Kakšno minuto bomo počakali, da pride poročilo na mizo, potem pa bomo začeli sejo. Prosim. Spoštovani kolegi! Ali lahko zasedete svoja mesta, prosim. Kot vidite, ne hitim z začetkom, ker bi rad, da čimprej razdelijo strokovne službe tudi poročila na mizo. Sicer po mojem ne bi smelo biti ovira, da ne bi začeli z delom, razen, če kdo ne ugovarja. Poročila bodo razdeljena v teku razprave. Pričenjam 45. izredno sejo državnega zbora. Sklical sem jo na podlagi drugega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena poslovnika državnega zbora. Najprej bi vas rad obvestil, kateri kolegi in kolegice se zaradi drugih obveznosti seje ne morejo udeležiti danes. To so kolegi: Beuermann, Božič, Čebulj, Džuban, Horvat, Janc, Komljanec, Kramberger, Lenko, Pukšič, Veber in od šestnajste ure dalje kolega Kontič, od takrat naprej tudi kolega Gračner. Od sedemnajste dalje kolega Diaci in po petnajsti uri kolega Brenčič. Prehajamo na določitev dnevnega reda. Ko bomo dnevni red sprejeli, pa bi dal eno obvestilo zboru o poteku seje, po končani seji današnjega kolegija. Predlogov za umik in širitve nisem prejel. Ali lahko državni zbor odloči o takšnem dnevnem redu? Najprej prosim, poglejte, ali so naprave za glasovanje v redu. Mislim celo, da nas je nekoliko manj v dvorani, kot bi nas moralo biti, tako da moram še enkrat pozvati vse kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Prosim, zdaj na "displayu" kaže, da nas je 45, to ni dovolj, da bi začeli sejo. Kolegice in kolegi iz preddverja, iz pisarn, prosim, ali lahko pridete v državni zbor, da sprejmemo dnevni red in pričnemo sejo. Dobro, sodeč po vloženih karticah v glasovalne naprave nas je sedaj dovolj, da bi sprejeli dnevni red, če bomo seveda vsi pozorni. Prosim za mir v dvorani. Ali lahko zasedete vsi svoja mesta? Odločili bomo o dnevnem redu, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Prosimza zbranost, glasujemo o sprejemu dnevnega reda. Počakati bo potrebno, da se nekaj kolegic in kolegov še pridruži v veliko plenarno dvorano. Mislim, da ne gre za noben političen problem ta hip, ampak čisto tehnični. Kolegi in kolegice se še pripravljajo na začetek seje. Prosim? Ja, odbor, vem, zaseda in mora končati delo. Kot pravim, gre za tehnični problem, ne za politični, kar je še vedno bolje. Bomo počakali malo. Bodite prosim tako prijazni in [[...]]Prihajajo kolegi. Sedaj pa menim, da nas je dovolj. Še enkrat vse lepo pozdravljam, posebej predsednika vlade, ministre in ministrice. Odločili bomo o dnevnem redu. Glasujemo. Dnevni red je sprejet. 53 navzočih, 45 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Preden bomo prešli na 1. točko dnevnega reda, mi dovolite povedati naslednje. Skupna razprava o točkah na današnjem dnevnem redu naj bi trajala 16 ur in 16 minut. Ko smo se malo prej na kolegiju pogovarjali o določitvi najave časa, smo naleteli na vprašanji, ki sta ju zastavili dve poslanski skupini. Poslanski skupini SDS in NSi, ki sta želeli pri dveh točkah podaljšati čas za 65 oziroma za 25 minut. Kolegij je ugotovil, da je bil predlog dogovora v skladu s poslovnikom in je bil tako sprejet, vendar - in to bi rad takoj na začetku povedal -bom kot predsednik ali moji kolegi kot predsedujoči, v skladu s poslovnikom, dal predlog državnemu zboru, da za 1 uro podaljša razpravo, če bodo kolegice in kolegi menili, da ni bilo povedano vse tisto, kar so sicer hoteli reči v tej diskusiji. To je kompromis, ki nam omogoča, da se navkljub sicer obsežnemu delovnemu času ta čas še podaljša, če bi bilo potrebno to storiti. Tako da, ali v primeru, da bom jaz vodil sejo ali podpredsednik ali podpredsednica, pri točkah dnevnega reda bodo na koncu vprašali, ali je bila diskusija izčrpana. Če ne, predlog za podaljšanje delovnega časa za 1 uro. To mislim, da je rešitev, ki nam omogoči, da opravimo z dnevnim redom brez diskusij o omejitvi časa. Pričenjamo 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - ta bo trajala 5 ur in 15 minut - PRIORITETE SLOVENIJE NA PODROČJU EVROPSKIH ZADEV V LETU 2004 IN PREDNOSTNE NALOGE SLOVENIJE ZA DELO V SVETU EVROPSKE UNIJE V LETU 2004. Gradivo je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predsedniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga. Želite, predsednik vlade, besedo? Prosim.
Gospod predsednik, spoštovane gospe poslanke in spoštovani gospodje poslanci, cenjeni visoki zbor! Slovenija je 1. maja letos postala polnopravna članica Evropske unije in s tem pridobila pravico soodločanja pri sprejemanju odločitev Evropske unije ter sooblikovanja evropskih politik. Dosedanje prilagajanje evropskim pravilom se z novim statusom dopolnjuje z aktivnim soustvarjanjem pravil in politik na evropski ravni. Slovenija postaja subjekt oblikovanja evropskih pravil. Pri tem so za učinkovito zastopanje in uveljavljanje nacionalnih interesov ključne jasne in realno zastavljene prioritete in prednostne naloge ter hitro odzivanje nacionalno usklajenih stališč. V ta namen je vlada pripravila dve gradivi, ki sta danes pred vami, in v okviru prizadevanj za čim večjo transparentnost delovanja v Evropski uniji menimo, da je treba čim širšo slovensko javnost seznaniti z navedenimi nalogami. Dokument "Prioritete Slovenije na področju evropskih zadev v letu 2004", ki ga boste, verjamem, da danes sprejeli v obliki deklaracije, opredeljuje splošne politične prioritete Slovenije za delovanje v Evropski uniji in z njimi povezane naloge doma. Prioritete, ki so danes pred vami, upoštevajo letne in večletne programe dela institucij Evropske unije ter delovni program vlade Republike Slovenije za leto 2004, program za učinkovit vstop v Evropsko unijo in strategijo gospodarskega razvoja Slovenije od leta 2001 do leta 2006. S tem smo naše ključnecilje in naloge združili z razvojnimi izzivi Evropske unije, ki se pred nas postavljajo v trendih sodobne globalizacije. Slovenija je začela s 1. majem delovati v novem okolju, zato mora ponovno proučiti svojo strateško pozicijo v kontekstu članstva v Evropski uniji in širšem mednarodnem okolju. Ključni razvojni izzivi, ki so pred nami, so nedvomno globalizacija, aktivno delovanje v mednarodni skupnosti, na znanju temelječa družba, dolgoživa družba in seveda upravljanje kompleksnih družb. V ta namen vlada končuje pripravo dokumenta "Strategija razvoja Slovenije, izzivi prihodnosti", ki zajema prvo desetletje našega članstva v Evropski uniji. Dokument predstavlja glavne razvojne izzive sodobnega sveta ter podaja splošen razvojni koncept in vizijo Slovenije do leta 2014. Osnovni strateški cilj Slovenije je v desetih letih preseči raven povprečne razvitosti Evropske unije in se uvrstiti med najbolj razvite in uspešne članice Evropske unije. V programskem delu so po področjih opredeljeni ključni razvojni problemi, postavljeni temeljni razvojni cilji ter opredeljene dolgoročne usmeritve in kratkoročni ukrepi za uresničevanje te strategije. Temeljna področja delovanja zajemajo: izobraževanje in izobraževalni sistem, človeški kapital, trg dela in delovna razmerja raziskave, inovacije in tehnologija, gospodarstvo, regionalni in prostorski razvoj, varovanje okolja, socialni vidiki razvoja, nacionalna identiteta in kultura, učinkovita država in delovanje Slovenije v mednarodni skupnosti in Evropski uniji. Dokument "Strategija razvoja Slovenije in izzivi prihodnosti" bo vlada predložila v široko javno razpravo, v kateri bodo imeli možnost sodelovati predstavniki civilne družbe, nevladnih organizacij, gospodarstva in socialnih partnerjev. Skupaj lahko storimo več za Slovenijo, predvsem pa za naše državljanke in državljane. Spoštovani! Prioritete slovenskega delovanja v Evropski uniji, kot jih opredeljujemo danes, upoštevajo pomembne spremembe, do katerih prihaja v Evropski uniji v letošnjem letu. Pred nami so evropske volitve, izvoljena bo nova sestava evropskega parlamenta in imenovana bo nova evropska komisija. V veljavo bodo stopila nekatera določila amsterdamske pogodbe. V okviru medvladne konference irsko predsedstvo nadaljuje posvetovanja o dosegi kompromisa glede ustavne pogodbe za Evropo. Tudi mi smo se vključili v to diskusijo in v naslednjih dneh pričakujemo obisk predsedujočega Evropske unije in bomo seveda svoj prispevek pri razmišljanjih o bodoči ustavni pogodbi Evropske unije dali. Prednostno področje delovanja Unije v tem letu bo tudi uspešna vključitev desetih novih članic v delovanje Unije, kakor tudi prilagoditev načinu delovanja razširjene Unije. Nadaljeval se bo proces širitve z Bolgarijo in Romunijo. Sprejeti bosta pomembni odločitvi glede nadaljnjih širitev, o začetku pogajanj s Turčijo, na enem izmed zasedanj v letu 2004 pa naj bi evropski svet razpravljal o možnosti podelitve statusa kandidatkam in začetku pogajanj s Hrvaško. Z objavo sporočila komisije o naslednji finančni perspektivi februarja letos se je začel eden od najpomembnejših procesov v prihodnjih dveh letih. Gre za pogajanja za sprejem finančne perspektive za obdobje 2007-2013. Posebna pozornost v letu 2004 bo posvečena uresničevanju ciljev lizbonske strategije, po kateri naj bi Unijado leta 2010 postala najbolj dinamično, konkurenčno in na znanju temelječe gospodarstvo na svetu. Na zadnjem zasedanju evropskega sveta smo skupaj ugotovili, da ti cilji niso uresničeni in da je treba storiti več za hitrejše približevanje Evropske unije ciljem, ki si jih je zastavila v lizbonski strategiji. Na področju pravosodja in notranjih zadev bomo sprejeli ukrepe za vzpostavitev Evropske unije kot območja varnosti, svobode in pravice. Posebna pozornost bo namenjena izvajanju akcijskega načrta za boj proti terorizmu. To je tudi ena ključnih nalog Unije na področju zunanjih odnosov, skupaj z izvajanjem evropske varnostne strategije. Za nas bodo posebej zanimive tudi aktivnosti, povezane z zahodnim Balkanom. Ob tem je vendarle treba opozoriti na tri kompleksne in medsebojno povezane pomembne procese in dileme, ki potekajo v Evropski uniji 25 in bodo temeljito opredelile prihodnost ne le nas, članov, temveč tudi tistih, ki si želijo čim prej izpolniti potrebne pogoje in postati člani družine evropskih držav. Dileme so na institucionalni, finančni in razvojni ravni. Prav sprejem ustavne pogodbe in finančne perspektive za obdobje po letu 2006 sta pomembna razvojna koraka unije, ki bosta bistveno determinirala in omogočila nadaljnji širitveni proces. V tem smislu predstavljata tudi odgovornost za prihodnost. Morebitni neuspeh medvladne konference o ustavni pogodbi ali sprejem finančne perspektive, ki bo omogočila omejeno izvajanje nalog, ki si jih je v prihodnosti zadala unija, bi bila slab signal, tako za unijo kot globalnega akterja v mednarodni skupnosti, kot bi tudi predstavljala negativno sporočilo tistim, ki izvajajo potrebne gospodarske, politične in socialne reforme s ciljem, da bi čimprej postali del Združene Evrope. To bi bil znak, da je prevladala širitvena naveličanost in predvsem vprašljiv znak državam jugovzhodne Evrope in zahodnega Balkana v njihovih evropskih perspektivah, kar bi nedvomno vplivalo tudi na stabilnost tega območja. Mir, stabilnost in prosperiteta Evrope so možni le v procesih evropske integracije in na nas članih Evropske unije je, da to omogočimo. Delovati bo potrebno učinkovito, modro in z vizijo skupne Evrope. Spoštovane gospe poslanke, spoštovani poslanci! Glede na zgoraj navedene aktivnosti in procese v uniji moramo opredeliti prioritete našega delovanja na področju evropskih zadev v letu 2004. Nedvomno je prioriteta dokončanje nalog, ki so nam še preostale za učinkovito vključitev v Evropsko unijo, in nadaljnja širitev Evropske unije. Nadaljevati moramo proces prilagajanja slovenskega pravnega reda in se aktivno vključiti v odločanje o zakonodajnih in drugih aktih Evropske unije. Pomemben za učinkovito delovanje v uniji je tudi vstop v mehanizem menjalnih tečajev ERM 2 do konca leta 2004, kar naj bi omogočilo prevzem evra v začetku 2007. Vlada tako že zaključuje pripravo programa približevanja evro območju, tako imenovanega konvergenčnega programa. Skupaj z Banko Slovenije bomo v soglasju s socialnimi partnerji izvajali ukrepe za nadaljnjo deindeksacijo, ukrepe za postopno zniževanje strukturnega javnofinančnega primanjkljaja ter ukrepe za znižanje inflacije na področju politike reguliranih cen, obrestnih mer in davčne politike. Z aktivnim uresničevanjem strukturnih reform moramo seveda vplivati tudi vzpostavljanje višjega nivoja konkurenčnosti tam, kjer ta še ni vzpostavljen v zadostnem obsegu. Poleg učinkovitega črpanja sredstev iz skladov kohezijske politike in drugih evropskih skladov bo za učinkovito delovanje v Evropski uniji potrebna tudi vzpostavitev učinkovitega nadzora nad zunanjo mejo Evropske unije z upoštevanjem standardov schengenskega prava, pravnega reda in sistema. Pri nadzoru zunanje meje ter pri izvajanju politike azila in priseljevanja si bo Slovenija aktivno prizadevala za delitev bremen ter za učinkovito uporabo schengenskega finančnega vira. Aktivno si bomo prizadevali za sedež evropske agencije za upravljanje in sodelovanje na zunanjih mejah in v čim večji meri ohranili režim s sosednjo Hrvaško. Vzpostavitev schengenske meje pa ne sme pomeniti ovire za sodelovanje z našimi sosedi in regijo, temveč novo priložnost za sodelovanje in pobude za širitev območja varnosti in prosperitete. Prav zato glede nadaljnjih širitev evropske unije sodimo, da z vključitvijo desetih novih članic proces širitve ne bo dokončan. Državam, katerih cilje vstop v Evropsko unijo, pa bomo poleg