Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 9. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: mag. Andreja Rihter od 10.00 do 13.00, Bogdan Barovič, Iztok Podkrižnik, Miran Jerič od 14.30 dalje in Robert Hrovat. Vse prisotne lepo pozdravljam! Preden dam besedo za proceduralni predlog, vas obveščam, da bomo ob 13.00 prekinili sejo Državnega zbora za pol ure zaradi sklica kolegija v zvezi z zahtevo za izredno sejo Državnega zbora. Proceduralno, gospod Tanko, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Slovenske ljudske stranke in Slovenske nacionalne stranke smo včeraj ob 12.00 vložili v postopek predlog za spremembo vrstnega reda obravnave točk dnevnega reda na tej seji, in sicer pri 18. točko, ko bomo obravnavali občine in predloge za ustanovitev občin. Ugotavljam, da skoraj po 23 urah to gradivo še ni razmnoženo in razdeljeno poslancem Državnega zbora. Bilo bi pa prav, da poslanci Državnega zbora odločimo, ali bomo najprej obravnavali točko B ali točko A, in da odločimo tudi o tem, na kakšen način bomo te predloge obravnavali, ali tako, kot je predlagano v delovnem besedilu predloga, se pravi, v paketu, ali pa bomo odločali tako, kot je bilo običajno, o vsakem razpisu območja posebej. To je pomembno predvsem zato, ker so v predlogu pod točko B, ko naj bi odločali o občinah, ki se izločijo, ki se jim ne dovoli razpisa posvetovalnega referenduma o ustanovitvi nove občine, tudi predlogi, ki izpolnjujejo vse pogoje. Mislim, da je takih predlogov pet, in delovno telo jih ni obravnavalo tako, kot bi bilo treba. Zato predlagamo, da Državni zbor odloči, da se najprej obravnava točka B, da ponovno glasujemo o teh primerih in ugotovimo ter določimo, da tudi o tistih nekaj občin, ki izpolnjujejo pogoje, pa niso dobile zadostne podpore na delovnem telesu, odloči Državni zbor. Predlagamo tudi, da o vsakem referendumskem območju Državni zbor odloča posebej. Tak je bil do sedaj običaj in menim, da je to korektno tudi do vseh predlagateljev pobud za nove občine. Paketno glasovanje, tako, kar na počez, ni primerno. Predlagam, da preden pridemo na ta postopkovni predlog, poskrbite, da bo gradivo tudi razdeljeno na mize, na klopi poslancev. Žal ugotavljam, da tega gradiva na mizi še nimamo. In to, da to delo in pošiljanje gradiv, ki jih posredujemo poslanci opozicijskih poslanskih skupin, kasni dan, dva ali celo več in ne dobimo pravočasno na mizo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]To ni bil prvi primer. Takšne primere smo imeli tudi že na prejšnji seji in zaradi tega tudi nekaj zapletov. Se pravi, najprej proceduralno predlagam, da to uredimo pred nadaljevanjem seje. Hvala.
Hvala lepa. Res je. Dobil sem to proceduralno pobudo, ki je bila naslovljena na predsednika Državnega zbora, zato tudi ni bila posredovana vsem poslankam in poslance, in sicer z vsebino, tako, kot ste jo predstavili: da Državni zbor najprej obravnava 18.b točko, to je Predlog sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občin, in potem šele 18.a, to je Predlog odloka o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij. Kar zadeva to pobudo, moram s tem v zvezi opozoriti na 14.a člen Zakona o lokalni samoupravi, ki določa, da "Državni zbor obravnava predlog za spremembo območja občine oziroma za ustanovitev nove občine, in če oceni, da so izpolnjeni pogoji za ustanovitev nove občine oziroma spremembo njenega območja, razpiše referendum, s katerim se ugotovi volja prebivalcev." V nadaljevanju ta isti člen določa, da "če Državni zbor ob obravnavi posameznega predloga oceni, da niso izpolnjeni pogoji za ustanovitev občine oziroma spremembo njenega območja, to ugotovi s sklepom, ki ga pošlje predlagatelju." Zato je vrstni red obravnave obeh aktov določen že z Zakonom o lokalni samoupravi. Zato predloga poslanskih skupin za spremembo vrstnega reda točk ne morem dati na glasovanje. Vrstni red obravnave 18. točke je določen z Zakonom o lokalni samoupravi in tega ne bom mogel dati na glasovanje, ker bi preprosto, če bi takšen sklep bil sprejet, bil v nasprotju z Zakonom o lokalni samoupravi. Najprej se določi, katere občine izpolnjujejo pogoje in bo razpisamo referendumsko območje, potem pa tiste, ki ne, pa gredo v sklep, da se to zavrne. Da nadaljujem naprej, te poslanske skupine predlagajo, da bi o posameznih predlogih iz 18. in 18.b člena točke glasovali posamično. Ugotavljam, da sta predloga odloka in predlog sklepa pripravljena v skladu s postopkom za sprejeti drugih aktov Državnega zbora, tako kot določajo členi 169.a do 171. Poslovnika Državnega zbora. Gre za enofazni postopek, ki je bil normiran z novelo Poslovnika Državnega zbora, ki je bila sprejeta jeseni 2007. Torej je prejšnja obravnava teh pobud potekala drugače, kot je normirana s poslovnikom iz leta 2007. Ta novela omogoča, da se o predlogu akta lahko vlagajo amandmaji, s katerimi bi dosegli, da se o vsakem predlogu iz teh aktov glasuje posebej, in je bilo tudi opozorjeno s sklicem seje, da je rok za vlaganje amandmajev takšen, kot je bil, v roku pet dni pred sejo Državnega zbora. Amandmaji niso bili vloženi, zato bo skladno s poslovnikom Državni zbor glasoval po končani obravnavi o obeh predlogih aktov v celoti. Zato ugotavljam, da je predlog opozicijskih poslanskih skupin v nasprotju tako z Zakonom o lokalni samoupravi kot s Poslovnikom oziroma z njegovo novelacijo iz leta 2007, zato bo postopek potekal tako, kot ste poslanske skupine obveščene. Proceduralno, gospod Anderlič.
Ne glede na to, kar je gospod Tanko predlagal, sem bil danes neverjetno presenečen nad tem navodilom, ki smo ga dobili v poslanske skupine, kjer razlagate podobno, kot ste razložili sedaj. Nobene podlage nimate v Zakonu o lokalni samoupravi niti ne v poslovniku, kajti v tem navodilu se nikjer ne sklicujete niti na en člen, kaj naj bi bilo to, kar vi sedaj razlagate, in zakaj bi bilo to nujno. Jaz tudi nimam nič proti, če so zamudili, so zamudili; jaz nimam nič proti, da se usedete še enkrat v vodstvu zbora in ugotovite, kaj s tem je. Ko pride nek akt do konca, in v tem primeru imate 18.a odlok o ustanovitvi oziroma o razpisu referenduma na območju in tako naprej. Notri imate dva predloga. Pod B imate - in izpolnjujejo pogoje, zakonske pogoje ti predlogi izpolnjujejo. Ali bo odlok sprejet ali ne bo sprejet, je irelevantno, kajti postopek bo zaključen in se bo ugotovilo, da bo razpisan referendum ali pa jih boste obvestili, da referendum ni razpisan. To nima nobene zveze z 18b, kjer so že tako Vlada kot matično delovno telo ugotovila, da ne izpolnjujejo pogoje in zato jih spravljajo v sklep. Že sam negativni sklep pri odloku pomeni, ne da ne izpolnjujejo pogojev, ampak, da zbor nima volje, da bi razpisal referendum. Pogoje, kot ugotavljata Vlada in matično delovno telo, izpolnjujejo. To je bistvena razlika od tistega, kar je v točki B. Tako vam predlagam, da kljub vsemu do teh točk razmislite, kako boste vodili postopek pri glasovanju oziroma razpravi, kajti konec koncev gre tukaj za varstvo, ki ga ti predlagatelji imajo, in ne nazadnje je ta državni zbor nekaj izkušenj že imel, ko je pred leti v prejšnjih obdobjih zavrnil nekatere predloge, Ustavno sodišče je pa potem mimo Državnega zbora razpisalo referendum. Opozarjam, ne ustanavljamo občin, tudi tam pa lahko Državni zbor suvereno odloči, da nekaj ne bo ustanovil kljub volji volivcev, ampak to je že drugo vprašanje, nima pa te pristojnosti v fazi, ko samo razpisuje ali ne razpisuje referenduma za ugotavljanje volje ljudi. To je bistvena, bistvena razlika, zato vas prosim, da se med tem časom, preden bomo prišli do te točke, pogovorite, kajti drugače bomo spet kot Državni zbor prišli pred Ustavno sodišče z nekim nedorečenim, z nekim izsiljenim predlogom, na koncu bo pa sodišče odločilo, da smo ravnali narobe. In če bomo tako ravnali bo zlahka ugotovilo, da smo ravnali narobe.
Hvala lepa. Predlog, da o tej interpretaciji Zakona o lokalni samoupravi in poslovnika ponovno premislimo, ta predlog sprejemam. Jaz predlagam tudi vodji poslanske skupine Socialnodemokratske stranke, da bomo o tem premislili. Torej, predlagam vsem skupaj, da bomo premislili do 18. točke in pri 18. točki, če bo treba, bomo dali, če je tako in če bomo ugotovili drugače, bomo dali to kot proceduralni predlog na glasovanje - če bomo ugotovili, da je to, kar je bilo rečeno, smiselno in potrebno. Se strinjamo? Prosim. Ja, prosim, gospod Jelinčič.
Hvala lepa. Imam občutek, da ta državni zbor vedno bolj postaja cirkus. Že okrogla oblika govori o tem, ampak da pa tukaj notri sedijo opice, si pa nisem nikoli mislil. Dejstvo pa je [[...]]
Gospod Jelinčič, tako ne boste govorili s kolegi poslanci! Gospod Jelinčič, nisem vam dal besede. Zlorabili ste pravico do govora, z neprimernimi besedami ste poimenovali svoje poslanske kolege. Tega ne bom dovolil. Ne bom vam dal besede. Prosim, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem nekako presenečen, da ste takrat, ko sem obrazložil našo zahtevo, zahtevo poslanskih skupin, to zavrnili. Ko je isto stvar povedal z drugimi besedami gospod Anderlič, ste pa takoj pritegnili njegovi pobudi. In mislim, da si predsedujoči, še najmanj pa predsednik Državnega zbora, ne more dopustiti, da na tako različen način v dveh minutah interpretira isto stališče oziroma isti predlog. Enkrat zadeva ni primerna in navede vrsto razlogov, ko se pojavi nekdo drug iz koalicijskih poslanskih skupin in pove isto, malo drugače, ampak o istem problemu in posledicah, ki se lahko zgodijo, je pa potem zadeva takoj sprejemljiva in vredna razmisleka. Mislim, da take dvolične obravnave v Državnem zboru ne bi smelo biti. Imamo isti poslovnik, imamo iste pravne podlage in soočili smo bili vsi z istim problemom v prejšnjem mandatu, ko smo, ne vem iz kakšnih razlogov, morali potem tudi te zadeve ponovno uvrščati. V izogib tem problemom, spoštovani predsednik, smo predlagali predlog, ki je poslovniško tudi korekten, kajti 65. člen Poslovnika Državnega zbora pravi takole. Posamezne točke dnevnega reda se obravnavajo po določenem vrstnem redu. Med sejo Državni zbor lahko največ dvakrat spremeni vrstni red obravnave posameznih točk dnevnega reda, če temu ne nasprotuje tretjina poslancev." In ugotavljam, da do tega trenutka ni bilo še nobene pobude za spremembo dnevnega reda, niti dnevni red ni bil spremenjen. To je prva zadeva, s katero se soočamo. In najmanj, kar je, predsedujoči bi moral to pobudo dati na glasovanje. Žal je treba spoštovati poslovnik, spoštovani predsednik, tudi če ste predsedujoči in predsednik Državnega zbora. Žal je to treba storiti. Pa naj plenum odloči, ali bo ta pobuda upoštevana ali ne, ampak o njej je treba odločati. Vložena je v skladu s poslovnikom, predlog je poslovniški in 65. člen Poslovnika posebej določa, na kakšen način je to mogoče storiti, ni nobenih omejitev za obravnavo vrstnega reda. Dvakrat lahko to naredimo na tej seji, in če boste to sprejeli, bo prvič. Vsekakor pa predlagam, da to storimo, kajti razumna je odločitev, da se potem ne izpostavljamo nekim procesnim zadevam na drugih institucijah, ki bodo pripeljale do iste odločitve v končni fazi. Do iste odločitve, ko bo treba nekaj storiti, čeprav je Državni zbor odločil drugače. In nobene potrebe ni, če vemo, da se bo to zgodilo, da odločamo o drugačnem vrstnem redu, kot smo predlagali. S tem zadostimo tudi tem problemom in se takim stvarem tudi izognemo. Zato predlagam, da ta procesni postopek izpeljemo v tem trenutku do konca. Hvala.
Še enkrat in zadnjič. Povedal sem, da je kolega poslanec Anderlič izpostavil nekatere nove momente k temu, jaz sem svoje stališče povedal. Predlagal je, da o tem razmislimo. O tem bomo razmislili do začetka obravnave 18. točke. In če bom ugotovil, po posvetovanju s službami, da ta predlog ne bi prišel v neskladje s členi in zakoni, ki sem jih citiral, ga bom dal na glasovanje kot proceduralni predlog po prvem odstavku 65. člena, in o tem bomo glasovali. S tem to zadevo prekinjam. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ELEKTRONSKEM POSLOVANJU NA TRGU, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima Gregor Golobič, minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Glavni namen Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskem poslovanju na trgu je odpraviti nejasnosti in pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri izvajanju samega zakona, na kar je opozoril večkrat tržni inšpektorat, pa tudi Ministrstvo za notranje zadeve. Tako je bilo treba zaradi večje jasnosti precizirati področje, ki ga zakon ureja. Kasnejše so razmejitve uporabe določb tega zakona in zakona o varstvu potrošnikov ter pristojnosti posameznih vpletenih organov. Pri tem bodo po novem nekatere pristojnosti izvajala le sodišča, kar je ustreznejše z vidika jasnosti in predvidljivosti ureditve - doslej je bilo namreč možno tako sodno kot upravno odločanje. Hkrati se predlagajo tudi spremembe kazenskih določb. Zaradi večje učinkovitosti je namreč spremenjen sistem kaznovanja z globami v skladu z zmožnostmi, ki jo daje področna zakonodaja, upoštevaje tako zakon o prekrških kot tudi zakon o gospodarskih družbah. Skladno z zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o državni upravi se je v predlogu zakona spremenila tudi navedba ministrstva, ki opravlja določene naloge, tako da bo to odslej ministrstvo, vsakokratno, pristojno za elektronske komunikacije namesto ministrstva pristojnega za gospodarstvo. Predlog zakona večjih vsebinskih sprememb glede na direktivo o elektronskem poslovanju, ki je bila v slovenski pravni red prenesena z zakonom o elektronskem poslovanju na trgu ne prinaša, delno se spreminja le način njenega prenosa. Predlog zakona je bil predhodno, kot je povedal predsednik, obravnavan na Odboru za gospodarstvo 10. septembra. Sprejel je vložene amandmaje poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k členom 1., 6., 7., 8., 9. in 11. predloga zakona. Vlada ocenjuje, da je bil s sprejetimi amandmaji dopolnjen predlog zakona izboljšan z vidika njegove večje jasnosti v smislu zadostitve pripombam Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Hkrati želim še opozoriti, da je Vlada ob posredovanju predloga zakona v obravnavo Državnemu zboru tudi predlagala, naj Državni zbor pripravi uradno prečiščeno besedilo zakona. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Viliju Rezmanu za predstavitev poročila odbora.
Lep pozdrav vsem želim. Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Na 11. redni seji Odbora za gospodarstvo je ta odbor obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskem poslovanju na trgu, in sicer kot matično delovno telo. Tako je odločil kolegij pred tem, preden je bil spremenjen zakon o državni upravi, kajti po tistem obdobju sodi to pod drugo resorno ministrstvo. Ker pa odlok o pristojnostih matičnih delovnih teles v Državnem zboru še ni spremenjen, smo to obravnavali na Odboru za gospodarstvo. Predlog zakona je pripravil Direktorat za elektronske komunikacije. Na odboru je bilo povedano, da je to zadnji predlog, ki ga je pripravil ta direktorat Ministrstva za gospodarstvo, in izražena naklonjenost in pohvala za sodelovanje in delo tega direktorata. Predlagatelj sicer je Vlada Republike Slovenije, ki je sledila, kakor je minister uvodoma povedal, nekaterim strokovnim pripombam, ki sta jih zbralea, zlasti policija in tržni inšpektorat na osnovi empiričnega dela, s katerim se srečujeta vsak dan. Gradivo, ki je bilo pripravljeno za obravnavo, je predlog zakona sam, je bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe in amandmaji, ki so jih pripravile koalicijske stranke. V uvodu je državni sekretar dr. Györkös dopolnilno obrazložil predlog zakona, obrazložil je razloge, obrazložil je načela, obrazložil je temeljne ambicije, ki jih želijo s tem zakonom realizirati, in naj povem tudi to, da je razen tega, da Vlada predlaga spremembe in dopolnitve tega zakona, Vlada predlagala tudi, da Državni zbor pripravi prečiščeno gradivo zakona. Po uvodu dr. Györkösa ni bilo razprave, kar najbrž govori o strokovnosti priprave in delu Zakonodajno-pravne službe, ter amandmajev, zato so bili amandmaji sprejeti, vključeni v osnovni predlog zakona in tak dopolnjen predlog zakona daje Odbor za gospodarstvo Državnemu zboru v nadaljnjo obravnavo oziroma v sprejetje.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Lojze Posedel v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister! V Poslanski skupini Zares nameravamo dopolnjeni Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskem poslovanju na trgu podpreti. Ocenjujemo, da bo sprejetje tega zakona doprineslo k večji pravni varnosti in jasnosti ureditve. Tako kot je v uvodu že gospod minister pojasnil glavne spremembe, tudi v poslanski skupini ocenjujemo, da bo ta predlog sprememb odpravil določene nejasnosti, ki so se pokazale pri izvajanju samega zakona, ker pač zakon podrobneje opredeljuje področje, ki ga ureja, jasneje se tudi razmeji med uporabo določenih različnih zakonov, pri tem pa bo odslej tudi bolj jasno postavljeno razmerje med uporabo tega zakona in zakona o varstvu potrošnikov. Jasneje se tudi urejujejo pristojnosti odločanje posameznih upravnih organov in sodišč. Izboljšana bo tudi prekrškovna ureditev za kršitev določb tega zakona, saj bo z novodoločenimi globami zagotovljena večja učinkovitost in odvračalni namen kaznovanja, in to v skladu z možnostmi, ki jih pri tem nudi zakonodaja. Gre za zakon o prekrških, kot tudi zakon o gospodarskih družbah. Ob vseh teh izboljšavah predlog zakona večjih vsebinskih sprememb ne prinaša, razen tudi zaradi spremembe zakona o državni upravi, kjer je treba s tem predlogom zakona urediti pristojnost ministrstva, vsakokratnega, za elektronske komunikacije, namesto do zdaj pristojnega Ministrstva za gospodarstvo. Tudi v Poslanski skupini Zares ocenjujemo, da so vsi amandmaji, ki so bili vloženi in obravnavani ter sprejeti na seji Odbora za gospodarstvo 10. 9., dobri, izboljšujejo predlog zakona, zato bo naša poslanska skupina ta dopolnjeni predlog tudi podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala, predsednik. Nekaj besed še na kratko o tem, kako razmišljamo v naši poslanski razmišljamo o tem predlogu zakona. Za uvod naj povem, da ocenjujemo, da gre spremembe, ki so docela strokovne in ne politične narave, kar govori tudi o tem, da je zakon res bil strokovno pripravljen na osnovi pripomb strokovnih institucij, da so bila strokovna mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora upoštevana in da so takšni, strokovni torej, tudi amandmaji. Zato ni bilo razprave, nihče ni polemiziral in so bili amandmaji vključeni v temeljni tekst. Ne gre za neke večje vsebinske spremembe, ne gre za to, da bi bil ta zakon v kakšnem dramatičnem nasprotju z direktivo, ki to ureja, gre pa za to, da področje elektronskih komunikacij urejajo različni zakoni; tako zakon o varstvu potrošnikov, kot zakon o elektronskem podpisu, zakon o elektronskih komunikacijah in tako naprej, in je vse to pomenilo tudi nekoliko zmede, tudi zavoljo tega, ker so bile nejasno razmejene pristojnosti. Ne samo da so bile navedene v različnih zakonih, pač pa so se prepletale ne dovolj jasno pristojnosti sodišč in posamičnih upravnih organov naše države. Torej gre za rešitve znotraj okvira direktive in za to, da bi se dosegla večja jasnost besedila, da bi se natančneje razmejile pristojnosti med sodiščem in posamičnimi upravnimi organi, za to da, se tudi natančneje opredelijo obveznosti, ki jih ima ponudnik teh storitev do potrošnikov, bodisi do fizičnih oseb bodisi do podjetij. Gre za večje zahteve za javnost podatkov, za tiste, ki morajo pač biti objavljeni, in gre za to - to je treba poudariti - , da se urejajo samo razmere komercialne narave. Ničesar drugega, kar ni komercialne narave, ta zakon ne ureja. Morebiti je pomembno omeniti še obe načeli. Eno je načelo, ki govori o sorazmernosti in ki ga najdemo potem implementiranega v različnih sankcijah za različne gospodarske subjekte, tako da so sankcije za mikropodjetja in za s.p. ponudnike drugače od tistih, ki jih imamo po določilih ZGS-ja srednja in velika podjetja. Gre pa tudi za različno sankcioniranje tistih, ki so bodisi kreatorji informacij, bodisi da informacije samo shranjujejo, bodisi da so zgolj gostitelji informacije, ki jih kreirajo drugi. Še načelo pravne varnosti je bilo omenjeno. Gre za to, da se tovrstno komuniciranje seveda vse bolj širi, da se s širitvijo te dejavnosti širijo tudi možnosti za prekrške, tudi za zlorabe in za kazniva dejanja, in da so te spremembe namenjene tudi večji zaščiti potrošnika. Urejajo se tako relacije ponudnik - potrošnik kot relacije podjetje - podjetje. V Poslanski skupini DeSUS sodimo, da so rešitve dobre, zato bomo predlog tega zakona tudi podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav vsem skupaj! V Slovenski nacionalni stranki, v poslanski skupini, sodimo, da je ta zakon o elektronskem poslovanju na trgu dober in ga bomo tudi podprli. Dejstvo je, da ureja nekatere zadeve, za katere pa se bojimo, da ne bodo ostale na tem nivoju. Strah nas je predvsem, da se bo dogajalo, da bodo selektivno kršili 39. člen Ustave Republike Slovenije, ki govori o svobodi izražanja. Piše takole: "Zagotovljena je svoboda izražanja misli, govora in javnega nastopanja, tiska in drugih oblik javnega obveščanja in izražanja. Vsakdo lahko svobodno izbira, sprejema in širi vesti in mnenja. Vsakdo ima pravico dobiti informacijo javnega značaja, za katero ima v zakonu utemeljen pravni interes, razen v primerih, ki jih določa zakon. "Prvi odstavek tega 39. čelna je točen, jasen, indikativen. Vendar pa se bojimo, da se bo dogajalo to, da se bo nekaterim prepovedovalo govoriti tako, kot mislijo, kajti tako kot se je, recimo, že dogajalo, ko je bil kršen 69. člen Poslovnika Državnega zbora, ki pravi: "Poslancu, ki želi govoriti o uporabi poslovnika, da predsedujoči besedo takoj, ko jo zahteva. Govor tega poslanca ne sme trajati več kot tri minute." Skratka, kakorkoli že, ko hoče človek govoriti o postopkovnih zadevah, jih mora povedati do konca, mu je treba pustiti. Čeprav govori 76. člen: "Za kršitev reda na seji Državnega zbora sme predsedujoči izreči naslednje ukrepe [[...]]"
Kolega Jelinčič, to nima nobene zveze z zakonom. Ali smo na neki drugi seji, pri neki drugi točki, ali kako? Dajte se, prosim, usmeriti v stališče poslanske skupine v zvezi z zakonom, ki je v obravnavi.
Gospod predsednik, mislim, da imam pravico povedati. Ravno berem, da imam pravico povedati, pa mi vi zopet kršite to pravico. Potem je pa brez zveze, da se karkoli tule pogovarjamo. Zakaj potem sploh sprašujete poslance drugih poslanskih skupin, kakšno je njihovo mnenje, če jim ne dovolite povedati svojega mnenja, če jim jemljete besedo, če jim kratite ustavno pravico, če kršite vsaj štiri člene lastnega Poslovnika Državnega zbora, 76. člen, 77. člen, 78. člen pa še kakšnega! Zakaj potem sploh sedimo v Državnem zboru več kot ena sama partija ali pa mogoče dve?! Zakaj potem imamo večstrankarski sistem?! Zakaj smo spreminjali nekdanji sistem in zakaj smo šli iz Jugoslavije, če zdaj silimo nazaj, tako po teritorialnem principu, v kar nas poriva Pahor in sedanja vlada, v objem Hrvaške, kakor tudi po mentalnem in političnem principu, ko nam ne dovolite izražati lastnega mnenja! Gospod predsednik, jaz ne razumem več tega državnega zbora. Kaj je postal ta državni zbor, zopet nazaj skupščina? Ko bo Vlada govorila, kar hoče, mi bomo pa samo smeli pritiskati na tipko z "da" in bog ne daj, da bi kdo pritisnil tipko "ne", ker ga bodo že zunaj čakali kakšni uniformiranci in ga odpeljali na kakšna zaslišanja. Mislim, da je demokracija v Sloveniji na grozljivem prelomnem trenutku. Kot kaže, jo boste ukinili, jo želite ukiniti, kajti že tu pri enostavni razpravi o zakonu človek ne sme povedati malo širšega diskurza. In vendar se govori o elektronskem poslovanju, o tem, kakšne informacije se bodo po elektronski pošti oziroma po medmrežju pošiljale sem in tja, gor in dol, kdo bo smel, kdo ne bo smel. Zdaj pa jaz ne smem z zakonskimi uzancami Državnega zbora, kjer piše "Poslovnik Državnega zbora, uradno prečiščeno besedilo", s tem ne smem utemeljevati teh zadev. In še Ustave naj ne bi smel uporabljati! Ali je ta Ustava za nas napisana ali je napisana za izbrance? Potem pa napišite, da se to dovoljuje samo koalicijskim gospodom. Ostali morajo biti tiho. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Kam pridemo? Mislim, grozljivo, kar se tukaj dogaja! Iz dneva v dan je huje. Iz dneva v dan je večje kršenje, eklatantno kršenje človekovih pravic tukaj notri! Izgovarjali se boste pa na Evropo. Pojdite si pogledat Evropo! Tukaj je slabše kot v Afganistanu. Samo še streljajo se zunaj ne, to je edina razlika! Totalno razsulo države je pa ravno tako kot v Afganistanu. Hvala lepa. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]
Hvala lepa. To, da ste lahko vse to povedali do konca, je znamenje demokracije. To lahko poveste tukaj, vendar je bila neka druga točka in neka drugo zasedanje državnega zbora. Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Lep dober dan. Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Pri 4. točki, ki jo sedaj obravnavamo, zakon o spremembah in dopolnitvah elektronskega poslovanja na trgu, lahko v imenu Slovenske ljudske stranke takoj na začetku povem, da bomo predlog sprememb in dopolnitev, ki ne posega bistveno v vsebino zakona, v Poslanski skupini SLS podprli. Ne vidimo nobenega razloga za drugačno glasovanje. Vidimo, da so glavni razlogi bili tudi danes že enkrat pojasnjeni, predvsem v ugotovitvah in pripombah tržnega inšpektorata Slovenije in da želi zakonodajalec narediti tisto, kar se je v času izvajanja te zakonodaje in v času hitrega razvoja interneta, elektronskega poslovanja pokazalo, da je treba postoriti. Tako bomo v imenu Slovenske ljudske stranke ta zakon podprli. Veseli nas pa tudi to, da se internet in elektronsko poslovanje v Sloveniji tako hitro razširjata, da se širita kot se širita. Veseli nas tudi to, da je to področje, tudi po našem mnenju, v Sloveniji dobro urejeno in da je tudi s področja črpanja evropskih sredstev kar znaten del sredstev namenjen tudi za širokopasovne povezave na tistih odročnih področjih, kjer bi sicer tržni ponudniki zelo težko našli interes in bi slovensko podeželje ostalo brez teh sodobnih povezav infrastrukture 21. stoletja. Tudi z naše strani priznanje za delo tistim, ki so to do sedaj opravljali na Ministrstvu za gospodarstvo, uspešno delo želimo tudi naprej v sklopu novega ministrstva. Z naše strani pa podpora spremembi zakona in dopolnitvam zakona o elektronskem poslovanju na trgu.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa. Vsem skupaj dober dan. Pozdrav ministru, predsedniku pa hvala za besedo. Zakon, ki odpravlja normalne življenjske težave in probleme, je dober zakon in take zakone v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo, kajti tudi ta zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o elektronskem poslovanju je eden takih. Še nedolgo tega bi rekli, da je elektronsko poslovanje nekaj oddaljenega, nekaj, kar se bo odvijalo v prihodnosti. V zadnjih desetletjih pa smo tako priča hitremu in pospešenemu razvoju na področju elektronskega poslovanja. Zakon, ki je danes predmet sprememb, ureja področje elektronskega poslovanja v povezavi s sklepanjem elektronskih pogodb, opravljanja storitev informacijske družbe, objava komercialnih sporočil ter s tem povezane odgovornosti posrednikov, izvensodnega reševanja sporov, sodnega varstva in tako dalje. Tak zakon smo prvič sprejeli 2006 kot prenos evropske direktive. V zakon se je malenkostno poseglo potem še leta 2008 z zakonom o arbitraži, ko je bil zakon o elektronskem poslovanju malce spremenjen. Po treh letih izvajanja zakona o praksi pa so bile odkrite določene nejasnosti, ki zahtevajo bolj specifično definiranje. Največ pripomb je bilo s strani Tržnega inšpektorata Republike Slovenije, ki inšpekcijsko nadzira izvajanje določb. Ker te nejasnosti otežujejo delo, je edino pravilno, da zakon bolje definiramo in vse nejasnosti sproti odpravimo. Poglavitne novosti zakona tako prinašajo obrazložitev, da dotični zakon ureja le komercialna razmerja med ponudniki storitev informacijske družbe in prejemniki storitev. Prav tako se nam zdi pomembno opozoriti, da se dodaja dikcija, da mora ponudnik elektronskih storitev na svojih spletnih straneh zagotavljati zahtevane podatke. Vsi smo podvrženi "spamom" ali, slovensko rečeno, nezaželeni pošti. Ker to področje ureja več zakonov, bomo spremembo zakona o elektronskem poslovanju jasneje napisali, da se tudi v primeru nezaželene pošte na osnovi zakona o varstvu potrošnikov uporabljajo določbe zakona o elektronskem poslovanju. V Poslanskem klubu LDS se vedno zavzemamo za učinkovito pravno državo, ki deluje tudi in predvsem v praksi, ne samo na papirju, v praksi. Zato bomo s spremembo zakona poenotili ureditev glede ukrepov, ki jih uvede sodišče postopoma v primeru kršitev. Kot je napisano, bo to naredilo pravno ureditev jasnejšo, zagotovo pa tudi bolj predvidljivo. Večja pomembna sprememba pa bo uvedena tudi na področju prekrškov, kjer se uvaja različne stopnje glob, in sicer glede na velikost podjetja in pravno naravo podjetja, razlika je, ali je to gospodarska družba ali samostojni podjetnik. S tem se zagotovo, če je že treba in če pride do njega, uvaja pravično kaznovanje, saj morajo večja podjetja za kršitve, ki jim prinašajo več dohodka, nositi tudi večjo odgovornost. Eden naših glavnih programskih ciljev v Liberalni demokraciji Slovenije je zagotovo urejena in učinkovita pravna država, zato v tej smeri tudi neposredno delujemo. Zato bomo na tej osnovi in na podlagi vsega, kar sem v tem stališču povedal, dopolnjeni predlog zakona o elektronskem poslovanju, ki ureditev s tega področja dela zagotovo bolj urejeno, bolj pregledno, bolj učinkovito, v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije enotno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Anton Colarič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskem poslovanju na trgu vnaša v letu 2006 sprejeti zakon nekatere rešitve, ki so se praksi pokazale za nujne. Kot rečeno, tržnemu inšpektoratu, ki izvajaj inšpekcijski nadzor nad zakonom, ter Ministrstvu za notranje zadeve se je namreč pojavila potreba po jasnejšem in razumljivejšem zakonu. Poglavitne rešitve zakona - kot je obveznost objave podatkov o družbi ponudniku storitve ter omogočanje povezav do teh podatkov na spletni strani ponudnika; jasnejša opredelitev nezaželene "spam-pošte", tako da je ta v skladu z zakonom o varstvu potrošnikov; obveznost ponudnikov storitev do poročanja podatkov o prejemnikih storitve pristojnim organom, in sicer predvsem z namenom lažjega odkrivanja kaznivih dejanj, ki izhajajo iz elektronskega poslovanja; omejitev pristojnosti, zaustavitev ali preprečitev kršitve zgolj na sodišče in druge spremembe - bodo zagotovile jasnost proizvajanja zakona v praksi in zato bo Poslanska skupina Socialnih demokratov predlagane spremembe zakona podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Marjan Bezjak v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Lepo pozdravljeni, gospod minister, državna sekretarka, vsi ostali prisotni. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Novelo zakona o elektronskem poslovanju, Direktiva 2000/31 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu. Direktiva o elektronskem poslovanju je bila v slovenski pravni red najprej prenesena z zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu potrošnikov in Zakonom o elektronskem poslovanja in elektronskem podpisu. Prvi je v slovenski pravni red prenesel določbe o sklepanju pogodb, obveznosti obveščanja in pošiljanja komercialnih sporočil, drugi pa je posebej uredil odgovornosti posrednih ponudnikov storitev. Določena vprašanja glede elektronskega poslovanja pa so bila kasneje rešena še z zakonom o elektronskem poslovanju na trgu, saj se je izkazalo, da se za ta vprašanja oziroma zahteve, ki jih postavlja evropska direktiva, potrebuje poseben zakon. Tudi cilj in namen te novele zakona je po navedbah predlagatelja ustrezen prenos direktive o elektronskem poslovanju v slovenski pravni red, ker tega dotedanja ureditev in izvajanje zakona o elektronskem poslovanju in elektronskih predpisih ter zakona o varstvu potrošnikov nista zagotavljala. Osrednja pomanjkljivost je bila, da direktiva velja tudi za razmerja pri elektronskem poslovanju med pogodbenimi strankami, ki niso potrošniki. Cilj predloga zakona je po navedbah predlagatelja tudi ta, da se posamezne določbe zakona zapišejo tako, da bodo jasnejše in razumljivejše, da ne bo nastajal dvom o tem, kateri organ je v posameznih primerih pristojen ukrepati, ter da se popravijo nekatere manjše nevsebinske napake. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo novelo zakona podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitvev stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LOKALNI SAMOUPRAVI V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev, s prvopodpisanim dr. Lukom Jurijem. Besedo dajem predstavniku predlagatelja zakona dr. Luki Juriju za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim.
