Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 23. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: gospa Irena Tavčar, gospa Eva Irgl, gospa Mateja Pučnik, gospod Andrej Čuš, gospod Branko Smodiš od 15. ure dalje, gospod Rihard Braniselj od 17. ure dalje. Vse prisotne še enkrat lepo pozdravljam! Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KMETIJSTVU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo mag. Dejanu Židanu, ministru za kmetijstvo in okolje. Za govornico prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, ostali prisotni! Danes je pred vami predlog sprememb in dopolnitev Zakona o kmetijstvu, ki ima za cilj, da pripravi ustrezne sistemske podlage za izvajanje ukrepov skupne kmetijske politike in daje tudi zakonsko podlago za dolgoročno načrtovanje razvoja kmetijstva in živilstva, učinkovito in celovito izvajanje ukrepov ter hitrejše prilagajanje zahtevam konkurence. Zlasti pa, spoštovani poslanke in poslanci, dovolite, da opozorim na naslednje točke tega zakona. Kot prvo zakon vzpostavlja varuha odnosov v verigi preskrbe s hrano, nove pristojnosti Javne agencije Republike Slovenije za varstvo konkurence in ureditev plačilnih rokov za živila. Tukaj bi rad povedal, da velja, da različne institucije ugotavljajo nesorazmerja v prehranski verigi, nesorazmerno moč, kar pripelje tudi do izkrivljanja tržnih odnosov, in zato je v zakonu predlog z namenom izboljšanja razmer v verigi preskrbe s hrano vzpostavljati inštitut varuha odnosov v verigi preskrbe s hrano, določati nedovoljena ravnanja deležnikov v verigi preskrbe s hrano in nadzor Javne agencije Republike Slovenije za varstvo konkurence ter sankcij. Ker so v tej državi postali problem tudi plačilni roki in splošna ureditev, da velja 60-dnevni plačilni rok ali drugačen, če se tako partnerja dogovorita, preko Zakona o kmetijstvu vzpostavljamo posebne plačilne roke, ki so za hitro pokvarljivo blago 45 dni. Do 45 dni se pride kaskadno v prehodnem obdobju in maksimalno 90 dni za vso ostalo hrano. Tudi do tega se pride po prehodnem obdobju. Pri tej točki bi vas, spoštovani poslanke in poslanci, rad obvestil, da je potekalo dosti intenzivno usklajevanje med vsemi deležniki, med predstavniki kmetov, njihovih inštitucij, Kmetijsko gozdarske zbornice, zadružnega sistema, Trgovinske zbornice, in mislim, da je dobro, da smo prišli do nekega kompromisnega predloga. Zakon prav tako zaostruje pogoje za opravljanje dopolnilne dejavnosti na kmetijah na ta način, da preprečuje nelojalno konkurenco. Poznan vam je primer, ki se je ugotovil lansko leto, ko so kmetijstvu in kmeticam in kmetom delali škodo posredniki, ki so kot kmetje prodajali robo, ki pa ni bila njihova, ampak je bila kupljena nekje v tujini. Zakon bistveno zmanjšuje možnost za tovrstne prevare in tudi na tem področju bomo imeli nalitega več čistega vina. Zakon daje tudi podlago za vzpostavitev nove nacionalne sheme kakovosti, ki se je v dogovoru z deležniki preimenovala v izbrano kakovost. To je tista shema, ki nam bo omogočila še bolj racionalno in učinkovito komunikacijo z domačim potrošnikom, pogovor o tem, zakaj je tudi za potrošnika pomembno, da kupuje domačo, lokalno hrano. Verjamem, da bomo s to spremembo lahko kandidirali tudi na nekatera evropska sredstva, kar v tem trenutku ni možno. Zakon ureja tudi sistemsko podlago za izdajanje podzakonskih predpisov s področja varnosti in kakovosti živil in daje nekaj podlag za lažje izvajanje ukrepov skupne kmetijske politike. Dovolite na koncu, spoštovani poslanke in poslanci, da v skladu s Poslovnikom Državnega zbora Vlada Republike Slovenije predlaga, da se na tej seji uporabi tudi tretja obravnava predloga zakona. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval tudi Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Jakobu Presečniku.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod minister, državna sekretarka s sodelavci, kolegice in kolegi! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kmetijstvu obravnaval na 34. seji 12. marca. Odbor se je seznanil s pisnim mnenjem Zakonodajno-pravne službe, z mnenjem Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki predlog podpira. V razpravi na sami seji odbora je predstavnica Zakonodajno-pravne službe posebej izpostavila, da je predložena novela tako obsežna, da bi bilo treba skladno z Nomotehničnimi smernicami pripraviti nov zakon in da so posamezne rešitve premalo jasne oziroma imajo premalo določen zakonski okvir za podzakonsko urejanje. Sodeloval je tudi direktor Kmetijsko gozdarske zbornice Slovenije, ki je opozoril predvsem na problem registracije obratov za pridelavo živil. Tudi predsednik Sindikata kmetov Slovenije je izpostavil problem zaostrovanja pogojev za opravljanje dopolnilne dejavnosti na kmetiji oziroma prepovedi opravljanja iste vrste dejavnosti v različnih pravnoorganizacijskih oblikah posameznika. Sindikat opozarja, da bo kmet zaradi predlagane rešitve v neenakopravnem položaju v primerjavi z drugimi poklici. Predstavnica Trgovinske zbornice Slovenije je poudarila, da predlog zakona podpira. V kratki razpravi so člani odbora novelo zakona podprli, saj gredo po mnenju večine članov predlagane rešitve v pravo smer, predvsem na področju urejanja odnosov v verigi preskrbe s hrano. Največ pomislekov pa je bilo izraženih glede zaostrovanja pogojev za opravljanje dopolnilne dejavnosti na kmetiji in pogojev za promet s kmetijskimi pridelki. V zvezi z vzpostavitvijo varuha odnosov v prehranski verigi je bilo izraženo mnenje, da je uvedbo tega inštituta mogoče razumeti kot priznanje, da Kodeks dobrih poslovnih praks med deležniki v agroživilski verigi očitno ne daje ustreznih rezultatov. Pomisleki so bili izraženi tudi v zvezi s plačilnimi roki, predvsem z vidika nelikvidnosti v verigi od kmeta preko predelovalne industrije do končnega potrošnika. S predlaganim zakonskim kompromisom, ki je bolj v prid trgovcev kot primarnih pridelovalcev in predelovalcev, po mnenju nekaterih članov odbora verjetno ne bo mogoče doseči ciljev, ki bi bili primerljivi z ostalimi sosednjimi državami, kot sta na primer Italija in Avstrija, kjer je rok plačila za hitro pokvarljiva živila 30 dni, za ostala živila pa 60. Po končani razpravi se je odbor opredelil do vloženih amandmajev in podprl amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, do amandmaja Poslanske skupine SLS k 12. členu pa se ni opredelil, ker je zaradi sprejetja amandmaja koalicijskih poslanskih skupin k temu členu postal brezpredmeten. Odbor je na predlog Ministrstva za kmetijstvo in okolje sprejel tudi svoje amandmaje. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del poročila odbora. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Robert Hrovat bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! V Slovenski demokratski stranki predlogu novele Zakona o kmetijstvu ne bomo nasprotovali. Gre za določitev sistemske podlage za izvajanje ukrepov skupne kmetijske politike, za načrtovanje razvoja kmetijstva in živilstva, učinkovito in celovito izvajanje ukrepov ter hitrejše prilagajanje zahtevam konkurence. Sprememba zakona je potrebna zaradi prilagoditve spremembam evropske zakonodaje s ciljem večje zaščite potrošnika, pridelovalcev in predelovalcev kmetijskih pridelkov in živil. Ministrstvo za kmetijstvo in okolje se je urejanja razmerij v preskrbi s hrano lotilo predvsem na področju preprečevanja nelojalne konkurence, sive ekonomije in dela na črno. Zaostrujejo se pogoji za opravljanje dopolnilne dejavnosti na kmetijah in za promet s kmetijskimi pridelki in živili. Tudi to je potrebno, seveda, a v Slovenski demokratski stranki od ministra pričakujemo, da kmetijstvo v Sloveniji postane pomembna gospodarska dejavnost, ki bo zagotavljala hrano vsem prebivalcem, nova delovna mesta in s tem poseljeno podeželje s pomembno funkcijo ohranjanja biotske raznovrstnosti in razvoja turizma. Premalo je, da ste v koalicijsko pogodbo zapisali, da bo strateški cilj vaše kmetijske politike povečanje proizvodnje kakovostne, varne in cenovno konkurenčne hrane. Treba je preiti od besed k dejanjem. Sprejeli ste načrt oziroma resolucijo Zagotovimo.si hrano za jutri. Gre sicer za zelo privlačen in populističen naslov, ki zavaja javnost z navideznimi prizadevanji ministrstva oziroma Vlade. Če bi res želeli doseči cilj dvig stopnje samooskrbe z določenimi ključnimi kmetijskimi pridelki, bi se to moralo še kako odraziti tudi v pripravi proračuna za področje kmetijstva. To pa pomeni preusmeritev proračunskih sredstev v panoge, ki so ključne. Odstotek doma pridelane osnovne hrane v Sloveniji dosega v povprečju 30 do 65 % potreb. Izjeme so samo goveje meso, mleko, perutnina in deloma tudi jabolka. Rešitev nastale situacije je moč iskati v posrednem stimuliranju dviga produkcije hrane, preko ukrepov Programa razvoja podeželja, vezavi planiranja proizvodnje za znanega kupca in obdavčitev neobdelanih kmetijskih zemljišč. V praksi to predstavlja potrebo po povečavi površin za poljščine – govorimo o žitu, krompirju, stročnicah, vrtninah – na račun površin, namenjenih za živinorejo. Le-te se morajo seliti na območje, ki ni primerno za poljedelstvo. Ob sprejemanju novele Zakona o kmetijstvu je priložnost, da se izpostavi področje, kjer še vedno ni premikov oziroma kjer je treba vložiti še kar nekaj napora, če ne želimo le črk na papirju. To je povezovanje ukrepov Programa razvoja podeželja z doseganjem ciljev dviga samooskrbe. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da bi moral biti v ukrepih razvoja podeželja, kjer je sicer široka platforma aktivnosti, zasledovan cilj, da to podeželje plasira viške hrane, pridelane na tem podeželju, v verigo samooskrbe. In še en vidik, kjer bo treba kaj premakniti, to pa je fer trgovina oziroma možnost plasiranja domačih produktov v trgovske verige. Tu bi lahko pomagala tudi Zadružna zveza s svojimi 400 trgovinami. Manjka sodelovanje med Ministrstvom za kmetijstvo in okolje in Zadružno zvezo pri tem projektu. Če ste že neuspešni pri pogovorih s trgovinami, ne glede na pšenično in zelenjavno verigo, kjer je bilo veliko govorjenja in zelo malo realizacije. Torej, povezovanje, večletne pogodbe, prevzem rizikov v celotni verigi, kar bo omogočilo kmetom planiranje proizvodnje. Prav na tem področju je največji manko, in ureditev le-tega se pričakuje v prihodnje. Sistem Program razvoja podeželja namenja Sloveniji kar eno milijardo in 100 milijonov evrov sredstev v naslednjih 7 letih in pridelovalci hrane več kot upravičeno pričakujejo, da bo velik del te milijarde namenjen povečanju prehranske samooskrbe. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Mirko Brulc bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o kmetijstvu podprli. Zakon o kmetijstvu določa temeljne sistemske podlage za izvajanje ukrepov skupne kmetijske politike in daje sistemsko podlago za dolgoročno načrtovanje razvoja kmetijstva in živilstva. Predvsem nas veseli, da v predloženem zakonu vzpostavljamo institut varuha odnosov v verigi preskrbe s hrano in dajemo Javni agenciji Republike Slovenije za varstvo konkurence nove pristojnosti. Najbolj dobrodošlo pa je, da urejamo plačilne roke za živila, in sicer na način, da se za hitro pokvarljiva živila predvideva maksimalno 45-dnevni plačilni rok brez možnosti drugačnega dogovora, s čimer ščitimo pridelovalca živil nasproti naročniku, ki je po navadi močnejša stranka. Res je, da se ta rešitev uvaja postopno, vendar pa se nekje mora začeti. V duhu vladne akcije "Vklopi razum, vzemi račun" in boja proti sivi ekonomiji zakon zaostruje pogoje za opravljanje dopolnilnih dejavnosti na kmetiji in pogoje za promet s kmetijskimi pridelki. Zakon prepoveduje tako imenovane dvoživke. Torej, prodaja preko kmetije ni dovoljena, če za iste kmetijske pridelke obstaja registracija espeja, pravna oseba ali dopolnilna dejavnost. Zakon daje tudi podlago za vzpostavitev nove nacionalne sheme kakovosti. V shemo kakovosti bodo lahko vstopili proizvodi, ki bodo dokazovali pogoje nadstandardnih kriterijev, ki se nanašajo na sestavo proizvoda, okolju prijazno pridelavo, kakovost surovin, dobrobit živali in podobno. Poleg zgoraj naštetega pa daje zakon sistemsko podlago za izdajo podzakonskih predpisov s področja varnosti in kakovosti živil. Lažje je tudi izvajanje ukrepov skupne kmetijske politike in celovito uvajanje inšpekcijskega nadzora. Socialni demokrati podpiramo zakon, ker sledi osnovnim smernicam države o samooskrbi s hrano in predvsem z zdravo hrano. V 21. stoletju smo prišli v paradoksalno situacijo, ko je slaba in nezdrava hrana dostopna, kar se odraža v tem, da so slabo hranjeni predvsem revnejši sloji odraslih, predvsem pa otroci, ki so zaradi tega tudi nenormalno debeli. Upamo, da bo ta zakon prispeval k večji dostopnosti sveže, lokalno pridelane hrane doma. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Katarina Hočevar bo predstavila stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministru s svojo ekipo in vsem prisotnim! Novela Zakona o kmetijstvu med drugim uvaja nov nadzorni organ, tako imenovanega prehranskega ombudsmana oziroma varuha odnosov v verigi preskrbe s hrano, ki bo bdel nad tem, ali kmetje, živilskopredelovalna podjetja in trgovci spoštujejo določila novega zakona o kmetijstvu oziroma bo spremljal ravnanja teh treh deležnikov, objavljal primere dobre praks in o svojih ugotovitvah obveščal javnost. V Državljanski listi se zavedamo, da ima veriga preskrbe s hrano neposredne posledice za vse evropske državljane, saj hrana predstavlja kar 16 % izdatkov evropskih gospodinjstev. Od tega novega instituta pričakujemo, da bo pripomogel k izboljšanju odnosov v verigi preskrbe s hrano. V tej verigi namreč pogosto nastanejo velika neravnovesja pogajalske moči med pogodbenimi strankami. O samih skrajšanih plačilnih rokih in tako imenovanih dvoživkah so nekaj več povedali že moji predhodniki, zato bi se sama dotaknila še tistih sprememb zakona, ki na prvi pogled niso pomembne, vendar pa v praksi pomenijo tako razbremenitev državne uprave kot poenostavitev postopkov naših državljanov. Določa se pravica vladi, da predpiše obvezno e-oddajo tako imenovanih zbirnih vlog. To pomeni, da fizičnih vlog – samo zbirnih vlog je več kot 60 tisoč – sploh ne bo več. Kmetijskim gospodarstvom, ki so do sedaj hodili na pošto oddajati fizične vloge, bo ta strošek poštnine prihranjen, agenciji za kmetijske trge pa delo s papirjem. Do sedaj so se namreč vloge v fizični obliki pošiljale na agencijo, čeprav so kmetje že izvršili elektronski vnos vlog na izpostavah kmetijsko svetovalnih služb in tako ta papirnata oblika praktično ni imela nobene dodane vrednosti. Znotraj istega člena se ureja tudi to, da pooblastila, ki ga kmetovalec pri kmetijskem svetovalcu za oddajo vloge odda, ni več treba po pošti pošiljati na agencijo, pač pa bo znotraj tako imenovane e-vloge posebna izjava, da je vloga izdana oziroma izpolnjena po pooblastilu. Sploh pa e-oddajanje vlog z varnim e-podpisom zagotavlja tako visoko stopnjo varnosti, da je mogoče izslediti vsakogar, ki bi hotel zlorabiti sistem. Vendar doslej v 7 letih oddaje oziroma sistema e-subvencij teh zlorab ni bilo in je bila tako papirnata oblika pooblastila popolnoma nepotrebna. Vloge za investicijske ukrepe ne bo več mogoče dopolnjevati, ampak se bodo nepopolne vloge takoj zavrgle. Ta sprememba se predlaga zato, ker je bilo kar 67 % vlog običajno nepopolnih in je bilo treba stranke pozivati na dopolnitev. V Državljanski listi bomo tako novelo Zakona o kmetijstvu podprli, ker novela na eni strani prinaša boljše pogoje poslovanja proizvajalcem hrane, ker razbremenjuje kmetijska gospodarstva pri oddajanju zbirnih subvencijskih vlog in omogoča tudi racionalizacijo znotraj agencije za kmetijske trge, pospešitev izvedbe načrtovanih naložb ter posledično tudi hitrejše črpanje sredstev Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja. Ti razlogi so dovolj, da bomo tej noveli v Državljanski listi dali podporo. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Jakob Presečnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim! Če začnem s tem, da bo letošnje in prihodnje leto za slovensko kmetijstvo zagotovo eno najbolj prelomnih v zadnjih 20 letih. Prineslo bo žal več slabih kot dobrih obetov. V začetku letošnjega leta je prišlo do uveljavitve obveznega knjigovodstva za kmetije, katerih skupni dohodek članov kmečkega gospodinjstva iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti v prihodnjem letu presega 7 tisoč 500 evrov. Prav tako se je z začetkom letošnjega leta izteklo prehodno obdobje, v katerem se je kmetom v davčno osnovo iz naslova opravljanja osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti vštevalo 50 % subvencij. Po oceni to predstavlja za kmete približno 10 milijonov dodatnega davčnega bremena. Potem so tu še davek na nepremičnine – vemo, kaj je z njim, kakšna usoda ga je doletela –, nedorečenosti glede izvajanja neposrednih plačil v obdobju 2015–2020, ukinitev mlečnih kvot v letu 2015. Povrh vsega pa je lastnike gozdov pred slabima dvema mesecema prizadel še katastrofalni žled, ki je številnim lastnikom gozdov odnesel nekajletni zaslužek in jih spravil v obup. Vsebina predlaganega zakona je obširna, kar preobširna za spremembo zakona, sicer pa predstavlja sistemsko podlago za izvajanje ukrepov skupne kmetijske politike v prihajajoči finančni perspektivi. Vzpostavlja namreč rešitve za dolgoročno načrtovanje razvoja kmetijstva in živilstva, vzpostavlja inštitut varuha odnosov v verigi preskrbe s hrano, dodaja nove pristojnosti Javni agenciji za varstvo konkurence in skrajšuje plačilne roke za živila. S predlaganim zakonom se zaostrujejo tudi pogoji za opravljanje dopolnilnih dejavnosti na kmetiji in pogoji za promet s kmetijskimi pridelki. Z drugimi besedami, kot je bilo že večkrat omenjeno, prepovedujejo se tako imenovane dvoživke, torej tisti, ki imajo status kmeta in samostojnega podjetnika hkrati. Ne bodo smeli na eni strani kupovati sadja ali zelenjave kot espeji in ga na drugi strani prodajati kot kmetje. Temu smo bili priča predvsem v lanskem letu. Se nam pa sicer zdi nekoliko nenavadno, in na to so nekatere institucije na področju kmetijstva tudi opozarjale, da takšna prepoved velja samo za kmete. Ampak je po drugi strani stvari treba začeti urejati, in v tem primeru je zaradi afere kmetijstvo očitno prvo na vrsti, ker ne nazadnje so dvoživke tudi univerzitetni profesorji, ki lahko predavajo na več fakultetah, javnih in zasebnih, in so tudi, na primer, mizarji, ki dopoldan delajo v mizarskem podjetju, popoldan pa preko popoldanskega espeja v lastni delavnici, da o zdravnikih, zaposlenih v sistemu javnega zdravstva, ki v prostem času delajo kot zasebniki, sploh ne govorim. Tudi o tem je bilo v preteklih tednih mnogo govora. A ne glede na te pomisleke bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagano novelo Zakona o kmetijstvu podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Mag. Jana Jenko bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Vsem skupaj lep pozdrav! V naši državi skorajda ni področja, kjer se ne bi srečevali s sivo ekonomijo. Tudi kmetijstvo ni nobena izjema. Tako imenovani sistem dvoživk, ko kmet deluje kot samostojni podjetnik in ima obenem status kmeta, je sivo ekonomijo spodbujal, saj so posamezniki ta sistem zlorabljali. Zato je eden od ciljev predloga novele Zakona o kmetijstvu prav preprečevanje nelojalne konkurence, sive ekonomije in dela na črno. Predlog zakona namreč zaostruje pogoje za opravljanje dopolnilnih dejavnosti na kmetiji in pogoje za promet s kmetijskimi pridelki. Pri teh storitvah zakon izključuje opravljanje iste vrste dejavnosti v različnih pravnoorganizacijskih oblikah posameznika. Preprosto povedano, novela prepoveduje prodajo preko kmetije, če za iste kmetijske pridelke obstaja registracija kot samostojni podjetnik, pravna oseba ali dopolnilna dejavnost. Naslednji cilj novele je tudi določitev sistemske podlage za izvajanje ukrepov skupne kmetijske politike. Zakon namreč daje sistemsko podlago za dolgoročno načrtovanje razvoja kmetijstva in živilstva, učinkovito in celovito izvajanje ukrepov ter hitrejše prilagajanje zahtevam konkurence. Določbe zakona se spreminjajo oziroma dopolnjujejo tudi v delu, kjer zakon ni v celoti usklajen oziroma ne daje potrebnih pravnih podlag za izvajanje predpisov Evropske unije, in v delu, ki ureja promet s kmetijskimi pridelki in živili ter dopolnilne dejavnosti na kmetiji. Hkrati pa se dodajajo nove določbe, ki bodo omogočale urejanje odnosov v celotni verigi preskrbe s hrano. Ena izmed bolj pomembnih novosti je tudi vzpostavitev inštituta varuha odnosov v verigi preskrbe s hrano. Določajo se nedovoljena ravnanja deležnikov v verigi preskrbe s hrano. Nove pristojnosti dobiva tudi Javna agencija Republike Slovenije za varstvo konkurence. Nadalje se urejajo tudi plačilni roki za hitro pokvarljiva živila in druga živila. Tako za hitro pokvarljiva živila predvideva 45-dnevni plačilni rok brez možnosti drugačnega dogovora med strankami. Zakon predvideva postopno uvedbo plačilnih rokov za hitro pokvarljiva živila z dveletnim prehodnim obdobjem. V nobenem primeru pa plačilni rok ne sme biti daljši od tistega, ki je dogovorjen na dan uveljavitve zakona in je krajši od plačilnih rokov, določenih z zakonom. Za druga živila pa zakon predvideva odstop od zakona, ki ureja preprečevanje zamud pri plačilih tako, da je dogovor o dolžini plačilnega roka za druga živila, ki je daljši od 90 dni od prejema blaga, ničen. V Poslanski skupini DeSUS predlagane spremembe zakona podpiramo. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija.
Spoštovani predsednik, državna sekretarka s sodelavci, kolegice in kolegi! Samooskrba s hrano je za državo strateškega pomena, zato se krščanski demokrati zavzemamo za boljše možnosti kmetovanja in celostni razvoj podeželja. To pomembno nalogo smo v Sloveniji zanemarili in čedalje bolj postajamo odvisni od nakupa živil v drugih državah. Čeprav so različne skupine na resornem ministrstvu v zadnjih dveh desetletjih poskušale z najrazličnejšimi projekti obrniti negativne trende, to v celoti ni uspelo nobenemu. Zaradi tega bomo v primeru slabih letin, naravnih nesreč, morebitnih vojn ali epidemij bolj izpostavljeni težavam, saj v takšnih primerih vsaka država najprej poskrbi za svoje prebivalstvo. Podpiramo povečanje pridelave domače hrane in s tem izboljšanje samooskrbe v državi. Vendar trenutne razmere za kmetovanje in kmetovalce niso ravno ugodne. Nasprotno, kmetijstvo v Sloveniji je zapostavljeno, kmečko delo pa premalo cenjeno in tudi slabo plačano. Zaradi težjih razmer pridelovanja na hribovitih območjih in zaradi opuščanja kmetovanja na manjših kmetijah se čedalje več slovenske zemlje zarašča z gozdovi. Rodovitna polja pa spreminjamo v zazidljive površine, tako da je delež kmetijske površine na prebivalca padel na kritično mejo in je že pod ravnijo, ki zadošča za prehransko samooskrbo slovenskega prebivalstva. V Novi Sloveniji smo ogorčeni, ker sedanja vlada s svojimi ukrepi samo še slabša položaj slovenskega kmeta – z uvajanjem novih in novih birokratskih ovir, na primer prevoznic in evidenčnih listov za lastnike gozdov, z enormno visokimi kaznimi, vrtoglavim povišanjem katastrskega dohodka za nekatere panoge, s pavšalno obdavčitvijo. Še dobro, da je vsaj Ustavno sodišče Republike Slovenije ubranilo kmete pred najhujšo katastrofo, ki bi jo prinesel načrtovani davek na nepremičnine. Zaključimo lahko, da se sedanja vlada nikakor ne zaveda pomena kmetijstva, predvsem pa visoke stopnje samooskrbe ter visokih standardov varne hrane za državo. Ob nadaljevanju takšnih trendov bodo kmetije v še večji meri ostajale prazne, saj mladi nimajo prav nobene motivacije za njihov prevzem. Kljub vsemu navedenemu krščanski demokrati lahko izpostavimo nekaj pozitivnih ukrepov, ki jih ta obsežna novela prinaša. Podpiramo namen urediti razmerje med deležniki v verigi preskrbe s hrano ter opraviti z nedovoljenimi praksami. Menimo pa, da uvajanje nove funkcije, tako imenovanega varuha odnosov, samo po sebi težav ne bo odpravilo. Treba bo napraviti več na drugačne, manj protokolarne in bolj operativne načine. V pravo smer gre namera, da se plačilni roki v verigi postopoma skrajšajo. Trgovci na račun pridelovalcev in predelovalcev bogatijo tudi z nerazumno dolgimi roki plačil. Pri zaostritvi pogojev za opravljanje dopolnilne dejavnosti na kmetiji krščanski demokrati menimo, da mora biti ministrstvo zelo previdno in pozorno na učinke zakona. Trdimo namreč, da je ravno dopolnilna dejavnost ena najboljših možnosti, da se številne družinske kmetije v Sloveniji ohranijo in razvijajo. Pravilna se nam zdi tudi odločitev, da se omogoči bolj fleksibilno obravnavanje vlog na razpisih za dodeljevanje investicijskih sredstev. Nadgraditi je treba tiste, ki so skrbni in pravočasni, izločiti oziroma onemogočiti pa špekulante. Poslanci Nove Slovenije noveli ne bomo nasprotovali.
Hvala. Gospod Branko Ficko bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Lep pozdrav vsem skupaj! Kaj bi naj bil temeljni cilj novele zakona, so povedali že moji predhodniki. Sam se bom dotaknil urejanja prometa s kmetijskimi pridelki in živili ter urejanja odnosov v celotni verigi preskrbe s hrano. Zakon določa vzpostavitev varuha odnosov v prehranski verigi, nove pristojnosti Javne agencije Republike Slovenije za varstvo konkurence in ureditev plačilnih rokov za živila. Predlagana novela tako določa končni plačilni rok 45 dni pri hitro pokvarljivem blagu, pri ostalih prehranskih produktih pa pušča plačilni rok 90 dni, in še to postopoma, komaj do leta 2016. Kar se tiče nekaterih temeljnih rešitev predloga zakona, in sicer ureditve preprečevanja zamud pri plačilih in vzpostavitve varuha odnosov v verigi preskrbe s hrano, v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije izražamo določene pomisleke. V zvezi z vzpostavitvijo varuha odnosov v prehranski verigi bi radi opozorili, da je bil leta 2011 podpisan Kodeks dobrih poslovnih praks med deležniki v agroživilski verigi. Podpisniki kodeksa so se uskladili v neto-neto ceni, spoštovanju zakonsko določenih plačilnih rokov, nespreminjanju pogodb z enostranskimi aneksi in tako naprej. Za nadzor je seveda bil predviden odbor, zato ocenjujemo, da je uvedbo instituta varuha moč razumeti kot priznanje, da kodeks ne deluje skladno s pričakovanji. Varuha med drugim sicer konkurenčne države ne poznajo. V zvezi s plačilnimi roki bi radi opozorili, da se slovenska prehranska podjetja soočajo z vse večjimi zamiki pri plačilih; roki so celo daljši od 100 dni. Slednje seveda povzroča velike težave z likvidnostjo v celotni verigi z izjemo trgovcev, in sicer od kmeta kot izvornega proizvajalca do prehrambne industrije. Ocenjujemo, da je predlagani zakonski kompromis predvsem v prid trgovcu. Primerjava, na primer, s sosednjimi državami kaže, da naši kmetje in prehrambna industrija zaradi predolgih plačilnih rokov izgubljajo konkurenčni boj. Tako so, na primer, v Italiji že pred dobrim letom predpisali obvezni 30-dnevni rok plačila za sveža, hitro pokvarljiva živila, za ostala živila pa 60 dni. Podobno je v Avstriji. Pri nas bomo do tega prišli šele v prehodnem obdobju do leta 2016, pa še takrat bo ta rok 45 dni, za ostala živila pa ne bo znižan. Najbrž bi bili potrebni bolj rigorozni ukrepi, kot so predvideni. Istočasno je v konkurenčnih državah nespoštovanje rokov ustrezno sankcionirano. Kljub temu pa se v poslanski skupini zavedamo, da so pri pripravi predloga sodelovali vsi ključni deležniki od Kmetijsko gozdarske zbornice, Zbornice kmetijskih in živilskih podjetij, Zadružne zveze in tako dalje. Ker so tudi na seji pristojnega delovnega telesa, ki je predlog zakona obravnavalo, navedeni deležniki javno pojasnili, da so predlagane rešitve dosežen kompromis med njimi, bomo v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije kljub nekaterim izraženim pomislekom predlog zakona podprli. Nismo pa s predlaganimi rešitvami zadovoljni oziroma niso v skladu s postavljenimi temeljnimi cilij. Primarni proizvajalci, prehrambna industrija izgubljajo boj s primerljivimi konkurenčnimi državami. Težave z nelikvidnostjo ob istočasnem nerazumevanju bančnega sistema se bodo povečevale, in to za večjo samooskrbo in razvoj živilske industrije ni dobro. Hvala za pozornost.