politične podpore ponudili tudi nadaljevanje bilateralne, tehnične pomoči in pomoči v okviru skupnih evropskih programov. Aktivnosti za učinkovito delovanje v Evropski uniji so predpogoj, da bomo aktivni in uspešni tudi v pogajanjih v okviru naslednje finančne perspektive 2007/2013. To je ena ključnih slovenskih prioritet v obdobju 2004/2005. Izid pogajanj, ki bo določil temeljni okvir evropskih politik v prihodnosti, bo znatno vplival na neto finančni položaj Slovenije v Evropski uniji. Mi se zavzemamo za restrektivnost proračuna Evropske unije, vendar se zavedamo, da so v času naslednje finančne perspektive pred Evropsko unijo nove naloge, kot so uresničevanje lizbonske strategije, širitev,dogovor o ustavni pogodbi. Zatorej se tudi zavzemamo, da Evropska unija prilagodi strukturo svojih proračunskih izdatkov ter omenjene vsebinske cilje podpre s primernimi finančnimi sredstvi. Med te cilje sodi tudi vzdržna gospodarska rast, varnost hrane, trajnostni razvoj kmetijstva, kohezija, nadaljnja širitev, cilji svobode in varnosti in skupne zunanje politike. Pri pogajanjih o naslednji finančni perspektivi mora Slovenija upoštevati lastne razvojne prioritete, ki v veliki meri sledijo ciljem lizbonske strategije, predvsem usmeritve iz osnutka strategija razvoja Slovenije 2007/2013 in drugih razvojnih dokumentov. O pogajanjih glede naslednje finančne perspektive moramo na evropski ravni izvesti tudi domače priprave na povečano črpanje Evropskih sredstev v naslednjem finančnem obdobju Evropske unije. To vključuje ustrezno povečanje administrativne usposobljenosti, sposobnosti črpanja ter tudi primerno prestrukturiranje domačega proračuna ter javnih financ. Slovenija bo morala pri slednjem iskati predvsemrešitve, ki ne bodo poslabšale njenega javno-finančnega položaja. S temi pripravami se bodo zagotovili administrativni in finančni pogoji za učinkovito črpanje sredstev. V letu 2004 se bo Slovenija osredotočila na nadaljnje izvajanje potrebnih reform za izvajanje lizbonske strategije in njenih ciljev. Ukrepi za doseganje dolgoročne, stabilne gospodarske rasti se morajo v letu 2004 in v naslednjih letih usmeriti predvsem v povečanje naložb, konkurenčnosti in zaposlovanja s pospeševanjem produktivnosti in ključnih faktorjev rasti, pospeševanjem strukturnih reform in spodbujanjem podjetništva in inovativnosti. Spodbujati je potrebno trajnostni razvoj, ki vključuje varstvo okolja, in doseči fleksibilnost in učinkovitost trgov dela in zagotoviti nova in kvalitetnejša delovna mesta. Staranje prebivalstva in vlaganje v človeški kapital sta ena od pomembnejših izzivov. Na področju skupne zunanje, varnostne in obrambne politike bomo poleg drugih prioritet posebno pozornost posvečali politiki do zahodnega Balkana. Ne smemo dopustiti, da bi se razširjena unija zaprla za zidove varnega obzidja, da bi le njene članice uživale visoke politične, gospodarske in varnostne standarde. Stabilnost jugovzhodne Evrope in zahodnega Balkana je v našem vitalnem interesu. Evropa in Evropska unija je namreč lahko varna le, če so v procese razvoja, prosperitete, varnosti in stabilnosti vključene in deležne vse evropske države. Zato moramo aktivno sodelovati pri tehnični in razvojni pomoči regij in v vseh operacijah kriznega upravljanja Evropske unije na tem območju. Območje stabilnosti in varnosti se namreč lahko širi le tako, da prične Evropska unija širiti svoje standarde v soseščino, v svoje nove, bodoče članice. Tem državam moramo pomagati, da bodo čim hitreje sposobne sprejemati uveljavljene standarde na poti v Evropsko unijo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, pred vami je deklaracija, ki opredeljuje področja, ki so prioritetnega pomena za delovanje naše države v Evropski uniji. Njen sestavni del so tudi prednostne naloge, ki jih bomo izvajali doma in v svetu Evropske unije. Naše prioritete so jasne. Učinkovita vključitev Slovenije v Evropsko unijo, prevzem evra, vzpostavitev zunanje meje Evropske unije in sposobnost črpanja sredstev iz kohezijskih in strukturnih skladov. Pri tem je ključna prioriteta uspešno pogajanje za naslednjo finančno perspektivo 2007 - 2013, kot tudi izvajanje lizbonske strategije. Nalog je precej, vendar verjamem, da jih bomo v uspešnem sodelovanju med vlado in državnim zborom skupno zmogli uspešno speljati v korist in dobrobit naših državljank in državljanov. Hvala.
Hvala lepa vam, gospod predsednik vlade. Sedaj bom dal besedo ministru Cviklu, ministru brez resorja, ki je pristojen za evropske zadeve.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, predsednik vlade, kolegica ministrica, kolega minister, dragi gostje! Od 1. maja letos je Slovenija vključena v procese sprejemanja odločitev v Evropski uniji ter v sooblikovanje evropskih politik. Ker je za učinkovito zastopanje interesov Slovenije ključna določitev jasnih in realno zastavljenih prednostnih nalog, je vlada Republike Slovenije v predloženem gradivu opredelila prednostne naloge in aktivnosti Slovenije v okviru sodelovanja v svetu Evropske unije in evropskem svetu v letu 2004. Prednostne naloge naj predvsem pomenijo pomembno vodilo in spodbudo za pravočasno pripravo nacionalno, doma v Sloveniji, usklajenih stališč do zakonodajnih predlogov v postopku v institucijah Evropske unije. Oblikovanje prednostnih nalog je neposredno povezano s prehodom Slovenije iz obdobja prevzemanja evropskega pravnega reda v obdobje članstva in s tem aktivnega sodelovanja pri nastajajočem pravnem redu Evropske unije. Že prehod na raven, na vlogo aktivnih opazovalcev, ki jo je Slovenija prevzela po podpisu pristopne pogodbe v okviru 2003, je bil po pričakovanju zahteven, saj je v primerjavi s preteklim obdobjem od pristojnih ministrstev in vladnih služb terjal drugačno organizacijo in koordinacijo dela, hitrejše odzivanje in več samoiniciativnosti. Delovanje v okviru vloge opazovalke je dodatno utrdilo prepričanje, da se bo Slovenija morala osredotočiti na tiste procese odločanja, kjer ima izrazit interes. V ta namen naj gradivo služi kot pomembno vodilo pri sodelovanju Slovenije v Evropski uniji. Kot takšno se bo gradivo po potrebi dopolnjevalo in nadgrajevalo. Vsako leto bo pripravljeno podobno gradivo, upoštevaje zakonodajni program in politične prioritete delovanja celotne Evropske unije in Republike Slovenije v njej. V tem kontekstu gradivo obravnava prednostne naloge znotraj štirih temeljnih sklopov. Uvodno je predstavljen sklop o Evropski uniji v letu 2004 in izzivi Evropske unije v letošnjem in prihodnjih letih. V osrednjem delu dokumenta so predstavljene naloge in aktivnosti v zvezi z zakonodajnimi predlogi, povezanimi z izvajanjem lizbonske strategije, ki temelji na gospodarskem, socialnem in okoljevarstvenem stebru. Nato so predstavljene naloge, povezane z vzpostavitvijo območja svobode, varnosti in pravic v Evropski uniji, in ne nazadnje predstavljene naloge in aktivnosti na področju zunanjih odnosov Evropske unije. Prvi sklop prednostnih nalog smo naslovili "Evropska unija v letu 2004 in njeni bodoči izzivi". Kot je povedal predsednik vlade, ta sklop obsega vprašanje medvladne konference in institucionalne reforme, pravkar zaključeno in bodočo širitev ter priprave na naslednjo finančno perspektivo. Slovenija se bo aktivno zavzemala za uspešno izvedboteh pomembnih razvojnih procesov Evropske unije. V tem sklopu bo Slovenija podpirala proces nadaljnje širitve Evropske unije in bo pripravljena razvijati bilateralno pomoč in s tem prispevati svoj delež v okviru pomoči evropskih programov vsem državam, katerih cilj je članstvo v Evropski uniji. S pogajanji o naslednji finančni perspektivi se bo določil temeljni okvir za evropske politike v naslednjih letih. Povedano je bilo, da je od vsebine tega okvira in uspešnega pogajanja odvisen tudi neto finančni položaj Slovenije napram evropskemu proračunu v obdobju 2007-2013. Zato je pomembno, da se opredeli ustrezna vsebina programov v okviru nove finančne perspektive in Slovenija bo zato v pogajanjih zagovarjala že opredeljene prioritete, izražene v dokumentu "Vsebinske usmeritve do nove finančne perspektive" iz oktobra 2003 ter v dokumentu "Stališča do sporočila evropske komisije glede naslednje finančne perspektive" iz februarja 2004. Slovenija bo tako podpirala stališče komisije glede prestrukturiranja sredstev za skupno kmetijsko politiko v smeri soočanja z novimi izzivi, povezanimi s pridelavo zdrave hrane in zaščito zdravja ljudi, hkrati podpirala povečanje sredstev, ki so namenjena razvoju podeželja, in naprej, Slovenija meni, da mora ostati kohezijska politika temeljni instrument za uresničevanje principa solidarnosti tudi v obdobju naslednje finančne perspektive. Zato se strinjamo s predlogom komisije na tem področju, pri tem pa se bomo zlasti zavzemali, da bi geografska območja, ki bodo izgubila status upravičenosti zaradi same razširitve Evropske unije, zaradi tako imenovanega statističnega učinka, morala v naslednji finančni perspektivi imeti dostop do večjega obsega finančnih sredstev Evropske unije za strukturne namene kot tista območja, ki so status upravičenosti izgubila zaradi dosežene stopnje svoje gospodarske razvitosti. Podprli bomo tudi povečanje sredstev, namenjenih krepitvi vloge Evropske unije kot globalnega partnerja in si v pogajanjih prizadevali, da bo primeren obseg sredstev, predviden za varovanje skupne zunanje meje Evropske unije, in da vsebinski cilj širitve Evropske unije ostane primerno finančno ovrednoten. Drugi sklop prednostnih nalog je povezan z izvajanjem lizbonske strategije, kjer je Evropska unija na zasedanju v Lizboni marca 2003 si zastavila cilj, da naj do leta 2010 postane najbolj dinamično, konkurenčno in trajnostno na znanju temelječe gospodarstvo na svetu, ki bo uživalo polno zaposlenost ter ekonomsko in socialno kohezijo. Gre za izredno ambiciozen cilj, zato je potrebno poudariti, da lizbonska strategija pokriva oziroma zaokrožuje večino evropskih politik, v osnovi pa temelji na treh stebrih: gospodarskem, socialnem in okoljskem. V sklopu prednostnih nalog izvajanja lizbonske strategije je za to posebna pozornost namenjena, prvič, koordinaciji evropskih politik, finančnim storitvam in obdavčenju. Drugič, nadaljnji krepitvi učinkovitosti notranjih trgov in ekonomskim reformam in tretjič, utrditvi socialne razsežnosti v razširjeni uniji ter ne nazadnje zagotavljanju trajnostnega razvoja in kehozijski politiki. Pri krepitvi učinkovitosti notranjih trgov bo Slovenija podpirala ukrepe, usmerjene na učinkovitejše delovanje gospodarstva in v tej zvezi o posameznih evropskih politikah Slovenija meni, da bo večjo pozornost potrebno nameniti ustvarjanju podjetjem prijaznega okolja. Pri notranjem trgu storitev bo Slovenija hkrati kot ostale članice oblikovala dinamično in fleksibilno politiko ter mehanizme za spodbujanje razvoja novih storitev, predvsem tistih z visoko dodano vrednostjo. Pri raziskavah, znanju in inovacijah bo izdelala nacionalniraziskovalno- razvojni program, s čimer se bodo okrepili stopnja povezave znanosti z gospodarstvom, pretok in uporaba znanja. Pri telekomunikacijah, informacijski družbi bo Slovenija intenzivno sodelovala pri akcijskem načrtu razvoja informacijske družbe E-Evropa 2005. Podobno si bomo pri transportu prizadevali za realizacijo prednostnih nalog, povezanih v nove smernice "Trans European Network Transport" in na področju energije, jedrske varnosti, politike do kemikalij, prava gospodarskih družb, varstva potrošnikov in carinske unije zastopali vse tiste pozicije, ki pomenijo seveda za Slovenijo krepitev njene notranje gospodarske moči. Poleg krepitve notranjih trgov kot elementa krepitve konkurenčnosti Evropske unije je potrebno izpostaviti še prednostne naloge povezane z utrditvijo socialne razsežnosti v razširjeni Evropski uniji in zagotavljanje trajnostnega razvoja. V zvezi z obema področjema je v programu Evropske unije vrsta direktiv in dokumentov, so opredeljena temeljna izhodišča. Če je s tem sklenjen prikaz prvih, osrednjih prvih dveh delov in tudi osrednjega dela dokumenta, mi dovolite, da preidem na tretji sklop, to je vzpostavitev Evropske unije kot območja svobode varnosti in pravice. V tem segmentu izpostavljamo prednostne naloge s področja azila in priseljevanja, področja policijskega in pravosodnega delovanja, področja pravosodnega sodelovanja v civilnopravnih zadevah, kakor tudi zunanje vidike vseh aktivnosti, povezanih s tem. Zadnji sklop prednostnih nalog govori o aktivnostih na področju zunanjih odnosov. In kot je predstavil predsednik vlade so opredeljene prednostne naloge, ki bodo pripomogle k temu, da bo Evropska unija učinkovito prevzela svoj del odgovornosti za razmere na ekonomskem in varnostno-političnem področju, tako v širši regiji kot v svetu. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Po vstopu v Evropsko unijo so prednostne naloge za delo v svetu Evropske unije v letu 2004 formalno prvi, zato pionirski dokument. Opredeljuje sodelovanje Slovenije po stopnjah oblikovanja in sprejemanja novih zakonodajnih aktov. In menimo, da s takšnimi in podobnimi dokumenti ter razpravo o njih pridobivamo vodilo za delovanje Slovenije v Evropski uniji in tako lahko zagotovimo, da bo naše sodelovanje usklajeno in pregledno. Predlogi stališč in odzivi na pobudo ostalih partnerjev v evropskem in zakonodajnem procesu pa pripravljeni pravočasno. Slovenija bo z opredelitvijo prednostnih nalog zato lahko uspešneje uveljavljala svoje interese v okviru Evropske unije 25-ih članic. Hvala.