Hvala lepa in lep pozdrav vsem. Predlog sprememb zakona o lokalni samoupravi se dotika dveh tematik, obedve pa lahko združimo pod naslovom nerešena oziroma slabo rešena določila lokalne demokracije. Po eni strani s spremembo želimo na bolj učinkovit, bolj eleganten, hitrejši in tudi bolj transparenten način rešiti vprašanje odstopov političnih funkcionarjev na lokalnem nivoju oziroma župana in občinskih svetnikov in tudi potrditev mandata morebitnih naslednikov teh odstopajočih funkcionarjev. Po drugi strani pa želimo rešiti eno od sramot lokalne samouprave v Sloveniji, in to je nespoštovanje zakonodaje in odločb Ustavnega sodišča s strani ene od slovenskih občin pri zavračanju izvedbe volitev in seveda izvolitve romskega svetnika, tako kot konec koncev veleva zakonodaja na podlagi ustavnih določb. Prvi primer se nanaša tudi na nekaj konkretnih dogodkov, ki smo jim bili priča v zadnjem letu in pol. V Mestni občini Koper, pred letom in pol, sta namreč dva občinska svetnika odstopila, pa ne glede na to, tako vodstvo občine kot občinski svet v letu in pol ni želelo obravnavati odstopne izjave, za kar je prišlo do celo tako absurdnega položaja, da eden od teh dveh svetnikov, ki sta odstopila, je medtem na nadomestnih volitvah kandidiral za občinski svet v Izoli, bil tja izvoljen in je bil edini občinski svetnik v zgodovini samostojne Slovenije, ki je bil občinski svetnik hkrati kar v dveh občinah, v Kopru in v Izoli. Nato je prišlo tudi do, žal, sodnih zapletov, kajti sicer ni bilo mogoče priti do logičnega sklepa o ugotovitvi odstopa. Tema dvema svetnikoma je sedaj Vrhovno sodišče moralo meritorno izdati odločbo o prenehanju mandata. Sedaj pa se zadeva nadaljuje s težavami pri potrditvi mandatov dveh novih svetnikov, ki morata ta svetnika nadomestiti. Na drugi strani pa je zgodba občine Grosuplje, ki že vrsto let ignorira državno zakonodajo in že vrsto let zavrača možnost, ki izhaja iz zakonodaje, ta zakonodaja pa izhaja iz ustavno zajamčenih pravic, o tem, da izvede volitve za romskega svetnika in omogoči izvoljenemu romskemu svetniku tudi enakopravno sodelovanje v občinskem svetu. V to zagato se je moralo vmešati tudi Ustavno sodišče. Kot veste, je odločilo v prid potrebi, da se vendarle te izvolitve izpeljejo in izvolitve omogočijo, a ne glede na to občina Grosuplje še vedno ignorira celo Ustavno sodišče, za kar bi bila po določbah zakona o lokalni samoupravi možna celo razpustitev občinskega sveta. Vendar, ker je razpustitev občinskega sveta najbolj ekstremen primer posega državne oblasti v lokalno samoupravo in ker se je pokazala teoretična možnost bolj elegantne, hitrejše in tudi manj inkluzivne, manj interventne rešitve, smo se odločili, da predlagamo takšno rešitev Državnemu zboru. To pomeni, da bo v primeru, če bo sprejeta, Državna volilna komisija namesto Občinske volilne komisije Grosuplje izvedla volitve za romskega svetnika in tako po dolgih letih rešila zagato, ki ni v ponos slovenski lokalni samoupravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsednici odbora Renati Brunskole za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, gospod predsednik, gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na seji dne 9. septembra 2009 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje poslala skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Luko Jurijem. Odbor je bil pred obravnavo seznanil z mnenjem Vlade Republike Slovenije, mnenjem Zakonodajno-pravne službe, mnenjem Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, amandmaji Vlade, amandmaji poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS, LDS ter amandmajema Poslanske skupine SDS. Odbor je bil seznanjem z mnenji posameznih občin, ki so jih poslale Državnemu zboru na podlagi 94. člena Zakona o lokalni samoupravi in prvega odstavka 145. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlagatelj zakona je na seji odbora dodatno pojasnil, da želi predlog zakona urediti dve problematiki, ki sta ostali nerešeni v zakonu o lokalni samoupravi. Ravno v razpravi pred menoj je predlagatelj to zadev ponovno pojasnil. Torej, prva je vezana na postopke odstopa občinskega svetnika in župana, ker dosedanja ureditev tega vprašanja dopušča možnost zlorabe in manipulacij. Druga pa je vezana na ureditev vprašanja romskih svetnikov, saj nekatere občine tega vprašanja niso ustrezno rešile. Poudaril je tudi v tem primeru več možnosti za intervencijo države; ena izmed teh je tudi razpustitev občinskega sveta in župana v primeru ponavljajočih se nezakonitosti v določeni občini. Vendar zakon predlaga hitrejšo in bolj učinkovito rešitev, kot je bilo omenjeno, in sicer v tistih občinah, ki ne bodo izvedle volitev romskega svetnika v skladu z zakonom, lahko to nalogo na stroške občine prevzame Državna volilna komisija in izvede volitve na enak način, kot bi jih izvedla občinska volilna komisija. Tudi predstavnica Vlade je menila, da predlog zakona vključuje rešitve, ki bodo po eni strani poenostavile postopke ob odstopih, po drugi strani pa preprečile kršenje temeljnih ustavnih pravic, tudi pasivne volilne pravice. Vlada je podprla tudi rešitev v zvezi z neizvolitvijo predstavnikov Romov v občinski svet glede na to, da dosedanja zakonska določba dopušča sankcije, ki so v nesorazmerju s problemom. Vlada je po proučitvi predloga zakona vložila tudi svoje amandmaje, s katerimi ni vsebinsko spreminjala predlaganih rešitev, ampak je prispevala predvsem k bolj jasnimi dikcijam, in jih je odbor tudi podprl. Zakonodajno-pravna služba je na seji odbora posebej opozorila na problem meritornega odločanja, določenega v 1. členu tega predloga zakona, ki naj bi ga predlagatelj glede na to, da gre za izjemo ustrezno utemeljil. Navedla je dva argumenta za izjemo. Prvi je narava spora, v tem primeru gre za volilni in mandatni spor, ki zahteva čimprejšnje odločanje o pravicah in obveznostih, ne le razveljavitve, drugi pa, da ne gre za tipično odločanje o upravnem aktu, ampak za nedelovanje organa občinskega sveta, zaradi česar posameznik ne more uveljaviti svojih pravic in mora zato sodno odločitev nadomestiti upravno odločanje. Zakonodajno-pravna služba je predlagala tudi uskladitev določb 1. in 2. člena predloga zakona, posebej pa izpostavila 4. člen predloga zakona, ki zagotavlja pravico do predstavnika romskih skupnosti. Gre za vprašanje, ki se nanaša na 101.a člen Zakona o lokalni samoupravi, to je na člen, ki je tako po sistematiki kot po vsebini prehodna določba, ki je bila vezana na rok in je izčrpana, vendar v praksi v celoti ni realizirana. Zato je pomembno, da predlagana nova določba v 101.a členu določi, da prehodna ureditev postane trajna, ker se besedilo nanaša na vsakokratni razpis rednih lokalnih volitev, to je na ureditev, ki je trajna. Zato je pravno ustrezno, da se ta materija uredi v materialnem delu zakona. Razprava na seji odbora se je zaostrila predvsem v zvezi s 3. členom predloga zakona, ki predlaga črtanje šestega odstavka 39. člena. Na osnovi sledečega je odbor v nadaljevanju na podlagi dodatnih opozoril in pri odločanju o amandmajih sledil realizaciji odločbe Ustavnega sodišča, ki je določila, da mora biti pravica do predstavnika romske skupnosti dejansko udejanjena, pri čemer nikakor ni v neskladju z ustavo, če zakonodajalec sam ugotovi in določi občine, ki so dolžne zagotoviti predstavnika romske skupnosti v občinskem svetu. Predlagamo Državnemu zboru, da podpre besedilo dopolnjenega predloga zakona in k njemu vložene amandmaje, ki sledijo realizaciji odločbe Ustavnega sodišča. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima Meta Vesel Valentinčič, državna sekretarka, Služba Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Vlada je seznanjena s problematiko, ki nastaja v občinah tam, kjer se ne spoštuje pravica člana občinskega sveta ali župana, da odstopi. Gre za izjavo volje, s katero se nekdo odloči, da predčasno konča mandat, za predčasno prenehanje mandata, ki so mu ga sicer volivci dodelili in zaupali. Vendar, to je pravica posameznika in dogaja se tako, kot je bilo že navedeno, da ali občinski svet o tej zahtevi niti ne odloča ali pa odloča tako, da enostavno te pravice posamezniku ne prizna. Strinjamo se, da se z načinom, ki je zdaj v predlogu opredeljen, ščiti tudi pasivna volilna pravica tistega, ki je sicer po volilnih rezultatih tisti, ki lahko nastopi mandat občinskega svetnika. Tako to rešitev izrazito podpiramo in mislimo, da je nujno potrebna. Glede rešitve, da se z dopolnitvijo tega zakona omogoči zagotovitev romskega predstavnika v občini, kjer volitev tega predstavnika ne opravijo sami, se nam zdi ravno tako potrebna glede na dogajanja, ki tečejo že od leta 2002, pa vendar smo še vedno na točki, ko ta pravica ni uresničena v občini, za katero smo že slišali. Gre za to, da tam, kjer živi avtohtono poseljena romska skupnost, imajo Romi pravico do najmanj enega predstavnika v občinskem svetu in če tega občina ne zagotovi, gre nesporno za grobo kršitev teh kolektivnih pravic romske skupnosti do posebne politične participacije v občinskem svetu. Vlada tako podpira dopolnitev in rešitev, ki pristojnost v tem primeru daje Državni volilni komisiji, da izvede volitve predstavnika romske skupnosti, če ta predstavništva v občinskem svetu ne zagotovi ob vsakokratnem razpisu rednih lokalnih volitev občina sama. Da končam. Vlada predlog zakona z vsemi sprejetimi amandmaji na Odboru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Matjaž Zanoškar v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Mnenje Poslanske skupine DeSUS glede novele in spremembe in dopolnitve Zakona o lokalni samoupravi je sledeče. Z ozirom na to, da novelo predlagajo trije poslanci, med katerimi je tudi naš poslanec Vili Rezman, je analogno sklepati in razumeti, da bo Poslanska skupina DeSUS podprla to novelo v obeh delih. In sicer se nam zdi zelo smiselno - prvi del, ki zadeva poenostavitev postopka za razrešitev županov, bodisi podžupana ali svetnika, če ta želi predhodno, predčasno prenehati mandat v svojih organih. Kar nekaj primerov je že danes bilo navedenih, da je v slovenskem prostoru prav zaradi te anomalije v Zakonu o lokalni samoupravi prihajalo do velikih zapletov. Tako je v Kopru, tako je v Prevaljah, tako je še verjetno kje drugje, zato je prav, da je ta postopek poenostavljen, in da nima možnost občinski svet bodisi predlog vsakega posameznika dati v predal, ga ne dati v obravnavo ali ga dati v obravnavo in ga ne sprejeti. Torej, pravica vsakega posameznika je, da se odloči, da mu lahko tudi mandat preneha predčasno. To vsekakor podpiramo. Enako podpiramo tudi drugo vsebino pri tej noveli, ki zadeva izpolnjevanje določitev Zakona o lokalni samoupravi, kjer govori, da vsepovsod tam, kjer živi avtohtona romska poseljenost, ima odgovornost občina, da v občinski svet, v volitvah, zagotovi tudi enega predstavnika. To določilo je bilo kršeno v mnogih primerih tudi v naših občinah in prav je, da se ta stvar popravi v tem smislu, da če občina na zagotovi predstavnika romske skupnosti tam, kjer je avtohtona poseljenost, potem ima pravico in pooblastilo državna volilna komisija, da izvede volitve. Seveda v tem primeru smo popolnoma enotnega mnenja, da občina Grosuplje pri tem ne more biti izjema. Pričakujemo, če bo, in upamo, da bo, ta novela sprejeta, da se v roku treh mesecev izvedejo tudi volitve v občini Grosuplje in se zagotovi to določilo Zakona o lokalni samoupravi, da je predstavnik enako participiran v tem političnem pogledu v sestavi občinskega sveta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. V naši poslanski skupini zakona ne bomo podprli. Ne ureja ene zadeve, ki bi jo moral ta zakon urejati prvo in vedno in povsod, skratka vprašanje volitev na lokalnih skupnostih. Še vedno so preferelne liste napram političnim strankam, kar je neusklajenost z ustavo. Ne gre za enakopravni tretma, ampak gre za preferiranje določenih list, določenih skupin, ki se jih zbere 15, podpišejo in potem vzamejo določeno pozicijo v občinskih svetih. Ravno tako pa se sprašujemo, zakaj se govori samo o pravicah romske skupnosti. Zakaj se ne govori o pravicah Sintov? Ali pa popravite in povejte, da bi morali govoriti o pravici ciganske skupnosti. To je tisto, znotraj česar so Romi, Sinti in še tri druge grupacije. Seveda je treba zato nekaj vedeti, nekaj poznati, česar pa pri nas ni. Govori se o ustavnih pravicah, tukaj notri, romske skupnosti. 65. člen Ustave pa pravi: "Položaj in posebne pravice romske skupnosti, ki živi v Sloveniji, ureja zakon." To se pravi, to niso ustavne pravice, ampak so zakonske pravice oziroma kvečjemu posebne pravice. Sedaj pa se vprašajmo, glede na evropsko zakonodajo, ki dovoljuje vsakomur, ki pride znotraj EU v določeno državo in se tam prijavi za bivanje, ima pravico participirati na volitvah, tako s pasivno in aktivno volilno pravico, kar pomeni, da lahko voli in da je lahko izvoljen. Vzemimo primer, ki se dogaja v Trebnjem. V Trebnjem se je razširila ciganska skupnost neskončno s prihodom romunskih in bolgarskih ciganov. Ti ljudje sedaj tam živijo, kar pomeni, da bodo, če so se prijavili, bodo imeli aktivno in pasivno volilno pravico, s tem da v tem zakonu pravimo, da mora ta skupnost imeti vsaj enega predstavnika. Glede na njihovo število lahko računamo, da jih bodo imeli 5 v občinskem svetu Trebnje ali tudi v kakšnih drugih. O avtohtonosti se nič ne govori, kajti ne vedo gospodje sestavljavci zakona, navkljub zvenečim akademskim naslovom, kaj je to avtohtonost. Ne poznajo zgodovine in ne vedo, da je večina Ciganov prišla v Slovenijo po letu 1954 z izgradnjo kasarn Jugoslovanske ljudske armade. In tam so se tudi naselili ob kasarnah. Ne bom govoril o razlogih, zakaj so bili, ampak kdor je bil v vojski v bivši Jugoslaviji, na jugu, ve, kaj, je bilo tam in zakaj je to bilo tam ob kasarnah. Še ena nesmiselna zadeva je znotraj tega zakona, in sicer, da bo Državna volilna komisija prevzela nalogo ljudi in v imenu njih izvedla volitve. Jaz mislim, da vsi avtokratski režimi na svetu bodo ploskali temu zakonu, ker to, da pa neka državna institucija prevzame vlogo ljudi, tistih, ki sestavljajo državo, tistih, za katere velja Ustava Republike Slovenije, če sploh še velja, kakor kaže, je to ena brez zveze knjižica, ki jo bomo lahko podlagali pod omaro, če bo noga prenizka, ali kaj podobnega, to ne pomeni nič. Spoštovani gospodje, kako gledate na vse skupaj?! Ali ste premislili ob temu zakonu?! Nič niste razmišljali. Ampak veste, koalicija je dovolj močna, da bo to sprejela. Mi bomo zrušili, mi bomo šli kot buldožer. Ni važno, kaj se bo dogajalo. In kaj se bo dogajalo naprej, vam lahko povem. V najkrajšem času bomo tukaj imeli zahteve Hrvatov - posebej, Bošnjakov - posebej, Bosancev - posebej, Srbov - posebej, Črnogorcev - posebej, Makedoncev - posebej in še drugih, ki bodo na osnovi istega lahko zahtevali svoje predstavnike. Najprej v lokalni skupnosti, potem pa še na državnih nivojih. Kajti njihova avtohtonost [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]temelji ravno tako na letih po letu 1945, kar je pa še prej, kot je leto 1954. Tako gospodje, takšne bedarije, saj sem navajen, ampak ta je prehuda.
Proceduralno, gospod Juri. Proceduralni predlog. Prosim.
Ja, gospod predsednik. Jaz pozivam ta cenjeni zbor in tudi vas, da omogočite razpravo brez elementov sovražnega govora. V ustavi je romska skupnost jasno opredeljena z imenom romska skupnost. Ko se tukaj stalno uporablja beseda Cigani, je to seveda v smislu sovražnega govora. To naj bi preprečili, prosim, vsaj v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Jaz imam precej dopisovanja z vodjo Poslanske skupine SNS v zvezi s tem. Pri predstavitvi stališč ga nisem oviral, tako kot praviloma nobenega ne. Lahko pa bi rekli, da vsak s svojim nastopom pokaže svojo lastno osebno izkaznico, ampak ne tisto plastično, ki jo ima v denarnici, malo drugačno, malo globljo in malo bolj, bi rekel, pomembno. S tem si je vsakdo predstavil svojo osebno izkaznico. Hvala lepa za opozorilo. Besedo ima Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Lep pozdrav, spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice, kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi, ki ga danes obravnavamo, ureja dve zadevi, ki ju zakonodajalec ni predvideval takrat, ko je pisal zakone. In tudi v praksi se je pokazalo potem, da drži tisti rek, da človeška neumnost včasih nima meja. Zadeve, ki se dogajajo na takšen način, da tisti, ki ima pravico biti izvoljen, da ima pravico tudi se odreči tega mandata, se zdi povsem normalen. Naš pravni red je predvideval, da to potrjujejo občinski sveti in dejansko se zgodijo paradoksalne zadeve, da potem občinski sveti ne potrdijo tega, ne potrdijo tega odstopa in na takšen način onemogočajo mesto v občinskem svetu. Zato mislimo, da je ta ureditev, ki je prva, ki je v tem zakonu s strani predlagateljev predlagana, ureditev, ki ureja neko anomalijo, ki je verjetno ne bi bilo potrebno urejati v zakonu. Očitno pa je praksa pokazala, da je to potrebno storiti in jo zato tudi podpiramo. Prav tako mislimo, da je pri drugem vprašanju, to je pri pravici romske skupnosti do svetnikov v občinskem svetu, se v slovenskem političnem prostoru razvila določena razprava, debata, ki se nam zdi nepotrebna debata, ki ne gre v pravo smer, v smer urejanja razmerij na nek način, tudi približevanje pogojev bivanja te romske skupnosti ostalim prebivalcem in prebivalkam. Vse prevečkrat se o pravici biti izvoljen govori zgolj o pravici. Ne pove se, da je biti izvoljen hkrati tudi odgovornost, da potem opravljaš svoje delo in kot odgovoren izvoljen predstavnik te romske skupnosti tudi prenašaš določena sporočila med svojo populacijo. Izhajam iz okolja, kjer smo se prav tako srečali s tem, da smo na občinskem svetu dvakrat obravnavali odstop svetnika, drugič to potrdili in omogočili nadomestne volitve. V primeru zastopanosti romske skupnosti v občinskem svetu pa mislim, da je osnovni problem v napačnem pojmovanju, tudi odgovornosti, ki jih imajo na tem področju občine in država. Sam vedno zastopam stališče, da so občine, v katerih prebiva ta populacija, ki jo želimo iz nomadske spremeniti v tisto, ki bo imela svoj dom, svojo hišno številko, in mislim, da v nekaterih okoljih to zelo uspešno tudi poteka, da je tu osnovna naloga dejansko na občini, v kateri biva, in se je tam treba dogovoriti, kako to bivanje urediti. Zagotovo je lažje urediti, če imaš za sogovornika tudi legitimno izvoljenega romskega svetnika, imaš osebo, s katero lahko govoriš in ki ti na nek način tudi pomaga, če je tudi volja občine pri urejanju teh razmer. Prav tako pa mislim, da je velikokrat zelo upravičeno pričakovanje občin, ki se ukvarjamo s temi problemi, da na drugi strani tudi država zagotovi pogoje, kajti v tej pozitivni diskriminaciji, ki je uvedena za to etnično skupino, je zelo problematično, če se finančno breme teh reševanj prenaša na občine in se potem pri množici projektov, ki so v občini potrebni, prepotrebni, prevečkrat zgodi, da se ti programi ne izvedejo. Sam mislim, da je takšna rešitev pravilna, tudi v poslanski skupini bomo podprli obe rešitvi, vključno s tisto, ki zadeva samo občino Grosuplje, kajti mislimo, da tisti, ki imajo resen namen, da bi ta problem imel rešitve, imel primer dobre prakse, lahko takšno rešitev podprejo. Sicer pa je to zelo zanimiva tema za politične obračune, ki tudi po mojem globokem prepričanju niso niti nam v čast, niti državi, v kateri bivamo, in mislim, da je preko instrumenta izvoljenega svetnika, preko instrumenta odgovornosti, ki jo za sabo nosi, tudi priložnost, da tej populaciji večkrat povemo, kakšne so njihove odgovornosti. Treba pa je pritrditi tudi temu, na kar nas ljudje vedno opozarjajo, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]da je to populacija, ki zelo dobro ve in je tudi podučena o svojih pravicah, vse prepogosto pa pozablja na svojo odgovornost. Sam mislim na instrument občinskega svetnika, tudi instrument, s katerim se ta občutek odgovornosti prenese v njihovo populacijo.
Hvala lepa. Besedo ima Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi zbrani! V Poslanskem klubu liberalnih demokratov smo seznanjeni s problematiko v občinah, kjer so nastale težave zaradi nespoštovanja zakona glede pravice člana občinskega sveta, župana ali podžupana kot člana občinskega sveta, da odstopi s funkcije. Problematika je širša, kot je videti na prvi pogled. Izvoljeni funkcionar pridobi mandat s potrditvijo oziroma ugotovitvijo na občinskem svetu in ga opravlja praviloma 4 leta. Med mandatom pa lahko pride do njegovega predčasnega prenehanja zaradi razlogov, kot jih določa Zakon o lokalni samoupravi v 37.a členu. Eden izmed teh razlogov je odstop, ki se od vseh drugih razlogov za predčasno prenehanje mandata razlikuje po tem, da gre za izjavo volje posameznika, ki ne želi več opravljati funkcije, ki so mu jo zaupali volivci. Znano je, da se v praksi dogaja, da občinski sveti zaradi političnih interesov odstopa posameznega funkcionarja ne sprejmemo, kar se kaže na dva načina: ali predlog ugotovitvenega sklepa o predčasnem prenehanju mandata ni uvrščen na sejo občinskega sveta ali pa da člani občinskega sveta tega ne sprejmejo. Prav tako podpiramo rešitev, da se z dopolnitvijo zakona o lokalni samoupravi omogoči zagotovitev romskega predstavnika v občini, kjer volitev tega predstavnika ne opravijo sami. Določba zakona o lokalni samoupravi, po kateri imajo Romi na območjih, kjer živi avtohtono poseljena romska skupnost, v občinske svetu najmanj po enega predstavnika, ni v celoti realizirana že od leta 2002 kljub številnim opozorilom državnih organov in odločitvi Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Vse občine, razen občine Grosuplje, so zakonsko določbo oziroma odločbo Ustavnega sodišča Republike Slovenije realizirale. Da gre za grobo kršitev kolektivnih pravic romske skupnosti do posebne politične participacije v občinskem svetu je v svojih letnih poročilih občino opozarjal tudi varuh človekovih pravic Republike Slovenije. Kljub pozivom v letu 2009, da se zadeva uredi, občinski svet občine Grosuplje do danes ni sprejel statuta občine in zastopanje romske skupnosti v občinskem svetu ostaja nerešeno. Vlada in državni organi so tako izčrpali vse možnosti za dosego prostovoljne izvršitve, odločbe Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Tako smo prišli v situacijo, ko smo bili prisiljeni iskati drugačne rešitve, če kot predstavniki zakonodajne veje oblasti želimo, da se Ustava Republike Slovenije seveda upošteva. V Poslanskem klubu Liberalni demokratov Slovenije zaradi naštetih razlogov Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi podpiramo.
Hvala lepa. Besedo ima Bojan Kontič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Tudi tokrat lahko ugotovimo, da je nemogoče pri snovanju posamezne zakonske ureditve, pri pisanju posameznega zakona predvideti vse zaplete, s katerimi smo lahko soočeni kasneje pri uporabi in izvajanju tega zakona v praksi. Da občinski svetnik odstopi, občinski svet pa njegove volje ne upošteva, je sicer nelogično, je pa možno. Še več, imamo primer, ko je posameznik član dveh občinskih svetov, ker v enem ni razrešen, v drugem je pa izvoljen. Poleg tega je nesprejemljivo, da lahko občinski svet sam določa razmerje moči svetniških skupin, ne glede na predhodne volilne rezultate. Prav tako je zaskrbljujoče nespoštovanje zakona, ki pravi, da imajo Romi na območjih, kjer živi avtohtona naseljena romska skupnost, v občinskem svetu najmanj po enega predstavnika. Postopek odstopa svetnika je poenostavljen s tem predlogom na način, da ugotovitveni sklep občinskega sveta ni potreben oziroma ne bo potreben. Dovolj je seznanitev župana z odstopom, on pa je dolžan o odstopu seznaniti občinski svet in občinsko volilno komisijo. Prav lahko bi se zgodilo, da bi na tej točki ocenili, da je to dovolj in da je zakon jasen. Pa žal v Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da ni nujno tako. Kaj pa v primeru, če župan ne obvesti občinske volilne komisije in občinskega sveta? Zato so predlagatelji v spremembe tega zakona zapisali tudi sodno varstvo. In na tej točki ocenjujemo, da bo to dovolj velika varovalka, zakonska varovalka, ki bo omogočila svetniku, če se odloči odstopiti zaradi različnih razlogov, da lahko tudi odstopi. In da organ, ki je za to pristojen, to sprejme v vednost in se potem postopki nadomestnega člana občinskega sveta tudi izpeljejo. S spremembo, ki jo danes obravnavamo, bomo tudi zagotovili, da bodo predstavniki romske skupnosti v določenih občinah dobili svojega predstavnika: svetnico ali svetnika. S sprejetjem amandmaja koalicije pa se ta rok skrajša. Najprej je bilo namreč mišljeno po naslednjih lokalnih volitvah. Z amandmajem ta rok skrajšamo in nalagamo pristojnim, da izpeljejo volitve. Prav nasprotno pa amandma Slovenske demokratske stranke sedaj poskuša nadaljevati svojo dosedanjo prakso, na način, da predlaga črtanje občine s seznama tistih, ki so dolžni izvoliti predstavnico ali predstavnika romske skupnosti, češ, da ta lokalna skupnost ne izpolnjuje pogojev, ki so zapisani, torej avtohtonost romske skupnosti. Tega amandmaja v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo podprli, podprli pa bomo predlog zakona.
Hvala lepa. Besedo ima Milan Čadež v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj tudi v mojem imenu! V Poslanski skupin SDS takšni ureditvi nasprotujemo. Ne nasprotujemo pa tistemu prvem delu, kjer se predlagana rešitev in razrešitev občinskih funkcionarjev ureja na pravi način. Ugotavljamo, da želi predlagatelj in vladajoča koalicija spremeniti Zakon o lokalni samoupravi samo zato, da bo v nadaljevanju lahko s pomočjo državne volilne komisije izvolila romskega svetnika v občini Grosuplje. Stroške volitev, ki jih nameravajo izvesti približno pol leta pred rednimi lokalnimi volitvami, pa bo morala žal plačati občina Grosuplje sama. V Poslanski skupini SDS se nam zdi takšna ureditev nesmiselna. Predvsem pa je v današnjih razmerah izredno neodgovorna, saj predlagatelj določbe ni vezal na vsakokratne redne lokalne volitve, takšno ravnanje pa pomeni nerazumljivo razmetavanje davkoplačevalskega denarja. Predlagatelj in vladajoča koalicija pri tem pozabljata tudi na osnovno odločbo Ustavnega sodišča, ki je zakonodajalcu naložila, da določi jasna merila, na podlagi katerih bodo občine lahko same ugotovile, ali na njihovem območju živi avtohtono naseljena romska skupnost. Zakonodajalec bi moral tudi oceniti, ali je treba predpisati še druga merila, na primer organiziranost, število pripadnikov in podobno, namesto da bi tedanja vlada spoštovala odločbo Ustavnega sodišča in pripravila jasna merila, na podlagi katerih bi občine ugotovile morebitno avtohtono naselitev romske manjšine, saj so v noveli Zakona o lokalni samoupravi preprosto določili 20 občin, ki so dolžne spremeniti svoj statut in v njem zagotoviti mesto predstavniku romske skupnosti. Brez meril o avtohtonosti pa teoretično lahko preidemo tudi do absurdne situacije, da bi Romi v skladu s svojim tradicionalnim načinom nomadskega življenja odšli živet v drugo občino, zakon pa bi od prve občine zahteval, da si zagotovi romskega svetnika, kljub temu da Romov v občini ni več. Pri tem se poraja tudi vprašanje, zakaj druge občine, na primer tudi Ljubljana, nimajo romskega svetnika, kljub temu da, glede na dostopne podatke, živi skoraj 2 tisoč Romov. Avtohtoni pa so zagotovo vsaj toliko, kot so tisti, ki jih imajo v Grosuplju. Poudarjamo, da Ustava Republike Slovenije ne govori o avtohtoni pravici romske skupnosti, ampak samo o italijanski in madžarski narodni skupnosti. Predlog novele zakona predvideva volitve romskega svetnika na podlagi zakona, ne glede na statut občine in ne glede na voljo občinskega sveta. Takšna odloča pa po našem mnenju pomeni tudi svojevrsten poseg v ustavno zajamčene pristojnosti lokalne samouprave.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares.
Lep pozdrav vsem prisotnim in hvala za besedo! Predlagane spremembe Zakona o lokalni samoupravi so potrebne zaradi slabe prakse, da ne rečem zlorabe obstoječe zakonodaje, tako z vidika nespoštovanja pravic Romov do svojih predstavnikov v občinskih svetih v nekaterih občinah kot z vidika manipulacij s prenehanjem mandatov občinskih funkcionarjev. Razlogi za predložene spremembe Zakona o lokalni samoupravi izpostavljajo enega izmed temeljnih problemov na področju lokalne samouprave, to je neustreznost in neučinkovitost nadzora na področju lokalne samouprave, ki močno ogroža temeljne pravice občanov na tem področju in s tem samo kvaliteto lokalne samouprave. Čeprav se predlagane spremembe nanašajo na relativno ozek del problematike, jih bomo v naši poslanski skupini podprli, vključno z amandmajem koalicijskih poslanskih skupin. Prepričani pa smo, da je lokalna samouprava ob izteku svojega četrtega mandata potrebna resnega premisleka in posledično potrebne ustrezne zakonske spremembe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 24. 9. 2009. V razpravo dajem 3. člen ter amandma Poslanske skupine SDS in amandma Poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. Ali želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Peter Verlič.
Hvala lepa za besedo. Ta amandma, ki ga predlagamo k 3. členu, da se črta beseda "Grosuplje" iz nabora občin, sledi iz preprostega dejstva, da kriterij avtohtonosti ni definiran. Predlagatelj, ki je rekel, da je to eden izmed kriterijev avtohtonosti, tega nikjer ne pojasni. Zaradi tega menimo, da je iz iste obrazložitve, ki smo jo podali - , v obrazložitvi našega amandmaja smo lepo napisali, da na območju občine Grosuplje biva maloštevilna in nehomogena romska skupnost. Menimo, da romska skupnost na območju sedanje občine Grosuplje ne živi toliko časa, da bi lahko izpolnjevala kriterije avtohtonosti. Predlagatelj bi napravil sliko najbolj čisto in najbolj jasno, če bi ta kriterij avtohtonosti v zakonu tudi definiral. Mislim, da bi s tem imeli popolnoma transparentno in pregledno sliko. Sedaj si kriterij avtohtonosti lahko razlagamo, kakor si pač želimo, arbitrarno, tako kot je ta nabor občin z romskim svetnikom prišel v člen Zakona o lokalni samoupravi. Iz istega razloga bi lahko potem vprašali, zakaj ne Ljubljana, zakaj ne Koper, zakaj ne Metlika, zakaj ne Velenje, Slovenj Gradec. Gre za to, da pač če definiramo kriterije, potem jih moramo tudi navesti. Predlagatelj sigurno ve, zakaj, zato lahko to popolnoma enostavno v členu zakona tudi napiše. Tudi predstavnica Vlade se je sklicevala na kriterij avtohtonosti, vendar ga ne pojasnjuje. In to je škoda. In to je bistvena pomanjkljivost. Zato menimo, da je ta naš amandma, takšen kot je, več kot upravičen. Potem odpade vsa tista dilema, če se črta ta besedica, zato se navezujem, potem ni treba nobenih nadaljnjih postopkov glede volitev in vsega tega, in to odpade. Če pa se že navežem na predlagatelja, ki pravi, da je ta rešitev, kot je predlagana, boljša od tiste, da se razpusti občinski svet, kar Zakon o lokalni samoupravi omogoča, tega pa res ne razumem. Na koncu volivci odločajo v občini, komu bodo zaupali svoj glas. In zato, če se nekaj ne spoštuje, potem zakaj se ne razpusti občinski svet, z vso pravico. In pravzaprav s tem damo volivcem v občini dejansko v odločanje - ali želijo tak občinski svet ali ne. In na novih volitvah odločijo, komu bodo zaupali svoj glas. Mi pa tukaj preprosto - ne, ne razumem. Osebno mislim, da bi bila razpustitev občinskega sveta in ponovne volitve boljša rešitev od te, ki jo zdaj predlagate. Predlagate poseganje v lokalno samoupravo. To gre za poseg v lokalno samoupravo. Če gledamo s sistemskega vidika, s takšnimi posegi ne naredimo nič drugega, kot pretvorimo občino v navadno komunalno enoto z upravnikom. To bomo naredili. Dovolite, da če nekdo, če se oceni, potem naj se občinski svet zaradi nespoštovanja ustave, zakonov, razpusti in potem naj volivci odločajo. Listina Sveta Evrope o lokalni samoupravi ocenjuje, da je eden izmed izredno demokratičnih instrumentov ravno zaščita lokalne samouprave. Tukaj pa se dogaja nasprotno. Tukaj pa posegamo v lokalno samoupravo in ni z vidika države neposlušne občine, oprostite, jim ne dovolimo, da same odločijo. Zakaj tak strah? Zakaj taka bojazen? Predvsem pa. Zakaj se poleg tega, da se našteje občine, ne našteje kriterijev? Kaj je tukaj tako težko? Zakaj je tako težko napisati, kaj je to kriterij avtohtonosti? To se napiše v členu. Ampak poleg avtohtonosti, sem prepričan, bi se dalo to odločitev o avtohtonosti prepustiti občinam. Da občina sama ugotovi, ali živi tam avtohtono naseljena romska skupnost. Mislim, da so tukaj tudi drugi kriteriji, ki še o tem odločajo: organiziranost, število pripadnikov in podobno. Mislim, in da je ta predlog zakona slab zaradi dveh stvari. Ker se arbitrarno posega, zopet se arbitrarno naštevajo občine, ki morajo imeti romske svetnike, namesto da bi se gledalo s sistemskega vidika in bi se določili kriteriji. In če bi te kriterije zapisali v zakon, bi imeli zakonsko določeno za vseh 210 občin, tako bi šli po teh kriterijih in ugotovili: na primer, občina Grosuplje po teh kriterijih mora imeti romskega svetnika, Metlika pa ne. In to bi bilo pravilno. Ampak ne. Arbitrarno. In drugo. Mislim, da gre za hud poseg v lokalno samoupravo. Volivcem na posamezni občini ne zaupamo. Ne zaupamo jim niti toliko, če bi tukaj ugotovili, da skladno z zakonom o lokalni samoupravi občinski svet ne spoštuje statuta zakona, se ga razpusti in se napravijo nove volitve. Predvsem pa, če gremo sedaj naprej. Poglejte, lokalne volitve bodo naslednje leto. In tukaj zdaj s tem, ne razumem, zakaj se mora tako pohiteti, ker bodo volitve romskega svetnika, če bo to seveda izglasovano, pol leta pred lokalnimi volitvami. Nepotrebni stroški. Zakaj potem vsaj ne z rednimi volitvami, ki bodo čez pol leta tako ali tako. Zakaj tako pritiskanje? Ni nobenega razloga, samo še dodatni stroški. Seveda, naložimo jih lokalni skupnosti. Krasno. Predlagam, da ta amandma podprete.
Hvala lepa. Besedo ima dr. László Göncz, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Uvodoma bi poudaril dvoje. Predvsem se mi zdi, da moramo kot Državni zbor upoštevati zakonitost, moramo upoštevati tudi določbe Ustavnega sodišča. To je nekakšno izhodišče, ki bi moralo veljati tudi v tem primeru. Druga stvar, ki bi jo rad poudaril, je to, da žal v zadnjem času ugotavljamo, da na področju manjšinske problematike na splošno pride do določene nestrpnosti, ki je po naši oceni nepotrebna, saj zbuja neko napetost, ki škodi celotni družbi, predvsem pa na lokalni ravni. S tega konteksta pristopam tudi k temu vprašanju oziroma pri odločanju upoštevam te aspekte, te širše aspekte manjšinske problematike. Kot sem že večkrat, tudi na seji pristojnega odbora, povedal, po svoje razumem dilemo nekaterih lokalnih in tudi političnih subjektov ter tudi posameznikov v zvezi s pravnoformalnim statusom romske skupnosti v določenem okolju, tudi ko gre za konkretno vprašanje lokalne zastopanosti romske skupnosti. Gre za specifiko, ki se na osnovi sedanjih ustavnih in zakonskih določb, v celoti ne more reševati po principu, ki velja za drugi dve avtohtoni skupnosti, v primeru katerih je avtohtonost, ki temelji na zgodovinskem in teritorialnem načelu, nedvoumna. Kljub temu pa se moramo zavedati, da avtohtonost v primeru romske skupnosti je treba pojmovati nekoliko drugače, s širšega aspekta, kot za to danes najdemo kar nekaj primerov, tudi v nekaterih drugih evropskih državah, morda sicer precej raznolike, seveda v tistih, kjer so romske skupnosti prisotne. Med te specifike nedvomno sodi, in to bi rad poudaril, svojevrsten način življenja omenjene skupnosti, predvsem kar se nanaša na konstantno mesto bivanja, ki je lahko komu všeč, drugemu pa ne, je pa tradicionalno. S tega vidika je za moje pojme to vprašanje zelo pomembno. Različne interpretacije so lahko razumljive, vendar osnovno načelo, da je omenjena skupnost z ustavo določena, kot etnična skupnost, ki zaradi svojih specifik in maloštevilnosti mora biti deležna pozitivne diskriminacije, vsaj po moji presoji ne more biti sporna. Če v celoti gledamo oziroma nekoliko širše gledamo na to problematiko, predvsem kar se tiče zastopanosti lokalne skupnosti, morda bi lahko razmišljali tudi o zadevi tako, da bi se to vprašanje urejalo v tem specifičnem tako imenovanem krovnem Zakonu o romski skupnosti. Po drugi strani je pa tudi res, da vseh konkretnih vprašanj z vidika področne zakonodaje ne moremo pa tudi reševati v omenjenem krovnem zakonu. Da zaključim. Jaz bi želel poudariti, da predvsem z vidika širokoplastnosti tega vprašanja podpiram amandma koalicijskih strank v tem primeru. Nedvomno idealno rešiti tega problema ne moremo, ampak je nekje bližje tistemu splošnemu načelu, ki zagotavlja romski skupnosti zastopanost na lokalni ravni. Morda pa, kot sem že tudi prej poudaril, bi kazalo razmišljati v nekoliko ohlapnejši obliki, ko govorimo o avtohtonosti v določenem okolju, ker tu dejansko lahko pride do določenih sprememb. Ampak v tem trenutku jaz mislim, da je ta rešitev, ki je predlagana s strani koalicijskih strank, najboljša med tistimi, ki so v presoji, zato bom ta predlog oziroma vsebino pod drugo 2. točko k 3. členu podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franco Juri. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Jaz ne bom podprl amandmaja Poslanske skupine SDS, bom pa podprl 2. točko oziroma drugi amandma, to je koalicijski, preprosto iz razlogov, ki jih je mogoče razbrati v nastopu kolege Verliča. Mislim, da je bil ta nastop izrazit primer oziroma poskus, da bi določena dejstva relativizirali, in to na nevaren način. Ko začnemo problematizirati avtohtonost neke skupnosti, kot je romska skupnost, ki je navedena v Ustavi Republike Slovenije, kot eno izmed treh priznanih avtohtonih skupnosti, italijanska in madžarska imata specifične pogoje, ki so nekje zgodovinsko vezani na nek teritorij, zato imata tudi poseben člen. Romski skupnosti pa je ponujene rešitev zakonskega uresničevanja pravic. Vendarle pri romski skupnosti je jasno, da gre za eno tistih etničnih in kulturnih skupin, ki tako podobno kot Kurdi in nekatere druge skupnosti nimajo in nikoli niso imeli možnosti, da bi ustanovili lastno državo. Zato je avtohtonost Romov pojem, ki se veže ne le na Slovenijo, ampak na vse države, kjer prebiva ta etnična skupnost. Romi so avtohtoni kjerkoli v Evropi. So avtohtoni tudi zunaj Evrope. So skupnost s specifično kulturo in tradicijo, ki je vendarle prav v Sloveniji že spremenila nekatere tradicionalne vzorce in postala avtohtona tudi v klasičnem smislu besede. Še posebej v nekaterih slovenskih regijah niso to več nomadska skupnost, niti polnomadska, ampak je to stalna, ustaljena skupnost, ki je del naše nacije in ki pričakuje tudi primerno spoštovanje njenih kulturnih specifičnosti. Zakon o lokalni samoupravi je delno to zavezo, ki izhaja iz ustave, skupaj z nekaterimi drugimi zakoni dal tudi romski skupnosti možnost polne implementacije in uresničevanja pravic in dolžnosti, ki izhajajo iz soupravljanja lastne identitete in teritorija, kjer biva določena skupnost, prek prisotnosti v nekaterih občinskih svetih. Dejstvo, da obstaja zakon s seznamom občin, kjer se smatra, da je ta skupnost prisotna, ni dejstvo, ki je nastalo iz nekih površnih ocen. To je seznam, ki izhaja iz spoznanj, ki so navedeni in tudi zelo razčlenjeno opisani v vseh študijah, v vseh analizah kompetentnih strokovnih ustanov, ne politikov. Kdo smo mi, da bomo rekli, ali je ta bolj ali manj avtohton, ali ima ta etnija pravico nekje se izražati, drugje pa ne. Ne, mi tu izražamo neka politična stališča. Jaz razumem, da kolega Verlič odgovarja svojemu volilnemu telesu in skuša na tak način preprečiti nekaj, kar bi njemu zbijalo politične točke pri njegovih volivcih. Ampak to ne more biti kriterij pri obravnavanju manjšinskih pravic in pravic neke kulturne skupnosti. Držati se moramo nekih dejstev, ki jih bolje poznajo strokovnjaki, ki se s tem ukvarjajo tako rekoč vsak dan. Zato priporočam kolegom iz SDS natančno prebiranje študij, ki nastajajo tako v okviru inštitutov, ki se ukvarjajo z narodnostnim vprašanjem, naj se pozanimajo pri Uradu za narodnosti in bodo vedeli, zakaj je tudi v Grosuplju predviden svetnik romske skupnosti. To so torej dejstva, ki jih je treba podpreti. Mi, politiki, ne moremo tu spreminjati ne zgodovinskih ne geografskih ne kulturnih dejstev. Čeprav je gospod Verlič govoril korektno, je zaznati za to korektnostjo tudi kanček tiste nestrpnosti, ki žal preprečuje dialog med romsko skupnostjo in večinsko, slovensko, in tudi drugače opredeljeno skupnostjo v nekaterih občinah. Največji problem pri tem je prav pomanjkanje komunikacije. Tam, kjer je ta komunikacija vzpostavljena, denimo v Prekmurju, morda zaradi zgodovinskih izkušenj, mogoče zaradi multikulturne naravnanosti tamkajšnjega prebivalstva, zaradi mehkobe panonske nižine, ne vem, zakaj, ampak tam je ta komunikacija omogočila dialog med Romi, Slovenci, Madžari in drugimi. Tudi samo organiziranje romske skupnosti v Prekmurju je zgledno, ne le za Slovenijo, ampak tudi za Evropo. In se večkrat sprašujemo, zakaj se nekaj podobnega ne zgodi ali ne dogaja v nekaterih drugih slovenskih regijah, denimo na Dolenjskem. Pa tudi na Dolenjskem bi našli dobre prakse. In prav zaradi tega se postavlja vprašanje, zakaj se v Grosuplju vztrajno otepajo in branijo pred rešitvami, ki bi končno delovale blagodejno in pozitivno tudi za sprotno reševanje problematik, ki se tam porajajo. Ko se je dogajala zgodba družine Strojan v Ambrusu - takrat sem bil novinar in sem nekajkrat obiskal tako tisto družino kot Ambrus, sem zaznal popolnoma pomanjkanje komunikacije. Predsodki so tako delovali. Ne bom rekel, da je bila krivda samo na eni strani. Verjetno je treba porazdeliti krivdo. Ampak pazimo, ko porazdelimo krivdo za eno določeno problematično situacijo in konfliktno situacijo, je treba vedno upoštevati, da na eni strani je ena manjšina in na drugi je ena večina. In v civiliziranem svetu, po svetu, ki pojmuje človekove pravice kot eno od glavnih vrednot, je treba biti vedno pozoren na to nesorazmerje. In prav zaradi tega včasih govorimo o tisti pozitivni diskriminaciji, ki je samo pot k uravnoteženemu obravnavanju dveh strani. To glede romske problematike v grosupeljski občini. Kar zadeva drugo točko, ki je sicer v teh amandmajih ni, ampak si naj dovolim samo dve besedi. O koprski situaciji menim, da je dejansko potrebno čim prej sanirati nekaj, kar omogoča skrajne zlorabe. Lahko bi rekli, da se ta predlog pojavlja celo prepozno, da bi ga morali že prej upoštevati, ampak kot pravijo naši italijansko sonarodnjaki v Istri: Boljše pozneje kot nikdar. Ta zakon je vreden maksimalne podpore, v upanju, da se ta korektna razprava nadaljuje. Gospod Verlič, jaz vam priznam, da ste pač na nek umirjen način povedali, izrazili določene skrbi, ki so realne, ki so verjetno na tistem vašem teritoriju prisotne, jih lahko spoštujemo, ampak dajmo razumeti, da je to vprašanje tako zapleteno, ima eno dimenzijo spoštovanja človekovih pravic, da se ne smemo kot poslanci obnašati tako površno in tako pavšalno, ko govorimo o avtohtonosti. Veste, tudi o italijanski manjšini se večkrat govori, ja, to so ostanki italijanske kraljevine, celo fašistične kolonizacije in se pozablja povedati, da je veliko, veliko stoletij že tam romanska skupnost prisotna, da je to v bistvu še kako avtohtona skupnost, če hočemo, iz rimskih časov in naprej, bizantinskih, beneških in tako dalje. Zato te površne razprave ne sodijo v parlament. To prepustimo tistim, ki poznajo zgodovino, ki poznajo etnologijo, ki poznajo antropologijo in kulturologijo. Tako tudi pri Romih, še enkrat, to ne gre, ni namenjeno SDS-u, ki se vsaj v izrazoslovju upošteva korektnost in spoštovanje romske skupnosti. Ampak v tem parlamentu se stalno ponavlja tudi nek vzorec nestrpnosti v terminologiji, ki smo ga že prej opazili, na katerega smo že večkrat opozorili. In še enkrat pozivam ta cenjeni zbor, da pri imenovanju vseh teh manjšin uporabimo tiste termine, ki jih predvideva ustava in s katerimi želijo biti imenovani neposredno prizadeti. To je osnova politične kulture in tudi osnova nekega bontona. Še enkrat izražam podporo amandmaju koalicije in z vašim amandmajem, z amandmajem opozicije, se ne morem strinjati. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Verlič, replika. Prosim.
Hvala lepa. Dovoljujem si repliko, ker je kolega poslanec omenil moje ime. Zmotilo me je ravno to, ker ste imeli občutek oziroma če sem razumel, da za mojo razpravo k amandmaju čutite nestrpnost. Jaz sem namenoma, ker mislim, da je to prav, odprl vprašanje teh dopolnitev zakona in predlagateljevega predloga v smeri sistemske rešitve. Predlagal sem, da se zapiše kriterij avtohtonosti tudi v zakon. Glede na to, da ste pojasnili, da je za ugotovitev kriterija avtohtonosti v ozadju cela vrsta študij, ki to pojasnjujejo, potem me to toliko bolj utemeljuje v tem, da bi se pravzaprav to dalo na lep, enostaven način zapisati tudi v besedilo člena zakona. Predlog, da se pa izvedejo volitve, sem pa uravnotežil z drugo možnostjo, ki se predlagatelju zdi bolj nenavadna, meni se zdi pa popolnoma logična, da se pač enostavno v primeru, ko občinski svet iz takšnih ali drugačnih razlogov kateregakoli od aktov, ki so predpisani, ne spoštuje, se ga pač enostavno razpusti in se izvedejo nove volitve. Samo to sem predlagal. Kar se pa tiče nestrpnosti, mislim, da občina Grosuplje kot taka namenja veliko pozornosti tudi reševanju te problematike. Ne nazadnje si lahko ogledamo vsakokratne proračune. Že iz tega se vidi, kaj vse se pravzaprav želi in dogaja, zato da bi se to vprašanje rešilo na primeren način v tej občini. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Breda Pečan.