Hvala tudi vam. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O TUJCIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade Boštjanu Šeficu, državnemu sekretarju Ministrstva za notranje zadeve.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih, ki je pred vami, je usmerjen predvsem v odpravo administrativnih ovir, ker, prvič, poenostavlja postopek in odpravlja administrativne ovire pri pridobivanju dovoljenj za prebivanje in delo. S prenosom evropske direktive v nacionalni pravni red uvaja tako imenovani enotni postopek, s katerim bo tujec, državljan tretje države, z eno vlogo, v enem postopku in z enim dokumentom pridobil dovoljenje za prebivanje in delo pri enem organu, torej pri upravni enoti. Drugič, bistveno skrajšuje roke za odločanje o izdaji dovoljenja za prebivanje, saj mora upravna enota o izdaji dovoljenja za prebivanje odločiti v 30 dneh oziroma v 60 dneh v posebnih ugotovitvenih postopkih. Trenutno je ta rok 90 dni. Tretjič, olajšuje pridobitev dovoljenja za prebivanje za nekatere kategorije tujcev, državljanov tretjih držav, ki bodo lahko prvo dovoljenje za prebivanje pridobili v državi, kar pomeni izjemo od splošnega pravila, da mora tujec prvo dovoljenje za prebivanje pridobiti pred vstopom v državo. To velja zlasti za raziskovalce, študente, tujce, ki zaprosijo za izdajo prve modre karte Evropske unije, in tujce slovenskega rodu pod pogojem, da v državi že zakonito prebivajo. S predlogom zakona se v nacionalni pravni red prenašata tudi dve direktivi Evropske unije, in sicer Direktiva 2011/98/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici. S tem se tako imenovano načelo vse na enem mestu uvaja za vse tujce, ki bodo zaprosili za izdajo enotnega dovoljenja iz razloga zaposlitve ali dela, dodatno pa tudi za tujce, ki bodo zaprosili za enotno dovoljenje za opravljanje sezonskega dela, opravljanje dela kot samozaposlena oseba, za čezmejno opravljanje storitev kot napoteni delavec in kot dnevni delovni migrant. Drugič, Direktiva 2011/51/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2011 o spremembah Direktive Sveta 2003/109/ES, s katero se razširi njeno področje uporabe na upravičence do mednarodne zaščite. S predlogom zakona se zaradi ocene oziroma mnenja Evropske komisije dodatno usklajuje z Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, saj Evropska komisija meni, da je direktiva v posameznih segmentih nepopolno oziroma neustrezno prenesena. S predlogom zakona se v Zakon o tujcih prenaša koncept združitve družine za osebe, ki jim je v Republiki Sloveniji priznana mednarodna zaščita. Predlog zakona pa predvideva tudi nekaj ukrepov, ki so namenjeni preprečevanju zlorab pri pridobivanju dovoljenj za prebivanje, in sicer se spreminja določba o dokazovanju izpolnjevanja pogoja zadostnih sredstev za preživljanje. Tega pogoja v postopku pridobitve prvega dovoljenja za prebivanje ne bo mogoče več dokazovati s pogodbo o preživljanju. Drugič, ponovno se uvaja enoletno zakonito prebivanje v Republiki Sloveniji kot pogoj za pridobitev pravice do združitve družine. In tretjič, razlog za zavrnitev izdaje dovoljenja za prebivanje družinskemu članu je tudi ugotovitev, da je zakonska zveza sklenjena predvsem zaradi pridobitve dovoljenja za prebivanje. S tem se zaradi lažjega dokazovanja znižuje obstoječi dokazni standard, in sicer da se dovoljenje za prebivanje zavrne, če je zakonska zveza sklenjena izključno zaradi pridobitve dovoljenja za prebivanje. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, predlog zakona je bil zelo temeljito usklajevan tudi z nevladnimi organizacijami in Visokim komisariatom Združenih narodov za begunce, in praktično vse njihove pripombe so bile v pripravi upoštevane. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Jerku Čehovinu.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav državnemu sekretarju s sodelavko! Spoštovani poslanke in poslanci! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, mnenjem Sodnega sveta, mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev, pripombami in komentarji Zveze svobodnih sindikatov Slovenije in pripombami in predlogi Amnesty International Slovenija, Slovenske filantropije, Mirovnega inštituta, Jezuitskega združenja za begunce Slovenije in Pravno-informacijskega centra nevladnih organizacij. Zakonodajno-pravna služba je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika ter podala več pripomb. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji in spremembe amandmajev poslanskih skupin koalicije. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za notranje zadeve povedal, da je bila priprava predloga zakona zaradi več usklajevanj izredno zahtevna. Temeljni razlog za pripravo predloga zakona je bil v prenosu dveh direktiv Evropske unije v nacionalni pravni red. Pri tem pa predlagana ureditev predstavlja poenostavitve obstoječega postopka pridobitve dovoljenja za prebivanje in dovoljenja za delo ter odpravo administrativnih ovir za stranke in bistveno skrajšuje roke za odločanje o izdaji dovoljenja za prebivanje. Predlagatelj je povedal tudi, da so večino pripomb Zakonodajno-pravne službe ustrezno upoštevali z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, nekaterim pripombam pa niso sledili, zato je predlagatelj na sami seji podal še dodatna pisna pojasnila. Prav tako je povedal, da so upoštevali pripombe nevladnih organizacij, ki na splošno nasprotujejo prenosu koncepta združitve družine iz Zakona o mednarodni zaščiti v Zakon o tujcih. V zvezi s prenosom instituta združevanja družine za osebe s priznano mednarodno zaščito iz Zakona o mednarodni zaščiti v Zakon o tujcih predlagatelj vztraja pri predlagani spremembi. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da je bilo več norm pomanjkljivih, nejasnih in neskladnih s pravnim sistemom in ustavo, na kar je še posebej opozorila v svojem pisnem mnenju. Kljub temu, da je predlagatelj sledil večini pripomb, pa je še posebej opozorila, da se predlog zakona na nekaj mestih opira na določila Zakona o zaposlovanju in delu tujcev, zato bi po njenem mnenju slednji moral biti pripravljen vzporedno, ker sta oba zakona medsebojno odvisna in povezana. Tak pristop, kot ga je predlagatelj izbral sedaj, pa lahko pomeni neskladje s pravnim redom in privede do nastanka pravne praznine. Predstavnik Komisije Državnega sveta za državno ureditev je povedal, da Državni svet podpira predlog zakona, je pa opozoril, da so v razpravi na seji Državnega sveta bila izpostavljena nekatera vsebinska vprašanja in pomisleki, na katere so opozorili tudi predstavniki Zveze svobodnih sindikatov Slovenije. Predstavnik pravno-informacijskega centra je izrazil zadovoljstvo, da je predlagatelj nevladne organizacije povabil k sodelovanju že pri pripravi predloga zakona, zato je bilo veliko njihovih pripomb upoštevanih. Opozoril pa je na neenakost med inštitutom tujca in inštitutom združitve družine begunca oziroma osebe s priznano subsidiarno zaščito, saj je nedopustno, da se glede združitve družine za begunca določa nižjo raven pravic kot za ostale tujce. Predstavnika Zveze svobodnih sindikatov Slovenije sta povedala, da so imeli več vsebinskih pomislekov in vprašanj, ki so jih izpostavili v svojem pisnem mnenju, ter izrazila nestrinjanje s predlagateljem, da se morajo direktive Evropske unije upoštevati. Kljub temu pa sta še posebej opozorila na pomisleke Zakonodajno-pravne službe v zvezi z neskladjem pravnega reda zaradi nesprejetega Zakona o zaposlovanju in delu tujcev. Po kratki razpravi so poslanci predlaganemu zakonu izrazili podporo in zadovoljstvo, da je predlagatelj upošteval mnenje stroke in nevladnih organizacij. Prav tako so poudarili pomen skupne migracijske politike in implementacije direktiv Evropske unije. Glede na dejstvo, da je predlagatelj predvidel daljši rok za uveljavitev zakona, to je 1. 1. 2015, pa so opozorili na možnost, da se tudi v tem obdobju uredi medsebojno odvisna in povezana vsebina Zakona o tujcih in Zakona o zaposlovanju in delu tujcev. Na koncu je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije in amandmaje odbora ter na podlagi 128. člena Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Majda Potrata bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod državni sekretar s sodelavko, poslanke in poslanci! Na področju migracijske politike je Evropska unija zelo aktivna. To se kaže tudi s spreminjanjem in dopolnjevanjem direktiv s tega področja in tudi s pripravo novih. Te pa morajo države članice implementirati v svoj pravni red in prav to počnemo tudi s to novelo zakona. Ampak opozorila bi na ozadje spreminjanja zakonodaje, ki je povezana z letnico 2005, ko je nastal splošni okvir zunanje migracijske in azilne politike Evropske unije. Takrat je nastal projekt Globalni pristop k vprašanju migracij in mobilnosti. Ta določa, kako Evropska unija izvaja politični dialog in operativno sodelovanje z državami, ki niso članice Evropske unije. Temelji na jasno opredeljenih prednostnih nalogah, ki odražajo strateške cilje Evropske unije in je sestavni del splošne zunanje politike Evropske unije, vključno z razvojnim sodelovanjem. Cilj globalnega pristopa je spodbujanje dialoga in sodelovanja z državami partnericami, ki niso članice Evropske unije, na štirih področjih, in sicer: prvič, boljša organizacija zakonite migracije in spodbujanje dobro vodene mobilnosti; drugič, preprečevanje nezakonitega priseljevanja in boj proti njemu ter izkoreninjanje trgovine z ljudmi; tretjič, prizadevanje za maksimiranje učinka migracij ter spodbujanje mednarodne zaščite in krepitev zunanje razsežnosti azila kot četrta ciljna usmeritev. Februarja letos je Evropska komisija sprejela poročilo o napredku, ki je bil dosežen v smeri boljšega upravljanja migracijskih tokov in spodbujanja mobilnosti v varnem okolju. To poročilo je zajelo leti 2012 in 2013. In prav na to se opira tudi stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov do implementacije teh dveh direktiv, zaradi česar bomo tudi predlog novele podprli. Za nas je posebej pomembno, da s to novelo dobiva posebno težo predvsem koncept združitve družine za osebe, ki jim je Republika Slovenija priznala mednarodno zaščito, ker s tem varujemo najbolj ranljive skupine prebivalstva – mladoletne osebe. Ker je bilo že povedano, da so bile v usklajevanjih upoštevane številne pripombe tudi nevladnega sektorja, je to še dodaten argument za podporo tej direktivi. Bi pa ob direktivi opozorila na nekaj, kar bi morebiti bilo bolj napotilo pripravljavcem zakonov v prihodnje. Gre namreč za pripombo Zakonodajno-pravne službe k 2. členu te novele, ki opozarja na določilo četrtega odstavka 115. člena Poslovnika Državnega zbora. Ta namreč govori o obveznih sestavinah zakona in narekuje, da mora biti v besedilu členov smiselno uporabljen ženski in moški spol v tistih prvih členih oziroma poglavjih predloga zakona, ki določajo temeljne subjekte predloga zakona, z navedbo, da se v nadaljnjem besedilu uporabi naslavljanje v moškem spolu. Pojasnilo, zakaj se to v 2. členu ni zgodilo, nanaša se pa pravzaprav na 10. člen osnovnega zakona, je posebno opozorilo za pazljivost pri upoštevanju teh določil. Namreč, prejšnja novela teh določil ni upoštevala, zato bi zdaj bilo neskladje med prejšnjimi in sedanjimi popravki, ampak poudarjam: to je določilo poslovnika. Nam vsem mora biti skupno, da se zavzemamo za spoštovanje poslovnika. V prvi vrsti je to seveda skrb poslank in poslancev, ampak tudi pripravljavci, predlagatelji zakonov morajo na to paziti in presojati, kaj novela povzroča in kako bo vkomponirana v celoto zakona. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Kristina Valenčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo. Spoštovani! Z vstopom Slovenije v Evropsko unijo smo sprejeli tudi obvezo, da bomo spoštovali pravni red EU in s tem pravočasno prenesli evropske direktive v nacionalni pravni red. Ta razlog je tudi najpogostejši razlog za vse spremembe zakonov, ki jih sprejema ta državni zbor. In takšne so tudi današnje spremembe in dopolnitve Zakona o tujcih. V naslednjem letu lahko pričakujemo nove, saj je Evropska komisija pred nekaj dnevi predlagala nove spremembe vizumskih pravil prav z namenom skrajšanja in poenostavitve postopkov za kratko bivanje v Evropski uniji. Predlagani ukrepi naj bi spodbujali gospodarsko aktivnost in zaposlovanje. Nedavna študija je namreč pokazala, da bi se ob prilagodljivejših in dostopnejših vizumskih pravilih število obiskov tujih državljanov v Evropski uniji lahko znatno povečalo ter v 5 letih prineslo 130 milijard evrov prihodkov in približno 1,3 milijona novih delovnih mest v turizmu. Komisija tako predlaga poenostavitev vloge za izdajo vizuma za kratko bivanje, po katerem je vse več povpraševanja. Število vizumskih vlog se je namreč med letoma 2009 in 2013 povečalo za 68 %. Evropski parlament in države članice naj bi oba zakonodajna predloga potrdili do začetka leta 2015. Naj se vrnem nazaj k današnji noveli in rešitvam, ki jih ta prinaša. S predlaganimi spremembami se poenostavlja postopek in odpravlja administrativne ovire pri pridobivanju dovoljenj za prebivanje in delo ter se uvaja enotni postopek, v katerem bo tujec z eno vlogo, v enem postopku, na enem mestu in z enim dokumentom pridobil dovoljenje za prebivanje in delo. Bistveno se skrajšujejo roki za odločanje o izdaji dovoljenja za prebivanje s sedanjih 90 dni na 30 dni v skrajšanih upravnih postopkih oziroma 60 dni v posebnih ugotovitvenih. Poenostavlja se tudi postopek pridobitve dovoljenja za prebivanje nekaterih specifičnih kategorij tujcev, kot so na primer raziskovalci, študentje, ki bodo lahko prvo dovoljenje za prebivanje pridobili v naši državi; torej gre za izjemo od splošnega pravila, da morajo dovoljenje pridobiti pred prvim vstopom v državo. S to novelo se iz Zakona o mednarodni zaščiti, katerega spremembe smo sprejeli v decembru lanskega leta, prenaša koncept združitve družine za osebe, ki jim je v naši državi priznana mednarodna zaščita. Pa če se še malo ustavimo pri številkah in statistiki. V letu 2013 je Slovenija izdala 22 tisoč 384 dovoljenj za prebivanje osebam iz držav Evropskega gospodarskega prostora in 87 tisoč 943 dovoljenj osebam iz tretjih držav. Skupaj torej skoraj dobrih 110 tisoč dovoljenj za začasno in stalno prebivanje. Prevladujejo osebe iz držav bivše Jugoslavije, največ iz Bosne in Hercegovine, dobrih 46 tisoč, iz Kosova 12 tisoč 600, Makedonije 10 tisoč 500, Hrvaške 10 tisoč 800 in iz Šrilanke dobrih 9 tisoč. Republika Slovenija tako kot druge države Evropske unije zagotavlja možnosti za vključevanje tujcev, ki imajo v Republiki Sloveniji dovoljenje za prebivanje, v kulturno, gospodarsko in družbeno življenje. Politika vključevanja temelji na načelih in vrednotah enakopravnosti, svobode in vzajemnega sodelovanja. Upravičeno lahko trdimo, da ima Slovenija to področje zgledno urejeno. Z današnjimi spremembami in poenostavitvami postopkov to še povečujemo in utrjujemo. Saj poznate projekt in slogan "Stop birokraciji", zaščitni znak ministra Viranta in Državljanske liste. Današnje spremembe in dopolnitve so del teh aktivnosti, zato bomo novelo v Državljanski listi podprli. Takih poenostavitev si želimo še več, in to na vseh področjih našega delovanja.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavila gospa Jasmina Opec.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi skupaj! Problematika tujcev, ki prihajajo v Evropsko unijo iz tretjih držav, v Sloveniji morda ni toliko v ospredju, kot je to v nekaterih preostalih evropskih državah, na primer v Italiji, Grčiji, Franciji. K urejanju položaja posameznikov, ki bodisi zaradi ekonomskih bodisi kakšnih drugih razlogov zapustijo svojo domovino in se v iskanju boljšega življenja napotijo v razvitejše ter stabilnejše dele sveta, je treba pristopati celovito, na ravni celotne Evropske unije. Slednja se tega zaveda, saj je načelo prostega pretoka ljudi oziroma delovne sile eden izmed temeljnih postulatov, na katerih je bila ustanovljena. Seveda pa takšne vrste svoboda terja jasne kriterije pri ravnanju Unije glede problematike zakonite in nezakonite emigracije oseb iz tretjih držav ter ostalih vprašanj, ki zadevajo položaj tujcev, državljanov tretjih držav. V ta namen je Evropska unija sprejela že vrsto pravnih aktov, ki so v naši zakonodaji zajeti pretežno v Zakonu o mednarodni zaščiti in Zakonu o tujcih. V slednjem, novelo katerega imamo danes pred seboj, je trenutno prenesenih kar 13 direktiv Evropske unije. Poleg tega se na podlagi zakona izvršuje še 6 uredb Evropske unije. Predlagana novela Zakona o tujcih pa je potrebna sprejetja še zaradi uskladitve slovenskega pravnega reda z dvema direktivama Evropske unije, katerih glavni namen je ureditev položaja oseb s priznano mednarodno zaščito oziroma uveljavitev načela vse na enem mestu tudi za nekatere druge kategorije tujcev, ki opravljajo delo izven svoje domovine. Novela Zakona o tujcih prinaša tako imenovano enotno dovoljenje za prebivanje in delo, s katerim se poenostavlja postopek in zmanjšujejo administrativne ovire pri pridobivanju dovoljenja za prebivanje. Delavcu ali delodajalcu bo tako dana možnost, da pridobi enotno dovoljenje z vložitvijo vloge na upravni enoti, pri čemer ne bo treba predhodno zaprositi za izdajo delovnega dovoljenja. Enotno dovoljenje se bo lahko izdalo tujcu, ki bo zaprosil za njegovo izdajo iz razloga zaposlitve ali dela, za opravljanje sezonskega dela, opravljanje dela kot samozaposlena oseba, za čezmejno opravljanje storitev kot napoteni delavec ter kot dnevni delovni emigrant. Do enotnega dovoljenja bodo upravičeni vsi tujci z veljavnim potnim listom, urejenim zdravstvenim zavarovanjem, zadostnimi sredstvi za preživljanje, njegova veljavnost pa bo odvisna od veljavnosti pogodbe o zaposlitvi oziroma največ eno leto z možnostjo podaljšanja za nadaljnji dve leti. Kot pozitivno v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ocenjujemo tudi predlagano skrajšanje rokov za odločanje o izdaji dovoljenja za prebivanje, saj bo upravna enota morala o izdaji dovoljenja za prebivanje odločiti najkasneje v 30 oziroma 60 dneh, odvisno od vrste ugotovitvenega postopka. Naslednja pozitivna rešitev, vsebovana v predlaganem zakonu, se nanaša na pridobivanje enotnega dovoljenja za tujce, ki že zakonito prebivajo v državi. Tako recimo posamezniku, ki že zakonito prebiva v Sloveniji, ne bo treba zapuščati Slovenije in zunaj nje oddajati vloge za pridobitev enotnega dovoljenja, pač pa bo to lahko storil znotraj slovenskega ozemlja, kadarkoli pred iztekom veljavnosti dovoljenja za prebivanje. Poleg navedenega se olajšujejo še postopki pridobivanja prvega dovoljenja za začasno bivanje za visokošolske učitelje in raziskovalce. Kot novost je v predlaganem zakonu podana tudi možnost pridobitve statusa rezidenta za tujca s priznano mednarodno zaščito, ki 5 let neprekinjeno prebiva v Sloveniji. V zvezi s prenosom področja združitve oseb s priznano mednarodno zaščito iz Zakona o mednarodni zaščiti v Zakon o tujcih, na kar so opozarjale nevladne organizacije že pri sprejemanju zadnje novele Zakona o mednarodni zaščiti, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke nimamo pomislekov. Zaradi spoštovanja do pravnega reda Evropske unije in zaradi dejstva, da predlagana novela Zakona o tujcih odpravlja številne administrativne ovire in tujcem olajšuje pridobivanje dovoljenja za bivanje in delo v Sloveniji, bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagano novelo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Spoštovani državni sekretar s sodelavko, spoštovani kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije bi radi takoj na začetku izrazili zadovoljstvo, da je predlagatelj predlog zakona uskladil z nevladnimi organizacijami, saj je to ena redkih novel, ki ureja področje bivanja in dela tujcev v Republiki Sloveniji, ki ni bila deležna obsežnih kritik s strani nevladnikov. Sicer pa je bil temeljni razlog za pripravo predloga zakona prenos dveh direktiv Evropske unije v slovenski nacionalni pravni red. Z eno direktivo se možnost pridobitve statusa rezidenta za daljši čas daje tudi osebam, ki imajo priznano mednarodno zaščito, pri čemer predlog sledi posebnim določbam direktive, ki se nanašajo na to kategorijo tujcev. Z drugo pa se tako imenovano načelo vse na enem mestu uvaja za vse tujce, ki bodo zaprosili za izdajo enotnega dovoljenja iz razloga zaposlitve ali dela, pa tudi za tujce, ki bodo zaprosili za enotno dovoljenje za opravljanje sezonskega dela, opravljanje dela kot samozaposlena oseba, za čezmejno opravljanje storitev kot napoteni delavec in kot dnevni delovni migrant, da si uredijo enotno dovoljenje za delo in dovoljenje za prebivanje na enem mestu, in sicer na upravni enoti. Pri tem predlagana ureditev predstavlja poenostavitve obstoječega postopka pridobitve dovoljenja za prebivanje in dovoljenja za delo ter odpravo administrativnih ovir za stranke. Predlog zakona tudi bistveno skrajšuje roke za odločanje o izdaji dovoljenja za prebivanje, saj določa, da mora upravna enota o izdaji dovoljenja za prebivanje odločiti v 30 dneh oziroma v 60 dneh v posebnih ugotovitvenih postopkih, namesto v sedanjih 90 dneh. Poleg navedenega predlog zakona kot cilj zasleduje tudi olajšanje pridobitve dovoljenja za nekatere kategorije tujcev, državljanov tretjih držav, ki bodo lahko prvo dovoljenje za prebivanje pridobili v državi, kar pomeni izjemo od splošnega pravila, da mora tujec prvo dovoljenje za prebivanje pridobiti pred vstopom v državo. Poslanke in poslanca Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo predlog novele Zakona o tujcih podprli. Hvala.
Najlepša hvala. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovani gospod državni sekretar s sodelavko! Vstopanje, prebivanje in zaposlovanje državljanov tretjih držav v državah članicah Evropske unije je predmet dokaj podrobnega urejanja evropske zakonodaje. Regulacija tega področja poteka z različnimi zakonodajnimi podlagami, to je z direktivami, sklepi in uredbami. Posebej v času gospodarske in finančne krize, ko se države članice Evropske unije soočajo z visokimi stopnjami brezposelnosti, je pomembno, da se priliv tujcev, državljanov tretjih držav, regulira in omejuje na način, da se zagotavlja delo in socialno varnost najprej državljanom matičnih držav in državljanom preostalih držav članic Evropske unije. Zaradi deficitarnosti nekaterih poklicev pa je zaposlovanje državljanov tretjih držav potrebno in včasih celo nujno, da se zagotovi normalno delovanje v nekaterih gospodarskih družbah in pogosto tudi javnih službah. Zakon o tujcih predpisuje postopke in pogoje vstopanja tujcev v našo državo, pridobivanje dovoljenj in vizumov za njihovo prebivanje. Novost, ki jo prinaša sedaj predlagana novela, je združitev dovoljenja za prebivanje in dovoljenja za delo v en postopek pridobitve enotnega dovoljenja za prebivanje in delo. To rešitev, ki jo prinaša zakon, krščanski demokrati Nove Slovenije pozdravljamo, saj razbremenjuje državne organe birokratskega dela v dveh ločenih postopkih. Pozdravljamo tudi skrajševanje rokov za izdajo enotnega dovoljenja za prebivanje in delo tujcev z dosedanjih 90 na 60 dni. Odločno pa nasprotujemo rešitvam, ki pomenijo širitev možnosti priliva tujcev v našo državo preko instituta združitve družine. Razumemo, da je družina sestavljena iz staršev in otrok, in pika. Preko tega instituta po oceni Evropske unije pride v države Evropske unije kar tretjina tujcev. Predlog zakona v tem delu pomeni bistveno širitev kroga oseb, ki jim zakon priznava pravico do združitve družine, kot jo od držav članic zahteva direktiva. Predmetna direktiva zahteva od držav članic, da se pravica do združitve družine priznava zakoncu in mladoletnim otrokom tujca. Predlog novele Zakona o tujcih pa to pravico priznava bistveno širšemu krogu oseb; poleg zakonca, izvenzakonskega partnerja in mladoletnega otroka to pravico priznava tudi neporočenim polnoletnim otrokom, mladoletnim pastorkom, staršem tujca, staršem zakonca in celo kateremukoli drugemu sorodniku tujca, če govorijo posebni razlogi v prid združitvi družine. Krščanski demokrati Nove Slovenije opozarjamo, da bo taka širitev kroga oseb, ki imajo pravico do združitve, pomenila dodaten priliv tujcev v Slovenijo in posledično velik pritisk na socialne transferje, od otroških dodatkov, štipendij, starševskih nadomestil in tako dalje. Prepričani smo, da v času tako hude in dolgotrajne gospodarske in socialne krize tako široko odpiranje vrat tujcem ni in ne bo vzdržno za naše javne finance. Ne smemo pozabiti, da bo pravica do združitve družine priznana obsežni kategoriji tujcev, ki sodijo tudi v krog tako imenovanih izbrisanih. Predlog zakona, ki ga bomo danes obravnavali in o njem odločali, pri finančnih posledicah ne omenja posledic, ki jih bo zakon imel na socialnem področju oziroma na področju socialnih transferjev. V predlogu zakona je celo izrecno navedeno, da na socialnem področju zakon ne bo imel posledic. Na seji Odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo pa je bilo na to temo pojasnjeno, da te posledice ne sodijo v resor notranjega ministrstva, pač v resor ministrstva za delo. S takim pojasnilom ne soglašamo in menimo, da gre pri taki obrazložitvi za zavajanje poslancev in javnosti. Glede na to, da sodi določanje kroga oseb, ki imajo pravico do združitve družine, v predlog Zakona o tujcih, mora imeti predmetni zakon določno opredeljene finančne posledice ali vsaj njihovo oceno na socialnem področju. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih ne bomo podprli. Točneje, glasovali bomo proti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije bo predstavil gospod Jerko Čehovin.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci, ostali navzoči! Prost pretok ljudi je eden od temeljev evropskega povezovanja in enotnega trga Evropske unije. Da gre za pomembno tematiko, potrjuje tudi podatek, da je na dan 1. 1. 2013 v Sloveniji prebivalo skupno 56 tisoč tujih državljanov. In prav Zakon o tujcih je tisti, ki ureja vstop tujcev v Slovenijo, pridobivanje vizumov in dovoljenj za prebivanje, zapustitev države, prostovoljno vračanje in druge postopke, ki se navezujejo na to področje. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih, ki ga obravnavamo danes, pa prinaša predvsem štiri glavne novosti. Prvič, z njim se poenostavlja postopek in odpravlja administrativne ovire pri pridobivanju dovoljenj za prebivanje in delo, saj se s prenosom evropske direktive uvaja tako imenovani enotni postopek, torej ena vloga, en postopek, en dokument in en organ. Drugič, s predlogom se bistveno skrajšujejo roki za odločanje o izdaji dovoljenja za prebivanje, saj bo po novem upravna enota morala o izdaji odločiti v 30 dneh, v posebnih ugotovitvenih postopkih pa v 60 dneh, medtem ko je bil ta rok sedaj 90 dni. Tretjič, olajšuje pridobitev dovoljenja za prebivanje državljanov tretjih držav, ki bodo lahko prva dovoljenja za prebivanje pridobili v državi, kar pomeni izjemo od splošnega pravila, da mora tujec prvo dovoljenje za prebivanje pridobiti pred vstopom v državo. Četrta novost pa se nanaša na koncept združitve družine za osebe, ki jim je v Sloveniji priznana mednarodna zaščita. Koncept združitve družine se tako iz Zakona o mednarodni zaščiti prenaša v Zakon o tujcih, kar je bilo napovedano že lani decembra, ko smo obravnavali in sprejeli novelo Zakona o mednarodni zaščiti. Predvsem pa je treba poudariti, da se poleg samega prenosa koncepta združitve družine širi tudi obseg upravičenih družinskih članov, s katerimi se bo takšna oseba lahko združevala. V Pozitivni Sloveniji smo izredno veseli, da je predlog usklajen tako s strokovno javnostjo kot tudi z zainteresirano javnostjo. Ker gre za zelo pomembno na eni ter zelo zahtevno tematiko na drugi strani, je namreč nujno potrebno, da je zakon pripravljen na podlagi konstruktivne razprave z vsemi zainteresiranimi. Kot je bilo predstavljeno že na seji matičnega delovnega telesa, pa je bila tudi večina pripomb usklajena in upoštevana. Na podlagi tega predloga bo treba pripraviti tudi novelo Zakona o zaposlovanju in delu tujcev, ki ga pripravlja Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, in glede na to, da je bila v ta namen ustanovljena posebna medresorska skupina, ki bo skrbela za usklajenost in tekočo implementacijo določb obeh zakonov, verjamemo, da bo tudi ta novela pripravljena z enako skrbnostjo. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih podprli, saj menimo, da sledi skupni evropski migracijski politiki in omogoča uresničevanje načela prostega pretoka ljudi. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavniki Vlade! Pred nami je novela Zakona o tujcih, s katero se v slovenski pravni red prenašata dve direktivi Evropske unije. Z eno od direktiv se prenaša možnost pridobitve statusa rezidenta za daljši čas tudi osebam, ki imajo priznano mednarodno zaščito, pri čemer predlog sledi posebnim določbam direktive, ki se nanaša na to kategorijo tujcev. V tem delu v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke opozarjamo na vprašanje konsistentnosti dela Vlade, na kar smo opozarjali že ob sprejetju novele Zakona o mednarodni zaščiti. Spomnimo, takrat se je usklajevalo Zakon o mednarodni zaščiti s predvideno novelo Zakona o tujcih, ki takrat še niti ni bila vložena. To je bilo decembra 2013. Namreč, s takratno novelo Zakona o mednarodni zaščiti se je poseglo v področje združevanja oseb s priznano mednarodno zaščito, pri čemer se je zaradi takšnega pristopa aktualne vlade zastavilo vprašanje pravne varnosti. Na to, da takšen način normiranja ruši preglednost in konsistentnost pravnega reda, kar je sporno z vidika pravne varnosti in varstva človekovih pravic, je v svojem mnenju opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Primerneje bi bilo zagotoviti sočasno uveljavitev obeh zakonskih novel, takratne novele Zakona o mednarodni zaščiti in današnje novele Zakona o tujcih. Danes smo pred podobnim vprašanjem, kar se tiče prenosa vsebine evropske direktive glede zaposlovanja tujcev. V tem delu se danes obravnavana novela Zakona o tujcih navezuje na Zakon o zaposlovanju in delu tujcev. Zakonodajno-pravna služba je tudi tokrat opozorila, da bi sedanji zakon moral biti pripravljen vzporedno, saj sta oba zakona medsebojno odvisna in povezana. Takšen pristop pa lahko pomeni neskladje s pravnim redom in privede do nastanka pravne praznine. Vse skupaj pa je posledica stihijskega vodenja in dela Vlade. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo rešite, ki pozitivno vplivajo na reševanje upravnih zadev pridobivanja dovoljenj za prebivanje, na primer odprava administrativnih ovir. Bomo pa vsekakor budno spremljali izvajanje zakona o delu, ki olajšuje pridobivanje dovoljenj za nekatere kategorije tujcev. Pri tem se namreč zastavlja vprašanje možnosti zlorab pridobitve dovoljenj. Te so namreč pereč problem na območju Evropske unije. Zaenkrat jemljemo novelo zakona kot tehnični korak prilagajanja zakonodaje direktivam Evropske unije. Upamo pa, da se v samem postopku sprejemanja novele zakona ne bo odkrilo, da je v zakon podtaknjena kakšna tempirana bomba, kar pri sedanji koaliciji, ko gre za tematiko o tujcih, ni nikoli izključeno. Če teh presenečenj ne bo, sprejetju zakona ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O STARŠEVSKEM VARSTVU IN DRUŽINSKIH PREJEMKIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, tukaj prisotni dr. Anji Kopač Mrak, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Dragi poslanke in poslanci! Vesela sem, da je danes pred vami v tretjem branju nov zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki ohranja in nadgrajuje dobro politiko starševskega varstva in družinskih prejemkov v naši državi. Glavni razlog za spremembo zakona je prenos evropskega pravnega reda v slovensko zakonodajo in skladno z evropsko direktivo zmanjšanja neenakosti med ženskami in moškimi na področju usklajevanja poklicnega in družinskega življenja, kar se tiče starševskega varstva. Ker je bilo zakon treba spremeniti, smo hkrati želeli prenoviti tudi nekatere druge vsebine, za katere se je skozi leta izvajanja zakona pokazala potreba po izboljšanju. Zakon tako na nek način našo terminologijo dopustov izenačuje z mednarodno. Tako porodniški dopust po novem imenujemo materinski dopust. Ostaja enako dolg, to je 105 dni. Dopust za nego in varstvo otroka se sedaj preimenuje v starševski dopust in ostaja v trajanju 260 dni. Opredeljeno pa je v skladu z direktivo, da je to individualna in načeloma neprenosljiva pravica staršev. Vsak od staršev ima pravico do starševskega dopusta v trajanju 130 dni, pri čemer lahko mati na očeta prenese 100 dni, 30 dni pa je neprenosljivih. Oče lahko prenese na mater vseh 130 dni starševskega dopusta. Torej, da smo uspeli realizirati izenačitev očetov in mam pri možnosti dostopa do 30 dni neprenosljivega in polno plačanega dopusta, smo spremenili očetovski dopust. Torej, očetovski dopust po predlogu zakona podaljšujemo in ga preoblikujemo. Sedaj velja, da obstaja 15 dni plačanega očetovskega dopusta, ostalih 75 dni pa je neplačanega dopusta. Da lahko implementiramo to direktivo Evropske unije, bomo teh 75 dni neplačanega dopusta po tem, ko bo država dosegla 2,5-odstotno rast BDP, v treh letih postopoma spremenili tako, da bomo imeli 30 dni plačanega očetovskega dopusta. S tem de facto podaljšujemo celotno trajanje starševskega varstva na 12 mesecev in pol. Pomembna novost v zakonu je tudi boljša ureditev pravic za socialne starše. Tukaj gre za dve pomembni vsebini. Posvojiteljski dopust novi zakon ureja na enak način, kot to velja za starševski dopust za biološke starše. Bolje so pa urejene tudi pravice za socialne starše, ki dejansko otroka negujejo in varujejo. Po drugi strani je šlo tudi za implementacijo Evropske socialne listine. Vi ste že v Zakonu o delovnih razmerjih sprejeli pravico do odsotnosti z dela za doječe matere, in sicer do 18. meseca otrokove starosti. V tem zakonu pa to samo opredeljujemo in specificiramo naravo teh pravic, in sicer ima do 9. meseca mama, ki doji, pravico do nadomestila v višini ene osmine minimalne plače. Od 9. do 18. meseca pa je pravica urejena s plačilom prispevkov za socialno varnost od sorazmernega dela minimalne plače. Podaljšujemo pravico do dela s krajšim delovnim časom v primeru varstva dveh otrok. Namesto do 6. leta starosti otrok sedaj to podaljšujemo do konca prvega razreda, pri čemer eno leto te pravice postaja neprenosljiva pravica vsakega od staršev, s čimer želimo doseči večjo delitev dela pri skrbi za otroka znotraj družine. Poenotenje vsebine pravic in rokov je tudi pomembna izboljšava tega zakona. Zakon predvideva pravice do družinskih prejemkov do starosti otrok 18 let, razen pravice do dodatka za nego otroka in dodatka za veliko družino. Pravice, ki so vezane na starost otroka 6 ali 8 oziroma 10 let, pa predlog zakona poenoti in jih postavi na konec prvega razreda. Manjša so tudi administrativna bremena za delodajalce, kar je pomembno, in gre tudi za poenostavitev dela centrov za socialno delo. Prosim vas za podporo zakonu. Hvala.