Hvala lepa, minister Cvikl. Sedaj dajem končno besedo še ministru za zunanje zadeve, doktorju Dimitriju Ruplu. Prosim.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Gospod predsednik državnega zbora, predsednik vlade, kolegice, kolegi! Na kratko bom predstavil zunanjepolitični del prioritet na področju evropskih zadev. Z vstopom v Evropsko unijo, kot je bilo že rečeno, prihaja do nekaterih sprememb in novih poudarkov v slovenski zunanji politiki, v vladi, ministrstvu za zunanje zadeve in v diplomaciji, predvidoma pa tudi v državnem zboru. Spreminjajo se tudi nekatere prednostne naloge. Med njimi predvsem ne bo več tistih, ki so nas zaposlovale pred vstopom v Evropskounijo in Nato. Zdaj Slovenija uresničuje svojo zunanjo politiko v okviru Evropske unije, recimo v okviru tako imenovane skupne zunanje in varnostne politike. V Evropski uniji Slovenija sooblikuje skupno zunanjo in varnostno politiko. Tu ne gre za enotno, ampak gre za skupno politiko, ker so članice Evropske unije na tem področju suverene in ker v Evropski uniji še vedno poteka razprava o morebitnih omejitvah, o nujnosti skupnega in celo enotnega nastopanja. Slovenija v tem smislu sodeluje v svetu stalnih predstavnikov, v svetu za splošne in zunanje zadeve, v evropskem svetu in drugih ustanovah Evropske unije. Podobna, vendar širša in bolj daljnosežna razprava poteka v multilateralnih organizacijah, v katerih sodelujejo evropske in druge države. Tu mislim na organizacijo Združenih narodov in na organizacijo za varnost in sodelovanje v Evropi, kjer čakajo Slovenijo prihodnje leto velike naloge, za katere se pač pripravljamo že letos. Ne glede na to, Slovenija še naprej vodi samostojno politiko na tistih področjih, ki so zanjo posebej pomembna. Pomembna prednostna naloga bo na primer urejanje nekaterih odprtih vprašanj s Hrvaško, predvsem pa bomo skušali vplivati na stabilizacijo razmer v jugovzhodni Evropi, Sredozemlju in v državah nove soseščine Evropske unije. Podpirali bomo evropeizacijo zahodnega Balkana, predvsem pa si bomo prizadevali, da bi se Evropski uniji čim prej in čim bolj približale Hrvaška, Makedonija, Srbija, Črna gora ter Bosna in Hercegovina. Angažiranje v zvezi s temi področji pa ni le našalastna naloga ali dolžnost, ampak pričakovanje drugih članic Evropske unije in, na primer, celotne skupnosti Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi. Seveda bomo angažirani tudi v odnosih z Rusko federacijo in prizadevali si bomo za izboljšanje odnosov v evroatlantski skupnosti. Za Slovenijo je politično in gospodarsko posebej pomembna jugovzhodna Evropa. Pri vključevanju v različne politične in gospodarske projekte v jugovzhodni Evropi igra važno vlogo tudi diplomacija in še posebej tista politika, ki jo načrtujemo v letošnjem letu, namreč gospodarska diplomacija. Pri tem se je treba zavedati, da je zahodni Balkan še vedno področje nestabilnosti in relativno visokega tveganja. Prek njega potekajo različni nevarni tokovi, ki so povezani z organiziranim kriminalom, orožjem, z različnimi ekstremnimi in radikalnimi gibanji in tako naprej. Članice Evropske unije pričakujejo, da bo Slovenija sodelovala pri načrtovanju in uresničevanju skupne politike v Srbiji, Črni gori in, na primer, na Kosovu. V vladiin MZZ v sodelovanju z našimi in tujimi strokovnjaki pripravljamo ustrezne razprave, načrte in scenarije. Slovenija se po svojih močeh vključuje v evropsko in svetovno politiko. S članstvom v Evropski uniji se odpirajo nove priložnosti in novi izzivi, predvsem pa nove pridobitve za državljane, ki so jim od 1. maja naprej na voljo tudi konzularne in druge točke oziroma usluge držav članic oziroma predstavništev evropske komisije. Čaka nas - zaključujem - sklepni del razprav in odločanja o ustavni pogodbi Evropske unije. Od konvencije naprej pri tem sodelujeta državni zbor in vlada, mnogi tu navzoči posamezniki, organizacije civilne družbe in tako naprej. Slovenija bo v sklepnem delu aktivnosti v zvezi z ustavo na medvladni konferenci zastopala znana stališča, ki sta jih potrjevala odbor za zunanjo politiko oziroma komisija za evropske zadeve. Seveda si želimo, da bi se v Evropski uniji okrepil interes skupnosti, tako imenovani evropski duh, vendar bomo še naprej skrbeli za slovenske nacionalne interese, sajEvropska unija še ni povsem nadnacionalna, ampak je predvsem meddržavna organizacija. Mislim, da smo lahko ponosni na to, kar smo dosegli, toda življenje in delo tečeta naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister za zunanje zadeve. Sedaj dajem besedo predsedniku slovenskega dela pridružitvenega parlamentarnega odbora, kolegu Romanu Jakiču, za predstavitev poročila. Za njim bom dal besedo predsedniku komisije. Prosim.
Hvala za besedo, predsednik. Slovenski del pridružitvenega parlamentarnega odbora je na 1. nujni seji na podlagi drugega odstavka 12. člena zakona o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah Evropske unije 10.5.2004 obravnaval "Prioritete Slovenije na področju evropskih zadev v letu 2004"in tudi dokument "Prednostne naloge Slovenije za delo v Svetu Evropske unije v letu 2004", ki ju je na podlagi 13. člena zakona državnemu zboru Republike Slovenije predložila v obravnavo in sprejem vlada Republike Slovenije. Uvodno predstavitev obeh gradiv je podal mag. Milan Martin Cvikl, minister zadolžen za evropske zadeve, ki je uvodoma poudaril, da sta gradivi komplementarni, saj prioritete Slovenije na področju EU zadev predstavljajo podlago za razpravo v državnem zboru o političnih usmeritvah za delovanje Slovenije v EU v letu 2004, v skladu s 13. členom zakona. Obširnejše prednostne naloge Slovenije za delo v svetu pa predstavljajo nadgradnjo splošnih političnih usmeritev in podrobnejše določajo prednostne naloge po posameznih področjih. V nadaljevanju smo slišali podrobnejše opredelitve ključnih prioritet delovanja Slovenije, in sicer učinkovit pristop k EU in nadaljnje širitve EU, naslednjo finančno perspektivo 2007 do 2013, izvajanje lizbonske strategije in pa politiko do območja zahodnega Balkana do novega sosedstva. Po izmenjavi stališč in po odgovoru ministra so članice in člani slovenskega dela pridružitvenga parlamentarnega odbora oba dokumenta podprli, s tem, da se vprašanje skupne varnostne in zunanje politike EU ter s tem povezane dejavnosti Republike Slovenije prepusti v opredelitev odboru za zunanjo politiko kot pristojnemu delovnemu telesu za to področje. Še dve odločitvi sta bili sprejeti, in sicer, ker gre za odločitev izhodišč, stališč Republike Slovenije za začetek delovanja v institucijah EU v tem letu, se državnemu zboru predlaga sprejem teh stališč v obliki deklaracije, kot to sicer predvideva predlog dopolnitev poslovnika državnega zbora Republike Slovenije, ki se nanaša na obravnavo zadev EU. In druga odločitev je, kjer gre za gradivo, se pravi prednostne naloge Slovenije za delo v svetu EU v letu 2004, ker to gradivo predstavlja nadgradnjo deklaracije in vsebuje po področjih izhodiščna stališča Republike Slovenije do posameznih zadev EU glede na operativni program dela sveta zaleto 2004 ter večletni strateški program za leto 2004 do 2006 evropskega sveta ter zakonodajni in delovni program evropske komisije za leto 2004, s tem smiselno dopolnjuje deklaracijo in skupaj z njo predstavlja izhodišča za delovanje Republike Slovenije v institucijah EU v letošnjem letu skladno s 13. členom in drugim odstavkom 5. člena zakona o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah evropske unije. Zato se predlaga, da predstavlja njen sestavni del v obliki priloge. Jaz seveda kot predsedujoči bi seveda pozval kolegice in kolege, da sledijo tem sklepom, ki so bili sprejeti na slovenskem delu pridružitvenega parlamentarnega odbora kot matičnem telesu, ki je zasedal skupaj s komisijo za evropske zadeve. Hvala.
Hvala lepa. Sedaj bom dal besedo predsedniku komisije za evropske zadeve. Prosim?
Jaz bi želel, gospod predsednik, vprašati, ali je na kolegiju bilo glede vrstnega reda razpravljavcev drugače sklenjeno, kot je tukaj v najavi pri dnevnem redu, kot smo ga dobili na mizo? Hvala lepa.
Ne, ni bilo. Gospa generalna sekretarka me je obvestila, da je sejo vodil kolega Roman Jakič in da ima zato možnost, da dobi prvi besedo. Tako sem tudi ravnal, mislim, da to ni kakšna velika stvar. Sedaj bom dal kolegu Peterletu, brez nobenih zadržkov, za njim pa bo dobil tudi besedo Jelko Kacin, kot poročevalec odbora za zunanjo politiko. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predsednik vlade, kolegice in kolegi! Jaz moram vljudno protestirati proti taki poljubnosti, ki se tukaj dogaja. Gospa generalna sekretarka ni nadoblast v tej hiši. In njene interpretacije me čisto nič ne zanimajo, tukaj, gospod predsednik. V poročilu, ki ste ga dobili na mizo, piše, kdo bo poročal, kolegij je določil vrstni red in me šepetanje gospe generalne prav nič ne zanima in ne more biti za vas in za nas merodajno. Kdo je vodil sejo, ni predmet razprave tukaj, ampak govorimo o poročilu o seji, o kateri smo se zmenili, kdo boo tem poročal. In se ne more določati proti kolegiju, ki je določil zaporedje nastopov tej hiši, na tak način.
Za to se vam opravičujem, kolega Peterle. In tega časa, ki ste ga zdaj porabili, ne bom štel v čas vašega nastopa.
Jaz na tak način ne želim v tej hiši zaključevati svojega mandata.
Prosim. Prosim, kolega Jakič. Mislim, da to ni zaplet, vreden velike pozornosti, če pa je, se opravičujem. Prosim, kolega Jakič.
Jaz se tudi opravičujem kolegu Peterletu. V resnici je bilo tudi načeloma, nekdo, ki ni na seji, ne more dati poročila, se pa strinjam, da mora dobiti besedo, zato sem šel do njega in sem vprašal, kako. Bilo je pojasnjeno, da bo vsak dobil pet minut in seveda jaz bi rad zaščitil generalno sekretarko v tem primeru, po neki logiki je bilo glede na to, da sem jaz prisostvoval seji s strani komisije za evropskezadeve, pa kolega Barovič, ne pa kolega Peterle, da ne bi bilo nesporazuma, da se ne bi skregali na točki, na kateri smo bili vsi enotni.
Prav. Kolega Peterle, ali vas lahko kljub temu povabim h govorniškemu odru? Mislim, da s tem, ko sem se vam opravičil za svoje ravnanje, sem ravnal tako, kot sem menil, da je prav in vas prosim, če želite besedo, vam jo dam. Želite besedo, kolega Peterle?
Predsednik, jaz bom govoril v imenu poslanske skupine. Kar zadeva sklepov, so bili predstavljeni, ampak tudi to, čeprav bi rekel vljudnost, ampak ne moremo tako po domače delati. Če je kolegij vrstni red določil, če je bilo na odboru sklenjeno, kako bomo o tem poročali, potem se ne da to po domače, gremo sem, pa rečem to, pa rečem tisto, to ni posel [[...]]
Kolega Peterle, žal mi je, menil sem, da sta s kolegom Romanom Jakičem glede tega usklajena. Očitno je, da sem menil narobe in zato se opravičujem, vedno se držim dnevnega reda in vrstnega reda, to ni tak zaplet, da bi mu dajali veliko pozornost. Drugič bom veliko previdnejši pri tem. Vam se opravičujem, kolegu Jakiču pa tudi, ker sem menil, da sta se vidva dogovorila, da je temu tako. Sedaj ima besedo kolega Jelko Kacin.
