna? Svaka je nova linija, cijena se određuje po startu od 0,3 ili 0,5 kilometara fiksnim iznosom i umjesto da ste karte koštaju mjesečne 700 kuna koštaju 900 ili 1100 jer morate zbrojiti cijene dviju linija. S obzirom da je i to područje dinamično, s obzirom da i tu imamo sve veći broj obrazovnih ustanova koje nisu nužno u velikim gradskim centrima mislim da bi ovim člankom mogli omogućiti obrazovnim ustanovama, srednjim školama, posebice onima koji žele dobiti učenike s područja koja nisu tako bliža, omogućimo uvođenje odnosno osnivanje posebnih linijskih prijevoza i da učenike dovoze prema svojim školama, pod benificiranim uvjetima jer će biti jedna linija jedna cijena a ne dvije linije i dvije cijene. Ni jedan prijedlog nadam se nije suprotan osnovnoj želji predlagatelja zakona, i da u ovom vremenu do drugog čitanja se mogu naći riješenja, i da dakle pitanje dozvola za linijski prijevoz, usklađivanje voznih redova i prijevoz učenika svih obrazovnih ustanova riješimo, jer sadašnjim propisima to naprosto nije bilo moguće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. S ovim smo završili raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Riječ ima uvaženi zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pošto je ovo prvo čitanje zakona neću dužiti, nastojat ću u drugom čitanju detaljnije obraditi neke točke koje me zanimaju. Htio bih se osvrnuti samo na jednu točku o kojoj sam podnio amandman računajući da je ovo postupak prvog i drugog čitanja. U članku 34. u dosadašnjem tekstu zakona stajalo je da se autobusne karte prodaju na organiziranim prodajnim mjestima, osim tamo gdje tih organiziranih prodajnih mjestanema, pa se mogu prodavati i u samom autobusu. Sad stoji da se autobusne karte mogu prodavati u samom autobusu bez obzira kako inače organizirana njihova prodaja. Ne znam što je bilo zapravo nakana predlagača, ali znam sasvim sigurno da će to na masu autobusnih kolodvora u Hrvatskoj izazvat rusvraj i kolaps. Naime, karta u autobusu je par kuna jeftinija, nego na blagajni jer se ne plaćaju usluge autobusnog kolodvora i svi nastoje kupiti kartu u autobusu. Na Zagrebačkom autobusnom kolodvoru 25 godina putujem simo tamo Zagreb-Karlovac i znam savršeno dobro situaciju to će izazvati rusvraj. Isto tako i na manjim autobusnim kolodvorima. Pa bih molio predlagača ako se to ne protivi koncepciji, ne vidim gdje bi se protivilo, da se vrati na prethodno zakonsko riješenje u dosadašnjem zakonu kako je to stajalo u članku 34. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Šime Lučin. Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine dopredsjedniče, meni je samo drago eto istaknuti da ovaj zakon će doživjeti promjene za drugo čitanje, ja ću dati pismene primjedbe niz kojih sam dobila naravno i od prijevoznika preko obrtničke komore iz svoje županije, a i od udruženja Hrvatskih cestovnih prijevoznika i u toj branši koja naravno čini važnu gospodarsku granu prema podacima iz 2002. to je bilo nekakvih 9% ukupno bruto deviznog priljeva govorim o međunarodnom prijevozu naravno da to čini i značajan priliv u proračun i u domaćem gospodarstvu, dakle drago mi je da se uvede reda i da se nak raju suzbije sivo tržište u toj branši, da se i kroz licence i kroz kontrolu korištenja i licenci i dozvola koje imamo prema nekim zemljama, dakle nagradi one koji participiraju sa svim svojim troškovima kroz legalne priljeve u proračun, a da se suzbije sivo tržište i u toj branši. I