Hvala lepa. Prvega amandmaja k 3. členu ne bom podprla, ker kaže izrazito željo po tem, da se uveljavi volja nekaj ljudi v tej občini. Pa tudi zaradi tega, ker sem prepričana, da velika večina ljudi v Grosuplju sploh ne misli tako, kot misli vodstvo občine, ki ima pač v občinskem svetu večino. In zaradi tega je prav, da se končno zapre poglavje nacionalne nestrpnosti v naši državi. Mislim, da je to še zadnja stopnica do tega, da bomo končno enkrat pokazali, da smo zrel narod, zrela država, ki zna poskrbeti za pravice manjšin, ki živijo v našem prostoru. Zato se ne morem pridružiti kolegu Francu Juriju, ki je rekel, da se je samo iz ozadja čutilo nekoliko nestrpnosti, ker je verjetno primerjal sovražni govor kolega, ki je za tem pultom danes govoril o Romih, in nekoliko bolj v vato in celofan zavit sovražni govor naslednjega kolega, ki je govoril iz klopi. Mislim, da v naši državi moramo enkrat končno priti do tega, da se zavemo, da tisti ki so šibkejši, ki so po številu manjši, da imajo pravico, da tisti, ki nas je več, za njih poskrbimo s posebno skrbjo in da jim naredimo življenje boljše in bolj sprejemljivo v naši bližini. Pokazali smo se kot zrel narod v primeru, govorim seveda o Slovencih, ko govorimo o našem odnosu do italijanske in madžarske narodne skupnosti. Pri Romih še nismo prišli do konca, s tem da se je potrebno zadedati, da ni vse narejeno takrat, ko v posamezni občini izvolijo volivci romske narodne skupnosti, etnične skupnosti, se pravi, ne vsi volivci. To, kar smo danes slišali, se je dalo razumeti, kakor da imajo zdaj vsi volivci v posamezni občini, kjer živijo Romi, pravico tega romskega svetnika voliti. Tako da slovenska javnost razume, da gre za pravico Romov v tej posamezni občini, da izvolijo svojega predstavnika v občinski svet. In mislim, da je skrajni čas, da to tudi naredimo povsod, kjer je Državni zbor v Zakonu o lokalni samoupravi določil, da je ta kriterij avtohtonosti in števila oziroma prisotnosti romske skupnosti tudi izpolnjen. Rada bi povedala, da sem zadovoljna, čeprav bo morda predsedujoči rekel, da presegam tisto, ko govorimo o amandmajih, da smo prišli vendarle do tega, da smo rešili tudi problem nasilja nad svobodno voljo članov občinskega sveta, ko se odločijo, da ne bodo več opravljali svoje funkcije. Ne moremo temu drugače reči kot nasilje. Vendar bi pa rada še na nekaj opozorila. Mislim, da bo končno morala tudi Vlada rešiti ta problem. Eden od teh dveh primerov, ki sta pravzaprav bila sploh povod za to, da je sploh do predloga spremembe zakona prišlo, je nekdo, ki je bil fiktivno prijavljen v mestni občini Koper in bil kot takšen izvoljen za svetnika. Imamo podobne primere tudi kar se tiče županov v tej državi, pa vendarle država nič ne naredi v zvezi s tem, da fiktivna stalna prijava ne more biti podlaga za izvolitev v predstavniška telesa v občinah. In tukaj bi rekla, da ta zakon daje še nekaj nalog Vladi, ki bo morala počasi razmisliti, na kakšen način regulirati te stvari: ali odpremo, da je lahko nekdo svetnik in župan kjer koli, ali pa rečemo, da če je pogoj za to, da si izvoljen, to, da si stalni prebivalec, potem naj bo to tudi veljavno za celo državo, ne pa samo za veliko večino občin. Jaz moram povedati, da bom podprla amandma k 3. členu pod točko 2 in amandma k 6.a členu, medtem ko bom pri prvem amandma k 3. členu glasovala proti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Da.]] Odpiram listo in prosim, da se prijavite. Gospod Zanoškar, izvolite, imate besedo.
Hvala, spoštovani predsedujoči! Še enkrat. Če bi na področju recimo mestne občine Slovenj Gradec živela avtohtona skupnost Romov ali bi se Romi pojavljali kot nomadi, torej v tranzitu ali prehodu, potem bi jaz kot župan bil prvi tisti, ki bi se zavzemal, da ta romska skupnost ima predstavnika v občinskem svetu. Predvsem zaradi tega, ker Romi so specifični po nekih stvareh in je potrebna obravnava verjetno tudi na tak specifičen primer. Tudi vsi ti problemi, ki smo jih doživljali v preteklosti, glede Romov, so verjetno izraz tega, da romske skupnosti niso imele stikov z občinskim svetom, z občinskimi strukturami, zato so se ti problemi kopičili in eskalirali v največji, najširši obliki na državnem nivoju. Zato se čudim, vsem tistim županom, katerih občine so opredeljene, da živijo tam avtohtone romske skupnosti, da se ne zavzemajo za to, da bi se izpolnilo določilo Zakona o lokalni samoupravi in se zagotovilo tudi predstavljanje oziroma predstavnika romske skupnosti v tem smislu. Kar zadeva amandmaja SDS-a, moram povedati, da tukaj pa so nekatere stvari, s katerimi bi se več ali manj moral strinjati. In sicer to, da če ustava opredeljuje v grobem na podlagi nekih raziskav, katere lokalne skupnosti so tiste, ki imajo te avtohtone romske skupnosti, potem bi mogoče bilo prav, da se v tem času oblikovanja tudi tega področja določijo mogoče malo bolj precizni kriteriji za določanje tistih občin, kjer te skupnosti živijo. Vendar to je moje osebno razmišljanje, ki ga bolj postavljam kot vprašanje in upam, da bo tudi državni sekretar oziroma kdo iz ministrstva dal odgovora na ta vprašanja. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Brunskole.
Hvala lepa. Spoštovani prisotni! Iz današnje razprave je mogoče zaznati izredno različne interese in različno naravnanost do danes tukaj podanih problematik, dilem in pa predvsem predlogov o spremembah zakona. Naj povem, da sama, če grem najprej na področje, vezano na poenostavitev postopkov ob odstopih, da bom zagotovo podprla vse predlagane spremembe, da tukaj zagotovo za tiste, ki so kakorkoli v tem primeru bili udeleženi v posameznih lokalnih skupnostih in imeli težave, ni prav, da gre za kršenje temeljih ustavnih pravic na eni strani, ko govorimo o Romih kot o skupnosti, na drugi strani pa predvsem, ko govorimo o tistih, ki so izvoljeni s strani volivk in volivcev. S strani volivk in volivcev so izvoljeni tudi župani in vsi člani občinskega sveta, mestnih, četrtnih skupnosti in tako naprej. In da bi kakorkoli vezano na neko avtonomno odločitev vsakogar, da odstopa z določene mu zaupane funkcije oziroma mesta v svetu, kakorkoli tukaj posegalo vodstvo lokalne skupnosti - torej tako župan ali županja ali pa morebiti ostali člani, morebiti tudi člani odborov in se ne držali ustave in zakonskih določil - menim, da je ta rešitev resnično nujna, ali pa, tako kot je nekdo že izrekel, da je morebiti že pozno ali prepozno, vendar bolje sedaj kot nikoli razrešiti takšen problem. Sama tudi ocenjujem, glede na to, da se čez dobro leto ponovno bližajo lokalne volitve v lokalnih skupnostih, da tudi takšna morebitna politična, morebitna poslovna, morebitna ne vem kakšna odločitev tistega, ki nekako ne želi sprejeti odstopa, torej tista lokalna skupnost in vodstvo, ki ne želi realizirati te želje ali zahteve nekoga, da na dolg rok tudi s strani volivk in volivcev to ni pozitivno. Nekako me preseneča, da odločitve nekaterih predstavnikov lokalne skupnosti gredo v to smer in razmišljajo v tej smeri, saj namreč moč neke ali svetniške skupine ali neke druge pripadnosti lahko tudi listi, ni nujno, da stranki ali skupini, se lahko izkaže z dejanji, z delom in mislim, da to ni potrebno. Mislim pa, da tudi župani, županje in ostali, ki vodijo lokalne skupnosti, da jim to nekako na dolgi rok ni v prid in ne v dobrobit. Naj poudarim, eden izmed kolegov, verjetno, ni toliko seznanjen s tem, kje so že izvoljeni romski svetniki, kje niso, v katerih lokalnih skupnostih in tako naprej. Tukaj naj na nek način povem - nisem replicirala, ker nisem bila omenjena - , ampak Metlika ima romskega svetnika že dolgo. In tudi ta romski svetnik sodeluje s člani občinskega sveta enakopravno kot vsi ostali člani in ima ravno tako tudi določene vloge in članstva v odborih, v pomembnih odborih lokalne skupnosti, zatorej tukaj kakorkoli nekateri pomisleki, nekatere razprave, ki niso vodile v smer tega, da verjetno bi se potem tudi morali vprašati o tem, ali nismo vsi enakopravni ali nismo vsi ljudje, ne glede na tudi avtohtonost, na narodnost - kakorkoli bi opredeljevali. Vsak od nas ni nič več kot samo človek, ima pa avtonomno pravico, da če so ga volivke in volivci izvolili, da potem lahko tudi enakopravno zastopa svoje ljudstvo. Tudi v primeru predlaganih amandmajev bom podprla, sedaj v razpravi o 3. členu in teh amandmajih, amandma koalicije, verjamem pa tudi, da nekako tudi glede na predlog kolegov iz SDS, da verjetno pri vsej tej zadevi, vseh teh dilemah, da nikakor tudi s strani lokalne skupnosti, za katero je nekako predlog - mogoče se nisem pogovarjala ravno vsemi tistimi, ki bi kakorkoli imeli tukaj odločilno in glasovalno pravico v tej lokalni skupnosti, za katero je predlog, vendar sem pa vprašala nekaj ljudi, ki so volili. In ti ljudje niso imeli toliko pomislekov ali želja, da bi se te zadeve, mogoče pa tudi nisem naletela na ljudi, ki bi imeli in bili čisto v soglasju s predlogom amandmaja. Skratka, želim poudariti in povedati, da so Romi del nas. V lokalnih skupnostih, v sami Beli krajini imamo - in tudi na Dolenjskem skoraj ni občine, ki ne bi imela Romov. Moram reči, da je to sodelovanja tako od otroškega vrtca dalje kot naprej do šol in vseh ostalih institucij primerno. Mislim, da glede na to, da imamo različen življenjski slog, različne navade, različno kulturo, način sobivanja, vendar tukaj drug drugega spoštujemo. In kot pravijo "za potrkati"; trudila se bom za to, da bomo še naprej dobro sodelovali, razumeli drug drugega in se kdaj tudi skupaj poveselili. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Luka Juri. Prosim, kot predlagatelj? Prosim, vodite ga kot predlagatelja.
Hvala lepa. Nisem želel skakati v besedo, ker se mi je zdelo smiselno, da sledim nekemu redu in argumentirani razpravi. Rad pa bi izkoristil nekaj časa, da odgovorim na nekaj trditev, ki se jih da opredeliti tudi drugače. Rečeno je bilo, da se s tem zakonom krši avtonomnost lokalne samouprave. Ampak jaz mislim, da bi morala biti interpretacija ravno obratna - ta sprememba zakona v obeh vsebinskih delih pomeni močnejšo zaščito lokalne samouprave tako pri možnosti odstopa in potrditve mandata novega občinskega svetnika ali župana in, ko govorim o amandmaju, tudi pri zaščiti pravice določene skupnosti, da uveljavlja svoje pravice v lokalni samoupravi. Torej, v tem primeru ščitimo romsko skupnosti in pravico romske skupnosti, v konkretnem primeru občine Grosuplje, da uveljavlja svoje pravice tako, kot to veleva Zakon o lokalni samoupravi in vsa ostala zakonodaja. Torej ne gre za kršitev, gre za zaščito lokalne samouprave na najbolj eleganten, hiter in tudi najbolj poceni način. Sicer mi je žal, da so tisti, ki so se najbolj cirkusantsko in negativno opredelili do tega zakona ter uporabljali sovražni govor, sedaj v celoti zapustili dvorano in sploh ne sodelujejo v razpravi. In se mi zdi, da s tem sami sebi jemljejo legitimnost besed, ki so jih prej izrekli. Pa vendar, bilo je rečeno, na drugačen in potem na mnogo bolj civiliziran način ponovljeno, da ne obstajajo določena merila, s katerimi bi opredelili avtohtonost. Avtohtonost je pojem, ki sega v družbeno geografijo in v geografijo kultur, o katerem lahko najdete zelo široko literaturo, pa tudi različna mnenja, kako in kdaj opredeliti avtohtonost. Če gremo v najbolj konkretne opredelitve, ki so tudi najbolj razširjeno sprejete, je avtohtonost takrat, ko določena etnična skupnost ohrani svojo etnično identiteto tudi v drugi, tretji ali četrti generaciji poselitve. Torej, če govorimo, na primer, o Romih, če se Romi nekje naselijo in ostanejo tudi v drugi in tretji generaciji, torej otroci, ki so se tam rodili, ohranijo svojo etnično identiteto kot Romi, pa tudi naprej vnuki in tako naprej. To je avtohtona narodnostna skupnost. Obstajajo sicer tudi druge interpretacije, ampak ta je tista, ki se mi zdi najbolj oprijemljiva. Seveda, če pogledamo površno, lahko rečemo, da smo pri Romih v protislovju, kajti po eni strani govorimo o avtohtonosti, torej o stabilizaciji določene skupnosti na določenem teritoriju, ko pa vemo, da je ena od poglavitnih značilnosti Romov nomadstvo, torej dejstvo, da se ta skupnost premika iz kraja v kraj. Vendar je pa tudi res, da v zadnjih desetletjih je ta značilnost čedalje manj prisotna in da se Romi kot skupnost stabilizirajo. To se je zgodilo v Prekmurju, to se dogaja tudi na Dolenjskem, kamor je skupnost prišla kasneje. Zato lahko uporabljamo pojem avtohtonosti tudi v tem primeru. Nimam pa nič proti oziroma mislim, da bi bilo smiselno, zato ker je avtohtonost pojem, ki se dotika več narodnostnih skupnosti, to bolje opredeliti. Opozarjam pa, da katerakoli opredelitev odpira tudi druge možnosti, ki jih sedaj ne poznamo. Konec koncev, podatki so taki, da imamo v Sloveniji tudi druge etnične skupnosti, ki postajajo avtohtone. Govorim o etnični skupnosti iz republik bivše Jugoslavije zato, ker druge, tretje in četrte generacije otrok te skupnosti ohranjajo svojo narodnostno identiteto. Sogovornikom na drugi strani bi rad pojasnil, ker sem videl malo nasmeha, da to ne pomeni, da v tem trenutku zagovarjam možnost oziroma rešitve tudi pri takšnih skupnostih. Opozarjam pa, da katerakoli opredelitev avtohtonosti lahko odpre tudi ta vprašanja. Rečeno je bilo: Zakaj občina Grosuplje? Zakaj rešujemo konkretno primero občine Grosuplje? Žal, to je občina, ki od leta 2002, torej že skoraj osem let, ne spoštuje zakonodaje in celo ne uresničuje odločb Ustavnega sodišča. Bilo je rečeno: Zakaj se toliko mudi? Saj vendar je od leta 2002 do leta 2009 to že sedem let! Mislim, da se ne mudi oziroma celo že močno zamujamo in da bi morali zadevo rešiti. Zakaj stroške plača lokalna skupnost? Pa saj lokalna skupnost je tista, ki krši zakonodajo in ki bo povzročila takšne stroške; zaradi nespoštovanja zakonodaje s strani lokalne skupnosti bo prišlo do takšnih rešitev, ne zaradi nečesa drugega. In zato je prav, da tisti, ki povzroči določeno škodo v tem primeru lahko rečemo, da tudi stroške za popravila te škode plača. In v tem primeru je lokalna skupnost. Tukaj bi opozoril še na eno protislovnost. Bilo je rečeno, zakaj ne bi raje razpustili kar celoten občinski svet, kot že eno od predvidenih možnosti. Ampak, če se pogovarjamo o stroških in če je to eden od argumentov, zaradi katerega naj bi se nasprotovalo tej rešitvi, potem je pa vendar bolj pametno, da izvedemo volitve romskega svetnika, ki bodo stroškovno dosti dosti manj zahtevne, kot pa volitve celotnega občinskega sveta na novo. Zato je ta rešitev bolj elegantna in konec koncev tudi manj posega v življenje te lokalne skupnosti, lokalne skupnosti, Grosuplje. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Potrata.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki Vlade. Pridružujem se interpretaciji termina avtohtonost, kakor ga je ravnokar predstavil kolega Luka Juri. Samo še na en vidik uporabe tega termina bi rada opozorila, da je tudi v Svetu Evrope mogoče zaznati opozorila na to, da je termin avtohtonost, kadar govorimo o manjšinah, specifičen za urejanje slovenskega ustavnega besedila. Sama vidim rabo avtohtonosti ob romski skupnosti kot prenos rabe termina avtohtonih manjšin madžarske in italijanske narodne skupnosti na romsko. Jaz bi se lahko sklicevala na literarno in ustno izročilo, ki zaznava poseljenost, romsko poseljenost, na slovenskem prostoru že stoletja nazaj. Ampak v tem primeru niti ne gre za to vprašanje, jaz vidim problem bolj v tem, da mi po eni strani etnični skupnosti jamčimo spoštovanje kulturnih vzorcev, ki jih ima, po drugi strani pa od nje terjamo prevzemanje naših vzorcev, zato da lahko uveljavlja svoje etnične pravice. Ampak tako smo se dogovorili in to je tudi v skladu s tistim, kar je romska skupnost sprejela, ko smo sprejemali Zakon o romski skupnosti v Republiki Sloveniji. Tretjič, sem mi zdi, že, da spremljam v Državnem zboru poskus izločiti Grosuplje iz nabora občin, ki morajo zagotoviti romskega svetnika. Temu nasprotujem, zato bom tudi to pot glasovala proti temu amandmaju, zaradi tega, ker ne sprejmem argumenta večje varčnosti in bližine lokalnih volitev, da bi prepustili naslednjim volitvam, da bi pa to morebiti vendarle uredili, zaradi tega, ker je zakon tisti, ki nalaga in tudi prejšnja koalicija je v Zakonu o romski skupnosti v 7. členu jasno zapisala ali je tako zapisano in je bilo sprejeto v prvem odstavku, da "v občinah, v katerih se v skladu z zakonom, ki ureja lokalno samoupravo, voli predstavnika romske skupnosti v mestni oziroma občinski svet", da se mora poleg tega še nekaj drugega zgoditi. Ampak, sklicujejo se na Zakon o lokalni skupnosti in to je izigravanje Zakona o lokalni skupnosti, če hočemo Grosuplje izčrtati. Prej sem pa slišala iz razprave, da Romi živijo v Grosupljem. Torej, ne vem, zakaj potem tega ne bi upoštevali. Razpustitev občinskega sveta, nove volitve, oprostite, temu nasprotujem zaradi tega, ker se manjšinskih pravic ne da urejati tako, da prepustimo večini, da bo odločala o možnosti uresničevanja manjšinskih pravic. Večina je močnejša in bo preglasovala manjšino, zato se mi zdi to popolnoma nesprejemljivo. Sklicevanje na Evropsko listino o lokalni samoupravi ne zdrži presoje tudi s stališča 3. člena Zakona o romski skupnosti zaradi tega, ker ta narekuje lokalni skupnosti, da omogoča romski skupnosti soodločanje o javnih zadevah, ki se nanašajo na pripadnike romske skupnosti. In ravno zaradi tega ima romska skupnost možnost imenovati, izbrati, izvoliti svojega predstavnika v občinski svet, da lahko predstavniki soodločajo o javnih zadevah. Kakorkoli stvari obračamo, jaz ne morem šteti za dobronamerno vložitev amandmaja za izločitev Grosuplja. Zdaj se pa lahko pogovarjamo o tem, ali se da izboljšati položaj romskih skupnosti tudi v drugih lokalnih okoljih, ki gredo čez število 20 občin, ali ne. Povedala sem že, da smo v Mariboru imeli na lokalnih volitvah dve listi, romski, žal niso zbrali dovolj glasov, da bi se pripadnik romske skupnosti brez take pozitivne zakonodaje ali določbe lahko uvrstil v mestni svet. Zagovarjam torej rešitev, ki vendarle poseže v pravice lokalne skupnosti, če sama tega ne uredi - in tega Grosuplje ne ureja že več let, dva občinska sveta tega že nista uredila - ; torej, če tega ne uredi, da poseže država. Saj enako je tudi pri urejanju nekaterih drugih stvari, ki jih mora lokalna skupnost urejati, pa jih ne uredi dobro, da lahko poseže država. Tako je tukaj pravzaprav sklicevanje na zelo šibkih nogah. Vse drugo, kar zadeva pa poimenovanje, upoštevanje ljudi, smo - hvala bogu - slišali v Državnem zboru pozitivne izkušnje pa smo slišali tudi primere, ki bi si jih človek želel ne slišati, pa jih moramo vsakič znova poslušati in vsakič znova utrjevati vedenje o tem, da nekateri manjšinskih pravic niso pripravljeni spoštovati. Romska skupnost je s stališča politike Evropske unije posebej varovana skupnost zaradi tega, ker se ve, da je posebej občutljiva in so zato za urejanje romskih bivalnih, izobraževalnih in vseh drugih razmer tudi iz Evropske unije zagotovljena potrebna sredstva. Jaz štejem romskega svetnika za uveljavitev kolektivnih političnih pravic, do katerih se mi zdi, ima vsak pripadnik, ne glede na etnično pripadnost in številčnost te etnične pripadnosti, če je zakonsko posebej imenovana, pri nas pa celo v ustavi, polno pravico. Želela bi si, da se torej zadnjič v tem kontekstu srečujemo s poskusom izrinjanja pripadnikov romske skupnosti iz procesa odločanja in zagotavljanje političnih pravic. Kar pa zadeva vse drugo, o tistih, ki jih nimamo v ustavi zapisane in ob katerih se nekateri nasmihajo, žal imajo zagotovljene samo kulturne pravice, zaradi tega, ker je minilo še premalo časa, da bi jih zaznali za kakšne druge. Hvala.
Hvala. Gospod Anderlič, izvolite.
Spoštovani. Po mojem mnenju s tem zakonom delamo en nezaslišan presedan, in sicer v dveh točkah se zakon o lokalni samoupravi ne izvaja ali pa se izvaja samovoljno, tako kot nekdo hoče ali skupina, in potem sprejmemo zakon, da se zakon mora spoštovati. In še več! Konkretno pri tem členu dajemo potuho tistim, ki tega ne bo izvedel - bo pa država to izvedla. Če je zakon, je pač zakon. Zato imam s samim zakonom probleme, preden začnem razpravljati o zadevah. Pojdimo pogledat, pa ne bi rad k 2. členu, ki ni odprt, ampak kdo pa lahko aktivno ali pasivno ustavno pravico državljana ali državljanke samovoljno krši, kot se je to domnevno dogajalo v nekem primeru, in zaradi tega popravljamo zakon. Nihče. Jaz imam pravico kandidirati, če sem opravilno sposoben in tako naprej, imam pravico biti izvoljen in imam pravico odstopiti - ne se iti več! Ker pa to nekomu ni všeč - seveda bi nekateri radi, da bi že prej šel, to je drugo, ampak če pa nekomu ni všeč, da bi zaradi neke druge igre me ne spustil, da ne bi kdo drug prišel namesto mene, bi me pa držal tukaj - bil bi, recimo, bolan pa bi samo želel reči, da se ne grem več, pa reče: "Ne, ne! Kar počakaj, saj boš ozdravel pa boš prišel nazaj! "Ne vem zakaj - zato, da ne bi kdo drug odločal namesto mene? To za mene je presedanj tako v 2. členu, v 3. pa prav tako. Jaz ne vem, zakaj je ravno to število občin in ravno te številke, ki so tukaj navedene, so tiste, ki določajo občine v Slovenije, ki naj bi imele romskega svetnika oziroma svetnico. Verjamem pa, da je ta seznam narejen na osnovi neke statistične, podatkovne, zgodovinske, ne vem kakšne podlage, da se je zapisalo ravno te občine. Lahko jih ne bi bilo! Zaradi mene bi bila boljša razlaga, da bi rekli - že tukaj sem kolegom prej razlagal, ker imamo tudi del še nomadskih družin. Sam poznam primer, kjer je v neki občini prijavljenih vsaj sto na naslovu vrtca, pa imajo že volilno pravico pa tam volijo. So po tej logiki klasični nomadi, ki nimajo svojega prebivališča, ampak nekam se jih je zavedlo zato, ker so državljani oziroma državljanke te države. Tako bi lahko rekli, ni treba nobenega imena, nobene občine, ampak da iznajdemo mehanizem, ko bodo pa ti ljudje prišli v neko občino na nek prostor za določen čas. Poznate primer Francozov, kako imajo urejeno? Vse občine imajo parkirišča oziroma neke kampe, kamor pridejo tisti, ki so tudi 1. maja 2004 prišli v Slovenijo, v Koper, na Otočec, ampak so ugotovili, da tukaj ni tako prijazno okolje in so kaj hitro odšli. Ampak so bili tukaj! In takšne so bile razlage, saj so bili intervjuji, sam sem samo to spremljal, kaj hvala bogu - ne vem, ampak če smo rekli, "Evropa je naš skupni dom", ne vem, zakaj nekateri morajo iti stran. Ali ne, gospod Petan? Mene nič ne moti ne Francoz, ne Rom ne še kdo drug. Ampak mi imamo takšno ureditev, kot smo si jo zamislili, ne vem, lahko je kakšna ureditev še boljša; ampak za to, da se je zapisalo ravno ta imena, je najbrž nek razlog. To so tudi državljani, državljanke, prebivalci Republike Slovenije, ki morajo imeti tudi neko - če smo že od vseh osnovnih razprav, od sprejemov ustave in naprej, si postavljali neke standarde, neke okvire, na kakšen način bo kakšna skupina prebivalcev lahko udejanjala svoje pravice oziroma kako bomo mi kot večina zagotovili, da bodo vsi prišli do teh pravic. Zato kljub temu da mi gre res, težko iz ust, da dajem potuho tistim občinam, ki bi morale to izvesti, in da bo to naredila država, ne glede na to, da bodo oni plačali. Kakor tudi, če nekdo noče spoštovati volje, da se nekdo noče iti več, da to urejamo z zakonom, da se pač mora zakon spoštovati, povem, da bom podprl ta drugi amandma, ki je posledica ureditve, ki je že bila dogovorjena, ali stališč na odboru, je logično in naj tako tudi bo, da bo zakon konsistenten. Ostalih stvari pa se mi zdi, da nima smisla podpirati, ker gredo korak nazaj, ker gredo v smer, ki - vsaj tako sem razumel - zmanjšujejo standarde, česar pa ne bi rad. Lahko pa se zgodi, lahko se zgodi, da bo v prihodnje neka občina, čeprav je to zelo zaprto, poznamo nekatere stvari, kako je mogoče, da se preseli neka družina ali pa več družin iz ene v drugo občino. Poznam primere, ko rečejo občini, "mi točno vemo, kateri so naši" - in to Romi in tisti drugi - : ti so naši, mi smo tukaj skupaj, smo zmenjeni in bomo urejali te odnose. Ne pustimo niti enega drugega, da pride sem - in tudi ti nočejo it stran. Ne bom govoril po imenih občin, ker nekateri točno vedo, o katerih govorim, ampak govorim o tem, kako je mogoče te stvari urejati. Jasno je, da zaradi mene, če se bo zgodilo, da v Mirni Peči ne bo tega več ali pač, da zdaj ni, pa bodo prišli, da se to v naslednjem mandatu ali kakorkoli to spremeni. Ampak zaenkrat je tako, kot tukaj piše. Ne bom drugače sodeloval kot z občutkom, da nekaj moram narediti, ker je pač to na dnevnem redu. Podprl bom drugi amandma, pri tem členu in seveda na koncu tudi zakon.
Hvala. Besedo ima. Ja, izvolite, imate repliko.
Hvala za besedo. Spoštovani! Torej repliciram gospodu Anderliču. Rad bi mu povedal, da se ni treba tako čuditi, od kod so ravno tiste občine zapisane, ki morajo imeti romskega svetnika. Veste, gospod Anderlič, skupaj sva sedela v tej dvorani, bila je malo drugačna, kjer ste ravno vi takrat kot največja stranka v parlamentu in tudi največja koalicijska stranka predlagali ta zakon. Takrat je razprava tekla cel dan, ali so tiste občine upravičene, da morajo imeti romskega svetnika ali ne. Mi smo vam dopovedovali takrat tudi takšne slučaje, kot ste jih zdaj sami sprejeli, da bi mogoče bilo kje drugje, ampak vi ste takrat vztrajali pri svojem, zato se zdaj ne čuditi in ne govoriti, da vi ne veste, kako je prišlo do tega, da so ravno tiste občine imenovane in da jih je ravno toliko, ki morajo imeti romskega svetnika. Vi ste predlagali takrat zakon in vi ste najbolj zagovarjali tisti zakon in niste upoštevali argumentov, ki smo vam jih takrat mi, tudi v opoziciji, skušali razložiti. In nič ni pomagalo. Nene nič ne moti, če je to zdaj tako, če je zakon takšen, ampak moti me pa to, da se do neke mere sprenevedate in se čudite, kako so ravne te občine bile imenovane v zakonu. Vi ste bili predlagatelje in vi ste bili največji zagovornik. To sem vam hotel povedati. Hvala lepa.
Hvala. Proceduralni predlog. Izvolite.
Glede na to, da gospod Petan ni razpravljal in ga jaz nisem napačno razumel in ga nisem tukaj napačno citiral, je bila replika neupravičena, ampak da vam povem: jaz nisem čudil, ker zdaj pa me je narobe razumel. Jaz nisem rekel, da se čudim, zakaj so te občine navedene, ampak da ne vem zakaj so, ampak najbrž so zaradi tega - in sem razložil zakaj. Zato, ker obstajajo kriteriji za to! Vas sem pa omenil zato, ker ste rekli, da hvala bogu, da so tisti, ki so bili obiskovalci Republike Slovenije, takoj odšli iz Slovenije. In to je pomenilo, ker sem jaz govoril o francoskih Romih, da do njih izkazujete nek določen odnos. Tudi prav, ampak to je vaše mnenje.
No, to je bila zloraba poslovnika. Nadaljujem. Gospod Čadež, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Ugotavljam, da je današnja debata bila mogoče od večine tistih poslancev, ki imajo izkušnje s tem. Jaz izhajam iz lokalnega okolja, kjer z Romi nimamo kakšnih posebnih opravkov, ampak današnji dan si bom pa verjetno zapomnil po tem, da se začenja poseg v lokalno samoupravo. Lahko rečem, da me tudi zanima, zakaj je toliko energije izpuščene prav v občino Grosuplje. Mogoče sem si najbolj zapomnil besede predlagatelja, da je to kot pomoč, vendar se meni zdi, da to ni ravno pomoč. Tudi mi smo že prosili za pomoč pri izgradnji vrtcev, sofinanciranju predšolske vzgoje, osnovne šole, vendar smo dobili odgovor, da so potrebni kar trije meseci za ta razmislek. Mislim pa, da so te stvari veliko bolj interventne. Če se vprašam, kako stvari izpeljati. Predčasne volitve - ja, to je povsem eleganten predlog, toda predlagatelju te stvari ne dišijo. Sam se pa vprašam malo drugače, predlagam bolj elegantno stvar. Poznamo občine v Sloveniji, kjer ustanavljajo svoje lokalne liste in z njimi nastopajo na lokalnih volitvah, ene so uspešne, druge so neuspešne. Pa poskusimo na ta način! Morda pa še eno vprašanje oziroma predlog za predlagatelja: dajte vi na naslednjih lokalnih volitvah na svojo listo romske kandidate, pa boste videli, kako uspešni boste. Hvala.
Hvala. Besedo ima predlagatelj, gospod dr. Luka Juri. Izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da se tu ne razumemo. Ne razumemo pojma posebnega svetnika oziroma tudi posebnega poslanca. In ne razumemo pojma pozitivne diskriminacije. Takšna določila v ustavi in zakonu obstajajo prav zato, ker bi nekatere etnične skupnosti bile sicer odrezane, tudi zaradi svoje maloštevilnosti, od političnega življenja. Takšne etnične skupnosti, ki so pomemben sestavni del etnične kompozicije slovenske države, imajo možnost in priložnost sodelovati v političnem in družbenem življenju te države, tako na državnem nivoju kot na občinskem nivoju. Prav zaradi tega imamo institut poslanca italijanske narodne skupnosti in poslanca madžarske narodne skupnosti. In prav zaradi tega imamo institut romskega svetnika. In ne samo romskega svetnika, tudi svetnika madžarske narodne skupnosti v številnih občinah in svetnika italijanske narodne skupnosti v številnih občinah. V mestni občini Koper imamo tri svetnike italijanske narodne skupnosti od skupno 33 svetnic in svetnikov. Torej, institut posebnega sedeža za določeno etnično skupnost obstaja prav zato, ker želimo s pozitivno diskriminacijo omogočiti tej etnični skupnosti, da se vključi v politično in družbeno življenje. In to, kar je bilo zdaj predlagano, je v nasprotju s samim namenom, ki je zapisan v ustavi. Pri vseh treh narodnostnih skupnostih, ki imajo določene posebne pravice ali, jasno, v ustavi ali kjer se ustava sklicuje na zakon, da potem zakon določi te stvari. Jaz sem presenečen, da kaj takšnega sploh slišim, ker to pomeni ukinitev tega instituta, če sprejmemo takšno logiko. Potem se lahko o tem pogovarjamo in bomo našli tudi nekaj argumentov za ukinitev tega instituta, vem, da jih bomo našli. Zato ne pravim, da je ta zadeva tabu, ampak potem poimenujmo zadevo z njenim pravim imenom. Želimo narediti korak nazaj od tistega, kar smo dosegli v ustavi in zakoni, in želimo izbrisati določene posebne pravice narodnostnih skupnosti. Seveda, kaj pa si jaz mislim o takšnem predlogu, pa bo še čas. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Lah.
Hvala za besedo. Na začetku naj povem, da nimam nič proti romskim svetnikom. Prihajam pa z Dolenjske, kjer mejimo na največje romsko naselje na Dolenjskem. In kar nekaj izkušenj imamo na Dolenjskem z Romi in romskimi svetniki. Namreč, Ustavno sodišče je naložilo Vladi, da pripravi kriterije za določitev romskega svetnika. Vendar to ni bilo storjeno, ampak je Državni zbor, kot smo že danes slišali, ne vem na osnovi kakšnih kriterijev, določil dvajset občin, kjer morajo imeti romskega svetnika. Občina Grosuplje je bila proti temu, ker so bili mnenja, da pri njih ni toliko Romov, da bi imeli pravico imeti romskega svetnika glede na ostale občine. Meril in kriterijev za določitev ni bilo in ker občina do sedaj ni izvedla volitev za romskega svetnika, je država posegla in bo država izvolila občinskega svetnika. Menim, da je to groba kršitev avtonomnosti lokalne samouprave. Pravilna pot bi bila, da se merila in kriterije določi in da občina pred vsakimi lokalnimi volitvami določi na osnovi števila Romov, ki tam živijo - drugače jaz ne vem, na kakšen način. Vendar nastaja problem, ker nihče v naši državi ne ve, koliko Romov je v določenih naseljih. Včeraj sem prebral o enem številu Romov po občinah in sem potem poklical župana, ki je rekel, da imajo vsaj še enkrat toliko Romov, kot je tam napisano. Imamo občine, za katere vemo, da nimajo romskega svetnika, pa imajo procentualno v šoli največ romskih otrok. Pa nimajo romskega svetnika! Kako se tam zagotavljajo pravice Romov?! V nekem času je upravna enota na Dolenjskem naročila občinam, da preštejejo Rome. Župani smo skočili v zrak, kdo je pristojen v tej državi, da ugotavlja, koliko je število državljanov kje. Naj jih župani postrojimo in preštejemo in javimo upravni enoti, koliko jih je? Če že Romi nimajo stalnega bivališča tam prijavljenega, kjer živijo, če lahko gradijo na tujih zemljiščih brez gradbenega dovoljenja, če jim dajemo pravico do svetnika v občinskem svetu, brez da ugotovimo, koliko jih v tej občini živi, ne vem, kakšne pravice imajo. Potem pa imajo še dvojno volilno pravico za občinskega svetnika. Enkrat volijo svojega izmed list ostalih in še na svoji listi. V Novem mestu imajo Romi svojega predstavnika na listi gospodarstva, ki ima svojo listo v občinskem svetu, ker je s preferenčnimi glasovi prišel, prehitel na listi vse podjetnike, razen enega, in prišel na drugo mesto in je član občinskega sveta. Kako ni možnosti biti drugače izvoljen!? Tako bi predlagal, se ne smešimo tukaj s takimi spremembami zakona na ta način, da z zakonom določimo, kako in na kakšen način bo država določila enega občinskega svetnika v eni občini, ampak da se rešuje na ta način, da se določijo merila in kriteriji za določitev pogojev za občinskega svetnika v določeni občini. Vendar, najprej je treba izpolniti ta pogoj, da bomo prešteli, da bomo vedeli, koliko je v posamezni občini Romov. Povem še primer, kot sem povedal že na odboru, da na Dolenjskem pravimo, da Romi živijo v Žabjeku. Žabljek pa ni naselje, kjer že živijo, ampak je naselje Brezje. Žabjek je hrib, na katerem je bilo včasih tromeja in v vsaki občini so bili Romi lahko en mesec. Ker je bilo to na tromeji, so se šotori selili samo iz občine v občino in so živeli praktično na istem hribu ves čas. So nomadi in zato ker so nomadi, jih tudi ne moremo prešteti. Določimo pa jim, lahko se oni selijo nekaj let v eni občini, pa bodo pustili svetnika, ker bomo z zakonom določili, da imajo svetnika, pa bodo šli za nekaj let v drugo občino, pa bodo pustili še tam enega svetnika, ker bodo dokazovali, da so toliko let v tisti občini. Avtohtonost, to pomeni, da so lahko v neki občini živeli 50 let ali več, pa jih zdaj ni več, ampak so bili tam avtohtoni ali pa jih je nekaj malo še ostalo, takrat jih je bilo pa toliko. Mislim, da imajo pravico, da imajo za svetnika tisti čas v tisti občini, ko jih tolikšno in tolikšno število živi, in da v občinskem svetu tudi urejajo svoje zadeve, kar se mi zdi popolnoma pravilno.