Gospod predsednik, kolegice in kolegi! Minister, predstavniki vlade oziroma predstavniki javnosti! Odbor za zunanjo politiko je včeraj razpravljal o predloženih dokumentih in odločil, da bo te dokumente dopolnil. Želel bi prispevati k čim bolj racionalni obravnavi te točke, zato želim v svojem prispevku oziroma poročilu opozoriti predvsem na dejstvo, da se je odbor za zunanjo politiko osredotočil na tisti del dokumentov, ki zadevajo skupno zunanjo, obrambno in varnostno politiko. Zato smo poglavje razširili in ga v celoti amandmirali. V poročilu, ki ga imate na mizah, je ta amandma sedaj usklajen in močno razširjen. Tisto, kar bi rad posebej poudaril, je dejstvo, da smo doslej v besedilu govorili o zunanji in varnostni politiki, dodali pa smo še obrambno politiko, ki je posledica usklajevanja in doseženih rezultatov na področju domnevno skupne zunanje in varnostne politike. Drugo, kar bi rad posebej poudaril, je naše vztrajanje na tem, da ob dejstvu, da smo edina naslednica iz okvira nekdanje Jugoslavije, ki je sedaj polnopravna članica Evropske unije, nosimo odgovornost in imamo priložnost pa tudi možnost, da vedno znova opozarjamo na druge države kandidatke iz zahodnega Balkana. Zato smo v amandma vključili tudi poudarek, ki govori o Republiki Makedoniji, dasiravno je malo verjetno, da bi odločitev na Evropskem svetu bila sprejeta v letošnjem letu, pa se nam zdi, da je obilo razlogov, da moramo o tem govoriti prav mi. Republika Slovenija mora pri delu sveta, pri delu komisije opozarjati na dejstvo, da je tudi Republika Makedonija oddala prošnjo za vstop v Evropsko unijo in jo je treba v teh njenih naporih tudi podpirati. Še posebej bi rad poudaril to, kar redno ponavljam, da smo edina država članica Evropske unije, ki Republiko Makedonijo naslavlja tako, kot se je sama razglasila. Za nas je to Republika Makedonija, vsi ostali jo prepoznavajo pod drugačnimi imeni. Hkrati pa se mi zdi pomembno opozoriti, da je v luči naše vloge na zahodnem Balkanu primerno opozoriti tudi na potrebo, da se omeji razpolaganje pa tudi trgovanje z osebnim orožjem oziroma tako, kot se to v angleščini običajno imenuje, lahko in malo orožje. To orožje je na tem področju, na območju držav naslednic nekdanje Jugoslavije doslej, zlasti pa v zadnjih desetih, petnajstih letih povzročilo daleč največ gorja in nadzor nad tem orožjem je eden od korakov, ki dela našo neposredno soseščino veliko bolj stabilno, veliko bolj predvidljivo, veliko bolj mirno in predvsem tudi veliko bolj kvalitetno. Hkrati pa se Evropska unija zaradi svojih odličnih odnosov, ki jih ima s palestinsko skupnostjo, ne more izogniti odgovornosti in mora aktivno poseči v iskanje rešitev za preseganje krize na Bližnjem vzhodu. Brez aktivne vloge Evropske unije na strani Palestincev, brez aktivne vloge ZDA na strani Izraela, brez okvira, ki ga daje Organizacija združenih narodov, ki je ustanovila državo Izrael po drugi svetovni vojni in brez sodelovanja drugih držav, ki sodijo v ta kvartet, to je Ruska federacija, je težko pričakovati kakršenkoli napredek na tem področju. In Slovenija kot nova članica Evropske unije in kot nova članica zveze Nato ima tu možnost in priložnost. Zato bi rad ob koncu poudaril še, da smo opozorili tudi na potrebo, da Slovenija v Evropski uniji širi podporo širitve zveze Nato na vse države zahodnega Balkana, se pravi, na vse druge naslednice nekdanje Jugoslavije in sosednjo Albanijo. To se nam zdi, da je prispevek, ki ga je treba podčrtati in za katerega mora RepublikaSlovenija v nadaljevanju, zlasti pa v letošnjem letu ob vsaki priložnosti opozarjati in zastaviti svoj glas. To se preprosto od nas pričakuje tukaj, v Zagrebu, Sarajevu, Beogradu, Skopju, pa tudi v Tirani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden bom sedaj dal besedo predstavnikom poslanskih skupin, naj še enkrat zagotovim, da kakšnih posebnih pristranskih interesov glede tega, komu, kdaj in zakaj dajem besedo, nimam. Če se zgodi kakšen spodrsljaj, se zanj vnaprej opravičujem, tudi to je mogoče. Sicer pa vodim stvar tako, kot je pripravljena s sklicem, torej z odločitvijo kolegija oziroma scenarijem. Vidite tudi, da kdaj komu kakšno sekundo dam več, zato da lahko konča misel. Poskušam ravnati razumno, tako da diskusija normalno teče. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Kebrič v imenu poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Spoštovani visoki zbor! V imenu poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bom k temu, kar smo dobili kot gradivo. Sedaj, ko je minil čas evforije z našim vstopom 1. maja v Evropsko unijo, smo se streznili in še kako temeljito proučujemo situacijo, ki nastopa z vstopom v Evropsko unijo za Slovenijo, pa tudi na podlagi našega političnega programa, ki ga zastopa naša stranka. Zato smo zelo pozorno spremljali in proučili predložena gradiva s strani vlade. Že doslej smo poslanci Demokratične stranke upokojencev Slovenije sodelovali v vseh treh delovnih telesih, tako v odboru za zunanjo politiko kot v pridružitvenem odboru zaEU in tudi v komisiji za evropske zadeve. Prav tako želimo tudi v bodoče sodelovati v teh dveh matičnih delovnih telesih, ki bosta pripravljali in proučevali gradiva, ki bi jih naj vlada in naši predstavniki v evropskem parlamentu posebej zastopali. Za nas so vsi, vse točke enako pomembne, kljub temu pa dajemo določen večji poudarek predvsem točkam, kot je obdavčenje, utrditev socialnih razsežnosti v razširjeni uniji, zaposlovanje, izobraževanje, usposabljanje ne le mladih, ampak tudi starejših, ki potrebujejo prekvalifikacijo, varnost in zdravje pri delu, da bi bilo čim manj invalidov, čim več zdravih in sposobnih, posebej še pravice delavcev iz delovnih razmerij in pa socialna varnost in zdravstvo. To so za nas najpomembnejše izpostavljene zadeve, za katere se bomo trudili konstruktivno sodelovati in dokaj nekaj doprinesti za čim boljše stališče naše vlade, ki ga naj zastopa v Evropski uniji. Menimo namreč, da je konstruktivno in tvorno delo osnova našega delovanja nas poslancev, predstavnikov tistih državljanov, pravzaprav ne le tistih, ki so nas izvolili, ampak vseh. Zato sem si dovolil izpostaviti posebej s poudarkom področja, ki sem jih navedel, ki so za nas še kako pomembna. Tudi izhodišča, ki jih bodo recimo naši ministri zastopali na posebnih ministrskih konferencah, ker je sedaj tako, kot včeraj, 11., nastopal finančni minister Mramor na tem svojem zasedanju s stališči, ki jih je pripravila vlada in za ta stališča imamo posebej poudarek in smo ga z našim konstruktivnim delom in tvornim sodelovanjemna vseh dosedanjih teh ne le matičnih, ampak tudi na tistih delovnih telesih, ki so bila zainteresirana za določeno področje. Še enkrat, ponavljam, da bomo tudi v bodoče enako tvorno sodelovali, da bi Slovenija s svojimi stališči, ki morajo biti usklajena s prioritetami v Evropski uniji izpostavljali tisto, kar je za vse državljane Republike Slovenije najbolj pomembno. Hvala za poslušanje.
Hvala. K besedi vabim kolega Janeza Podobnika za stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Predstavniki vlade! Dovolite, da v uvodu povem izkušnjo, ki sem je bil deležen kot opazovalec v evropskem parlamentu in sedaj tudi kot formalni evropski poslanec. V evropskem parlamentu se nikoli ne zgodi, da bi uvodničar zapustil točko, preden se konča. Nikoli tega nisem doživel. Če pa on vnaprej ve, da je zaseden, pa pošlje svojega namestnika in je on od začetka do konca točke dnevnega reda prisoten na seji. To je evropska praksa, ki jo bo morala po mojem mnenju bolj uveljavljati, torej upoštevati tudi slovenska vlada. Seveda ima lahko predsednik vlade druge obveznosti, potem naj pa pooblasti ministra pa naj on bo glavni uvodničar. To samo za uvod. Glede narave same deklaracije, ki jo danes sprejemamo, je potrebno povedati, da je odločitev, da bodo politična stališča, torej da bodo stališča, ki jih državni zbor sprejeme o političnih usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v prihodnjem obdobju v obliki deklaracije je prejudic in bo najverjetneje parlament, državni zbor v naslednjih leti svoja stališča vedno zapisoval v obliki deklaracije. Zakon o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah Evropske unije pravi, da najmanj enkrat letno državni zbor razpravlja o stanju v Evropski uniji in položaju Republike Slovenije in na njej na podlagi uvodne predstavitve predsednika vlade, nato pa sprejeme stališča. Predhodna določba pa pravi: "Pred 1. majem 2004 državni zbor opravi razpravo in sprejeme stališča o političnih usmeritvah za začetek delovanja Republike Slovenije v institucijah EU." Zakaj sem tako formalistično začel? Ker smo se v poslanski skupini več časa spraševali, kakšna je formalna zavezujočnost te deklaracije, tega dokumenta. Je, velik pomen ima, kajti 6. člen tega zakona pravi naslednje: "V okviru stališč državnega zbora, iz drugega odstavka prejšnjega člena, razpravlja in o njih zavzema stališča Republike Slovenije delovno telo, pristojno za evropske zadeve, v zadevah zunanje in varnostne politike pa delovno telo, pristojno za zunanjo politiko. To se pravi, okvir, vsebine te deklaracije bo zavezujoč za obe delovni telesi do naslednjega mandata, do takrat, ko bo prvič naslednjič državni zbor, najmanj enkrat letno pa to mora opraviti, sprejel novo deklaracijo o tej vsebini. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlagano deklaracijo. Novi poudarki v slovenski zunanji politiki, ki so zapisani v tem dokumentu, so po našem mnenju pravi, še posebej bi rad izpostavil naslednji poudarek: "Slovenija ima zelo intenzivne politične in gospodarske odnose z državami zahodnega Balkana. Njena diplomatska in politična angažiranost v regiji bo odprla nove možnosti na gospodarskem področju" - poudarjamo to, torej gospodarskem področju - "in prispevala k stabilizaciji regije in s tem k varnosti slovenskih naložb v regiji." To je tudi naš državni interes in prav je, da smo v to deklaracijo to zapisali. Drugo področje, drugi segment, ki je po našem mnenju zelo pomemben, je segment, ki je v deklaraciji napisan na stani 2, to pa je pogajanje o pogodbi o ustavi za Evropo oziroma nadaljevanje medvladne konference. S političnega stališča pa tudi s stališča odločitev za prihodnost je po našem mnenju prav odločitev in pogajanja o pogodbi o ustavi za Evropo ena ključnih političnih odločitev, pred katero stoji Evropa 25. V deklaraciji se temu področju namenja en sam samcat odstavek, in seveda v tej usmeritvi, ki je deklarativna, je pa zavezujoča za Slovenijo, ni nobenih jasnih stališč, kaj se bo zgodilo v nadaljevanju medvladne konference pri nekaterih občutljivih, vendar lahko še odprtih vprašanjih. Tukaj dajemo pravzaprav očitno povsem proste roke za sklepanje nekaterih kompromisov. Tretje področje, ki se nam zdi zelo pomembno, je pa zelo pomembno tudi za slovensko gospodarstvo in sicerjšnjo prihodnost, pa je področje, ki se mu reče "Uvedba evra". Zelo pomembno področje in ker bo zavezujoče za slovensko politiko, za vlado, slovensko ekonomijo, za socialne partnerje bo zavezujoče, bi ga rad citiral: "V skladu s programom, ki zahteva restriktivno delovanje ekonomskih politik, bosta vlada in Banka Slovenije sprejemali in izvajali ukrepe za nadaljnjo deindeksacijo v soglasju s socialnimi partnerji. Ukrepe za postopno zniževanje strukturnega javnofinančnega primanjkljaja ter ukrepe za znižanje inflacije na področju politike reguliranih cen, politike obrestnih mer in davčne politike. Z aktivnim uresničevanjem strukturnih reform bo vlada vplivala tudi na vzpostavljanje konkurence v sektorjih, kjer ta še neobstaja v zadostnem obsegu." To je deklarativna usmeritev, ki bo za vlado zavezujoča in mora najti svojo podobo v vseh zakonih in odločitvah, ki bodo od danes naprej sprejemani na različnih nivojih slovenske politike. Tretje področje je pomembno področje - sporočilo komisije o naslednji finančni perspektivi, še posebej področje kohezijske politike. V deklaracije je napisano naslednje, da torej Slovenija najprej podpira stališče sporočila komisije glede prestrukturiranja sredstevza skupno kmetijsko politiko v smeri soočanja z novimi izzivi, povezanimi s pridelavo zdrave hrane in zaščito zdravja ljudi in hkrati podpira povečanje sredstev, ki bi bila namenjena razvoju podeželja. Nato pa sledi stavek, ki je nekoliko nejasen, da se Slovenija strinja s predlogom komisije na področju kohezijske politike. Toda, ta predlog komisije na področju kohezijske politike pa govori - o čem? Tu bi rad poudaril to, kar je prej kolega Kebrič že omenil. Včeraj sta bila minister Dimovski, dr. Dimovski in dr. Mramor, eden je bil na zasedanju finančnih ministrov EU, drugi pa je bil na kohezijskem forumu. Oba sta pa v svojih nastopih poudarili in ugotovila naslednje. Zniževanje sredstev iz strukturnih skladov mora biti postopno in enakopravno za vse države ki bodo presegle mejo 75% bruto domačega proizvoda le na račun širitve in ne bodo več v ožjem krogu upravičeni do razvojne pomoči iz tako imenovanega cilja 1. V predlogu finančne perspektive namreč ta enakopravna obravnava ni predvidena, temveč se posebej obravnava prizadete regije dosedanjih članic. V naši deklaraciji pa pravimo, da se Slovenija strinja s predlogom komisije. Toda predlog komisije je pa žal tak - žal je tak -, da geografska območja, ki bodo izgubila status upravičenosti zaradi same razširitve EU, zaradi tako imenovanega statističnega učinka - mi se zavzemamo, da bi morala v naslednji finančni perspektivi imeti dostop do večjega obsega finančnih sredstev za strukturne namene tudi tista območja, ki so status upravičenosti izgubila, torej ob dejstvu, da smo vstopili v EU 25 in ne 15. Žal, predlog komisije ne govori o tem. Mi se sicer zavzemamo deklarativno - to, kar sta povedala dr. Mramor in dr. Dimovski -, vendar če v deklaraciji zapišemo, da podpiramo predlog komisije, ki pa pri statističnem efektu - in gre tu predvsem za področje širšega urbanega območja ob Ljubljani -, torej, približno polovica Slovenije bo lahko prizadel statistični efekt. In, žal, nam na podlagi usmeritve ali sporočila komisije tu slabo kaže. In ne vem, če je bilo dobro,da smo v našo deklaracijo preprosto zapisali, da se strinjamo s predlogom komisije, potem pa povemo, za kaj se zavzemamo. To je dvojnost, ki se mi ne zdi logična. Zaključil bi samo še s samo naravo naše deklaracije. Kot priloga tej deklaraciji in njen sestavni del - to je bil predlog komisije za evropske zadeve in pridružitvenega parlamentarnega odbora - je tudi gradivo vlade od 6. maja "Prednostne naloge Slovenije v svetu v letu 2004". To je zelo obsežen dokument, ki ima na nek način, ko postane prilogadeklaracije, skoraj naravo deklaracije. Tu bi rad izpostavil eno od področij, ki so pomembna za način delovanja slovenske politike v volilnem letu 2004. V tem dokumentu, ki bo postal priloga tej naši deklaraciji državnega zbora, je tudi naslednji stavek: "Strategija gospodarskega razvoja Slovenije 2001-2006 bo nadgrajena s strategijo razvoja Slovenije, ki je trenutno v postopku priprave in katere cilj je opredelitev vizije prihodnosti Slovenije s širokim družbenim konsenzom." Na tem mestu izražam pričakovanje, da se bo ta "širok družbeni konsenz" o dokumentu, ki se mu reče "Strategija razvoja Slovenije", res uveljavil. To se pravi, da bi bilo tako v pripravo tega dokumenta, še posebej pa potem, ko bo sprejet, vanj vključene vse parlamentarne in druge politične stranke v Sloveniji in širša strokovna javnost. Predvsem pa se ne bi smelo zgoditi, da bi dokument "Strategija razvoja Slovenije" lahko pravzaprav postal predvolilni dokument največje vladne stranke ali pa vladne koalicije v celoti. Če se to zgodi, seveda, potem ta stavek, da bi ta dokument nastal s širokim družbenim konsenzom, nima nobene teže. Jaz pričakujem, da se bo to zgodilo. Hvala lepa.