naravno da ću sve primjedbe koje su u ovom trenu nije potrebno davati u formi amandmana, nadam se da će ih predlagač uvažiti, a da će i do drugog čitanja konzultirati struku, dakle pretpostavljam da je to rađeno i za ovaj prijedlog zakona, da će se dakle i hrvatski cestovni prijevoznici i oni koji su uključeni u obavezni komorski sustav saslušati i svi zajedno da ćemo doprinjeti jednom tekstu koji će biti na dobrobit sviju kojih se tiče i koji će ga morati provoditi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Ivan Vučić.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolege i kolegice zastupnici. Obaveza usklađivanja Hrvatskog zakonodavstva u području prometa jedna je od odredbi sporazuma o stabilizaciji i približavanju. Postojeći zakon djelomično je usklađen sa zakonodavstvom europske zajednice, obzirom da je pravna stečevina Europske unije proširena u oblasti prometa podržavam promjene ovog zakona i njegovo usklađivanje sa standardima Europske unije. Prema evidenciji Ministarstva prometa licencirano je u državi Hrvatskoj 13 tisuća 150 vozila u prijevozu putnika. Licencirano je u međunarodnom prijevozu 261 prijevoznik sa 943 autobusa. U pogledu uvoza-izvoza roba u Republici Hrvatskoj izraženo u tonama vidljivo je da su domaći prijevoznici prevezli 333 tisuće tona više, nego su to prevezli strani prijevoznici. Republika Hrvatska ima ugovore o prijevozu sa gotovo svim zemljama u načelu uzajamnosti. Ono što muči naše prijevoznike i na što oni upozoravaju je nedostatak dozvola poglavito za prijevoz u Italiju i Austriju. Posljedica je to povećanja broja prijevoznika koji se bave međunarodnim prijevozom. Svakako da je u tom dijelu potrebito više reda jer je prevelik broj prijevoznika i kapaciteta dovodi do nelojalne konkurencije. Ovim Zakonom o prijevozu u cestovnom prometu osim što se on, što će se on uskladiti sa zakonodavstvom Europske unije omogučit će i izjednačavanje uvjeta za pristup u djelatnost cestovnog prometa sukladno europskim standardima, uvažavajući specifičnosti Republike Hrvatske. Novine koje donosi nacrt zakona odnose se u prvom redu na donošenje elemenata tržišnog natjecanja u obavljanju prijevozničke djelatnosti, a koje se odnose na obavljanje javnog poziva za sve zainteresirane u obavljanju linijskog prijevoza na linijama za koje su dozvole poništene prije isteka roka važenja ili one nisu obnovljene. I zaključak pojedinih odbora Hrvatskog sabora vidljivo je da svi podržavaju izmjene navedenog zakona no da isti imaju i dosta amandmana. Stoga podržavam prijedlog da ovaj, da ovo bude prvo čitanje, a da Vlada do drugog čitanja uskladi prijedloge odbora Hrvatskog sabora, a i Hrvatske obrtničke komore što je i predlagač u svom izlaganju prihvatio i to mi je posebno drago. Po mom sudu potrebito je uskladiti i definirati odredbe koje govore o prijevozu za vlastite potrebe, također smatram da je potrebito definirati starost autobusa i teretnih vozila za javni prijevoz, budući da postoji slična odredba koja regulira prijevoz, uvoz osobnih automobila i teretnih vozila. Ima, jer je bilo više incidenata sa autobusima i teretnim vozilima. Određivanje koordiora za prijevoz opasnog tereta i način njegovog prijevoza strateški je interes za očuvanje prirodne ljepote naše zemlje. U tom dijelu ne treba se libiti niti obaveza prijevoza teretnih vozila željeznicom, poglavito ako su ona u tranzitu kroz državu Hrvatsku. Vlada će zasigurno razmotriti amandmane koji poboljšavaju