Hvala. Besedo ima gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Tu pred seboj imamo neko rešitev, ki ni sistemska. Žal vlada in koalicija, ki sta zelo dosledni pri tem, pri ocenjevanju predlogov, ki jih opozicijske stranke predlagamo, zelo rade ugotovijo in napišejo, da je treba določene stvari še proučiti, preveriti, da bodo potem predlagali sistemski ukrep. V tem primeru, ko zagotovo ne gre za sistemsko rešitev, Vlada te ugotovitve ni posredovala v Državni zbor. Ni posredovala v Državni zbor! In tukaj lahko samo še enkrat več ugotovim, da je relacija Vlade do predlogov koalicije ali do predlogov opozicije povsem diametralna, povsem nesistemska, dvolična. Zakaj to govorim? Včeraj nas je tukaj sedelo, mislim nekaj, tri ali štirje, ko je minister za pravosodje razložil, da se zaradi "lex Penko" ne more vložiti zakona, ki rešuje posamičen primer. "Lex Penko". Mi smo predlagali, da se v zakonu o odvetništvu zadeva omeji oziroma da konkurenčna klavzula, kar zadeva prehajanje, sodnikov, tožilcev med odvetnike. In to je minister javno razložil. Lahko vam citiram, ob 21.30 je dejal naslednje: "Omenjeni so bili primeri, na katerih predlagatelj gradi svojo predstavo, da je po nujno. Temu zakonu bi lahko rekli "lex Penko", ker je ta primer tisti, ki je že pred časom bil podlaga ali pa povod za podoben poskus in se kasneje ni izšel. Vendar ne moremo urejati z zakoni, ki veljajo na splošno, nekega posamičnega ekscesa. Posamični ekscesi se nam dogajajo v vseh podsistemih države, pa zaradi tega ne sprejemamo vsak dan drugega zakona." O.K., bom tu končal, ker se potem nanaša na sodstvo naprej. Točno tak primer imamo v tem konkretnem primeru: mi s splošnim zakonom, kot je zakon o lokalni samoupravi, na vsak način skušamo urediti nek posamičen primer, ki se je zgodil v eni izmed 210 občin v Sloveniji. Sprašujem predlagatelja, predlagatelje tudi: Ali je potrebno splošen predpis, glede na to kaj je včeraj ob 21.30 povedal minister za pravosodje gospod Zalar, to urejati na tak način? Poglejte stališče Vlade! Če sprejemamo neke splošne predpise, potem morajo te norme veljati na splošno in ne moremo na tak način, kot je sedaj predlog, da se nek posamični eksces, kot je nerazpis volitev za romskega svetnika v Grosuplju, ureja na tak način. Mehanizem, pravi mehanizem bi najbrž bil, da se, tako kot je v zakonu o lokalni samoupravi predvideno, razpusti občinski svet, ker ne razpiše v skladu z zakonom volitev za občinskega svetnika. To bi bil najbrž pravi ukrep. Mislim, da v zakonu tako stoji. Nikakor pa ni pravi ukrep poseben primer, posebna rešitev v zakonu za neko občino Grosuplje, ker pač ta tega ni izvedla. Gospod Potrč je takrat najbrž še bil tukaj, ko je gospod Zalar to govoril, gospod predsednik Državnega zbora prav tako in še nekaj poslancev na tej strani. In bi bilo morda dobro, da preden odločate o tem ekscesu, ki ga boste dali v zakon o lokalni samoupravi, preberete magnetogram ministra Zalarja pri nekem drugem podobnem ekscesu, ki naj bi se zgodil s predlogom zakona, ki smo ga predlagali. Ni prav, da Vlada in koalicija merite predloge z različnimi vatli. Enkrat dopuščate ekscesno rešitev, drugič pa sistemsko, splošno rešitev, ker to, kar smo mi predlagali, je splošna prepoved prehajanja sodnikov in tožilcev med odvetnike, ni eksemplarična, ampak je splošna, se vlada ni strinjala, zato ker naj bi šlo za "lex Penko" ali domneva, da je podlaga "lex Penko". Tu pa gre za eksemplaričen primer saniranja ekscesnega primera v neki izmed občin. Zakon o lokalni samoupravi je najbrž jasen. Kadar organi občine ne delujejo v skladu z zakonom, so tudi predvideni določeni postopki. In če želite, potem bi morali v skladu s temi predvidenimi postopki tudi realizirati oziroma zagotoviti izvajanje zakona o lokalni samoupravi. Prav tako je amandma, ki ste ga predlagali, da se poveča število občinskega svetnika za eno v občini Grosuplje, eksemplaričen primer, eksces, ekscesna rešitev, ki ni usklajena s sestavo občinskih svetov v ostalih občinah. To je eksces. Kolikor poznam zakon o lokalni samoupravi, je napisano, koliko občinskih svetnikov je v posamezni občini glede na število prebivalcev. In so napisani rasli. S takšnim pristopom, kot si ga dovoljuje koalicija v tem primeru, gre za ekscesno rešitev, za rešitev, ki ni sistemska, za rešitev, ki je pisana zato, da se sanira neko stanje na nezakonit način, na nepravi način. Če gremo še naprej. Zakon o financiranju občin v kriterijih in merilih upošteva tudi velikost občinskih svetov v primerni porabi. Tudi to je odstopanje, če se bo to zgodilo. Minister je včeraj govoril še o eni zadevi - o sorazmernosti ukrepa. To pomeni, da je treba glede na razmere, glede na situacijo oceniti, da je kakšen predlog sorazmeren. Ali je tri mesece ali pol leta pred razpisom lokalnih volitev, glede na to, da prej tri leta ali tri in pol ni bilo zagotovljenih pogojev za izvolitev občinskega svetnika v občini Grosuplje, to sorazmeren ukrep? Če vemo, da bodo lokalne volitve razpisane najkasneje septembra drugo leto. In preden bo ta postopek stekel in se ta zadeva realizirala, bo februar, marec prihodnjega leta. Je to sorazmeren ukrep, ob tem da so bile druge zadeve nerealizirane. Menim, da bi se morali ograditi od vseh tistih diskusij, ki so bile tu izrečene, kar zadeva enakopravnosti zastopanja, glede odnosa do posameznih narodnosti, narodnih manjšin ali posameznih skupnosti. Mi s tem nimamo težav, ampak problem države je, da zagotovi izvajanje zakonov v skladu z zakoni, ki so sprejeti. V zakonu o lokalni samoupravi se to lahko zagotovi. Najbrž je Državni zbor tisti, ki bi moral na osnovi predloga sprejeti določeno odločitev o razpustitvi in tako naprej. Vendar Vlada te poteze ne potegne, da bi naredili volitve v celoten občinski svet in zagotovili strukturo občinskega sveta, skladno z normativi, ki veljajo za sestavo občinskih svetov v občinah. Žal ugotavljam, da se vse prevečkrat srečujemo v tem Državnem zboru z raznimi eksemplarji, z nekimi nesistemskimi pristopi in rešitvami, z nekimi zadevami, ki skušajo posamičen eksces urediti. Ne uporabite pa inštrumentov, da bi zadevo uredili sistemsko in tako, kot je v zakonu napisano. Še nekaj je. Vlada, ker je pravzaprav zelo sistemsko, to pa je sistemsko, se do teh amandmajev ni opredelila. Ustno pa sploh ne. Še niti sekunde časa ni porabila, ob tem da bi po dveh urah razprave se opredelila do vloženih amandmajev. Niti besedice še ni bilo izrečene o tem! To pa je sistemsko. To pa je sistemski pristop in sistemsko ravnanje predstavnikov Vlade na seji Državnega zbora. Rad bi od predstavnikov Vlade slišal, ali so amandmaji, ki so vloženi k 3. členu pa tudi naprej, vloženi v skladu z veljavno regulativo in zakonodajo. Ali posegajo te določbe - recimo, drugi amandma - v druge rešitve istega zakona ali pa kakšnega drugega zakona in bo treba potem sprejemati še kakšne uskladitvene amandmaje, da bomo uredili to, kar zadeva imenovanje ali pa volitve občinskih svetnikov, sestavo občinskih svetnikov in financiranje občin, navsezadnje tudi v tem primeru. Od Vlade bi pričakoval, preden se sploh razvije diskusija, da pove svoje mnenje o predlaganih amandmajih, pa žal, tako kot je to običaj, nobenega komentarja, nobene diskusije ni pri tem niti pri kakšnih drugih zakonih. Zadovoljuje se, da na koncu, ko je vsa zgodba končana, naredijo nek komentar in povedo nekaj splošnega, takega, ki nima za kaj prijeti. Predlagam, da Vlada komentira te zakone ozrioma te amandmaje. Rad bi odgovore točno na ta vprašanja, ki sem jih prej postavil. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 3. členu? Ja, vidim roke. Odpiram ponovno prijavo. Predlagatelji in Vlada se seveda lahko vključijo v razpravo, kadar koli želijo. Gospod Gumzar, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Danes, ko obravnavamo spremembo in dopolnitev zakona o lokalni samoupravi in tudi amandmaje, je več ali manj jasno, da tega ne bi bilo potrebno, če bi spoštovali že sprejeti zakon o lokalni samoupravi in bi se danes seveda lahko ukvarjali z neko drugo tematiko. Moram reči, da ko sem poslušal nekatere razpravljavce, kako na en način želijo dokazati, da se mora občina Grosuplje izbrisati iz tega seznama, in drugi, da mora v tem seznamu ostati, mi je pravzaprav ostalo najbolj v spominu eno dejstvo izmed razpravljavcev predlagateljev, da se občina Grosuplje briše. Bilo je pa povedano takole: Najbolje bi bilo, da to tematiko prepustimo posamezni lokalni skupnosti. V nadaljevanju je bilo tudi povedano, da ta ista lokalna skupnost v Grosupljem pa namenja kar veliko denarja za vprašanje oziroma urejanje romskih zadev. To, po moji logiki, pravzaprav pomeni, da ta ista lokalna skupnost, kar je prav, sicer priznava, da v njeni sredini živijo ljudje s tem poreklom ali Romi, zato jim tudi namenijo del denarja. Svetnika si pa med seboj ne želijo. Zakaj je to tako, si ne znam predstavljati. Res pa je, da so ta sožitja, če lahko tako rečem, na lokalnem nivoju različna. Tiste lokalne skupnosti, ki denar, ki ga sicer dobijo za delovanje in za zagotavljanje normalnega bivanja Romov v svoji sredini, namenijo za izgradnjo komunalne infrastrukture in še drugih zadev, imajo mogoče manj težav, kot pa tisti, ki tega ne namenjajo. Res pa je, da lahko o tem problemu lažje govorimo tisti, ki v svojih sredinah teh skupin prebivalcev nimamo. Ponovno seveda želim poudariti, kako je naša pravna država pravzaprav nepravna država, če ugotavljamo, da zakon, ki je bil sprejet pred toliko leti, ni stopil v veljavo. In tudi če bomo danes sprejeli spremembe in dopolnitve tega zakona in če ga nihče ne bo izvajal, tako kot nismo izvajali prejšnjega, ne bomo prišli do boljših rezultatov. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Potrata.
Hvala. Govora je bilo o tem, da na načelni ravni nihče ne nasprotuje politični participaciji Romov v lokalnih okoljih. Vse, kar je zraven mogoče slišati, to tezo demantira, ker je po tem principu, "saj so lahko, samo ne pri nas". Vprašanje preštevanja je bilo omenjeno, nekdo je rekel, da jih je potrebno prešteti in potem glede na število dovoliti ali ne dovoliti vpisa. Jaz preštevanju najodločneje nasprotujem, zaradi ker smo nekoč tudi zagovarjali tezo, da se morajo manjšinske pravice na oni strani slovensko-avstrijske meje izvrševati, ne glede na število pripadnikov slovenske narodnosti. Preštevanje samo po sebi je po moje problem še v eni točki. Če gledamo popis prebivalstva, je za popis, zadnji, ki je bil izveden, veljalo, da se o narodnosti posamezniku ni potrebno izrekati. In zaradi tega so številčni podatki o tem, koliko je kje pripadnikov kakšne narodne skupnosti, negotovi, saj so v popisu to kombinirali s tistim, kateri jezik se govori v gospodinjstvu. Ampak mislim, da na ta način, če jih bomo preštevali, ne bomo nikoli prišli do tistega, do česar bi v lokalnem okolju morali priti. Namreč do vključevanja. Za tisto pa ni pomembno, kakšno število je, ampak nam je dragocen vsak človek. Jaz mislim, da imamo tudi na Dolenjskem primere pozitivne prakse, kjer so z vključevanjem romskega prebivalstva, z upoštevanjem in znanjem izkoriščanja možnosti, ki jih tudi evropska sredstva dajejo za to, dosegli lepe rezultate. Saj ne morete nikogar prisiliti k ničemur. Če pa bomo dosledno upoštevali vse tisto, kar nam zakonodaja daje, recimo tudi pomočnika v šoli. Mi imamo za vso romsko populacijo v Sloveniji enaintrideset pomočnikov za izobraževanje. Če bi hoteli doseči boljše rezultate za hitrejše napredovanje v izobraževanju, bi seveda morali narediti več. In tukaj jaz vidim odgovor na stiske in morebitne konflikte. Jaz sem na mariborskem območju zasledila tudi zelo različne, znotraj enega mesta v različnih mestnih četrtih zelo različne prakse in izkušnje z vključenostjo romske populacije. Če pa boste na centru za socialno delo vprašali, vam bodo povedali, da posebnega registra za Rome niti ne smejo po obstoječi zakonodaji imeti. Ampak njihova praksa pa je taka ali njihova izkušnja je pa taka, da število problematičnih družin je v eni ali v drugi populaciji možno. Vsepovsod so lahko. Ker smo ljudje in imamo pozitivne in negativne lastnosti. Tu pa se ne pogovarjamo o stvareh kar tako. Pogovarjamo se o kršenju zakona. In tisto, kar se meni pa res zdi veliko sprenevedanje, je, da je zdaj predmet poroga nek poskus urediti z zakonom tisto, česar do zdaj ni bilo mogoče urediti, ker se je ena od občin, ki bi romskega svetnika morala imeti, spretno izogibala tej obveznosti. Pa ne bom ničesar drugega nadaljevala. Tam je tudi še okolje, so tudi še nekateri drugi kraji in bi se marsikaj v zvezi s tem dalo reči. Jaz mislim, to so me vsaj učili ali mi razlagali tisti, ki imajo dobre izkušnje z načelom integracije s prebivalstvom z drugačnimi kulturnimi navadami, z drugačnim verskim poreklom v zahodni Evropi, da so spoznali, da je edina možnost, da konfliktov ni, spoštljiv odnos med ljudmi različnih pripadnosti, odprtost za spoznavanje nasprotne kulture. In večina ne more biti nikoli od manjšine ogrožena. Tn to bi nas moralo tudi takrat, kadar do prask v medčloveških odnosih prihaja, voditi. Sem zagovornica tudi uresničevanja kolektivnih pravic in zagovornica tudi politične participacije manjšin. Mislim, da je mogoče sprejeti ta zakon, kljub zavedanju o tem, da mi zakonske osnove za kaj takega že imamo, žal pa niso spoštovane. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Juri v imenu predlagatelja. Izvolite.
Hvala lepa. Pri vprašanjih, kjer so v igri človekove pravice, se po mojem mnenju zelo prepogosto dogaja, da se Državni zbor razdeli zelo kristalno na dva dela. In to stalno v vseh mandatih En del jasno zagovarja človekove pravice, drugi del pa jih na osnovi takšnega ali drugačnega tehničnega razloga ali pa na osnovi čisto transparentnega sovražnega govora zavrača. Pa bi vam rad prebral nekaj, kar je temelj tudi naše ustave, tega zakona in te spremembe. Splošna deklaracija o človekovih pravicah iz leta 1948 določa, da ima vsakdo pravico sodelovati pri upravljanju javnih zadev svoje države in da imajo pod enakimi pogoji pravico do javnih služb v svoji državi. Deklaracija o pravicah oseb, ki pripadajo narodnim in etičnim verskim jezikovnim manjšinam, pa med drugim določa, da imajo osebe, ki pripadajo manjšinam, pravico, da učinkovito sodelujejo v kulturnem, verskem, socialnem, ekonomskem in javnem smislu. Romi v Sloveniji po mojem mnenju predstavljajo kulturno bogastvo. Predstavljajo nekaj, kar bogati našo državo in našo družbo in ne obratno. In ne glede na to, po podatkih študij, ki jih imamo, kar 40, kar 50 oziroma 49, da smo točni, 49% Romov danes živi v barakah, šotorih, vagonih, kontejnerjih, prikolicah ali pa slabo kakovostnih montažnih hišah. Le polovica jih živi v nečem, kar je podobno hiši. Žal niso edini v Sloveniji, ki imajo takšne bivalne in tudi socialne pogoje. Ampak oni predstavljajo sistemsko takšno skupino, ki ima takšne socialne in bivalne težave. Prav zaradi tega, ker so, na podlagi tudi teh podatkov, ogrožena etnična skupnost, socialno ogrožena etnična skupnost, je smiselno, da ima Slovenija do njih pristop pozitivne diskriminacije in jim zato omogoča boljšo vključenost tudi na podlagi možnosti, ki jih daje prav romski svetnik. Ko smo pripravljali spremembe tega zakona, smo se pogovarjali tudi o konkretnih izkušnjah ljudi na terenu. In najbolj pogost odgovor je bil, da institut romskega svetnika močno olajša tiste težave med večinsko skupnost in manjšinsko romsko etnično skupnostjo, kajti Romi so tako dobili ne samo pravico, ampak tudi odgovornost, kot je bilo danes že pravilno rečeno s strani kolegov iz SLS, odgovornost, da uveljavljajo svoje pravice v lokalni politični skupnosti. In romska skupnost tam, kjer institut romskega svetnika obstaja, se danes obrača na romskega svetnika in od njega zahteva, da jim omogoča določene pravice. In romski svetnik je postal tisti mediator med romsko skupnostjo in večinsko politično skupnostjo, ki hkrati tudi romski skupnosti razlaga, kaj je mogoče, kaj je sprejemljivo in kaj ne. Na tak način se olajšajo tiste tenzije, ki sicer nastajajo neposredno med romsko skupnostjo in med večinsko skupnostjo, včasih tudi zaradi nesporazumevanja. Eskalacija, ki smo jo videli v preteklih letih, ko pa žal po mojem tudi zaradi pomanjkanja takšnega pogleda prejšnja vlada dolgo časa ni mogla rešiti, in smo morali imeti specialce, da so varovali romsko skupnost in ljudi, ki so se čutili ogrožene s strani Romov, da ne bi prišlo do pouličnih in vaških protestov in spopadov. Bili smo na tistem področju na robu državljanske vojne med dvema etičnima skupnostma, ker ni bilo možnosti te mediacije, ni bilo možnosti teh pogovorov, ni bilo možnosti teh pogajanj med dvema skupnostma. Ker manjka dialog, pride do takšnih sporov. Romi so, pa ne samo za slovenski narod, dobro ogledalo naše družbe in zato v sociološkem smislu se jih žal tudi kdo sramuje ali pa jim je njihova neposredna bližina neprijetna. Romi po eni strani izražajo tisto, kar je naša, med navednicami, "civilizirana" skupnost izgubila: neposrednost, ljubezen do življenja, do pristnih človeških odnosov. In tudi tisto, kar je bilo človekova lastnost v preteklosti: nomadstvo. Mi pa že od otrok naprej slišimo, ne zaupaj ciganom, oni so umazani, oni kradejo otroke, oni delajo marsikaj in ta zavest potem raste z nami in postane strah. Strah je pa osnova za sovraštvo, strah je osnova za rasizem. Kolegice in kolegi, romski svetnik je v tistih občinah, ki ga imajo, plus, je priložnost, in ni breme oziroma slabost. Žal mi je, da vodstvo občine Grosuplje, v kateri ima večino stranka SDS, tega ne razume. In tako lahko tudi pojasnim nekatera vprašanja, ki so jih imeli moji predhodniki, zakaj takšna nesistemska rešitev. Zato, ker obstaja nesistemski problem, ki ga, žal, ena stranka, ki sedi tudi v Državnem zboru, ne zna rešiti že skoraj osem let. In ker obstaja nesistemski problem, ekscesni problem je potrebno posegati po takšnih rešitvah, po katerih ne bi radi posegali, če ne bi bilo potrebno. Sovražni govor. Nekaj smo ga slišali in pričakovano je bilo, da ga bomo slišali, saj se kolikor toliko poznamo med seboj. Kot sem že prej rekel, sovražni govor, spodbujanje strahu je tisto, kar je osnova za rasizem. Bojim se, da marsikdo, ki danes bolj ali manj prikrito izraža sovražni govor, ima kot osnovo za takšen sovražni govor rasizem, ima kot osnovo prepričanje, da so nekateri manj vredni in da si zaradi tega ne zaslužijo enakih priložnost. Ampak enake priložnosti včasih zagotovimo s tem, da jim damo posebno pravico, ker sicer do teh enakih priložnosti sploh ne bi mogli priti. Ko sem pred skoraj 20 leti treniral košarko, je moj trener enkrat rekel, veste, ekipa je toliko močna, kolikor je močen njen najšibkejši člen. In tudi Slovenija je ekipa in Slovenija bo vedno le toliko močna, kolikor bo močan njen najšibkejši člen. Potrudimo se, da bomo vsi skupaj kot ekipa močnejši. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 3. členu? Prosim za prijavo. Besedo ima Rudolf Petan, prosim.
Hvala za besedo spoštovani. Jaz mislim, da kljub temu, da gre za 3. člen, je treba nekatere stvari opredeliti. Ker se z ene strani drugim očita marsikaj, od kršenja človekovih pravic, sovražnega govora in podobno, pa jaz mislim, da je res treba nekaj reči. Poglejte, ko toliko govorite o človekovih pravicah, seveda, saj smo vsi za človekove pravice, vsi se za to zavzemamo. Vendar pri tem je treba biti zelo tenkočuten in ne lomastiti kot slon v trgovini s porcelanom in ne zadeve obravnavati parcialno. Ko govorimo o enem segmentu, nalašč ne uporabljam skupnosti, dane bi kdo mislil, da mislim kaj konkretnega. Ampak na splošno govorim. Ko govorim o nekem segmentu prebivalstva, smo vsi za to, da ima ta segment maksimalne pravice, vendar je pa treba pri tem paziti, da pri teh pravicah ne gremo tako daleč, da bi trčili ob pravice drugih. Ker to pa potem pomeni, da kršimo človekove pravice nekoga drugega na račun tretjega. In to se je marsikdaj dogajalo tudi v temu parlamentu. Jaz bom navedel en primer, ki nima s tem zveze. To pa nalašč. Pri izbrisanih. Pa ne bom komentiral, vsi veste, za kaj gre. Če smo njim hoteli dati nekaj več, ne moremo mimo tega, da imajo tudi ostali ravno tako človekove pravice. Kar se pa tiče konkretno te občine, o kateri danes govorimo, jaz sem danes že enkrat povedal, da pri občini Grosuplje je bila specifika, mislim, da pred desetimi leti, ko smo ta osnovni zakon sprejemali. Vsi smo vam dopovedovali v opoziciji, da je ta občina nekoliko drugačna in da v bistvu ne vemo, zakaj se je ta občina znašla na tistem spisku. Ampak ker ste vi takrat imeli neke specifične težave sami s seboj in ste hoteli nekomu nekaj povedati, ste seveda občino Grosuplje tudi uvrstili tukaj zraven. In danes imate problem. Vi ga imate, ne mi. Mi ne kršimo človekovih pravic, ker nismo mi odstopili, ampak je odstopil predstavnik v občinskem svetu ravno v te skupnosti, kjer ste v bistvu vsilili, da morajo imeti ravno v tej občini svojega predstavnika. Gospod Juri, jaz vas bom konkretno imenoval, pa ne zato, da vam dam možnost za repliko, ampak ker takrat niste sedli tukaj, pa tega ne veste. Tisti, ki so pa sedeli tukaj, pa točno vemo kakšna je potekala razprava, da je bilo to vsiljeno. To je prvo. Kar se pa tiče še sovražnega govora, bi vam pa, spoštovani kolega, z vsem dolžnim spoštovanjem do vas, želel povedati, da navajanje določenih argumentov, ki mogoče komu niso všeč, še to ni sovražni govor. Navedba problemov, ki se pojavljajo v določeni skupnosti, ki mogoče komu niso všeč, to še ni sovražni govor. Ampak pri nas v tem parlamentu, v tem mandatu nekoliko manj, to tudi priznam, ampak v prejšnjem mandatu smo pa kar naprej, na vsaki seji smo govorili o sovražnem govoru, ker nekomu niso ustrezali argumenti. In kar naprej bi se mi morali opravičevati drug drugemu, ker je nekdo nekoga gledal, ko je razpravljal. Pač nekam moraš gledati. Ampak je že bil to problem za sovražni govor. Če je nekdo omenil nekaj, je takoj bilo vmes, ja mislil si pa mogoče to, pa smo se zopet morali opravičevati. Hvala bogu, v tem mandatu še tega nisem toliko zaznal, ampak zdaj pa opažam, da ste naenkrat pa kar začeli uporabljati zopet ta sovražni govor, če vam argumenti ne ustrezajo. Na kaj konkretno mislim. Ko se pogovarjamo o problematiki Romov, natančno vemo, da so tudi domačini, tisti ki tam živijo že, ne vem koliko časa, imeli težave z ljudmi iz romske skupnosti. Če se spomnite, prišli so tudi pred Vlado, pa so demonstrirali. Jaz nisem živel tam, ampak oni so to povedali, da imajo nemogoče težave. Policija ne ukrepa, dogajajo pa se stvari, ki ne spadajo v neko normalno družbo. In če ti ljudje izrazijo te svoje težave, še to ni sovražni govor do skupnosti, ki jim mogoče grozi. Poleg tega, veste, ustrahovanje s strani romske skupnosti domačinov tudi ni ravno primerna zadeva, in če se ti ljudje branijo, to ni sovražni govor. In če nekoga, domačina, v njegovi lastni hiši pretepejo, tako da je pol leta v komi, in če se potem, kot se temu reče, izrazijo protest proti temu, to še ni sovražni govor. In mislim, da bi bilo prav, da to ločimo, da so človekove pravice tudi to, da se boriš za svojo eksistenco in da če te kdo napade in pretepe, da boš reagiral. Imaš se pravico braniti. Ampak to še ni sovražni govor, to še ni nestrpnost do drugih, kljub temu če so v manjšini. Spoštovani kolega, treba je gledati nekoliko širše in rahločutno in upoštevati človekove pravice tudi tistih, ki so v večini. Tudi večina ima človekove pravice in ima pravico do njih, zato je treba biti tenkočuten in poznati problem v celoti. Kar pa se tiče Grosuplja, pa še enkrat, vsiljeno je bilo pred osmimi ali desetimi leti, da je ta občina tudi zraven. Danes pa je problem ravno pri tistih. In tisti imate problem, ki ste takrat hoteli, da je ta občina zraven, ker ste imeli, ne vem, nekomu ste hoteli nekaj povedati, po domače povedano. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Juri.
Zato, ker sva se slabo razumela. Jaz gospoda, mojega sogovornika, poznam že eno leto in vem, da je strpna osebnost, tako se sovražni govor ne dotika njega osebno. Dotika pa se nekaterih razprav, sploh na začetku razprave pri tej točki, kjer smo slišali besede, ki sicer obstajajo in same po sebi niso žaljive, govorim o besedi "cigani", ki pa so bile postavljene v takšnem kontekstu, kjer prav ko uporabimo tisto tankočutnost, o kateri smo zdaj govorili, vemo, da je osnova za uporabo v takšnem kontekstu sovražni govor, sovraštvo in ksenofobija. Za to je šlo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franco Juri, prosim.
Hvala, gospod predsednik. Bom izkoristil še ti dve minuti, ki jih imamo kot Poslanska skupina Zares, najprej za demantirati eno trditev gospoda Petana. Govoril je o tistem neljubem incidentu, ki ga seveda vsi obžalujemo, ker je ena oseba ostala dolgo časa v komi, ampak vi veste, da neposredni povzročitelj tistega tragičnega dogodka sploh ni bil Rom. Zato zavajanje, in to je v bistvu substanca sovražnega govora, ko ti nekaj poveš in usmeriš vso krivdo na eno etnično skupnost. In v vašem izvajanju je bilo kar nekaj takih poskusov. Jaz verjamem in nihče, ki razmišlja trezno, ne misli, da je v tej naši deželi samo idila in da so nekateri čisti in drugi umazani, nekateri črni, drugi beli. Vsi vemo, da je vsaka situacija kompleksna in da so problemi prav tako kompleksni. Delno tudi lahko razumemo nejevoljo in zahteve dela prebivalstva, ki zahteva čiste račune, ki zahteva pač nek normalen odnos. Ko pa se gre tako daleč, da se skuša stalno kriminalizirati eno manjšinsko skupnost, takrat seveda ustvarjamo pogoje, kjer prosperira tako imenovani sovražni govor, in ne samo sovražni govor, ampak tudi sovraštvo. In to se stalno dogaja s strani političnega spektra, ki bi se moral obnašati danes bolj evropsko. SDS je del Evropske ljudske stranke. SDS je vodila to državo, ko smo predsedovali Evropski uniji. Iz te stranke bi pričakovali in pričakujemo, kakorkoli že, višji nivo komuniciranja, tudi ko gre za besede predsednika te stranke in bivšega predsedujočega Evropske unije, ko govori o neki ministrici te Vlade. Preberite si včerajšnji intervju in boste videli, kaj je pravzaprav sovražni govor. Seveda se ne nanaša na Rome, ampak podoben vzorec se uporablja, tudi ko govorimo o različnih manjšinah.
Hvala lepa. Besedo ima Ivan Grill.
Hvala lepa. Ko je Slovenija predsedovala Evropski uniji, je zastopala državo. Upam, da je to nekaterim jasno, čeprav očitno tega ne vedo. Sicer pa, poglejte, tu razpravljate o težavah sobivanja Romov z večinskim prebivalstvom tisti, ki o tem ne veste praktično ničesar ali pa zelo malo. Zato vse tiste vabim, da si vzamete teden ali štirinajst dni časa, pridete v Novo mesto, kjer so te težave pereče, in se boste marsikaj lahko naučili in potem predlagali rešitve, ki bodo ta problem tudi reševale. Garantiram vam, romski svetnik v občinskem svetu ne prispeva k reševanju teh problemov popolnoma ničesar. V Novem mestu imamo dva romska svetnika. Kar pomeni, da je romski svetnik prišel v občinski svet z neposrednimi volitvami na način, da so se znali organizirati. Pomeni, da kjer bi bila volja, bi se lahko tudi na ta način prišlo do romskega svetnika. In kako je ta zakon, ta predlog nedorečen [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]pa tudi še prejšnje rešitve, pa kaže to, v Novem mestu smo zopet pred novimi volitvami za občinskega svetnika s strani Romov in se je kot kandidatka prijavila oseba, ki ni Romka. In bojim se, da v primeru njene izvolitve, lahko pride ponovno na Ustavno sodišče to vprašanje, ali je to pravilna pot ali je protiustavna. Takšne rešitve, kot jih ta zakon prinaša, tega problema, ki ga je potrebno reševati, še zdaleč ne bomo mogli rešiti. Zato bi bilo prav, da se ta amandma podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Gvido Kres, potem Luka Juri, kot predlagatelj.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Moje mišljenje je, da vsem v tej državi mora biti dana pravica za sodelovanje v političnem, gospodarskem, kulturnem in tako naprej, v kakršnemkoli življenju. Mene danes moti, ko tako etiketiramo Rome ali Cigane, vam lahko povem, da pri nas se velikokrat oglasijo. Mi živimo na podeželju, zbirajo odpadni material, pridejo na dvorišče. Pa sem enkrat šel k njemu, pa sem rekel, "povej mi, kaj bi ti rad bil? Ali si Cigan ali si Rom, ker je o tem dilema?" Pravi, "poglej, jaz želim biti Rom, ampak midva se naslavljala z imenom, ker se srečujeva. Nekdo drug želi biti Cigan, naj bo Cigan, jaz želim biti Slovenec, jaz hočem biti Slovenec." In tukaj ni dileme, kaj hočeš in na kakšen način želiš komu pripadati. Ampak moti me pa to, da takoj mi kot večinski narod zelo radi koga etiketiramo s to besedo. Pa se jaz dostikrat vprašam, ali ni to celo žaljivo za to skupnost, ker vendarle živeti na tak način, živeti s svojimi vrednotami, biti drugačen in tako naprej in tako naprej, to sploh ni preprosto. In v tem živeti in biti zvest tem svojim načelom. Druga stvar pa je kriminalizacija. Kjer se pa kriminalizacija izvaja, tam mora pa država svoje odigrati in te zadeve sankcionirati, pa ni važno, katerikoli skupnosti v tej državi spadaš. Vzgled moramo dajati večina. Samo vprašam se, če daje večina vedno prave vzglede. Ker dobro se ve, da ta svet je spremembo zmeraj delala manjšina in v začetku je vedno imela manjšina odpor in prepričan sem, da ljudem na tem področju, kjer imajo probleme, mora država na drugi način in inštitucije na drug način pomagati, da se ti problemi rešijo. Vsem je pa treba dati pravico do sodelovanja v politične, kulturnem, gospodarskem in kakršnem koli že življenju. Zato mislim, da bo o tem še kar veliko besed, da se bomo veliko še o tem pogovarjali. Predvsem pa se je treba obnašati v duhu spoštovanja. Rad bi pa opozoril tudi na to, da te nestrpnosti prinašajo tudi to, da se pa manjšina tudi nestrpno začnejo obnašati do večine. In mislim, da so to problemi, o katerih se moramo pogovarjati, se o tem izobraziti, se o tem učiti in moramo se truditi, da živimo spoštljivo eden do drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Luka Juri. Prosim.
Hvala lepa. Nisem želel tega prej izpostaviti pri repliki, ampak je pa vendarle smiselno, prav ko skušamo definirati, na kakšen način vodimo to razpravo okoli tega amandmaja in katera je podlaga konec koncev za ta amandma in kaj stoji za njim. Slišali smo navezavo na drugo razpravo o človekovih pravicah o tako imenovanih izbrisanih. In je bilo rečeno, da so izbrisani želeli nekaj več. Prav za to gre. Mi tako v tistem primeru, in zdaj se tudi takoj vračam na ta primer, ne damo nečesa več, ampak te skupine so zaradi njihovega statusa že same po sebi deprivilegirani in rešujemo zadevo tako, da s posebnimi rešitvami omogočimo enakopravnost. V primeru izbrisanih, je bila ta skupina deprivilegirana, in še je, zaradi nezakonite odločitve in zaradi tega z zakonsko obravnavo se te odločitve izničujejo in se jim vrača možnost, da živijo enakopravno. V primeru romske skupnosti, ki pa je zaradi svojega specifičnega položaja socialno diskriminirana, se ji preko inštituta pozitivne diskriminacije omogoča uveljavljanje enakopravnosti. Moj predhodnik je, mislim, da točno opredelil te probleme. Pravica, da je nekdo drugačen, in ne glede na to, da je drugačen, je pa vendarle enakopraven. Vsi drugačni, vsi enakopravni. Rad bi navezal ta primer, primer občinskega sveta in romskega svetnika, potem naprej tudi Državnega zbora in poslancev iz narodnostnih manjšin, na primer Evropskega parlamenta in Evropske unije, kjer smo vsi manjšina. Pa me prav zanima, če bi se kdo strinjal v Državnem zboru, da bi ukinili posebne sedeže glede na državo izvora v Evropskem parlamentu, da Slovenija ne bi imela več 7 ali 8 zagotovljenih sedežev v Evropskem parlamentu, Nemčija toliko več, Avstrija nekje vmes, ampak da bi rekli, imeli bomo liste, imeli bomo enostavno volitve brez nekih geografskih opredelitev, pa da vidimo. Seveda tvegamo, da bomo v takšnem Evropskem parlamentu imeli toliko več Nemcev, toliko več Francozov, pa morda nobenega Slovenca. To tvegamo. In prav zato, ker smo vsi v EU manjšina, imamo jasno določeno, opredeljeno možnost, koliko naših predstavnikov bo v Evropskem parlamentu. In takšna postaja EU. EU manjšin. Vsi smo tam manjšina. In če se povrnemo nazaj na naš primer, vidimo, da lahko povlečemo podobnost. Prav zato, ker je nekdo manjšina in zraven še socialno, ekonomsko deprivilegiran, prav zaradi tega jim s pozitivno diskriminacijo to omogočamo. In še enkrat, romski svetnik ni slabost. Romski svetnik je prednost. Prej mi je bilo očitano, da problematike na poznam. Morda. Dosti manj kot marsikdo drug. Sem pa vendarle šel skozi eno življenjsko zgodbo, kjer kot član italijanske narodne skupnosti sem enkrat celo doživel fizično nasilje. In to zanimivo, s strani pripadnika druge skupnosti, ki se je prav tako čutila ogroženo. Ene od skupnosti iz republik bivše Jugoslavije. In večkrat sem bil tudi besedno nagovorjen v negativnem smislu. Torej imam neposredno izkušnjo s tem, kaj pomeni diskriminacija. Kolikokrat sem slišal, ko sem bil otrok, da sem fašist, samo zaradi tega, ker doma govorim italijansko. Pa potem kasneje sem nekajkrat imel to edinstveno priložnost, da se udeležim tako tistih zbirališč, ko smo v Sloveniji organizirali možnost, da so begunci iz drugih republik bivše Jugoslavije prišli in začasno živeli, kot tudi prav romskih skupnosti. In, ko ste tam, vidite, da so problemi čisto drugačne narave, ko moraš otroke učiti, da ima vsak svojo zobno ščetko, ker tam skupnost živi z drugačnimi vrednotami in tam je logično, da je ena zobna ščetka za vse otroke, ostale zobne ščetke se bodo pa prihranile za takrat, ko bo ta porabljena. To je banalen primer, ampak je odličen primer, ki vam kaže, kako so vrednote in kako so problemi tiste skupnosti popolnoma drugačni. In jih je treba pa hkrati postaviti napram vsakodnevnim osnovnim potrebam, kot je na primer potreba po higieni. Zakaj o tem govorim? Kot je bilo že prej rečeno, pravica, da si drugačen, ampak vendarle, da imaš možnost, ne glede na to, da si drugačen, prav na osnovi te drugačnosti se uveljavljaš enakopravno v družbi, v kateri živiš. Meni je žal, da ta razprava ne gre v smer, da bi se druge občine, ki imajo Rome, javile in rekle, tudi mi želimo reševati vprašanja, ki jih imamo z romskim svetnikom. Ena občina, za katero vem, da je bila v sržu razprav, je na primer občina Ribnica. Ne, pogovarjamo se o tem, zakaj ne bi raje to odstranili. In ta pogovor, osnova tega, se bojim, ni sprejemanje, ampak zavračanje drugačnosti. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k amandmajem k 3. členu? Ugotavljam, da ne želi. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 6.a člen ter amandma Poslanske skupine SD, Zares, DeSUS in LDS. Želi kdo o tem razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 16.25. Preden preidem na 18. točko, sem v uvodu današnje seje obljubil, da bom ponovno preveril s strokovnimi službami, se posvetoval, v zvezi s proceduralnim predlogom, ki ga je dala Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, in sicer predlaga, da se zamenja vrstni red obravnav točk, da se najprej obravnava 18.b in potem 18.a točka, ter da se posamično glasuje po posameznih predlogih v aktu o odloku in seveda tudi o sklepu. Jaz sem torej to proučil z vseh vidikov, se posvetoval z Zakonodajno-pravno službo. Moram ponovno ugotoviti, da je 14. člen Zakona o lokalni samoupravi jasen in določa, da se najprej odloča o predlogu za spremembo območja občine oziroma za ustanovitev nove občine, če so izpolnjeni pogoji, in se potem odloča o zavrnitvenem sklepu. Če bi zamenjali vrstni red obravnave, da bi najprej odločali o zavrnitvenih sklepih in potem o uvrstitvi, bi s tem kršili Zakon o lokalni samoupravi. In če občina ne bi bila zadovoljna, bi bil to zanesljivo zadosten razlog, da uveljavlja upravno varstvo in ga tudi dobi. Enako velja tudi za posamično glasovanje. Treba se je zavedati, da so spremembe Poslovnika Državnega zbora uredile, da se enofazni akti obravnavajo analogno, to je kot zakon v drugi obravnavi, če poenostavim - smiselno uporabi, zakon v drugi obravnavi, kar je določeno v členih od 169.a do 171. V tem smislu so imele vse poslanske skupine možnost vlagati amandmaje na predlog aktov. Tega niso storile, zato je akt zaprt. S tem zaključujem svojo obrazložitev. Prehajamo na 18.A TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O RAZPISU REFERENDUMA IN DOLOČITVI REFERENDUMSKIH OBMOČIJ ZA USTANOVITEV OBČIN OZIROMA ZA SPREMEMBO NJIHOVIH OBMOČIJ. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložil Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Besedo dajem predsedniku odbora Viliju Trofeniku za dodatno obrazložitev predloga odloka.
Hvala za besedo. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na svoji 3. seji 7. julija 2009 in v nadaljevanju 8. julija 2009 obravnaval 19 predlogov za spremembo imena občine, za ustanovitev občin oziroma za spremembo njihovih območij ter za spremembo statusa občin. S področja spremembe imena občine je odbor obravnaval predlog občine Sveti Jurij, da se njeno ime v skladu z Zakonom o lokalni samoupravi uskladi z imenom središčnega naselja, ki je bilo že leta 1997 preimenovano v Sveti Jurij ob Ščavnici, spremeni v občino Sveti Jurij ob Ščavnici. Odbor je predlagal Vladi, da ob prvi spremembi in dopolnitvi Zakona o ustanovitvi občin predlaga omenjeno spremembo imena občine. S tem predlogom je postopek po 14. členu Zakona o lokalni samoupravi v Državnem zboru zaključen. S področja ustanovitve novih občin oziroma spremembe njihovih območij je odbor obravnaval 8 predlogov, ki so jih predlagali kvalificirani predlagatelji, in sicer: predlog za ustanovitev občine Ankaran, ki ga je predlagal poslanec Franco Juri, predlog za ustanovitev mestne občine Koper na novo mestno občino Koper in nove občine Dekani, Škofije - Hrvatini - Crevatini in Marezige-Šmarje, ki ga je predlagal Svet Mestne občine Koper; predlog za ustanovitev občine Fram, ki ga je predlagal poslanec Jožef Jerovšek; predlog za ustanovitev občine Dobrova, ki ga je predlagal poslanec Milan Gumzar; predlog za ustanovitev občine Mirna, ki ga je predlagala skupina poslancev s prvopodpisanim Antonom Anderličem; predlog za ustanovitev občine Loče, ki ga je predlagal poslanec Rudolf Petan, predlog za ustanovitev občine Breg-Turnišče, ki ga je predlagal poslanec Franc Pukšič in predlog za ustanovitev občine Zgornja Polskava, ki ga je predlagal poslanec Jožef Jerovšek. Odbor je z večino glasov ocenil, da predlogi za občine Ankaran, občino Mirna in razdelitev Mestne občine Koper po predlogu sveta Mestne občine Koper izpolnjujejo zakonske pogoje za ustanovitev občine, za ostale predloge pa je ocenil,da pogojev za ustanovitev ne izpolnjujejo. Odbor je nadalje obravnaval predloge občin Piran, Ravne na Koroškem, Krško, Brežice, Domžale, Idrija, Jesenice, Kamnik, Radovljica in Škofja Loka za spremembo statusa v mestno občino. Odbor je po obširni razpravi ocenil, da nobena od navedenih občin ne izpolnjuje zakonskih pogojev za mestno občino. Na podlagi razprave je odbor sprejel dva sklepa, in sicer: Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj predlaga Vladi Republiki Slovenije, da prouči položaj mestnih občin in občin, ki nimajo statusa mestne občine, pa opravljajo naloge širšega pomena, in na podlagi razprave čim prej pripravi ustrezne spremembe zakonodaje. In drugič: Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj predlaga Vladi Republike Slovenije, da na podlagi dejstva, da več kot polovica obstoječih občin ne izpolnjuje minimalnih kriterijev za ustanovitev občin, prouči ustreznost veljavne zakonodaje s področja pogojev in postopkov za ustanavljanje občin, in še zlasti z vidika zagotavljanja kvalitete javnih storitev in predlaga potrebne spremembe zakonodaje. Predlogi, ki po večinskem mnenju odbora izpolnjujejo pogoje, so v skladu z Zakonom o lokalni samoupravi in Poslovnikom Državnega zbora vključeni v predloženi predlog odloka o razpisu referenduma in določitvijo referendumskih območij. Predlogi, ki pa po večinskem mnenju odbora ne izpolnjujejo pogojev, pa so vključeni v predlog sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občine. Podrobnejši podatki so navedeni v pisnem poročili odbora, ki ste ga prejeli skupaj z gradivom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima gospa Meta Vesel Valentinčič, državna sekretarka službe Vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Glede vseh predlogov, ki so se pošiljali v parlament za ustanovitev novih občin oziroma za razdelitev občine Koper, je Vlada sprejela načelno stališče. Načelno stališče je, da ne podpiramo ustanavljanja novih občin, ne podpiramo nadaljnjega drobljenja občin v Sloveniji. Nesporno je lokalna samouprava sistem, ki se spreminja, ki se stalno dograjuje, vendar pa v Sloveniji so se spremembe v njeni teritorialni organiziranosti spremenile v dolgotrajen proces, ki je od leta 1984, ko je bila vpeljana reforma lokalne samouprave in je bilo potem v nadaljevanju ustanovljenih 147 občin, smo v tem procesu prišli do 210 občin. Od tega, kot je že predhodnik povedal, jih več kot 50% ne izpolnjuje zakonskih pogojev. V dodeljevanju statusa občine oziroma v ustanavljanju občin smo šli celo pod tisti minimum, ki naj bi bil izjema, pa je postal pravilo, seveda število prebivalcev. Tako smo zdaj v položaju, ko imamo občino, ki ima 341 prebivalcev in največjo občino s približno 270 tisoč prebivalci. Vlada ocenjuje, da je nujno potrebno po vseh teh letih in o tem procesu ustanavljanja občin in delovanja občin narediti resno analizo, analizo, kako so te občine, o vseh govorimo, sposobne izvrševati svoje naloge, kako so sposobne zagotavljati tisto, kar naj bi zagotavljale svojim občanom, glede na to, da so razlike v velikosti in tudi sicer v drugih parametrih. Posledica oziroma nadaljevanje te analize, ki je že v pripravi in bo kmalu končana, bo pa z več strani osvetlila problematiko lokalne samouprave, bo tudi korenitejša sprememba zakona. Verjamemo, da ga bo treba odpirati na več členih in marsikaj spremeniti. Seveda nihče ne govori o tem, da bi se z dekretom občine ukinjale, vendar gremo po drugi poti, ki kaže dobre rezultate. Kot veste, so ustanovljene tudi skupne občinske uprave. Teh je že veliko, teh je že 42. Vse občine, razen 33-ih v tej državi, so tako ali drugače v te skupne občinske uprave že vključene. Gledamo tudi tako, da se forsirajo projekti, kjer več občin skupaj doseže nek cilj, ki je dejansko tudi v širšem interesu regije in v širšem razvojnem smislu morda učinkovitejši. Kar se tiče Kopra, seveda je posebno vprašanje, pa vendar. V načelu sodi v isto zgodbo: ali drobiti občine naprej, s tem da spoštujemo odločitve Ustavnega sodišča, jih poznamo [[...]]