Hvala, kolega Podobnik. Naj glede na uvodno razpravo spoštovanega kolega Podobnika povem, da so k tej točki dnevnega reda bili povabljeni vsi ministri oziroma ministrice iz vlade Republike Slovenije, da so posebej bili zadolženi za uvodno razlago mag. Anton Rop kot predsednik vlade, mag. Milan M. Cvikl kot minister brez resorja, pristojen za evropske zadeve, ki je pooblaščen in zadolžen, da sodeluje pri tej točki do konca s strani predsednika vlade. In dr. Dimitrij Rupel kot minister za zunanje zadeve, da ne bi bilo tudi v nadaljevanju podobnih neustreznih informacij. Neustreznih informacij z naše strani, ki vodimo sejo, vi ste pa na to upravičeno opozorili. Bogdan Barovič ima besedo kot naslednji predstavitelj stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi, predstavniki vlade, gospod minister! Če dovolite, bom začel vsebinsko vezano na tisto, kar ste vi, spoštovani gospod podpredsednik, ravnokar rekli. Vsi ti spori, če jih tako lahko imenujemo, pravzaprav niso spori. Gre za dejstvo, da smo leta in leta - ali ste - predvsem govorili o tem, kako bo, ko bomo v Evropi. Slovenija je v Evropi in ko smo v Evropi, bi morali že imeti oblikovani dve delovni telesi. Tako imenovani veliki odbor, ki naj bi bil sestavljen iz predstavnikov odbora za zunanjo politiko in evropske zadeve in seveda tudi odbor za evropske zadeve, ki naj bi se združil s pridruženim parlamentarnim odborom. Mi smo vedeli, da gremo v Evropo, ali ta državni zbor je to vedel. Vedel je, da mora biti pripravljen in ne sedaj grehe prelagati eni na drugega. Sami smo krivi, ker teh odborov še nismo ustanovili. Če bi bili ustanovljeni, bi bil popolnoma jasen red in vozni red, kako in kaj nastopati. Pa pustimo to. Čeprav, spoštovane kolegice in kolegi, govorijo o deklaraciji, naj povem, da sta se dve delovni telesi včeraj odločili, da naj bi prioritete in pa prednostne naloge postale deklaracija, ampak o tem bomo danes še odločali, tako da preveč besed o tem kaj, kaj je ali kaj ni, ta trenutek ni formalno pravno prav govoriti. V Slovenski nacionalni stranki veste, da smo bili vedno evroskeptični oziroma evrorealisti. Na to smo ponosni. Dali smo ogromno nekih idej, pomislekov, ki so koristili temu, kar se je zgodilo - kakorkoli že. In takšni bomo tudi ostali. Kljub temu pa sem v imenu Slovenske nacionalne stranke včeraj kot podpredsednik komisije za evropske zadeve jasno in glasno povedal naše stališče, da je dobro, da je dobro, da se je dokument prioritete Slovenije in, da so se prednostne naloge sploh napisale, oblikovale in da jih imamo danes pred seboj. Seveda pa je logično, da na tako hiter način trpi kvaliteta, lahko pa, da je količina tista, ki ustreza. Zato imamo vso pravico opozoriti na konkretne pomanjkljivosti, ki jih v Slovenski nacionalni stranki vidimo. Predvsem, kolegice in kolegi, zakaj takšna skrb, kot je bilo danes tudi že rečeno, politike do držav zahodnega Balkana, novih sosed, razširjene povezave - konkretno podpore Slovenije do Hrvaške - , če imamo še nerešena vprašanja, nerešena vprašanja in imamo enostranske odločitve. Nas v Evropski uniji naj, prosim vas kolegice in kolegice, zanima Slovenija! Naša država Republika Slovenija! In izhodišča naj bodo slovenska, ne da bomo že zdaj skrbeli za vse sosede, v katerih živijo dobri in slabi ljudje, tako kot tudi v Sloveniji in vsepovsod Slovenija je bistvena! Ne naš odnos do zahodnega Balkana in iskanje, zdaj ali smo za Romunijo ali smo za Bolgarijo ali smo za Turčijo. Mislim, da to ni vprašanje, ki je deležno, kaj naj ne bi imelo veliko pozornosti niti v prioritetah niti v prednostnih nalogah oziroma v deklaraciji, če jo bomo sprejeli. Včeraj je bila seja komisije za evropske zadeve in pridruženega parlamentarnega odbora zelo koristna. Poslušali smo cilje, ki jih narekuje lizbonska strategija, v katerih je bilo rečeno, da naj bi - predvsem bil sem na to pozoren - Slovenija do leta 2010 postala najbolj konkurenčna na znanju temelječega gospodarstva na svetu. Če kdo, potem mi v Slovenski nacionalni stranki to želimo in podpiramo, da bomo na izobraževanju najbolj konkurenčnim pokazali, kaj smo vredni, pa vendar kolega iz pristojnega odbora, ki govorijo o izobraževanju in šolstvu, bo povedal, kakšni so vložki in naše investicije v izobraževanju v šolstvu; kaj naredimo dobrega za to, da bomo ta cilj dosegli. V prioritetah Slovenije in prednostnih nalogah smo v Slovenski nacionalni stranki opazili, da dokument ne vsebuje poglavja o usmeritvah in prioritetah na področju zunanje politike Evropske unije - ali vsaj v zadostni meri. Vprašali smo se tudi o določilih oziroma o vključevanju Slovenije in Cipra kot prednostnih držav za leto 2007 v sistem RM2, torej v "Exchange rate mechanisems", kjer bomo ali naj bi bili v Sloveniji uporabniki evra že v letu 2007. Sliši se zelo lepo in prav, pa vendar so tukaj zadaj neke ekonomske kategorije, med katerimi je v prvotnem smislu inflacija, o kateri smo včeraj veliko govorili in spraševali, za katero Evropa zahteva, da država Republika Slovenija zniža in spravi na nivo, ki je potreben za to, da sme biti sestavni del ERM-ja, če mu tako rečemo. Seveda način zniževanja inflacije pa je odvisen od pristopa države. Danes smo priča enemu od elementov, ki to inflacijo vsaj po ekonomski logiki zvišuje, ne pa znižuje. Mislim, da se kolegi, ki kupujete bencin, s tem strinjate in seveda energetske elemente, ne samo bencin, gre tudi za ogrevanja in še ogromno elementov. Toda [[...]] Naslednje vprašanje je, so tako imenovani maastrichtski kriteriji, o katerih mislim, da vsaj tisti, ki so se dovolj ukvarjali z Evropsko unijo, vedo veliko, povezani seveda z inflacijo. V državi Republiki Sloveniji, kljub željam in prizadevanjem nimamo programa, ki bo znižal inflacijo. Na katerih področjih, to je bistveno, bo zniževal ali zniževala država inflacijo in kakšen je časovni okvir glede na to, da želimo prevzeti leta 2007 evro? Seveda pa, dovolite, da vas, kolegice in kolegi, v imenu Slovenske nacionalne stranke opozorim na številna druga, še bolj pomembna nerešena vprašanja v prioritetah in prednostnih nalogah ali bodoči deklaraciji. Včeraj sem spoštovanega gospoda ministra vprašal, kdaj bo v parlamentarno proceduro poslan zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o azilu? Zakaj o azilu? Zato, ker bo ta zakon v azilnem postopku dopustil možnost neobravnavanja prošnje za azil ali tako imenovano - v tujki, če je komu lažje, da razume -"in admissible applications". Zakaj to vprašanje? Ni na pamet, ni zato, ker pač govorim v imenu Slovenske nacionalne stranke. Po zadnjih podatkih, ki jih imamo, je število azilantov na mejnih prehodih v zadnjih dneh in ljudi, ki prihajajo v Slovenijo različnih zakonsko nedovoljenih ali dovoljenih statusih, čedalje večje. To so podatki, ki jih pač mi imamo. Za to gre. Za to gre, ker ta zakon že uporabljajo v državah Evropske unije, katere članica smo tudi mi. Mi zahtevamo v imenu Slovenske nacionalne stranke, govorim, da čimprej govorimo o tem zakonu in da ga tudi sprejmemo. V Slovenski nacionalni stranki nas zanima pri poudarjanju zunanje politike, kdaj bomo imeli zagotovilo, da obstajajo zadostna sredstva za to, da bomo lahko varovali skupne zunanje meje Evropske unije, na kateri zunanjem delu in to zelo dolgem delu je zdaj ta trenutek Slovenija. Če so se Slovenci že odločili vstopiti v Evropsko unijo in s tem sprejeli tudi sistem schengenske meje, kadarkoli bo že v celoti v veljavi, smo dolžni to izpolnjevati, se s tem strinjamo ali pač ne. Če želimo to izpolnjevati, moramo imeti zagotovilo, da se bodo vse države, ki so na zunanjih mejah EU, finančno enako vrednotile. Tega zagotovila, kolegice in kolegi, veste vi, vedo naši poslanci, ki so sedaj v EU, vedo ministrstva in vemo mi - teh sredstev zagotovljenih ni. Slovenija živi in je živela tudi z državami tretjega sveta, če jih lahko tako imenujemo ali državami, ki so danes že izven EU in do katerih ima pač Slovenija po protokolu, ki ga EU zahteva, nek drugo odnos. Ampak v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da na gospodarskem področju, če že drugje ne, ta odnos ne sme biti sedaj diametralno nasprotno. Zato sprašujemo, kdaj bodo sklenjeni prilagoditveni protokoli k mednarodnim pogodbam s tretjimi državami, za to da zunanje trgovinska menjava Slovenije s tretjimi državami ne bo motena. Pa lahko povem, da so to naše bivše sosede. Govorim o trgovinski menjavi z našimi bivšimi sosedami, lahko pa se obrnete tudi, kakšne odnose je imela, na primer, Avstrija s Slovenijo prej in potem. V prioriteti in prednostnih nalogah je seveda še treba vključiti nekatera zelo pomembna vprašanja. Kolegice in kolegi, od sedaj v EU, pa čeprav govorim kot evrorealistična in evroskeptična stranka v imenu Slovenske nacionalne stranke, ni več politike. Tam prevladuje kombinacija sožitje nacionalnega interesa države s politiko. To so dejstva. Zakaj? Nemčija in Francija sta si dovolili prekoračiti mejo 3% bruto družbenega produkta, imeli sta deficit, ki ga Evropa ne dovoli. In ju jeEvropa kot dve veliki državi pustila pri miru, nakar se je podobno zgodilo v Veliki Britaniji, na Portugalskem in nenazadnje, zakaj Italija ne bi smela biti enaka, kot Nemčija in Francija. Zakaj? In si tudi - glede na to pa sploh, ker ima zelo slabo gospodarsko staje in bo prekoračila 3% - in sedaj takoj Evropa zahteva kaznovati oziroma uporabi tako imenovani "early warning", zgodnje opozorilo Italiji. Dočim je Evropa Francijo in Nemčijo pustila dolgo časa pri miru. Ne gre več tako, vsi smo si v Evropi enaki! Zakaj opozarjati Portugalsko takoj, ker vemo, da je, bom rekel, skoraj še po "twining" sistemu, ki ga je Švedska raziskovala, revnejša kot Slovenija. Vprašanje Velike Britanije, ki bo imela, pa ne bo edina, referendum za ustavno pogodbo. In kaj se bo zgodilo, če bi slučajno referendum v Veliki Britaniji uspel - pomeni uspel v smislu, da se ne strinjajo z ustavno pogodbo. Kaj to pomeni? To so zdaj problemi, ki jih moramo reševati. In tu ni politike, tu mora biti enotno stališče tega državnega zbora, enotno, pa tudi če bo Slovenska nacionalna stranka edina, ki bo nasprotovala nekim stališčem, o katerih pa, žal, v tem državnem zboru še nismo govorili, pa bomo morali. Vprašanje Nizozemske, ki zahteva veto na sprejem evropskega proračuna - kakšno je stališče Slovenije? Kaj pomeni, če ta veto Nizozemska ohrani ali če bo ta veto ohranjen? Kaj to pomeni, ne za Evropsko unijo, za Slovenijo, ker smo zraven, ker smo notri? To so nekatera vprašanja, ki jih Slovenska nacionalna stranka kot evrorealist in kot evroskeptik vidi in ve zanje, ampak v skrbi za slovenski narod, ne za evropskega. Tu moramo imeti skupna, enotna stališča in ohranjati status Slovenije. Vprašanje, ki ga je tudi včeraj gospod minister dobro izpostavil, je vprašanje želje Slovenije ostati neto prejemnica. Lepo, ampak po moje, spoštovani gospod minister - me boste popravili -, neizvedljivo. 75% bruto družbenega proizvoda, povprečja Evropske unije je bilo 100 enot, in mi smo imeli 72 enot. Zdaj, ko smo se pridružili, deset članic, ki smo revnejše, topovprečje ni več 100 enot osnova, ampak 90. In če vzamemo delež Slovenije, ni več 72, ampak bo v tem povprečju, ki nastane, 78 ali pa 80, kar pomeni, vse države nad 75% postanejo neto plačnice. To drži, temu je tako. In bolje je, kolegice in kolegi, da ses to realnostjo sprijaznimo, da jo Slovenkam in Slovencem povemo, da se z njo strinjamo ali ne strinjamo, ker bo to posledica, ki bo po sklepih Sveta Evropske unije, gospodov ministrov ali pa, če bodo imeli parlamentarci kakšno besedo, ki bo nas, Slovenijo, doletela, in to že po letu 2006. In še enkrat, ne govorimo več o politiki, da bi sami sebi metali pesek v oči, govorimo Slovencem kot Slovenija, kaj nas čaka v Evropi. In še enkrat poudarjam, prav je, da so napisane prioritete, prav je, da so napisane prednostne naloge, tudi prav je, da se bo sprejela deklaracija. Vendar ob sprejemu te deklaracije v imenu Slovenske nacionalne stranke rečem še enkrat, naredimo jo takšno, da bo odraz vseh Slovenk in Slovencev, ne balkanskih sosedov, ne pravljic Slovencem,ne želja velikih držav Evropske unije! Povejmo resnico! Bolje prva resnica kot zadnja. Hvala.