ovaj zakonski prijedlog, te ga uskladiti da standardima Europske unije, stoga podržavam donošenje ovog zakona u prvom čitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik, potpredsjednik doma Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zapravo je najbolja stvar koja se u uvodu prave ove rasprave dogodila, jeste zapravo ideja koji je prihvatio predstavnik predlagatelja a na osnovu prijedloga Odbora za zakonodavstvo i Kluba zastupnika HSP-a i drugih pojedinačno da se o ovom zakonu provede rasprava u prvom čitanju odnosno da se odustane od hitnog postupka. Činjenica je da od 110 članaka ovog zakona na 56 članaka je primjedbe stavio i to ozbiljne primjedbe stavio sam Odbor za zakonodavstvo bez načelnih primjedbi u uvodnom dijelu i bez naravno nomotehničkih, jezečnih, gramatičkih i drugih primjedbi koje je dodatno spomenuo. Prema tome, kad se samo sa tog aspekta gleda onda je očigledno neovisno o koncepciji zakona i neovisno o potrebi da se taj zakon čim prije donese i što prije uskladi sa direktivama Europske unije odnosno zajednice ipak dobro da on ide u dva čitanja i da se između prvog i drugog čitanja ovi nedostaci otklone. Veliki je broj primjedbi koje su već kolege u ime klubova rekli kao ovlaštenje jedinica regionalne samouprave da mogu obavljati poslove zapravo državne uprave što ne mogu jer su lokalna odnosno regionalna samouprava. Tu je isto tako pitanje da se na neprimjeren način i neprihvatljivo za iste pojmove u tekstu koriste različiti izričaji. Tu je pitanje utvrđivanja jamstva Republike Hrvatske da djelatnost pri osnovnom cestovnom prijevozu mogu obavljati strane pravne i fizičke osobe što je ustavni izričaj. Iz zakona je dovoljno propisati da određenu djelatnost mogu obavljati strane i domaće pravne i fizičke osobe. Nema potrebe stavljati jamstvo nikakvo jer je to sasvim ozbiljno pitanje. Naravno, tu su i druga načelna pitanja od kojih ću ja spomenuti samo jedno a to je da vezano za ocjenu stanja i tvrdnju da se djelomično usklađuje ovaj zakon sa direktivom 98 76 i 96 26 te ugovorom iz 2001. godine. Ipak bi taj dio, to djelomično trebalo podići na višu razinu i usuglasiti to do kraja, to tim više jer su na osnovu tih direktiva zapravo mijenjani ili dopunjavani putem protokola i određene konvencije. Ali sve to su rekli na neki način i drugi pa i radna tijela i zbog toga ja o tome ne bih više govorio. Ja ću govoriti o još tri pitanja koja smatram da bi trebalo biti nužno urediti. Neophodno je potrebno ovaj zakon usuglasiti sa pravnim sustavom osobito sa srodnim zakonima koji reguliraju sličnu ili istu materiju. Između ostalog, ovaj zakon je potpuno neusuglašen sa Zakonom o sigurnosti u cestovnom prometu vezano za sigurnost cestovnog prometa i ulogu vozila, vozača u cestovnom prometu i to treba doraditi. Drugo što je neophodno potrebno učiniti jeste da prijedlog kazni koje se ovdje predviđaju, prekršajnih kazni naravno je opet potpuno neusuglašen s jedne strane sa Zakonom o sigurnosti cestovnog prometa a s druge strane sa Zakonom o prekršajima u kojem se između ostalog ograničava gornja prekršajna kazna i samo iznimno ta kazna može biti nešto veća kad se radi o financijskim odnosno poreznim prekršajima. Prema tome, i to je pitanje koje sasvim sigurno zahtijeva da se ugradi i doradi ovaj problem. Treći i zapravo najvažniji jeste pitanje ustavno-pravne naravi. Može se u članku 5. otvoriti mogućnost da se podignu i dobni cenzusi za vozače koji voze prometna