Mir v dvorani, prosim!
[[...]], pa vendar menimo, da je tudi tu morda primernejša rešitev, da počakamo do analize, da počakamo tudi do rešitev, ki bodo opredeljevale podeljevanje statusa mestnih občin, ki bodo morda opredeljevale tudi katere druge parametre financiranja in bi takrat, ko bo zakonodaja sprejeta, rešili tudi problem Kopra. Vemo pa - tu bi končala - da pri Kopru nekako že prihajamo do vprašljivosti, kako izvršiti ustavno odločbo, ki nekaj nalaga, ljudje pa so se [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]praktično že trikrat izrekli proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima [[...]] Proceduralno, gospod Tanko, prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Jaz ugotavljam, da delo Državnega zbora poteka po nekih svojih mehanizmih, po novih mehanizmih, po nekih postopkih, ki nimajo poslovniške podlage. Ne vem, v čem je problem, da kadarkoli predlagamo kakršnokoli rešitev, ki bi zagotovo pripeljala k boljši obravnavi in tudi boljšemu načinu dela, to zadevo tako vehementno zavrnete. Tri poslanske skupine, 37 poslancev je dalo pobudo za to, da se na tej seji zamenja obravnava dveh točk pri tej točki. In to ste tako, kar z levo roko opravili. Ocenjujem, da je tak pristop, ko se katerakoli pobuda, katerikoli predlog, katerikoli proceduralni predlog zavrne na tak način, da se o njem ne glasuje, je neposlovniško. Naša zahteva je bila vložena v skladu s poslovnikom. 65. člen Poslovnika dopušča zamenjavo obravnave točk na tej seji. In vi ste to zadevo zavrnili. Pravzaprav ste spustili proces, ki ima lahko posledice na delo Državnega zbora. Taka eminentna institucija, kot naj bi bil Državni zbor, si ne more privoščiti, da kljub vnaprejšnjemu opozorilu sprejema rešitve ali pa jih obravnava na način, ki lahko sproži spore in popravke ter ponovno delo v Državnem zboru. Take primere smo že imeli. Tudi ko ste pripravljali sklep, je drugačen, kot je bil na delovnem telesu. Tam se je glasovalo o vsakem predlogu občine posebej, sklep pa ste naredili kumulativen. Vsako vlogo je treba obravnavati s svojim sklepom, tako kot kjerkoli drugje. Tako kot na Zavodu za zaposlovanje ali pa kjerkoli drugje, ali pa tam, kjer se dodeljuje socialna pomoč. Ne more drugače biti. Katerakoli vloga se naslovi, se jo obravnava v individualnem postopku. In tudi ta predlog sklepa bi moral biti tako formuliran. To, kar ste predlagali za glasovanje na plenarni seji Državnega zbora, ni v skladu s poslovnikom. Mislim, da bi moralo imeti vodstvo Državnega zbora toliko razsodnosti, da bi pozitivnim predlogom opozicijskih poslanskih skupin prisluhnili in to rešili. Tak pristop, tak način dela je nedopusten, enostavno je nedopusten. In predlagam, da odločimo o zamenjavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Pred prehodom na to točko dnevnega reda sem jasno in obširno obrazložil, zakaj vašega proceduralnega predloga ne morem dati na glasovanje, kajti če bi ga dal na glasovanje in bi bil izglasovan, bi bil v nasprotju z Zakonom o lokalni samoupravi in Poslovnikom Državnega zbora. To sem pojasnil dvakrat in če želite, vam lahko pojasnim še tretjič in četrtič, čeprav ni potrebno. Spoštovani gospod Tanko, kaj naj rečem, razen tega, kar je rekel Ronald Reagan: "Read my lips." Berite moje ustnice! Ne bom dal na glasovanje predloga, ki bi imel lahko za posledico nezakonitost ali neskladje z zakonom. Nadaljujemo. Besedo ima Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Predlogi za ustanovitev novih občin oziroma sprememb območij občin ter sprememb statusa občin so tematika, ki vedno, kadar pride v parlament, močno zaposli vse poslanske skupine. Tako smo se tudi mi intenzivno lotili in pripravili stališče pri tej točki, ki gre v to smer. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da se je v Sloveniji z ustanovitvijo občin pred slabimi 15-imi leti poleg vzpostavitve demokratičnega sistema na lokalni ravni zelo pospešil razvoj podeželja in mnogih področij po Sloveniji z dobrim delom občin s predanostjo njihovih županov, svetnikov, pa tudi občanov, ki so vzeli občine za svoje in sodelovali pri graditvi svoje občine. Po drugi strani pa v Slovenski ljudski stranki menimo, da je tudi nastopil čas, ko moramo v naši državi dobro razmisliti o naslednjih korakih v razvoju lokalne samouprave, še posebej z vidika trenutne situacije, v kateri se nahajamo. Nastopil je čas, ko najbrž lahko ugotovimo, da so slovenske občine ali male, velike, stare, nove v veliki meri uredile tiste osnovne infrastrukturne potrebe, kot so vodovodi, ceste, pločniki in osnovna komunalna infrastruktura. Prihaja pa čas, ko bo treba najti tudi moč, da se na področju občine, ene, več občin zgradi tudi zelo pomembna infrastruktura, ki je zaznamovana z večjimi projekti, in totako na področju komunalne infrastrukture, gospodarske infrastrukture, razvojne infrastrukture. Prepričani smo, da so takšni projekti izvedljivi v veliki meri, če se občine med seboj povežejo, predvsem pa, če bi imeli v Sloveniji drugo raven lokalne samouprave, če bi ustanovili pokrajine. Te projekte, ki mislim, da so danes naši izzivi, imam v mislih projekte, kot so odlagališče komunalnih odpadkov, skupni veliki vodovodni sistemi, mreža industrijskih con, organizacija srednjih šol, tehnoloških centrov, visokošolskih inštitucij, področje zdravstva, ki so po mnenju Slovenske ljudske stranke tisti izzivi, na katere je potrebno najti primeren odgovor v tem trenutku. Zato smo trdno prepričani, da je bila narejena v prejšnjem mandatu Državnega zbora zelo velika napaka, da se ni projekt uvedbe pokrajin pripeljal do konca in bi danes konec koncev tudi preko pokrajin uspešneje črpali evropska sredstva. Poleg tega smo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke prepričani, da moramo razmisliti, kakšne možnosti za razvoj bodo imele novoustanovljene majhne občine, ki bi začele mandat prihodnje leto in po vsej verjetnosti v veliki meri zamudile priložnost, ki le še dve oziroma tri leta pred koncem finančne perspektive 2007 - 2013 nudi možnost črpanja evropskih sredstev za večje skupne projekte. Velika bojazen je, da se takšna majhna občina, in večina teh občin, ki so bile predlagane, so res male po številu in po velikosti, bi imeli kar nekaj težav z vzpostavljanjem same sebe in pa z vzpostavitvijo potrebne administracije, da se začne s kvalitetnim delom. Prepričani smo, da bi marsikatera pobuda, ki je danes še mogoče živa, zamrla, zato bi bilo verjetno potrebno v marsikaterem primeru in zelo dobro, če bi pobudniki še enkrat pretehtali smiselnost ustanavljanja nekatere občine. To, da se bodo pobude pojavljale tudi v prihodnje, sem pa že tudi sedaj prepričan. Poleg tega smo v zgodovini nastajanja slovenskih občin določili minimalne pogoje za ustanovitev občin. Osnova za ustanovitev pa je v skladu z našo ustavo tudi izvedeni referendum. Sami smo se na koncu po pregledu vseh teh argumentov in glede na te predloge, ki so bili, odločili, da bomo sledili tem, kar veleva Ustavno sodišče, se pravi, da se razreši primer neustavne občine Koper. Mi sedaj odločamo o razpisu referenduma. Vemo, da sta za to območje razpisana dva referenduma. En predlog, ki ga dajejo pobudniki nove občine Ankaran, in pa drugi predlog, ki ga daje tudi Mestna občina Koper, ki pa mogoče celo malce gre navzkriž s pobudniki Ankarana. Zagotovo pa bosta oba referenduma tista, ki bosta lahko določila in tudi pokazala zelo jasno, kakšna je želja ljudi na tem delu Slovenije, da bo po 8. novembru potem tudi lažje ugotoviti, kako naj bo v bodoče formirana [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Mestna občina Koper.
Hvala lepa. Stališča Poslanskega kluba LDS bo predstavil gospod Anton Anderlič.
Spoštovani! Na začetku današnje seje sem bil pravzaprav zelo presenečen in razočaran nad načinom, kako se je napovedalo, da se bo točka 18. pod točko A in točko B obravnavala in kako naj bi naredili neke čudne akrobacije pri tem. Upam, da je med tem časom že prišlo do dogovora, da bomo v skladu z zakonom in v skladu s poslovnikom obravnavali obe podtočki, torej podtočko A in podtočko B. Danes razpravljamo o tem, da bomo ugodili ali ne ugodili skupinam, ki so pooblaščene po ustavi in zakonu, da sprožijo postopek za opredelitev referendumskega območja in odločanj, in na tej osnovi odločanje ljudi o tem, ali hočejo živeti v okviru, ki ga pokriva neko območje, ki naj bi postalo v bodoče občina. Ob tem seveda morajo izpolnjevati vse zakonske pogoje. Danes ne odločamo o ustanovitvah občin, tako kot je marsikdo mislil in kot slišim po hodnikih, da se govori, ampak danes odločamo o tem, da tistim, ki so izrazili voljo in izpolnjujejo zakonske pogoje, rečemo pojdite na referendum, povejte, kaj res pričakujete in na tej osnovi šele steče postopek za ustanovitev občine. Danes ne ustanavljamo občin, gospod Kontič, to je prač tako, ampak razpisujemo referendum. In ne bi rad, da bi tako kot pred štirimi leti, ko je Državni zbor zavrnil predloge nekaterih predlagateljev, na kar je Upravno sodišče brez Državnega zbora, z manj izpolnjevanimi pogoji, kot so to v teh primerih, o katerih sedaj govorimo, v tem odloku določilo da se razpiše referendum. Referendum se je razpisal in ustanovile so se občine. Državni zbor mora v skladu z odločbo Ustavnega sodišča, z nekaj odločbami, z nekaj sklepi Upravnega sodišče in seveda tudi v skladu z zakonodajo opraviti tisto, kar je na njem. In to je, da se opredeli do pobude in se odloči o odloku, ki je na dnevnem redu. Kot je za Liberalno demokracijo vedno sinonim in pravilo, tam, ko gre za pravice, ko gre za zakonsko zelo jasne pogoje, ne moremo in ne bomo arbitrarno odločali, ali nekdo sme ali ne sme na referendum, in posledično, če bo referendum pozitiven in bo prišel predlog za ustanovitev občine, da se o tem ne izjasni, tako kot to veleva. Nobene pravice nimamo in si je ne bomo vzeli, da bi rekli: izpolnjujete pogoje, to pravi tudi Vlada, to pravi tudi matično delovno telo, da bi zdaj na Državnem zboru rekli, vi ne smete iti na referendum. Vlada pravi: Mi ne podpiramo ustanavljanja občin, ampak ugotavljamo, da nekateri od teh predlogov izpolnjujejo zakonske pogoje. Ali po 15. ali po 15.a členu. Zakon o lokalni samoupravi se je mnogokrat spreminjal in zdaj imamo situacijo, ko nekatere predloge, ki so na mizi, lahko mirne duše uvrstimo med tiste iz 15.a člena, ki pogoje izpolnjujejo. Sam in tudi poslanci Liberalne demokracije v preteklih mandatih nikoli nismo bili naklonjeni ne vem kakšnim drobitvam in razporejanjem sredstev na manjše organizacijske enote, tudi državnih za razvoj posameznih območij, kar so bile običajno tudi želje posameznih lokalnih skupnosti, da si z občino omogočijo tudi boljše pogoje, ampak preprosto, ker smo mislili, da bomo zgradili lokalno samoupravo do konca, od začetka prvih volitev 1994. leta do uvedbe regij in še česa drugega. Še vedno računamo, da bomo to storili. Od Vlade pričakujemo, da bo prišla z dograjenim zakonom o lokalni samoupravi, kot zakonom o financiranju občin pa tudi še nekaterih drugih stvari, ki sodijo v ta sklop, in da to zaokrožimo. V tem trenutku podpiramo predloge, ki so na dnevnem redu, izpolnjujejo pogoje. Ampak še enkrat, kot rečeno, opredeljujemo se do tega, ali bomo tistim, ki so to predlagali, omogočili, da izpolnijo svojo ustavno pravico ali ne [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]ta odlok podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanke skupine narodnosti bo postavil gospod Roberto Battelli.
Hvala za besedo. Stališče italijanske narodne skupnosti do možne cepitve Mestne občine Koper ostaja negativno iz že večkrat obrazloženih in ponovljenih razlogov, ki so zelo preprosti. Namreč vsakršna cepitev Kopra z ustanovitvijo novih občin bi pripeljala do organizacijske in siceršnje cepitve že tako šibke narodne skupnosti. Prav tako je argument proti, ki okrepi pravzaprav te razloge, odsotnost jasnega koncepta regionalizacije in s tem jasnega položaja narodnih skupnosti v regiji, v katero naj bi bila narodna skupnost zajeta. V tem primeru jaz sam v celoti podpiram stališče Vlade v zvezi s to problematiko. Pa tudi resnici na ljubo, nad temi pobudami, kar zadeva Koper, visi neko čudno ozračje uporabe večine v parlamentu proti večini v nekem občinskem svetu, ne glede na barve. Torej neko ozračje nagajanja nekemu občinskemu vodstvu. In to se mi ne zdi zakonsko utemeljen in zadosti resen razlog za začetek cepitve kakršne koli že občine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo pojasnil gospod Bojan Kontič.
Pozdrav še enkrat. Socialni demokrati stavimo na močno lokalno samoupravo, ki omogoča najvišjo stopnjo neposrednega sodelovanja v procesih odločanja in je pomemben segment družbenega razvoja. Naš cilj je lokalna samouprava, ki bo zagotavljala, da se bodo občinske in druge oblike organiziranja lokalnih skupnosti potrjevale in uresničevale tako, da bodo k sprejemanju in izvajanju odločitev pritegnile čim širši krog prebivalcev, njihve interese, njihovo sodelovanje in tudi njihova finančna sredstva. S teritorialnega in funkcionalnega vidika je šla reforma lokalne samouprave v Sloveniji predaleč, iz ene v drugo skrajnost. Od največjih k najmanjšim in od z državnimi pristojnostmi preobremenjenih k močno oskubljenim občinam. Prišlo je do pretirane centralizacije na tistih ravneh, ki so jih nekdaj upravljale občine. Ne upošteva se načela subsidiarnosti, ki zagotavlja, da se javne zadeve upravljajo na tisti ravni, na katerih jih je mogoče opravljati uspešneje, bolj skladno s specifičnimi razmerami, učinkoviteje in ceneje ter po možnosti čim bliže ljudem. To je eden od razlogov za premalo uspešno delovanje celotne državne ureditve. Lokalna samouprava je v Sloveniji ustavna kategorija, vendar je Slovenija kljub oblikovanju občin ostala najbolj centralizirana država v EU. S spremembo Ustavo Republike Slovenije leta 2006 se je odprla možnost, da se ustanovijo pokrajine. Razpis referenduma je prvi korak na poti k ustanovitvi nove občine. V Poslanski skupini Socialnih demokratov nasprotujemo nadaljnjemu drobljenju občin in s tem nasprotujemo tudi razpisu referenduma. Čisto navadno sprenevedanje in zavajanje bi bilo, da bi v tem trenutku v Poslanski skupini Socialnih demokratov pritrdili temu, da je treba poslušati in poiskati voljo ljudi, in ko bi se ljudje izrekli za ali proti, bi pa mi odločali po svojem stališču, ki pa je že danes jasno. To je, da smo proti nadaljnjemu drobljenju občin. To ne bi bilo pošteno do tistih, ki jih želimo povprašati o njihovi volji na referendumu. Zato tudi v Poslanski skupini Socialnih demokratov v veliki večini nasprotujemo razpisu referendumov. Mi imamo v zakonu o financiranju občin zapisano, da ta zakon kar kliče in spodbuja k nadaljnjemu drobljenju. Potrebno bo to zakonodajo spremeniti. Mislim, da je tudi v Sloveniji dozorel čas, ko je treba začeti razmišljati tudi o tem, da se bodo katere izmed občin pričele povezovati, da bomo motivirali in nagradili to povezovanje, tudi zaradi tega, kar je že bilo ugotovljeno danes v razpravi, da so lokalne skupnosti v bistvu naloge, ki so si jih želele izpolniti, komunalna infrastruktura in podobno, v dobršni meri opravile. Ostajajo pa funkcije občin, za katere ugotavljajo, da jih sami ne morejo izpolniti in da je potrebno povezovanje v širši lokalni skupnosti. Torej bodo potrebne določene zakonske spremembe. Tudi ocena, ki govori o tem, da smo v preteklosti ustanovili občine, ki niso izpolnjevale kriterijev, tistega osnovnega, 5.000 prebivalcev - in te občine danes funkcionirajo, mnoge tudi dobro funkcionirajo -, ne more biti razlog za to, da s tem početjem nadaljujemo tudi v prihodnje. Zato, kot sem že povedal, bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov vsaj v večini glasovali proti temu, da se referendumi na območjih, ki so predvidena, razpišejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavnik gospod Zvonko Lah.
Kolegice in kolegi, gospod podpredsednik, predstavnice in predstavniki ministrstva! Republika Slovenija je ratificirala Evropsko listino o lokalni samoupravi leta 1996, ki pravi, da bodo podpisane članice upoštevale, da so lokalne oblasti eden glavnih temeljev vsake demokratične ureditve. Da je pravica državljanov sodelovati pri opravljanju javnih zadev eno od demokratičnih načel, ki so skupna vsem državam članicam Sveta Evrope. Da so prepričane, da se ta pravica lahko najneposredneje uresničuje na lokalni ravni. Da so prepričane, da obstoj lokalnih oblasti z dejanskimi nalogami lahko zagotovi upravo, ki je učinkovita in hkrati blizu državljanom. Da se zavedajo, da sta varovanje in ponovna uveljavitev lokalne samouprave v različnih evropskih državah pomemben prispevek h graditvi Evrope po načelih demokracije in decentralizacije oblasti. Republika Slovenija je do sedaj ustanovila 210 občin, do katerih so prišli občani na tak ali drugačen način. Nekateri s pravico do referenduma, tudi preko Ustavnega sodišča ali pa je Državni zbor potrdil občino kljub negativnemu rezultatu na referendumu. Da ne bi bilo preveč pobud za ustanovitev novih občin, se je v zakon vgradila omejitev 5000 prebivalcev v 13. členu kot željo zakonodajalca, da se decentralizacija države več ne nadaljuje in ustanavljajo občine. Vendar v 13.a členu je določeno minimalno število prebivalcev 2000. Prave volje za razvoj lokalne samouprave ni bilo, razen v prejšnjem mandatu, ko je Državni zbor potrdil vse predloge, ki so izpolnjevali minimalni pogoj 2000 prebivalcev in izraženo voljo volivcev na referendumu. Sedaj pa se vrača stara praksa, ko kljub pozitivnemu mnenju Vlade je Odbor za lokalno samoupravo zavrnil nekatere predloge, ki izpolnjujejo pogoje po 13.a členu Zakona o lokalni samoupravi. Slovenska demokratska stranka bo podprla predlog za začetek postopka za ustanovitev občine Ankaran, Dekani, Škofije-Hrvatini-Crevatini, Marezige-Šmarje in Mirna. Ta začetek postopka za spremembo območja Mestne občine Koper tudi zaradi sklepov Ustavnega sodišča o neustavnosti Mestne občine Koper, katerega pa sklep ni nov. Sprašujemo se, zakaj se to ni zgodilo že do sedaj, zakaj do sedaj ni bilo te volje. Prepričani smo, da v ta sklop sodijo tudi predlogi za začetek postopka za ustanovitev občin oziroma damo možnost odločanja na referendum tudi predlogom za občine Loče, Fram, Dobrova in Zgornja Polskava, ki izpolnjujejo pogoje po 13.a členu Zakona o lokalni samoupravi, od katerih je dva predloga podprla tudi Vlada. Ocenjujemo tudi da leva politična opcija nikoli ni bila naklonjena razvoju lokalne samouprave, razen, kadar je bilo v interesu levih političnih strank, kar se dovolj nazorno kaže tudi iz današnjih predlogov. Poleg tega bi pa še poudaril, da smo pričakovali, da bomo posamično glasovali o posameznem predlogu, tako kot je bilo na matičnem delovnem telesu, saj bi bilo prav, da pretehtamo vsak predlog posebej, ali zagotavlja pogoje ali ne. Mislim, da je to primer, ki do zdaj ni bil v praksi in da si vsi ti predlagatelji zaslužijo, da jim damo možnost, da se njihovi občani odločijo na referendumu, ali so za občino ali ne.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Vili Trofenik.
Hvala za besedo. Želje po novih občinah in s tem povezane pobude za ustanavljanje vedno novih in novih občin so stalnica vseh mandatov Državnega zbora, vse od uvedbe lokalne samouprave koncem leta 1994, in so posledica kljub številnim spremembam še vedno neustrezne zakonodaje na tem področju in temeljne zmote, da se ustavna pravica do lokalne samouprave enači s pravico do lastne občine. Pri tem seveda nismo pripravljeni razmisliti o dogajanjih drugod po Evropi, kjer tečejo nasprotni procesi, pa naj si bo to na bližnji Bavarski ali Danski, ki je v zadnjih letih izvedla korenito reformo in zmanjšala število občin in število regij za 3-krat ali pa tudi zahteve mednarodnega monetarnega sklada, ki pogojuje svoje aranžmaje na Balkanu s korenitimi reformami na področju lokalne samouprave, tako števila občin kot števila regionalnih enot, pa naj bo to v Srbiji ali na Hrvaškem. Tudi na opozorila komisije pri Svetu Evrope o pregledu stanja na področju lokalne samouprave pri nas iz leta 2001, ki še posebej opozarja na opravilno sposobne in opravilno nesposobne občine z vidika enakih pristojnosti, ne glede na njihovo velikost oziroma potenco, še vedno nismo ustrezno reagirali. Ob tem seveda ni možno prezreti tudi vse bolj prisotnih domačih spoznanj in opozoril, da 110 obstoječih občin ne izpolnjuje minimalnega zakonskega pogoja o številu prebivalcev, da prevelika razdrobljenost na področju lokalne samouprave negativno vpliva na uspešno črpanje evropskih sredstev, o neustreznem sistemu financiranju, ki je zlasti po zadnjih spremembah vse manj avtonomen in vse bolj odvisen od državnega proračuna oziroma se je spremenil v sistem za distribucijo sredstev državnega proračuna namesto za avtonomen sistem financiranja lokalne samouprave, v skladu s kriteriji evropske listine za lokalno samoupravo, kjer je odvisnost od državnih jasli bolj izjema kot pravilo. Da je neustrezen položaj mestnih občin, da je nedefiniran položaj občin, ki niso mestne, vendar opravljajo številne naloge širšega pomena, da je nerešeno vprašanje drugega nivoja lokalne samouprave, da je nedorečena in dokončno neizpeljana razmejitev pristojnosti med državo in lokalno samoupravo in ne nazadnje neustrezen ter neučinkovit nadzor nad sistemom delovanja lokalne samouprave. Vse to in še marsikaj kliče po resnem premisleku o stanju na področju lokalne samouprave in ustreznih ukrepih, še zlasti v sedanjih zaostrenih razmerah gospodarske in finančne krize. Ob upoštevanju vsega naštetega ni mogoče podpirati nadaljnjih drobitev na področju lokalnih skupnosti, vse nadaljnje drobitve niso ne v funkciji krepitve lokalne samouprave in še manj v funkciji uspešnega črpanja evropskih sredstev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil Matjaž Zanoškar.
Hvala, spoštovani predsedujoči, spoštovana državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi! Mnenje Poslanske skupine DeSUS glede odloka o odločitvi referendumskih območij za ustanovitev novih občin oziroma za njihovo razširitev je naslednje. Mislim, da smo si enotni in da ni treba gledati na razvite evropske države, ki so v temu oziru razvoja lokalne samouprave nekoliko pred nami. Pri njih v tem trenutku potekajo procesi, ki so ravno nasprotni in obratni, kot jih želimo udejanjiti mi tukaj v Sloveniji. Vidimo, da je praksa pokazala, da je razdrobljenost lokalne samouprave v marsikaterem pogledu zelo slaba rešitev. Ni treba to gledati po Evropi, lahko gledamo to pri nas in damo pod lupo dogajanja na področju lokalne samouprave, predvsem tistih občin, ki se zavedajo, da same niso sposobne opravljati ne le izvirnih kaj šele prinesenih nalog, ki zadevajo njihovo delo. Te občine se po neki inerciji združujejo v skupne občinske organe in na ta način ugodnejše in uspešnejše premagujejo vse te težave. In to je verjetno tisto, kar bi moralo biti v mislih in pred očmi tudi vsem predlagateljem in pa protagonistom tega odloka o razširitvi referendumskih območij za nove občine oziroma za njihovo razširitev. A ne glede na to, da so dejstva jasna, da je ne nazadnje tudi mnenje Demokratične stranke upokojencev in naš program usmerjen v to, da se preneha drobiti te občine, ker danes govorimo o dvesto desetih občinah, nekatere od njih ne izpolnjujejo pogojev, nekatere pa poleg tega, da povzročajo neke dodatne stroške, ne opravljajo vseh teh nalog, niso sposobne niti opravljanja razpisov in pridobivanja evropskih sredstev. Ne le to, da je program naše stranke usmerjen proti drobljenju, da je tudi mnenje Vlade, da prenehamo drobiti občine na manjše dele, ne glede na to, je v poslanski skupini pravzaprav različno mnenje, tako ne morem zagotoviti enotnega glasovanja niti "za" niti "proti" temu odloku. Vendar pa se mi zdi pomembno, da ob obravnavi tega področja, te vsebine na koncu le vidimo rešitev v tem, da se proces zaenkrat zaustavi, da se naredi analiza, kot je povedala državna sekretarka, o tem, katere občine so sposobne opravljati svoje naloge in v tej luči naprej zastaviti ene jasne smeri razvoja lokalne samouprave. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. K predlogu odloka ni bilo vloženih amandmajev, zato bomo odločanje o predlogu odloka v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda oziroma glede na dolžino seje Kolegija, ko boste o točni uri obveščeni. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18.b TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O UGOTOVITVI, DA POSAMEZNA OBMOČJA NE IZPOLNJUJEJO POGOJEV ZA USTANOVITEV OBČINE OZIROMA ZA SPREMEMBO NJENEGA OBMOČJA TER ZA SPREMEMBO STATUSA OBČINE. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložil Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Viliju Trofeniku za dodatno obrazložitev predloga. Izvolite.
Hvala za besedo. Ker je bilo vse, kar je bistvena, povedano v uvodu k 18.a točki oziroma prejšnji točki, bi želel tu samo še enkrat poudariti, da v skladu s poslovnikom in z Zakonom o lokalni samoupravi so predlogi za katere je Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj večinsko menil, da izpolnjujejo pogoje, zajeti v predlogu odloka. Predlogi, za katere je bilo večinsko mnenje, da ne izpolnjujejo z zakonom predpisanih pogojev, pa so zajeti v predlogu sklepa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predstavniki Vlade se k tej točki niso prijavili, zato sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi. Ob tej točki je bilo danes že večkrat ugotovljeno, da je prišlo do kršitve poslovnika, zakonodaje, in jaz mislim, da tudi ustavne pravice ali odločb Ustavnega sodišča. Ta ugotovitev je bila izrečena tako iz opozicijskih kot tudi iz pozicijskih vrst. Gospod predsedujoči, mi moramo sprejeti sklep ali opozoriti, da se zavestno s strani nekaterih, pa tudi dela vodstva Državnega zbora, sprejema zakonodaja in krši Poslovnik Državnega zbora. Paketno glasovanje o evidentnih predlogih, ki izpolnjujejo pogoje, da se jih daje v paket z vsemi občinami, je flagrantna kršitev zakonodaje in Poslovnika Državnega zbora. Zato predlagam, da glasujemo o sklepu, da se želi prisiliti Državni zbor, da bi glasoval o nezakonitem predlogu, ki je v nasprotju z odločbo Ustavnega sodišča in da se s tem skuša še bolj blokirati naš sodni sistem, kajti jasno je, da bodo šle te občine, te skupnosti, ki se bodo na tak način zavrnile, na Upravno sodišče. Vlada želi povzročiti blokado Upravnega in posledično tudi Ustavnega sodišča.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, pred prihodom na 18. točko dnevnega reda je predsednik Državnega zbora pojasnil način obravnave in odločanja o teh dveh točkah, 18.a in 18.b. Ni mogoče vsake pol ure spreminjati te odločitve, tudi ne postavljati enakih proceduralnih predlogov. Ta vaš predlog tudi ni bil proceduralen, ampak je bil vsebinski. Dovolite, da preidemo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Franc Bogovič Slovenska ljudska stranka.
Kot smo že dejali, je področje lokalne samouprave nikoli izpeta zgodba. V tem sklepu pod 18.b je po mnenju Slovenske ljudske stranke kar nekaj težav. Imamo namreč predloge, ki po zakonu ne izpolnjujejo pogojev, tako za ustanovitev občin, kakor za ustanovitev mestnih občin, ki so naštete. Že iz prej povedane razprave je stališče Slovenske ljudske stranke, da je v Sloveniji eno tako prelomno obdobje, ko dejansko manjkajo nosilci razvoja v slovenskem prostoru in na nek način Slovenija danes žanje rezultate ene smele politike organizacije lokalne samouprave iz 70. let prejšnjega stoletja, ko se je v Sloveniji dalo poudarka tako imenovanemu policentričnemu razvoju. In glede na to, da smo pri ustanavljanju občin že prej svoje stališče povedali, želimo tukaj poudariti predvsem to, kar je bilo zelo evidentno tudi na srečanju odborov za lokalno samoupravo 27 evropskih držav, skupaj z matičnim odborom v Evropskem parlamentu, ki sem se ga tudi sam udeležil, ki je zelo jasno povedalo in dalo napotke, usmeritev pri pripravi nove finančne perspektive, kje se vidijo pravzaprav evidentni problemi na organizaciji lokalne samouprave in v razvoju dežel. Ugotovljeno je bilo, da je evropski problem koncentracija prebivalstva v velikih mestih, da je evropski problem depopulizacija, se pravi zmanjševanje prebivalcev na podeželju, da je evropski problem, ki je še v večji meri evidenten kot pri nas, tudi staranje prebivalstva na podeželju, da je zelo velik problem dnevna migracija prebivalstva iz podeželja v velike centre, in da je treba na ta način najti, poiskati odgovore pri organizaciji lokalne samouprave. In usmeritve, razmisleki, ki so bili na tem cenjenem skupu predstavljeni, gredo ravno v tej smeri, kot gredo pri tej točki 18.b predlogi, da se na nek način da priložnost in vlogo v razvoju dežel tako imenovanim "small city-jem", se pravi manjšim mestom, ki že imajo tisto moč, da naredijo neko gravitacijsko območje, okoli katerega bi lahko prebivalstvo, občanke in občani ene občine, več občin, opravili večino tistih svojih potreb, ki jih imajo iz naslova tako lokalne samouprave, kvalitete življenja, pravice do dela, pravice do športnega udejstvovanja, kulturnega udejstvovanja in podobno. In glede na to, kot sem že omenil, mislimo še bolj v Slovenski ljudski stranki, da so se v prejšnjem mandatu naredile napake, da se niso ustanovile pokrajine, ki bi lahko prevzemale to vlogo, je pa poizkus, ki so ga že v letu 2006 dala mesta, občine Piran, Ravne na Koroškem, Krško, Domžale, Radovljica, Idrija, Jesenice, Kamnik, Škofja Loka, Brežice, mogoče nek primeren odgovor na to, da se takšnim mestom da potem možnost, vsaj neko simbolno priznanje, kajti kot vemo, v finančnem smislu nekega efekta za takšne občine ni, če postanejo mestne občine, prepričan pa sem, da boste snovalci razvoja lokalne samouprave v Sloveniji slej kot prej prepoznali, da so mesta ta, ki so tukaj našteta, pa verjetno jih je še kar nekaj v Sloveniji, ki bi lahko sodila v ta rang, tista mesta, ki bodo morala prevzemati bremena, ne vem, Ljubljane, Maribora, Celja, Kopra in teh največjih mest, da se ne bo zgodilo tako, kot se je zgodilo v Ljubljani na dan mobilnosti, da je postalo mesto povsem nemobilno, kajti na obrobju mesta se je vsa ta silna pločevina, ki dnevno zgrmi v prestolnico, morala na urejenih ali neurejenih parkiriščih parkirati in tam narediti zastoje. Zato mislimo, da je tudi iz proceduralnega smisla malce čudno, tako kakor že vneto ostali kolegi opozarjajo, da so te zadeve združene v skupnem glasovanju. Sam pa sem tudi trdno prepričan in v Slovenski ljudski stranki delimo to mnenje, da bi morala Vlada Republike Slovenije v tem momentu imeti svoj pogled do razvoja Slovenije in po našem prepričanju na tej mestni ravni med državo in občinami poiskati tista središča, na katerih se bi lahko tudi veliki projekti, veliki izzivi tega časa, ki sem jih že prej tudi naštel, uresničili. Takšen poizkus, da bi se preko takšnih [[..]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]je tudi preko zakona o prestolnici potrebna dati nek status mestu, mislim, da bi tudi na drugi ravni moral nekaj postoriti. Če še ni to prepoznavno danes, se bo v prihodnosti zagotovo prepoznalo.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Pozdrav državni sekretarki in sodelavcem ter vsem nam. Danes smo pred pomembno težavo in dilemo, predvsem pa smo ujetniki neke zgodbe, ki dobiva že brado, ko poslanci sami v preteklosti nismo spoštovali zakonov, ki smo jih sami sprejeli. In vidi se na marsikaterem praktičnem primeru, da v nekaterih občinah je to zgodba o uspehu, na nekaterih drugih primerih pa nam zlasti v zvezi s financiranjem občin povzroča to neslutene težave. Zakon o lokalni samoupravi namreč določa pogoje za ustanovitev občin, ki jih mora predlagano območje nove občine izpolnjevati v celoti. Eden izmed njih je tudi število prebivalcev. Dejstvo je, da več kot polovica občin, ki so bile ustanovljene, ne izpolnjuje temeljnega osnovnega pogoja, to je 5000 prebivalcev. Hkrati pa prihaja glede na razlike v velikosti občin tudi do velikih kvalitativnih razlik med njimi. Zato se postavlja vprašanje, ali imajo vsi državljani enake možnosti dostopa do vseh javnih storitev oziroma uresničevanje pravic. Prav tako pa se postavlja še drugo vprašanje, kako končati proces ustanavljanja novih občin. Po našem mnenju je edini pravi odgovor v spremembi Zakona o lokalni samoupravi, glede na to, da je bilo izpolnjevanje izjemnih pogojev, ki omogočajo ustanavljanje občin z 2000 do 5000 prebivalci doslej interpretirano vedno zelo široko. Izjema pa je v praksi postala pravilo, prav tako pa je bila celo ta izjema nemalokrat tudi kršena. Mnenje Vlade glede ustanavljanja občin ostaja v okvirih veljavne zakonodaje in evropske listine lokalne samouprave, ki označuje lokalno samoupravo kot pravico in tudi sposobnost lokalnih oblasti, da v mejah zakona urejajo in upravljajo bistveni del javnih zadev v okviru svojih nalog v korist svojega prebivalstva. Vlada ocenjuje, da je postalo izvajanje te določbe v marsikateri slovenski občini že vprašljivo. Zakaj? Prihodki občin iz naslova financiranja so vsa ta leta do sedaj naraščali. Letos pa so prvič ali bo prvič, ko bodo padli. Še večji padec se zaradi javnogospodarske situacije pričakuje v letu 2011. Prihodki se izjemno zmanjšujejo, večajo se izdatki najbolj na socialni strani, na kateri je občina dolžna zagotavljati sredstva za svoje občane, treba pa je zagotoviti na drugi strani tudi sredstva za uresničevanje nalog občin, vedno manj pa je sredstev za razvojne naloge, za investicije, za vzdrževanje šol, vrtcev in še česa. Pristojnosti nas, Državnega zbora, je končno odločanje o ustanavljanju malih občin, vendar bi bilo treba ta proces zagotovo slej ko prej omejiti, ustaviti, predvsem s spremembami zakonodaje v smeri spodbujanja vseh tistih aktivnosti, ki lahko prispevajo k povezovanju malih občin oziroma k njihovemu ponovnemu združevanju. V marsikaterih občinah, tudi velikih, zato da je poslovanje racionalnejše, že ustanavljamo skupne organe na področju redarstva, na področju inšpekcij, predvsem zato, ker vidimo prednost v tem, da nam država sofinancira te naloge s 50%. Pravica do lokalne samouprave ne pomeni hkrati pravice do lastne občine. Dejstvo je, da več kot polovica slovenskih občin ne izpolnjuje zakonskega pogoja 5.000 in sodijo med tako imenovane zakonske izjeme. Ravno ta majhnost in opravilna nesposobnost številnim občinam onemogoča tudi uspešno črpanje evropskih sredstev. Majhnost in opravilna nesposobnost številnim občinam onemogoča opravljanja ravno tiste funkcije, zaradi katere so nastale. In tu je ključ do končnega odgovora, končnega vprašanja, kako se odločati, kako glasovati. To ni vprašanje stranke, ni vprašanje na načelni ravni, to je vprašanje za vsakega od nas, ki bo pritisnil na tipko. V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije imamo povsem legitimno in upravičeno na ta pogled poslanci različno mnenje, različne izkušnje, saj prihajamo iz različnih sredin, zato se bomo tudi pri današnjem glasovanju odločali tako, kot je potrebno in prav, v skladu s svojim prepričanjem in vestjo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine SDS bo predstavil gospod Zvonko Lah.
Spoštovane kolegice in kolegi! Žal bomo danes pri tej točki glasovali o hruškah in jabolkih skupaj. V tej točki gre za sklop občin, ki so dale pobudo za začetek postopka za ustanovitev občin, in drugi sklop občin, ki so dale pobudo za pričetek postopka za ustanovitev mestne občine. Pri prvem sklopu sta tudi dva predloga za ustanovitev občine Loče in Fram, za kateri je Vlada mnenja, da izpolnjujeta vse pogoje po 13. in 13.a členu Zakona o lokalni samoupravi, pa žal nista uvrščeni v prejšnjo točko, ker verjetno predlagatelj ni pravi. Danes se je pa pri tej točki tudi videlo, kar sem omenil pri prejšnji točki, da je bolj pomembno, kakšno stališče ima katera politična opcija do ustanavljanja občin. Naše mnenje je, da bi morali glasovati posebej, če že ne o vsaki občini posebej, pa vsaj o teh sklopih. Ne moremo dajati skupaj predlogov za ustanovitev mestnih občin, ki ne izpolnjujejo pogojev po 16. členu Zakona o lokalni samoupravi, in se pridružujemo tudi v naši poslanski skupini temu, da ne glasujemo za ustanovitev oziroma za referendume na teh območjih. Mnenja smo namreč, da imajo pri ustanavljanju občin štiri občine, Ločje, Fram, Dobrova in Zgornja Polskava, z amandmajem, ki ga je predlagatelj predlagal, da se del naselja izloči iz predloga, ravno tako vse pogoje po 13. in 13.a členu za ustanovitev občin. Zato bomo proti temu predlogu in protestiramo proti temu, da se na tak način rešuje tako pomembna politika, kot je uvajanje ali razvoj lokalne samouprave pri nas. V razlagi predstavnika Vlade, zakaj so proti delitvi lokalnih skupnosti na nove občine, pa so take ocene navedene za zmanjšanje finančnih sredstev za občine, da bi tega pisca potrebovale pri pogajanjih za določitev povprečnine na Ministrstvu za finance, ker sami do teh analiz nismo prišli. Mislim, da bi tudi kaj več denarja še dobili za občine. Ampak ne more biti to razlog, da se občine ne ustanavljajo naprej, ker imajo to pravico tudi iz Evropske litine o lokalni samoupravi, samo prav jo je treba interpretirati. Vsem tistim, ki pa so tukaj spominjali na obraten proces v Evropi, pa toliko, da je tam 50 let lokalne samouprave in imajo vse tisto, kar pri nas še ni zgrajeno, od osnovne komunalne infrastrukture, že zgrajeno. In ker je prišlo do nadgradnje, se združujejo. Ko bomo pri nas vse to uredili do tistega leta, ko je država Evropski skupnosti obljubila, da bomo zgradili komunalno infrastrukturo, verjetno, ko bo to zgrajeno, bo potem tudi pri nas obraten proces. Vendar do tega je še daleč. Mislim, da moramo dati možnost tistim ljudem, ki hočejo svojo lastno občino, prvič, da se na referendumu odločijo za to ali ja ali ne, potem bomo pa še mi odločali, ali damo občino ali ne. Mislim, da bi bilo treba pred nekim posegom v Zakon o lokalni samoupravi napraviti analizo, koliko so te majhne občine povečale svoje premoženje v tem času in koliko so dobile od države sredstev, koliko so ga z lastnimi viri in z lastnim delom zgradili. Mislim, da bi bila po tej temeljiti analizi drugačna mišljenja tudi pri [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]nekaterih strankah. Mi tega predloga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Vili Trofenik.
Hvala za besedo. Ker gre za odločitev ali podpora sklepu ali ne, je zelo kratek odgovor. Sklep bomo podprli, kar je logično posledica nadaljevanja prej izrečenih stališč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil Matjaž Zanoškar.
Razložitev, obširna je bila podana že prej pri obravnavi prejšnje točke. Enako kot za prejšnjo lahko povem, da smo različnega mnenja v Poslanski skupini, zato bo tudi glasoval vsak po svoji vesti in prepričanju. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. K predlogu sklepa ni bilo vloženih amandmajev, zato bomo odločanje o predlogu sklepa v skladu s časovnim potekom seje opravili čez pol ure, to je ob 15.20 minut, razen, če bo seja Kolegija trajala dalj časa. Obveščam vas namreč, predvsem vodje poslanskih skupin, da bo takoj po koncu oziroma po prekinitvi seje, predvidoma pa ob 15.00 uri, seja Kolegija predsednika Državnega zbora, in sicer v veliki dvorani na Tomšičevi. Planiramo lahko, da ne bo trajala dalj kot pol ure. Lepo prosim, dajte spremljati preko monitorjev, kdaj bo nadaljevanje seje, vsekakor pa ne prej kot ob 15.20. S tem prekinjam to točko dnevnega reda.