Hvala. Stališče poslanskega kluba LDS bo predstavil kolega Anton Anderlič. Imate besedo, prosim.
To sejo bi lahko imenovali tudi kot rutinsko in nekaj, kar je treba opraviti; to, kar so morali opraviti ali pa so si zadale vse države, ki so pristopile k Evropski uniji s 1. majem, pa vendar gre za bolj pomembno, za, če hočete, eno od sej, ki pravzaprav začrtuje pot, način dela, kako bomo v Sloveniji vsako leto posebej opredeljevali se do tistega, kar bo vlada, ki je v imenu Republike Slovenije pogajalec, počela, da bomo skozi celotno obdobje, ko bodo potekala usklajevanja posameznih rešitev v Evropski uniji, ustrezno vključeni kot državni zbor, kot ustrezna delovna telesa in tako naprej. Ta seja se nam zdi še toliko bolj pomembna zato, ker vendarle se na začetku tega drugačnega obdobja za Slovenijo moramo pravzaprav postaviti tja, kjer želimo biti; torej samostojni,s svojimi stališči, s svojimi pogledi v okviru skupne združene Evrope in s temeljnim prispevkom, za katerega mi menimo, da je pomemben za Slovenijo in da je prav, da se v Evropi sliši in upošteva. Torej, s tem ko je Slovenija 1. maja postala članica Evropske unije je prevzela vse pravice in obveznosti, ki izhajajo iz članstva, proces prilagajanja in usposabljanja pa se nedvomno s tem datumom ne končuje. Slovenija bo nadaljevala s prilagajanjem zakonodaje evropskemu pranemu redu na področjih, kjer so bila dogovorjena predhodna obdobja, tako na področju gospodarske monetarne unije ter schengenskega pravnega reda oziroma tam kjer še ni storila tistega, kar si je zadala oziroma kar bi morali že storiti - na primer, tudi na današnji seji imamo kar tri zakone iztega paketa, ki jih moramo spremeniti zato, da bi bili usklajeni. Istočasno - kar je pa še bolj pomembno - ali pa najbolj pomembno pa bo Republika Slovenija enakopravno sodelovala pri vseh tistih odločitvah, ki jih bodo v institucijah Evropske unije sprejemale vse članice Evropske unije. Zato je torej treba opredeliti prioritetna področja delovanja, kar je vlada v svojih dokumentih tudi naredila in po našem mnenju tisto, kar je v tem trenutku potrebno narediti, seveda ta dokument ni tisti, ki bi mu lahko rekli zgodovinski, ampak je prelomen v tem delu, da pravzaprav gre sedaj zares in tisto, kar bomo tam zastopali, bo tudi nekaj štelo in tudi v obratnem smislu bo treba v državnem zboru poročati o tem, kar se je doseglo na osnovi teh izhodišč oziroma zakaj so se nekatere stvari naredile drugače, kot bi mogoče pričakovali tako poslanci, poslanke kot slovenska javnost glede posameznih ureditev, pa naj si bo na področju gospodarstva, kmetijstva, kjerkoli pač že. Dokumenti, ki jih sprejemamo, vsebujejo tako splošne politične usmeritve za delovanje v Evropski uniji in opredeljujejo naloge in aktivnosti, ki bodo, predvsem se razume, prioriteta Republike Slovenije v prihodnjem obdobju, tako kratkoročno kot seveda vse tja do leta 2013 na, recimo, področju finančne perspektive Evropske unije in možnosti Slovenije za enakopravno participranje pri vseh programih, ki jih bo financirala Evropska unija. Jasno je, da verjamemo v to, da Slovenija lahko - in državni zbor znotraj tega - prispeva, da bodo te odločitve in te rešitve, ki jih bo Evropska unija sprejemala, dobre za vse članice in seveda še posebej - tukaj preprosto moramo biti egoisti - tudi za Slovenijo kot tako. Nedvomno je, da vse cilje, ki so postavljeni do leta 2010, ko naj bi Evropa postala najbolj konkurenčna v gospodarstvu na svetu, je to tisto, kar je za Slovenijo izziv, in nedvomno v to resnično verjamemo, bo Slovenija med vsemi članicami med najuspešnejšimi. In razume se seveda, da bo Slovenija še kako lahko uveljavila svoje nekatere prednosti v tistem delu dokumenta, ki govori o odnosih - torej na zunanjepolitičnem področju Evropske unije - , ko govori o odnosih do zahodnega Balkana in nekaterih sosed, saj spet velja, da se s tem, ko se oziramo do teh držav in jih spremljamo, imamo aktivno politiko, uresničujemo tudi svoj del politike, ko uveljavljamo svoje interese, ki smo jih tudi že do sedaj imeli. Nikakor ne mislimo, da gre tukaj za kakšen patronat, za kakšno uslugo Evropi, da bomo kot sosedje nekatere stvari urejali, ampak gre za naš odnos do še nerazrešenih vprašanj za nazaj in seveda za boljšo pozicijo na gospodarskem oziroma trgovinskem področju. Poslanke in poslanci Liberalne demokracije bomo torej podprli tako deklaracijo kot seveda vse spremljajoče dokumente, ki so na mizi. Hvala.
Hvala lepa. Aurelio Juri dobi besedo za stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Prosim.
Hvala, podpredsednik. Kolegice in kolegi! Končno, če mi dovolite, ena od izrednih sej našega državnega zbora, ki naj bi dejansko služila svojemu namenu, za katero v Združeni listi socialnih demokratov upamo, da bo zmogla več konsenza in več ustvarjalnega duha kot doslej, in ki bi jo naj tisti, ki nas poslušajo in gledajo, seveda spremljali z boljšimi občutki Morda se motimo in bomo spet doživeli nekaj že videnega in turbolentnega, na kar bi lahko nakazal tudi na široko odmerjen čas, a želimo verjetni, da bo danes seja bolj prijaznih besed in lepših pogledov na prihodnost, v katero smo stopili s polnopravnim članstvom v Evropsko unijo. Pred nami sta dva pomembna dokumenta - daljša sicer kot priloga, krajšemu, to so prioritete - , ki ju je vlada sprejela takoj potem, ko smo v to članstvo vkorakali, in ki opredeljujeta - prvi bolj splošno, drugi bolj konkretno in operativno - prioritete in naloge naše države in njenih organov ter ustanov pri sooblikovanju evropskih politik in znotraj tega ob upoštevanju skupnih evropskih interesov pri varovanju svojih domačih oziroma nacionalnih. Govorimo seveda o prioritetah in nalogah do konca letošnjega leta, ki je kot prvo in spričo datuma vstopa skrčeno leto našega evročlanstva po vsej verjetnosti najbolj zahtevano za razumevanje in profiliranje naše vloge znotraj te nove, ogromne in nič kaj enostavne družine ter za zakoličenje naših ciljev in naših želja, ki smo jih z vstopom nakazali. V Združeni listi socialnih demokratov podpiramo tako prioritete kot tudi priložene prednostne naloge za delo v svetu Evropske unije, ki jih razumemo predvsem kot vodilo in podlaga ter seveda spodbuda za pravočasno pripravo nacionalno usklajenih stališč do zakonodajnih predlogov, ki so pred pristojnimi institucijami Unije že v postopku in v katere je z našimi interesi še moč posegati, in tudi do tistih, ki se šele pripravljajo oziroma prihajajo. Gre za obsežen in zahteven paket nalog, ki kliče po močno usklajenem delu vseh ministrstev in vladnih služb ter sprotnem spremljanju in odzivanju državnega zbora. In če pomislimo na to, da smo prvič pred tako nalogo - prihodnje leto gre upati, da bo lažje - , sta razsežnost in zahtevnost izziva vidni. Vse zapisane prednostne naloge nedvomno sodijo v tak dokument. In tudi vrstni red se nam zdi primeren. Bi pa vendar izpostavili pozornost, ki jo gre posvetiti opravilom v zvezi z izvajanjem lizbonske strategije ob polnem zavedanju, da se bo cilj, da naj Evropska unija do leta 2010 postane najbolj, kot je zapisano, dinamično, konkurenčno in trajnostno, okolju prijazno ter na znanju temelječe gospodarstvo na svetu, ki bo uživalo polno zaposlenost s kvalitetnimi delavnimi mesti ter ekonomsko in socialno kohezijo, verjetno odmaknili še za kako leto. In da seveda letnica 2010 ni realna. Morda prav zaradi tega se moramo temu poglavju še posebej posvetiti, ker domnevati gre, da bodo prvi učinki vstopa v novo stvarnost z napovedano ugasnitvijo kar nekaj delovnih mest pri nas doma nakazali lahko obratno pot in lahko botrovali tudi nevarnim premislekom v javnosti o tem, ali smo se s tem članstvom odločili prav. Ustavna pogodba nove razširjene EU, ko bo sprejeta - vZdruženi listi socialnih demokratov upamo, da čim prej - , bo lahko za evroskeptike priložnost, da znova zavrtijo svojo ploščo, zlasti, ko se bodo s pogodbo prek referendumov poigrali ponekod po Evropi in to tudi v starih članicah. Evropski svet je poudaril, da morajo članice EU obnoviti zavezanost k ciljem lizbonske strategije glede zaposlovanja in v tem kontekstu posvetiti pozornost štirim strukturnim ciljem: prilagodljivost trga dela, pritegnitev več ljudi nanj, izboljšanje kvalitete delovnih mest in investiranje v človeški kapital. Ob tem je izjemno pomembna, dodaja evropski svet, enotnost trga dela, ki naj podpira in omogoči prost pretok delovne sile. Žal nekatere stare članice so z omejitvami, ki so jih postavile novim glede dostopa do njihovih trgov dela, že preslišale tole priporočilo in po našem mnenju zadale kar močno klofuto eni od vrednot povezovanja v enoten, gospodarski, politični, družbeni prostor. To je pretok delavcev. In nenazadnje, klofuto tudi samim prizadevanjem za povečevanje konkurenčnosti evropskega gospodarstva, in sicer družbene rasti. Ob načelni podpori ciljem lizbonske strategije je že prav, da se Slovenija osredotoči že v tem letu na nadaljevanje izvajanja potrebnih reform za doseganje teh ciljev, ki so skladni z že sprejeto nacionalno strategijo gospodarskega razvoja 2001-2006. Obenem naj pokrene vse potrebne aktivnosti, da se naj omejitve mobilnosti na trgu dela vsaj nekoliko omilijo z dvostranskimi sporazumu, še posebej s sosednjimi partnerkami. Menimo, da je iskanje tovrstnih rešitev veliko bolj primerno kot ukrepanje z inštrumentom reciprocitet, ki naj ostanejo, če hočemo, le skrajna tolažba. Beseda, dve še o zadnjem poglavju prioritet, to je o zunanji varnostni obrambni politiki, ki čeprav zaseda sklepni del dokumenta ni nič manj pomembna od ostalih. V luči dogajanj na svetovni sceni - mislim predvsem na krizo Bližnjega vzhoda z iraškim kaosom vred, na ofenzivo mednarodnega terorizma in nenazadnje na še nevarne napete strasti v določenih predelih zahodnega Balkana - je opredelitev do vprašanja, kakšno zunanjo varnostno in obrambno politiko naj EU oblikuje, še kako pomembno. Izkušnje s sodelovanjem nekaterih članic Unije ob bok Združenih držav Amerike pri agresiji na Irak in razdoru, ki je takrat pri tem nastal znotraj EU, dobesedno kličejo po bolj usklajenem in po možnosti enotnem ter na podlagi aktivne politike miru ter zavračanja na vojni temelječem evropskemu pristopu k tovrstnim krizam in glede na čedalje bolj razširjeno spoznanje v svetovni javnosti, da je bilo poseganje v Irak mimo OZN zgrešeno, po urgentnem in odločnem prispevku Evrope h krepitvi svetovne organizacije in k vzpostavitvi takega mednarodnega reda ter takega čezatlantskega razmerja, katerega načel in pravil niti najmočnejša velesila ne bo smela oziroma moglakršiti. Združena lista si bo kot članica stranke evropskih socialdemokratov zagotovo prizadevala zelo odločno v to smer. In še na koncu, če mi dovolite, o zahodnem Balkanu in kako, menimo, je pomembno, da se mu posvetimo in mu pomagamo dokopati se do evropskih standardov. Gre za stabilnost regije, na katero mejimo in od katere razmerij je odvisna naša varnost in so torej odvisni naši nacionalni interesi. Toliko. Dopolnjeno besedilo prioritet oziroma deklaracije bomo v Združeni listi socialnih demokratov podprli. Hvala.