Hvala lepa, gospa ministrica. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Državljanska lista, v imenu katere bo predstavil stališče gospod Branko Kurnjek.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Gospa ministrica s sodelavko, poslanke in poslanci! V Državljanski listi smo v fazah sprejemanja tako v prvi kakor tudi v drugi obravnavi glasovali za sprejetje zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Enako podporo napovedujemo tudi v tretji obravnavi. Naj le na hitro obnovim del stališča Državljanske liste iz prve obravnave, da so torej spremembe na področju starševskega varstva in družinskih prejemkov potrebne zaradi prenosa evropskega pravnega reda v slovensko zakonodajo in skladno z evropsko direktivo zmanjšanja neenakosti med ženskami in moškimi na področju usklajevanja poklicnega in družinskega življenja. Prav tako pa se je potreba po spremembah pokazala tudi skozi izvajanje Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih v sami praksi. Naštel bom le nekaj pomembnih izboljšav, ki jih prinaša predlog zakona: podaljšanje pravice do dela s krajšim delovnim časom za enega izmed staršev, ki neguje in varuje najmanj dva otroka; povečanje koristi otrok, ki jih ne negujejo in varujejo starši; povečanje otroškega dodatka za otroke, ki živijo v enostarševskih družinah; ureditev starševskega dopusta, o čemer se je, kakor se spomnimo, v javnosti razvnela burna debata; zmanjševanje administrativnih bremen za delodajalce ter poenostavitve pri delu centrov za socialno delo. Če se spomnite, pa je bil v drugi obravnavi med drugimi sprejet tudi amandma, ki je natančneje določil pravico do starševskega dopusta v primeru, ko starša ob rojstvu otroka že vzgajata najmanj dva otroka, do končanega prvega razreda osnovne šole, in tam je bilo kar veliko debate o tem, kako natančno napisati dikcijo v samem členu zakona. Predlog zakona prinaša zmanjševanje neenakosti med spoloma na področju usklajevanja družinskega in poklicnega življenja, hkrati pa prinaša tudi poenostavitve postopkov in zmanjševanje administrativnih ovir. Zato ga bomo v Državljanski listi, kot že rečeno, tudi v tretji obravnavi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih in v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da so nekateri predlogi v zakonu dobri, žal pa prinaša tudi nekatera preveč neupravičena zmanjšanja pravic, predvsem pri družinah z več otroki. Predlagatelj je sicer pri pripravi predloga prisluhnil nekaterim pripombam oziroma odzivu javnosti, kar je zagotovo pohvalno, ostalo pa je vendarle še nekaj nedorečenih in slabih rešitev, ki ne vračajo družinam sredstev, ki so jim bila odvzeta z novo socialno zakonodajo ali celo slabšajo in neupravičeno zmanjšujejo nekatere pravice. Zagotovo je treba izvesti implementacijo dveh evropskih direktiv ter zmanjševanje neenakosti med ženskami in moškimi pri usklajevanju poklicnega in družinskega življenja, pri tem pa je nepotrebno, da se nekatere že ustaljene in dobre rešitve iz obstoječega zakona poslabšujejo in zmanjšujejo nekatere pravice za družine. Med izboljšanja je mogoče šteti poskus poenostavitve postopkov na centrih za socialno delo. To vedno pozdravljam, ker centrom za socialno delo nalagamo vedno nove zadolžitve in jim na ta način onemogočamo tisto delo, zaradi katerega tam so, predvsem strokovno delo s posamezniki in družinami. V dosedanjih stališčih smo pozdravili tudi možnost odločitve o načinu koriščenja starševskega dopusta. Nerešenih je ostalo še kar nekaj dilem, izpostavljenih v drugi obravnavi, tako s strani civilnih združenj kot Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Zato se bomo v poslanski skupini odločili, kako bomo o zakonu glasovali, po razpravi v Državnem zboru in odgovorih ministrice oziroma Vlade. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavila mag. Jana Jenko.
Lepo pozdravljeni vsi skupaj! V Poslanski skupini DeSUS smo predlog novega zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih podprli že v prvem in drugem branju. Tudi pri glasovanju v tretji obravnavi zakona bomo poslanke in poslanca DeSUS z veseljem podprli predlagane zakonske rešitve. O konkretnih rešitvah, ki jih prinaša nov zakon, je bilo že dosti govora pri prejšnjih obravnavah, zato se pri njih ne bom predolgo in podrobno ustavljala. Ključne spremembe so naslednje. Implementiramo direktivo Evropske unije, ki se nanaša na starševski dopust v kontekstu zmanjševanja neenakosti med moškimi in ženskami na področju usklajevanja poklicnega in družinskega življenja. Pri tem je treba opozoriti na zamudo Republike Slovenije, zaradi česar smo bili februarja s strani Bruslja ponovno opozorjeni. Na takšen način, kot smo v zakon zapisali zahtevo iz direktive po neprenosljivosti vsaj enega meseca starševskega dopusta, bodo družine oziroma upravičenci do dopusta iz naslova rojstva, nege in varstva otroka pridobili dodatnega pol meseca. 365 dni dosedanje plačane odsotnosti iz tega naslova se po novem, sicer resda postopoma, podaljšuje v 380 dni plačane odsotnosti z dela. Naslednja ključna točka je v veliko boljši in pravičnejši ureditvi za socialne starše, posvojitelje, rejnike in skrbnike ter druge osebe, ki dejansko skrbijo za otroka, saj bodo lahko koristili očetovski in starševski dopust, uveljavljali krajši delovni čas in podobno. Z večjim zneskom otroškega dodatka za enostarševsko družino izboljšujemo materialni položaj teh družin. Pravica do dojenja, ki jo ureja Zakon o delovnih razmerjih, s tem zakonom pridobiva tudi pravi pomen. Uvaja se nadomestilo za čas dojenja eno uro dnevno do enega leta in pol otrokove starosti.Poleg vseh teh pravic pa predlog prinaša tudi zmanjšanje administrativnih bremen za delodajalce in racionalizacijo dela centrov za socialno delo. Želim pa izpostaviti ustavno določilo, ki sem ga sicer omenila že v stališču naše poslanske skupine ob prvi obravnavi zakona in je eno temeljnih podlag za izpeljavo zakonskih rešitev na področju družinske politike v naši državi. Ustava torej določa: "Država varuje družino, materinstvo, očetovstvo, otroke in mladino ter ustvarja za to potrebne razmere." To ustavno določilo se po oceni Poslanske skupine DeSUS v predlagani novi zakonski ureditvi na področju starševskega varstva in družinskih prejemkov ustrezno implementira. Vemo pa, da je ta zakon le delček družinske politike, ki je v Republiki Sloveniji razumljena in obravnavana kot kompleksna celota socialnih, ekonomskih, pravnih, pedagoških, zdravstvenih in drugih ukrepov, ki jih država izvaja za večjo kakovost življenja družin in posameznih družinskih članov. Skupek vseh ukrepov na vseh teh segmentih pa naj bi omogočal usklajevanje družinskega življenja in poklicnih obveznosti. Za Slovenijo velja, da imamo dobro urejeno družinsko politiko. V Poslanski skupini DeSUS se s tako trditvijo strinjamo, tako je vsaj, kar se tiče pozitivne zakonodaje. Kako pa se zakonodaja izvaja v praksi, pa je že drugo vprašanje. Žal je vse preveč primerov, ko je zaposlenim staršem onemogočeno uresničevati pravico do usklajevanja družinskega s poklicnim življenjem. Seveda pa imamo tudi svetle izjeme. Od leta 2007 namreč poteka projekt podeljevanja certifikata Družini prijazno podjetje in do danes je osnovni certifikat Družini prijazno podjetje pridobilo okoli 160 slovenskih podjetij in organizacij. Ta podjetja oziroma njihovi vodilni se dobro zavedajo svoje družbene odgovornosti, ki jo imajo kot delodajalci do svojih zaposlenih in se skozi svojo politiko oblikovanja delovnih procesov in poslovanja primerno odzivajo na potrebe zaposlenih, da lahko le-ti uspešno usklajujejo svoje zasebno družinsko življenje s poklicnim. V Poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da se takšna spoznanja o odgovornem upravljanju s človeškimi viri obrestujejo v pozitivnih rezultatih. Ker smo v DeSUS zagovorniki spoštovanja temeljnih vrednot družine kot osnovne in primarne celice družbe in ker se zavedamo slabih kazalcev demografske slike, se nam zdi zelo pomembno, da se čim bolj maksimirajo napori tako vlade kot celotne družbe za ustvarjanje optimalnih pogojev za družini prijazno družbo. Kot že povedano, predlagane rešitve v Poslanski skupini DeSUS z zadovoljstvom podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija bo predstavila gospa Iva Dimic.
Spoštovana predsedujoča, ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! Predlog zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih po nepotrebnem vznemirja javnost že od začetka javne razprave. Mi seveda želimo, da bi se družinska politika v Sloveniji izboljšala, da bi bila v podporo družini in da ne bi razburjala ljudi. Predlog, ki ga imamo pred seboj sedaj, po splošni razpravi v Državnem zboru in obravnavi na matičnem odboru, je po mnenju Nove Slovenije sicer nekoliko boljši od prvotnega. Ne vsebuje več najspornejše spremembe ureditve starševskega dopusta, ampak to ureditev v skladu z evropsko direktivo izboljšuje. Res je, da s precejšnjim časovnim zamikom, a vendar. Žal pa predlog zakona vsebuje tudi nekaj predlogov sprememb, ki za družino pomenijo precejšnje poslabšanje v primerjavi z veljavno ureditvijo. Ti predlogi so takšni, da nekateri prizadenejo vse družine, večje bolj, nekateri pa predvsem večje družine, kar lahko v državi, ki ima eno najslabših demografskih slik in prognoz v Evropi, ocenimo kot nespametno in zato nesprejemljivo. Razočarani smo, da koalicija na seji odbora ni zmogla bolj prisluhniti predlogom Nove Slovenije, ki so vsebovali številne argumente civilne družbe. Ne moremo pristati, da znižuje starost otroka za pravico do podaljšanja starševskega dopusta, in sicer z 8 let na zaključek prvega razreda osnovne šole. Tudi če je to zgolj eno leto razlike, konkretni materi in celi družini to leto veliko pomeni. Najbolj zaskrbljujoče pa se nam zdi, da se krajša pravica do plačila prispevkov za socialno varnost za enega od staršev zaradi zapustitve trga dela zaradi nege in varstva štirih ali več otrok s sedanjega dopolnjenega 10. leta starosti najmlajšega otroka na trenutek vstopa najmlajšega otroka v osnovno šolo, torej v povprečju kar za 4 leta. Skoraj v posmeh vsem staršem, ki koristijo to možnost, pa ministrstvo poudarja, da to obdobje krajša v njihovo dobro. Krščanski demokrati se strinjamo, da mora ministrstvo uvesti nekatere ukrepe za lažjo vrnitev teh staršev nazaj na trg dela po izteku obdobja. To je resničen problem. Ne moremo pa sprejeti načina, kako ministrstvo najprej skuša skrajšati obdobje, ukrepe pa šele začenja snovati. Tudi pri uveljavljanju otroškega dodatka za mesec, v katerem se je otrok rodil, smo morali poslanci opozicije vložiti veliko napora, da je ureditev ostala vsaj približno enaka. Poslanci Nove Slovenije se čudimo odločitvi Vlade, predvsem pa ministrstvu za delo, da bo varčevalo pri ukrepih družinske politike, medtem ko bomo davkoplačevalci v bančno luknjo zmetali tako rekoč slabih 5 milijard evrov. Se vam zdi to etično? Ob tem, da predsednica Vlade spet grozi s hujšimi in manj pravičnimi ukrepi. Ti bi nedvomno najbolj prizadeli ravno družine. Krščanski demokrati pa slovenski javnosti obljubljamo, da ob poskusih uresničevanja teh vladnih napovedi ne bomo tiho. Še naprej bomo branili vrednoto družine, ki je, kot je nedavno izjavil tudi papež Frančišek, dediščina človeštva. Poslanci Nove Slovenije predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija bo predstavila gospa Maja Dimitrovski.
Hvala za besedo. Spoštovani! Dovolite mi, da ponovno v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija predstavim stališče do Predloga zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Že v prvi obravnavi predloga zakona, kjer smo se dotaknili širše vsebine, smo izpostavili temeljne razloge za njegovo potrditev. Res je tudi, da smo na sami obravnavi na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide ponovno opravili širšo razpravo, saj gre za zakon, ki bo nadomestil več kot desetletje star zakon. Prav tako smo prisluhnili določenim pomislekom oziroma opozorilom, ki so bila izpostavljena s strani opozicije, tako da smo na koncu prišli do vsebine, ki ji, verjamem, v današnji razpravi ne bo nihče nasprotoval. Dejstvo je, da je odločitev za družino pogojena z objektivnimi in subjektivnimi pogoji. Priznajmo si, da so objektivni pogoji v današnjem času vedno bolj pomembni, saj mednje sodijo ekonomski pogoji. Ti pa so odvisni od zaposlenosti mlajše generacije, saj jim zagotavlja finančno varnost in s tem osnovne pogoje za bivanje in varstvo otrok. Že v prvi obravnavi sem poudarila pomembnost usklajenosti kariernega dela življenja, od katerega je odvisna odločitev za ustvarjanje družine. Zato so pravice, ki jih urejamo v okviru tega zakona, ene izmed bolj pomembnih. Gre za del ukrepov družinske politike, ki se v Sloveniji izvaja tudi na področju drugih resorjev, saj povezujejo vsebino posameznih delov družinske politike, ki temelji na socialni vlogi države in dejstvu, da ta ne sme spregledati temeljne družbene celice. Obširna razprava ob pripravi zakona je potekala več mesecev, usklajevala se je s številnimi socialnimi partnerji in drugo zainteresirano javnostjo, čeprav gre za posledico implementacije več direktiv Evropske unije. Tu naj ponovno spomnim, da je bilo v času javne razprave najbolj izpostavljeno vprašanje očetovskega dopusta, ki naj bi s svojimi neprenosljivimi 30 dnevi posegal v pravico matere do trenutno enoletne skrbi za svojega otroka. Zaradi tega in malce daljšega postopka sprejemanja v Državnem zboru je Slovenija v tem letu prejela že drugi opomin. Res pa je, da so bile rešitve direktiv na evropskem nivoju s socialnimi partnerji popolnoma usklajene. Povedati moram, da nas po tej žgoči razpravi veseli, da smo s pristojnim ministrstvom uspeli najti rešitve, ki vse dvome o ustreznosti vključevanja očeta v vzgojo in skrb za otroka odpravljajo. Naj ponovim predlagano rešitev. Predlog zakona v celoti določa nov sistem ureditve dopustov ob rojstvu otroka: materinski dopust, prej porodniški, ostaja 105 dni, od katerih je 15 dni obveznih, in starševski dopust, ki je individualna in načeloma neprenosljiva pravica staršev. Vsak od staršev ima torej pravico do starševskega dopusta v trajanju 130 dni, pri čemer lahko mati na očeta prenese 100 dni starševskega dopusta, 30 dni pa je neprenosljivih. Oče pa lahko prenese na mater 130 dni starševskega dopusta. V poslanski skupini smo prepričani, da smo s takšno rešitvijo zadostili evropskim določilom o neprenosljivih 30 dneh za mamo, za očeta pa to zagotavljamo v obliki očetovskega dopusta. Predlog zakona namreč predvideva 15 dni očetovskega dopusta ob rojstvu dojenčka, skupaj z mamo, kot je to urejeno v tem trenutku, in še dodatnih 15 dni plačanega očetovskega dopusta po poteku starševskega dopusta po enem letu. To pomeni, da se podaljšuje celotno trajanje dopustov ob rojstvu otroka z 12 na 12 mesecev in pol, saj je namen očetovskega dopusta prav prisotnost očeta, ki je povezana z otrokom pri negi in varstvu otroka. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija ponovno izpostavljamo pomembnost določb, ki bolje urejajo pravice za socialne starše, saj sledijo družbenemu razvoju in različnim oblikam družine. Ponovno gre za vsebino, ki sledi direktivi Evropske unije. Ta od nacionalnih držav zahteva enotno ureditev starševskih pravic za posvojitelje oziroma osebe, ki za otroka dejansko skrbijo, ga negujejo in varujejo. Določbe zakona urejajo naslednje pravice. Starševski dopust za posvojitelje, ki se določa na enak način, kot to velja za starševski dopust za biološke starše. S tem se izenačujejo pravice ob rojstvu otroka in njegovi posvojitvi na način, po katerem imajo posvojitelji oziroma osebe, ki jim je otrok zaupan v varstvo in vzgojo z namenom posvojitve, pravice do starševskega dopusta. Tudi očetovski dopust lahko koristi druga oseba, ki dejansko neguje in varuje otroka v skladu s predpisi, ki urejajo družinska razmerja. Gre za rejnike, rejnice, skrbnike, skrbnice, materinega zakonca ali zunajzakonskega parterja in druge osebe, ki svoj čas dejansko namenjajo oskrbi otroka. Prav tako se v predlogu zakona razširja krog upravičencev do krajšega delovnega časa in plačila prispevkov v primeru štirih ali več otrok. Gre za povečanje koristi tistih otrok, za katere ne skrbijo starši. Osebam, ki dejansko za otroka skrbijo, se lahko prizna pravica do krajšega delovnega časa in plačila prispevkov v primeru štirih ali več otrok. Razširja se tudi krog upravičencev do pomoči ob rojstvu otroka. Do te pravice je lahko upravičena tudi druga oseba in posvojitelj, razen če je to pravico že uveljavil eden od staršev otroka. Prav tako drugi osebi pripada dodatek za veliko družino v primerih, ko trije ali več otrok iz iste družine živi brez staršev. Družbeni razvoj in različne družinske situacije terjajo tudi razširitev kroga upravičencev do delnega plačila za izgubljeni dohodek za dejansko skrb in varstvo otroka s težko motnjo v duševnem razvoju ali težko gibalno oviranega otroka. Njen namen je omogočiti staršem oziroma drugi osebi zapustitev trga dela, za kar lahko prejmejo delno plačilo za izgubljeni dohodek in ustrezno vključitev v socialna zavarovanja. Osnovni cilj predloga zakona je nedvomno maksimalno zasledovanje otrokovih koristi. Z njim spodbujamo enakomernejšo razdelitev bremen med staršema v skrbi za otroka in dom, lajšamo usklajevanje med poklicnim in družinskim življenjem, zagotavljamo univerzalnost družinskih prejemkov in svobodo izbire pri načinu koriščenja pravic iz naslova starševskega varstva. Poleg navedenega maksimiramo pravičnost in socialno enakost oziroma zagotavljanje čim bolj stabilnega okolja za družine. Naj sklenem, da gre za zakon, ki po naši oceni predstavlja številne pozitivne učinke, optimalne rešitve in sledi razvoju naše družbe in novo nastajajočih družbenih razmerij. Gre za moderen zakon, ki bo tako, upam, v bližnji prihodnosti predstavljal zadosten temelj za številčnejše odločanje mladih za ustvarjanje družine. V Pozitivni Sloveniji bomo vsebino zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih vsekakor podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Štefan Tisel.
Vse lepo pozdravljam, spoštovana podpredsednica Državnega zbora, spoštovani predstavnici ministrstva, poslanke in poslanci! Zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih je bil sprejet leta 2001, nato pa dopolnjen in spremenjen leta 2003 in 2006. Spremembe na socialnem in na demografskem področju so nedvomno pripeljale do tega, da potrebujemo prenovljen zakon. Pa tudi zahteve evropskih direktiv je treba upoštevati. Naj omenim nekatere spremembe. Materinski dopust bo nadomestil porodniški in ostaja 105 dni, od tega 15 dni obvezno. Starševski dopust je prej predstavljal dopust za nego in varstvo otroka. Vsak od staršev bo imel pravico do starševskega dopusta v trajanju 130 dni, pri čemer lahko mati na očeta prenese 100 dni starševskega dopusta, 30 dni pa je neprenosljivih. Oče lahko prenese na mater 130 dni starševskega dopusta. Na ta način lahko zadostimo pogojem, ki jih zahteva evropska direktiva za mamo, za očeta pa zadostimo pogojem direktive z očetovskim dopustom v trajanju 30 dni, ki je tudi neprenosljiv. Oba starša lahko sporazumno prenašata svoj del starševskega dopusta na partnerja. Tu se lahko uveljavijo specifične prednosti v poklicih oziroma zaposlitvah, ko ima mati ali oče boljšo službo, da ne rečem tudi boljšo plačo, gradi kariero, zagotavlja nemoten delovni proces v podjetju in podobno. Včasih pa je tudi oče bolj spreten negovalec oziroma mu je to delo bolj pri srcu in ima možnost do izrabe starševskega dopusta, ki ga nanj prenese mati otroka. Predlog zakona predvideva 15 dni očetovskega dopusta kot do sedaj ob rojstvu otroka, skupaj z mamo, in še dodatnih 15 dni plačanega očetovskega dopusta po poteku starševskega dopusta, tako da se skupni dopust podaljšuje na 12 mesecev in pol. Poleg tega zakon predlaga zmanjševanje administrativnih bremen za delodajalce, s tem da bodo delodajalci oproščeni nekaterih zahtev, na primer izpolnjevanja osnov za odmero nadomestila pri dopustih in sporočanja glede prenesenega dopusta. Poenostavljeno je delo centrov za socialno delo, saj zakon na nekaterih mestih predvideva rešitve, ki so enostavnejše in cenejše. Zakon predvideva pravico do družinskih prejemkov za otroke do starosti 18 let, razen pravice do dodatka za nego otroka in dodatka za veliko družino. Pravice, ki so bile vezane na starost otroka 8 let, pa predlog zakona poenoti do dokončanja prvega razreda osnovne šole. Treba se je zavedati, da so dolgoročni trendi za slovensko nataliteto negativni in je treba pravicam na področju starševskega varstva in družinskih prejemkov nameniti posebno pozornost, ne toliko z vidika povečanja finančnih sredstev kot z vidika učinkovitosti družinskih prejemkov z namenom, da se družinam omogoči odločanje o družinski politiki čim bolj neodvisno od socialnega oziroma ekonomskega položaja, čeprav to v celoti ne bo nikoli mogoče. Omeniti moram pomanjkanje delovnih mest oziroma problem zaposlitve mladih. Nezaposleni si ne upajo ustvarjati družine oziroma imeti otrok. Tako se prvo rojstvo pri materi zgodi šele pri 30. letu ali kasneje. Prav tako je zelo pomemben program stanovanjske politike za mlade, ki zaenkrat nezadostno rešuje stanovanjsko problematiko mladih družin oziroma parov, ki si želijo imeti otroke. Zavarovanci za starševsko varstvo so vse osebe, ki so obvezno vključene v pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Pravica do nadomestila v času odmora za dojenje in pravica do plačila prispevkov za socialno varnost v času odmora za dojenje je novost. Ureditev v tem zakonu je narekovala določba Zakona o delovnih razmerjih, ki določa pravico do odmora za dojenje. Pravica do nadomestila v času odmora za dojenje je bila predlagana in sprejeta že v času prejšnje vlade. Zakon ne ureja več posvojiteljskega dopusta, ker imajo posvojitelji pravico do starševskega dopusta. Mati ima pravico do materinskega dopusta v trajanju 105 dni, kar se s predlogom zakona ne spreminja. Trajanje je tudi skladno z veljavno direktivo Sveta iz leta 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, ki določa minimalno trajanje materinskega dopusta vsaj 14 tednov pred porodom in po njem. Očetovski dopust je pravica očeta, da je v najzgodnejšem obdobju otroka lahko prisoten pri negi in varstvu svojega otroka. Izraba očetovskega dopusta omogoča večjo aktivnost očeta v skrbi za otroka in tako aktivnejšo vlogo pri skrbi za otroka. Oče ima pravico do očetovskega dopusta v trajanju 30 dni, za katere je upravičen do očetovskega nadomestila. O izrabi in prenosu dopusta bosta starša sklenila dogovor, ki ga predložita centru za socialno delo in seznanita delodajalca. Starševski dopust je treba izrabiti neposredno po izteku materinskega dopusta, s čimer sta zagotovljena neprekinjena nega in varstvo otroka, saj ni prekinitve med izrabo materinskega dopusta in starševskega dopusta. Zakon določa tudi razloge, v katerih primerih eden od staršev oziroma oba starša nimata pravice do starševskega dopusta. Glede na dosedanje ureditve je teh razlogov več. Kadar je otrok zaupan v varstvo in vzgojo drugi osebi ali nameščen v rejniško družino ali zavod, starša nista upravičena do starševskega dopusta, saj otroka dejansko ne negujeta in varujeta. V teh primerih bo druga oseba, kateri je otrok zaupan v vzgojo in varstvo, ali rejnik, pri katerem je nameščen otrok, izrabil starševski dopust, da bo lahko otroka negoval in varoval. Eden od staršev nima pravice do starševskega dopusta v primerih, da je otrok zaupan v varstvo in vzgojo drugemu od staršev oziroma živi samo z drugim od staršev, ki varuje in neguje otroka, če je zapustil otroka, če mu je odvzeta roditeljska pravica, če so mu bili prepovedani stiki z otrokom v skladu s predpisi, ki urejajo družinska razmerja, če mu je bil izrečen ukrep prepovedi približevanja v skladu s predpisi, ki urejajo naloge in pooblastila policije in preprečevanja nasilja v družini. Novi način izrabe prenesenega starševskega dopusta. Ni več možnosti izrabe tega dopusta po dnevih, temveč samo v strnjenem nizu, pri čemer ni nujno izrabiti celotnega prenesenega dopusta naenkrat. Z vidika poenostavitve postopkov na strani centra za socialno delo pri izplačevanju nadomestila ter z vidika organizacije delovnega procesa na strani delodajalcev je predlagana rešitev ustreznejša od dosedanje. O izrabljenem dopustu morata starša obvestiti center najpozneje 15 dni po nastopu, da le-ta lahko upravičencu pravočasno izplača nadomestilo. To je novost, saj je bilo to prej obveznost delodajalca. Zaradi na novo določene osnove za izračun nadomestila v času prenesenega dopusta delodajalec centru ni več dolžan sporočati dni izrabe dopusta in podatka za izračun osnove, kar je ena od odprav administrativnih ovir na strani delodajalcev. Evidenco o izrabi dopusta vodi center. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ugotavljamo, da so nekatere rešitve novega zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih ustrezne in hkrati zadostijo evropskim direktivam. Zato v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke noveli zakona ne nasprotujemo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospa državna sekretarka s sodelavko, kolegice in kolegi, prav lep pozdrav! Predlog zakona, ki je danes pred nami, je poleg burne javne razprave prehodil pot vseh treh faz zakonodajnega postopka. Čaka ga le še formalna potrditev na današnji seji. Veseli me, da smo po 12 letih prevetrili zakonske rešitve. Z novimi, ki jih prinaša, pa družinski politiki še naprej zagotavljamo vidno mesto v evropskem prostoru. V postopku nastajanja zakona so bile upoštevane pripombe različnih ministrstev, društev, političnih strank, pa tudi posameznikov in širše zainteresirane javnosti. Na delovnem telesu je bil zakon deležen široke podpore. Tudi v naši poslanski skupini smo zakon vseskozi podpirali. Spremembe niso radikalne, so pa nujne in potrebne. Gre za implementacijo evropskega pravnega reda. Med njimi nas še posebej veseli ureditev pravic za socialne starše, ki so za nas Socialne demokrate bistvena novost, ki jo v tem zakonu pozdravljamo. Zakon uvaja starševski dopust za posvojitelje v enakem obsegu, kot to velja za starševski dopust za biološke starše. Razširja se krog upravičencev do krajšega delovnega časa in plačila prispevkov v primeru štirih ali več otrok ter dodatka za veliko družino. Tudi do pomoči ob rojstvu otroka bodo v prihodnje lahko upravičeni tudi socialni starši, torej tisti, ki za otroka dejansko skrbijo. Še vedno obžalujemo, da ni v celoti implementirana sprememba očetovskega dopusta. Na področju delitve dela med spoloma nas čaka še kar nekaj dela. Slej ko prej bomo morali na te stvari pogledati z drugega zornega kota, se prilagoditi evropskim trendom ter temu primerno zapisati tudi zakonska določila. Še vedno stojim na stališču, da tudi zakonodaja ustvarja družbeno realnost. Med drugimi rešitvami, ki jih prinaša zakon, so seveda tudi nova, točnejša poimenovanja. Materinski dopust je namenjen zgolj materam. Dopust za nego in varstvo otroka se preimenuje v starševski dopust, kar je dejansko pravica, ki si jo starša po dogovoru med seboj lahko delita. In ne nazadnje zakon prinaša tudi velike poenostavitve, zlasti v postopkih pri centrih za socialno delo in nezanemarljivo tudi za delodajalce. Socialni demokrati bomo tako kot v vseh predhodnih fazah tudi sedaj izrekli soglasno podporo temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Besedo ima mag. Katarina Hočevar. Za njo se prosim pripravijo gospod Mihael Prevc, gospa Ljudmila Novak, mag. Andrej Vizjak, gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih prinaša vrsto pozitivnih sprememb. Lahko bi rekli, da z majhnimi koraki do boljše družinske politike oziroma z majhnimi koraki za boljšo korist otrok. Predvsem mi je ta zakon pomemben z vidika, ker zaščiti naše najranljivejše skupine, in to so po mojem mnenju prav tisti otroci, ki nimajo te sreče, da bi bivali, odraščali, imeli brezskrbno otroštvo znotraj svojih bioloških družin. S tem zakonom izenačujemo pravico bioloških staršev do tako imenovanih socialnih staršev. Slovenski rejniki in rejnice so tisti, ki res opravljajo veliko delo, in od njih je odvisno, da se ta segment tako imenovanih rejencev kolikor toliko normalno pripravlja na odraslo delo. Čeprav jim s tem zakonom dajemo dodatne pravice, ki jih do zdaj niso imeli, bi, recimo, spomnila na to, da rejnice in rejniki opravljajo svojo nalogo 24 ur na dan, pa, recimo, niso upravičeni do letnega regresa oziroma do regresa za letni dopust. To je tista glavna novost, ki jo v tem zakonu res toplo pozdravljam. Tudi krajši delovni čas, ko drugi otrok obiskuje prvi razred, je tisto, kar bo sigurno olajšalo usklajevanje službenega in družinskega življenja, saj vemo, da je glede na popoldansko varstvo otrok mogoče lažje. Marsikateri vrtec ima daljši delovni čas kot pa, recimo, podaljšano varstvo otrok v marsikateri osnovni šoli, predvsem podružnični. Tudi otroci v enostarševskih družinah sicer imajo boljše pogoje kot pa naši rejenci, ampak so pa prikrajšani za marsikatero zadevo, in povečanje otroškega dodatka za enostarševske družine je vsekakor tisto, za kar mora tudi država poskrbeti oziroma dati večjo težo. Rekla bi, da je ta zakon korak k otroku in ne k papirjem. S tem mislim predvsem na to, da se razbremenjuje administriranje, da bodo centri za socialno delo po uradni dolžnosti oziroma iz uradnih evidenc dobili podatke za nadomestilo starševskih prejemkov oziroma tako imenovanega porodniškega dopusta, in to je bilo zdaj kar veliko dela za delodajalce, ki bo sedaj slabše. Razumem, da je lahko marsikdo razočaran nad tem, da se tista pravica, ki je zdaj veljala za velike družine s štirimi otroki, z 10. leta četrtega otroka zmanjšuje, ampak bi pa spomnila na eno drugo zadevo, o kateri smo razpravljali pri prvi obravnavi tega zakona, pa danes lahko z veseljem rečemo, da je rešena, in to so vinjete za velike družine. V obdobju od prve obravnave zakona pa do danes je minister za infrastrukturo prisluhnil pobudam združenj, ki zastopajo interese velikih družin, in danes lahko velike družine, to so družine s štirimi otroki, dobijo povrnjeno polovico vrednosti vinjet za avtomobilski razred 2B. Mi pa nekako minister pravi, da je bil odziv velikih družin dovolj slab, zato je mogoče prav, da ob sprejetju tega zakona, ko mogoče niso zadovoljne velike družine, javno povemo, da imate na spletni strani ministrstva obrazec, ki ga izpolnite, priložite račun, s katerim ste kupili vinjeto, to pošljete na Rdeči križ, in Rdeči križ skupaj z ministrstvom v 10 dneh nakaže polovični znesek vrednosti vinjete tej veliki družini, ki je za to zaprosila. Tako da mislim, da je ta vlada s tem nakupom vinjet tudi prisluhnila in dala jasno sporočilo, da ne pozablja na velike družine. Vse druge rešitve v zakonu so seveda sprejemljive tako zame kot za Državljansko listo, in zakon bom, tako kot vsi poslanci, tudi podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Ljudmila Novak. Za njo se pripravi mag. Andrej Vizjak, potem gospod Branko Smodiš, mag. Ivan Vogrin in gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo. Prav lepo pozdravljeni! Zagotovo je dobro za otroka, če lahko čim več časa preživi s starši. V današnjem času, ko mnogi usklajujejo družinsko življenje s poklicem, je to vedno težje. V Novi Sloveniji obžalujemo, da ni bil sprejet naš predlog, da se vendarle umakne ta določba, da se plačujejo prispevki staršem, ki imajo štiri in več otrok, do 10. leta starosti najmlajšega otroka. Mislimo, da je to najboljša naložba v družinsko politiko, če lahko starši dlje časa sami poskrbijo za svoje otroke. Zagotovo je tudi bogastvo, da obstajajo družine, ki imajo štiri in več otrok, da so pripravljene sprejeti toliko življenj in zanje tudi poskrbeti. Pri tem poudarjam, da velike družine niso nujno tudi socialno šibke družine, kot jim velikokrat pripisujemo. Zato bi morda komentirala samo prejšnje izvajanje kolegice Katarine Hočevar v zvezi z vinjeto. Ta vinjeta je bila znižana tudi na pobudo Nove Slovenije, med drugimi, vendar mislim, da ni dobra rešitev, da se to ureja preko Rdečega križa, kajti tam urejamo stvari, ko gre za socialno šibke družine ali pa za socialno problematiko. Mislim, da bi moralo biti to rešeno nekoliko drugače. Prav zaradi tega, ker zmanjšujemo to pravico staršev pri plačevanju prispevkov do 10. leta starosti na 7. leto, po drugi strani pa je toliko brezposelnih, ki bi med drugim tudi lahko nekaj časa zasedali ta delovna mesta, ki bi jih sicer starši, v Novi Sloveniji tega zakona ne bomo podprli, čeprav je nekaj dobrih rešitev in čeprav ima Slovenija še sorazmerno dobro družinsko politiko. Glede na slabo demografsko sliko Slovenije pa mislimo, da bi morali temu področju posvetiti še veliko večjo pozornost. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je mag. Andrej Vizjak. Vidim, da ga trenutno ni v dvorani. Naslednji je gospod Branko Smodiš.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani vsi prisotni, dober dan! Da se ne bom ponavljal, ker je bilo omenjeno o zakonu veliko, bi samo dodal to, da vsa pohvala naši ministrici in njenim strokovnim službam, da so pripravili ta zakon, da gre v dobrobit družine, in upam, da bo tudi v nadaljnjih korakih šlo v dobrobit. Ker sem tudi sam zagovornik družine in otrok. Moramo jih res zaščititi. Bi pa na koncu samo še dodal; malo je bilo neokusno, da se je spet uporabljala beseda glede bank, bančne luknje, in upam, da se v taki zadevi več ne bo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Ivan Vogrin. Vidim, da ga trenutno ni v dvorani. Za njim je na vrsti gospa Iva Dimic. Pred tem naj še povem, da se za njo pripravijo mag. Majda Potrata, gospa Romana Tomc, gospod Franc Pukšič in gospod Marijan Pojbič. Izvolite, gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani državni sekretar s sodelavkama! Družinska politika v Sloveniji je zaenkrat še zgledno urejena. Mislim, da kot članica Nove Slovenije – krščanskih demokratov še posebno pazim na to, da se pravice družinam ne bi jemale v tej vladi. Glede na to, da ni bilo razumevanja, in ponavljam še enkrat, kot doslej že nekajkrat, da sem bila razočarana in sem še vedno glede 52. člena, ki krajša pravico do plačila prispevkov za socialno varnost za enega od staršev zaradi zapustitve trga dela. Vemo, da se bo po novi zakonodaji z dopolnjenih 10 let za starše, ki imajo doma v skrbi štiri ali več otrok, ta čas skrajšal do končanega prvega razreda osnovne šole. Ob vsem tem stanju, ob tej demografiji, ki jo imamo v Sloveniji, bi morali biti vsi skupaj zadovoljni, da so v tem slovenskem prostoru družine, ki jim nekako družina kot celica pomeni vseeno več kakor kariera, kot jim pomeni lagodno družinsko življenje, da se odločajo za rojstvo več otrok. Mislim, da bi morala s tega vidika biti tudi skrb zdajšnje vlade, gledano dolgoročno, kaj nam sledi. Zato lahko rečem, da se pravice velikih družin občutno krčijo. Slabša se finančno stanje, ravno tako velikih družin, in se bom tukaj dotaknila problema, ki sem ga izpostavila tudi že ministru za šolstvo, in to je plačevanje oziroma neplačevanje šolskih malic. Mislim, da s takimi ukrepi, kjer starši ostajajo doma, imajo nek občutek socialne varnosti, država jim prispeva minimalno. Moram poudariti tukaj, da je teh družin trenutno v Sloveniji tisoč 500 koristnikov, ki koristijo to, kar predstavlja na letnem nivoju 200 tisoč evrov. Pri vseh milijardah, 5 in več, ki smo jih vložili v banke, nam družinska politika ne pomeni toliko, da bi imeli tukaj razumevanje. In ravno te družine so mislim, da največji problem tudi pri plačevanju oziroma neplačevanju šolske malice oziroma kosil. Vemo, kaj se je dogajalo. Jaz sem tudi ministra za šolstvo gospoda Pikala pozvala, kaj je treba tukaj narediti, zato tukaj tudi še enkrat vas pozivam, da je tukaj treba iskati sistemske rešitve. Ne gre za to, da starši ne bi želeli plačevati, ampak oni so v izrednih socialnih stiskah. Mogoče so izgubili službo. Tukaj je tudi treba uskladiti. Vem, da se je popravilo zadeve, da se pregleduje prihodek družine na tri mesece, ampak določeni starši, določene družine so v izrednih socialnih stiskah. Tukaj bi rada omenila, da so v izrednih socialnih stiskah tudi zaradi Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Ravno te dni sem dobila dve pismi, ki me še vedno opozarjata, da je na ministrstvu mogoče več, kolikor sem jaz dobila informacijo, 9 tisoč nerešenih zadev glede dodeljevanja otroških dodatkov, glede dodeljevanja štipendij. Že dve leti potekajo te zadeve in te družine so se tudi zaradi tega znašle v težki socialni stiski. Mogoče so te družine računale na prihodek, da bo le prišel nek otroški dodatek, da bodo lahko plačali šolsko malico ali pa kosilo, pa tudi ne morejo. Tako da moramo vzeti v obzir res pereče stanje v Sloveniji na področju otrok, družin. Mogoče bi se tukaj še dotaknila na neki strani Zakona o tujcih, ki na veliko odpira vrata priseljevanju tudi družinskih članov in za njih ureja tudi vse socialne pravice. Na drugi strani velikim družinam jemljemo v Sloveniji. Rada bi še dodala novico. Po mailu smo vsi poslanci dobili projekt Botrstvo – prepričana sem, da spremljate zadeve – enega od staršev. Mama je ostala sama s štirimi otroki. Otroci živijo v težkih socialnih stiskah, štirje so. Mogoče pa ravno te družine rabijo nekoliko več pozornosti. Višji otroški dodatki za enostarševske družine – pohvalno je, da se rešuje, ampak na drugi strani pa socialne stiske s štirimi otroki mogoče ne razumemo v taki veliki meri. Skratka, ne vem, če ste se prav odločili na ministrstvu, da krajšate ta čas, ko bi ga nekdo od staršev – mislim, da je tu domena očeta in matere, da se dogovorita, kdo bo koristil ta čas –, da ga krajšate za ta leta, s tem da še nimamo programa, ki bo spodbudil, da se bo ta mama ali oče vrnil na trg dela, ampak mu samo odrežemo še tisto, kar mu je bila mogoče na nek način v teh težkih razmerah pri taki brezposelnosti še ena rešilna bilka, da ima vsaj plačane prispevke, sedaj pa bo postavljen na trg dela. Vemo, kako je s trgom dela, vemo, kakšna je brezposelnost. Še enkrat, mislim, da več kot da opozarjam in pozivam, da imejte razumevanje pri teh družinah, da se jim to omogoči nazaj, posluh, in da res poskušamo skupaj narediti. Se pa strinjam, družinska politika je res širši pojem. Mora vključevati še ostale zadeve, tako socialno politiko, pravno, ekonomsko in tudi zdravstveno. Vse skupaj pa potem pokaže, kakšno imamo družinsko politiko v Sloveniji. Upam, da bomo našli skupni jezik in da bomo vseeno pogledali še enkrat tudi v prihodnosti te zadeve.