sredstva ili opasnu stvar u prometu na viši broj godina nego što je to 18, nego što je to punoljetnost kao što je predviđeno člankom 21. ali ne na ovaj način kako se člankom 5. na 21 godinu kad se radi o autobusima, ali ne na ovaj način kako je člankom 5. to predviđeno i u stavku 3. i u stavku 4. odnosno stavku 5. Naime, Ustavom je rečeno da se pojedina prava i slobode mogu ograničiti zakonom ali ako se radi o sigurnosti Republike, ako se radi o zaštiti zdravlja ljudi, ekologiji itd., itd. Prema tome, ovim zakonom treba "expresis verbis" reći da je radno iskustvo, dakle nije dovoljno ograničiti na 21 godinu nego je potrebno da osoba koja vozit hoće autobus pogotovo na međužupanijskim i međunarodnim linijama mora imati najmanje 21 godinu radi potrebnog radnog iskustva koje povećava sigurnost onih ljudi koje prevozi u automobilu. I to treba zakonom isto propisati a ne da se sutra otvori rasprava pred Ustavnim sudom da je neustavno jer zapravo ograničava ljudska prava i slobode punoljetne osobe, to tim više što je kao uvjet, dakle materijalni uvjet za ispunjavanje da bi netko vozio prometno sredstvo dovoljno da ima srednju stručnu spremu naravno i završen odgovarajući položen državni ispit. Sada mi imamo srednje stručne škole koje obrazuju ljude za prijevoz cestovnim prometom od teretnih vozila pa nadalje i zbog toga ja mislim da je veoma važno ovo pitanje dodatno usuglasiti odnosno dodatno razraditi i objasniti zbog čega ovo pitanje je tako regulirano. Drugo pitanje koje je vezano vezano je uz članak 6. gdje se kaže da vozila kojim se obavlja djelatnost cestovnog prijevoza i prijevoza vlastite potrebe moraju osim uvjeta određenih drugim propisima ispunjavati poslovne uvjete koje propisuje ministar nadležan za promet u skladu sa ovim zakonom. E sada pazite, teško je o tome govoriti da li je to dovoljno naznačiti u skladu samo s ovim zakonom pa se piše velikim slovom jer se točno tako misli s obzirom na to da postoji i Zakon o sigurnosti cestovnog prometa koji omugućuje osobama da odgovorajuće kubikaže i težine prometna sredstva mogu voziti za osobne potrebe vozači u cestovnom prometu i da u tom pogledu zapravo nema ograničenja oko tog pitanja. Prema tome, ako se želi usklađivati onda to treba staviti u skladu sa zakonom malim slovom a ne u skladu sa ovim zakonom jer mora se usuglasiti sa jednim i sa drugim zakonom i sa konvencijama. Naravno, posebno pitanje po mom dubokom uvjerenju koje treba razraditi jeste pitanje zapravo odnosa između licence prometne dozvole za pojedino vozilo. I još nešto. Stavlja se između ostaloga da licencu može dobiti u članku 8. jedan novi kriterij. To je "ad verbum" preuzeto zapravo iz direktiva u onom klasičnom smislu te riječi nije pravni propis nego onaj propis kojim obvezuje članice Europske zajednice da će u svojoj pravnoj regulativi na osnovu tih načela razraditi zakonom određene sadržaje. I taj pravni da ima dobar ugled. Kad se prevede onda to praktički znači da nije kažnjavan, da nije ovaj, da nije ovo i sada se otvaraju dva pitanja. U stavku 1. članka 9. se kaže da nije osuđivan zbog kaznenih djela protiv imovine i sada se sve nabraja. E, ali onda se u stavku 2. odjedanput pojavljuje nešto novo, da nije osuđivan pravomoćnom odlukom za prekršaje bilo koja kažnjavana djela i tako. I sada molim vas lijepo, sada se otvara sasvim ozbiljno pitanje a šta to znači za bilo koja kažnjiva djela ako se radi o prekršajima. Doći ćete u situaciju da se radi