Hvala. Sedaj vabim k besedi kolega Alojza Peterleta, ki bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod minister! Poslanska skupina Nove Slovenije želi, da ta razprava, ki sicer zamuja zakonski rok - ker bi morali o tem odločati v skladu z zakonom do 1. maja, vendar so bile stvari prepozno pripravljene, da bi lahko do tega prišlo -, ne bi bila rezultat neke posebne časovne stiske. Strinjamo se s tistimi, ki opozarjajo, da ne gre zgolj za neko priložnostno razpravo, ampak da gre za zelo resne stvari. S temi odločitvami danes oziroma z našim pogledom na to, kaj so bistvene naloge naše politike v prvem letu članstva, bomo tudi delali za našo prepoznavnost v evropskem prostoru ali pa proti njej. V tem smislu menimo, da je prav to, kar sta skupaj predlagala oziroma sprejela stališče komisija za evropske zadeve in pridružitveni parlamentarni odborna skupni seji, ki sta videla potrebo, da posebej obravnavamo oziroma zavzamemo stališče do ožjega dokumenta, ki ga je vlada poslala 23. aprila, in da povzamemo večino tistega dokumenta z naslovom "Deklaracija o stališčih" in tako naprej ter da tisti širši dokument, ki je za nekatera področja prednostnih nalog zelo izčrpen oziroma podroben, pri nekaterih pa manj, da je to v skladu s sklepom oziroma amandmajem samo izhodišče za razpravljanje in odločanje naprej. Ker če bi sprejeli vse, kar tam piše, bi seveda sprejeli tudi lep del poročanja, razlaganja, kako je v Evropski zvezi, ne pa strateških usmeritev. Tako poslanska skupina Nove Slovenije podpira ta dvostopenjski pristop in za nas sprejeti drugi amandma ne pomeni, da smo s tem potrdili vse, kar piše v dokumentu, ki ima okrog 60 strani, ampak je to izhodišče, na podlagi katerega pripravljamo v parlamentu za vlado zavezujoča izhodišča. Toliko po tej plati. Drugič pa bi želeli v poslanski skupini Nove Slovenije, da bi tisto, kar znamo tako dobro zastopati v Bruslju in še kje drugje, ko govorimo v podporo spoštovanja človekovega dostojanstva ali v podporo spoštovanju identitet, v podporo izvajanju načela, upoštevanju načela solidarnosti, da bi se to vendar dogajalo tudi doma. Če bomo že v prvem letu upoštevali, predvsem pa seveda tisti, ki vladajo, načelo solidarnosti po evropsko, ne bodo rasle razvojne razlike med slovenskimi pokrajinami. Torej, mi želimo, da se to načelo, ki smo ga podpisali, da se prevede tudi v domače razmere. Tako je še s kakšnim drugimnačelom, ker če ne bo ostalo to pri lepih papirjih in lepih besedah, pri nas bodo pa nepravične in vprašljive razlike med pokrajinami naraščale. Tako bi se dalo govoriti tudi o načelu subsidiarnosti, ki je bistveno načelo pri postavljanju evropskega pravnega reda, ki se ga po našem mnenju v Sloveniji ne upošteva v zadostni meri oziroma povsod in nivojsko zadeve niso postavljene v skladu s tem načelom. Kar zadeva zelo konkretnih zadev - mi je žal, da motim kolege pri njihovem pogovarjanju - , bi rad v imenu poslanske skupine rekel še naslednje. Mi nismo želeli do 1. maja govoriti na pamet, izražati nezaupanja ali, bi rekel, slabih pričakovanj, po 1. maju pa mislim, da bo treba že kaj reči. Namreč, ljudje telefonirajo, ljudje sprašujejo, kako bo zdaj potekalo prijavljanje na razne razpise, kako bo potekala priprava programov in zdaj bomo videli v naslednjih mesecih, koliko je vlada po vseh svojih odgovornih linijah pripravila Slovenijo na to, da bomo počrpali sredstva, ki bodo na razpolago. V papirjih seveda piše, da se bomo trudili, ampak Nova Slovenija daje na to velik poudarek, nimamo vtisa, da je na vseh na področjih to narejeno tako, da bo država tudi resnično učinkovit in prijazen servis tistim, ki ne razpolagajo zdaj z vsem znanjem, s katerim se moraš lotiti formularjev oziroma razpisov in jih napolniti s številnimi podatki. Torej, mi vidimo velik poudarek na tem. Druga zadeva, lizbonska strategija, seveda, v papirjih nikjer ne piše, da smo mi med nekdanjimi socialističnimi državami tista država članica, ki ima še vedno najnižji delež zasebnega gospodarstva. Jaz bi to z veseljem videl - v imenu poslanske skupine govorim, seveda - , da bi to nekje pisalo, da bomo ta procent popravili, pa da bo kakšen sklad, slovenski odškodninski sklad, pospešil svojo pot h koncu svojega življenja, ker ni namen tega sklada, da živi in z njim država na para način oziroma na svoj način upravlja z lepim deležem slovenskega premoženja, ampak da čimprej ustrežemo oškodovancem, da se pač tudi evropsko načelo pravne države in pravičnosti upošteva. Kakšno tako zadevo bi tudi radi videli zapisano v taki strategiji. V tej zvezi moram seveda omeniti, da se določene stvari lepo oberejo, ampak nas zanima seveda, kaj konkretnega se bo res zgodilo v podporo malim in srednjim podjetjem v letu 2004, za to da bi po naši strani okrepili prizadevanja za izvajanje lizbonske strategije in da bi ta, nedvomno, najživahnejši del, sektor gospodarstva okrepili, da bo lahko dajal več. Torej, tukaj v naši skupini dvomimo, da je to nastavljeno tako, da bi se v letu 2004 zgodilo tisto, kar se 12 let ni. Prej sem omenjal pravnost države. Ne vidim več seveda tistega stavka, ki se je pojavljal leta v poročilih evropske komisije in ki je govoril o prepočasnem izvajanju denacionalizacije. Mislim, da bi ta stavek nekje vendar še ustrezal oziroma bil primeren, potrebno, da se ga zapiše, ker je še vedno okoli 15% nerešenih primerov in ne bi rad, da bi šli mi že mimo tega, rekoč, 1. maj je za nami, sprejeli so nas, sedaj pa, kar bo pa bo, enkrat se bo še kakšen primer rešil, drugo pa pustimo. Torej, mislim, da ne bi smeli tega delati tako. Tudi ta cilj, s katerim smo vedno našim partnerjem mahali pred očmi oziroma tisti, ki so za to odgovorni, ga vendar ohranjati pred očmi in ga skušati tudi čimprej realizirati. Veliko je seveda posameznih zadev, o katerih nima sedaj smisla, da posebej razpravljamo, bi pa želeli, da bi bile naše strateške usmeritve take, da bi prepoznavnost, kot sem že povedal, okrepili v Evropski zvezi v tej prvi rundi, ki bo zelo pomembno za našo podobo. Ob koncu bi se rad v imenu poslanske skupine Nove Slovenije pridružil tudi temu, kar je povedal poslanski kolega Podobnik, ko je, recimo temu, opozoril na razlike v politični kulturi pri nas in v Bruslju. Jaz sem hodil tja, kot opazovalec dobro leto in sem videl predsednika Evropske komisije Prodija, ki je ure, če je bilo treba, poslušal od prvega do zadnjega govornika, pa nikoli tudi ni doživel, da bi kdo prišel do predsednika parlamenta pa bi rekel, dajte, naš bi pa malo prej govoril. Tega nismo nikoli doživeli v Evropskem parlamentu. Ni šepetalca, ki bi spremenil lahko prej določeni dnevni red, kot je bil tudi pri nas določen, zapisan in dan vsem vam na klopi, to se tam ne zgodi. Mi si želimo torej, da ne samo to, da držijo spiski ali pa dogovori, ampak da za vse enako držijo zakoni. Nova Slovenija je velikokrat povedala, kje vidimo razliko med besedami in dejanji, kje vidimo klanske pristope, kje vidimo družinsko obnašanje, upamo, da 1. maj pomeni pri tem neko spremembo, neko preokretnico in naša poslanska skupina bo zelo pozorna na tovrstne neenakosti, ki jih vidi še vedno zelo, zelo veliko. Hvala lepa.