Spoštovane poslanke in poslanci! Obveščam vas, da seja Kolegija predsednika Državnega zbora še traja. Predsednik ni mogel napovedati, kdaj bo seja končana. Na seji sem bil do sedaj prisoten tudi sam, zato bi rekel, da se ponovno zberemo ob 15.45. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo z delom Državnega zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlaganih odločitvah. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave. Smo zbrani in lahko pristopimo h glasovanju. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda - s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskem poslovanju na trgu, v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me je Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, 50 za, 8 proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika zbor sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo zakona o elektronskem poslovanju na trgu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, 64 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in predajam besedo gospodu predsedniku.
Jaz sem tudi glasoval pri tej točki, sicer z rokami. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi, v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo ter z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Pri tem opozarjam, če bo amandma sprejet, postane amandma SD, Poslanske skupine Zares, DeSUS, Poslanskega kluba LDS brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 51.) [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem je postal amandma k 6.a členu brezpredmeten, pardon, s tem je ostal 6.a člen v glasovanju, se opravičujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LSD k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 17. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 6.a členu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 19. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 19.]] Amandma je sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 6.a členu in k 3. členu. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Prosim, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Napovedujem, da bomo v poslanski skupini k 3. členu vložili amandma.
Hvala lepa. Prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali ob zaključku glasovanj pri ostalih točkah dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18.A TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O RAZPISU REFERENDUMA IN DOLOČITVI REFERENDUMSKIH OBMOČIJ ZA USTANOVITEV OBČIN OZIROMA SPREMEMBO NJIHOVIH OBMOČIJ. Preden preidem na glasovanje o odloku, vas želim obvestiti, da sta 18.a in 18.b točki med seboj povezani. Če predlog odloka ne bo sprejet, bo postal predlog sklepa pod točko 18.b brezpredmeten. Nesprejetje odloka bi v tem primeru pomenilo, da je zbor na podlagi 14.a člena Zakona o lokalni samoupravi ugotovil, da ni nobeden od predlogov odloka naveden predlog za ustanovitev občine oziroma spremembo njenega območja ne izpolnjuje zakonskih pogojev. V tem primeru bodo strokovne službe zbora pripravile nov predlog sklepa, v katerega bodo vključili tudi predloge za ustanovitev novih občin oziroma za spremembo njihovih območij iz nesprejetega predloga odloka pod točko 18.a, ki jo boste prejeli na klop. Državni zbor bo o novem predlogu sklepa glasoval po koncu današnjih glasovanj. Prosim proceduralno, Tone Anderlič.
Gospod predsednik, prosim, da razložite, na kateri osnovi ste predlagali tak sklep. Po Poslovniku takega sklepa ni in tudi to navodilo, ki ste ga danes zjutraj poslali po poslanskih skupinah, ni korektno ne v odnosu do Zakona o lokalni samoupravi, kakor tudi se ne nanaša na niti eno točko Poslovnika in je mimo vseh pravil. Če je predlog odloka izglasovan, je takoj to jasno, če se postopek zaključi in ni treba nobenih več nadaljnjih operacij, da se združujeta točki a in b pod 18. točko. Prosim, da ravnate v skladu s Poslovnikom in da poveste na kateri člen Poslovnika to naslanjate. Verjamem, da je vaša razlaga na Državnem zboru zadnja, če ne, predlagam, in o tem sem že zjutraj govoril, nobenega posveta, nobenih aktivnosti v tej smeri ni bilo, da bi to razjasnili. Če boste ravnali v nasprotju s Poslovnikom pač boste, ampak to je slaba praksa.
Jaz sem to že pojasnil. Strokovne službe so pojasnile to. Še enkrat opozarjam, ne gre samo za Poslovnik, temveč tudi Zakon o lokalni samoupravi. Če predlog ni sprejet, potem je treba sprejeti sklep, zavrnitveni sklep in to smo tudi predlagali. Tako bomo ravnali. Jaz verjamem, da so možne tudi drugačne razlage. Jaz mislim, da je ta razlaga, ki sem jo dal, pravilna. Dopuščam pa možnost, da imajo drugi drugačne razlage, če želite, in pri tem bom pač ostal. Prehajamo na odločanje o odloku. Prosim, Jože Tanko, želite obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu. Prosim? Postopkovno. Prosim. Hvala lepa za besedo. Danes se že pravzaprav cel dan ob obravnavi te točke ukvarjamo s tem, ali je način obravnave te točke primeren, pravilen ali ne. In tudi vaša obrazložitev ne stoji na argumentih, tudi zavrnitev predlogov poslanskih skupin SDS, SNS in SLS je bila nekorektna, ker ni bila argumentirana in ni bila obrazložena. In glede na to, da ste izjavili sedaj, da mislite, da je predlog tak, kot je, kot ste ga povedali, kaže na to, da niste prepričani v svojo odločitev. In najmanj, kar bi bilo potrebno pred obravnavo te točke, bi bil sklic Kolegija, tako kot smo pravzaprav predlagali oziroma sprememba vrstnega reda obravnave točk ali pa sklic posveta, kjer bi se na posvetu razčistilo, kako se te točke obravnavajo in kakšen bi bilo primeren, pravilen vrstni red obravnave te točke. Mislim da ni primerno, da tako trdo vztrajate pri dobronamernih predlogih, ne samo opozicijskih poslanskih skupin, tudi ene od izmed koalicijskih strank in s to svojo avtoriteto, s to svojo možnostjo, da daste ali ne daste na glasovanje, ampak to je zloraba, ker ne daste na glasovanje, pravzaprav posiljujete Državni zbor, da obravnava točke na način, ki ni poslovniški in se temu Državnemu zboru ne bi smele zgoditi. Jaz vam predlagam, da ste do predlogov, ki jih dajemo v poslanskih skupinah, bolj senzibilni, bolj občutljivi, da se res dobro potrudite in tudi vse tiste ostale, druge instrumente uporabite, ki so vam na voljo, bodisi sklic Kolegija, za to ga imamo, ali pa posveta, neformalni posvet vodij poslanskih skupin, kjer bi se dogovorili, kako bi obravnavali posamezno materijo, za katero obstaja velika verjetnost, velika verjetnost, da je sporna. Po našem mnenju je pa zagotovo sporna. Zato predlagam proceduralno, da odločanje o tej točki preložimo na eno izmed naslednjih sej, da se te dileme, ki so se pojavile danes na plenarni seji in pa tudi že včeraj, ko smo vam dali vodje poslanskih skupin opozicijskih strank dopis, da se zamenja vrstni red, da se te dileme najprej razčistijo. Zato predlagam proceduralno, da odločimo, da se o tej točki odloča na eni zmed naslednjih sej. Hvala lepa.
Samo trenutek. Vi ste v skladu s 74. členom predlagali, da se razprava o odločanju o obravnavani zadevi predloži na eno od naslednjih sej, in sicer o tem predlogu odloči Državni zbor. Seveda bom dal ta predlog na glasovanje. Kdo je za predlog Poslanske skupine SDS, da se odločanje o 18.a in 18.b točkah preloži na eno od naslednjih sej? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti 48. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da ta predlog ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o odloku. Glasujemo [[...]]Prosim? Obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v lastnem imenu Franc Pukšič.
Hvala lepa. Gospod predsednik, kolegice in kolegi. Sam sem tudi včeraj naslovil na predsednika Državnega zbora zahtevo za posamično glasovanje o posamičnih občinah, ne tako v sklopu, kot je sedaj to pripravljeno. Če bi bilo možno pri posamični občini tudi obrazložiti glas, bi bilo še marsikaj lahko povedati pa vendar te možnosti ni bilo. Zato ob tem, kar se mi zdi, da je popolnoma v nasprotju s Poslovnikom Državnega zbora in v zgodovini, odkar Državni zbor ustanavlja občine, prvič, da na takšen način glasujemo. Leva vlada je sicer vedno vse probala narediti, da bi uničila male občine, uničila uspešne srednje občine in hvala bogu, da se ji prej mandat izteče, kot ji pa to uspe. Tudi prepričan sem, da bo tudi tokrat tako. Danes so edine investicije, ki še tečejo, investicije po lokalnih skupnostih, po občinah, ker je seveda tudi veliko privatnega denarja, lastnega denarja posameznic in posameznikov, kjer se gradi tako infrastruktura kot ostali objekti za boljšo kvaliteto življenja. Pošteno in prav bi bilo, da bi vsem državljankam in državljanom dali možnost, da se sami odločijo na referendumu za ustanavljanje občin, in da tam, kjer se tako odločijo, to možnost tudi dobijo. Sramota in žalostno je, da po tolikih letih ne sprevidite, da je to eden od izredno pozitivnih učinkov razvoja naše države.
Obrazložitev glasu v svojem imenu? V svojem imenu ima besedo Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Sicer bi obrazložil glas pri naslednjem sklepu, kjer želite preprečiti, da bi se razpisalo [[...]]
Prosim, gospod Jerovšek, potem pa takrat, če tako želite.
Ne, ne. Bom za referendumsko vprašanje. Ker pa zelo jasno razvidno, kakšno je ravnanje in kakšne so spletke vladajoče večine, da bodo že s tem sklepom preprečili sploh priti tako daleč, da bi lahko govorili o naslednjem sklepu, kjer sem predlagatelj za dve občini, za Fram in Zgornjo Polskavo, moram reči, da česa tako nezaslišanega, tako zelo očitne kršitve zakonodaje in ustave, kot jo doživljamo ob tej točki v parlamentu, v 14 letih še nisem doživel. In, gospod predsednik, to je velika sramota tudi za vas, da ste sprejeli oktroiranost takšnih rešitev, ki so neposlovniške, protizakonite in tudi protiustavne. Mislim, da zavestno delate na tem, da bi čim bolj blokirali tudi našo sodno vejo, kajti ti predlogi bodo šli na Ustavno sodišče, kjer bodo seveda uspeli, kajti računam, da je načelo enakosti pred zakonom še pravno načelo v tej državi. In je izmikanje vladajoče večine, da bi se opredeljevali do vsakega posameznega predloga, brezpredmetno. Vemo, da večina predlogov izpolnjuje kriterije in pogoje za ustanovitev občin. In če so na podlagi istih zakonov nekatere občine v preteklosti nastale, bo v končni instanci to jasno prepoznalo tudi Ustavno sodišče. Jaz imam toliko zaupanja v našo Ustavno sodišče. Nekateri ste se tukaj v zadnjih dnevih veliko pridušali na Ustavno sodišče, vendar kršite v osnovi zakonodajo. Zato bom seveda ta predlog sicer podprl, pri drugem, ki ga pa ne mislite več dati na glasovanje, pa tako ne bom mogel sodelovati. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za 39, proti 33. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani odlok sprejel. S tem je 18.a točka zaključena. Nadaljujemo s prekinjeno 18.b točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občine oziroma za spremembo njenega območja ter za spremembo statusa občine. Mir v dvorani, prosim! Prehajamo na odločanje o sklepu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, v imenu poslanskih skupin. Želi kdo v imenu poslanskih skupin? Prosim, v imenu poslanske skupine. Gospod Lah.
Hvala lepa. K tej točki, kot je bilo rečeno že prej, pri stališču poslanske skupine, glasujemo z enim glasovanjem o dveh različnih zadevah. Ena je proti razpisu referenduma za ustanovitev občin, za kar imamo tukaj šest oziroma pet predlogov, te občine naj ne bi po 13. členu imele pogoje za ustanovitev občin. In skupaj s predlogi za ustanovitev mestnih občin, ki po 16. členu Zakona o lokalni samoupravi nimajo pogojev za ustanovitev mestnih občin. Na matičnem delovnem telesu nismo glasovali o takem predlogu, smo glasovali o vsakem posebej, zato menimo, da bi morali tudi tukaj glasovati tako, kot na matičnem delovnem telesu, ker če se nekdo ne strinja z ustanovitvijo mestnih občin, se lahko strinja z ustanovitvijo navadnih občin ali obratno. In mislim, da to ni v skladu s postopkom ali pa s prakso v Državnem zboru, čeprav nisem dolgo. Ne moremo [[...]]
Prosim, mir v dvorani!
[[...]]ne moremo dajati skupaj mestne občine in navadne občine oziroma ali razpišemo referendum za ene ali za druge. Menimo pa tudi, da od teh predlogov za ustanovitev občin štirje predlogi od petih izpolnjujejo 13.a člen Zakona o lokalni samoupravi. Po številu prebivalcev imajo od teh treh občin bistveno večje število prebivalcev kot pa občina Mirna, ki smo jo v prejšnji točki že potrdili, da se razpiše referendum. Na vseh ostalih postavkah oziroma pogojih, ki so za ustanovitev občino, pa imajo enake pogoje kot občina Mirna, zato menim, da bi tukaj bilo treba prekiniti [[...]]
Mir v dvorani.
[[....]]in odločanje ponoviti na naslednji seji, tako kot je bilo na matičnem delovnem telesu. Hvala.
Prosim mir v dvorani. Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu Franc Pukšič, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! To, kar je bilo pred mano rečeno, je popolnoma res in takšnega absurda, četrti mandat sem v Državnem zboru in četrtič sodelujem pri odločanju o razpisu referenduma, ker v tem primeru še ne ustanavljamo občine, ampak razpisujemo referendume, da se bodo državljanke in državljani sami odločili na tistem območju, kako želijo živeti, če želijo boljše živeti, se je zgodilo to, kar vladajoča koalicija pri prejšnjem glasovanju ni predvidela, ampak zgodilo se je to izključno zaradi tega, ker [[....]]
Pukšič, dajte obrazložiti svoj glas k 18.b točki brez novinarskih komentarjev, kar si je opozicija želela. Prosim, no, to bomo brali v časopisih drug dan.
Če pa čutimo na lastni koži to, kar koalicija dela, neumnosti. In hvala bogu, da imamo v Državnem zboru tudi kar veliko armado poslancev županov, ki vedo, kaj to pomeni, razvoj v posameznih delih naše države, ker v kolikor tega ne bi bilo, potem bi bili na bistveno, bistveno slabši ravni prav državljanke in državljani v odročnih krajih. S tem predlogom za "neomogočitve" razpisa referenduma, glede na to, da je Vlada na nekatere predloge dala pozitivno mnenje, bomo, v kolikor bo izglasovan takšen sklep, odprli pot na Upravno sodišče, Upravno sodišče bo, to vam danes povem, odločilo tako, kot je že odločilo pred štirimi leti, in tudi za te občine bo prišel razpis, da bodo lahko same odločale in tukaj levica ne bo mogla odločati, ampak bo [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Jožef Jerovšek, prosim.
Hvala lepa. Glasoval bom proti temu predlogu. Kajti o zadevah, ki so razstavna kategorija in se nanašajo na ustavno načelo enakosti pred zakonom, pač ne morem glasovati za neresnico in za laž. Sklep, ki je predlagan, je neresničen, je laž, kajti ugotavlja, da nekatera območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občine. Taki sta tudi območji predlaganih občin Fram, Zgornja Polskava. S tem, s čimer nas silite tukaj na današnjem zboru, je glasovanje in izjasnjevanje, ali smo poslanci za resnico ali smo za laž in neresnico. In seveda se bom zelo jasno opredelil za resnico, zato sem dolžan, tako kot tudi drugi, glasovati proti. Zgodovinska odgovornost, gospod predsednik, pa je, da nas silite v ustavnih kategorijah, poslance, da bodo morali glasovati za neresnico. In s tem boste verjetno prišli v zgodovino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Prekinjam, prosim gospod Tanko. Obrazložitev glasu? Prosim, drugič se javite nekoliko prej. Prosim. Bom dal prijavo. Prosim za prijavo. Obrazložitev v lastnem imenu. Matevž Frangež, prosim.
Najlepša hvala za besedo. Nekdo je prej omenil, da gre za zaroto koalicije, jaz mislim, da gre za enega od razpoznavnih znakov zdrave pameti v tej državi.
Brez polemik.
S polno vero v to, da smo kdaj v preteklosti naredili usodne napake, ki danes šibijo razvojno moč v tej državi, ne samo, da menim, da je občin v Sloveniji dovolj, menim celo, da jih je preveč. Ker upam, da bomo zmogli politično voljo za to, da to število zmanjšamo, da okrepimo razvojne potenciale te države tudi na ta način, bom danes glasoval za.
Hvala lepa. Franc Bogovič, obrazložitev glasu. Jasno, brez polemik.
Se bom vzdržal polemike. Povem to, da se sam in pa tudi kolegi pri tem glasovanju ne bomo udeležili. Bomo pritisnili kvorum, ker dejansko mislimo, da so, kot je bilo že danes rečeno, zmešane hruške in jabolka. V enem delu bi ta del, ki se nanaša predvsem na mestne občine, mislim, da bi morali podpreti, ravno iz teh vidikov, ki jih je gospod Frangež zdaj omenjal. Ne bom polemiziral, bom pritrdil, da bi bilo treba vzpostaviti okolja z boljšimi razvojnimi možnostmi in dati tudi priložnost. Vmes so tudi takšne občine, ki jih zelo dobro poznam, ki so v vmesnem času ustanovile dve fakultete, zagotovile pogoje za razvoj podjetništva v poslovnih conah in bi se ob bok postavile tudi kateri od tistih doslej že tudi mimo zakonskih določil imenovanih mestne občine. In ker je ta zmešnjava pri tem današnjem glasovanju, bomo pri tem glasovanju pritisnili kvorum.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Marijan Križman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Enako razmišljam, da je ena velika zmešnjava in če samo pogledamo občino Koper, kjer je bil čisto iz "zafrkantskih" odnosov do občine Ankaran sprejet sklep, in dodatne tri občine so bile danes tu na glasovanju, je popoln nesmisel sploh nadaljevati z vsem tem, kajti resnično te prav žepne občine tudi zdaj v Kopru, na žalost, nimajo minimalnih pogojev za to, da bi resnično bile občine, ampak so politikantska izmišljotina, ki gre na rovaš ankaranske občine, s katero je naš župan na smrt skregan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Jože Tanko, prav tako brez polemik.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, upam, da ne dvomite vame. Sam bom glasoval proti temu predlogu sklepa, kajti v tem predlogu za zavrnitev so tako občine, ki ne izpolnjujejo pogojev oziroma predlogi, ki ne izpolnjujejo pogojev in tudi predlogi občin, ki izpolnjujejo vse zakonske pogoje, tako kot v tistem prejšnjem pri glasovanju oziroma odloku, ki smo ga sprejeli. Tu se enkrat več dokazuje oziroma pokaže, da koalicija nima meril, da ravna dvolično, da ne ravna na osnovi zakona, pač na osnovi nekih drugih preferenc. Tako ravnanje je nedosledno, je tudi neracionalno. Žal tudi opozoril, ki smo jih dali v poslanskih skupina SDS in SLS niste upoštevali. Mi smo predlagali predhodno obravnavo te točke zato, da bi te zadeve izčistili, da bi tiste predloge, ki izpolnjujejo pogoje, izločili in jih uvrstili v odlok. Žal volja predsednika Državnega zbora in pa koalicijske večine ni bila taka. Skratka, kaos, ki smo mu priča, ko se ne upoštevajo zadeve, ni značilna samo za delo tega Državnega zbora; in se tudi pridružujem ugotovitvam kolegov iz koalicijske poslanske skupine, kaos je to, in ta kaos ni samo v tem Državnem zboru, ampak tudi na izvršni veji. In žal, na tak način bomo težko to ladjo, ki se ji reče Slovenija, peljali do nekih boljših in primernejših rešitev. Skratka. Glasoval bom proti.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Vito Rožej, prav tako brez polemik.
Ena od naših ustavnih dolžnosti, kot poslancev je [[...]]
Mir v dvorani.
[[...]]da smo poslanci vsega ljudstva. Malo ljudi v tej dvorani se tega zaveda. Mislim, da bi ta sklep, ki je zdaj pred nami, seveda izražal resnico, tudi tisti prejšnji jo je na nek način, smo ga pa seveda vsak narobe ali vsak drugače razumeli. Sam sem prepričan, da je občin v Sloveniji preveč. Niti slučajno se mi ne zdi, da je majhna občina, nova občina že porok napredka in tako naprej. Sem pa prepričan, da je novo število občin zagotovilo ropanja, ne samo državnega proračuna, državnega proračuna, sedaj že iz naslova primerne porabe vseh stroškov, ki jih uvedba občinske uprave omogoča, po drugi strani pa tudi zaradi perfidnih navedb, kot jih ima lokalna zakonodaja, da mora dve središči v občini povezovati državna cesta. To seveda velja tudi za občine, ki so same po sebi fizično od najbližje državne ceste oddaljene 5 in več kilometrov, potem pa država za svoj denar cesto v to občino pripelje. To je že en takšnih načinov, ko gre za izigravanje velike večine ostalih državljanov, na račun ene majhne, zaradi določenih interesov. Ne mislim podpreti ustanavljanja novih občin, tudi zato ne, ker vidim, da se nove občine ustanavljajo tudi zato, da bi bodočega primernega kandidata za župana na volitvah pač postavili neko drugo manjšo občino. In še več je podobnih stvari, zaradi česar si seveda ta država novih občin ne zasluži, niti jih ne potrebuje in državljani bi lahko bolje živeli, tudi v večjih občinah, če bi se le znali med seboj dogovoriti. Nam dogajanja v Državnem zboru kažejo, kako težko je to. Sam, če smo že vsi pri svojih lokalnih in napol zasebnih interesih, tudi kot poslanec iz Ljubljene tega ne morem podpreti, ker ne morem gledati, kako ta država na eni strani Ljubljani lahko z levo roko ukrade milijone, zato da jih bo potem sejala po malih občinah in gradila državne ceste, ustanavljala nove občinske uprave in delala še kakšne podobne stroške, ki so nepotrebni.
Prosim za prijavo za obrazložitev glasu v svojem imenu. Obrazložitev glasu v svojem imenu, Zvonko Černač. Tako kot ostali, brez polemik, prosim.
Spoštovani! Treba je spoštovati zakonodajo, zato je pri tej točki treba glasovati proti, in tako bom storil tudi sam. Kar se tiče ropanja občin. Rečeno je bilo, da občine ropajo državni proračun, za eno v tej državi to gotovo velja, še posebej po dogodkih v lanskem letu. Mestna občina Ljubljana je zadolžila vsakega prebivalca [[...]]
Gospod Černač, prosim!
[[...]]za 760 evrov po glavi.
Prosim, da ne polemizirate.
Kar je štirikrat več, kot znaša republiško povprečje. Mestna občina Ljubljana je z letošnjimi zadolžitvami zadolžena za preko 100 milijonov evrov in izrazito bo treba oropati državni proračun, če se bo gospod Janković želel iz teh krempljev izviti. In pri tem mu očitno vladajoča oblast izrazito pomaga. Drugače pa statistike govorijo, da se je od leta 1995, ko je bila narejena prva reforma lokalne samouprave, na lokalnem področju na območju celotne države naredilo bistveno več kot v preteklih letih, kar je logično. Stvari so se približale ljudem in tisti, ki jih imajo v upravljanju, z zadevami gospodarijo bolj učinkovito, bolj gospodarno, kot je bilo to v primeru velikih občin. Aktivnosti, ki so na tem področju, kažejo na to, da je država kot celota zaradi tega bistveno napredovala. Škoda je samo ta, da še ni prišlo do koraka naprej, ki bi vzpostavil ta vmesni nivo, decentraliziral zadeve in s tem omogočil preko regionalizacije in pokrajinizacije še hitrejši razvoj v tej državi. Temu koraku, žal, vi niste sledili, kljub svojim ambicijam v letu 2003, ko ste bili na oblasti. In tudi zdaj, kot kaže, teh ambicij nimate. To je tudi ena izmed obljub, ki so bile [[...]]
Gospod Černač, polemizirate.
Tudi zaradi tega je treba pri tej točki glasovati proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, Samo Bevk, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Vedno sem se zavzemal za to, da bi občina Idrija dobila status mestne občine, zato tudi v tem primeru ne morem glasovati drugače kot tako, da se ne strinjam s predlogom, da te občine ne izpolnjujejo pogojev za začetek postopka, tako da bom glasoval proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Čepič za obrazložitev glasu.
Hvala lepa za besedo. Seveda bom obrazložil svoj glas, zakaj bom glasoval proti takšnemu sklepu, kot je predlagan. Predvsem zaradi tega, ker mešamo tri stvari znotraj tega sklepa. Tiste, ki bi jim podelili status mestne občine, potem tiste, ki izpolnjujejo pogoje po 13. členu Zakona o lokalni samoupravi, in tiste, ki niso oblikovane v skladu s 139. členom. V enem sklepu tri tako različne odločitve pravzaprav ni možno sprejeti. In zaradi tega, ker tega ni možno sprejeti, bom proti takšnemu sklepu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima oziroma obrazložitev glasu ima Anton Anderlič. Mir v dvorani!
Gospe in gospodje, stvar je bolj preprosta, kot zgleda v tem dramatičnem vzdušju v tej dvorani, ko drug drugega tako rekoč sumničimo, ali glasuje po svoji vesti ali ima kaj od zadaj, ali kaj podobnega. Jaz sem že nekajkrat rekel za to govornico in tudi danes, nimamo izbire. Ampak resnično nimamo izbire, da se priklonimo volji predlagateljev, tistim, ki izpolnjujejo pogoje, da gredo na referendum. Kar nas je podučilo, vsaj dve, tri prejšnje, sestavi Državnega zbora in Ustavno sodišče, na koncu pa Upravno sodišče, ki je namesto Državnega zbora razpisalo referendum in je potem Državni zbor ustanovil občine. Tisti del smo opravili. Jaz imam zelo preprosto nalogo in odločitev sam pri sebi. Sem trdno prepričan vanjo. In sicer sledil sem tako mnenju Vlade, tako mnenju Odbora za lokalno samoupravo pri točki a, kot bom tudi pri točki b. Če je kaj narobe pri tem sklepu, ki ga je Odbor za lokalno samoupravo pripravil za odločanje na tej seji, potem bodo ti upravičenci poiskali pravico, tako kot so jo tudi že pred leti. V kolikor pa ne, bo pa seveda ta odločitev obveljala. Glasoval bom za predlog sklepa, ki ga je matično delovno telo pripravilo. Ne morem na osnovi tistega, kar vem, presojati sam, ali kdo izpolnjuje ali ne izpolnjuje pogojev. Za mene je cela faza, od vložitve do mnenja Vlade in mnenja Odbora Državnega zbora za lokalno samoupravo tisto, na osnovi katerega se lahko odločim in zato bom glasoval za predlog sklepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Milan Gumzar. Želi še kdo, če ne, odprem prijavo. Je še kakšna želja po tem? Potem samo gospod Milan Gumzar. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Seveda glasoval bom proti sklepu. Predvsem iz preprostega stališča. Danes, ko smo poslušali to razpravo oziroma za in proti, sem prišel do spoznanja, da so pravzaprav največje zlo v tej naši državi podeželje in občine, ki imamo manj kot 5.000 prebivalcev. Zato pravzaprav v nadaljevanju [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Mir v dvorani.
[[...]]predlagam, da ustanovimo v Sloveniji 11 mestnih občin in tisto se naj razvija na ostali del Slovenije pa pozabite, zato bom glasoval proti.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslancev, za je glasovalo 70, proti 28. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tam zaključujem 18. točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE SVETA EVROPE O PREPREČEVANJU TERORIZMA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijateljih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O CELOVITEM UPRAVLJANJU OBALNIH OBMOČIJ V SREDOZEMLJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Franco Juri v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani kolegi in kolegice. Mislim, da je prav, da obrazložim glas Poslanske skupine Zares za protokol, ki se imenuje protokol o celovitem upravljanju obalnih območij v Sredozemlju, kajti gre za pomemben instrument implementacije konvencije v Sredozemskem morju 1976 leta, ki Slovenji in vsem državam podpisnicam daje možnost in tudi dolžnost, da smotrno, racionalno in z zakonsko tankočutnostjo obravnavajo in spoštujejo lastne obale. Kaj to pomeni v praksi? V praksi pomeni, da je vse to, kar je navedeno v temu protokolu, v bistvu uporabno tudi na ravni mednarodnega prava. Kot veste, naša obala je del večjega tržaškega zaliva. V temu zalivu se odvijajo procesi, ki močno ogrožajo kakovost bivanja prebivalcev te obale in tudi kakovost naše obale. S tem protokolom in z ratifikacijo protokola s strani drugih držav, ki mejijo na Slovenijo in s katerimi delimo severni Jadran, bo vzpostavljen okvir, v katerem bo lažje in to z instrumenti mednarodnega prava obvarovati obale in preprečiti tiste posege, ki ogrožajo kakovost tega dela jadranske regije. Še posebej bo ta protokol pomemben, ko bo potekala razprava o plinskih terminalih, o divji pozidavi obale in drugih posegih, ki so z vidika varovanja obale morja in okolja problematični. Nimamo nobenega dvoma in bomo za ta protokol glasovali.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, 66 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI EVRO-SREDOZEMSKEGA LETALSKEGA SPORAZUMA MED EVROPSKO SKUPNOSTJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI NA ENI STRANI TER KRALJEVINO MAROKO NA DRUGI STRANI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, vsi so glasovali za. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI VMESNEGA SPORAZUMA O GOSPODARSKEM PARTNERSTVU MED SLONOKOŠČENO OBALO NA ENI STRANI TER EVROPSKO SKUPNOSTJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI NA DRUGI STRANI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, vsi so bili za. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE BELORUSIJE O MEDNARODNEM CESTNEM PREVOZU POTNIKOV IN BLAGA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovalo je 66 poslank in poslancev, vsi so glasovali za. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA POTRDITEV POPRAVKA URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O DRŽAVNEM TOŽILSTVU. Popravek uradnega prečiščenega besedila je pripravila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora in ga zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Potrdi se Popravek Uradnega prečiščenega besedila Zakona o državnem tožilstvu." Glasujemo. Glasovalo je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je popravek uradnega prečiščenega besedila navedenega zakona Državni zbor potrdil. Zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval: Predlog Sklepa o razrešitvi viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Predlog Vlade Republike Slovenije za imenovanje predsednika in članov Nacionalnega sveta za kulturo, s predlogom sklepa; Predlog Sklepa o imenovanju štirih članic Državne revizijske komisije, Predlog Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov dveh preiskovalnih komisij Državnega zbora; Predlog Sklepa o spremembah Sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji; Seznanitev z odstopoma dveh članov Nadzornega sveta RTV Slovenija; Predlog Sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije podpredsednika in imenovanju podpredsednice Ustavne komisije; Predlog Sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije člana in o izvolitvi člana Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb; Predlog Sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije predsednika in imenovanju predsednice ter o razrešitvi podpredsednice in imenovanju podpredsednika Odbora za zunanjo politiko; Predlog Sklepa o razrešitvi in imenovanju podpredsednika Odbora za kulturo, šolstvo, šport in mladino. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Prehajam na obravnavo Predloga Sklepa o razrešitvi viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Predlog sklep je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima v imenu SDS gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo in vsem prav lep pozdrav. Lahko rečemo, da je po pol leta Nova Ljubljanska banka dobila direktorja. V času te hude gospodarske krize je bila dolgo časa brez operativnega vodstva, kajti bivši direktor, ki je bil politično nastavljen, je zaradi tega, ker je dodelil ali odredil tajkunske kredite oziroma revalorizacijo kreditov, pač bil prisiljen odstopiti. Bil pa je najbrž tudi žrtev velikih političnih bitk znotraj poslanskih skupin koalicije. Tudi predlog, ki ga imamo pred sabo, je do določene mere obremenjen s tajkunsko zgodbo, kajti kandidat oziroma direktor, ki ste ga postavili najbrž tudi po politični liniji na čelo Nove Ljubljanske banke, je deloval v svetu, je bil viceguverner in v Svetu Banke Slovenije in po funkciji je Narodna banka Slovenije kontrolor oziroma nadzornik poslovnih bank. Zanimivo je, da Narodna banka, ki je spremljala dodeljevanje tajkunskih kreditov, ni zaznala kakšnih posebnih zadev, nobenih oslabitev, in zdaj se človek, ki je bil eden izmed nadzornikov poslovnih bank in je sodeloval pri spremljanju podeljevanja kreditov tajkunom, imenovan za direktorja največje slovenske banke, ki je takšne kredite podeljevala. Druga stvar, ki pa tudi obremenjuje to imenovanje za direktorja Nove Ljubljanske banke, pa je to, da je poleg bivšega guvernerja tudi gospod Jašovič sodeloval pri odločitvah za nakup obveznic Lehman Brothers, ki je šla septembra letos v stečaj in je zagotovo v Banki Slovenije tudi če je priglasila terjatve v stečaju, pustila neko veliko luknjo. Nekaj deset milijonov evrov zagotovo. Šlo je za 38 milijonov evrov veliko naložbo v prvovrstne obveznice in investicijska banka Lehman Brothers je šla v stečaj in 20, 25 ali še več milijonov evrov tega denarja bo najbrž nepovratno izginilo. Skratka, rad bi opozoril na neko dvoličnost ravnanja koalicije pri določenih dejanjih, ki se dogajajo v slovenskem prostoru. Najprej se politično obračunava s tistimi, ki so v nekih drugih vlogah skozi naložbe sodelovali in odločali o vlaganju v vrednostne papirje in je tam prišlo do slabitev recimo nekega manjšega deleža portfelja, recimo kot je to pri NEK-u za 10%, tu pa zgubi naložba 60%, 70%, 80% vrednosti, pa proti takšnimi osebam ni nobenega postopka, nobenega ugotavljanja odgovornosti. Celo več, osebe, ki so sodelovale pri tako zgrešenih naložbah in niso pravočasno reagirale, čeprav so najbrž zaznale, da se na finančnem trgu nekaj dogaja, na vse zadnje so to poklicni finančniki, so nagrajeni z novimi funkcijami, z novimi službami. Ta bivši viceguverner in član Sveta Banke Slovenije je dobil v upravljanje največjo slovensko banko, bivši guverner pa je postal minister v tej vladi. In jaz bi predlagal tudi koalicijskim poslancem, tudi vladni koaliciji, da ima do vseh, ki so se ukvarjali, po funkciji, s portfeljskimi naložbami, ima enake vatle in da tudi proti osebam, ki so dejansko povzročile izpad ali izgubo finančnih sredstev, uvede postopke. Najbrž bi bilo tudi modro, da jih na tako odgovorne funkcije ne bi imenovala. Žal se to dogaja, imate dvojna merila in žal to za Slovenijo ne more prinesti ničesar dobrega. Mi ne bomo sodelovali pri tem glasovanju oziroma glasovali bomo proti.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se mag. Boža Jašoviča razreši dolžnosti vicaguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Razrešitev velja z dnevom sprejetja tega sklepa. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam,da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Predloga Vlade Republike Slovenije za imenovanje predsednika in članov Nacionalnega sveta za kulturo, s predlogom sklepa. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predlagateljici Majdi Širci Ravnikar, ministrici za kulturo, za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala lepa. Spoštovani! Danes vem,da vsi čakate, da bi čim prej prišli v Maribor, kjer se praznuje častitljiva 90. letnica Slovenskega narodnega gledališča. Ampak ni samo to edini razlog, da bom kratka. Še en razlog je. Imenovanje Nacionalnega sveta za kulturo prinaša pomembna dobra in kredibilna imena. Moram vam samo toliko v pojasnilo povedati, da prejšnji nacionalni svet za kulturo, ki mu je potekel mandat že pred mesecem, mandat za najvišje civilno in moralno in kritiško telo na področju kulture, telo, ki spremlja, nadzoruje in tudi sooblikuje kulturno politiko s tem, je deloval v sestavi gospod Drago Jančar, Janez Pipan, Mitja Čander, Andrej Jemec, Liljana Stepančič, dr. Renata Selecelj in Miran Zupanič. Ker je bilo njihovo delo izjemno kvalitetno, odmevno, vi sami veste, tudi v Državnem zboru zelo aktivno, ko so dobili besedo, smo se odločili, da jim v številnih konzultacijah z njimi povprašamo, ali bi morebiti kdo od njih ohranil kontinuiteto in ostal. Sami smo jih povabili k nadaljnjemu delu. Z njihovo notranjo anketo ali poizvedovanjem so se odločili, da dva od njih nadaljujeta z delom in mislim, da je to koristno tudi z vidika dejstva, da je to delo dobro utirjeno in ima spoštljivo tradicijo. Izbor ostalih članov se je gibal nekako med pokrivanjem določenih področij, širino in kredibilnostjo in avtoriteto, ki jih imajo, več ali manj, tukaj ni dvoma, in tudi regionalno zastopanostjo, čeprav vemo, da pri tovrstnih vprašanjih je ta širina duha, ki jo nedvomno predlagani člani imajo, na prvem mestu. Prosila bi vas, da člane podprete. Sami so se v številnih pogovorih, tudi ob možnem drugačnem delu v prihodnosti, se pravi, še bolj javnem, še bolj nadzorstvenem, opredeljevali tudi z nami in zavezali k aktivnemu ne samo gledanju pod prste, ampak tudi spremljanju kulturne politike v širšem pomenu besede. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Dušanu Kumru za predstavitev poročila komisije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Vlada Republike Slovenije je na podlagi drugega odstavka 16. člena Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo posredovala Državnemu zboru sklep, s katerim je predlagala Državnemu zboru, da imenuje Nacionalni svet za kulturo v naslednji sestavi: Mirana Zupaniča za predsednika in za člane Mitja Čandra, Meto Hočevar, dr. Barbaro Jaki, Mirana Moharja, dr. Jožeta Vogrinca in Matjaža Zupančiča. K predlogu kandidatov je bila posredovana tudi obrazložitev in življenjepisi predlaganih kandidatov. Zakon o uresničevanju javnega interesa za kulturo v svojem 16. členu določa, da je Nacionalni svet za kulturo neodvisno telo, ki usmerja nacionalno strategijo za kulturo. Predsednika in 6 članov sveta imenuje Državni zbor na predlog Vlade izmed osebnosti, ki uživajo javni ugled, za obdobje 5 let in so lahko ponovno imenovani. Člani Mandatno-volilne komisije so v razpravi o predlogu Vlade za imenovanje predsednika in 6 članov Nacionalnega sveta za kulturo izrazili različna stališča. Člani iz vrst opozicijskih poslanskih skupin so predvsem poudarili, da sicer nimajo pripomb glede same strokovnosti predlaganih kandidatov, vendar je po njihovem mnenju predlagatelj pri sestavi v premajhni meri upošteval zastopanost kandidatov s področja celotne Slovenije, še zlasti ni sprejemljivo, da ni predstavnika iz Maribora, ki je evropska prestolnica kulture, ter da niso zastopane vse zvrsti umetniškega ustvarjanja; poudarili so predvsem glasbo in ljubiteljsko dejavnost. Člani iz vrst koalicijskih poslanskih skupin pa so v razpravi izrazili podporo predlogu Vlade, saj je pri sestavi potrebno upoštevati zakonsko določilo, da so predsedniki in člani Nacionalnega sveta za kulturo imenovani izmed osebnosti, ki uživajo javni ugled. Glede na številčnost Nacionalnega sveta, predsednik, šest članov, pa je težko oziroma nemogoče zadostiti krajevnim kriterijem. Mandatno-volilna komisija je na tej podlagi z večino opredeljenih glasov podprla predlog Vlada Republike Slovenije za imenovanje Nacionalnega sveta za kulturo. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da na podlagi 16. člena Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo in 112. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme sklep o imenovanju Nacionalnega sveta za kulturo. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovana ministrica! Mislim, da je bil v Državnem zboru na Mandatno-volilni komisiji sprejet in predlagan odločen predlog. Nacionalni svet za kulturo je namreč neodvisno telo, ki usmerja nacionalno strategijo za kulturo. Druga pomembna naloga, spremlja in ocenjuje vpliv kulturne politike na kulturni razvoj. Pomembno je tudi, da daje mnenje k nacionalnemu programu za kulturo in letnim poročilom. O njegovem izvajanju. Obravnava predloge zakona in drugih predpisov s področja kulture in seveda daje tudi predloge in pa pobude za urejanje posameznih vprašanj na področju kulture. Mislim, da so predlagatelji opravili korektno delo, da je nekaj tistih, ki imajo nove ideje, predvsem pa, da se na tem področju nadaljuje neko delo, ki je bilo že uspešno zaključeno. Največ pomislekov je bilo na to seveda, ali je regionalna zastopanost najbolj ustrezna ali ni. Jaz moram reči, da seveda vsi zaselki v Republiki Sloveniji svojega predstavnika in kandidata ne morejo imeti, da so pa izbrana imena, ki uživajo slovenski, evropski in pa mednarodni ugled in prepričan sem, da če jih cenijo v Avstraliji, New Yorku in pa še kje, da bodo znali videti in pa upoštevati tudi do Maribora in pa znotraj vseh slovenskih meja. Zato bodo seveda vsi, ki so predlagani, dobili popolno podporo Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Kot je bilo danes že nekajkrat povedano, gre za ključno krovno telo na področju kulture, ki ima zelo pomembne naloge, ki spremlja, nadzoruje in sooblikuje kulturno politiko v slovenskem prostoru. Mi ne dvomimo, da gre za ugledna imena, ki so predlagana. To lahko zagotovim, vendar imamo nekatere druge pomisleke. Rad bi povedal katere pomisleke ima naša poslanska skupina ob konkretnem predlogu. Eno od pomembnih področij, ki ni zastopano v Nacionalnem svetu za kulturo je ljubiteljska kultura. Predvsem na podeželju, pa tudi v mestih imamo veliko število kulturnih, umetniških društev in ta kultura pravzaprav že nekajkrat ni bila zastopana v Nacionalnem svetu za kulturo. To pomeni, da imajo tisti, ki niso zastopani najbrž tudi posledično težave pri; ker se to odreja s kulturno politiko, se odreja tudi kulturni proračun; dostopnosti do virov. Dostopnost do virov, do sredstev je najbrž s tem omejena. In ocenjujemo, da je velika skupina ljudi, ki je vključena v kulturne dejavnosti, predvsem zaradi tega, ker nimajo možnost, da sooblikujejo kulturno politiko, izključena iz ali pa iz zadostnih virov sredstev, s katerimi bi podprli njihov delovanje. Tu gre tudi za mnoga društva, ki so vezana na preteklost, na zgodovino, na etnografijo, ki zagotavljajo ohranitev kulturne dediščine in tako naprej. Ne gre samo za sodobna društva. Drugo, kar je, tudi ni nikogar iz glasbene umetnosti. To je, po našem mnenju, pomembna pomanjkljivost, navsezadnje se vrsto let tudi slovenska glasbena umetnost uspešno promovira tudi v evropskem prostoru in ocenjujemo, da ni predlog v temu smislu zadosten, da bi lahko ocenili, da je primeren. Prav tako se nam pa zdi neprimerno, da ni v Nacionalnem svetu za kulturo, ker sodeluje tudi kulturna politika, nikogar, ki bi zastopal, bom rekel, projekt evropske prestolnice kulture. To je evropski projekt in kljub temu, da je recimo Maribor kot krovni nosilec dobil ta projekt, ni nikogar iz tega projekta, iz tega sklopa vključenega v Nacionalni svet za kulturo, kar pomeni, da so ti projekti pravzaprav nekako izključeni iz kulturne politike, predvsem v tistem prvobitnem zastopanju. Lahko to nekdo spremlja in se odloča v njihovem imenu, vendar na tistem pravem mestu, to pa je Nacionalni svet za kulturo, ti ljudje svojega mnenja ne morejo uveljaviti niti izraziti. In najbrž je to ena večjih pomanjkljivosti tega projekta. Pa še nekaj je tu zelo očitno. Zelo je favorizirana Akademija za gledališče, radio, film in televizij - AGRFT. Praktično polovico sestave Nacionalnega sveta prihaja iz te sfere, iz tega kroga in jaz upam, da bo, ker je tako močno zastopana ta sfera, končno stekla vsaj ta filmska produkcija. Da bomo dobili letos tistih dvajset obljubljenih filmov, da bo tudi naslednje leto dvajset obljubljenih filmov. Zdaj, očitno je tudi v Nacionalnemu svetu za kulturo temu projektu in temu cilju, ki si ga je zadala ministrica, zadostna podpora. Najbrž ne bo problem najti odsev za filmsko produkcijo tudi v vsakokratnih proračunih Slovenije, kljub temu da se soočamo z globoko krizo in težko situacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu sklepa. Besedo ima Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Pred nami je imenovanje Nacionalnega sveta za kulturo. In to z enim glasovanjem, paketnim. Tukaj ne vem, ali smo v preteklosti tudi tako ravnali, potem je normalno, da lahko nadaljujemo. Vendar pa se ravno zaradi tega tudi želim izjasniti v tem, kajti nekatera imena tukaj znotraj so izrazito dobra, po mojem mnenju, in sem pravzaprav na nek način presenečen ob nestrpnosti ministrice za kulturo v zadnjem času, tako da upam, da je [[...]]