Hvala lepa. Za besedo je prosil državni sekretar na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospod Dejan Levanič.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci! Spoštovana gospa poslanka, moram reči, da se z veliko večino vašega izvajanja strinjam, predvsem v pogledu, kaj lahko kot družba naredimo na področju izboljšanja položaja družin, takšnih in drugačnih, glede na to, da vemo, v kakšni situaciji se nahajamo, in glede na to, da vemo, da smo z nekaterimi ukrepi, predvsem na področju družinske politike ali posameznikov, naredili kar nekaj varčevalnih ukrepov v preteklosti, od Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, tudi ZUJF, kjer smo dobremu deležu srednjega razreda in tudi velikim družinam omejili nekatere subvencije. To moramo imeti v uvidu, ko bomo, ne glede na to, kdo bo vodil vlado v naslednjih letih, prepričevali tudi ministrstva, predvsem Ministrstvo za finance, da je na tem področju bilo narejenega že veliko in da nam kaj več manevrskega prostora v bistvu ne ostane, ko govorimo o zmanjševanju kakšnih prihodkov posameznim družinam. Tudi pri velikih družinah, kot ste dejali, je bil ZUJF eden izmed ukrepov, ki je veliko naredil pri zmanjševanju denarnega toka posameznim družinam. To je pač v uvidu, ker, veste, tudi na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide smo imeli debato v tej smeri, kaj vse smo naredili, in tam smo natančno predstavili številke, koliko denarja se je posamezni družini vzelo. Tukaj delimo vaše mnenje, da manevrskega prostora za odvzem nekaterih dodatkov ali pa tistega, kar družina dobiva, sigurno ni. S tem zakonom, ki je pred nami, je jasen en cilj. Želeli smo nekoliko poenotiti zakonodajo na različnih področjih, ker to je velikokrat problem naše države, da imamo veliko zakonodaje, ki odpira na drugih zakonskih področjih določene probleme, in nimamo vsepovsod poenotene družinske politike, ko govorimo o skrbi otrok in tako naprej. Tako da definitivno ni bil namen, in tukaj govorijo ukrepi skozi to zakonodajo, kakršenkoli poseg v družinsko politiko iz te negativne plati, ampak smo želeli kljub temu, da se nahajamo v težki finančni situaciji, kar nekaj korakov narediti v pozitivno smer, ko govorimo o politiki do družin, velikih, majhnih, kakorkoli. Tako da moram povedati, da smo veliko večino pripomb javnosti in opozicije tudi upoštevali. Izpostavljeno je bilo v tej debati predvsem znižanje časa, v katerem je mogoče izrabiti starševski dopust, in seveda plačevanje prispevkov za matere, ki imajo veliko družino, torej več kot štiri otroke, in to je tisto, kar smo želeli poenotiti na čas trajanja, ko je otrok dokončal prvi razred osnovne šole, kar nam je bistvenega pomena, ker se veže tudi na šolsko zakonodajo. S tega vidika smo en del nekoliko zmanjšali, ampak pogledamo, da velike izgube tukaj ni. Moramo pa povedati, da smo pravico do krajšega delovnega časa povečali. Ta pravica je bila doslej do 6. leta, zdaj pa se podaljšuje do konca prvega razreda osnovne šole. Nekatere stvari smo poenotili. Nismo želeli preveč poseči v obstoječe pravice. Ko pa govorimo o konkretni pravici pri materah, ko smo jim plačevali te prispevke – še vedno jim bomo plačevali do konca prvega razreda osnovne šole, res pa je, da ne do 10. leta najmlajšega otroka, ker tudi plačevanje teh prispevkov je bilo na minimalni bazi in smo na nek način plačevali tem materam tisto najnižjo možno osnovo, kar pomeni, da so tudi pokojnine bile zelo mizerne, nizke, minimalne, in zraven tega problema, da so bile minimalne, ki so bile potrebne za neko osnovno preživetje, moramo vedeti, da so bile tudi izključene dlje časa iz trga dela. In strinjam se z vami, preden jih bomo želeli vključiti nazaj na trg dela ob nekem določenem času, bo potrebno veliko energije in ustrezni sistemski ukrepi, ki bodo to tudi omogočali glede na situacijo, v kateri smo se znašli. Ampak mislimo, da je to boljša politika do teh žensk, mater, ki sigurno opravljajo zelo veliko vlogo v družbi, in je prav, da ima država nek pozitiven odnos do njih. Z zavezo, ki smo jo dali tudi na odboru, da želimo sprejeti takšne ukrepe, da bodo omogočili ponovno vključevanje teh mater na trg dela, se nam zdi bolj pozitiven in pravi pristop k takšnemu reševanju tega. Samo dve zadevi bi še izpostavil, kar se tiče zaostankov in trga dela, ko ste omenjali. Prvič, res je, glede socialne zakonodaje se nam je na ministrstvu nabralo od let 2012 in 2013, in zdaj smo že 2014, kar nekaj odločb, ki še niso bile rešene. Zdaj smo res aktivno pristopili k temu. En del podlage imamo tudi v razsodbi sodišča, tako da vam res zagotavljam, to sem tudi povedal na odboru, da delamo vse na tem, da bodo te odločbe čim prej rešene. Pri otroških dodatkih imam informacijo, da je bil en del zaostanka predvsem zaradi navala, ker je to enoletni interval, ampak da tudi to rešujemo sprotno, je pa res, da se nam je na socialni zakonodaji zgodil bum in da nekatere odločbe niso rešene že od leta 2012. Ampak zdaj z ekipiranjem ekipe na ministrstvu delamo vse za to, da bomo te zadeve za nazaj uredili. Kar se pa tiče trga dela, je res, da je vključevanje na trg dela težko, še posebej v takšnih časih. Brez aktivne politike zaposlovanja Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti se bojim, da bi teh problemov bilo še več, ker vemo, da je pogoj za nova delovna mesta sigurno gospodarska rast, ampak ravno ob trenutnih podatkih, ker večkrat smo bili opozorjeni, češ nehajte se hvaliti z zmanjšanjem števila brezposelnih, kar je na koncu koncev res – glede na to, da je nekdo registrirano brezposeln, nekoga v evidenci ni –, ampak raje merimo številko, koliko ljudi se na novo zaposli, kakšna je ta številka. V tem kontekstu moramo povedati, da smo glede na lansko leto že zdaj beležili zelo ugodne rezultate, kar se tiče aktivne politike zaposlovanja, mnogo več mladih vključili v zaposlitve. Manjša se nam sicer številka brezposelnosti in spremljali bomo to tudi vnaprej. Kar nekaj ukrepov smo zdaj sprejeli, tako da gremo tudi mi v smeri in se zavedamo trenutne realne situacije, ki je na trgu dela, in razumemo vašo skrb, sigurno pa v mejah možnega ukrepamo po naših najboljših močeh. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Besedo ima mag. Majda Potrata. Naj pri tem še omenim, kateri bodo naslednji razpravljavci: gospod Marijan Pojbič, gospod Jožef Horvat, gospa Alenka Jeraj in za njo mag. Matej Tonin.
Hvala. Lep pozdrav ekipi z Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti! Nekateri razpravljavci so ob zakonu o starševskem dopustu in družinskih prejemkih omenjali tudi nujnost strateških odločitev, ki zadevajo družinsko politiko. Verjetno imamo različne predstave o tem, do kod naj družinska politika seže. Po ustavi so za otroke v prvi vrsti dolžni skrbeti starši, država ima pa ravno tako veliko skrb za to, in mislim, da moramo biti s tem, kje posega država in kako posega država, previdni takrat, kadar bi posegali v svobodno voljo pri odločanju o rojstvu otrok. Zato se mi zdi razmislek o tem, ki gre v to smer, da skuša stigmatizirati ženske in jim pripisati karierizem, če nimajo velike družine, že tak poseg v pravico do odločanja o tem, kako bo kdo živel. Posebej na to opozarjam zaradi tega, ker zadnje ugotovitve kažejo, da se znova veča število tistih, ki se odločajo za odložitev materinstva predvsem zaradi tega, ker ob vstopu na trg dela znova doživljajo neprijetna vprašanja in omejitvene možnosti pri zaposlovanju, če omenjajo tudi možnost materinstva. Se spomnite, da smo doživljali že bianko podpise pogodb ali obveznosti o tem, da ne bodo imele ženske otrok. Kar zadeva primerjalne podatke o tem, kakšno je razmerje v izrabi možnosti v razmerju med materami in očeti, je po mojem treba vedno upoštevati tudi to, kako se giblje število upravičencev. In če govorimo o tem, da je število vključenih mater v trg dela v Sloveniji med državami Evropske unije najvišje, potem bi morali podpirati vse tiste ukrepe, ki so usmerjeni tudi k enakomernejši obremenitvi z brezplačnim delom, to je delom doma. V tem kontekstu zato zelo obžalujem, da nismo prisluhnili ali uresničili opomina Evropske komisije, ki je terjala od nas manj diskriminatorno ureditev, ki zadeva starševski dopust. Zdaj smo se zatekli k temu, da smo starševski dopust podaljšali, ne pa da bi šli z bolj uravnoteženim razmerjem in možnostjo, da bi na ta način pokazali, v katero smer bi naj šla družinska politika. Namreč, posebej poudarjam, če aktivacijo žensk na trgu dela podpiramo, potem bi morali podpirati tudi enakomernejšo delitev neplačanega dela v družini. Samo tu je pot naprej. Ker pa je obremenitev tako zelo huda, me ne preseneča, da se nekatere mlade ženske že izrekajo za to, da se ne bi vključevale v trg dela in bi ostajale doma. To je svobodna izbira vsake in nočem posegati v posameznikovo odločitev, dejstvo pa je, da so družine, ki si ne morejo privoščiti tega, da bi bil zaposlen samo eden v družini. Bi pa opozorila na to, da je bilo ob razpravi o družinskem zakoniku neprenehoma mogoče poslušati zatrjevanja, kako pomembna vloga v družini pripada očetu. In če je tako, bi pričakovala potem tudi večjo podporo vsem tistim ukrepom, ki gredo v smer enakomernejše razdelitve domačega dela. To bi bilo tudi za izobražene ženske večja možnost in bi bila tudi ena od poti, kako zmanjševati razlike v plačah med moškimi in ženskami, ker bi se ženske hitreje odločale za pomembnejše funkcije, če bi jim bile ponujene. Tisto, kar je pa vendarle v teh razpravah še treba poudariti – zagovarjam sistemske rešitve, zato se mi zdi prav, da država največ stori s tem, da zagotavlja univerzalne podpore tako pri otroškem dodatku kot, recimo, pri dodatku za veliko družino. Ampak če pa zdaj govorimo o tem, kako smo te stvari uravnavali, je pa treba lepo, pošteno povedati, da je najbolj globoko zarezal ZUJF, in bi se bilo treba vprašati, kako so mislili nekateri takrat, ker če pogledate, je pravica do pomoči ob rojstvu otroka in dodatka za veliko družino vezana na cenzus, in to je vezano na ZUJF. Dokler imamo to na ZUJF vezano in dokler ZUJF velja, je cenzus 64 % povprečne neto plače v Republiki Sloveniji na osebo. Enako velja potem še za kakšno stvar, tudi materinsko nadomestilo, in bodimo pošteni in poglejmo, kje so se te stvari začele in koliko časa bodo trajale. Kar pa zadeva šolsko prehrano, bi vas pa vendarle opozorila, da je bil dosežen dogovor na pobudo opozicije takrat, da smo v proračunu zagotovili višja sredstva, 24 milijonov za šolsko prehrano. Zdaj pa dajemo že 31 milijonov za šolsko prehrano. Tako da reči, da je ta skrb za družino potisnjena na obrobje, bi bilo preveč. Res pa je, da moramo biti malo manj dvolični, ko govorimo o nekaterih stvareh. Kadar razmišljamo o družinski politiki in o tem, kaj naj država sofinancira, vedno rečemo, da je tega premalo in da bi morala dati več, ko pa govorimo o odpiranju delovnih mest in konkuriranju žensk za nova delovna mesta, se pa ženske pogosto znajdejo v slabšem položaju. In tukaj se potem vidi, kje so še možnosti. Seveda opozarjam na take pozitivne prakse, kot je recimo družini prijazno podjetje. Takih dejavnosti je že veliko, ampak treba je le reči, da dokler se v naši percepciji ne bo kaj spremenilo, dokler bodo prevladovali izrazito tradicionalni pogledi in dokler bodo mlade ženske, zlasti izobražene, stigmatizirane, ne vidim dobrih možnosti za spreminjanje v miselnosti. Da pa ima pri tem šola poleg družine pomembno vlogo, je pa samo po sebi razumljivo. Ampak dejstvo je, da šola ne more kaj bistveno spremeniti tistega, kar položi v otroka družina. Jaz bom seveda zakon podprla in še enkrat ob koncu pravim, da obžalujem, da nismo opomina iz Evropske unije pogumneje uresničili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič. Vidim, da ga sedaj ni v dvorani. Za njim gospod Franc Jurša, katerega tudi trenutno ni v dvorani. In potem za njim gospod Jakob Presečnik. Boste imeli besedo, gospod Presečnik? Pripravita se prosim še dr. Andreja Črnak Meglič in mag. Štefan Tisel. Izvolite, gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa. Toliko imen naštevate, da ne vem, ali sem na vrsti ali nisem. Saj bom kratek. Že prej sem v mnenju poslanske skupine rekel, da je v tem zakonu kar nekaj dobrih rešitev, lahko rečem, da celo množica dobrih rešitev tudi v skrbi za tiste ljudi, ki so pomoči najbolj potrebni. Pomembno se mi zdi tudi dejstvo, da se poenostavljajo nekateri postopki na centrih za socialno delo. Tudi to, kar je prej gospod državni sekretar govoril o velikem številu nerešenih zadev na centrih in na pritožbenem organu na ministrstvu – to zagotovo kliče na to, da je treba mnoge postopke poenostaviti, tako za same centre oziroma zaposleni strokovni kader v teh centrih kot še posebej za koristnike centrov oziroma za državljanke in državljane, ki se storitev centrov tudi poslužujejo. Omenil bom samo še eno stvar, ki jo vseskozi poudarjamo in ki smo jo poudarjali že v mnenju poslanske skupine, to je skrb za velike družine. Dejstvo je, da je prognoza demografske slike za naslednja obdobja izredno slaba. Trenutno stanje na področju rojstev otrok je solidno glede na nekaj let nazaj, vendar nam daljša prognoza kaže izredno slabo sliko. Zato je skrb za velike družine, družine, ki dajejo več otrok, nujno potrebna, in obžalujemo, da se na tem področju ta skrb poslabšuje. Dobili smo, tako kot vsi drugi, kar nekaj pisem staršev z več otroki, s štirimi in več otroki, kjer govorijo o tem – bom iz enega povzel nekaj stavkov –, da so hvaležni državi, da omogoča boljšo vzgojo otrok tam, kjer so te velike družine, in da pri teh družinah ne gre samo za, ne vem, povečan obseg gospodinjskega in vsakodnevnega družinskega življenja, ampak gre preprosto za odločitev, da vsaj eden od staršev žrtvuje del strokovnega, poklicnega in ostalih delov življenja življenju v skrbi za otroke, konec koncev v skrbi za nove državljane. In govorijo o tem, da je dosedanja zakonodaja zagotovo primer dobre prakse na tem področju, zato jo je smiselno tudi ohraniti. To naj bo moja zaključna misel ob tem, da bo treba v nadaljnjih obdobjih le stremeti k temu, da skrb za te velike družine tudi ohranimo, seveda ob predpostavki, da mora biti skrb za vse družine, tudi za enostarševske družine, in so pozitivni ti premiki predvsem tam, to pa poudarjam, ker so dejansko te enostarševske družine – to že dolgo ugotavljamo, da so nekatere enostarševske družine žal tudi iz različnih razlogov malo umetno proglašene za enostarševske. Ampak seveda z vsem spoštovanjem do tistih enostarševskih družin, ki zaradi različnih razlogov to dejansko tudi so. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Začela bom s tisto ugotovitvijo, s katero ponavadi začnem – da sem zelo vesela, da Slovenija sodi med države z najbolj zgledno družinsko politiko v Evropi in da tudi v teh turbulentnih časih od 90. let naprej kljub nekaterim posegom, ki so bili storjeni, še vedno velja, da so pravice, ki jih zagotavljamo družinam, lepe in zelo primerljive s tem, kar zagotavljajo v drugih državah. Seveda pa ne morem mimo tega, da je družina skupnost, v kateri živi otrok. Zato še posebej pozdravljam rešitve, ki jih prinašamo z novim zakonom, da se pravice, ki jih zagotavljamo biološkim staršem, širijo na socialne starše. Je pa tako, da kar se tiče materialnih pravic, te materialne pravice vedno determinirajo tudi družbenoekonomske razmere. Če se prav spomnim, so bili najradikalnejši posegi, ki so bili v družinski politiki izvedeni, izvedeni prav v letu 2012. To je pomembno zato, ker so bili ti posegi zelo usodni predvsem za družine srednjega razreda. Če si še tako zakrivamo oči, ne moremo mimo dejstva, da poleg tega, kaj se pričakuje v zvezi z zaposlovanjem in reševanjem stanovanjskega problema v družbi, tudi materialna pomoč, ki jo zagotavljamo družinam, ko otroka imajo, vpliva na to, kako se odločajo v zvezi z rojstvom otrok. Zato je to dosti bolj usodno kot pa nekatere korekcije, ki so bile storjene pri družinah z več otroki. Dejstvo namreč je, da je ta rešitev zelo velikodušna, ena najvelikodušnejših v Evropi, in to dejstvo, da se tu usklajujejo z drugo zakonodajo, ne bo usodno vplivalo na zmanjševanje rodnosti, kot se želi sugerirati. Ponovno bi poudarila, da je v slovenskem prostoru bila narejena raziskava na Otroški opazovalnici, ki deluje v sklopu Inštituta za socialno varstvo, v kateri je bilo jasno ugotovljeno, da pri odločanju za želeno število otrok v družini močno prispeva percepcija ženske, kaj ta obremenitev zanjo pomeni oziroma da poenostavim: ali tudi v slovenski družbi sledimo trendom v Evropi, trendom enakomernejšega prerazporejanja bremen med obema staršema. In tu navkljub vsemu moramo priznati, da nismo storili tako pomembnih korakov kot v nekaterih drugih razvitih državah. Zato bomo, če bomo želeli imeti več otrok oziroma da bomo nekako realizirali to, kar je želja staršev, morali storiti več tudi v tem smislu in seveda to podpirati. Ne nazadnje k temu prispevajo tudi zakonske norme, ki smo jih v sedanji spremembi zakona nekako anatemizirali, da temu tako rečem. Dotaknila bi se še vprašanja šolskih malic. Ponovno bi poudarila, da je šlo tu za konsenz obeh strani pri iskanju rešitve. Spomnite se, ne samo, da smo pomagali izglasovati amandma na proračun, ampak sem sama predlagala tudi zakon o šolskih malicah, ki smo ga potem združili, tako na strani zakonodajalca, tedanje vaše vlade, in mojega predloga, v prid temu, da smo močno povečali dostop otrok do malic in tudi do kosila. Zato bi nekako v tem duhu zaključila to javljanje in rekla: pojdimo naprej z roko v roki v korist družin. Prepričana sem, da rešitev, ki je pred nami, ki je močno razširila nekatere pravice, vendarle pomeni korak naprej oziroma tisto, za kar si prizadevamo vsi, ki nam je mar za družine in za otroke. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Štefan Tisel ima besedo.
Še enkrat vsem lep pozdrav! Zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih je le ena od podlag za pozitivno družinsko politiko. Vemo, da mladim, ki še študirajo, ki še niso zaposleni, več pomeni to, da dobijo zaposlitev, in odlagajo prvo rojstvo tja do 30. leta, tako da se s tem kar precej zmanjša število otrok. Trenutno je demografska slika Slovenije nekako še pozitivna oziroma je nekaj več rojstev kot smrti, vendar so trendi slabi. Vemo, da se zdaj rojevajo vnuki baby boom generacije tam iz 50. let, tako da se ta nihanja neprestano ponavljajo. Ampak zgledi so slabi, tako da bi morali več pozornosti nameniti ravno mladim, da bi matere vsaj v 20. letih rodile, ne prvič v 30., da bi mladi dobili zaposlitev in da bi stanovanjsko politiko za mlade prilagodili nastali situaciji, ko težko pridejo do stanovanja in je veliko neprodanih, nezasedenih stanovanj. Vendarle bi morala država pripraviti neko osnovo, da bi tudi mlade družine, mladi pari, zlasti če želijo imeti otroke oziroma če imajo otroke, prišli na nek dolgoročni način odplačevanja tudi do stanovanj. Zakon prinaša veliko novosti v pozitivni smeri. Tako je res tista največja, da je tu otrok na prvem mestu in da imajo socialni starši oziroma tisti, ki skrbijo za otroka, tudi starševski dopust, starševske dodatke in podobno. Tako da je to ena stopnja naprej, kar se tiče varstva otrok. Obžalujemo pa, da se ni upoštevalo amandmajev na odboru, ki so nekako želeli zadržati tiste ugodnosti velikih družin, ki so v zdajšnjem zakonu. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo podpirali ta prizadevanja, vendar nekaj malega se je našlo, tako da smo nekako prišli do skupnega jezika in nekatere zadeve zadržali, tudi kar se tiče izplačevanja in podobno, da se je zadeva izboljšala. Očetovski dopust se je podaljšal na 30 dni, čeprav zaenkrat fiktivno, za 15 dni ob rojstvu, 15 dni pa nekje po koncu, pa tudi izvedba se je zamaknila. To zadosti tej evropski direktivi. Medtem se prenos starševskega dopusta praktično ohranja, tako da starša sporazumno določita, kdo bo večji delež starševskega dopusta koristil, kajti danes ob takih težkih zaposlitvah – morda je kateri brezposeln ali pa mu bolj ustreza biti doma, ker gradi kariero ali še študira, ima boljšo plačo in podobno. Tako da je boljša rešitev, da se je ohranila dozdajšnja, da lahko teh 130 dni oče prenese na mamo ali 100 dni mama na očeta, da to kombinirata, tako da je boljše za družinski proračun, za vzgojo in vse. Če pogledamo, kaj je tisto, kar je še dobro v tem zakonu, so to zmanjšani administrativni postopki tako za delodajalca kot za center za socialno delo, tako da se zadeve poenostavlja in olajšuje. Torej je kar nekaj dobrih strani zakona. Zato, kot smo rekli, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne nasprotujemo zakonu, verjetno ga bomo pa tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Možnost besede ima tudi predlagatelj, torej Vlada – če želite, gospod državni sekretar? V tem trenutku ne želite. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ker vidim, da ni želje po dodatni razpravi, zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Zbor bo o predlogu zakona v skladu s časovnim potekom seje zbora odločal danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 9. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PREPREČEVANJU DELA IN ZAPOSLOVANJA NA ČRNO V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo tukaj prisotnemu predstavniku Vlade gospodu Dejanu Levaniču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj še enkrat! Z novim predlogom zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno uvajamo nekaj ključnih novosti, s katerimi želimo predvsem spodbuditi zmanjševanje tega obsega. Na eni strani uvajamo strožje sankcije za tiste, ki opravljajo delo na črno in za tiste, ki v bistvu zaposlujejo. S prenosom pristojnosti na carinsko upravo povečujemo tudi nadzor nad zaposlovanjem in delom na črno. Da pa bo pregled nad tem delom čim bolj učinkovit, bodo morali imeti delodajalci, ko bodo delavci pri njih opravljali delo na podlagi pogodbe civilnega prava ali pogodbe o opravljanju začasnega in občasnega dela, pri sebi ves čas opravljanja dela izvod pogodbe o zaposlitvi, ker je ravno tukaj prihajalo do največjih zlorab. Drugače pa na kratko pregled skozi novosti, ki jih zakon prinaša. Torej, poenostavljen je postopek prijave kratkotrajnega dela. Povedal sem že, da mora biti izvod pogodbe ves čas na kraju opravljanja dela. Natančneje je opredeljeno nedovoljeno oglaševanje dela oziroma zaposlovanja na črno. Predviden je odvzem premoženjske koristi. Za nadzorne organe se vzpostavlja dostop do določenih baz podatkov. Vključen je tudi ukrep izključitve iz postopkov javnega naročanja v primeru kršitev zakona. Najbolj se povečuje tudi globa za delo na črno, kadar ga opravlja posameznik. To je tako imenovano šušmarstvo, kot ga poznamo na terenu, kjer nadzorni organi že več let opozarjajo na porast tovrstnega dela na črno in na bistveno prenizko globo glede na težo prekrška. Druga ključna sprememba, ki jo prinaša Predlog zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, je uvedba tako imenovanih vrednotnic za osebno dopolnilno delo, kar bo pogoj za legalno opravljanje te vrste dela, hkrati pa z uvedbo teh vrednotnic tudi na tem področju uvajamo načelo vsako delo šteje in bomo osebam, ki bodo takšno delo opravljale, priznali pravice iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter zdravstvenega zavarovanja. Hkrati pa nov sistem ne prinaša večjih administrativnih ovir. Ravno obratno, registracija osebnega dopolnilnega dela bo enostavnejša. V primeru del, ki se opravljajo za znane naročnike – govorimo o storitvah –, mora vrednotnico kupiti naročnik. V primeru del, ki se opravljajo za večinoma neznane naročnike – govorimo o izdelovanju izdelkov ali nabiranju zelišč –, pa mora vrednotnico kupiti zavarovanec sam. Vrednotnica velja za koledarski mesec za posameznega izvajalca osebnega dopolnilnega dela. Cena vrednotnice je določena v višini 9 evrov, in sicer 7 evrov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in 2 evra za zdravstveno zavarovanje. Ker je bilo tudi na matičnem odboru večkrat izpostavljeno, da nismo točno opredelili, zakaj takšna višina prispevka, naj na tem mestu pojasnim, da smo izračune za mesečno vrednotnico naredili tako, da je ena vrednotnica približno enaka enemu dnevu pokojninske dobe. Vrednotnico bo mogoče kupiti tudi preko spletnega portala e-uprava ali pa direktno na upravni enoti. Sama opredelitev osebnega dopolnilnega dela po novem bistveno ne odstopa od sedanje ureditve, z izjemo, da se dela, ki imajo naravo storitev, lahko opravljajo le pri fizičnih osebah. Priglasitev osebnega dopolnilnega dela se po novem prenaša na Ajpes, kjer bo možna priglasitev preko spletnega portala. Osebe, ki tega ne bodo mogle ali pa želele opraviti preko spleta, bodo priglasitev lahko opravile tudi na upravnih enotah. Višina pridobljenih prihodkov za osebno dopolnilno delo je omejena na dve povprečni plači v posameznem polletju koledarskega leta, prav tako pa je jasen seznam del, ki so predvidena za osebno dopolnilno delo. Tudi na podlagi razprave, ki je bila opravljena na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide, so koalicijske poslanske skupine na predlog opozicije pripravile tudi amandmaje, s katerimi se poleg sosedske pomoči uvaja še sorodstvena pomoč. Člen glede sosedske pomoči se v primerjavi s sedaj veljavno ureditvijo ne spreminja in po informacijah se nadzorni organi ne srečujejo s težavami na terenu pri izvajanju ali presojanju te določbe. Koalicija, Vlada in pa predvsem na ministrstvu smo prepričani, da z novim predlogom zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno hkrati uvajamo na eni strani višje sankcije za tiste, ki opravljajo delo na črno, in tiste, ki zaposlujejo na črno, hkrati pa dajemo ljudem z vrednotnicami nek motivacijski element ali pa možnost, da svoje delo opravijo na legalen način in jim s tem priznamo tudi pravice, ki jim z delom pripadajo. Prepričani smo, da je predlog zakona res pomemben korak k preprečevanju in odkrivanju dela na črno ter kot tak predstavlja del celovitega boja države proti sivi ekonomiji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici dr. Andreji Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ponovno lepo pozdravljeni! Odbor je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po rednem postopku predložila Vlada. Državni zbor je o predlogu zakona opravil splošno razpravo in sklenil, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. K predlogu zakona so amandmaje vložile poslanske skupine koalicije in Poslanska skupina SDS. Zakonodajno-pravna služba je k predlogu zakona podala mnenje, ki vključuje tako pripombe splošne narave kot tudi pripombe k posameznim členom. Državni svet je v svojem mnenju predlog zakona podprl. Podprl je tudi možnost opravljanja osebnega dopolnilnega dela. Meni, da bi bilo z novim namenom čim bolje seznaniti potencialne naročnike in izvajalce ter ljudi dejansko podrobneje informirati. Državni svet ocenjuje, da je dobro, da predlog zakona ne vsebuje več določb, ki so se nanašale na omejevanje dovoljenega obsega medsosedske pomoči in brezplačne pomoči na kmetijah, planinah in skupnih pašnikih ob sezonskih konicah za spravilo primarnih kmetijskih proizvodov in odgona živine. K uvodni dopolnitvi členov je predstavnik predlagatelja na kratko predstavil temeljne razloge za sprejetje zakona in natančneje obrazložil osebno dopolnilno delo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je opozorila, da morajo za odstop od sistemske ureditve zaradi načela enakosti pred zakonom obstajati stvarni in razumni razlogi, izhajajoči iz narave stvari, kar pa je treba natančneje obrazložiti. V razpravi o posameznih členih predloga zakona in amandmajih so nekateri razpravljavci v okviru 1. člena, ki med drugim določa, kdaj in kaj se šteje za delo na črno, katere dejavnosti se ne štejejo za delo ali za zaposlovanje na črno, poudarili, da je najbolj problematična ureditev glede vrednotnice, na katero je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Predlog zakona namreč spreminja sistem osebnega dopolnilnega dela, in sicer med drugim uvaja plačilo prispevkov za pokojninsko in invalidsko ter zdravstveno zavarovanje preko vrednotnice. Nekateri razpravljavci so menili, da bi morala tudi za plačilo teh prispevkov veljati smiselno enaka sistemska ureditev, kot jo določata sistemska zakona na področju pokojninskega in zdravstvenega zavarovanja. Prav tako so imeli pripombe na načelo vsako delo šteje, katerega cilj je enakomernejša obremenitev zavezancev za plačilo prispevka in povečanje solidarnosti, saj vrednotnica ni vezana ne na število ur ne na plačilo. Postavlja se vprašanje, kakšen bo dejanski zaslužek osebe, ko bo plačala dohodnino, kakšen bo nadzor, poudarjena pa je bila tudi neenakost pri pravicah, ki so vezane na dejansko delo. Zagovorniki predloga zakona in ureditve višine prispevkov za osebno dopolnilno delo z vrednotnico so poudarili, da želijo finančno in administrativno razbremeniti posameznika, ki bo opravljal takšno delo. Država mora omogočiti posamezniku, da na enostavnejši način pride do dela in zanj dobi plačilo. Načeli "vsako delo šteje" in "evro je enak evru" moramo razumeti kot proces. Nekje je treba začeti. Ta zakon je delček v mozaiku boja proti sivi ekonomiji. Uvaja se nov princip plačevanja, večja varnost v dogovoru med fizično osebo in drugo fizično osebo, prav tako pa se daje možnost legalnega plačevanja nekaterih storitev, kar doslej ni bilo mogoče. Zavračali so tudi pripombe, da se sive ekonomije lotevamo na napačnem koncu, saj je treba nekje začeti; idej je veliko, dejanskih odgovorov malo. Poudarjeno je bilo, da je predlog usklajen s socialnimi partnerji. Predlog vsekakor prinaša tudi veliko pozitivnih stvari, prav tako pa je treba narediti nekaj na tem, da bomo prišli do miselnega preobrata pri delu na črno. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. Členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je bilo pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Ker je Državni zbor na 21. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 2. aprila 2014. V razpravo dajem 5. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Če ne želi, zaključujem razpravo k vloženemu amandmaju ter 5. členu. Prehajamo na 7. člen. Ker so amandmaji Poslanske skupine SDS in amandmaji poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k 7., 8. in 9. členu vsebinsko povezani, bomo o njih razpravljali skupaj. Zatorej v razpravo dajem 7., 8. in 9. člen ter tri amandmaje Poslanske skupine SDS in tri amandmaje poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Želi kdo razpravljati? Želi. Ker želi, odpiram prijavo na razpravo k 7., 8. in 9. členu ter vloženim amandmajem. Besedo ima gospa Romana Tomc.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča, za besedo. Jaz bi rada samo pojasnila vsebino teh amandmajev. Gre za dopolnjene rešitve na področju sosedske pomoči in sorodstvene pomoči. Kot veste, je bilo pred časom, pred nekaj leti, o sosedski pomoči, o dopustnosti oziroma nedopustnosti sosedske pomoči in tretiranju te pomoči kot delo na črno že veliko besed, med drugim tudi referendum na to temo. Veseli me, da ste tokrat prisluhnili našim predlogom ter to sosedsko pomoč in hkrati tudi sorodstveno pomoč uredili tako, da tu ne bo več kakšnih posebnih težav. Na odboru je bilo veliko besed tudi o tem našem predlogu, ki natančneje določa, kaj sosedska pomoč oziroma sorodstvena pomoč je, in ugotovim lahko le to, da če bi zmogli še en korak naprej, da bi koalicija enkrat sprejela tudi dobre rešitve opozicije na način, da bi potrdila amandma, potem najbrž ne bi bilo treba priti v situacijo, ko imamo na klopi popolnoma identične amandmaje tako Poslanske skupine SDS kot poslanskih skupin koalicije. Ne glede na to, za kateri amandma boste glasovali v koaliciji, prepričana sem, da boste za svojega, ampak vendarle si štejem v veliko zadovoljstvo in v velik uspeh, da smo z našo idejo in našim amandmajem uspeli prepričati naše kolege tudi v koaliciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo oziroma razpravo želi imeti tudi mag. Ivan Vogrin. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča, za besedo. Jaz mislim, da se bo danes zgodil precedens in bodo amandmaji opozicije sprejeti. Kar pa se tiče predlaganih členov in nasploh namena zakona, bom povedal svoje stališče. Glejte, mi govorimo o tem, da sosedska pomoč ni delo na črno. No, delo v lastni režiji najbrž res ni, ker zase najbrž vsak lahko dela, tako da te alineje, torej delo v lastni režiji, ne razumem. Nujno delo, humanitarno delo, karitativno delo, potem kratkotrajno delo, nujno delo. Tako da jaz mislim, da je pravzaprav učinek tega zakona na splošno hudo vprašljiv. Zakaj? Ker imamo veliko določb, ki določajo, kaj delo na črno ni. Tiste, ki pa morajo delati na črno, pa jih bomo mi na podlagi tega zakona seveda težko preganjali. In rešitev v vseh državah, tukaj je precej primerjalnih analiz, za zmanjšanje sive ekonomije in dela na črno, je nekaj ukrepov. Prvi ukrep je, da znižamo obremenitev plač v slovenskem primeru vsaj za enih 16 do 25 %. Drugo, da uvedemo možnost delodajalcem, da izplačujejo 13. in 14. plačo z minimalnimi obremenitvami, tako kot imajo v Avstriji, 6,5 %. Tudi tega nismo sposobni narediti. In naslednji je, da zmanjšamo administriranje pri zaposlovanju in odpuščanju. Mnogi delodajalci se za delo na črno odločajo, ker potrebujejo na hitro pomoč za neka občasna krajša dela, vendar je postopek prijave delavcev in odpustitev tega delavca V Sloveniji pravzaprav unicum na celem svetu. In to je predvsem treba narediti. Ta zakon bo sicer najbrž sprejet. Noben amandma opozicije najbrž ne bo sprejet, tudi to že vnaprej vemo. Vendar bo učinek približno takšen, kot je učinek zakonodaje zadnjih 20 let. Vedno bolj gremo v področje sivine. Hvala lepa. Za boljše rezultate bo treba spremeniti pristop. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Želi. Besedo ima dr. Andreja Črnak Meglič.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Kot sledi iz amandmajev k 7., 8. in 9. členu, gre za identične amandmaje. Naklonjenost vsebinskim rešitvam, ki jih prinašajo te amandmaji, je bila na odboru jasno izražena. Rečeno pa je bilo, da je treba te ideje pravzaprav proučiti tudi iz zakonodajno-pravnega vidika in jih implementirati. In to smo storili. Skratka, ni res, da nismo prisluhnili opoziciji. Nasprotno, vse tri amandmaje smo posvojili in zato so tukaj tudi zapisani. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Želi. Besedo dobi gospod Dragan Bosnić in za njim tudi gospa Romana Tomc. Repliko imate? Seveda, gospa Tomčeva.