o banalnim stvarima, primjerica da je imao cestovni prekršaj, primjerice da je imao 0,02% alkohola jer ono što pravilnikom propisuje ministar to je protuzakonito i da je to prekršaj bit će kažnjen i šta ćemo onda učiniti u takvoj situaciji. Prema tome, očigledno da to ne može biti mjerilo dobrog ugleda. To može biti kriterij da eventualno se povećava rizičnost takve osobe vezano za upravljanje tim prometnim sredstvima ali sasvim sigurno ne morate se zbog toga dovesti čovjeka u pitanju cijeli njegov ugled. Jer znate šta je problem u ovom dijelu. Da "argumentum a contrario" ako nekome utvrdite da nema, da ne ispunjava točku 1. stavka 1. članka 8. vi ste utvrdili da netko nema dobar ugled a vi niste utvrdili da on nije kažnjavan ili da je kažnjavan i da je imao prekršaj itd. nego ste vi utvrdili da on nema dobar ugled. A onda se u takvoj situaciji počinje otvarati čitav niz pitanja, zapravo šta, o čemu se radi. Ovo nije pravno samo sredstvo. Dobar ugled je zapravo kategorija odnosno sociološka i moralna kategorija koja je šira i po svom sadržaju dublja nego što je pravna norma koja obuhvaća samo kazneno djelo i prekršajno djelo. I u tom pogledu sasvim sigurno ja osobno smatram da to treba doraditi i razraditi. Ista stvar je i sa člankom 10. gdje se propisuju kriteriji vezano za vrijednost imovine. I sad molim vas ako se kaže u članku, stavku 4., ja ću samo uzeti to jer smatram da je sva ova imovina vrlo, vrlo upitna s obzirom na vrijednost prometnih sredstava koje se prevoze u cestovnom prometu tereti i putnici, ali ako vi kažete u stavku 4. da ta imovina mora biti najmanje 30 tisuća kuna odnosno iznimno 15 tisuća kuna za svako sjedeće vozilo, oprostite recite vi meni koje je to teretno sredstvo koje se može kao sjedeće vozilo kupiti za 15 tisuća kuna i staviti u funkciju. Molim vas lijepo to je odredba koja direktno stimulira da stara, istrošena prometna sredstva stavljamo u funkciju prijevoza roba i ljudi i da zapravo time povećavamo riziko prometne sigurnosti u interesu, koja je u interesu mora biti svih nas, a osobito zaštite imovine i osoba koje se prevoze i iz tog razloga sasvim sigurno je potrebno ovo pitanje povećati između ostaloga i da bi se pojačala sigurnost na cestovnom prometu s aspekta Zakona o zaštiti cestovnog prometa, a s aspekta uloge one, to je druga dva faktora vozila i ceste, a ne samo vozača. Hvala vam lijepa. Ispričavam se kolega što sam malo produžio.
Zahvaljujem potpredsjedniku Doma. Riječ ima uvaženi zastupnik Željko Kraplja.
Štovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Danas je pred nama Prijedlog zakona o prijevozu u cestovnom prometu s konačnim prijedlogom zakona. Podržavam prijedlog da navedeni zakon ne ide po hitnom postupku nego da to bude prvo čitanje. Razlika između važećeg Zakona o prijevozu u cestovnom prometu i prvog čitanja Prijedloga zakona o prijevozu u cestovnom prometu su sljedeće: prvo je cilj racionalnizacija postupka za ishođenje odgovarajućih licenci. Drugo je jače kontrole obavljanja djelatnosti cestovnog prijevoza. I treće je ispunjavanje uvjeta za obavljanje pojedinih vrsta prijevoza kao i evidencija nekih prijevoza koji u važećem zakonu nisu bili predviđeni. Pa i značajnije razlike između važećeg zakona i prijedloga zakona mogle bi se podijeliti prema poglavljima. Opće odredbe, licence, licence zajednice, prijevoz putnika i prijevoz tereta. U stavku 5., članak 5. Zakona propisano je da i vozač za prijevoz opasnih tvari