Prosim, gospod Jerovšek, prosim, brez osebnih kvalifikacij!
Ja, saj to se lahko. Zdaj moram reči, da nekatera od teh [[...]]
[[...]]diskvalifikacij, se opravičujem zboru.
Ne. Sem samo govoril o nestrpnosti. Mislim, da ni diskvalifikacija, če je resnica. Gospod predsednik, sicer me pa ovirate. Že eno minuto ste mi vzeli. Poglejte, moram reči, da se je Miran Zupanič, ki je predlagan za predsednika, po mojem, dejansko proslavil kot režiser, in tudi s svojim pogumom, da je v tem slovenskem prostoru, ki je tako retrogradno orientiral, posnel film "Otroci s Petrička". S tem je tudi izrazil svoj jasen odnos do vrednot, do zločina, ki je v Sloveniji pravzaprav na nek način, ti zločini ali pa ti grehi, do katerih se je opredelil s tem svojim filmom, so v slovenskem javnem prostoru dostikrat glorificiram kot upravičeni. Seveda pa je pri tej zadevi, ko bomo glasovali v sklopu, na nek način dobro, da je zaščiten, ker sem prepričan, da bi se drugače nekateri od tukaj opredelili zoper takšnega kandidata, ker imamo izkušnjo ob glasovanju in razpravah o Evropski resoluciji o evropski zavesti in totalitarizmu. Prav tako moram reči da je, pa grem še nazaj, kajti nekoč je javno protestiral gospod Janez Stanovnik zaradi predvajanja njegovega filma na televiziji in verjetno so nekateri pod vplivom. Moram reči tudi, da Mitja Čander je tukaj eden odličnih intelektualcev srednje generacije. Ne samo, da je urednik Beletrine, esejist in izjemno dober mislec in retorik, ki se zelo načelno opredeljuje, v zadnjem času, moram reči, da je na nek način sotrpin, kajti tudi njemu je Dejan Košir zavrnil objavo pisma in demantija, kot ga je tudi meni. Skoraj z enakimi argumenti, sem prebral v časopisu, sicer v drugem časopisu, ker mu tam ni hotel o zadevi Jani Virk objaviti delo kritičnega zapisa. O tej sestavi bom ostal neopredeljen, zaradi tega, ker tudi mene zelo moti, da na tem spisku ni nikogar praktično delujočega na področju kulture, ki bi bil izven Ljubljane. Še posebej to moti v tem slučaju s strani tega, da ni tu nobenega kulturnega ustvarjalca iz Maribora oziroma iz Štajerske povezanega s projektom evropske prestolnice kulture. S tem se kaže, da je pravzaprav nezaželeno dete ta evropska prestolnica kulture locirana v Mariboru [[...]]
Prosim mir v dvorani!
Drug razloga, da se ne bom opredeljeval pa je tudi, da se je eden od kandidatov ravno o teh razpravah o Resoluciji o evropski zavesti in totalitarizmu, moram reči, zelo negativno izražal o takšni resoluciji, zelo relativiziral, na nek način, bil je nestrpen do tistih, ki so izrazili potrebo, da se taka resolucija v Sloveniji sprejme. Torej ta [[...]] [[Izklopljen mikrofon.]] [[...]]
Hvala lepa gospod Jerovšek. Končali smo. Končali smo s predstavitvijo stališč poslank in poslancev. Zaključujem razpravo. Proceduralno gospod Tanko. Vi gospod Pukšič? Ne morete, se niste prijavil. Niste se prijavil. Bil je čas za prijavo, niste se prijavil. [[Glas iz dvorane.]] [[..]]Ja, bila sta prijavljena dva, eden se je odjavil, gospod Jerovšek je ostal in je tudi razpravljal 5 minut in 15 sekund. Mir v dvorani. Proceduralno, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Predlagam, da na tak način, kot ste to naredili v primeru kolega Jerovška, ne posegate v razpravo naših poslancev in jim potem onemogočate razpravo. Ničesar, kar je kolega Jerovšek povedal v svoji diskusiji, ni bilo takega, da bi si lahko zaslužil ustno intervencijo predsedujočega oziroma vas, ki to sejo danes vodite. Ugotavljam, da se razen ob dveh razpravah [[...]]
Mir v dvorani, prosim. Kolega Juri prosim, če se usedete. Prosim, gospod Tanko.
Razen, da je samo nekaj poslancev v naši poslanski skupini takih, proti katerim ne intervenirate. Pravzaprav pri vsakem, ki se oglasi k besedi, intervenirate, prekinete razpravo in nekako zmotite, nagovorite. Menim, da to ni korektno. Bodite enakopravni do vseh, pustite, da ljudjem povedo tisto, kar mislijo, za besedami najbrž tudi stojijo in na tak način, kot se to dogaja v zadnjem času pravzaprav uničujete tudi delo poslancev in razprave poslancev in tudi nivo razprav. Vam predlagam, da ste do tega, do razprav poslancev, predvsem v naši poslanski skupini, bolj strpni. Taki ste najbrž, če bi bral tisti vaš prvi intervju v Magu. Hvala lepa.
Zadnjih besed nisem razumel, ker so bile potihem izrečene, tako da ne vem, kaj je bilo rečeno. Dejansko poskušam biti nepristranski do vseh, ki po mojem mnenju kršijo Poslovnik. V zvezi s polemikami bi rad povedal eno samo stvar. Bodite ostri, kot se le da, in še več, vendar, če se le da, ne pojdite na ljudi z osebnimi kvalifikacijami. To poskušam preprečiti, ne vedno uspešno. Pri tem poskušam biti enak do vseh, s katere koli strani. Tako odločno zavračam to, da zaviram diskusijo v parlamentu, in mislim, da je je dovolj, ne bom rekel, da je je več kot dovolj, lahko bi bilo še več, če bi bila bolj kvalitetna, vendar moram zavrniti vaša stališča. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Gospod Frangež, proceduralno. Po vrsti. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za dobo petih let za predsednika Nacionalnega sveta za kulturo imenuje Miran Zupanič, za člane pa Mitja Čander, Meta Hočevar, dr. Barbara Jaki, Miran Mohar, dr. Jože Vogrinec in Matjaž Zupančič. Sklep začne veljati z dnem, ko ga sprejme Državni zbor. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Želi kdo v imenu poslanskih skupin? Ja, v imenu Poslanske skupine Zares Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Zares bomo predlog članov Nacionalnega sveta za kulturo podprli. Menimo, da je predlog dober, kvaliteten, ne nazadnje smo danes slišali celo od nekaterih, ki so imeli v preteklih dneh marsikaj kritičnih besed in pomislekov, tudi pohvalo v zvezi z vsaj dvema članoma. No, nam se zdi, da so vsi člani primerni, predvsem pa želim reči, da je Nacionalni svet za kulturo nacionalni svet - to, kar nosi že v svojem nazivu - in ne skupek regionalnih kulturnikov, ki naj bi urejali predvsem finančne zadeve. Tako je bilo danes marsikaj že rečenega. Ne gre za finance, pač pa gre za to, da ta nacionalni svet na nek način spremlja, kako Slovenija izvaja in kakšno ima kulturno politiko. In tukaj mislim, da potrebujemo široke, razgledane ljudi. Ljudi, ki se lahko dvignejo nad regionalne in tudi nad, bi rekla, interese samo posameznih vej umetnosti ali kulture. Nemogoče je v sedemčlanski Nacionalni svet za kulturo imenovati predstavnike vseh številnih vej s področja umetnosti in kulture. Nemogoče je. In mislim, da je nekorektno, da bi se pri odločanju osredotočili na to vprašanje, pač pa predvsem na širino teh ljudi in na njihovo razgledanost. Pri tem menim, da so predlogi dobri, da so uravnoteženi, da so to ljudje, ki jim lahko zaupamo, da bodo v resnici bedeli nad tem, kakšno kulturno politiko bomo v Sloveniji vodili vsi, predvsem pa tudi politiki in nam tudi tukaj postavljali ogledalo. In ne nazadnje menim, da je popolnoma neprimerno neko regionalno zastopanost ocenjevati po stalnih bivališčih. Ti ljudje prihajajo iz zelo različnih koncev, njihovo poreklo izvira z vseh strani in mislim, da je to dober predlog, po poreklu so nekateri tudi iz Maribora, s Ptuja, iz Novega mesta, s Primorske [[...]]Skratka, menim, da je predlog dober, vse ostalo pa je zgolj iskanje dlake v jajcu.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Matevž Frangež, prosim.
Spoštovani gospod predsednik! Najlepša hvala za besedo. Iz korektnosti do predloga moram povedati, da je Mitja Čander, ki ga vsaj osebno poznam, doma iz Hoč pri Mariboru, res pa je, da že zelo dolgo živi in dela v Ljubljani. Ker je Maribor leta 2012 evropska prestolnica kulture, skupaj s partnerskimi mesti in v tem črpa ne le svojo razvojno perspektivo, pač pa tudi svojo samozavest. Kljub temu, da spoštuje, vse, ki so predlagani, bom glasoval proti. Ne toliko zaradi tega konkretnega predloga kot zato, ker si želim, da bi tudi sicer pri kadrovskih odločitvah, tudi te koalicije, v večji meri in več pozornosti namenili regionalni dimenziji naših kadrovskih odločitev. V Mariboru imamo mnoge uglede ustvarjalce in kulturnike in predvsem obrazložitev tega predloga utegne biti za Maribor žaljiva. V tem pogledu ne morem drugače kot glasovati "proti".
Hval lepa. Obrazložitev glasu Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, gospod predsednik! Mislim, da je tudi komisija, ki se je v Bruslju odločala in Mariboru, s partnerskimi mesti, med njimi tudi Ptuju, dodelila mesto evropske prestolnice kulture leta 2012, verjetno naredila veliko gromozansko napako, da se je za Maribor in ta partnerska mesta odločila, ker, tako kot je bilo danes rečeno, da visoko razgledani ljudje prihajajo samo iz Ljubljane in iz centra. Seveda, to je ta koalicija pokazala, da visoko razgledani ljudje, sposobni voditi državo itd., prihajajo samo iz centra, ampak sedaj vse skupaj "crkuje", tudi center, tako da ne vem, kako dolgo še bo to takole. Dobiti mesto v Bruslju oziroma odločitev, da postane neko mesto - s partnerstvi - evropska prestolnica kulture Evrope, mislim da - popravite me, ampak do sedaj še Slovenija tega ni imela, kolikor vem, mislim, da je bil dve leti nazaj Gradec - je v nebo vpijajoči greh, da si dovoli slovenska vlada predlagati takšno sestavo, da ni nekoga iz ene izmed vodilnih institucij kulture iz Maribora. To je sramotno in poniževalno. Kar se pa koalicijskih poslancev tiče, pa samo toliko. Prav bi bilo, da bi to izborili znotraj lastne koalicije, če ne, pa bi pač povedali, da se v takšnih strankah enostavno ne da delati in če nekdo nekaj dela proti tistemu, ki te je izvolil, potem seveda moraš to jasno in glasno povedati in potegniti korake. Jaz ne bom glasoval proti, ker so ljudje spoštovanja vredni, ki so predlagani. Bom se vzdržal, ampak je sramotno [[...]] [[Izklopljen mikrofon.]] [[...]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu? Ne. Prosim za prijavo. Tako vas bom vsaj imel na ekranu. Besedo ima mag. Andreja Rihter. Obrazložitev glasu v lastnem imenu.
Hvala lepa. Nisem imela namena se oglašati, ampak mogoče dragi moji kolegi nasproti, kaj če bi si pogledali ali pa [[...]]
Draga kolegica, ravno na to sem vas želel opozoriti, ste novi, ne več tako novi v parlamentu. Obrazložitev glasu ni polemike s sosednjimi. Ne morejo več odgovarjati. Vse, kar se je zgodilo v zvezi s tem, se je zgodilo. Prosim.
Hvala lepa. Bom se vzdržala. Dobro bi bilo, če si pogledamo zakon, ki v javnem interesu - ki zelo jasno govori, kaj so kriteriji za izbor posameznika člana nacionalnega sveta za kulturo. Verjetno tega ne poznamo ali pa se tudi ne spomnimo - takrat, ko smo sprejemali. Gre za drugo imenovanje Nacionalnega sveta za kulturo, za drugi nabor posameznikov in kriterij regije ali kako drugi ni nikjer zapisan. Čudim se, da ne pogledate nenazadnje ljudi. Področje kulture in ustvarjalnosti vedno seže čez vse interese. Jaz sem prepričana, če bi pogledali malce bolje po rezultatih dela posameznikov, bi videli, da sega od severa, vzhoda, juga in zahoda ustvarjalnih vseh posameznikov. Dobro bi bilo, ko tolikokrat govorimo o kulturi in vsi vse vemo, da bi se včasih mogoče vzdržali in šli na to, kaj so ljudje ustvarjali in kaj je namen Nacionalnega sveta za kulturo. To je drugo imenovanje in mogoče sem lahko malce groba: Miran Zupanič je ustvarjalec, resnično, svetovnega kova in on je znal držati Nacionalni svet za kulturo v času, ko je predsednik odstopal in ko je zdržal in imel hrbtenico, da je opozarjal politiko na vzdržnost, profesionalnost in vse pravilnosti, ki so se v kulturi dogajale. In njegovo delo je segalo izrecno še posebej v Maribor in takrat, ne nazadnje, tudi v opozarjanje za argumente za evropsko prestolnico kulture. Tako, dragi kolegi, mogoče včasih resnično malo več pozornosti. Sem že nehala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz razumem, da boste glasovali za - a ne? Obrazložitev glasu Vito Rožej, brez polemik.
Spoštovani predsednik, glede na moje dosedanje razprava, bi sami lahko vedeli, da je pri meni takšno opozorilo nepotrebno, ampak ga vseeno jemljem dobrohotno na znanje. Jaz bom ta sklep podprl [[...]]
Mir v dvorani.
[[...]]to pa zato, ker v tem nacionalnem svetu sedita dva Mariborčana, en Ptujčan, ena Novomeščanka, ena Ljubljančanka in še dva Ljubljančana zraven. Tudi meni je žal, da ni nikogar iz Kopra, niti ni iz Kranja, Celja, iz Slovenj Gradca, niti ni nikogar iz Osilnice, Kobilja, Jezerskega in Loškega Potoka. Ampak, sklepam, da je temu tako, ker so [[...]]
Prosim, mir v dvorani!
[[...]]kakšne občine večje, tudi več dajejo za vse stvari, ki jih njihovi občani potrebujejo, tudi za kulturo. Kulturne institucije so doma v večjih mestih, pač, kot že prej omenjeno, v Osilnici nimamo Slovenskega nacionalnega gledališča, baleta in niti ni kulturne institucije, ki bi se lahko pohvalila s častitljivo 90-letno zgodovino, kot se lahko Mariborsko gledališče. Je pač tako, da urbana središča pač najbrž lahko nudijo svojim prebivalcem kaj več kot pa občine, ki ne ustrezajo zakonskim pogojem. Zato je seveda sestava sveta takšna. Kar se same strokovnosti tiče, je že predgovornica vse obrazložila. Jaz bom tak nacionalni svet podprl in mu želim čim uspešnejše delo. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Jožef Jerovšek. Prosim. Obrazložitev glasu!
Prej sem napovedal, da se bom vzdržal pri glasovanju. Vendar sem tudi povedal, da se bojim, da se bo vsaj zaradi dveh imen, pa tudi nekatera druga so dobra, ta koalicija zaradi svojih dogmatskih interesov in ideoloških interesov obrnila proti, predvsem proti predsedniku. Kajti vem, da je film Otroci iz Petrička povzročil silen nemir in silne proteste, javno izražene, da se to ne bi smelo predvajati. Iz ene od obrazložitev pa sem tudi zaznal, da je tisti dogmatski interes močnejši. In ker se bojim, da bi tako pozitivni ljudje, ki so se tako pokončno znali opredeliti v tem ideološko nastrojenem prostoru, propadli, in ker bi bil vsak naslednji predlog te koalicije še slabši, sem spremenil odločitev in bom to podprl, predvsem zaradi pozitivnih in pokončnih ljudi v tem Nacionalnem svetu za kulturo. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju štirih članic Državne revizijske komisije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Borut Sajovic, v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. [[Ne želi.]] Jože Tanko v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo. [[Nemir v dvorani.]]
Prosim, mir v dvorani! Zbranost!
Je že mir v dvorani ali še ne?
Prosim, gospod Tanko. Zaenkrat bi se na žalost lahko zgledovali samo po obiskovalcih na balkonu. Prosim, mir v dvorani!
Gospod predsednik, vseeno bom začel, čeprav še ni miru. Pred seboj imamo nepopoln predlog imenovanja članov državne revizijske komisije. Žal je edina kandidatka za predsednico Državne revizijske komisije iz nepojasnjenih razlogov odstopila, brez pojasnila, ni rečeno, ali je bilo to iz osebnih razlogov ali kakršnih drugih. Gre pa za imenovanje članov zelo pomembne institucije, zelo pomembnega organa, ki deluje v pritožbenih postopkih. In glede na to, da gre v mnogih primerih pravzaprav tudi za politično delovanje tistih, ki so v pritožbenem postopku, je najbrž odstop edine kandidatke povezan predvsem s tem, ker se pričakujejo politični pritiski na tiste, ki bodo odločali o pritožbah na javnih razpisih. Tukaj najbrž ni odveč, da povemo, da je ustanovljenih nekaj preiskovalnih komisij, ki bodo preiskovale sume korupcije, tudi sume korupcije v nekaterih razpisih. Najbrž se bodo odpirale še nekatere druge stvari, ki bodo povezane z razpisi, ki se bodo še zgodili. In glede na to, da imajo nekateri člani te koalicije, tudi funkcionarji te koalicije, deleže v gospodarskih družbah, ki sodelujejo na teh razpisih, istočasno pa ti funkcionarji so krovni v Vladi in še kje, kjer te razpise izvajajo, je najbrž izjemno pomembno, kdo bo na čelu tega pritožbenega oziroma revizijskega organa. Najbrž so utemeljena tudi razmišljanja, da gre v temu primeru tudi za iskanje najprimernejše osebe, ki bo na čelu te institucije, kajti to bo morala biti oseba, podobno kot je v primeru, recimo, tudi protikorupcijske komisije, ki se bo ukvarjala predvsem s tistimi, ki bodo kakšne stvari prijavili, ne pa s tistimi, ki so dejansko kakšne stvari povzročili. Sicer pa s to sestavo članstva Državne revizijske komisije nimamo problema, problem pa je v tem, da je komisija obglavljena in zelo velika verjetnost je, da se bo na politični osnovi, tako kot v primerih, recimo i,menovanja NLB-ja, odločalo nekje v ozadju koalicijskih dogovorov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitvev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Državno revizijsko komisijo za dobo pet let imenujejo članice mag. Maja Bilbija, Sonja Drozdek Šinko, mag. Nataša Jeršič in Vida Kostanjevec. Funkcijo začnejo uresničevati 24.12.2009. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani zbor sprejel. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi gradbenih investicij javnega pomena na področju izgradnje avtocest in objektov gospodarske javne infrastrukture, financiranih s sredstvi državnega proračuna, zaradi suma, da so bili postopki in posli medsebojno politično dogovorjeni, vodeni netransparentno in negospodarno, ter zaradi suma prisotnosti klientelizma, korupcije in medsebojnih povezav med različnimi aktivnostmi, ki so vključeni v pripravo, javna naročila in izvedbo gradbenih poslov, ter postopkih lastninskih preoblikovanj in menedžerskih odkupov gradbenih podjetij ter v tej zvezi še posebej za ugotovitev suma o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij in njihovi vlogi pri tem. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Predstavitev stališč poslanskih skupin. Ne bo predstavitve. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima Melita Župevc. Želi razpravljati?
Bom pa res na kratko, čeprav so se ostali odpovedali, da bodo predstavili stališča v imenu poslanskih skupin, čeprav gre pravzaprav za [[....]]
V imate v lastnem imenu, svojem imenu.
Ja, seveda, saj sem prijavljena. Čeprav so se ostali odpovedali, pa se mi zdi pomembno, čeprav gre za formalnost, ko bomo potrdili predsednika in podpredsednika preiskovalne komisije, v bistvu bi lahko to, kar bom povedala sedaj, povedala tudi pri naslednji točki. Zdi se mi prav, da opozorimo, da gre za veliko ekstenzivnost ustanavljanja preiskovalnih komisij. Že četrto bomo dobili v tem mandatu, opozicijsko. Mislim, da je prav, da opozorimo, da preiskovalne komisije v Državnem zboru izgubljajo na pomenu. Obstajajo neka točno določena pisana pravila, ki govorijo o tem, zakaj se preiskovalne komisije lahko in zakaj se ustanavljajo. Dobili bomo torej preiskovalno komisijo za preiskavo Golobiča, pa za preiskavo Jankovića in tole, ki jo imamo pred nami, tako imenovano avtocestno preiskovalno komisijo in preiskovalno komisijo za štetje izbrisanih. Prav je, da vemo, koliko preiskovalnih komisij ustanavljamo v tem mandatu oziroma koliko jih ustanavlja opozicija. Seveda je mogoče zbrati 30 podpisov, vložiti zahtevo za preiskovalno komisijo. Do konca mandata jih bomo verjetno imeli še kar nekaj. Ne bi želela polemizirati. Torej, gre za formalnost. Ampak ekstenzivnost ustanavljanja in potrjevanja preiskovalnih komisij v Državnem zboru kaže, da gre za zlorabo tega pomembnega instituta parlamentarne demokracije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi sam sem se mislil najprej odpovedati, ampak ker je predhodnica govorila tako negativno o preiskovalnih komisijah, o ekstenzivnosti, o zlorabi instituta, moram reči, da ta stalni poskus razvrednotiti inštitut preiskovalnih komisij, izvira iz tega, da je na nek način znotraj strank, ki tako govorijo, kosmata vest. Na vsak način skušajo z vsemi sredstvi preprečiti tisto, kar lahko v danih zadevah za preprečevanje korupcije, za preprečevanje malverzacij, za to da bi bila Slovenija malo bolj transparentna, da bi se davkoplačevalski denar tako potratno in tako grozovito ne prelival v zasebne žepe brez vsake sankcije, zaradi tega so potrebne tudi preiskovalne komisije. Če bomo delali pošteno na preiskovalnih komisijah, bodo tudi danes obupani in ponižani delavci, tako v Gorenju, Muri, začeli upati, da ta država želi pomagati, da želi, da bi se v državi uvedla red in pravica in da bi bila to vrednota, ki jo je treba spoštovati. Zaradi tega imam pozitivno mnenje o tem inštitutu in o tem formalnem sklepu bom glasoval za. Hvala.
Hvala lepa. Replika, Melita Župevc [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Prijavljena, ima pravico replike, žal. Prosim, Melita Župevc.
Jaz sem bila poleg kolega Jerovška edina prijavljena k tej razpravi, tako da predlagam, da se drugič drugi prijavite k razpravi, pa boste lahko razpravljali. Moram kolegu Jerovšku odgovoriti, ko govori o transparentnosti in spet o državnih sredstvih. Bodimo transparentni. Slovenska demokratska stranka ima osem predsedniških mest, ki so ji pripadla z delitvijo predsedniških mest po odborih. Zdaj boste dobili še štiri predsednike preiskovalnih komisij. Predlagam, da do konca mandata ustanovite še kakšno preiskovalno komisijo, tako jih boste imeli še več. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti 1. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Predlog sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma klientelizma in koruptivnega ravnanja ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregorja Golobiča pri pridobitvi znatnih javnih nepovratnih sredstev in poslov na javnih naročilih za gospodarske družbe v skupini Ultra (projekt mestne kartice Urbana, sistem za sledenje in nadzor avtobusov javnega podjetja Ljubljanski potniški promet d.o.o., fiktivni posel varovanja gospodarske družbe Mercator d.,d., elektronizacija študentske prehrane, ki naj bi jo izvajala gospodarska družba Margento R&D d.o.o. itd.), v katerih je Gregor Golobič solastnik, ter pri prenosu področja elektronskih komunikacij z Ministrstva za gospodarstvo na Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma, da je minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregor Golobič utajil davke, neupravičeno pridobil status kmeta za nakup kmetijskih zemljišč ter pristojnim organom nepopolno prikazal svoje premoženjsko stanje ter njegov izvor, za ugotovitev politične odgovornosti ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregorja Golobiča zaradi suma izogibanja plačevanju davkov v Republiki Sloveniji ob svojem aktivnem sodelovanju pri izvrševanju davčnih bremen državljanov Republike Slovenije in za ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma klientelizma in koruptivnega ravnanja ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregorja Golobiča za pridobitev slabo zavarovanih posojil, ki so bila odobrena s strani banke NLB d. d., ki je v večinski državni lasti, za gospodarske družbe v skupini Ultra. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 3. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi Sklepa o imenovanju članov Sveta Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Želi mag. Sajovic predstaviti stališče? [[Ne želi.]] Ker ni razprave poslank in poslancev, prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Seznanitve z odstopom dveh članov Nadzornega sveta RTV Slovenija. Člana Nadzornega sveta RTV Slovenija Tomaž Glažar in Nikola Damjanić sta z dopisoma 21. oziroma 29. junija 2009 obvestila predsednika Državnega zbora, da odstopata s funkcije člana Nadzornega sveta RTV Slovenija, in zaprosila Državni zbor, da začne s postopkom razrešitve z navedene funkcije. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Sajovic, Jože Tanko, želite predstaviti poslansko stališče poslanske skupine? Samo če želite seveda. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik! Želel ste.
Ste se prijavili, gospod Tanko in jaz sem vas dolžan pozvat. Jaz nisem nič želel.
Želel ste, no, pa bom to povedal. Sedaj, odstop dveh članov Sveta RTV se ujema nekako z mandatom te koalicije, glede na to na kakšen način sta ta dva odstopa obrazložena in kakšne diskusije to spremlja v medijih, lahko to ocenjujem, da sta ta dva odstopa del pritiska na javni zavod Radiotelevizija in pa pravzaprav s tem odstopom se daje podlaga politiki, da bo ustvarila podlage za spremembo Zakona o RTV za spremembo Zakona o medijih in posledično tudi za kadrovske spremembe na javnem zavodu Radiotelevizija. Razlogi, na katerih slonita ta dva odstopa, pravzaprav so taki, da bi morala že oba pravzaprav sprožiti postopek pred ustreznimi organi in ne na tak način, diskvalificirati tistih, ki so pač dolžni, da izvajajo program Radiotelevizije in opravljajo tudi funkcije. Zagotovo gre v tem primeru, ko se sodi na tak način pravzaprav z zlorabo instituta odstopa, argumenti niso tisti, na katerih bi ta odstop slonel, in niso pravi, ampak je, očitno, v ozadju ta sistemski pristop k pripravi podlag za ukrepanje na medijskem področju in tudi na področju izvršnih funkcij v tem zavodu. Ta dva odstopa gresta tudi v kontekst nastopov gospe ministrice takoj po nastopu mandata, ko se je zelo ostro postavila proti javni radioteleviziji, tudi proti osebam na javni radioteleviziji, tudi na blogu je bilo očitno zaznati zelo osebno diskreditacijo tistega, ki opravlja eno izmed poslovnih funkcij, in moramo ugotoviti, da se ta princip diskreditacije in potem tudi odstranitve oziroma politične likvidacije tudi nadaljuje. Ta dva odstopa sta podlaga za nadaljnje korake, ki jih bo koalicija vodila na tem medijskem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa. Povsem slučajno je bil ravno na današnji dan pred štirimi leti v Sloveniji referendum, kjer smo med volivkami in volivci odločali o Zakonu o RTV-ju, ki je bil sprejet v prejšnjem mandatu. Rezultat je pokazal, da si Slovenci tak zakon tudi želijo, saj so ga potrdili. Vendar je bil takšen zakon že v prejšnjem mandatu trn v peti LDS-u, Zaresu in tudi SD-ju. Ves čas so iskali način, kako ta zakon spremeniti. Sedaj, ko je ta koalicija na oblasti, si želijo zopet podrediti kot vojni plen tudi RTV in da se to naredi, je treba spremeniti zakonodajo. Še posebej pa je bilo to izrazito takrat, ko je ravno RTV objavila lažnive izjave predsednika Zaresa, ministra in potem je stekel način oziroma postopek, kako čim prej najti opravičilo, kako spremeniti Zakon o RTV-ju, o medijih in tako naprej. Težava je bila samo v tem, na kakšen način opravičiti javnosti, da je potrebna ta sprememba zakonodaje. Izbrana je bila stara preizkušena metoda strank LDS-a, Zaresa, SD-ja, da je potrebna najprej diskreditacija, diskvalifikacija in potem vse tisto, kar sledi. In ravno tukaj je bila potem izbrana metoda, da sta se dva člana nadzornega sveta, za katera vemo, kako sta politično opredeljena, da sta odstopila z obrazložitvijo, ki je neverodostojna, smešna in v nobenem primeru prepričljiva. Če bi bilo karkoli res, kar sta onadva navajala kot argument - imamo številne institucije, organe, ne nazadnje imate koalicija v rokah škarje in platno, bi lahko brez kakršnihkoli težav ukrepali, če bi bilo res karkoli narobe. Vendar vsi veste, da temu ni tako. In zdaj, ko naj bi ta dva člana odstopila oziroma ko sta odstopila, pa je nastopil trenutek, ko se bo z vsemi topovi skušalo kazati na slabo delo vodstva oziroma vseh organov v RTV-ju, ki pač vodijo to hišo. Kakorkoli je ta medij relativno objektiven, čeprav očitate, da temu ni tako, kajti oni so tisti, ki so marsikatero nepravilnost tudi razkrili. Zato je bila to vržena kost, da boste zdaj z vsemi topovi streljali na vodstvo RTV-ja, da boste v najkrajšem času spremenili Zakon o RTV-ju in vse tisto, kar je, in si ga skušali tako kot ostale medije tudi tega podrediti. Tako je ta odstop, kakorkoli je, treba sprejeti takega, kot je, čeprav se mandat tako ali tako izteka, je smešno, da se je ta odstop zgodil - vendar kakorkoli: to, kar ste si zamislili, boste verjetno izpeljali, vendar javnost - verjemite - vam ne verjame več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Obravnavamo odstop dveh članov Programskega sveta RTV [[...]]
Nadzornega sveta, kolega Jerovšek, nadzornega sveta.
Nadzornega sveta, ja, pardon.
Da ne bi bile napačne diskusije.
Se opravičujem. Ko se zavedamo znane izjave enega od odstopljenih članov, "da je treba vodstvo RTV 'razgoniti'", je jasno, da je bilo to uvertura in predhodnica poskusom, ki so sledili kasneje, kako diskreditirati vodstvo RTV-ja. Moram reči, da je to vodstvo RTV-ja storilo veliko. Ne samo da si je drznilo predvajati, dvakrat verjetno, film Otroci iz Petrička, za katerega so eni glasno protestirali, ampak je povzročilo tudi to, da ministrica vonja znoj direktorja televizije na daljavo. Jaz ne vem, kaj bi lahko Freudovem pomenilo, ampak kljub temu ta vonj, ki ga je ona predstavila [[....]]
Prosim za mir v dvorani! Prosim, da zbrano prisluhnemo govorcu.
[[....]]kot odvratnega in se je spustila na najnižjo raven govorjenja in izražanja. In mislim, da je bila to nestrpnost, gospod predsednik, ker ste me prej prekinili. Imam pravico reči, da je takšno nastopanje nestrpno in netolerantno. Jaz se zavedam, da je bilo to dejanje tega odstopa naročeno, da se gospoda verjetno vidita tudi na kakšnih drugih pozicijah, kot sta že bila v preteklosti, znotraj tega sistema oziroma da bi iz te pogače RTV lahko bolj intenzivno pritekal denar v dejavnosti, kjer se sama udejstvujeta. Pričakujem, kako boste te zadeve sankcionirali naprej. Predstavljam si, da bo ta proces tekel naprej, da se pri teh zamenjavah ne boste ustavili, saj je pravzaprav to edina rdeča nit te vlade: zamenjati vse, kar ni ideološko vezano s to oblastjo, pa naj bo to v javnih zavodih, naj bo v kulturi, naj bo v gospodarstvu, državni lasti, naj bo v bankah. Ta odločenost odstraniti vse, kar ni ideološko in kapitalsko povezano z organi, ki gibljejo to oblast, je treba odstraniti. Pravzaprav je ta izjava, ki je bila tako odkritosrčna, enega od odstopljenih članov, pokazala veliko. Verjetno ste danes nesrečni, da je tako transparentno pokazal, kaj je naročeno, tako da se je ta proces rušenja RTV in celo sprejemanja novega zakona nekoliko ustavil. Verjetno je bila celo za svojo nerodnost ministrica kaj "pouhljana", da mora biti bolj spretna pri teh zadevah. Seveda jemljem na znanje, da sta odstopila, nimam pa upanja, da bodo pod sedanjo oblastjo prišli res pravi ljudje na ta mesta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Mandatno-volilna komisija je v seznanitev Državnemu zboru predložila naslednji sklep: Državni zbor ugotavlja, da sta Tomaž Glažar in Nikola Damjanič odstopila s funkcije članov Nadzornega sveta RTV Slovenija, zato jima na podlagi sedmega odstavka 26. člena ob smiselni uporabi tretjega in četrtega odstavka 8. člena Zakona o RTV Slovenija preneha mandat članov Nadzornega sveta RTV Slovenija. Mandatna funkcija jima preneha z dnem, ko se z ugotovitvijo seznani Državni zbor. Ugotavljam, da se je zbor s sklepom seznanil. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije podpredsednika in imenovanju podpredsednice Ustavne komisije. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Poslanska skupina Socialnih demokratov. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim v Ustavni komisiji preneha funkcija predsednika Aleksandru Ravnikarju, Poslanska skupina Socialnih demokratov, za podpredsednico pa se imenuje mag. Julijano Bizjak Mlakar, Poslanska skupina Socialnih demokratov. Proceduralno, gospod Tanko, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne nanaša se na to točko, ampak na obvestilo, ki ste ga poslali. Vi ste poslali obvestilo, da bo prejetje gradiva za izredno sejo Državnega zbora v nedeljo med 10. in 14. uro in ponedeljek med 7. in 8.30 uro. Predlagal bi, da nam to gradivo, ki bo obravnavano na izredni seji in tudi na Odboru za zadeve Evropske unije, razdelite danes med sejo, da ne bomo hodili poslanci v nedeljo po gradivo in ga študirali ali pa v ponedeljek zjutraj. Gradiva je veliko, treba ga je pregledati, spremembe so in mislim, da je najbolje, da danes do konca seje poskrbite, da bi tudi to gradivo poslanci lahko dvignili. Hvala lepa.
Jaz sem tukaj vezan na Vlado. Sicer pa je tudi v ponedeljek, 28. septembra, mogoče dobiti gradivo od 7. ure naprej. Prosim vas, to ni stvar te točke. O tem tako ali tako nameravam govoriti na zaključku seje in bomo te stvari obravnavali takrat. Tega zdaj ne bomo obravnavali - na koncu ob zaključku seje. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije člana in o izvolitvi člana Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina Zares - Nova politika. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Ne želite obrazložitev skupin, želite pa proceduralno. Prosim.
Hvala lepa. Dovolite, da samo dam kratko proceduralno vprašanje. Sprašujem kolega Kontiča, ali ima koalicija v tem primeru 46 glasov za izvolitev? Hvala.
Proceduralno vprašanje se nanaša na predsednika Državnega zbora ne pa drugim poslancem in poslankam v dvorani. Prosim mir v dvorani! Nismo še končali glasovanja, zberite se, delamo, čeprav je petek popoldne oziroma proti večeru. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim v Komisiji za nadzor o obveščevalnih in varnostnih služb preneha funkcija članu Ivu Vajglu, Poslanska skupina Zares - Nova politika, za člana pa se izvoli Franca Keka, Poslanska skupina Zares - Nova politika. Ob tem vas želim opozoriti, da bo sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina poslancev, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 44 poslank in poslancev. Zbor ni sklepčen, zato prehajam na ponovitev glasovanja, če tudi to glasovanje ne bo uspelo, bom prekinil sejo, zasedanje Državnega zbora. Glasujemo. Navzočih je 44 poslank in poslancev. Ugotavljam, da Državni zbor ni sklepčen, zato v skladu s poslovnikom prekinjam sejo zbora za 10 minut. Hvala lepa. Seja se bo nadaljevala ob 18.06.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo prekinjeno sejo in obravnavo Predloga sklepov o ugotovitvi prenehanja funkcije člana in izvolitvi člana Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Smo pri glasovanju. Še enkrat opozarjam, da bo sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina poslancev Državnega zbora, to je 46 ali več. Opravljamo tretje glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije predsednika in imenovanju predsednice ter o razrešitvi podpredsednice in imenovanju podpredsednika Odbora za zunanjo politiko. Predlog sklepa sta v obravnavo zboru predložili Poslanska skupina Socialnih demokratov in Poslanska skupina Zares-Nova politika. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Jože Tanko, v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani kolegi! Evropske volitve smo imeli 7. junija 2009 in takrat se je že vedelo, kdo so novi poslanci Evropskega parlamenta, razen ene kandidatke. V Državnem zboru smo na julijski seji potrjevali mandate, mislim, da 9. julija, in naslednji dan so ti kandidati, ki so bili izvoljeni, dobili mandat tudi v Evropskem parlamentu. Od takrat dalje je Odbor Državnega zbora za zunanjo politiko brez predsednika in Komisija za nadzor varnostno-obveščevalnih služb tudi brez člana. V tem času smo zaključevali julijsko sejo, 8. sejo, redno sejo Državnega zbora, ki se je končala štiri dni po potrditvi mandatov izvoljenim poslancem za Evropski parlament. Takoj naprej, v nadaljevanju smo imeli še izredno sejo Državnega zbora, ki jo je zahtevala Vlada, in 8. septembra novo izredno sejo Državnega zbora, na kateri smo obravnavali vojno zakonodajo. Skratka, imeli smo tri seje Državnega zbora, na katerih bi lahko imenovali predsednika Odbora za zunanjo politiko. Vendar v vsem tem obdobju koalicija ni zmogla pripraviti predloga, se dogovoriti in pripraviti predloga ter ga posredovati Državnemu zboru. Celo več, vodja poslanske skupine druge največje koalicijske stranke je povedala, da nimajo primernega kandidata za vodenje tega odbora, in končno ste se v koaliciji dogovorili, da to mesto predsednika Odbora za zunanjo politiko odstopite največji koalicijski stranki in šele zdaj bomo glasovali o tem, da bomo dobili kompetentno vodstvo Odbora za zunanjo politiko. To govorim tudi zaradi tega, ker je to neka šlamastika, slabo delo, malomarnost v koaliciji. To na nek način tudi odraža delo koalicije v Državnem zboru, ko se dopušča, da razmere potekajo, da se dogodki odvijajo nekako neorganizirano, neurejeno, vse se dela nekam na hitro in horuk in tudi zato se soočamo s takimi zadevami. Šele takrat ko se pravzaprav ugotovi, da se nekaj rabi, se ugotovi, da nečesa nimamo, in zato to govorim. V tem času so se dogajale mnoge zadeve, predvsem vezane na urejanje odnosov s sosednjo Hrvaško, potekala tiha diplomacija. Prav Odbor za zunanjo politiko bi moral biti aktiven v teh dogajanjih, pa temu ni bilo tako. Celo več, eden od dveh podpredsednikov si je v bistvu funkcijo predsednika Odbora za zunanjo politiko prilastil in vodil pravzaprav svojo zgodbo. Šele zdaj, ko bomo potrdili Janjo Klasinc za predsednico Odbora za zunanjo politiko, bo to delovno telo lahko delovalo tako, kot se spodobi. Tudi druge kadrovske zadeve najbrž potekajo na podoben način. Prej smo reševali/sanirali, bi rekel, stanje, da tudi komisija za nadzor varnostno-obveščevalnih služb ni imela člana iz druge največje koalicijske poslanske skupine v tem pomembnem nadzornem telesu. Celo več, celo ko še ni bil član, pa je ta kandidat, ki smo ga malo prej potrdili, prišel na to telo, ki deluje na zaprtih sejah, s pooblastilom, kar pravzaprav kaže na to, da zelo slabo poznamo poslovnik, da zelo slabo poznamo zakon in zakone in zato se nam tudi pri delu v Državnem zboru dogajajo take čudne zadeve, ko zadeve potekajo neurejeno, netransparentno, ko se tiste stvari, ki so na dnevnem redu v skladu s poslovnikom, ovira in zavrača, medtem ko neke druge rešitve se pa uzurpira in to teče naprej brez problema, kot na področju dela Odbora za zunanjo politiko. Mi bomo pa to spremembo oziroma ta sklep podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot predsednik Državnega zbora sem dolžan pojasniti, da Državni zbor odloča o novih imenih na prvi naslednji seji, potem ko je gospodu Vajglu potekel mandat. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim preneha funkcija dosedanjemu predsedniku Ivu Vajglu, Poslanska skupina Zares - Nova politika in se razreši s funkcije podpredsednice Janjo Klasinc Poslanska skupina Socialnih demokratov. Za predsednico se imenuje Janja Klasinc Poslanska skupina Socialnih demokratov, za podpredsednika pa Franca Jurija Poslanska skupina Zares - nova politika. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o razrešitvi in imenovanju podpredsednika Odbora za kulturo, šolstvo, šport in mladino. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Poslanska skupina Zares - Nova politika. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Odboru za kulturno, šolstvo, šport in mladino razreši podpredsednik Franco Juri Poslanska skupina Zares - Nova politika, za podpredsednika pa se imenuje Vito Rožej, Poslanska skupina Zares - Nova politika. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam,da je Državni zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Proceduralno? Gospod Tanko.