Kolegici Črnak Megličevi sem želela replicirati. Narobe sem bila razumljena, spoštovana kolegica. Jaz sem rekla, da se zahvaljujem, da so bile naše ideje sprejete, ampak da seveda ob tem¸obžalujem, da niso mogle biti sprejete, tako kot smo jih mi predlagali, ampak da jih je moral nekdo posvojiti in jih potem nekako predstaviti za svoje. Ampak, ja, seveda, strinjam se z vami, naše ideje in naše rešitve so bile sprejete.
Hvala lepa. Gospod Dragan Bosnić ima besedo.
Hvala za besedo. Meni je pa to všeč, ta komunikacija zdaj in ta dialog. Ker pravzaprav gre za neke vrste tekmovanja, kdo je naredil nekaj dobrega, našel neko dobro rešitev. In ker je bila dejansko rešitev v startu ponujena s strani SDS, je meni to všeč in nimam težav podpreti tega, v nekem smislu, mogoče kot opcija, če tekmujemo za neko dobrobit in pač podpremo tistega, ki v določenem trenutku potegne stvar v pravo smer. Bi pa eno pripombo pri teh izjemah. Govorim o 7., 8. in 9. amandmaju, ampak o izjemah, bi pa moral na nekaj opozoriti. In sicer na nujna dela, med katera se šteje vsa dela, ki so namenjena preprečevanju naravnih nesreč. Dela, ki so namenjena preprečevanju naravnih nesreč, bi jaz dal v nabor nekih, ne vem, višjih vrednot, kot je izjema od dela na črno. Ne vem, ali razmišljate enako kot jaz, ampak če lahko nekdo s svojim delom preprečuje naravne nesreče, potem je to že nabor nekih nobelovcev oziroma ne vem koga, potem je to nekakšna malo višja kategorija. Če bi prej vedel za repliko kolegice Tomčeve, se v tem smislu ne bi niti oglašal, ampak poudaril bi, da ne gre za težave v smislu kdo in kaj in kako, ampak je rešitev dobra. Je pa treba na eno stvar paziti, in sicer na delo v lastni režiji. To je pa lahko včasih nevarna zadeva, če si nekdo kako elektriko ali kaj podobnega [[…]]Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 7., 8. in 9. členu ter vloženim amandmajem? Če ne želi, zaključujem razpravo. Prehajamo k 12. členu. Ker je amandma Poslanske skupine SDS k 12. členu povezan z amandmaji istega predlagatelja k 13., 14., 15., 19., 28., 29., 30., 31. in 32. členu, bomo o njih razpravljali skupaj. Torej, v razpravo dajem 12., 13., 14., 15., 19., 28., 29., 30., 31. in 32. člen ter amandmaje Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Želi, torej odpiram prijavo na razpravo k navedenim členom ter vloženim amandmajem. Besedo ima gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo. Ta zbirka členov govori predvsem o uvedbi vrednotnic in kot je bilo v predstavitvi predlagatelja zmotno rečeno, da vrednotnice na nek način legalizirajo osebno dopolnilno delo, temu ni tako. Osebno dopolnilno delo je že sedaj popolnoma legalno, sicer je rešitev malenkost drugačna, ampak to ne spreminja dejstva, da je že sedaj to legalno urejeno. Pa naj grem kar čez 10 razlogov, zakaj ta predlagana rešitev ni dobra. Uvedeni prispevek za posebno dopolnilno delo preko vrednotnic je nesorazmeren v skladu z uveljavljenimi razmerji med prispevki za zdravstveno in pokojninsko delo v dosedanjih, drugih oblikah dela. Tukaj gre za precej veliko nesorazmerje glede teh razmerij. Drugič, namesto vsako delo šteje, se uvaja princip vsak papir šteje. Enaka vrednotnica v enaki vrednosti je potrebna ne glede na to, ali nekdo dela 30 dni ali le en dan. Enako delo, na primer 100 ur opravljenih pri enem naročniku v primerjavi z 10 urami pri 10 naročnikih, kar je znova 100 ur, zahteva desetkrat manj plačanih prispevkov. To je bil tretji razlog. Četrti. Zmotno je mnenje, da se z nakupom vrednotnice plača tudi vse davke in prispevke. Plačajo se zgolj prispevki. Tisti, ki delo opravi, mora še vedno izdati račun, ki ga naročnik plača, izvajalec pa mora to prijaviti. Res da ne več štirikrat na leto, ne poroča več štirikrat letno, ampak samo dvakrat letno in ob tem mora plačati tudi pripadajočo dohodnino. Rešitev, da bi se ob tem plačali tudi prispevki, se pravi da hkrati z dohodnino plača tudi prispevke, bi bila bistveno bolj sistemska in bistveno bolj podobna dosedanjim rešitvam. In na to nas opozarja tako Zavod za zdravstveno zavarovanje kot tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Upam, da to posluša tudi gospa Potrata, ki ji to mnenje zelo velikokrat zelo veliko pomeni. Se pravi mnenje Zakonodajno-pravne službe. Petič. Debirokratizacija. Zakon res da uvaja polletno namesto četrtletnega poročanja, hkrati pa uvaja dodatne papirje, uvaja vrednotnico. To je en korak naprej in pet korakov nazaj. Šestič. Takšne spremembe ne morejo zaživeti, če niso široko predstavljene ciljnim javnostim, kot se temu lepo reče. Ciljna javnost pa smo tukaj vsi državljani in državljanke, kar pomeni, da je potrebno iti v široko oglaševalsko akcijo, kateri smo bili priča že v preteklosti. In kolikšna sredstva so namenjena za ta račun? 0 evrov. 0 tisoč evrov, 0 milijonov evrov. Brez tega, žal, take rešitve ne morejo zaživeti. Sedmič. Zmeda. Glejte, če jaz potrebujem pomoč pri likanju srajc, povprašam znance naokoli, ali koga poznajo, ali mi koga priporočajo. Recimo, da je to gospa Ajša. In se zmeniva. Grem na spletno stran po to vrednotnico in tam gospa Ajša ni registrirana. Ali to pomeni, da gospa Ajša ne more opravljati tega dela? Ne, to ne pomeni tega. Gospa Ajša je lahko registrirana kot espe, lahko je registrirana kot popoldanski espe, ne nazadnje je gospa Ajša lahko zaposlena pri podjetju, ki se s tem ukvarja, in dobiva tam popolnoma redno plačo, takšnim podjetjem se reče kemična čistilna, pralnica in likalnica. In zdaj se jaz dogovorim nekaj z gospo Ajšo in moram vedeti, v kakšni obliki ona to dela, se pravi, se moram zavedati vseh teh oblik, ki so tu možne, se z njo nekako zmeniti in potem šele vidim, ali rabim vrednotnico ali ne rabim vrednotnice in kaj je zdaj vse skupaj s tem. Osmič. Zakaj se vrednotnice v resnici uvajajo? Vrednotnice se v resnici uvajajo zato, da bo nadzor nad temi, ki izvajajo tovrstna opravila, lažji. Ker bo naročnik storitve, s tem, ko bo vrednotnico pridobil, na nek način ovadil tistega, ki ta dela izvaja. In se bo potem s tem odprla možnost, da Davčna uprava, inšpektor ali kdorkoli že izvaja ta nadzor, potem pa na osnovi tega pozove tega izvajalca, da plača tudi ostale dajatve. Nič ni narobe s tem, seveda je treba vse davke plačati, vendar se moramo tu zavedati tudi tega, da vrednotnica ni dokument, ki dokazuje, da je bilo to delo dejansko opravljeno in da je bilo zaračunano, ampak da je bilo zgolj naročeno. Vrednotnica tega cilja ne bo izpolnila, tega se moramo zavedati. Vrednotnica v tej naši rešitvi ne pomeni dejstva, da je bilo to delo tudi dejansko opravljeno in da je bil za to izdan račun, kot je morda v nekih drugih državah, kjer so rešitve, da s to vrednotnico dejansko plačaš to delo in potem lahko zasledujemo tudi tovrstne cilje. V tem primeru temu ni tako. Devetič. Ali bo dopolnilno delo po novem lažje ali težje? Bo bolj zanimivo ali manj zanimivo? Bo več ljudi na ta način reševalo svoje težko finančno stanje zaradi krize, v kateri smo se znašli, ali manj ljudi? Po novem se to relativno ugodno obliko dela ukinja za pravne osebe. O težavah s tem pa nas obveščajo razne organizacije, tako te, ki se ukvarjajo s socialnim delom, občine, turistične organizacije. Niža se mejni znesek za tovrstno delo. Z vrednotnicami se povečuje administrativno breme. Vse to kaže na to, da bo takšno delo manj zanimivo. In v trenutni krizni situaciji bi morali težiti ravno v drugo smer, ne v to, v katero gremo z vrednotnicami. In ne nazadnje, desetič. V Sloveniji imamo problem prekernega dela. Ampak reševanje na način, da omejujemo takšne oblike dela, da jih v bistvu na nek način prepovedujemo ali pa močno otežujemo, in s tem upamo, da bo to povzročilo več rednih, stalnih oblik zaposlitve, kar si vsi želimo, je zgolj upanje in to je zgolj želja. Dokler ne bo prišel nek dedek Mraz s čarobno palico in nam uresničil te želje, se to ne bo zgodilo. Oteževanje prekernih zaposlitev povzroča zgolj ukinjanje teh oblik zaposlitve in sili ljudi, ki so s tem nekako reševali svoj težek finančni status, v delo na črno. Zal. Zaradi tega, če bomo zaostrili pogoje pri posameznih oblikah prekernega dela, ki jih vsekakor ne gre podpirati, s tem ne bomo reševali problema teh ljudi, ki ne dobijo stalne zaposlitve. Skratka, v teh težkih časih ni pričakovati, da bi se povečalo število rednih zaposlitev na silo, zato omejevanje teh oblik ni smiselno. Za povečanje zaposlovanja je treba sprejeti druge ukrepe, treba je spremeniti poslovno okolje podjetij, in to v pozitivno smer. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Kristina Valenčič.
Hvala za besedo. Ni mi najbolj prijetno govoriti, pa tudi praksa ni taka, da kot koalicijska poslanka razpravljam in glasujem proti rešitvam, ki jih predlaga Vlada. Zato sem sama, pa tudi moji kolegi poslanci že tekom koalicijskega usklajevanja, poskušala zbližati stališča, vendar pri tem pač nismo bili uspešni. Dobro uro nazaj smo v tem Državnem zboru obravnavali novelo Zakona o tujcih, ki odpravlja administrativne ovire in poenostavlja postopke pridobivanja dovoljenj za delo in prebivanje. Zakaj to omenjam? Ker je bistveni prispevek pri tem dalo prav Ministrstvo za delo, saj postopke izdaje dovoljenj izvajajo zavodi za zaposlovanje, ki so pod pristojnostjo tega ministrstva. In zato še težje razumem trmasto vztrajanje ministrstva pri vavčerskem sistemu. Očitno naši argumenti niso bili dovolj dobri, dovolj prepričljivi in je zakon v zakonodajnem postopku dobil ustrezno podporo, da smo seveda danes tukaj pri drugi obravnavi. Vendar imamo danes novo priložnost, da ponovno razmislimo, ali z uvedbo vrednotnic ne ponavljamo zgodbe s prevoznicami. Prepričana sem, da bi se morali iz te zgodbe prevoznic kaj naučiti in napak ne ponavljati. Trdim, da z uvedbo vrednotnic, ki znotraj obstoječega sistema osebnega dopolnilnega dela uvaja dva različna sistema – enega za tiste, ki opravljajo storitve in drugega za tiste, ki prodajajo izdelke, ki jih sami ustvarijo – sistema ne poenostavljamo, temveč kompliciramo in dodatno obremenjujemo. In to ne samo na strani izvajalcev, temveč tudi na strani uporabnikov teh storitev. In to ne enkrat, temveč vsak mesec. In to ni moje osamljeno mnenje, slišali smo tudi mnenje Zavoda za zdravstveno varstvo, Skupnosti občin Slovenije in še kakšnega. Eno najbolj enostavnih in najmanj obremenjenih oblik dela kompliciramo in ljudi silimo, da posegajo po delu na črno. In kdaj ljudje posegajo največkrat po delu na črno? Takrat, ko so v to prisiljeni, bodisi zaradi finančne situacije, ko nadzorni organi ne opravljajo svoje funkcije; ko v družbi prevlada mnenje, da delo ni vrednota, da se ne splača delati in da je potrebno državo na vsakem vogalu prinesti na okrog, bodisi takrat ali pa najbolj takrat, ko imamo kompliciran sistem prijave dela, obračunavanja dajatev, torej ko imamo delo preobremenjeno. In danes smo v taki situaciji. Zato sem prepričana, da se moramo problema lotiti pri vzroki, pri izvoru. Ljudi moramo stimulirati za delo in postopke moramo poenostavljati, ne pa oteževati in ubijati željo po delu. Pričakovala bi torej, da bomo razširili nabor dejavnosti, ki jih lahko opravljamo kot osebno dopolnilno delo, in da bomo na podoben način združili in uredili še ostale oblike dela. Mi delamo ravno nasprotno. Osebno dopolnilno delo tako recimo ne bo več mogoče opravljati za pravne osebe, temveč zgolj za fizične osebe. Je seveda tudi kakšen pozitiven učinek uvedbe tega sistema vavčerjev. Sama ga vidim predvsem v tem, da bo bistveno olajšal delo inšpekcijskih organov, kar pa ne more biti ključni cilj. Prvi in ključni cilj mora biti razbremeniti delo in omogočiti ljudem, da delajo. Če recimo ponazorim na enem samem primeru, kaj pomeni uvedba vrednotnic v praksi. Upokojenec, ki ima voljo in mu zdravje to dopušča, si želi zaslužiti še kakšen dodatni evro in zato se odloči, da bo nabral kakšno kilo gob in jih seveda tudi prodal. Zato se bo prijavil v sistem osebnega dopolnilnega dela in si kupil vrednotnico. Njegov sosed, ki je kmet, bo za isto število kilogramov gob ne rabil storiti nič, ne rabi vrednotnice in ne rabi se prijaviti v sistem osebnega dopolnilnega dela. Se bo pa morala njegova soproga, če je recimo čez zimo sklekljala 5 prtičkov in jih želi prodati. V napačno smer gremo. Napačno skupino ljudi ciljamo. Jaz podpiram aktivnosti Vlade, da zatre sivo ekonomijo. Kaj pa zdravstvo, odvetništvo, kjer gre siva ekonomija v milijone? Ali tudi tam uvajamo sistem vavčerjev? Če torej potegnem črto, ali razbremenjujemo delo? Ne. Ali odpravljamo administrativne ovire? Ne. Poenostavljamo postopke? Ne. Ali uveljavljamo princip vsako delo šteje? Tudi ne. Uvajamo razumne in sorazmerne globe? Ne. Odgovor je zame osebno jasen. Ta amandma kot tudi vse ostale vsebinske amandmaje bom podprla, ker sem res iskreno osebno trdno prepričana, da bomo z uvedbo vrednotnic izvedli veliko zmedo med ljudmi, da bomo zakomplicirali postopke in otežili opravljanje osebnega dopolnilnega dela. In tako kot je rekel prej kolega Marko, princip vsako delo šteje se bo žal izrodil v princip vsak papir šteje. Da bom jasna, nasprotujem samo sistemu uvedbe vrednotnic. Ostale rešitve, ki jih ta zakon prinaša so dobre, so nujne in zato bom zakon, če bomo seveda uspeli sprejeti tudi te amandmaje, tudi podprla.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dragan Bosnić.
Hvala še enkrat. Eno stvar vidimo različno. Na vsa vprašanja, ki jih je kolegica postavila sama sebi in odgovorila nikalno, bi jaz odgovoril pritrdilno, od poenostavljana do reševanja tega dela, ki se za zdaj rešuje s tem, da se zglasiš na upravni enoti. Ampak ključna stvar, ki jo vidim pri teh vrednotnicah, ključni benefit oziroma dobrobit je pa ta, da lepo fino mirno spiš. Glede vrednotnice ne morem reči po točkah točke, zakaj, ampak lahko rečem, da je super, da se meni zdi pa zadeva super, zaradi tega, ker z vrednotnico rešiš svoj status, greš delati tisto, kar bi pač delal verjetno na črno in prispeval k sivi ekonomiji in potem razmišljal o tem, kdaj in kdo te bo prijavil, kdaj in kje boš pač plačal kazen oziroma davek zaradi tega, kar počneš. Tudi koncept vsako delo šteje, ki je tukaj v razmerju 7:1 oziroma 7:2 za pokojninsko in zdravstveno je tudi okej, zato, ker se to delo potem nekje evidentira in šteje. Še enkrat, ključna stvar je pa poenostavitev. Jaz pač gledam na zadevo s tega vidika poenostavitve. Ker z vrednotnico si pač v AJPES v nekem naboru. Zanimiva mi je bila prej izbira imena Ajša. Jaz bi rekel recimo, da potrebujem nekoga, da mi pomaga zlagati drva in to je gospod Dragan in potem pač nabavim vrednotnico, in sicer po možnosti 1. v mesecu, ne zadnjega, zaradi tega, ker gre tukaj za eno diskrepanco, ki je meni osebno tudi čudna. Ampak dokler se ne najde neka druga rešitev, je pač treba sprejeti. Kolikor sem videl, ima Durs precej težav s tem, kako bi te roke pač evidentiral. Skratka, jaz pojmujem zadevo kot en pomemben korak v boju proti sivi ekonomiji in delu na črno. Zato ne bom podprl amandmaja k 12. členu in vsem tistim, ki potem postanejo brezpredmetni, če ga ne podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Imate repliko? Seveda. Gospod Marko Pavlišič, izvolite.
Hvala za besedo. Dolžan sem pojasnilo za izbiro besede Ajša. To je ime, ki sem ga predlagal, da bi ga dobila moja prva hčerka, pa v pogajanjih z ženo nisem uspel, zato imamo pač sedaj Nastjo, ki je ravno tako lepo ime.
Hvala lepa. Se opravičujem mag. Hočevar. Za besedo je prosila gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala za besedo, podpredsednica. Jaz bi morda na to razpravo, ki je bila že na odboru in že mnogokrat prej, morda začela tako, da se spomnimo stanja, ki je v tem trenutku. Danes imamo osebno dopolnilno delo v tej državi, ki ga prijaviš na upravni enoti in o katerih mora izvajalec poročati na tri mesece Dursu. Z interventnim zakonom na področju zdravstva, ki ste ga sprejeli v Državnem zboru, niste izjemo od plačila prispevkov dali v osebno dopolnilno delo. To pomeni, da s 1. februarjem 2014 v tej državi vsak, ki bo izvajal osebno dopolnilno delo, plača prispevke 6,35 % in ZPIZ. Če pogledamo, bo na primer za 300 evrov, ki jih bo zaslužila, morala uboga gospa Ajša mesečno po REK-obrazcih poročati Dursu. Njen dohodek iz tega naslova bo bistveno zmanjšan, ker bo plačala od dohodka, ki ga bo prijavila, prispevek pokojninskega in zdravstvenega zavarovanja. Ker smo želeli stvari urediti na malce manj administrativno obremenjujoč način, smo se odločili za vrednotnice. Vrednotnica je možnost in vidimo jo, kot je bila želja predlagatelja , da ljudi, ki danes delajo na črno, ki delajo po naših domovih, da jim damo spodbudo, da se prijavijo, da opravljajo osebno dopolnilno delo. Odkar govorimo, ta zakon je bil namreč v usklajevanju v javnosti in s socialnimi partnerji od junija lansko leto, se nam je bistveno povečal delež prijavljenih za osebno dopolnilno delo. V tem trenutku je prijavljenih 9 tisoč 391 oseb. Torej že samo s tem ko smo govorili o tem, ja, na žalost nimamo milijonskih sredstev, da spodbujamo javnost pri tem, vsaka razprava pa seveda k temu prispeva, da so ljudje seznanjeni z različnimi možnosti legalnega opravljanja dela, ki ga danes na žalost opravljajo na črno. Mi smo želeli predvsem – da ne bo zakon izpadel kot zgolj sankcioniranje ljudi in poviševanje glob in izboljševanje možnosti nadzora, ker so to drugi elementi tega zakona – dati ljudem neko spodbudo in zato smo vpeljali vrednotnico, ker smo verjeli, da bo morda kakšna ženska, ki dela po domovih, je brezposelna, ji manjka do upokojitve in ne more več plačevati prostovoljnega prispevka oziroma ga lahko plačuje, vendar se ji ne šteje v pokojninsko dobo, ampak samo v odmero, da bo s kakšnim plačilom te vrednotnice morda kakšen mesec prej šla v pokoj. Morda. Ker pa seveda nismo želeli administrativno obremeniti sistema bolj, kot bi bilo mogoče, je šlo za neko posplošitev. Vrednotnica je povprečna vrednost. Mi smo izračunali teh 7 evrov pokojninske na podlagi enega dneva dela. Torej to je bilo za mesečno povprečje, kjer ne pozabite, gre za osebno dopolnilno delo, ki se lahko izvaja pri fizičnih osebah, je omejeno v tem, katere storitve se lahko izvajajo, in je omejen v samem znesku. V tem je razlika od morda popoldanskega espe ali pa espe nasploh, zaradi tega, ker espe lahko opravlja karkoli. In morda kot odgovor gospodu Pavlišiču, če je morda gospa Ajša, za katero bi vi želeli, da vam opravi to delo, popoldanski espe ali espe, vam izstavi račun. Sploh ni problema, ona vam izstavi račun, vi plačate. Če pa je ta Ajša brezposelna oseba in bi vi to naredili pod roko, potem pa je tukaj morda vseeno bolje, da si vzamete čas, greste na e-upravo, plačate vrednotnico v višini 9 evrov in s tem Ajši zagotovite en dan pokojninske dobe. Ni nikakršnega odstopanja od pokojninskega sistema, zaradi tega, ker je vrednotnica in vsota denarja, ki bo plačana za to osebo, vezana na ZPIZ-2 in 60 % povprečne plače, to je v tem trenutku 210 evrov. Ko bo imela oseba vplačanih 210 evrov vrednotnice, bo imela priznan en mesec pokojninske dobe. Lahko rečete in se strinjam, da je to premalo, če nekdo dela. Ta sistem je boljši za tiste, ki delajo osebno dopolnilno delo pri različnih naročnikih, zaradi tega, ker imajo lahko mesečno izplačanih več vrednotnic in s tem se jim prej pozna pokojninska doba. Ampak enostavno smo z vidika realnega stanja možnosti, poročanja in ne nadaljnjega administrativnega obremenjevanja naredili nek pavšal. Lahko se pogovarjamo o tem, kako bi želeli, da bi bilo še bolj pravično, da bi bilo drugače, ampak si je treba potem takoj odgovoriti, na kakšen način bomo to vzpostavili, če imate že zdaj nekateri pomisleke pri vpeljavi tega sistema, ki je preprost. Plačaš preko e-uprave, lahko plačaš celo s kartico, tudi to smo se z Dursom dogovorili, pa ni bilo lahko, da se na ta način lahko plača, in je potem ta vrednotnica urejena, plačani so prispevki. Durs sam, ko dobi na račun, odvede za gospo Ajšo 7 evrov na njen račun ZPIZ in 2 evra v zdravstveno blagajno. Če opustimo in ne sprejmemo vrednotnic, to pomeni, da bo moral pri osebnem dopolnilnem delu, ko bo Durs dal navodila v skladu z zakonom, vsak posameznik, izvajalec, v tem primeru Ajša, poročati o tem in plačevati prispevke v odstotku od doseženega dohodka. Zdaj si lahko odgovorite, kako bo pa tisto administrativno in koliko je tisto realno, da se bo izvajalo. Vrednotnico smo zaradi tega dali za en mesec, da jo ti kot posameznik enkrat na mesec plačaš in jo imaš za cel mesec, torej je veljavna, če nekdo dela zate. Osebo pa plačaš v gotovini in ti mora pač izdati račun, po drugi zakonodaji pa naj seveda teh blokcev ne bi bilo možno več kupiti samo v knjigarnah, ampak bodo na Dursu poštempljani, in sicer zato, da se zmanjšajo. Vi ste, gospod Pavlišič, izpostavili, da smo mi želeli to predvsem zato, da bomo boljše vršili nadzor. To je en izmed mojih argumentov vam, ker ste odgovarjali, zakaj tega vsega ne plača izvajalec. Jaz mislim, da smo želeli, tako kot sem od začetka rekla, dati spodbudo ljudem, ki to delo opravljajo med nami, da bi se registrirali, ker registracija je že danes enostavna, na upravni enoti, danes imate možnost na Ajpesu. Plus te ureditve zdaj je ta, da ko boš na Ajpesu registriran, je to javno dostopna evidenca. V tem trenutku, če meni nekdo dela doma in reče: "Jaz imam prijavljeno osebno dopolnilno delo," ja težko sedem in preverim, če je to res. Tudi to bo plus tega, da bo Ajpesova evidenca javno dostopna. Meni rečejo ljudje: "Zakaj pa bi se jaz prijavil za osebno dopolnilno delo?". Ker vemo, da ne moremo na vseh krajih na enak način dovolj učinkovito nadzirati in zmanjševati dela na črno, smo želeli dati eno možnost ljudem, da je neka spodbuda za to, da se registrirajo in tukaj smo videli potem to možnost plačila prispevkov tudi v povezavi z logiko vsako delo šteje. Seveda to ni v popolnosti izpeljano, ker imate osebno dopolnilno delo, gre torej za dopolnilno delo, ki je drugačno od drugih oblik dela, ki ga lahko opravlja zaposlena, brezposelna oseba in tudi upokojenci. Veliko je bilo na primer govora, tudi v javnosti v teh dneh, zakaj upokojenec plača prispevek, če se je pa on že upokojil in je že plačal prispevke za svojo upokojitev. Moj odgovor je, da naš pokojninski sistem temelji na medgeneracijski solidarnosti. Znotraj se pokojnina večine upokojencev doplačuje in je solidarnost v sistemu. Če želimo to solidarnost naprej tudi za prihodnje rodove, je nujno potrebno, da vsak, ki dela, nekaj prispeva. In jaz verjamem, da upokojenci nimajo nič proti, če delajo in prispevajo to obliko, torej zraven teh 7 evrov, in da to ne bo pomenilo, da oni tega ne bi želeli. Tudi v mojih razgovorih so to pojasnilo kot takšno razumeli. Če pa vedno znova izpostavimo samo stvari, ki so lahko problematične, samo slabe stvari, ljudem dajemo tudi dvom o tem ali se to splača ali ne. Tako to je. Jaz vseeno verjamem, da so to, o čemer smo se danes pogovarjali, se pogovarjamo že od julija dalje, ljudje sprejeli, veliko ljudi kliče, kdaj bo to sprejeto, kdaj bo uveljavljeno, koliko je ljudi, ki to delajo in ko so izračunali. Koliko bi imeli morda priznane pokojninske dobe, jemljejo to kot plus. Ne morete pa primerjati osebnega dopolnilnega dela z drugimi oblikami dela. Torej, ključno je bilo, da damo spodbude, da ljudje prijavijo, da ne dvigujemo samo glob. Ja, dejstvo je, da so globe dvignjene. Na predlog inšpekcijskih služb, na predlog Komisije za preprečevanje dela in zaposlovanja na črno in tudi Državljanske liste so globe dvignjene. Imamo dvignjene predvsem za šušmarje, ker verjetno se vsi strinjamo, da kazen v višini 208 evrov za to, da ne registriraš dejavnosti, ni odvračalna, in da ljudje z veseljem plačajo 104 evre in nadaljujejo s svojim delom, tako kot je. To je zaenkrat z moje strani, bom pa z veseljem še v razpravi dodatno pojasnila, če bo treba. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Katarina Hočevar.