mora imati najmanje 3 godine radnog iskustva kao vozač teretnog vozila čije je dopuštena masa prelazi 7 tisuća i 500 kilograma te 21 godinu starosti. Zadržat ću se kod ovog članka i kazat ću neki primjer zbivanja i dešavanja sa auto-cisternama u našem gradu u Sisku, zašto i zbog čega držim da je potrebno ovo. U prošlom mjesecu smo imali dvije prometne nezgode. To, desilo se prevrtanje cisterne. Mislim i uvjeren sam da polaganje ADR-a znamo da ide dosta brzo i nekad i čudnim putem. MIšljenja sam da vrlo mladi vozači nemaju ni radno, a ni životno iskustvo jer prijeđu iz običnog malog civilnog auta u veliki kamion ili cisternu i jednostavno ne snalaze se dovoljno dobro. Imam prijedlog rješenja, a to je poligon koji držim da se, a možda i u okviru ovog Zakona na neki način mora predvidjeti ili riješiti. Kazat ću primjer da u Sisku INA Rafinerija Sisak nudi prostor. Hrvatski auto klub bi se i uključio se na neki način, ali držim da bi trebao i više. Isto tako pozivam i vaše nadležno Ministarstvo kao i MUP da se nađe rješenje jer stvarno ti mladi vozači nemaju šansu gdje ni naučiti. Ako ne otvorimo takav poligon bojim se da ćemo imati još i više takvih problema, a pošto smo i u blizini Slovenije, a ni Slovenija to nema držim da se to čak može i pretvoriti u određeni biznis pa bi to itekako bilo potrebno da se stavi u funkciju. NOvina u prijedlogu zakona je preformulacija dobrog ugleda kao jednog od uvjeta za ishođenje licence. U smislu proširenja prekršaja iz različitih područja koji imaju za posljedicu gubitak dobrog ugleda a time i licence, a koji su vezani ne samo za sigurnost prometa već i prekršaj iz radnog i socijalnog zakonodavstva, poreznog i mirovinskog, opće sigurnosti, zaštite okoliša i prostora i prirodnih dobara. U prijedlogu zakona proširen je i detaljno je razrađen institut izuzeća od obveze ishođenja licence za pojedine vrste prijevoza, a što je detaljno utvrđeno člankom 7., stavkom 5. prijedloga zakona. Također u članku 10. koji se detaljno razrađuje financijska sposobnost kao jedan od uvjeta za ishođenje licence je u povećanju potrebnih financijskih sredstava kao i detaljna razrada dokaza kojima se financijska sposobnost dokazuje. O poglavlju prijevoza putnika u prijedlogu zakona detaljnije se uređuje postupak izdavanja dozvola, uvjeta za izdavanje dozvole, obnove i prestanak važenja prije isteka. U odnosu na važeći zakon predloženo je da prijevoznik mora između ostalog dostaviti potvrdu nadležnog tijela o plaćenim porezima i doprinosima za mirovinsko i zdravstveno osiguranje. Ne stariju od 30 dana. Na koji se način postrožuju uvjeti? Uvodi se veća financijska disciplina. Uvođenjem instituta javnog poziva u slučajevima ukidanja dozvola i neobavljanja dozvole koja linija znači uvođenje i jačanje elemenata tržišne utakmice kod prijevoznika. U odredbama prijedloga zakona kod obavljanja posebnog linijskog prijevoza predviđen je izuzetak od pravila da se posebnim linijskim prijevozom putnika može obaviti isključivo autobusom. Prema prijedlogu sada se opisani prijevoz može obaviti i vozilima 8+1, tu se misli na kombi prijevoz ili možemo to nazvati i nekakav specijalni prijevoz. Držim da je i ovaj prijedlog dobar. Imamo X mjesta u Republici Hrvatskoj gdje se autobusom možda i ne može lako prići, gdje se to može riješiti nekakvim manjim vozilom, kombijem ili slično ili gdje su neka staračka domaćinstva gdje na 30 ili 50 kilometara nemamo dnevno 5, 6 putnika, a mi to imamo u