Hvala za besedo. Vidim, da imate nekateri težave [[...]]
Mir v dvorani!
Spoštovani predsednik! Še enkrat bi vas prosil, da nam razdelite to gradivo, ki je potrebno za ponedeljkovo izredno sejo Državnega zbora in tudi predhodno za sejo Odbora za zadeve Evropske unije, da se bomo poslanci lahko pravočasno seznanili z omenjenim gradivom. Če je gradivo na razpolago in menim, da je, ker Vlada ga je verjetno pripravila, je pravzaprav od vas zelo primerno, da poskrbite za to, da bi to gradivo razdelili še v času, ko ta seja poteka, ne da omejujete poslance in jih prisiljujete, da pridejo po gradivo v nedeljo med 10.00 in 14.00 uro ali da gradivo dvignejo med 7.00 in 8.30 zjutraj v ponedeljek. Ni treba posebej poudariti, da s tem verjetno ne bodo izpolnjeni pogoji, da bi se poslanci kvalitetno pripravili za obravnavo tako zahtevne materije, kot ste jo uvrstili na izredno sejo Državnega zbora. Ne predlagam prekinitve seje, ampak predlagam samo, da omogočite oziroma poskrbite, da bi službe Državnega zbora omogočile poslancem, da to gradivo dvignejo še med to sejo, in da jih ne pozivate oziroma jih ne ovirate s tem in silite, da pridejo po to gradivo v nedeljo. Hvala lepa.
Še enkrat, gospod Tanko, jaz bi vas prosil, tudi z vaše strani, za nekoliko razumevanja. Kar zadeva vodenja seje, smo pri 5. točko dnevnega reda in ta proceduralni predlog ni spadal k tej točki. Na koncu sem že napovedal, da bom obrazložil in bom storil s svoje strani vse in službe Državnega zbora, da boste prejeli gradivo čim prej. In k temu v tem trenutku ne morem dodati ničesar. Zato, kot sem rekel, nadaljujemo prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah, v okviru rednega postopka. Državni zbor je v sredo 23. 9. 2009 opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je Državni zbor na predlog predlagatelja zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 180. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. (Za je glasovalo 65.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga Državnemu zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: "Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o zadrugah." Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. (Za je glasovalo 65.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda - to je prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na motorna vozila. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na motorna vozila je primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V imenu Poslanske skupine SDS mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Poslanka skupina Slovenske demokratske stranke meni, da ta predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo, zato bo temu primerno tudi zavrnila in glasovala proti temu predlaganemu sklepu. Za to obstaja najmanj pet razlogov, ki jih bom naštel. Prvi razlog je zelo preprost. V času recesije, v času drastičnega upadanja naročil in prodaje motornih vozil, koles z motorjem, motornih koles in trikolesnikov, štirikolesnikov, namreč, beležimo kar 40% upad prodaje motornih koles in okoli 25% upada motornih vozil, si ne moremo predstavljati povečevanja davčnih bremen za te artikle. S tem še dodatno zaostrujemo razmere na trgu z avtomobili in kolesi z motorjem in motornimi kolesi. Namesto da bi torej uvajali subvencije in na nak način spodbujali ljudi k nakupu okolju prijaznejših avtomobilov, se gremo obdavčevanje, dodatno obdavčevanja tudi vozil v srednjem razredu. Nikakor ne moremo pristati, da se srednji sloj, ki kupuje srednji razred avtomobilov, dodatno obdavčuje s tem predlogom. Drugi razlog je progresija, ki je izjemna in izredna v Republiki Sloveniji v primerjavi z drugimi evropskimi državami, tako pri motornih vozilih kot pri kolesih z motorjem, motornih kolesih. Ni prav in ni logično, da smo tudi tu neki "front liderji", država, ki največ obdavčuje in se gremo podobne kalvarije, kot smo jo naredili na primer z implementacijo "standardov Hasap," ko so obremenile in naredile nekonkurenčne številne naše podjetnike in podjetja. Tretji razlog je, da se uvaja in drastično obdavčuje motorna kolesa, kar do zdaj ni bilo. Celo mopede, tiste najnižje, najmanjša kolesa z motorjem; in tu je progresivnost te lestvice nenormalna in nesprejemljiva. Lahka gospodarska vozila se obdavčujejo, s tem se del gospodarstva dela še dodatno nekonkurenčen. Petič. In ne regulira se ustrezno promet z ekološko spornimi, uvoženimi avtomobili iz tujine. Ta predlog bo povzročil, da bo ta srednji sloj, ki je zdaj kupoval tudi nova vozila, zdaj posegal po cenejših, okolju spornih uvoženih vozilih. Seveda, bo plačal davek, ampak bo plačal isti davek, ampak na čisto drugo prodajno ceno, kajti le-ta bo zaradi rabljenih vozil bistveno nižja. Torej, to so razlogi, zaradi katerih ne bomo podprli tega sklepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD dr. Luka Juri.
Socialdemokrati bomo podprli predlog novele zakona o davku na motorna vozila v prvi obravnavi, predvsem zato, ker pomeni velik korak naprej pri zeleni davčni politiki. Ta novela pomeni, da bo končno nekdo plačal davek na motorno vozilo, glede na to, koliko vozilo, za katerega se je odločil, da ga bo kupil, onesnažuje. Torej, tisto vozilo, ki bo imelo več emisij, bo bolj obdavčeno, vozilo, ki bo imelo manj emisij, bo manj obdavčeno. Ob razpravi smo lahko ugotovili, da marsikatero vozilo in srednjega in srednje visokega razreda bo zaradi tega cenejše oziroma manj obdavčeno. Nekaterim vozilom luksuznega razreda se bo davek zmanjšal za 80%, kajti osnova za obdavčitev ne bo več cena, ampak emisije. Drugim vozilom, tudi srednjega, srednje visokega in visokega razreda, ki pa so močno potratna in onesnažujejo, pa se bo davek, tako kot je tudi prav, povišal. Slišali smo in v razpravi večkrat analizirali vprašanje, kateri ljudje bodo pri tem največ plačali in kateri najmanj. Jasno je, največ bodo plačevali tisti, ki se bodo odločili za potratna onesnažujoča vozila. In najmanj bodo plačevali tisti, ki se bodo odločali za ekološka, okolju prijazna vozila. Konec razprave. Tu ni nižjega, srednjega ali visokega razreda. To smo ugotovili Socialni demokrati, to vemo v koaliciji in upamo, da smo lahko za tak korak naprej, ki bo postal dobra praksa, primer dobre prakse v celotni Evropski uniji in izven nje, zreli v celotnem Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 24. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SDS, Rado Likar.
Hvala za besedo. Spoštovani! V SDS bomo zakon podprli, saj pomenijo rešitve, predlagane v zakonu, razbremenitev dobršnega dela slovenskega gospodarstva, predvsem mikropodjetij, ki so zaradi svoje majhnosti v podrejenem položaju napram velikim sistemom, pa tudi glede na to, da so najbolj dinamična in fleksibilna. Po podatkih iz leta 2007 imamo v Sloveniji od vseh poslovnih subjektov preko 96% mikropodjetij. S podprtjem tega zakona bomo znatno pripomogli k zmanjševanju stroškov, predvsem stroškov vodenja knjigovodstva pri davčnih zavezancih, pa tudi k zniževanju stroškov na strani Davčne uprave. S sprejetjem tega zakona oziroma ko bomo glasovali za ta zakon, bo ta zakon bo imel tudi pozitivne učinke na samozaposlovanje, kar ima izreden pomen v teh kriznih časih. In s podporo temu zakonu se bo lahko tudi povečala gospodarska aktivnost. Zato bomo v SDS, kot rečeno, glasovali za zakon. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. V imenu poslanske skupine? V svojem imenu. Gvido Kres. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Pri glasovanju o tem zakonu se bom vzdržal, predvsem iz preprostega razloga, ker ko sem pregledal nekatere podatke, moram reči, da delo, ročno delo, delo majhnega obrtnika, ko sem pregledal, kakšen dobiček izkazujejo, sem prišel približno do tega, da je njihov dobiček nekje okrog 6% v povprečju na njihov bruto dohodek. In to kar velika večina. Tukaj sem jih nabral 15, sem vse skupaj preračunal in pride na povprečje 5%. To pa pomeni, da bi bilo treba ta zakon predvsem dodelati, narediti večjo analizo in pogledati res, za koga bi to prišlo v poštev. Ker ta zadeva za to dejavnost, s katero sem se tudi sam ukvarjal, ne pride v poštev, pride pa predvsem velika korist za tista podjetja, ki prodajajo intelektualne storitve, kjer so stroški zagotovo majhni in profiti, dobički, zelo veliki; in v tistih segmentih bi to prišlo do svojega izraza, medtem ko v tisti panogi, v kateri bi si želel, da bi prišlo - predvsem v tem ročnem delu - pa mislim, da ne bo prišlo toliko do izraza. Zato se bom pri tem glasovanju vzdržal in bi predlagal, da se naredi temeljita analiza in se res pride do točnih rezultatov in da potem določimo, kako in za katere dejavnosti bi se ta zakon uporabil. In mogoče bi se celo šlo še v višje normirane stroške - bi se lahko prišlo. Sem pa prepričan, da če bi naredili dobre analize, da bi tudi država pri tem profitirala. Bilo bi več davkov, pa tudi obrtniki bi se odločali za tako stvar, ker je lažje to zadevo voditi in urejati in manj administrativnih ovir bi bilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 28. (Za je glasovalo 34.)(Proti 28.) Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo na Odbor za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo predloga [[Nemir v dvorani.]] Mir v dvorani! Glasovanje je glasovanje. Zakaj se čudite? Enkrat tako, drugič drugače. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo predloga zakona o javnosti premoženja funkcionarjev. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o javnosti premoženja funkcionarjev je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, Zvonko Černač.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo bili predlagatelji tega zakona, zato je logično, seveda, da ga bomo tudi podprli. Cilj zakona je zagotavljanje transparentnosti delovanja javnih funkcionarjev in preventivno delovanje na področju koruptivnih dejanj in na področju klientalizma. Bistvo zakona je javna objava premoženja javnih funkcionarjev in sankcije, ki določajo, da se premoženje javnega funkcionarja, ki ni bilo prijavljeno oziroma premoženje, za katerega javni funkcionar ne more pojasniti njegovega izvora, takemu funkcionarju odvzame. Z zakonom bi preprečili razne manipulacije in se učinkoviteje spopadali s koruptivnimi dejanji. Ne glede na pozitivno intenco tega zakona se je Vlada do njega opredelila negativno, Evropska centralna banka pozitivno. Kaj je bil oziroma kaj je namen tega zakona? Namen tega zakona je učinkovito delovanje, preventivno delovanje na področju preprečevanja koruptivnih dejanj in v tej smeri smo tudi šli predlagatelji s tem, ko smo ta zakon predlagali. S tem zakonom se ne ukinja Komisije za preprečevanje korupcije, res pa je, da ta komisija v teh letih svojega obstoja resnici na ljubo ni opravičila svojega poslanstva. Če povem, [[...]]
Prosim mir v dvorani!
[[...]]kaj bi se zgodilo v nekem praktičnem primeru, če bi bil ta zakon sprejet. Če bi bil ta zakon sprejet in bi se ugotovilo, da neko premoženje ni bilo prijavljeno oziroma objavljeno oziroma bi šlo za nekaj milijonov evro vredno premoženje, tisti, ki ga ne bi prijavil, bi pa deklariral, da zasluži 1900 evrov neto mesečno, drugih prihodkov pa ne bi imel, razen mogoče kakšne pivovarniške delnice in ne bi znal pojasniti izvora tega premoženja, bi mu bilo takšno premoženje odvzeto in že v sedanjih razmerah Komisija za preprečevanje korupcije pričakuje, da bi takšnega funkcionarja povprašala o tem, od kod razlika med aktivo in pasivo. In to je tisto, česar po sedaj veljavni regulativi kljub temu, da to omogoča, ta komisija ni počela. V vsej tej veljavi zakonodaje nismo imeli enega primera, ko bi prišli do tega, da bi se premoženje nekoga preden je vstopil v javno funkcijo, primerjalo s tistim, ko je s te javne funkcije odšel oziroma vmes, če bi prihajalo do sprememb v tej vrednosti premoženja. Tudi to je ena izmed intenc, ki smo jo predlagatelji sledili v tem zakonu in ki naj bi preko tega sistema javnih objav in transparentnosti tudi to omogočala. Zaradi tega, ker nismo želeli, da bi se špekuliralo, smo tudi poslanke in poslanci to svoje premoženje že vnaprej javno objavili.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine? Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Najlepša hvala za besedo. Socialni demokrati bomo glasovali proti predlogu tega zakona iz treh razlogov, prvič zato, ker je še eden v seriji poskusov ukiniti protikorupcijsko komisijo ali vsaj vzeti pomemben del pristojnosti, drugič zato, ker s tem zakonom ne bi stopili na resnične razloge in izvore klientelizma in korupcije; in tretjič zato, ker v nekaterih elementih predlog zakona utegne biti v nasprotju z odločbami Ustavnega sodišča, če ne celo protiustaven. Da mislimo z bojem proti klientelizmu in korupciji resno, bomo dokazali s sprejetjem že pripravljenega Predloga zakona o integriteti, s katerim se je Vlada celovito lotila boja proti klientelizmu in korupciji, z evidentiranjem in nadzorom premoženja funkcionarjev, ureditvijo konflikta interesov, prepovedjo oddajanja poslov podjetjem, ki so v lasti funkcionarjev ali njihovih družinskih članov, z ureditvijo lobiranja in podobno. S sprejetjem Zakona o integriteti bomo zajem in nadzor bistveno razširili ne samo na javne funkcionarje, pač pa tudi na kategorije javnih uslužbencev. Ker menimo, da je Zakon o integriteti celovito urejanje boja proti korupciji, bomo predlog opozicije v tem segmentu zavrnili.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, gospod dr. Vinko Gorenak? Želi še kdo? Še Roberto Battelli. Še kdo? Sicer bom odprl prijave, da boste vsi lahko obrazložili glas. [[Ne.]] Torej, dr. Vinko Gorenak, obrazložitev glasu v svojem imenu.
Hvala lepa. Nameraval sem prositi za proceduralno, ampak bom v okviru tega, kar imam na razpolago, v dveh minutah skušal, gospod predsednik, povedati, zakaj bom glasoval [[...]]
Gospod dr. Gorenak, želite proceduralno ali obrazložitev glasu?
Zakaj bom glasoval "za". Hvala lepa. Glasoval bom za predvsem zato - ali pa bom rekel, ob ugotovitvi, da včeraj nihče ni poslušal, ob ugotovitvi, da tudi danes nihče ni poslušal kolega Černača, moram glasovati "za". Ob ugotovitvi, da smo včeraj slišali laži, ki se jim rečejo, "ukinjate Kosovo komisijo", pa sem v svoji predstavitvi, gospod predsednik - tudi zato moram glasovati "za", trikrat povedal, vmes naredil kar nekaj dihalnih vaj in odmorov, da bi me kolegi slišali. Pa me niso slišali! Tudi zaradi tega moram glasovati "za" [[...]]
Dr. Gorenak, prosim vas, da se spoštljivo izražate o svojih kolegih poslancih in poslankah v Državnem zboru.
Tudi zato moram glasovati "za", ker so svoje povedali pa odšli ven. Tudi zato moram glasovati "za", ker ta predlog, še enkrat ponavljam pred slovensko javnostjo, če nekateri ne znajo brati, ne ukinja Kosove komisije. Ampak ima zakon, ki je ustanovil Kosovo komisijo, 8 poglavij. Bilo bi treba prebrati, da ukinjamo šest ali sedem členov in tako kot v državah Evropske unije - jaz sem jih včeraj naštel, danes nimam več časa - prenašamo na drugo institucijo, ki se ji reče Računsko sodišče. In s to inštitucijo je bilo v preteklem mandatu to tudi dogovorjeno in nihče ni govoril o protiustavnosti. Oglašam se zato in se bom še oglašal, gospod predsednik, da bi na glas povedal, da bom glasoval "za", [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ker nekateri lažejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Roberto Battelli. Prosim.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval "proti". Veste, ne zaradi tega, ker bi ne morali mi funkcionarji povedati pristojnim organom vsega, kar zadeva naše premoženje. To v določenih oblikah obstaja že sedaj: od tega, kar kdo drži pod žimnico ali v nogavicah, ali kakorkoli že, do bančnega računa, do nepremičnin - vse. To ni sporno. Javnost je sporna. Zaradi tega, ker javnost, če gre - seveda, javni morajo biti naši osebni dohodki, javno vse, kar dobimo, in tako imenovani privilegiji, ki niso privilegiji, in nihče nima zadosti poguma, da bi javnosti povedal, da to niso privilegiji in tako naprej, ampak se to "jaha" na nek način demagoško zaradi kupovanja naklonjenosti te iste javnosti. Skratka, sporna je javnost za vse, ker to pa dejansko posega v tisto sfero zasebnosti, ki jo po mednarodnih pomembnih dokumentih mora [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]imeti sleherni individualizem. Ker to bi potem razkrivalo določena osebne, zelo osebne stvari, zelo osebna razmerja in tako naprej. V to sfero dejansko javnost nima pravice imeti vpogleda. Lahko določene institucije, to ja. Se pravi, to mora biti pokrito z določeno [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] stopnjo diskretnosti. Zato bom pač glasoval "proti".
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 45. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odvetništvu. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odvetništvu je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo ta zakon podprli. Malo sem se nagnil niže zato, da me boste slišali, ker me nihče ne posluša. Podprli bomo ta zakon iz več razlogov [[....]]
Mir v dvorani!
Prvič zato, ker želimo s tem zakonom zelo jasno narediti na področju sodstva in na področju prehajanja odvetnikov in sodnikov - torej, tožilce in sodnike med odvetnike, kar je kar masoven pojav, vzpostaviti na tem področju red. Zakon ima pravzaprav en sam člen, ki je izjemno pomemben, vsi ostali so manj pomembni. To je, da prepovedujemo sodnikom in tožilcem, da bi se tri leta zaposlili v odvetniški službi. Vse obrazložitve, ki smo jih do sedaj slišali, nas niso prepričale. Gre pa preprosto za to, da danes lahko tožilci in sodniki kadarkoli prekinejo svojo službo ob 23.59 in ob 00.01 postanejo odvetniki. To je nekorektno, to ni pošteno in to ni v smislu ustavne garancije pravičnega sojenja do vseh ljudi. Drugič. Treba je povedati tudi to, da sklicevanje, ker so se nekateri so sklicevali na tako imenovano pravico do svobodne izbire dela, ki naj bi bila s tem kršena sodnikom in tožilcem, ne zdrži. Ne zdrži zato, ker je tak zakon v tej dvorani Državnega zbora že bil sprejet in je 10.000 policistom prepovedal, da bi se štiri leta zaposlili v varnostnih in detektivskih organizacijah. Torej menim oziroma v poslanski skupini menimo, da je treba tudi na področju sodstva - treba pa je reči, da je kar veliko praktičnih primerov. Iz ust ministra smo slišali zelo jasen podatek, da je bilo v zadnjih letih 400 takšnih primerov, kar je zelo zelo velika številka. In zato je treba na tem področju preprosto narediti primerjalno gledano stanje, ki bo to onemogočalo. Še nekaj primerjav. Evropska zakonodaja ali drugi zakoni Evrope ali podzakonski akti to preprečujejo v številnih državah. Navedel sem primer Avstrije in Švedske, kjer je po statutih odvetniških zbornic, ki jih sprejemajo vlade in ne odvetniške zbornice, kot pri nas, prepovedano vsem sodnikom in vsem tožilcem, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]da bi postali kadarkoli odvetniki. Mi predlagamo samo tri leta. Moral sem biti glasen, tudi zato, gospod predsednik, ker je včeraj zadnji poslanec SD-ja izginil iz dvorane [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Ne vem, če je to relevantno za glasovanje, ampak kakorkoli. Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu [[...]] Želi še kdo v imenu poslanskih skupin? V imenu Poslanske skupine SD gospod Križman, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Bom glasen tako, da me boste vsi slišali. V poslanski skupini bomo glasovali "proti". Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Vinko Gorenak, če se vam res zdi to potrebno. [[...]] [[Oglašanje v dvorani, nerazumljivo.]] [[...]] Prosim, da izklopite mikrofone. [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] [[...]]Mogoče pa res ni treba, da bi v lastnem imenu obrazložili glas. [[...]] [[Smeh.]] [[...]] Vsi skupaj bomo počakali z vami, bomo. [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] [[...]] Vas opozarjam, da ne bom dovolil polemik in sklicevanja na kolege poslance iz drugih [[...]]
Saj niste zdravnik, da bi nas preventivno cepili. Hvala lepa. Skratka, v svojem imenu moram prav tako povedati, da bom zakon podprl. Namreč, zelo jasno je, da je na tem področju nered. Kar 400 sodnikov ali tožilcev prehaja - v zadnjih letih - in to je prvi razlog. Drugi razlog je ta, da tožilci in sodniki kadarkoli, tudi v primeru, ko jih zajame tožilski zakon ali zakon o sodiščih, ko zaidejo v neko dejanje, ki pomeni, da bi lahko kakorkoli bili sankcionirani, preprosto dajo odpoved in odidejo. Zato je v slovenskem sodstvu stanje tako, da nimate nobenega tožilca ali skoraj nobenega tožilca ali nobenega sodnika, ki bi bil deležen sankcij. Seveda jih ni, zaradi tega ker odidejo med odvetnike. Tam počakajo nekaj mesecev ali let in se mogoče vrnejo nazaj. Pomembnejša se mi pa zdi pravica vseh ljudi do tega, da jim je pošteno sojeno. Ne pa, da se lahko tožilci ali sodniki kakorkoli seznanijo v času svojega dela s spisi, stanjem ali čemerkoli drugem, omejitve, ki pa jih danes imajo in na katere, vem, da bi se kdo lahko skliceval, pa niso učinkovite. Niso učinkovite v nobenem primeru. Pa tudi napram deset tisoč policistov je to krivično. In zato je treba ta zakon sprejeti, vsaj v prvi obravnavi, lahko pa ga popravite. Lahko ga dopolnite in vsaj napram policistom pokažete malo lepši obraz, ker oni imajo štiri leta prepovedi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 42. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi, tretja obravnava, v okviru skrajšanega postopka. Vi ste dobili na klop danes amandmaje k dopolnjenemu predlogu zakona, skrajšani postopek, tretja obravnava, zato dajem v razpravo 3. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Vsakdo ima 5 minut. Prosim 5 minut. Besedo ima Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa. Slovenska demokratska stranka je ponovno vložila ta amandma, da se skuša popraviti krivica in tudi protiustavnost, ki jo osnovno besedilo zakona seveda tudi prinaša. Kajti na takšen način zagotavljanja romskega svetnika je diskriminatoren do večinskega prebivalstva in ne nazadnje tudi do same romske skupnosti. Če povem primer. Danes sem že enkrat nakazal. V Novem mestu, ki imamo relativno zelo visoko populacijo romske skupnosti, imamo v občinskem svetu dva romska svetnika; enega, ki je bil izvoljen neposredno, kar kaže, da v primeru, če je interes med romsko skupnostjo, da pristopijo takrat, ko so redne volitve k temu, da imajo svojega predstavnika, ga seveda lahko tudi dobijo; in pač drugi svetnik, ki je bil izvoljen po zakonodaji, ki ga pač omogoča. Res je, kot sedaj komentirajo, da ga trenutno nimamo, ampak nimamo ga zato, ker je preminil. Ampak, kar želim pa poudariti, je nedorečenost tega zakona, tega predloga, na kar kaže pa tudi dejstvo, da se ravno sedaj volilna komisija sooča s težavo, ki bo lahko pripeljala celo do pritožbe na Ustavno sodišče. Kajti kandidat oziroma dva kandidata, ki sta sedaj pripravljena, da kandidirata na teh volitvah, eden je pač Rom, ena pa se je deklarirala kot predstavnica romske skupnosti, kar pa seveda ni, in sedaj imamo konflikt ravno med romsko populacijo, ki temu nasprotuje. Ne nazadnje se tudi kaže, ali je takšen način izbire kandidata ustaven. In že sedaj napovedujejo v primeru izvolitve te kandidatke, da se bo Ustavno sodišče moralo opredeliti, ali je takšen način kandidiranja ustaven. Kajti, kot sem omenil, takšen zakon in tudi takšna sprememba, kot je sedaj, v nobenem primeru ne omogoča, ne garantira, da lahko pride do statusa občinskega svetnika avtohtoni Rom. Tukaj so lahko številne zlorabe, ki jih zakonodaja, taka kot je, ne omogoča. Ravno tako so sedaj tukaj naštete občine, ki morajo imeti občinskega svetnika in če se ne bodo tako odločile, da ji bo to Državna volilna komisija prisodila. Romi so populacija, znana, da se rada seli. Pomeni, da v primeru, da se neka skupina Romov seli v Koper, me zanima, ali bomo zopet takrat spremenili zakon, da bo tudi Koper imel romskega svetnika. Ali pa me zanima, zakaj ga nima sedaj Ljubljana. Tudi v Ljubljano smo, kot vemo, dobili Rome. Tako takšen zakon, takšen način, kot je sedaj, zdaleč zdaleč ne rešuje tistih težav, ki so na področju zagotavljanja romskega svetnika. In še enkrat, nobene potrebe ni, resnično nobene potrebe, da se diskriminira večinsko prebivalstvo, ki ima eno volilno pravico, romska populacija ima pa dve: najprej volijo občinske svetnike neposredno, potem pa še samo tiste kandidate, ki so za romskega svetnika. Pomeni, da je tukaj diskriminatornost več kot očitna. In ne nazadnje me zanima, koliko občinskih svetov je, kjer je romski svetnik lahko prispeval, pač s svojim glasom, da se je reševanje konfliktov ali pa kakršnihkoli težav, ki so vedno ali pa v večini primerov prisotne med večinskim in romskim prebivalstvom, ali je lahko občinski svetnik iz vrst Romov, prispeval, da so se ti problemi reševali hitreje. Prav je, da se jih rešuje, in jih je treba, vendar na drugačen način. Takšen zakon tega v nobenem primeru ne bo reševal. Zato bi s takšnim amandmajem, ki smo ga sedaj vložili in ga bom sam tudi podprl, naredili zakon vsaj v skladu z ustavo. Hvala lepa.
Proceduralno, prosim.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsednik, upam, da sem slišal svojega kolega poslanca narobe oziroma da sem ga narobe razumel, ko je govoril o romskem prebivalstvu in o čistem prebivalstvu. Ampak če sem ga pravilno slišal, potem upam, da ga boste v prihodnje opozorili, ker je to sigurno velika rasna diskriminacija, ki se dogaja zdaj že znotraj Državnega zbora. Kaj ni dovolj, da se ločujemo na "naše" in "vaše" oziroma da stranka SDS to vedno znova počne, zdaj govorimo že o čistem prebivalstvu. Kaj bo šele, ko bomo prišli še do čistokrvnega in potem tako naprej, in se bojim, da bomo kar kmalu v stanju pred drugo svetovno vojno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralno, prosim.
Spoštovani gospod predsednik, predlagam mlademu gospodu Levaniču, da si prebere magnetogram [[...]]
Proceduralno morate nasloviti vprašanje meni, ne gospodu Levaniču, prosim.
No, prosim, da mu priskrbite magnetogram, kjer bo zelo razločno zapisano, da sem govoril o večinskem prebivalstvu, za katerega se ve, katero je, in to ne pomeni nobene rasne diskriminacije med enimi ali drugimi.
Hvala lepa. [[Oglašanje v dvorani: "Opravičilo!"]]
Prosim? Pričakujem opravičilo.
Hvala lepa. Besedo ima Zvonko Lah.
Hvala za besedo. Glasoval bom za ta amandma, iz tega razloga, ker menim, da je bila napaka storjena že takrat, ko je Državni zbor na pamet, brez nekih kriterijev določil, da mora v 20 občinah biti romski svetnik, in bi morali takrat poskrbeti oziroma Vlada poskrbeti za merila in kriterije, da bi se občine same določile na neki podlagi, ali morajo imeti romskega svetnika ali ne. Sedaj pa ponovno s tem zakonom delamo isto napako in krivico nekaterim občinam. Zato bom ta amandma podprl, ker mislim, da rešuje vsaj v eni občini, kjer menijo, da tega romskega svetnika ne potrebujejo oziroma nimajo pravice Romi do svetnika. Ravno tako pa bi predlagal, da se enkrat za vselej reši tako, da se usliši Ustavno sodišče, ki je naložilo Vladi, da pripravi merila in kriterije in se potem rešujejo ti romski svetniki na osnovi teh meril in kriterijev.
Hvala lepa. Proceduralno želite, gospod Tanko? Prosim nov krog za razpravo. Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Luka Juri. Prosim.
Hvala lepa. Predstavljeni in predlagani amandma je kopija amandmaja, ki je že v drugem branju dvakrat dosegel zavrnitev v Državnem zboru, enkrat na matičnem delovnem telesu, drugič na plenarni seji Državnega zbora. Kaj je glavni razlog za predlagani amandma, vedo seveda predlagatelji sami. Lahko pa ugotovimo, da je nezakonito stanje v občini Grosuplje posledica nezakonitih odločitev občine, v kateri ima prav Slovenska demokratska stranka največ glasov v občinskem svetu. Zakaj se tako Grosuplje, zakaj se tako občina otepa romskega svetnika? Morda stoji za tem rasna diskriminacija, morda stoji za tem le nerazumevanje vlog in priložnosti, ki jih lahko ponudi romski svetnik. Ne glede na vse, v razpravi smo slišali tudi nekaj zelo zanimivih argumentacij, ki postavljajo pod vprašanje ne vloge romskega svetnika, ampak celoten sistem pozitivne diskriminacije narodnih manjšin in etičnih manjšin v Sloveniji. Namreč, slišali smo, da naj bi bilo problematično, da ima lahko romski občan ali romska občanka v Grosupljem dvojno glasovalno pravico. Ja, saj to je vendar ne samo sistem v vseh občinah kjer poznajo romskega svetnika, sistem v vseh občinah, kjer poznajo svetnike in svetnice madžarske narodne skupnosti, sistem vseh občin, kjer poznajo svetnika in svetnice italijanske narodne skupnosti, ampak celo sistem, po katerem sta izvoljena dva od 90 poslank in poslancev v tem Državnem zboru. Ali Slovenska demokratska stranka sedaj odpira sploh vprašanje pozitivne diskriminacije narodne skupnosti? Ali želi spremeniti ustavo in se začenja razprava pri tem amandmaju? Očitno: ja! In očitno maske počasi padajo. Torej, za tem amandmajem, ki naj bi bil skorajda tehnične narave, se skriva nekaj drugega; se skriva zavračanje drugačnega, se skriva zavračanje tistega, kar ni čisto slovensko, skriva se seme takšnega rasizma, ki smo ga videli, žal, že večkrat v Evropi in je imel že zelo zelo pogubne posledice za celotno celino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Renata Brunskole.
Hvala lepa. Danes sem se na to temo in podobno razpravo že oglasila. Nekako menim, da vse tiste lokalne skupnosti, kjer je tudi že v zakonodaji opredeljeno v preteklosti bilo, da imamo romskega svetnika, moram reči, da si nikakor ne predstavljam, da bi se morebiti zgodilo, pa verjetno tudi tisti kolegi, ki prihajajo z območij, kjer je romski svetnik, si namreč najbrž ne predstavljajo, da bi sedaj šli v takšno spremembo zakonodaje in ukinili pravico do volitve romskega svetnika. Kjer pa so morebiti v preteklosti bile težave, in nekje jih je bilo veliko, ponekod je bilo tega res veliko, je verjetno potrebna neke vrste strpnost in razumevanje. In tudi v dobrobit strank in list, ki nekako razmišljajo drugače, ne vem, če je smiselno in prav, da se tukaj v danem primeru zagovarjajo nekatera dejstva in teze, ki niso v dobrobit sožitju med različnimi narodnostmi in narodi v Republiki Sloveniji. Zatorej predlagam, da tudi kolegi iz opozicije dobro premislijo, za kakšne ukrepe gre, saj namreč tudi varovanje človekovih pravic - tudi Romi spadajo sem. Ne vem, če se popolnoma vsi strinjajo s to tezo in s tem razmišljanjem. Dobro razmislite in morebiti tudi spremenite odločitev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko. Prosim.
Hvala za besedo. Najprej bi se dotaknil včerajšnjih besed ministra Zalarja, ki je zagovarjal neko stališče pri Zakonu o odvetništvu. Dejal je naslednje: "Vendar ne moremo urejati z zakoni, ki veljajo na splošno, nekega posamičnega ekscesa. Posamični ekscesi se nam dogajajo v vseh podsistemih države, pa zaradi tega ne sprejemamo vsak dan drugega zakona." Ta rešitev, ki jo predlagate poslanci s podpisi in prvopodpisanim gospodom Jurijem rešuje posamičen eksces. Rešuje nekaj, kar je dogodek, ki ne sodi k splošni rešitvi. In mislim, da bi bilo prav, da se ta amandma sprejme, če hočemo ohraniti, da zakon to zadevo na splošno ureja, ne da ureja ekscesno situacijo. Druga stvar, ki je ob tem zakonu sporna, so pristojnosti. Po Zakonu o lokalni samoupravi v primeru ugotovljenih nepravilnosti, neizvrševanja zakonov je Državni zbor tisti, ki razrešuje organ, ki deluje nezakonito. Državna volilna komisija pri tem nima nobene pristojnosti. In, če Vlada Republike Slovenije meni, da je treba karkoli storiti, je treba tisti organ, ki deluje nezakonito, razrešiti in mora predlagati ustrezen sklep na Državni zbor. Ta rešitev pač v Zakonu o lokalni samoupravi obstaja. Zakaj tega Vlada ne stori? Zakaj predlagate nekaj, kar ni usklajeno s tezo in trditvijo ministra za pravosodje? Naslednja stvar, ki je v tem zakonu sporna, je širitev občinskega sveta mimo meril. Vsaka občina ima število svetnikov, ki je določeno glede na število prebivalcev, ima nek razpored in po velikosti imajo občine neko določeno število prebivalcev. Širitev z zakonom, ekskluzivno v občini Grosuplje, za enega pomeni, da se poruši razmerje z ostalimi občinami iz tega velikostnega razreda. Pomeni precedans, da to na tak način urejamo. Naslednja stvar, ki je problem, je, da s to rešitvijo posegamo tudi v Zakon o financiranju občin. Pa ta zakon tega ne ureja, ker dodaten svetnik pomeni dodatno obremenitev za občinski proračun, pa ta obremenitev ni zajeta ne v glavarini ne v primerni porabi ali kjerkoli želite že. Ni zajeta, ker gre za neko dodatno zadevo. In še ena stvari, ki jo je včeraj omenil minister Zalar: sorazmernost ukrepa. Sprašujem se, ali je smiselno, da bomo dobili novega občinskega svetnika v občini Grosuplje mesec ali dva pred razpisom novih lokalnih volitev. Je to smiselno? Je to primeren ali sorazmeren ukrep. Menim, da ta ukrep ni primeren. Ker če je ta ukrep primeren, potem je mnogo bolj primeren tisti, da Vlada Republike Slovenije predlaga razrešitev Občinskega sveta Grosuplje in ponovne volitve članov v občinski svet v Občini Grosuplje. Tisto je primeren ukrep, ker ima zakonsko podlago. In ko se odločate za tako eksplozivno rešitev, se izpostavljate zagotovo ustavni presoji te rešitve. Če ne verjamete, si vzemite magnetogram. Včeraj ob 21.30 je minister za pravosodje to izrazil in povedal ob obravnavi neke druge točke dnevnega reda. Govoril je tako o ekscesnih zadevah kot tudi o sorazmernosti rešitev. Gospod Potrč je bil prisoten, gospod Gantar tudi, predsednik, in lahko potrdita, [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]rekel. Če pa je kakšna težava s tem, kar sem povedal, pa gospod predsednik, če ocenite, da je treba s to trditvijo in izjavo ministra Zalarja seznaniti poslance koalicijskih strank in tiste, ki predlagajo, predlagam, da odredite odmor, da bodo dobili ta magnetogram na mizo, ga prebrali in se potem na osnovi, tudi stališča ministra Vlade Republike Slovenije, ki prihaja iz koalicijskih vrst - je bil sodnik in je pravosodni minister - in da na osnovi te izjave tudi presodite svoje ravnanje in svojo odločitev. Pozivam vas, da si to preberete in naravnate svojo odločitev.
Hvala lepa. Veste, da jaz s tega mesta ne morem razpravljati. Ponovno odpiram prijave, prosim za prijavo. Besedo ima Ivan Grill, prosim.
Hvala lepa. Jaz sem danes [[...]]
Ni omejitev.
[[...]]že komentiral, da rešitve utemeljujejo, rešujejo ravno tisti, ki imajo najmanj izkušenj ali znanja o težavah z romsko populacijo. Ali jih imajo malo ali pa nič. Zato sem vas že prijazno povabil, 14 dni vas z veseljem gostimo v Novem mestu, da se boste lahko na licu mesta soočili s težavami, ki so in da bomo potem skupaj iskali rešitve. Videli boste, da taka, kot jo vi predlagate, zagotovo ni. In da vam zdaj dam še eno konkretno vprašanje. V primeru, da ta zakon - saj verjamem, da ga boste seveda tudi potrdili - Državna volilna komisija določi, da se voli občinskega svetnika iz vrst Romov. Pomeni, da mora občina Grosuplje, če se pogovarjamo o njih, spremeniti statut, kajti v statutu je število svetnikov določeno. Kaj se bo zgodilo, če svetniki ne bodo želeli potrditi statuta?! Zopet pridemo v enako situacijo, kot smo zdaj. Očitno tega problema ne poznate in na ta način se tega ne more reševati. In še enkrat. Romi so slovenski državljani, pač tisti, ki so tukaj in da so tako opredeljeni, z vsemi pravicami in seveda tudi z dolžnostmi, ki jih velikokrat ne izpolnjujejo. Vendar, problem sobivanja med večinskim prebivalstvom in romsko populacijo se mora reševati na drugačen način. Takšen zakon vodi v samo še večjo diskriminacijo med večinskim prebivalstvom in romsko populacijo. In to tudi pri Romih prinaša nezadovoljstvo, velikokrat tudi težave. Kar veliko težav ali nejasnosti je bilo, ko se je iskalo kandidate iz vrst Romov za kandidature za občinske svetnike. In kot sem povedal, rad bi videl, v katerih občinskih svetih so romski svetniki res prispevali k nekemu hitrejšemu reševanju težav, ki je prisotno med večinsko in romsko populacijo. Tako da še enkrat: če boste tak zakon potrdili - verjamem, da ga boste -, se teh težav ne bo rešilo. Prišlo bo do iste situacije, ko občinski svet ne bo hotel spremeniti statuta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri. [[Se odpoveduje razpravi.]] Želi še kdo razpravljati? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 3. členu. Pri tem vas opozarjam,da če ta amandma ne bo sprejet, je razprava in glasovanje k 6.a členu brezpredmetno. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 41. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da ta amandma k 3. členu ni sprejet. In s tem je tudi glasovanje o amandmaju k 6.a členu brezpredmetno. Končali smo odločanje o amandmajih. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Postopkovno, vendar kolega Tanko, če boste govorili o gradivih za izredno sejo, vam bo besedo vzel.
Hvala za besedo.
Mir v dvorani! Ne motiti svojega vodja poslanske skupine.
Gospod predsednik, napovedujem obstrukcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. V skladu z ustreznim členom poslovnika prav gotovo. [[Tiste, ki ne bodo prišli nazaj, prosim za vsak slučaj, da odnesete vse gradivo.]] Glasujemo. Navzočih je 44 poslank in poslancev. Torej, ponavljamo glasovanje. Glasujemo. Navzočih je samo 42 poslank in poslancev. Prekinjam sejo za 10 minut. S tretjim glasovanjem bomo začeli ob 19. uri in 25 minut. Prosim, da zberete 44 poslancev.
Nadaljujemo točko in prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na tretje glasovanje o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalni samoupravi. Prosim, da zasedete mesta za glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Bravo. Torej ugotavljam, da je navzočih 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 9. redno sejo Državnega zbora. Preden odidete, vas prosim za posluh. Izredna seja Državnega zbora je na temo problematike pogajalskih izhodišč Republike Slovenije do Republike Hrvaške sklicana za ponedeljek, to je 28. septembra ob petnajsti uri. Kot ste dobili že obvestila, boste gradiva lahko sprejeli 27. septembra in 28. septembra, tako je napisano. Seveda bomo poskušali poskrbeti, da bodo gradiva prej in takoj, ko bodo prispela v Državni zbor, vas bomo obvestili, da boste lahko prišli do njih. Gradivo pa je seveda označeno s stopnjo tajnosti "zaupno" in ga bo treba obravnavati v skladu z določbami zakona o tajnih podatkih. Še bi vas rad obvestil, da je javna predstavitev mnenj o predlogu družinskega zakonika, ki jo je sklical Odbor za delo, družino in socialne zadeve za ponedeljek 28. 9. ob enajsti uri zaradi izredne seje Državnega zbora preložena. Predsednico odbora in vse prosimo za razumevanje, kajti, ker je seja torej zaprta, torej varnostne službe potrebujejo čas, da pripravijo dvorano za zaprto sejo in se ne more uporabljati v tem času za druge namene. Zato seveda še enkrat prosim za razumevanje tako predsednico kot člane odbora in tiste, ki bodo sodelovali, ki naj bi sodelovali pri tej javni predstavitvi. Novi datum javne predstavitve bo določen pozneje. Na kocu bi vas rad še opozoril, da iz dvorane odnesete vse stvari, računalnike, dokumente, materiale, ker bo treba dvorano pripraviti za zaprto sejo Državnega zbora v ponedeljek. Hvala lepa.