Še enkrat prav lep pozdrav vsem prisotnim! Dejstvo je, da zakon prinaša nekaj ustreznih, verjamem da potrebnih in dobrih rešitev. Si pa sama želim, da bi nam uspelo, čeprav z opozicijskim amandmajem, sprejeti 12. člen in iz predlaganega zakona sistem vrednotnic izločiti. In ker je to moje stališče v nasprotju z vladnim, se mi zdi tudi pošteno, da povem zakaj. Poglejte, v Sloveniji imamo ogromno enih oblik dela, študentsko delo, espeje in popoldanske espeje, podjemne in avtorske pogodbe, določen in nedoločen čas. Prepričana sem, da ne potrebujemo vrednotnic. Mi potrebujemo samo pametno reformo dela, kjer bomo vse oblike izenačili tudi z vidika stroškov. To potrebujemo v tem trenutku. Jaz mislim, da če bi vsako delo šteli, sem jaz prva, ki z desetimi prsti pritisnem na gumb "za", ampak sama se pač strinjam z mojima kolegoma, ki sta razpravljala že pred menoj, da pač šteje le vsak papir. Z vrednotnico, ki jo bo naročnik kupil, žal ne bo plačal vseh davkov in prispevkov. Poravnal bo samo prispevke, še vedno bo moral izvajalec naročniku izdati račun in odvesti dohodnino. In zdi se mi, da s tem nakupom vrednotnice le dajemo možnost, da bo Durs izvajal lažji nadzor. 25. 2. je bilo Dursu dolžnih toliko pravnih in fizičnih oseb, da smo imeli od tistih, ki dolgujejo državi nad 5 tisoč evrov, kar 956 milijonov dolga. Jaz bi si želela, da vložimo napor, da to iztirjamo, ne pa da dajemo dodatno administrativno breme tistim, ki nabirajo gobe in borovnice. Mogoče me pa ena zadeva moti še bolj, in sicer to, da osebno dopolnilno delo ne bo možno več opravljati pri pravnih osebah oziroma subjektih samozaposlenih osebah. Jaz sem preko svojih kolegov na to opozarjala že tudi v koalicijskih usklajevanjih. In sedaj v teh dneh, 28. 3., je poslance na to pisno, pred to obravnavo, opozorila tudi Skupnost občin Slovenije. En zelo lep primer so navedli, primer Kobariškega muzeja. Dejavnost opravljajo tudi pod registracijo osebnega dopolnilnega dela, letno izvedejo 700 do 800 vodenj in te, ki opravljajo za njih osebno dopolnilno delo, so večinoma upokojenci, ker so edino oni lahko toliko fleksibilni, da pridejo v muzej za uro ali dve oziroma takrat, ko je to potrebno. Veste, osebno dopolnilno delo je tudi institut, ki se ga žal morajo posluževati tudi nekateri, čeprav redki, centri za socialno delo. Oni to obliko rešujejo, da lahko izvajajo javno službo nege na domu. Tudi to je včasih, v določenih primerih, na odročnih krajih, ker ni vsak mesec isto, najbolj fleksibilna oblika dela. S to spremembo to ne bo več možno opravljati. Ne občine, ne podjetja v občinski lasti in tudi centri za socialno delo se tega ne bodo mogli posluževati. To so tisti glavni razlogi, zaradi katerih bom jaz podprla amandma k 12. členu in tiste amandmaje, ki se na to navezujejo, čeprav razumem prizadevanja Vlade, da želi na enem področju prispevati kanček v mozaiku k izboljšanju preprečevanja dela na črno, tako kot so se nekateri izrazili. Ampak, poglejte, premalo bo. To bo kaplja v morje. Mi na tem področju potrebujemo, tako kot sem rekla, pametno reformo dela. In to so moji razlogi, da bom ta amandma podprla. Upam, da nam bo uspelo. Se pa zavedam in razumem, da so ne samo vrednotnice, ampak predvsem tiste druge rešitve v zakonu pa tudi nujne. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak.
Se opravičujem, prej sem pozabila dati odgovor na del o pravnih osebah. Glejte, na začetku ste mi rekli, da si želite pregled različnih oblik dela. Mislim, da sem poslanki gospe Romani Tomc ravno na to odgovorila pri poslanskem vprašanju glede različnih oblik dela in o prispevkih. Torej, na ministrstvu to pripravljamo, to je tudi dogovor, veste, da gremo v tej smeri. Ampak vseeno ste jih omenili. Omenili ste delovna razmerja, to je pogodba o zaposlitvi za določen ali nedoločen čas, omenili ste civilnopravne pogodbe, avtorsko in podjemno, omenili ste popoldanski espe in espe, lahko bi seveda še druge oblike. Ampak to je en izmed razlogov, da smo osebno dopolnilno delo omejili samo za fizične osebe, ker fizične osebe zelo težko in redke podpišejo in spišejo podjemno pogodbo in hkrati plačajo preko REK-obrazcev prispevke, ki jih morajo v skladu z zakonom. In to je tudi odgovor. Pravna oseba je kvalificirana, ima možnost, da sprejme za različne oblike dela različne oblike pogodb, in prav je, da imamo v sistemu različne oblike pogodb za različne oblike dela. In espe ali pa Kobariški muzej lahko skleneta avtorsko ali podjemno pogodbo, jaz osebno težje, če najamem varuško ali morda nekoga, da mi pomaga čistiti stanovanje. In prav to je morda prvi korak k izčiščenju različnih oblik dela za različne namene. Osebno dopolnilno delo se lahko opravlja, in to je ključna omejitev, pri fizičnih osebah. Zato je tudi omejeno v naboru, za kaj se lahko opravlja. Zato s pravilnikom držimo kontrolo nad tem, katere storitve lahko pod osebnim dopolnilnim delom opravljamo. Ker če bi to začeli širiti in bi to delali, na primer, pri pravnih osebah, kot ste izpostavili - na primer, na ministrstvo smo dobili klice, da bi nekatera podjetja želela sezonska dela, kjer ZDR, Zakon o delovnih razmerjih, določa posebno obliko pogodbe za tovrstna dela, spraviti pod osebno dopolnilno delo. Ne, to ni bil naš namen. Mi smo želeli enostavno ureditev za fizične osebe, ne zato, da bodo lahko pravne osebe svoje delavce spravile na osebno dopolnilno delo. To je eden izmed ključnih razlogov in to je tudi namen pregleda različnih oblik dela. Seveda pa moramo iti nujno v smeri izenačevanja stroškov različnih oblik dela, kar pa ne pomeni narave različnih oblik dela, ker različne oblike morajo v sistemu ostati. Seveda pa različna stroškovna ureditev dela povzroča segmentacijo na trgu dela in tega se zavedamo. In to je tudi en izmed ukrepov, o katerih se v koaliciji pogovarjamo. Zato je odgovor "ne" za pravne osebe. Na tisto, kar ste najprej izpostavili, da je za vas problem, vam zdaj odgovarjam, zakaj je odgovor "ne". Stvari so, če jih želimo tako videti, dokaj preproste. Če pa ne, pa lahko vedno znova najdemo veliko razlogov proti. Vse to smo si že povedali. Zdaj nas opozicija z veseljem posluša. To smo si na več sestankih povedali, tako da nič novega ne bo, glasovanje bo, kot bo. Jaz bom poskušala do konca, če tako rečem, s svojimi pojasnili stati za predlogom vrednotnic, zaradi tega, ker verjamem v ta predlog vrednotnic, da bo tistim ženskam, ki so stare 56, 58 let, ki ne izpolnjujejo pogojev za upokojitev, pa pomagajo po naših domovih, da za njih ta vrednotnica vseeno ne bo prazen papir, kot ste rekli. Morda komu je, morda je komu iz srednjega sloja, ki se večinoma poslužuje teh storitev, odveč plačati teh dodatnih 9 evrov. Jaz pa verjamem, da ne, da imamo ljudje radi urejene stvari, in če imamo možnost, da imamo urejene stvari, se tega tudi poslužujemo. In to je bil cilj teh vrednotnic. Dejstvo pa je, da bi zakon imeli sprejet že davno tega, če ne bi rinilo Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve s temi vrednotnicami naprej. Ampak ker smo usklajevali z Ministrstvom za finance – ker treba je še nekaj povedati, da dejansko uvajamo popolno novost v naš sistem plačevanja davka, ker za fizične osebe vpeljujemo možnost plačevanja preko pavšala. Tega v tem sistemu ni. In več kot 3 mesece smo porabili hudega dela z Dursom, da smo se dogovorili za to tehniko, da gre danes na klik. In še vedno trdim, da je administrativno ta sistem – glede na to, kaj bojo ljudje od tega dobili, da bo na njihovem osebnem računu na Zpizu vseeno prištetih teh 7 evrov in se bo enkrat teh 7 evrov upoštevalo – dobra rešitev in da vse to delo, upam, ni bilo zaman. Če bo morda zaman, bo pa ena druga vlada drugič sprejela malce drugačno stvar in bo soglasje. Tako to je. Stvari je treba delati. Kdor dela, dela tudi kakšno napako, ampak jaz vas bom kot ministrica poskušala prepričati s tistim, v kar verjamem, dokler bom lahko. Seveda pa ste kot Državni zbor zakonodajno telo in boste vi s svojim glasovanjem potrdili vrednotnice ali pa ne. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem prepričana, spoštovana ministrica, da smo si pravzaprav že vsi tukaj ustvarili neko mnenje in da danes ne bomo drug drugega uspeli prepričati o ničemer. Pač pa bomo in imamo priložnost, da obrazložimo, zakaj mislimo tako kot mislimo, zakaj se nam te rešitve zdijo dobre oziroma zakaj se nam ne zdijo dobre. Tako da bom jaz zdaj izkoristila to priložnost in razpravljala o vseh teh amandmajih oziroma o tej skupini amandmajev, ki, kot ste že vsi pred mano zelo podrobno tudi ugotavljali, na novo ureja osebno dopolnilno delo. Pa bom mogoče začela tam, kjer je ministrica z nekaj argumenti poskušala obrazložiti, zakaj je ta rešitev dobra, da se iščejo rešitve za fizične osebe, kako bi te fizične osebe lažje delale. Ampak na drugi strani, če bi bilo temu res tako, potem ne bi bilo ovir, da ne bi fizične osebe, za katere iščete rešitve, delale tudi za pravne osebe. Torej, poanta je v tem, kdo je naročnik, ne kdo je izvajalec. Pomembno je, ali je naročnik pravna oseba ali fizična oseba. Jaz se strinjam z vami, ministrica, da je treba ostro nastopiti proti raznoraznim oblikam in načinom izkoriščanja zaposlenih in delavcev, kar delodajalci zelo dobro znajo in vejo kako to početi, ampak zaradi tega ni treba zakomplicirati življenja vsem ostalim. To je naloga organov, ki jih imamo v tej državi, raznih inšpekcijskih služb, da take stvari ostro preganjajo. Ampak zaradi tega, ker želimo preprečiti, da bi pri eni pravni osebi lahko ta fizična dela opravljal – kot je kolegica Katarina na primer omenila vodenje po nekem muzeju, s tem da jaz ne vidim, da bi bilo pri takšnih primerih, kot jih ona navaja, karkoli narobe – torej, zato, ker to nekomu želimo preprečiti, bomo zdaj zatrli vse. To je tako ali tako način delovanja v tej državi. Ko ugotovimo enega kršitelja, kaj naredimo? Ne kaznujemo tistega kršitelja, ampak zakompliciramo sistem, da vse ostale glava boli. In zato mislim, da način reševanja, da bi prišli enkrat v sistem, kjer bi imeli manj oblik dela pa da bi bile bolj poenotene pa enako obremenjene, ne vodi skozi proces, da danes uvajamo neko novo obliko. In tudi ne verjamem, da bodo vrednotnice – kljub, verjamem, da dobrim namenom ministrstva – pomenile manj sive ekonomije v naši državi, ki je seveda problem. O tem se seveda vsi strinjamo, ampak daleč, daleč od tega, da bodo vrednotnice naredila kakršenkoli korak naprej. Kolegica Hočevarjeva je omenjala tudi znesek neplačanih davkov v tej državi, na katerem bi bilo treba pač marsikaj narediti, jaz pa za zraven omenjam še podatek, ki ste ga tudi vi skupaj z Ministrstvom za finance posredovali meni v odgovoru na poslansko vprašanje. V zadnjih treh letih nam neplačani prispevki za socialno varnost skokovito naraščajo. Leta 2011 je bilo 50 milijonov neplačanih prispevkov za socialno varnost, leta 2012 je bilo 100 milijonov na okroglo, 108 milijonov, in zdaj je 240 milijonov evrov neplačanih prispevkov. In jaz se sprašujem, kje so te organi, ki bodo preverili, zakaj prispevki niso plačani. Dajmo enkrat reči bobu bob in povejmo ljudem in sami sebi; "Poglejte, od teh 240 milijonov neplačanih prispevkov jih nikoli ne bo plačano, ne vem, polovica, ker so neizterljivi in jih odpišimo. Vse ostale pa bomo izterjali in to ne jutri, ampak danes." Tu bomo imeli mogoče malce boljšo situacijo, celo nepremičninskega davka nam za to ne bi bilo treba. Na nekaj bi še rada opozorila, ker je bilo velikokrat poudarjeno in Vlada se je pohvalila s tem, da ne bodo uvajali novih davkov in prispevkov. Glejte, v predlogu zakona, ki ste ga predložili v obravnavo, piše: "Predlog zakona bo imel posledico na druga javnofinančna sredstva, saj povečuje prispevke v blagajno ZZZS, in sicer zaradi prispevka za primer poškodbe pri delu in poklicne bolezni ter v blagajno Zpiza." Saj ste sami napisali, da povečuje obremenitev. Tako da bi bilo tukaj treba biti precej previden s takšnimi izjavami, kot so "ne bomo uvajali novih davkov in prispevkov", ker z vsakim novim predpisom, ki pride v Državni odbor, vidimo, da se skozi stranska vrata uvaja nekaj novega. Birokracija, ki bi nastala z uvedbo teh vrednotnic, bi bila precej velika. V tem postopku, da se bo lahko nekdo prijavil bodo sodelovali Uprava Republike Slovenije za javna plačila, Davčna uprava Republike Slovenije, Ministrstvo za notranje zadeve in Ajpes. Vsi ti bodo samo zato, da bo sistem zaživel, porabili 200 tisoč evrov. To se pravi, da bo sistem že na začetku nekaj stal. Pa recimo, da je to fiksen strošek, da se v nadaljevanju ne bo povečeval, vendar bo stal 200 milijonov evrov, pardon, 200 tisoč evrov, na drugi strani pa je pričakovan učinek ob predpostavki, ki ste jo tukaj tudi sami navedli, 320 tisoč evrov, tudi ne milijonov, tisoč evrov novih prihodkov v pokojninsko in v zdravstveno blagajno. Tukaj tako piše. To se pravi, to razmerje med stroški uvedbe tega sistema na eni strani in nekako koristjo in učinki je zelo jalov. Največji problem, ki ga imam s temi vrednotnicami, pa bi v bistvu lahko skoncentrirala na dve glavni točki in sicer to, da z vrednotnico ne plačujemo storitve, ker ni pomembno ne koliko ur bo nekdo na vrednotnico delal ne koliko bo zaslužil, ampak enostavno kupujemo papir. Kupujemo papir za 9 evrov. Na ta papir bo lahko nekdo delal eno uro ali pa bo lahko delala deset ur. Prispevek bo enak. Ta vrednotnica bo stala v obeh primerih 9 evrov. To se mi ne zdi prav, to se mi ne zdi pravično. In tukaj se uvaja neko nerazumno razlikovanje med tem, zakaj pravzaprav vrednotnica oziroma to plačilo prispevka ni vezano na neko vrednost opravljenega dela ali pa na število ur. In ko govorite, da se v bistvu kupuje tukaj neka pravica, kot je pravica iz pokojninskega oziroma zdravstvenega zavarovanja, bi vas rada spomnila, direktor, ki zraven nas sedi, ministrica prav gotovo ve, da naš pokojninski sistem temelji na tem, da se za pokojnino, če poenostavljeno rečem, upošteva pokojninska osnova in ne plačani prispevki. Spomnite se, naša ideja pred nekaj časa je bila, da morajo imeti bistven vpliv pri višini pokojnine plačani prispevki, da je pokojnina odvisna od plačanih prispevkov. Ampak jaz verjamem, da ljudje tega še danes ne vedo vsi. Naša pokojnina ni odvisna od plačanih prispevkov, ampak je odvisna od osnove, od katere se obračunavajo prispevki. Kaj pa pri vrednotnicah? Kakšna je osnova? Je ni. Zato je tudi v tem delu vrednotnica bistven odstop od sistema pokojninskega in invalidskega zavarovanja. In tudi zato, na kar je opozorila že Zakonodajno-pravna služba, je tak sistem neprimeren. Preveč imamo mi možnosti v Sloveniji, na kakšnih vseh podlagah, in res je, posredovali ste mi informacije na katerih podlagah lahko v Sloveniji delamo in kako so te podlage "oprispevljene" oziroma obdavčene. Jaz tega danes nimam s seboj in škoda, da nimam, ker bi se zgrozili, če bi videli ta paket. Ta paket. Pravzaprav sploh nihče več ne ve, na kakšni podlagi lahko dela. Nekdo, ki nekoga najame zato, da mu neko delo opravi po avtorski pogodbi, pa mora vedeti ali je ta oseba že davčni zavezanec, ni davčni zavezanec, je zavezanec za prispevke, ni zavezan za prispevke. Milijon in ena birokratska ovira. Ne rabimo nove. Rabimo to, kar imamo, skomprimirati in porazdeliti v neke predalčke, ki bi bili medsebojno primerljivi. In strinjam se, pojdimo v smeri vsako delo šteje. Ampak ne v smeri vsako delo je obdavčeno in vsako delo je "oprispevljeno", ampak vsako delo šteje. To pomeni, da se nam na koncu všteva tudi v našo pokojninsko osnovo oziroma da se nam šteje pri pokojnini. In seveda zakaj ne tudi pri zdravstvenem zavarovanju. Daleč od tega, daleč od tega, da bi bil ta sistem vrednotnic zelo enostaven. Jaz sem že na začetku povedala, kdo vse bo tukaj notri sodeloval, kdo vse bo to preverjal. Tudi sistem prijave ni tako zelo enostaven oziroma pušča veliko odprtih vprašanj. Še bolj pa me moti to, da ministrstvo na nek način poskuša vsaj s tem, da tega ne izpostavlja, nekako narediti ta sistem cenejši, kot v resnici je. Če bi vsi ljudje, ki danes kličejo – kot pravite, ministrica – in komaj čakajo vrednotnice, vedeli, da bodo morali oddajati davčne obračune, da jih bo davčna nadzorovala, da bodo morali opraviti še tukaj kakšen korak, potem bi bilo mogoče navdušenje malce manjše. Seveda bodo morali oddajati, seveda bodo morali oddajati. Na 6 mesecev bodo morali oddajati. Dobro, ne bodo na 3 ali kakorkoli, ampak bodo morali oddajati in bodo morali plačevati davek. Seveda, da bodo morali plačevati davek, oprostite, no, lepo vas prosim, to je dohodek iz drugega pogodbenega razmerja, ki je obdavčen v skladu z dohodnino. Preberite si dohodninski zakon. Saj ne mislite, da ta država kakšen dohodek spusti mimo davkov? Tako da bodo morali seveda plačevati tudi davke in ne samo prispevke. Obstaja veliko razlogov, zakaj vrednotnice niso primeren sistem, da ga uvajamo v tem trenutku. Jaz mislim, da lahko najdemo boljše rešitve in da boljše rešitve morajo iti v smeri, da zmanjšamo število oblik, na podlagi katerih lahko danes delamo, ne pa povečamo, in jih naredimo bolj primerljive. In ko boste prišli v Državni zbor s kakšnimi takšnimi rešitvami, jih bom z veseljem podprla. Dokler pa prihajate v Državni zbor z vedno novimi in novimi obremenitvami in idejami in pogruntavščinami, v smislu kaj vse še bomo nudili našim ljudem, in s tem dodatno komplicirate sistem, pa pač ne z moje strani in verjamem, da tudi s strani mojih kolegov Slovenske demokratske stranke te podpore ne moremo zagotoviti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo je želela še ministrica. Izvolite.
Ne povečujemo možnih oblik dela s tem. Osebno dopolnilno delo je že sedaj. Torej, ne povečujemo s tem zakonom možnih oblik dela. S tem zakonom ne uvajamo novih davkov. Morda dajatve, ker prispevek ni davek. [[oglašanje iz klopi]] Govorim o tem, kar ste vi prej rekli. Ljudem je treba povedati, da s tem ne uvajamo davkov, uvajamo plačilo prispevkov v višini pavšala, ki bo s tem nosil določene pravice in to ni davek. Zakaj pavšal? Vi nam s to rešitvijo očitate, da smo administrativno preobremenili vse skupaj. In tukaj je pavšal. Če Ajša dela na začetku meseca, ko jaz zanjo plačam 9 evrov, jaz morda ne vem, kolikokrat bo ta gospa k meni prišla in kolikokrat bi. Lahko bi naredili, da bi vsakič, ko bi ona prišla, mi morali plačati določeni pavšal, pač glede na vrednost, ki bi jo njej plačali. To vi očitate vrednotnici, da to ni in da je samo papir, ker ni povezave s količino. Če bi ta sistem vpeljali, potem to ne bi bil pavšal, pa vam zagotavljam, da bi bilo toliko zakomplicirano, da je vprašanje, če bi se kdo sploh tega lahko lotil. In zato, ker se tega zavedamo, smo šli v smeri pavšali. In vemo, da ko ti uvedeš pavšal, je to narava pavšala, da nekaj poenostaviš, narediš neko oceno in daš srednjo vrednost – mi smo naredili ta izračun na podlagi enega dneva pokojninske dobe. 7 evrov dobi, če bi bila minimalna plača, če posameznik dela en dan na mesec, zato smo ta pavšal za pokojninsko blagajno tako izračunali. Je pa res, pavšal je vedno, ker je poenostavitev, se lahko pogovarjamo o tem, kaj bi bilo bolj pravično ali ne, samo ne prosim potem govoriti, da je to administrativno obremenjujoče in da bi vi raje drugačno rešitev, ki bi bila bolj pravična, ki pa bi bila mnogo bolj administrativno obremenilna. Glede stroškov. Ja, enkrat vzpostaviš sistem enkratno in je res, v gradivu notri je napisano 200 tisoč evrov, mi smo pa naredili zelo konservativno oceno, in sicer, rekli smo, da približno 3 tisoč bi bilo takih primerov osebnega dopolnilnega dela, za katerega bi plačali in na letni ravni bi bilo prihodkov 320 tisoč evrov. To je na letni ravni, torej že prvo leto, če vzamemo najbolj možno konservativno oceni, bi bil prihodek višji kot je strošek vzpostavitve. In res, osebno dopolnilno delo morajo že danes ljudje, ki so prijavljeni, na tri mesece poročati Dursu, zaradi tega, ker se jim to šteje v dohodek, na podlagi katerega potem glede na vse ostale dohodke dobijo seveda odločbo o odmeri dohodnine. Mi smo tu naredili samo eno spremembo, to je to, da smo ljudem omogočili, da bodo poročali enkrat na pol leta in ne vsake tri mesece. Tudi v tej smeri smo torej želeli stvari poenostaviti. Glede pravne službe. Pravna služba je v svojem mnenju rekla, da ta rešitev sistemsko odstopa, ni pa nikoli rekla, da je neprimerna, ker bi bila zanimiva vrednostna sodba, če bi pravna služba dajala oceno o primernosti in neprimernosti z vidika ureditve, ureja in gleda glede na usklajenost s pravno materijo. Če smo že zelo natančni. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Repliko ima gospa Romana Tomc. Izvolite.
Jaz bi vendarle replicirala. Jaz zelo dobro vem, kaj so dajatve, pa kaj so davki, pa kaj so prispevki. Upam, da se tukaj ne bova dodatno zapletali. Ko pa govorite o teh poenostavitvah, moj namen je bil v tem, da vam povem, da ob vseh številnih podlagah, ki danes obstajajo, bi bilo bolj pametno narediti korak v smeri, da bi te podlage zmanjšali, jih naredili primerljive. Če bi bilo treba kaj, spoštovana ministrica, zakaj pa ne spremenite potem samo načina oddajanja davčnega obračuna? Iz treh mesecev podaljšate na šest pa je stvar rešena, če je to problem. Zakaj uvajati nekaj novega? In povejte mi, čemu služi recimo podjemna pogodba, ki jo tudi poznamo. In zakaj jo nihče noče uporabljati? Izključno iz razloga, ker je predraga. Ker je predlaga. Je izjemno enostavna. Bi bila lahko napisana v nekaj členih, vsak bi jo imel pri sebi, ampak ta država je podjemno pogodbo obdavčila tako zelo močno, da se jo vsi izogibajo. Rešitev je jasna. Rešitev je jasna. Zmanjšamo davke na podjemno pogodbo in ne rabimo nobene nove oblike. Vsak ima lahko podjemno pogodbo in na podlagi podjemne pogodbe dela. Avtorska je za druge namene, pa sploh ne vem zakaj imamo toliko različnih. Ampak podjemna pogodba je odlična podlaga. Odlična. Ne rabimo nič drugega. Od tega se dobijo in prispevki in davki. Torej, če smo se prav razumeli, upam, da smo se za naprej, govorim samo o tem, da izkoristimo to, kar imamo in poenostavimo to, kar imamo in ne uvajajmo nekaj novega.
Hvala lepa. V nadaljevanju bodo razpravljali: mag. Ivan Vogrin, gospa Jenko, gospod Frangež in gospod Lisec. Potem pa bom odprla še en krog prijav. Mag. Vogrin, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi pred menoj so pravzaprav zelo analitično povedali, zakaj ta zakon v takšni obliki ne sme biti sprejet. Gospa Romana Tomc, gospod Marko Pavlišič in ostali razpravljavci, zelo analitično. Opozoril bi še na eno drugo zadevo. Ali se mi sploh lotevamo pravim stvari? Mi imamo 130 tisoč brezposelnih, od tega v Podravju vsak dan v Avstrijo hodi na črno delati 10 tisoč ljudi. Zakaj? Ker je v Sloveniji delo preveč obdavčeno, ker ni delovnih mest. Se ne bi začeli s tem ukvarjati? Zdaj bomo s to gospodinjo, ki bo šla otroka popaziti, spet delali neke kolobocije, ob tem, da je gospa Romana Tomc natančno povedala, da podjemna pogodba vse omogoča, ker pa je preveč obdavčena, je nihče ne uporablja. Kdo je pisal ta zakon, je vprašanje. Ne bo odgovora. So pri pisanju zakona sodelovali delodajalci? Ne. Delojemalci? Ne. Administracija. In od teh ljudi niti en človek ni bil pol leta delodajalec, da bi imel sebe ali koga zaposlenega in sploh narave problema ne pozna. In takšna je vsa naša zakonodaja. Mi pišemo zakone, zakone pišejo tisti, ki narave problema ne poznajo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Jana Jenko, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Vsem skupaj prav lep ponoven pozdrav! Delo na črno je v Sloveniji zelo velik problem. Tako meni tudi Evropska komisija, ki je 24. 3. objavila raziskavo Eurobarometra o delu na črno v državah Evropske unije. Iz poročila je razvidno, da se je delo na črno v nekaterih državah, na primer v Latviji, zmanjšalo od leta 2007, v Sloveniji, Grčiji, na Cipru in na Malti pa se je izjemno povečalo. Že ta raziskava oziroma objava teh podatkov pove, to kar ves čas govorimo, dela na črno je v Sloveniji absolutno preveč. Zelo veliko tistih, ki sedaj delajo na črno, bi bilo lahko zaposlenih. S tem bi se zmanjšala brezposelnost. Marsikdo od teh, ki delajo na črno, dela na črno toliko, da bi bil lahko že polno zaposlen za osem ur. Med ukrepi, ki jih Evropska komisija priporoča in so se že izkazali kot uspešni, so davčne spodbude, kuponi za storitve, po naše vrednotnice ali vavčerji, ukrepi za spodbujanje davčne morale ter ukrepi za lažje odkrivanje in strožje sankcije. Vse navedeno naš predlagani zakon vsebuje. Gospod Sedovnik iz Obrtne zbornice Slovenije, sem nekje poslušala intervju na radiu, podpira uvedbo vavčerjev oziroma vrednotnic. Opozarja pa, da naj na seznam oziroma v pravilnik ne uvrščamo dejavnosti, ki so klasične obrtne dejavnosti. To se ne bo zgodilo, zato ker je za opravljanje teh dejavnosti obilo drugih oblik dela. Ob tem sprašujem opozicijo in del koalicije, ali so pripravljeni zajeziti delo na črno in s tem sivo ekonomijo. Polna usta nas je vedno tega. Skoraj vsako stališče ob drugih zakonih s področja sociale, kmetijstva, gospodarstva. Vsak poudarja zajezitev dela na črno in sive ekonomije, ampak ko pride do neke konkretne rešitve, so pa nekako proti. Tega jaz v življenju ne bom razumela, te dvoumnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Repliko ima gospa Romana Tomc.
Ne vem, ali je to replika ali je to odgovor. Seveda smo pripravljeni tukaj narediti marsikaj. Ampak naši predlogi rešitev gredo v zelo drugačno smer kot vaši. Vaši gredo v smer, da je dodatno obdavčevanje dobro za proračun, pa najbrž bo potem dobro tudi za ljudi, naši predlogi pa gredo v smer zmanjšanja davkov in zmanjšanja obremenitev. Kajti, če bodo davki in prispevki nižji, če bi bil davek na podjemno pogodbo nižji, potem bi bila podjemna pogodba bolj zanimiva za ljudi in bi se mogoče kdo odločil, da jo bo uporabil. Če ste bili zelo pozorni, ko ste prebrali to analizo, ker jaz sem jo, potem vam tam na vsake par strani piše, da je za odpravljanje sive ekonomije najpomembnejše ustrezno – mogoče kakšno drugo besedo uporabljajo – primerno stimulativno davčno okolje. Kar pomeni "ne" visokim davkom. Znižajte davke, uvedite več pavšalnih obdavčitev in ljudje bodo pač bolj plačevali davke, ne bodo se jim tako izogibali. Siva ekonomija nastaja namreč zato, ker se ljudje želijo izogniti obremenitvi, davkom, prispevkom. In če bi presodili, da so ti davki zmerni, da so ti davki takšni, ki jih lahko še prenesejo, potem bi bila najbrž njihova pripravljenost za to, da legalno delajo, mnogo višja. Torej, naša rešitev za sivo ekonomijo je: zmanjšajte davke.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je gospod Matevž Frangež.