našim gradovima i općinama. I zadnje poglavlje je prijevoz tereta. Kroz prijedlog zakona su navedeni uvjeti za dobivanje kao i raspodjelu stvarnih dozvola što do sada nije bilo definirano važećim zakonom te da je propisan način korištenja izdanih dozvola što do sada nije bilo u zakonu. Novost u odnosu na važeći zakon a koji se odnosi na dozvolu za vučno vozilo, a neovisno o državi registracije priključnog vozila potrebna su samo jedna dozvola, a do sada je ako su u motor ili vučno vozilo imali registraciju iz dvije različite države znači trebale su biti i dvije različite dozvole, sada se to konačno rješava sa jednom dozvolom. Dakle intencija je smanjenja broja dozvola. I da zaključim podržat ću ovaj Prijedlog zakona u prvom čitanju. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku. S ovim smo iscrpili pojedinačnu raspravu. Želi li predlagatelj, državni tajnik Breglec?
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Osvrnut ću se samo na nekoliko načelnih primjedbi. Neću se osvrtati na pojedinačne primjedbe, na pojedine članke premda bi na veći dio ili najveći dio njih i u ovom trenutku mogli se očitati. Jedan značajan dio opravdanih primjedbi na neusklađenost između Zakona o sigurnosti prometa na cestama i Zakona o prijevozu u cestovnom prometu proizlazi iz jednostavne činjenice što se iako se radi o gotovo istoj, u svakom slučaju vrlo usko povezanoj materiji, radi o zakonima koje izrađuju dva resorno različita, dva različita ministarstva i o činjenici da je Zakon o sigurnosti prometa na cestama donesen u relativno kratkom roku neposredno prije donošenja ovog odnosno i o činjenici da je radna verzija i vladina procedura ovog zakona zapravo već započela u trenutku kada je donešen Zakon o sigurnosti prometa na cestama. Upravo te okolnosti su ponukale da uviđajući ovaj rasplet događaja i ove koincidencie, da se u prvom čitanju pokušaj uvažiti s jedn estrane sve primjedbe s druge strane i uočene primjedbe usuglasiti sa netom ili nedugo donešenom zakonom o sigurosti prometa na cestama. Od brojnih pojedinačnih primjedbi osvrnut ću se samo na primjebu koju je dao matični odbor. Odbor za promet, pomorstvo i veze. A koji se odnosi na starosnu granicu autobusa. Utvrđivanje miminalne starosne granice autobusa regulirano je indirektno propisma državnog zavoda za normizaciju i mjerriteljstvo, o homolgoaciji vozila. Tako da se kroz tehničke zahatjeve koje vozilo koje želi obavljati određenu djelatnost mora ispunjavati zapravo ta granica postavlja poprilično restriktivno. S druge strane i ovim je zakonom dat dodatni mehanizam i to je člankom 6. prijeeldoga ovoga zakona predviđeno donošenje podzakonskog akta kojim bi se vozila kojima se obavlja djelatnost cestovnog prijevoza i prijevoza za vlastite potrebe. Može im se prepisti da se osim uvjeta određenim drugim propisima ispunjavaju i posebne uvjete koje propisuje ministar nadležan za promet u skladu sa ovim zakonom. Dakle postoji već jedna mjera koja je u primjeni i direktna mjera koja es može uvesti temelj prijedloga ovoga zakona. Još dvije stvari želim naglasiti. Ovaj zakon sasvim sigurno i u ovakvom obliku utvrdili smo zajednički manjkavom ne diskriminira domaće prijevoznike. To je na tu se primjedbu moram osvrnuti jer mislim da ona nije točna. Ono što se može činiti da je možda na neki način diskriminacija a povezujem je sa primjedbama koje govore o tome da će u eurposkoj uniji ili do ulaska u Europsku uniju mnogi vozači mnoge