In Slovenski demokratski stranki ni mogoče očitati, da pri tem ni dosledna. Ne nazadnje je tam v obdobju med leti 2004 in 2008 zelo pridno delala na uresničevanju te svoje politike, kar nekaj davkov je bilo bistveno znižanih, hkrati pa so ustvarili tudi nove naloge. In to je povzročilo na eni strani, bom rekel, pomemben izpad proračunskih prilivov, na drugi strani pa povečanje proračunskih odhodkov. Točno ta politika je Slovenijo v letu 2008 in v letu 2009 pripeljala do situacije, ko so se proračunska ravnotežja radikalno porušila. In to je pač potrebno vzeti v poduk. Jaz namreč soglašam s temeljno ambicijo. Tudi jaz bi si želel v tej državi plačevati nižje davke. Tudi jaz, pa sem v socialistični orientaciji bistveno bolj levo kot gospa Tomc. Tudi jaz si želim plačevati nižje davke. Ampak po drugi strani pa razumem, da je družbeno tkivo pomembno, da je solidarnost v tej družbi pomembna in da je potrebno z javnimi mehanizmi poskrbeti za različne naloge. Od kulture, ki na trgu zelo težko preživi, do socialne države in čim bolj učinkovite podpore tistim, katerim se spremeni socialni položaj, ali sami zase ne morejo ustrezno poskrbeti, do tega, da krepimo neko javno infrastrukturo, da na temelju te javne infrastrukture krepimo gospodarski razvoj, do tega, da imamo brezplačno šolstvo, močno raziskovalno in inovativno hrbtenico družbe in podobno. In vse to v tej družbi tudi stane. Jaz pravzaprav tega problema in te debate že ves čas ne razumem. Že na odboru, že na koalicijskih usklajevanjih sem, priznam, z začudenjem spremljal nekatera stališča, ki me navajajo zgolj na misel, da očitno v tej državi ni mogoče ničesar narediti. Nobenega koraka naprej. Vsi se strinjamo, da je siva ekonomija v državi resen problem. Analize kažejo, da je sive ekonomije v Sloveniji med 18 in 27 % našega bruto domačega proizvoda. Da ne bomo govorili o odstotkih, prevedimo to v realne številke. Če vzamemo nižjo vrednost pa zaokrožimo na 20 % BDP, to pomeni, da v tej državi zunaj uradnih formalnih okvirjev ustvarimo za 6,8 milijarde evrov družbenega bogastva. Če bi predpostavili, da od tega ustvarjenega premoženja, ustvarjenih dohodkov plačamo zgolj 20 % davek, bi ugotovili, da je to proračunski vir v znesku 1,36 milijarde evrov. Ali če prevedem v obstoječe proračunske agregate, je to enak znesek, kot ga v letošnjem letu Republika Slovenija iz proračuna namenja za dofinanciranje celotnih manjkajočih sredstev v pokojninskem sistemu. A se zavedamo, kaj pomeni 1,36 milijarde evrov? Ali se zavedamo, da je to 7 davkov na nepremičnine? In jaz mislim, da je pravilna smer, da želi Vlada na različne načine, na eni strani z zaostrovanjem kaznovalne politike na drugi strani pa tudi z nujno potrebnim korenčkom, omogočiti čim bolj dostopne, legalne oblike. Jaz vam priznam, da do poletja lanskega leta instituta osebnega dopolnilnega dela nisem podrobneje poznal. Z ženo pa sva iskala varstvo za najinega otroka. Potem ko sva našla osebo, ki je bila pripravljena registrirati osebno dopolnilno delo, sva kar nekaj mesecev za varstvo najinega otroka poskrbela pri tej osebi. Gospa je konec meseca izdala račun, jaz sem bil voljan, zato ker to opravi na legalen način, plačati nekoliko višjo oceno in stvar je super tekla. Pa moram priznati, da ne prej in še manj po novem sistemu ta stvar ni bila administrativno prav nič zapletena. No, težava se pojavi pri tem, da pozitivna zakonodaja, ki je ustvarjamo na eni strani, ustvarja težave na drugi strani. In gospa je nekega dne ugotovila, da kljub temu, da ni prejemnica nobenega transferja, nobene socialne pomoči in ne pokojnine, izgubila status vzdrževanega družinskega člana in ko je konec meseca lahko potegnila črto, kaj pravzaprav v neto znesku zaslužek iz naslova varovanja mojega otroka zanjo pomeni, je ugotovila, da praktično dela za minimalen prihodek in ugotovila, da se ji to preprosto več ne splača. Jaz pa imam v tem trenutku problem, ker ne najdem legalnega načina za varovanje mojega sina. Ne najdem legalnega načina za varovanje svojega sina. In da ne bo kdo to razumel kot samoprijavo, moja žena dela doma in zaenkrat nama drugačno varstvo pač ni nujno potrebno. Poudarjam, da je sistem vrednotnic en pomemben korak naprej. Jaz ne pravim, da je idealno končno stanje, ampak da je pomemben korak naprej v primerjavi s tem, kar danes v zakonodaji poznamo in trdim, da je problem sive ekonomije in dela na črno v veliki meri povezan s tem, da država ne razvija dostopnih legalnih oblik opravljanja takšnih del z zagotavljanjem tudi minimalne varnosti za tistega, ki takšno delo opravlja. In govorite o administrativnih bremenih. Jaz si želim, da se v ta sistem vključi še več ljudi. Želim si, da bo tudi v tem pogledu izbira izvajalcev večja in, prosim vas lepo, kakšen administrativni napor bo, da greš enkrat na mesec na spletno stran, izpolniš vrednotnico in jo preko spleta tudi plačaš. Nobenega administrativnega napora. Če bi bile vse stvari v tej državi tako enostavne, potem bi bila ta država danes bistveno bistveno spredaj. To je, kar se tega tiče, in bi si želel tukaj malo več dobre volje pri sprejemanju ukrepov, ki so izrazito pozitivni. Izrazito pozitivni. Skratka, država mora omogočiti več legalnih možnosti za upravljanje tovrstnih del skozi enostaven postopek, pri čemer pa naj povem, da je ministrica Anja Kopač Mrak takrat, ko je začela razmišljati o temu delu, imela še eno idejo, ki pa je bila dodatno in manj zapletena od te, ki jo uvajamo danes. In to je bila ena ideja o tem, da bi takšno vrednotnico lahko človek kupil tudi v kiosku. Ampak razumimo, da se spremembe v tej državi dogajajo pač na počasen način zaradi tega, ker je treba rešitve uskladiti z vrsto drugih institucij – Ministrstvo za finance, Davčna uprava, ne vem še kdo vse, in da je pač sistem, ki ga imamo danes na naših klopeh, en izplen možnega v danem trenutku. Zato bom jaz to vrednotnico absolutno podprl. Prepričan sem, da pomeni predvsem en dobrodošel način, da tisoče in tisoče ljudi v tej državi, ki delo opravljajo na doslej nelegalen način, bodo na ta način imeli možnost upravljanja neke dopolnilne dejavnosti, legalizirati in na drugi strani se strinjam tudi s tistimi, mislim, da je gospod Dragan Bosnić dejal, da bo zaradi tega imel tudi en občutek, v smislu okej, jaz sem varen pred sistemom, stvari počenjam na zakonit in korekten način. Ob tem, da se mu bo to zaradi plačanega prispevka za pokojninsko in zdravstveno zavarovanje nekaj malega štelo tudi pri okrepljeni socialni varnosti. Mogoče še ena misel pri podjetjih oziroma o podjemni pogodbi. "Zmanjšajmo davčno breme podjemne pogodbe," govorite kot alternativo. Prvič, podjemna pogodba je že sama po sebi administrativno bistveno večje breme kot sistem vrednotnic. Je treba pogodbo spisati, pa recimo, da dobiš neko tipsko pogodbo v kakšnih knjigarni, ampak s to isto podjemno pogodbo je vendarle še treba iti na Davčno upravo, na podlagi tega odmeriti in plačati davek in tako dalje in tako dalje. Oprostite, sistem bistveno bolj zakompliciran. In pravite na drugi strani: "Ja, pocenite podjemno pogodbo." Če bi pa izrazito pocenili davčno breme podjemne pogodbe, oprostite, kaj s tem naredimo? Dodatno odpremo možnosti za razvoj prekernih oblik dela in zaposlovanja v naši državi. Ja, seveda. Oprostite, ni leto dni nazaj, ko se je vaša vlada hvalila s tem, kako dobro so naložena sredstva za samozaposlovanje. Saj je v redu, dali smo veliko nepovratnih spodbud za samozaposlovanje, ampak na koncu dneva moramo ugotoviti, da smo večji del teh sredstev porabili za to, da smo ljudi postavili v skrajno fleksibilen in brezpraven položaj. In to je zaposlovanje preko espejev, kjer opravljajo dela, ki so jih opravljali prej na delovnem mestu za polni delovni čas in preko klasične pogodbe o zaposlitvi. In samo rešitvam, ki jih je trmasto forsirala Andreja Črnak Meglič, se lahko zahvalimo, da imamo danes v zakonodaji urejen institut ekonomsko odvisnih oseb, da imajo te osebe zagotovljen položaj redno zaposlenih ljudi, če opravljajo delo kot espeji za enega delodajalca preko pogodb. Jaz mislim, da je pomembna tudi omejitev glede prepovedi uporabe osebnega dopolnilnega dela pri pravnih osebah. Tudi zaradi tega, ker bi se slej kot prej znašli v poziciji, da bi pravzaprav podjetja s takšnim delom nadomeščali rednejše oblike zaposlovanja. In zato mislim, da je predlog koncipiran zelo trezno, zelo premišljeno, da je plod določenih kompromisov, tudi administrativnih kompromisov, ki jih je bilo v fazi usklajevanja potrebno narediti, in da predstavlja takšen, kot je predlagan, in takšen, o kakršnem imamo danes poslanke in poslanci možnosti glasovati, en pomemben doprinos k temu, da stvari v državi uredimo. In mimogrede, gospa ministrica, sredstev za promocijo tega res ni planiranih. Ampak kolikor vem, ima Vlada Republike Slovenije planirana sredstva pri akciji Vklopi razum, vzemi račun. Če mene vprašate, če bomo v letošnjem letu del teh sredstev, namenjenih te kampanji, namenili za promocijo osebnega dopolnilnega dela, vam jamčim, da se bo en vložen evro v promocijo osebnega dopolnilnega dela 2.0 povrnil dvakrat. Jaz bom absolutno podprl vrednotnico oziroma glasoval proti predlaganemu amandmaju.
Hvala lepa. Sedaj ima repliko gospa Romana Tomc.
Hvala lepa. Še enkrat, da ne bo izzvenelo narobe. Ne podpiram nobenih zlorab Zakona o delovnih razmerjih in zaposlitvenega procesa oziroma razmerja med delodajalcem in zaposlenim. Zakon o delovnih razmerjih, in vi najbrž to dobro veste, v 4. členu zelo jasno postavlja definicijo, kaj je delovno razmerje in če gre za delovno razmerje, če ima ta odnos med naročnikom dela in tistim, ki delo opravlja, elemente delovnega razmerja, potem na nobeni drugi podlagi ni mogoče delati kot na podlagi pogodbe o zaposlitvi. To je to, kar pravi Zakon o delovnih razmerjih, ki ga je treba upoštevati. Seveda pa vse ni delovno razmerje za polni delovni čas ali pa za skrajšan, kakršenkoli že, po Zakonu o delovnih razmerjih, zato obstajajo tudi druge oblike. In še enkrat pravim, če je pogodba o podjemna pogodba prezakomplicirana ali predraga, razbremenimo jo. To ne pomeni, da smo nekomu odprli vrata, da izkorišča stvari. To je treba preganjati. Še nekaj glede samozaposlitev. Sama osebno sem bila vedno zelo kritična glede tega ukrepa aktivne politike zaposlovanja, ki namenja denar ljudem, ki so nezaposleni, da odprejo svoj espe, imajo nekaj denarja za začetek, po enem letu pa ne vedo več, kaj naj bi počeli. To je bilo zame zelo zelo poceni stran metanje denarja. Sem pa tja, ne rečem, se je tudi kakšen espe razvil v kaj več. Ampak večinoma pa ne. In to, kar vi štejete za velik uspeh – res je, vaša kolegica, spomnim se te seje, je bila zelo vztrajna in potem je nekako prišlo do kompromisa, da se v Zakon o delovnih razmerjih, ki je bil sprejet pod ministrom Vizjakom, vnesejo ekonomsko odvisne osebe. Jaz menim, da to ni bila najboljša rešitev. Menim, da to ni bila najboljša rešitev. S tem smo spet povzročili, da je nekdo prišel v neko stisko. Delodajalci silijo zaposlene, da odpirajo svoje espeje, jih zaposlijo preko espejev in delajo samo za njih. In kaj s tem postanejo, spoštovani kolega? Postanejo ekonomsko odvisne osebe, ker je naročnik en in edini in se pravzaprav v pravicah do določene mere izenačijo z zaposlenimi. Pa zakaj smo tako komplicirali? Zakaj nismo kar rekli: "Glejte, mora ga zaposliti."? Pika. Zakaj smo da silili najprej, da odpira espe, da se dogovarja preko nekih pogodb in tako naprej. Kakorkoli, da končam s tem, mi je pa debata zanimiva, ker se mi zdi, da smo prišli v res vsebinsko debato, da pojasnjujemo zakaj kdo zagovarja neko ali drugo rešitev. Ampak mislim, da ta rešitev z ekonomsko odvisnimi osebami v ZDR ni bila najbolj posrečena in popravlja se že sedaj ali pa se vsaj razmišlja o tem, da bi se popravljala.
Hvala lepa. Gospod Lisec, imate besedo.
Hvala. Ministrica, sodelavci, podpredsednica, kolegi, kolegice! Na srečo je za gospodom Frangežem nadaljevala Romana Tomc, ker drugače bi imel malo občutek, da sem v nepravem času ali morda tudi v nepravem kraju. Kaj si jaz mislim o vrednotnici, bom povedal s tem stavkom: "Tri ure hoda za pustno nedeljo leži vas, pa ji pravijo mesto. Ime je vasi Butale. Butalci so gadje; tisto leto, ko sta bili dve kravi za en par, so se Butalci skregali s pametjo, pa so zmagali Butalci, – kaj mislite! – in ne pamet: takšni so." In vpeljava vrednotnice v slovenski pravni red me spominja na Butale. Lahko bi nadaljeval, kaj se zgodi, če vpeljujemo takšne zadeve, kot so vrednotnice, prevoznice. Se spomnite? Spet nek nov moment, nekaj novega, nekaj dobrega. Figo. Kaj se zgodi? V Butalah se zgodi tole. "In so v teku let Butale pretesne postale za vse Butalce in je bil mlajši rod korajžen in šel pogledat po svetu in so se nekateri …"
Gospod Lisec, dajmo se držati točke in ne bodimo žaljivi, lepo prosim.
"… naselili ob Dravi, nekateri ob Muri, nekaj jih je prišlo celo do morja in so si tam postavili ognjišča. Ostali pa so, kar so bili." Spoštovana podpredsednica, želim povedati, da s takšnimi ukrepi, kot so vrednotnice, delamo slovenski narod tudi Butalce in vsi pametni razmišljajo, kaj sploh še početi v teh naših Butalah. Moram reči, da hvala bogu v Državljanski listi še obstaja tista liberalna miselnost, ki je bila verjetno tudi pobuda za ustanovitev stranke. Gospod Pavlišič, mislim, da je v 10 alinejah oziroma točkah lepo povedal, kaj si misli, in moram reči, da ga absolutno podpiram in resnično upam, da bodo to naredili tudi pri glasovanju. Morda bi za začetek ponovil vprašanje kolega Ivana Vogrina. Kdo se je sploh spomnil te vrednotnice? Če se je vrednotnic spomnil kak uradnik, spoštovana ministrica, baje na vseh ministrstvih obstajajo neke sobe za razmišljanje, za nek odvečen kader, predlagam, da ga pošljete v to sobo za razmišljanje. Če je pa to naredil nek politik, se pa resnično sprašujem, kakšen korak naprej so te vrednotnice in kako dober ukrep so te vrednotnice. Poglejte 15. člen, kaj vse ste napisali o vrednotnicah, in poglejte prehodne in končne določbe. Neko delo za fizične osebe ste zaradi tega, ker želite zajeziti sivo ekonomijo, opraviti z delom na črno, naredili popolnoma zbirokratizirano. Še en birokratski nesmisel te vlade. In če smo prej pri prejšnjih členih govorili, kaj je sosedska pomoč in sorodstvena pomoč – še en nesmisel. Poglejte, zakaj imam probleme, da bi podprl tudi tiste amandmaje, pa jih vsi predlagamo, vse poslanske skupine. Poglejte, kaj smo napisali za sosedsko pomoč. "Za sosedsko pomoč se šteje opravljanje dela med sosedi posamezniki, kadar med njimi obstaja določena bližina v smislu prebivanja." Kadar med njimi obstaja določena bližina v smislu prebivanja. Kaj je to? Meja? Ali je ena ulica stran ali je ena hiša stran? Spoštovani, v praksi zaradi takšnih nesmislov potem prihaja do absurdov in nobena zakonska teorija ne podpre tega, kar se dogaja v praksi. Mislim, da je to celo iztožljivo, če nek inšpektor nekoga prijavi, da to ni sosedska pomoč. Povejte, kako se bosta dva pravnika zmenila, kaj je določena bližina v smislu prebivanja. Upam, da dobim odgovor. Skratka, je nekaj dobrih nastavkov v tem zakonu, ampak zaradi teh vrednotnic imam čedalje bolj občutek, da gre za nek piar zakon, kjer se bo lovilo male osebe – fizične osebe, da ne bo pomote – skratka državljane in državljanke, kjer je poleg tega, kar jim trenutna zakonodaja omogoča – kratko delo, malo delo, kratkotrajno delo in vse ostalo, še nekaj novega, da bo več birokracije, na koncu pa ne bomo niti vedeli kdo plača, kdo pije in tako naprej. Posebej je ta vrednotnica nesmiselna, nerazumna v času v katerem živimo. V času, ko ta vlada govori o tem, koliko bo z nacionalnim programom povečala zaposlenost, ko je socialna slika Slovenije na psu, mi pa se gremo novo birokracijo in s tem želimo preprečiti sivo ekonomijo zaposlovanja oziroma dela na črno. Figo! Kolegica Romana je lepo povedala, kaj so ukrepi v državah, ki se gredo – sicer gospoda Frangeža ni tukaj – neko tako pokvarjeno liberalno politiko, pa še tisto liberalno je verjetno samo črka L od liberalnega. Majhni davki, spoštovana ministrica, kolegi in kolegice. Majhni davki, davčna razbremenitev, manj birokracije. To žene ljudi, da delajo, žene delodajalce, da odpirajo podjetja. In s takšnimi ukrepi ne bo noben več veliko bolj zaposljiv, pravnih oseb na srečo ta vrednotnica ne zadeva, ostali pa se bodo spraševali, ali se splača vklopiti razum in iti po vrednotnico ali pa delati tako kot zdaj. Menim, da ne bo nič drugače. Sicer pa, spoštovani in spoštovane, predlagam, da prvi to vrednotnico izkusite v tistih koalicijskih skupinah, kjer boste ta zakon podprli v takšni obliki, torej brez amandmajev SDS, pa boste naredili tudi pri sebi doma tisto, za kar se borite, da ne bomo o določenih poslancih brali, kako preprečujejo delo na črno, doma pa delajo ravno obratno. Pa se bom še stoprvič ponovil. Eno so besede, drugo dejanja. Spoštovani in spoštovane, nižji davki in razbremenitev in bo življenje lažje. Življenje z vrednotnico pa ne bo lažje ne za delodajalca, oziroma fizično osebo, niti za tistega, ki bo to delo opravljal. Skratka, zdi se mi, da gre res za en tak nesmisel kot pri prevoznicah, kjer se lahko resnično na koncu, in s tem bom tudi zaključil, sprašujemo kdo bo sploh v tej Sloveniji še delal, če ko sploh razmišljaš o delu, dobiš najprej par plaht papirjev, kaj vse moraš narediti, da boš delal. Resnično. Vaš namen je zvišati število zaposlenih v Sloveniji. S takšnimi ukrepi delate slovenskim ljudem, tistim, ki želijo delati, medvedjo uslugo. In zaradi vrednotnic se siva ekonomija ne bo zmanjšala niti za en procent. Niti za en procent. Če se bom zmotil in bodo ob letu osorej podatki drugačni, sem se pripravljen javno opravičiti, ampak verjemite, lahko naredimo vrhunsko teorijo, praksa bo takšne sisteme, kot so vrednotnice, dala na laž. Skratka, podprl bom naše amandmaje in pozivam vse tiste, ki vsaj malo razmišljajo o tem, kako ustvariti dodano vrednost slovenskemu delavcu, da podprete amandma SDS. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi se je najprej prijavil ministrica. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Gospod Lisec, jaz sem vesela, da v Butalah naredimo vsaj kaj tako dobrega, da se vi strinjate s tem, ker ste rekli, da ima zakon celo nekaj dobrega. Tako da izgleda, da nam v Butalah rata morda še kaj takšnega, da se vi, ki od zunaj opazujete Butale, lahko celo s tem strinjate. Ampak ne bom nadaljevala s tako žaljivim tonom, kot ste vi začeli, in bom samo javno, zaradi tega, ker se to snema, povedala, da oporekam vedno znova žaljenju uslužbencev v javni upravi, v tem primeru Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Nimate nikakršne pravice dajati sodbe o stvareh, o katerih ne veste in žaliti uslužbence počez. Verjetno se vi tudi ne počutite prav okej, ko vsi žalijo poslance Državnega zbora, zato, če želimo nivo razprave dvigniti, in nas gledajo ljudje po televiziji, potem predlagam, da ne žalimo vsepovprek vseh v tej državi, če komu nekaj ni všeč. In politično odgovornost za zakon vedno prevzame minister in jaz tukaj stojim ter ga zagovarjam in s tem nimajo uradniki Ministrstva za delo tako ali drugače nič. In upam, da se nikoli več ne bo ponavljala zgodba, da ljudje, ki pišejo zakone, ki nikomur ne odgovarjajo, ko pride do zamenjave oblasti, so uradniki, ki nimajo nobene veze s političnimi odločitvami, zamenjani, ker drugače bomo v tej državi zelo težko karkoli naprej premaknili, če se bo vsak uradnik bal, kdo ga bo zamenjal ali ne. Zdaj se bom pa umirila pa bom poskušala pojasniti stvari. Sosedsko delo ostaja nespremenjeno. O tistem zakonu, ki je SDS, kljub strinjanje socialnih partnerjev, vložil po prejšnji zakonodaji referendumsko pobudo. Enaka definicija je in vam tudi ta definicija ni všeč. V Butalah res ne vemo, kam naj gremo in v katero smer, da bo vam všeč. In celo inšpekcijske službe, veste, nimajo s tem, kako je definirano sosedsko delo, prav nikakršnih problemov, ampak mi v Butalah pač poskušamo biti najbolj pametni in bomo zapisali definicijo, ki se jo je pač minister spomnil, da bo morda najbolj odgovarjala vsem izven Butal. Lovimo ljudi. Jaz sem povedala večkrat, da zato uvajamo vrednotnice zato, da ne bomo samo sankcionirali ljudi; zato, da ne bomo govorili samo o tem, kako bomo krepili inšpekcijske službe in kako dvigujemo globo. Zakaj osebno dopolnilno delo? Zaradi tega, ker ga izvajajo fizične osebe, storitve, ki jih izvajajo, so vezane na naše domove, kjer vemo, da je veliko dela na črno. In zato ker vemo, da ljudje, ki to delo opravljajo, ne želijo prijaviti osebnega dopolnilnega dela, smo jim želeli dati spodbudo v obliki vrednotnice. Lahko da bodo te ljudje na koncu rekli, da je to, tako kot pravite, samo brezvreden kos papirja, morda pa bo neka ženska, ki to delo opravlja že vrsto let, vseeno dobila kakšen dan ali mesec pokojninske dobe in tega pač ne bo jemala kot nekaj popolnoma brezzveznega. Ampak vi mislite, da smo v Butalah in zgleda, da si v Butalah plačevanje prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje izmišljujemo in je pač nepotrebno, kar uvaja. Samo za to gre, osebno dopolnilno delo že sedaj poznamo, ga ne obremenjujemo administrativno. Dodatek pri vsem – ker že zdaj obstaja samo to, da posameznik, ki naroči delo, pred tem samo enkrat na mesec preko e-uprave ali pa, če nima spleta, na upravni enoti plača 9 evrov za 1 mesec. Ne, prej ste mi očitali, da ne naredimo po dnevih. Kaj bi bilo šele potem? Bi vsak dan mogli to delati. Potem me ven iz te dvorane vzamete pa bi bila ne vem kje, v Butalah 3. Ne, pavšal uvedemo, pa je administrativno obremenilen. In to, da ljudem, ki delajo in to samo omejene storitve, naj povem še enkrat – podjemno pogodbo v tej državi je pač treba skleniti pisno, moraš imeti kar nekaj znanja o tem, da jo skleneš, lahko bi jo tudi poenostavili, ampak to ne pomeni, da ne bi v zdajšnjem sistemu morali preko REK obrazcev plačati prispevkov. Zdaj, če mislite, da je to lažje, da jaz najamem inštruktorico, za katero ne vem, kolikokrat na mesec bo prišla k meni, ali pa čistilko in potem vsakič, ko ona meni izda račun, grem jaz potem še na Durs in plačam vse prispevke, prav. Jaz v Butalah mislim, da je enkrat na mesec plačati prispevek 9 evrov lažje. Ampak ne bomo prišli do kraja, nima smisla, to vse postaja kot da govorimo drug drugemu. Predvsem pa to – z gospo Romano Tomc jaz vedno z veseljem debatiram. Lahko, da se midve ne strinjava in v tem Državnem zboru je prostor, kjer si povemo argumente, prav, ampak žaljivost ob tem, kdo je kje, pa ne vem, če ima mesto. In jaz sem vzela – lahko, da se motim – vaše izvajanje kot žaljivo. Pa niti ne osebno. Predvsem do vsega tega, kar delajo na ministrstvo, ker ne boste verjeli – ljudje delajo.
Hvala lepa. Ker sem videla še željo po razpravi, bom kar odprla možnost za prijavo. Prosim, da se prijavite. Prijava je v teku. Prijavljene imamo še tri razpravljavce. Kot prva je prijavljena dr. Andreja Črnak Meglič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. No, nekajkrat sem se želela javiti k besedi, ampak očitno nisem bila dovolj vidna. Tako bom rekla na začetku – res je, strinjam se s kolegico Tomc. Dejstvo je, da tukaj imamo svoje poglede, navkljub temu, da si izmenjujemo argumente, verjetno to ne bo kaj bistveno pripomoglo k temu, da se mnenja spreminjajo. Pač tako je, nekateri smo prepričani, da je način, kako se ureja začasno in občasno delo, v tem zakonu dobra rešitev. Zakaj menimo, da je dobra rešitev? Zato, ker na eni strani odmerja pravo razmerje med korenčkom in palico, kot temu rečemo. Ob tem, ko se poenotijo kazni za to, da prihaja do kršitve, z ostalimi rešitvami v drugih zakonih, hkrati tudi nekaj dajemo, kajti samo s tem, ko bomo nekaj dali, bomo lahko ljudi spodbudili, da se bodo nehali izogibati temu, da se prijavljajo oziroma izvajajo delo na črno. Občasno in začasno delo je specifično delo. To je delo, kjer ime samo pove, da ga ne rabimo neprestano, ne rabimo ga v ogromni količini ur, ampak je to delo zamejeno za pomoč na domu, točno za določene oblike dela, in je zamejeno tudi v obsegu denarja, ki se lahko za te namene pravzaprav izkoristi. In dejstvo je, da ta dejavnost danes obstaja in ta dejavnost danes obstaja v veliki meri kot oblika dela na črno. Veste, jaz sem to priznala. Jaz gospe, ki je tako socialno ogrožena, ki nima več kot osem ur dela na mesec, ne morem prisiliti, da se prijavi za opravljanje tega dela. Lahko ji samo rečem: "Hvala lepa, z vami se ne bom več pogovarjala." V razpravi pa sem jasno povedala, jaz želim poravnati prispevek zanjo. Jaz želim. To sem povedala v razpravi in sem rekla, da v marsikaterem primeru verjamem, da je oporekanje temu tudi v bistvu sprenevedanje, kajti mi se pokrijemo s kovtrom pa rečemo: "Ne, ne, jaz pa nimam dela na črno," ampak vrednotnice pa ne bi plačali. Zato sem šla zavestno v to, da sem priznala, in še enkrat pravim, to delo bom koristila naprej in vrednotnico plačevala, kajti prepričana sem, da jo bomo z današnjo razpravo oziroma glasovanjem tudi podprli. Zakaj se mi zdi na drugi strani ta rešitev dobra. Zato, ker dejansko odmerja enostavnost postopka na eni strani in pravzaprav prinaša neko nagrado za to, da ti to delo opravljaš, na drugi strani. To se pravi, gre v smeri vsako delo šteje. Lahko bi prisluhnila vašim argumentom, da pač ni dobro, da samo ena vrednotnica na mesec in tako naprej, če se opravlja večja količina dela, ampak potem vam pravim, v maniri med Scilo in Karibdo, med administrativno obremenitvijo in principom vsako delo šteje, povejte boljšo formulo. Sama na formulo, da poenostavimo stvari in delamo pač pogodbe o delu, ne pristajam, kajti v tem primeru, jamčim vam, ne bo prav nič manj dela na črno. Še nekaj bi povedala. Sama rešitev, ki jo imamo vsebovano v našem zakonu, je uveljavljena tudi v drugih državah in boste z zanimanjem lahko opazili, da tudi statistični podatki za državo, ki se je tega v veliki meri poslužila, to je Belgija, kažejo, da se je delo na črno zmanjšalo. To se pravi, da ni res, ne moremo govoriti na pamet. Res pa je, da bo v Sloveniji, ki ima veliko maniro dela na črno, pač to težje premikati. Ampak če si bomo vsi prizadevali za to, če bomo vsi naredili korak v tej smeri, jaz mislim, da bomo lahko naredili veliko. Pa še nekaj. Ko nastopamo v medsebojnem razmerju, smo tisti, ki koristimo to delo, v vlogi delodajalca. Zato je prav, da preko vrednotnice prispevamo tudi nekaj in to poravnamo. In na drugi strani, kot že rečeno, to bo spodbuda za ljudi, da legalizirajo oblike in bodo od tega tudi nekaj imeli. Prav je, da nekaj tudi imajo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sem pa najprej, preden dam besedo gospe Sonji Ramšak, dolžna pojasnilo. Ko sem danes namreč prevzela vodenje seje, je bil seznam razpravljavcev, ki so se ročno prijavljali, že narejen. In ko smo prišli skozi, sem odprla novo razpravo, kjer ste se lahko tudi vi prijavili. Hvala lepa. Sedaj pa dajem besedo gospe Sonji Ramšak. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica, Spoštovani državni sekretar s sodelavcem! Jaz bi se najprej navezala na tisti del razprave, ko je tudi ministrica govorila o tem oziroma v bistvu replicirala poslanki Romani Tomc, ki je navajala pri tem, da uvajate nove davščine, da je tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora opozorila že na pristojnemu odboru, da dejansko ni podpirala te novele. Res je, Zakonodajno-pravna služba je v svojem pisnem mnenju opozorila, tako kot je dejala ministrica, na spreminjanje sistema osebnega dopolnilnega dela in seveda posledično s tem tudi pravic in dolžnosti, ki izhajajo iz Zakona o pokojninsko in invalidskem zavarovanju 2 in pa seveda tudi v skladu z Zakonom o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Zakonodajno-pravna služba je namreč opozorila, da morajo za odstop od sistemske ureditve zaradi načela enakosti pred zakonom obstajati stvarni in razumski razlogi, izhajajoči iz narave stvari. In sedaj s temi vrednotnicami dejansko rušimo ta dva sistema, zato ker niso vsi enaki pred zakonom. Pod enakimi pogoji ne bodo uveljavljali pravic iz teh dveh zakonov in to je bilo verjetno mišljeno v predhodnih razpravah. Bi pa dejala to, da je res, da smo v Slovenski demokratski stranki absolutno za preganjanje črne ekonomije. Ampak črna ekonomija se začne preganjati že v družini. Začne se že vzgojo najmlajših in tako naprej. Moramo si pa priznati, da se je leta in leta v bistvu nekako na račun socialnega miru podpiralo tudi delo na črno. In da organi pregona pa tudi nadzorni organi, od inšpekcijskih, policije, tožilstev in še marsikoga drugega, pri preganjanju črne ekonomije niso bili uspešni. In danes se soočamo z nekimi parcialnimi rešitvami, ki dejansko samo administrativno prinašajo sicer morda nekatere dobre stvari, vendar pa v globalu ne odpravljajo bistvenega problema, to je 130 tisoč brezposelnih oseb in odpiranje novih delovnih mest, bodisi v okviru podjetij ali samostojnih podjetnikov in tako naprej. In zakaj ne gremo raje v tej zakonodaji spreminjati tistih pogojev, tako kot je rekel gospod Frangež, da je ugotovil, da je zato, ker je njegova varuška na koncu ugotovila, da dela praktično "glih za glih", enostavno odpovedala kot samostojna podjetnica. To so tiste stvari, ki bi jih mogli sistemsko spreminjati. Obdavčitve so dejansko nemogoče in tisti, ki dela kot samostojni podjetnik, ima toliko in toliko ovir in na koncu, ko se preračuna, ugotovi, da mu praktično nič ne ostane. Bi pa glede te aktivne politike zaposlovanja in zmanjševanja brezposelnosti tako, da se brezposelne osebe odločajo, da odprejo espe oziroma postanejo samostojni podjetnik, opozorila na eno stvar. S spremembo zakonodaje, in sicer Zakona o gospodarskih družbah, smo izjemno zaostrili pogoje. In zakaj se marsikatera oseba, ki je danes na Zavodu za zaposlovanje kot brezposelna oseba, ne odloči za to, da se registrira kot samostojni podjetnik? Gre celo čez ta proces aktivne politike zaposlovanja, zato ker proces ne zazna te določbe, ki je bila dodana v 10.a členu Zakona o gospodarskih družbah, to pa je, da ne more postati samostojni podjetnik oziroma odpreti podjetja oseba, ki je bila pravnomočno obsojena na kazen zapora zaradi kaznivega dejanja zoper gospodarstvo, zoper delovno razmerje in socialno varnost in dodali smo še, da se v skladu z zakonskimi določbami navedene omejitve upoštevajo pet let od pravnomočne sodbe oziroma do dneva izbrisa iz kazenske evidence. In kaj smo tukaj naredili? Nekdo, ki je ostal brez službe, ki ni imel prihodkov in je bil nesposoben poravnavati svoje obveznosti, je imel morda na trajniku določene zadeve neurejene in teh obveznosti do neke gospodarske družbe ne more poravnavati. Kaj se zgodi? Gospodarska družba sproži postopek po Kazenskem zakoniku, sodišče ga obsodi na zaporno kazen, ker seveda s socialnimi transferji teh zadev ne more poravnati, in smo praktično izenačili tajkune s tistim, ki je ostal brez službe in svojih obveznosti ne more poravnavati. Ni sorazmernega učinka. In zaradi tega marsikdo, ki je danes prijavljen na Zavodu za zaposlovanje in je prejemnik socialnih transferjev, ne more rešiti svojega položaja na ta način, pa čeprav ima lahko dober program, dober projekt, ampak tega ne more uresničiti. Spoštovani gospe in gospodje, ko se bomo začeli na sistemski ravni pogovarjati, odpravljati administrativne ovire in omogočati ljudem, da bodo lahko sami poskrbeli za svojo varnost, za svojo prihodnost, potem bomo lahko rekli, da smo socialna država. Jaz ne podpiram socialne države na način, da ljudje v bistvu životarijo na račun socialnih transferjev. Podpiram socialno državo, ki omogoča nekomu, ki je izgubil službo ali pa zaradi drugih okoliščin ni mogel dobiti zaposlitve, da lahko svoj socialni status rešuje na ta način in vidi prihodnost. In tu je predvsem problem mladih, pa tudi starejših. In na ta način, kot se danes pogovarjamo, pa seveda s tem ne bomo rešili tega. In jaz sem za to, da lahko tudi tisti, ki se upokoji, naprej opravlja določena dela, ampak jaz mislim, da imamo drugih oblik dovolj in da so te vrednotnice v bistvu samo neka tiha podpora tudi delu na črno. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo. Naj najprej odgovorim na vprašanje, ali smo za to, da se zajezi delo na črno, ali nismo. Absolutno smo za to. Tukaj ni nobenih dvomov. Absolutno smo za to, da se čim bolj zajezi delo na črno. Ampak zato, da bomo to dosegli, morajo iti inšpektorji delati na teren, ne pa da sprejemajo rešitve, ki bodo omogočali, da bodo inšpektorji delali v foteljih, kar je ta rešitev. Delati morajo začeti in potem bomo s tem kaj dosegli. Naj bo jasna še ena zadeva tukaj. Državljanska lista nikoli, praktično nikoli, ne podpira oziroma ni navdušena nad tem, da večamo raznorazne globe. Nikoli nismo navdušeni nad tem. Bi pa tukaj omenil še eno zadevo, ki jo je omenila kolegica Kristina. In sicer ,če govorimo o delu na črno in omejevanju le-tega, ja, dajmo pogledati še na nekatere panoge, ki so bistveno bolj pomembne glede tega, to je zdravstvo in odvetništvo. Tam je potrebno tudi kaj narediti. Ali tam uvajamo kakšen vavčer ali kaj podobnega, da bi to naredili? Ne uvajamo. Dajmo še na teh področjih kaj narediti. Ko pa že govorimo o teh vavčerjih – različne oblike dela so bile omenjene in omenjen je bil primer muzeja, ki dobi vsak teden en avtobus obiskovalcev in potem najame nekega vodiča za tisti dve uri, upokojenega, ki to dela bolj iz veselja, kot zaradi tega, da bo dobil plačano. In če gre to preko muzeja, ni možna rešitev preko osebnega dopolnilnega dela, zato ker gre tukaj za pravno osebo. Če pa gre praktično za isto zadevo, pa se ta avtobus obiskovalcev zmeni s tem vodičem, da gredo po jarkih nad Kobaridom in tako dalje, tam pa gre lahko za osebno dopolnilno delo. Ampak kdo je v obeh primerih deležen te storitve in kdo je tisti, za katerega se to izvaja? Tisti avtobus udeležencev. Kakšna je razlika v obeh primerih? V obeh primerih vodič dela za tiste ljudi, za fizične osebe. V enem primeru je zraven še muzej, v drugem morda niti ni, ampak če gre tukaj za en avtobus obiskovalcev, veste, da to zraven pomeni tudi en avtobus vavčerjev, glede na ta način, ki ste si ga zamislili. Tu res delamo eno veliko zmedo. Da ne bomo imeli samo polemične razprave glede tega, imam pa še eno vprašanje, na katerega si pa žal nisem znal sam odgovoriti, pa bi lahko gospoda iz ministrstva odgovorila. Omenjeno je bilo, da smo z interventnim zakonom v zdravstvu uvedli tudi 6,35 % prispevek za zdravstveno zavarovanje. Moram priznati, da sem jaz to preverjal pred 14 dnevi na Dursovi spletni strani in je tam res pisalo tako. Včeraj sem ponovno preverjal in tam tako več ne piše. Vmes je to nekdo popravil in je omenjen že ta novi zakon, ki še ni sprejet, o katerem danes razpravljamo. Vendar, če smo takrat sprejeli teh 6,35 % zdravstvenega prispevka tudi za osebno dopolnilno delo, me zanima, v kateremu členu v tem predlogu zakona to sedaj ukinjamo oziroma ali to ostaja. Jaz sem šel prej natančno čez zakon in nisem našel, kje to ukinjamo. Tako da bi tukaj res prosil za čisto jasen odgovor, v katerem členu to sedaj odpravljamo. Omenjeno je bilo tudi večkrat že, da sedaj ni možno zakonito izvajati tega osebnega dopolnilnega dela. Seveda je možno. Osebno dopolnilno delo je že v trenutno veljavnem zakonu. Tako da glede tega, ali je to zakonito ali ne, ni popolnoma nobene spremembe. Vi sicer pravite, da bo sedaj to lažje. Jaz osebno menim, da pač ne bo nič kaj veliko lažje, ker za samega izvajalca menjamo iz 3 mesecev na 6 mesečno poročanje, dodatno pa uvajamo administrativni napor na strani naročnika. Se pravi, malenkost se zniža ta administrativni napor na strani izvajalca, ampak uvajamo popolnoma novo administrativno breme na strani naročnika. In glede vavčerjev in tistih, ki samo čakajo, da bodo lahko začeli to izvajati in uporabljati. Glejte, jaz sem tudi govoril z enim gospodom in sva malo predebatirala to glede vavčerjev in ko sem mu razložil, da tukaj ne gre za to, da bi šlo za podoben vavčer, kot je v turističnih aranžmajih, kjer ti dobiš vavčer za na primer 1 teden nekje v Rogaški Slatini ali kje, in s tem vavčerjem potem tam dejansko dobiš in plačaš to storitev. Ko sem mu pojasnil, da ne gre za tovrsten način, potem je rekel, da je res to nesmiselno, kar uvajamo. Tako, da tukaj so mnenja tudi med ljudmi zelo različna. Niso samo taki, ki komaj čakajo te vavčerje, in morda se tisti, ki komaj čakajo te vavčerje, v bistvu niti ne zavedajo, kaj bodo dobili s tem. In,ko smo že ravno pri tem, ker se podobno rešitev, kot sem jo omenil za turistične agencije in kjer je nekako že splošno uveljavljen pojem uporabe tega vavčerja, uporablja tudi v kakšni drugi državi. In tukaj pride do zanimive situacije, ker v teh drugih državah, kjer so uvedli tovrstne vavčerje, le-te sedaj ukinjajo. Mi jih uvajamo in to še drugačne. Strinjam se, da imamo vsi radi urejene stvari, s tem se absolutno strinjam, vendar vavčerji niso niti edina niti najboljša možnost, da imamo zadeve urejene. Urejene zadeve imamo tudi na ta način, da zahtevamo račun in v to gre tudi akcija Vklopi razum, zahtevaj račun! V trgovini zahtevate račun, dobite ga in s tem ste prepričani, da ste opravili svojo državljansko dolžnost. Sedaj poleg tega Vklopi razum, vzemi račun! uvajamo še naslednji pojem, in sicer vklopi razum, kupi vavčer, vzemi račun. Glejte, delamo zmedo na tem področju. Če želimo, da bo zadeva učinkovita, mora biti enostavna. Čim bolj enostavna. Obdržimo te trenutne vzpostavljene sisteme in kjer je treba, tudi zmanjšamo administrativna bremena, če je treba. Skratka, tisti, ki naroči neko osebno dopolnilno delo, se zaveda, da mora dobiti račun, potem pa ta, ki je zaračunal to storitev, ta dohodek naprej prijavi – kar bo moral tudi po tem predlogu zakona, tega mu ne odpravljamo – in ko pač prijavi ta dohodek, potem plača tako dohodnino in zraven lahko plača še prispevke. S tem smo pa dejansko olajšali to delo. Ne pa da uvajamo še nakup neke nove vrednotnice in tako dalje. Nekaj sem omenil že ob samem prvem branju zakona pa bom omenil še enkrat tukaj. Koalicijska pogodba. V Državljanski listi koalicijsko pogodbo jemljemo zelo resno. In koalicijska pogodba ima notri eno zavezo o neuvajanju novih davkov in nepoviševanju davkov. In zdaj, če se bomo tukaj lovili na besede ali je prispevek davek ali ni prispevek davek in tako dalje, bom rekel samo to, da dajmo potem za vsako naslednjo dajatev uvesti harač, ki ni niti davek niti prispevek. Pa ko bomo še to zapisali v koalicijsko, si izmislimo še šesti izraz, če je treba. Pojdite na ulico in vprašajte, če je prispevek davek ali ni in če je to vse en šmoren. Treba je plačati državi. Iskati tukaj ali je besedica taka ali besedica druga, oprostite, to je pa čisto izpod nivoja. Meni je tudi zelo žal, da moramo tukaj nastopati na ta način, da si moramo izmenjevati ta stališča, da nismo v prehodnih korakih uspeli najti skupne rešitve, boljše rešitve, ampak zdaj smo tukaj in pač moramo glasovati o tej zadevi. Kako bom sam glasoval, mislim, da je dovolj jasno že iz same razprave. Hvala.
Hvala lepa. Besedo je želel tudi predstavnik Vlade. Izvolite, gospod Dejan Levanič.
Hvala lepa za besedo. Zelo pomembno se mi zdi, ko že govorimo o nekih novih rešitvah in novih spremembah, da o njih govorimo dokaj jasno in tudi če se kje še ne razumemo ali pa obstaja kakšna dilema ali nerazumevanje rešitve, ki je na mizi, to na tak način in na dolgo predebatiramo, da nam bo potem res vsem jasno, kaj in kako bo v prihodnje s temi vrednotnicami. Ker se lahko strinjam, da mogoče ni edini ali pa – če se bo v prihodnosti izkazalo – najboljši primer rešitve, kako rešiti osebno dopolnilno delo, je pa ta trenutek zelo preprost. Zelo preprost. Bolj preprost od obstoječega načina. In ima en pomemben element, motivacijski, da bo ljudi spodbujal, ki danes to delajo po domovih, in to je dejstvo, da se bodo na koncu res registrirali in nekaj od tega imeli. In tukaj ne gre za kršitev koalicijske pogodbe, ker ne gre za nove davke, ker ko plačaš prispevek, dobiš iz tega prispevka pravico. Davek plačaš takrat, ko pač plačaš davščino državi in od tega mogoče nimaš direktne pravice, imaš pa druge ugodnosti, kot so javno zdravstvo, javno šolstvo in tako naprej, ampak to ni debata za današnjo sejo Državnega zbora. In tukaj se bomo morali vsi v neki debati v prihodnosti vprašati, ali je res država nekdo na čisto drugi strani ali pa je pač to nekdo, ki mora opravljati z javnim denarjem, seveda na najbolj učinkovit način, in ga seveda potroši za tiste stvari, ki jih ljudje dejansko tudi potrebujejo. Da odgovorim na nekaj vprašanj oziroma dilem, ki so se pojavile. V pokojninski reformi, ki je bila sprejeta, je v 18. členu natančno pojasnjeno, na kakšen način se obračunava plačevanje prispevkov. In če pogledamo potem minimalni del za pokojninsko blagajno oziroma za priznavanje neke mesečne pokojninske dobe, bi moral posameznik vplačati znesek 210 evrov, da bi imel mesec pokojninske dobe, tiste minimalne. Od tega pride ta znesek, ki smo ga mi izračunali in to tudi pojasnili Zakonodajno-pravni službi, se pravi 7 evrov na dan, plus 2 evra za zdravstveno blagajno za tisti trenutek, ko človek opravlja delo na domu, da je zavarovan, ker danes zdravstvenega blagajna od osebnega dopolnilnega dela, ki obstaja, ne pobere nič [[..]]Sedaj bo s tem človek, ki bo opravljal osebno dopolnilno delo, zavarovan in zraven bo imel en dan pokojninske dobe. In če delite 210 s 7, na 30 dni, potem pridete do rezultata, kako smo prišli do tega zneska. To smo objavili tudi Zakonodajno-pravni službi in zaradi tega, ker to osebno dopolnilno delo urejamo oziroma pa posebej urejamo v tem zakonu, na tak način tudi delno prepričali tiste, ki sistemsko gledamo na stvari. Tudi mi moramo sistem sistemsko gledati na stvari, ampak če v zakonu ni določeno drugače, osebno dopolnilno delo pa je drugačen element ravno zaradi nadzora, ravno zaradi oblike dela, ravno zaradi omejitve glede mesečnega zaslužka in zaradi vrste del oziroma tistih del, ki so dopuščena. Zato je pomembno, da ne moremo kot osebno dopolnilno delo dopustiti vsakršno delo, ampak samo dela iz določenega seznama, torej varovanje otrok, čiščenje, košnja trave. Še bomo v debati glede pravilnika videli, kaj res dejansko spada kot osebno dopolnilno delo. In ja, turistični delavci so se do zdaj lahko ponekod posluževali osebnega dopolnilnega dela. To bo debata v prihodnje, ali to pustiti znotraj pravilnika ali ne. Ne more pa nikakor priti do primera– gospod Pavlišič, tukaj je tisti problem, če se že pogovarjamo o strokovnih argumentih, kako urediti osebno dopolnilno delo v prihodnje, da ne manipuliramo z dejanskimi podatki in da ne strašimo ljudi – da če bo nekdo po osebnem dopolnilnem delu peljal nekoga na izlet, da bo cel avtobus za njega plačal vavčer, ker je potem vsak udeleženec v avtobusu plačal za njega vavčer. To je popolno nerazumevanje te ureditve in če je od začetka bilo tako, da se ne razume, potem bi pa res morali vprašati takšne zadeve. Ker lahko na koncu koncev tudi jaz rečem, da bo eden sedel v avtobusu, ki bo povabil na zabavo 30 ljudi in bo samo on kot naročnik njemu plačal ta vavčer v znesku 9 evrov. Če gremo na takšne podrobnosti, potem sploh ne bomo naredili koraka naprej, ker potem tudi pri vaši ureditvi, ki ste jo povedali, kako naj bi osebno dopolnilno delo zgledalo v prihodnje, gremo staviti, da 90 % ljudi sploh ni vedelo, kaj ste želeli povedati. Ali pa si zamislite, da boste prepričali 90 poslancev tukaj v dvorani, da je to najboljša in najbolj optimalna rešitev za naprej. So problemi, ker želimo motivirati ljudi na terenu, da se registrirajo in opravljalo osebno dopolnilno delo. Dejstvo je, da ta dela obstajajo in dejstvo je, da jih ne želimo finančno obremeniti ali pa kakorkoli dodatno obremeniti, da bodo od tega, kar delajo, imeli najmanj. Ravno nasprotno. Zelo enostaven način registracije osebnega dopolnilnega dela na upravni enoti omogoča naročniku, ki bi naročil čistilko, pomoč na domu ali varovanje otrok, da preko seznama na internetu enostavno zbere osebo, ji plača 9 evrov in svoj del do države pokrije. S tem pa še tej osebi omogoči dan pokojninske dobe in za tisti trenutek zdravstveno zavarovanje, ko oseba to delo tudi opravlja. Ta korak naprej bo marsikomu omogočil, ki mogoče danes nima možnosti zaposlitve ali ki mogoče dela štiri ure na dan, da si bo dodatno zaslužil nek denar in tak vavčer oziroma vrednotnica mu bo predstavljala motivacijo, da bo skupaj z naročnikom ugotovil, da je to za oba v redu. Da en na legalen način naroča storitev in da drugi od tega nekaj ima. En dan pokojninske dobe, dva, tri, štiri, pet dni, kakorkoli. In to je bistvo ureditve osebnega dopolnilnega dela. En korak naprej mogoče v neki novi miselnosti urejanja stvari v naši državi. Verjamem pa, da je vsaka sprememba pač težka in da se mogoče bojimo, kaj bo povzročila v prihodnje. Tako da vse oblike dela pri nas povzročajo določene težave. Mi se na ministrstvu tega zavedamo in seveda sprejemamo tudi vaše kritike, poglede, kaj je treba v prihodnje urediti. Danes je ena izmed rešitev na mizi. Dobra rešitev, enostavno, preprosta. Sigurno se bo v praksi kdaj pokazalo, da nam še kakšen segment ne štima ali pa da ni dobro urejen. Ampak ravno zaradi tega pa moramo spreminjati stvari, da vidimo, kaj se nam dogaja na terenu. In jaz vas seveda res prosim, da še enkrat premislite vsi tisti, ki ste skeptični in prav je, da ste skeptični, ker verjamem, da tudi vi želite, da so rešitve dobre, da prepustimo zakon, da gre naprej in da institut osebnega dopolnilnega dela postane uporaben v življenju. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Marko Pavlišič, imate repliko? [[oglašanje iz klopi]] Torej bom jaz odprla možnost prijave k razpravi. Odpiram možnost razprave. Imamo dva razpravljavca. Prvi je gospod Marko Pavlišič. Izvolite.
Hvala za besedo. Žal nisem dobil odgovora na prej postavljeno vprašanje. Po vaših besedah smo namreč z interventnim zakonom uvedli plačilo prispevka za zdravstveno zavarovanje v višini 6,35 % za osebno dopolnilno delo, zdaj pa v tem zakonu ne najdem člena, ki bi to po novem odpravljal. Tako da bi tukaj prosil za razpravo. Boste povedali kar potem v prijavi. Drugo vprašanje pa se nanaša na že prej omenjeni avtobus vrednotnic, ki je potreben, če se storitev izvaja za več naročnikov hkrati. Pa ni nujno, da je to samo turistični avtobus, ki pride, druga varianta so recimo inštrukcije. Če recimo nek brezposelni profesor inštruira hkrati pet učencev, ali to pomeni pet vrednotnic? Ali mora vsak naročnik prinesti s seboj svojo vrednotnico? V tem primeru, potem pa lahko to naprej napeljemo na vprašanje okoli avtobusa. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Andreja Črnak Meglič, izvolite.
Hvala. No, ravno na to vprašanje želim odgovoriti. V 4. točki 28. člena piše, da do začetka uporabe teh amandmajev, ki ste jih vi vložili, oziroma do začetka uporabe 12. do 16. člena tega zakona, človek ni obvezno zavarovan za poškodbo pri delu in poklicno bolezen na podlagi 17. člena Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. To se pravi, da ni zavarovan. Če pa seveda to pade, bo pa to druga zgodba. Hvala.
Hvala lepa. Ali bi še kdo želel razpravljati? Še imamo željo po razpravi. Odpiram možnost za razpravo. Prosim za prijavo. Imamo še dva razpravljavca. Prvi je Darko Jazbec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ko to zdaj že lep čas poslušamo, mi ni jasno, zakaj sploh koga moti ta vrednotnica? Saj ni moteča. Recimo, če ni dobra, še ne pomeni, da jo mora potem nekdo uporabiti. Ni pa potrebno biti proti njej. Obstaja samo možnost, da jo kdo uporabi. Torej, uporabil jo bo tisti, ki želi, da so stvari urejene, ker nudi neko varnost s strani tistega, ki dela in nudi zaupanje s strani tudi tistega, ki delo nudi. Ne razumem pa, zakaj vas toliko moti? V najslabšem primeru bi tisti lahko še vedno uporabil katero drugo obliko registrirano za delo ali pa delal na črno tako kot sedaj. S tem se samo da dodatna možnost, da so stvari vseeno boljše urejene. Tako da motečega faktorja tukaj res ne vidim. Lahko da niste zadovoljni s tem sistemom, ampak da bi bili pa proti temu, pa ne razumem. Kar se tiče tega, vidim, da se več stvari iz zdravstvenega zavarovanja tukaj meša. Tukaj gre dejansko, tako kot je bilo sedaj povedano, samo za zavarovanje za poškodbe pri delu, ne pa kompletno osnovno zdravstveno zavarovanje. Zato to ni primerljivo s tistim, kar je bilo v interventnem zakonu. Toliko. Ni mi bilo jasno, zakaj vas to toliko moti. Lahko je enostavno še vedno po starem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec imate besedo.
Hvala lepa. Še enkrat glede vrednotnic. Državni sekretar je prej povedal, da to verjetno ni edini model, o katerem ste razmišljali, in da je vsakič, ko zadeve spreminjamo, problem ali bodo ali ne bodo. Ampak, spoštovani, jaz vam nekaj predlagam. Pa da ne bom spet nespoštljiv, ker sem prej samo povedal, da s tem ko uvajamo vrednotnice postajamo podobni Butalam, nisem nobenega ozmerjal in resnično ne vem, zakaj je ministrica to vzela tako slabo. Jaz verjamem, da s tem primerom vrednotnic tako kot s prevoznicami res postajamo nek unicum in unicum so bile tudi Butale. Skratka, kar želim reči. Pri toliko uradnikih na ministrstvu in pri vsem tem kar vemo, zakaj se niste še enkrat, dvakrat, trikrat usedli znotraj ministrstva, znotraj koalicije, pa bog ne daj kdaj vprašali še opozicijo za kakšno mnenje, pa bi res lahko prišli do neke kolikor toliko sistemske rešitve glede tega problema, kjer se vsi strinjamo, da je to delo na črno oziroma siva ekonomija. Pri teh vrednotnicah pa v bistvu vse Slovenke in Slovenci postajajo nek poskusni zajček. "Dajte, poskusite to, to je vrednotnica, če hočete legalno delo." Če bo uspelo, bo uspelo, če ne bo uspelo, pač ne bo uspelo. Moram reči, da to postaja že neka fama raznih ministrov, ki neke nove zadeve uvajajo, potem pa, ko se izrodi, rečejo, da bomo pa še drugič z nečim drugim poskušali. Skratka, jaz še enkrat trdim, da z uvedbo vrednotnic, torej s povečanjem birokracije, dela na črno nikakor ne bomo rešili. Rešitev je ena sama. Prava zaposlitev za čim več ljudi. In tudi ko mi predlagamo kakšno izredno sejo na to temo, ko bi lahko povabili tudi ne vem kakšne strokovnjake, pa je problem. Potem pridemo pa z neko vrednotnico in rečemo: "Reformi paket je, število zaposlenih bomo povečali in vrednotnica je en tistih delčkov, s katerim bomo to rešili." Ne bomo. Razmišljajte o tem, da bodo ljudje delali in da bodo plačevali davke. Davke pa bodo plačevali tako, da ne bo pred njimi visok davek in pa neki nerazumni birokratski postopki, ki v življenje vsakega posameznika, posebej v teh časih, uvajajo neko zmedo. Spoštovani, jaz verjamem, da kdor bo prebral te prehodne in končne določbe, pa najsi bo nekdo, ki želi biti delodajalec kot fizična oseba, ali pa nekdo, ki hoče to delati, bo pri teh prehodnih in končnih določbah verjetno moral posredovati nek pravnik in verjetno še kak svetovalec iz ministrstva ali centra za socialno delo, da vam bo skušal razložiti, za kaj se sploh gre. Če bo že razumel, kaj je sosedska, pa sorodstvena pomoč, spoštovani, tega ne bo verjel in ga bo strah. Po , drugi strani pa imam pri vseh teh oblikah, ki jih imamo, občutek – pa upam, da spet ne bom žaljiv – da želite spet ljudi skregati in potem boste lažje vladali. Ne počnite tega, delate racionalno in tisto, kar bo v praksi zaživelo. Ne pa nekaj teoretsko napisati v nek zakon, kjer vsi vemo, da bo v praksi problem. Raje si vzemimo nekaj časa, premislimo in naredimo, ne pa, da smo poskusni zajčki, kakor smo tudi pri tem konkretnem primeru. Na žalost. Jaz sicer upam, da bo naš amandma vsaj ob napovedani podpori kolegov iz Državljanske liste potrjen in bo tega govora o vrednotnicah konec. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Videla sem še Kristino Valenčič, da bi želela razpravljati. Izvolite.
Hvala za besedo. Na postavljeno vprašanje kolega Jazbeca, bi rada samo odgovorila, zakaj nas tako moti. Zato, ker bo to obveza. To ni dodatna možnost, ki jo uvajamo v sistem. Tisti, ki bo opravljal osebno dopolnilno delo, bo moral kupiti vrednotnico. Lahko bo opravljal seveda določene vrste osebnega dopolnilnega dela, recimo inštrukcije ali kidanje snega tudi preko podjemne pogodbe. Kaj pa tisti, ki dela storitve? Ali bom jaz sama s sabo, ker klekljam prtičke, sklenila podjemno pogodbo? Ne gre. Torej obremenjujemo. In še enkrat, ker se sprašujete o konkretnih učinkih. Ali smo bili kaj na terenu? Ali smo videli, kaj so naredile prevoznice? Dobro, da nas je rešil žled, da smo vsaj to situacijo ta trenutek ustrezno uredili ali pa začasno uredili. Enaka zmeda bo tudi s temi vrednotnicami.
Hvala lepa. Repliko želi gospod Jazbec. Izvolite.
Samo da pojasnim. Saj je že zdaj obveza. Ravno zato pravim, da ni razlike. Tudi sedaj, če imaš osebno dopolnilno delo, je obvezno, da greš na upravno enoto in prijaviš, drugače je pa delo na črno.
Hvala lepa. Sprašujem, če bi še kdo želel razpravljati? Ne želi nihče. To pomeni, da zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 23. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 15.15, petnajst čez tri.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden pa preidemo na odločanje, dovolite mi, da se vam zahvalim za razumevanje, da je odmor po zaključeni razpravi trajal 15 minut, na obisku v Sloveniji je namreč Njegova ekscelenca predsednik Češke republike gospod Miloš Zeman in v okviru tega obiska sem gostil predsednika tudi v Državnem zboru, zato sem zaprosil, da zamaknemo glasovanje za 15 minut, da smo lahko na glasovanju prisotni, skupaj s kolegoma, ki sta bila udeležena na tem sprejemu. Torej, še enkrat hvala za vaše razumevanje. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Prosim vas, da pred začetkom glasovanja preverite delovanje glasovalnih naprav. Kar v miru, kar v miru, bom počakal. V redu? Lahko nadaljujemo? Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kmetijstvu v okviru rednega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih v okviru rednega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 4. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 2. odstavka 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o tujcih. Lahko odločimo o tem sklepu? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu in na seji Državnega zbora, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 2. 4. 2014. Prehajamo k 5. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 5. členu. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 45. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 7. členu in v okviru amandmajev, ki so vloženi k 7. členu, vas želim opozoriti, da sta amandmaja Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS k 7. členu enaka, zato bomo o njiju glasovali skupaj. Odločamo torej skupaj o obeh amandmajih k 7. členu. Želi kdo razpravljati? Ne. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Prehajamo k 8. členu in tudi pri 8. členu ugotavljam, da sta amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in amandma poslanskih skupin koalicije k 8. členu enaka, zato bomo o njiju glasovali skupaj. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti nihče. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Prehajamo k 9. členu. Tukaj vas opozarjam, da sta amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in amandma poslanskih skupin koalicije k 9. členu enaka, zato bomo o njiju glasovali skupaj. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Prehajamo k 12. členu. Tukaj vas pa opozarjam na naslednje: amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 12. členu je povezan z amandmaji istega predlagatelja k 13., 14., 15., 19., 28., 29., 30., 31. in 32. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postanejo amandmaji k navedenim členom brezpredmetni. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 12. členu. Lahko odločimo? Je kdo izrazil interes za obrazložitev glasu? Sem spregledal. Gospa Romana Tomc, obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Kot najbrž vsi veste, govorimo o drugačni in novi ureditvi osebnega dopolnilnega dela, ki danes že obstaja vendar je zapleteno in obremenjeno. Ministrstvo oziroma predlagatelj takšen način, kot ga imamo sedaj, nadgrajuje s tako imenovanimi vrednotnicami, ki pa po našem mnenj ne bodo razbremenile niti olajšale osebnega dopolnilnega dela, ampak vnašajo še neko novo dodatno birokratsko oviro. Namen, ki ga želi predlagatelj doseči, je tudi zmanjšanje dela na črno. Verjemite, vrednotnice ne bodo tiste, ki bodo v Sloveniji zmanjšale sivo ekonomijo in delo na črno. Bodo pa dodatno zapletle že tako zapleten sistem, kjer imamo številne možnosti, kako lahko delamo na podlagi pogodb o zaposlitvi, na podlagi podjemnih pogodb in drugih pogodb, ampak problem v Sloveniji ni, da imamo premalo pravnih podlag, imamo premalo dela in še tisto, ki ga imamo, je preveč obremenjeno. Prav tako te vrednotnice odstopajo od načina obračunavanja prispevkov od sedaj uveljavljenega pokojninskega in zdravstvenega sistema in tako vnašajo neko dodatno anomalijo, kar zagotovo ni dobro, če želimo sistem narediti bolj pregleden in bolj pravičen. V Slovenski demokratski stranki smo že v razpravi seveda pojasnili vse vsebinske razloge, zakaj ne moremo in ne bomo podprli uvedbe vrednotnic in bomo seveda glasovali za naš amandma, da to področje ostaja takšno kot je bilo doslej. Za nas je večji problem kot to, ali bomo dobili novih 200 tisoč evrov v pokojninsko in zdravstveno blagajno to, da pokojninska blagajna in zdravstvena blagajna pravzaprav sploh ne dobita vseh prispevkov do katerih sta opravičeni, ker se pač država ne potrudi, da bi prispevke pobrala. V tem trenutku oziroma v letu 2013 smo imeli v Sloveniji po podatkih, ki jih je posredovala Vlada, skoraj 250 milijonov neplačanih prispevkov. Seveda bi bilo na tem mestu bolj primerno, da država oziroma vlada naredi vse, da so ti prispevki pobrani, ne pa, da uvaja nove, birokratske zaplete in načine dela, ki ne bodo pripomogli ne k zmanjšanju sive ekonomije, ne k manjšemu delu na črno.
Hvala. Lahko odločimo) Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Državljanske liste, gospa Kristina Valenčič. Izvolite.
Hvala lepa. Naj v imenu poslanske skupine Državljanske liste povem, da bomo ta amandma in tudi vse amandmaje, ki se vsebinsko povezujejo s tem amandmajem, podprli. Vsebinske argumenti smo danes s kolegi že številne nanizali, zato jih ne bom ponavljala, bi pa rada samo še enkrat ponovila, da je bila Državljanska lista cel čas korekten koalicijski partner, da smo od prvega trenutka izrazili zadržke in na to opozarjali ter da taki ostajamo tudi v bodoče. Nismo rekli samo stop birokraciji, rekli smo tudi stop davkom in pri tem seveda tudi vztrajamo.
Hvala. Lahko odločimo? Ne, še obrazložitev glasu v lastnem imenu? Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Predlagam 20 minut odmora pred glasovanjem.
Hvala. Ali želi še kdo obrazložiti glas v lastnem imenu, preden odredim odmor? Ugotavljam, da ne. Torej prekinjam sejo za 20 minut na predlog Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Sejo nadaljujemo ob 15.50.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo z delom. Pred odločanjem je v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke zahteval odmor gospod Jože Tanko. Sprašujem, če želite predstaviti stališče? Ne. Postopkovno, gospod Matjaž Han. Kakšen je vas postopkovni predlog gospod Han?
Mogoče bi prosil še za pet minut pavze, prosim lepo, pred glasovanjem.
Torej, pred odločanjem, pred minut v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Nadaljujemo ob 15. uri in 56 minut.
Poslanke in poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo z delom. Po posvetu v Poslanski skupini Socialnih demokratov sprašujem, če želi mogoče vodja predstaviti stališče. Ne želi. Torej, prehajamo na odločanje o amandmaju k 12. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 39. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 12. členu ni bil sprejet, so amandmaji istega predlagatelja k 13., 14., 15., 19., 28., 29., 30., 31., in 32. členu brezpredmetni. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih. In s tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo pa dajem predstavnici Vlade kot predlagateljici predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Izvolite, imate besedo, gospa ministrica.
Hvala za besedo. Jaz bi v skladu s 138. členom Poslovnika Državnega zbora prosila, če se lahko opravi tretje branje na tej seji. Hvala.
Hvala tudi vam. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predlagatelj zakona predlagal, da Državni zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Lahko odločimo o tem sklepu? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 29. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Ker predlagani sklep ni bil sprejet, bo Državni zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada. Lahko odločimo o tem sklepu? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN JERSEYJEM O IZMENJAVI INFORMACIJ V ZVEZI Z DAVČNIMI ZADEVAMI S PROTOKOLOM. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Pod točko a prehajamo na obravnavo Obvestila Okrožnega sodišča v Mariboru, Preiskovalni oddelek, o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper poslanca mag. Ivana Vogrina Obvestilo je v obravnavo zboru posredovalo Okrožno sodišče v Mariboru, Preiskovalni oddelek. Obvestilo je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Prehajamo na odločanje. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Državni zbor na podlagi tretjega odstavka 83. člena Ustave Republike Slovenije in 22. člena Zakona o poslancih v zvezi z obvestilom Okrožnega sodišča v Mariboru, Preiskovalni oddelek, št.: I Kpr 8627/2014 z dne 7. 3. 2014 o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper poslanca mag. Ivana Vogrina zaradi suma storitve kaznivega dejanja poslovne goljufije po prvem odstavku 228. člena Kazenskega zakonika in zaradi kaznivega dejanja oškodovanja tujih pravic po drugem odstavku 223. člena Kazenskega zakonika v zvezi s členom 54. Kazenskega zakonika ne prizna imunitete poslancu mag. Ivanu Vogrinu in dovoli vodenje kazenskega postopka. Na podlagi prvega odstavka 207. člena Poslovnika zbora Državni zbor o predlogu sklepa odloči brez razprave. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Pod točko b prehajamo na obravnavo Obvestila predsednice Vlade o odstopu dr. Alenke Trop Skaza s funkcije ministrice za zdravje. Predsednica Vlade mag. Alenka Bratušek me je z dopisom z dne 31. 3. 2014 obvestila, da je dr. Alenka Trop Skaza odstopila iz funkcije ministrice za zdravje. Ministrica je Državni zbor obvestila, da svojega odstopa ne želi obrazložiti in v zvezi s tem Državni zbor na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije ugotavlja, da je dr. Alenki Trop Skaza prenehala funkcija ministrice za zdravje. Na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije pa dr. Alenka Trop Skaza opravlja tekoče posle do imenovanja novega ministra oziroma do obvestila predsednice Vlade v skladu z drugim odstavkom 234. člena Poslovnika Državnega zbora. Dovolite mi, da ob tej ugotovitvi v imenu Državnega zbora izrečem zahvalo dr. Alenki Trop Skaza in ji želim seveda najboljše delo tudi v nadaljevanju njene poslovne kariere. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in s tem tudi prekinjam 23. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Hvala za danes in na svidenje do jutri.