djelatnosti u toj branši imati problema. Ali ja bih rekao i to povezao u jednu misao, dakle, ulazak rok ulaska u Europsku uniju bit će velika prilika za napredne tehnološki osposobljene za jake prijevoznike. ali će to isto biti trentuak velikih briga za neprilagođene za one koji voze tzv. crne kamione, koji voze zastarjela vozila, i tako dalje. Ovaj zakon željeli mi ili ne, a želimo mi upnaprijediti branšu, mora u ovom prijelaznim periodu sadržavati poprilično restriktivne odredbe koje će rekaobih, otpisane prijevoznike ukoliko se drastično ne poprave tehnološki park primorale da to toga ključnog trenutka ipak osiguraju sebi egzistenciju i državi indirektno razvitak. I zadnja stvar koju želim naglasti pisma zainteresiranih strana. vjerujte da je u ovoj raspravi i u brojnim vašim istupima bilo podosta primjedbi i prijedloga koje bi da su te iste zainteersirane strane koje vam pišu a to su pravilu prijevoznici, čule, bile izričito protiv ili sasvim sigurno drugačije tumačile. Želim također naglasiti da je i između prijevoznika koji su organizirani i u udruge i u strukovna udruženja i objedinjeni pod kapom komora gospodarskih i obrtničkih, također poprilično različitog pristupa i poprilično različitih interesa, u njihovim nadleženostima i da je dakle i unutar struke postoje značajna razlika u pristupu o mnogim segmetnima koje definira ovaj Zakon. U svakom slučaju primjedbe i pisma koje dolaze iz striuke koje dolaze i od prijevoznika sasvim sigurno dobivat ćete i dalje. Mi smo uložili truda od nekoliko mjeseci u pokušaju uvažavanja onih realnih zahtjeva koji su bili nama dostavljeni. I mislim da jedan veći dio ugrađen u njih. Ali već sada defitivno se može reći da se velikoj većini onih koji su ostala otvorena neće moći udovoljiti i da takva rješenja jednostavno neće moći biti iskonstruirati i ugraditi ih u zakon jer jednostavno ona ne postoje. Evo ja vam zahvaljujem na svim korisnim prijedlozima, i primjedbama i nadam se da ćemo u drugom čitanju biti na puno većem stupnju suglanosti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. S ovim zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. I s ovim smo završili popodnevni dio sjednice. Nastavak je sutra u 9,30 sa točkom Konačni prijedlgo zakona o izmjenama i dopuni zakona o suzbijanju zlouprabe opojnih droga. Drugo čitanje. P.Z. br. 52. I napominjem da sutra očekuje se glasovanje u 12,00 sati
Prijedlog zakona o prijevozu u cestovnom prometu, prvo čitanje, P.Z. br. 160. Predlagatelj je prihvatio prijedlog Odbora za zakonodavstvo da se rasprava provede u prvom čitanju. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o prijevozu u cestovnom prometu. Sve primjedbe, prijedlozi predlagatelju će se uputiti radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim uključite se. Molim glasovanje. Rezultat. Utvrđujem da je sa 114 glasova za, 2 suzdržana i 2 protiv prihvaćen predloženi zaključak. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. U ime Hrvatskog sabora čestitam Međunarodni dan starijih osoba koji je danas. [[Pljesak.]] Idemo na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga, drugo čitanje P.Z. br. 52 Predlagatelj zakona je Vlada. Primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku i zdravstvo, obitelj, mladež i sport. Izvješća ste primili na sjednici. Molim potpredsjednika Vlade i ministra zdravstva i socijalne skrbi, gospodina Andriju Hebranga da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.