Hvala vam. Dr. Miha Brejc, dobi besedo, stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Najprej, gospod podpredsednik, moram ugotoviti, in to je bila proceduralna pripomba, da smo prijavili 50 minut, dobili smo jih 38, recimo, Slovenska ljudska stranka je dobila 50 minut, pa je manjša kot pa največja opozicijska stranka. Tako da tudi tu vidimo, da ne držijo tiste besede, ki jih je prej povedal predsednik parlamenta. Gre očitno za neko čudno logiko ravnanja, ki pravzaprav nima nobene zveze več s poslovnikom in kaže, da se tudi pri tako pomembni temi, kot so evropske teme, če rečem zdaj celemu temu sklopu, čas omejuje in najprej dobimo gradivo iz vlade 7. maja v parlament oziroma dobimo ga potem šele v ponedeljek praktično, zajeten kos papirja, zelo pomemben, in potem nam še čas omejujete in pri tem naj bo pa to parlament, v katerem imajo poslanci pravico povedati svoje mnenje o stvari! Pa to je izrazito neevropsko obnašanje. In jaz proti temu protestiram v imenu naše poslanske skupine. Zdaj pa k vsebini. Torej, kaj moram reči najprej. Kot celota je ta dokument ustrezen, v njem je veliko pomembnih ugotovitev. Jaz žal bolj obžalujem, da ni bolj jasnih konkretnih slovenskih stališč do teh vprašanj. Namreč, v zadnjih treh letih sem precej časa preživel v tem evropskem prostoru in celo vrsto teh dokumentov poznam in zdaj jih prenašamo v slovenski prostor, ne da bi sami bolj jasno povedali, kaj mi mislimo o tem. Mi podpiramo vlado, ko gre za prizadevanja pri sprejemanju ustavne pogodbe. Mislimo, da je to nujno, da pridemo do ustavne pogodbe, ker petnajsterica že doslej ni imela več jasnega pregleda nad lastno pravno ureditvijo. Sedaj, ko se je vključilo še deset novih držav, pa je seveda razumljivo, da je situacija še toliko težja, še bolj nepregledna, postopki odločanja še bolj nejasni in netransparentni, da ne govorim o demokratičnem deficitu, da ne govorim o nejasnih pristojnostih. Navsezadnje v ustavni pogodbi smo veliko pozornosti namenili človekovim pravicah in svoboščinam in seveda to je tudi eden pomembnih elementov, zaradi katerih mislimo, da je ustavna pogodba dober dokument in bi ga morali res čim prej na tej medvladni ravni sprejeti in potem poslati v postopek sprejemanja v državah članicah. Glede zelo pogostih izjav predsednika odbora za zunanjo politiko in nekaterih drugih morda še glede podpore Hrvaški. Mi v Slovenski demokratski stranki se strinjamo, da je treba sosedom pomagati, jaz ne vem, ali so nas za to prosili ali ne, ali imate tu v vladi kakšen dogovor ali kaj takšnega - v to se mi ne spuščamo. Mi podpiramo prizadevanje Hrvaške za vstop v Evropsko unijo, želimo pa opozoriti, da Slovenija sama ima in bo imela zelo veliko problemov pri urejanju evropskih zadev v evropskem prostoru, še posebej, ko bo šlo za usklajevanje različnih stališč 25-erice. Torej, ne razumeti tega kot nekosebično stališče, češ, najprej poskrbimo zase, potem pa za vse ostale, ampak želimo opozoriti na realno oceno stanja. Mi potrebujemo ogromno energije, da se bomo v Evropi dobro znašli in temu bi jaz kljub vsemu dajal večji poudarek. Na strani 6 v tem dokumentu beremo - torej, ko gre za schengensko mejo - , da se sredstva predvidijo - se oproščam, mogoče je pa to 4, nimam sedaj tukaj pri sebi dokumenta. Torej, v zvezi s schengensko mejo, da se sredstva predvidijo tudi za varovanje skupne zunanje meje. Slovenija ima, glede na to, da je to 2-milijonska država 670 km meje in s tem velike stroške pri vzpostavljanju schengenske meje in potem pri vzdrževanju schengenske meje. Zato je takšna formulacija po mojem mnenju preblaga. Mi moramo mnogo ostreje zahtevati,da se upošteva ta posebna okoliščina, v kateri je Slovenija. Tu pa govorimo samo - tudi neka taka zelo, zelo blaga formulacija. Jaz predlagam vladi, da se tu postavi na bolj trdno stališče, bolj odločno nastopi in pove, da 2-milijonska država ne more nositi enake teže pri zunanji meji, kot pa, ne vem, neka država, ki ima mogoče 40 milijonov prebivalcev. Rad bi tudi opozoril na neko idejo, ki se je v evropskem prostoru dolgo časa ohranjala, ne vem pa, kakšna je njena končna usoda. Namreč, v skupini za svobodo, varnost in tako naprej, v kateri sem sodeloval je bilo veliko govora o schengenski meji - torej, gre za skupino pri nastajanju evropske ustave - pa tudi v političnem programu EPP-ja je bila razprava o schengenski meji seveda zelo obsežna in tam je nastala tudi neka ideja, da bi oblikovali skupne varnostne sile, ki naj bi zagotavljale neko, ne mejno zaščito, ampak notranjo zaščito zunanjih meja. Formulacija je ohlapna, moj vtis je bil, da morda s tem mislijo najti delovna mesta za vse tiste ljudi, ki so pač z novimi mejami s strani 15-erice izgubili delo, pa bi z nekimi posebnimi varnostnimi silami poskušali pač zagotavljati to notranjo zaščito zunanjih meja. Torej, tu samo opozarjam, da naj bo vlada zelo pazljiva, ko gre za take ponudbe. Ideja je še vedno živa, vendar ne morem sedaj povedati, v kakšni fazi je. No, potem tam v tistem finančnem paketu govorite o evropskem davku. Mi menimo, da mora Slovenija nasprotovati evropskemu davku kot finančnemu viru proračuna Evropske unije. Namreč, tu opozarjam na enega od zelo tipičnih pojavov velikih administracij, to je Paretov sindrom. Se pravi, da bi lahko pobrali ta evropski davek, bo sistem tako zakompliciran, da bo zahteval zelo veliko administracije, ki bo pa seveda za svoje delo porabila veliko sredstev in bo končni učinek takega davka bistveno manjši, kot izgleda na prvi pogled. Skratka, jaz se bojim, da vodijo taki predlogi v močno močno širjenje bruseljske administracije, zoper kar bi pa morali biti. Vsi poudarjamo pomen lizbonske strategije, kar je seveda prav, in v tem kontekstu tudi ta dokument poudarja pomembnost enotnega trga dela. Mi vsi vemo, da poudarjanje na eni strani in na drugi strani splošno znano dejstvo o omejitvah pri prostem pretoku oseb, da to ne gre skupaj. In tukaj bi morala vlada, ne glede na to, da je v tem pristopnem obdobju seveda morala pristati na prehodno obdobje, tu bi morala vlada, vsaj z nekim stavkom, povedati drugačno stališče, kot je zdaj zapisano. Bolj odločno povedati, da seveda to ni v redu in da pričakujemo, da se bo v tem dveletnem obdobju, da mi preprosto rečemo, mi pričakujemo, da Slovenija po dveh letih ne bo imela več teh problemov. Mi smo dejansko v bistveno drugačnem položaju kot Poljska in si tudi lahko privoščimo, da imamo svoje stališče, in to jaz tudi zelo pogrešam pri tem dokumentu. Vlada ne izkoristi teh možnosti, da bi povedala, kaj misli, ampak zelo ubogljivo sledi evropskim dokumentom. To ni dobro. Jaz mislim, da je treba jasno povedati tisto, kar ni dobro za nas. Mi ne moremo biti uvidevni do Poljakov - zakaj pa? Njih je 40 milijonov, in če ne bi bilo teh omejitev, bi jih pet milijonov takoj iskalo delo v Evropski uniji. V Sloveniji pa taka situacija ne obstaja, zdaj smo člani Evropske unije, torej lahko rečemo, v redu, predpristopna pogajanja so pa taka, ampak v dveh letih pričakujemo, da te omejitve ne bo več. Torej predlagam, da se to nekako upošteva. Zelo lepo je brati več delov besedila, ki govorijo o spodbujanju podjetništva, ampak žal, kadarkoli vlada obljublja, kako bo poenostavila postopke pri ustanavljanju podjetij - tudi novi minister je napovedal, da bo to zdaj drugače - se potem to nekako ne zgodi in te razprave smo že malo naveličani Mi bi res želeli, da se končno vlada tukaj postavi ne neko odločno stališče in poreže vse tiste birokratske ovire, da bi podjetniki res lahko hitro in po čim lažjem postopku ustanovili podjetje, da bi tudi zagotovila ustreznejšo davčno politiko za začetnike, za nove podjetnike. In tu pogrešam v tem dokumentu našo posebnost, plačilno nedisciplino. Jaz predlagam vladi, da vendarle poskuša v ta dokument vključiti ta naš zelo resen problem, namreč plačilna nedisciplina uničuje male podjetnike. Na eni strani govorimo, kako je podjetništvo pomembno, naredimo nekaj, da se bo to podjetništvo ohranjalo in da ne bodo mali podjetniki propadali zato, ker jim naročniki, in to je zlasti država - zanimivo, eden izmed tistih krivcev - da ne bodo propadali zato, ker pač njihovo delo ni plačano, ker nimajo dovolj kapitala, da bi vzdržali daljši čas. Ne pozabimo, raziskave, ki jih je vlada naredila, ki so jih naredili tudi slovenski inštituti, recimo za podjetništvo in podobno, kažejo, da je struktura podjetništva pri nas podobna kot v Evropi. 99% podjetij spada v kategorijo srednjih, malih, mikro podjetij. In jaz bi vendarle pričakoval, da bo v tem - jaz štejem, da je to zelo pomemben dokument, namreč, ne vem, mogoče bi si glede na obnašanje predsednika vlade mislil, da to ni, ampak po vsebini se mi zdi zelo pomemben - in poglejte, če je to tako, potem bi pričakoval v takem dokumentu bolj odločno, bolj jasno besedo vlade, ne pa ponavljanje nekih splošno znanih zadev, ki smo jih velikokrat že slišali. Ali pa recimo tam naprej v okviru lizbonske strategije, pa potem še posebej v poglavju o izobraževanju, je govora o pospeševanju naložb v izobraževanje. Ja, vsi smo soglasni, vsaj jaz, prosim, se ne spomnim, da bi bil kdo kdaj proti, ampak včerajšnja razprava v državnem zboru, v odboru za šolstvo in tako naprej je pokazala, da vladajoča večina vendarle meni, da je prav, da se pri uvajanju bolonjskega procesa, torej bolonjskega modela visokega šolstva plačajo samo štiri leta, ne pa pet. Sedaj, če smo se odločili, da gremo v bolonjski proces, potem ga moramo v celoti izvesti tako, kot se spodobi. Ne moremo pa sedaj študentom v petem letu študija reči, ja, sedaj si boste to sami plačali. Dobro, vlada je včeraj rekla, za približno 30% socialno ogroženim bomo zagotovili neka sredstva. Lepo, ampak to je spet nekonsistentna zadeva. In jasno kaže na to, da spet na nek birokratski način skušamo uveljaviti bolonjsko deklaracijo, ne pa v svojem bistvu spremeniti razmere v visokem šolstvu in omogočiti študentom vsaj približno enake pogoje študija. Študentsko delo je pojem, ki ga poznamo samo pri nas. In o tem se pogovarjamo, namesto da bi tu neko odločenjšo besedo povedali. Pa seveda tudi to je res, pospeševanje naložbe v izobraževanje je lepa beseda, ampak dajte jo izraziti v odstotkih, ki bodoprimerljivi z drugimi državami in tam boste videli, da niti svojega nacionalnega programa, obstoječega, ne izpolnjujemo tako, kot bi bilo treba. Da tudi tam nismo dosegli odstotkov, ki so bili v nacionalnem programu zapisani. Potem, tam je, recimo, nek stavek, ki govori o zaposlovanju in tako naprej. Citiram, vse je v tem poglavju: "Večja fleksibilnost in učinkovitost trga dela ter zagotavljanje novih in kvalitetnejših delovnih mest." Ja, kolikokrat smo mi ta stavek že slišali. Ampak to je čista floskula To je tekst, ki nima nobene teže, ponavljanje nekih besedil iz preteklosti, iz drugih dokumentov. Zakaj obremenjujemo tako pomemben dokument s takimi stvarmi? Danes je bilo že nekaj rečenega o izpolnjevanju kriterijev, od finančnih kriterijev, Maastrichta in pakta stabilnosti. Kot vemo, se je Nemčiji, Franciji pridružila sedaj še Italija in tudi Italija je pravzaprav kršila pravila igre. In tu bi človek pričakoval eno odločno stališče vlade do tega pojava. Kaj pa preberemo? Citiram: "Razplet", torej razplet te kršitve in te obravnave v evropskih institucijah, torej citiram: "Razplet bo vsekakor zanimiv," pravi vlada. Lepo vas prosim, jaz verjamem da je to za koga zanimivo, ampak lahko je pa tudi zelo tragično. Jaz bi tu pričakoval stališče vlade. Da se postavi na načelno stališče in prevzame za to tudi odgovornost in reče, obsojamo tako kršitev. Največji si lahko vse dovolijo. V evropskem parlamentu smo imeli prejšnji teden tudi razpravo s tem v zvezi. In lahko vam rečem da so padale zelo ostre besede. In da, jaz seveda nimam mandata, da bi v imenu vlade kaj rekel, ampak sem rekel v svojem osebnem imenu. Če največji kršijo pravila, za katera so se sami najbolj zavzemali, potem je nekaj narobe. In če je nekaj narobe, je treba to povedati, ne pa kot ovca stati v vrsti. Jaz ne vem, kako si vi predstavljate, da funkcionira Evropska unija. Evropska unija nas bo hvalila kar naprej, kako pridni smo, kako ubogljivi smo. Ja, polno hvale. Ampak jaz še nisem slišal od slovenskih predstavnikov ene jasne, odločne besede, vladnih predstavnikov v evropskem prostoru. Jaz ne vem, česa se mi bojimo pravzaprav. Če je nekdo kršil pravila igre, je treba to jasno povedati in zagotovo se ne postaviti na stališče, da je to prav. Tam pa neko tako cincanje, češ, ja, saj mogoče so pa ti kriteriji prehudi, pa ne vem kaj. Ja lepo vas prosim. Povejmo, kriteriji so taki, kršili so jih ti in ti. Sedaj, strinjam se. Kaj bo odločilo evropsko sodišče, stvar je namreč na evropskem sodišču, to pa bo zanimiva zadeva. Ampak, ali bo takrat Slovenija svoje stališče šele povedala? Ko bodo že vsi vrabci čivkali in tako naprej. Saj mogoče je to modro. Jaz ne vem. Ampak ne zdi se mi pa načelno. Ja, in potem recimo čudovit stavek: "Povečati stopnjo zaposlenosti, zlasti pri starejših delavcih." Jaz sodelujem kot evropski poslanec v odboru za zaposlovanje in socialne zadeve, in posebej v eni ekipi, ki je znotraj EPP-ja nastala. Taka bolj profesorska ekipa je, ki se ukvarja s tem področjem, "human resource", torej človeških virov. In ko smo razpravljali z našim koordinatorjem o teh stvareh, smo proučili obsežno gradivo o tem in videli, da je pravzaprav v mnogih evropskih državah nastala cela vrsta projektov na to temo, kako vključiti osebe, starejše od 45 let, v zaposlitev. To so zelo resne stvari. In tu seveda mi se zadovoljimo pa z neko bolj ohlapno formulacijo. Mene bi bolj zanimalo, kako bomo to storili. Ne samo za to trditev, ampak za mnoge druge, ki so seveda v tekstu navedene. Kako bomo to storili? Sedaj, doslej lahko rečemo, da politika vlade temelji predvsem na različnih programih aktivne politike zaposlovanja. V redu, to je prav. Vlada namenja toliko in toliko sredstev aktivni politiki zaposlovanja in s tem blaži brezposelnost; to je čisto v redu. Vendar pa manjka bistven poudarek, in tu sem nekoliko presenečen. Vsi dobro vemo, da vlada lahko ustvarja delovna mesta predvsem s svojimi intervencijskimi sredstvi; da lahko zaposluje v državnih in paradržavnih institucijah, in to tudi počne, seveda, in tudi na ta način blaži brezposelnost. Ampak znano je, da pa samo dobro investiran dobiček ustvarja delovna mesta - samo to. In, seveda, če se bomo vseskozi zanašali in poudarjali samo vladno intervencijo, kar je izrazita socialistična praksa, praksa socialističnih držav, pa tudi socialističnih strank v Evropi, ki so na vladi, potem ne bo pravega učinka. Zato predlagam vladi, da razmisli o tem, da bi vendarle tudi tu našli neko ustreznejšo formulacijo in tudi zavezo, da bo kaj takega storila v tej smeri, še posebej, ko gre za ustvarjanje delovnih mest in davčno politiko. O konkurenčnosti podjetij govorite na 14. strani. Spet lahko rečem, napisano je zelo dobro, vendar je stvarnost drugačna. Velik razkorak med normo in stvarnostjo tudi tu obstaja. Ne bi se spuščal v vse mogoče podrobnosti, ampak, recimo, omenjate ta evropski dokument o inovacijski politiki. Akcijski načrt o inovacijski politiki je silno pomemben za Slovenijo, ker je Slovenija, če se ne motim, prav na repu evropskih držav, če sodimo po njeni inovativnosti. Zdaj, koliko lahko nek dokument k temu prispeva, ne vem. Treba je ustvariti razmere, da bodo inovacije dobro nagrajene, kjerkoli se pač pojavljajo, in potem jih bo pa več. Tega pa že ne zmoremo več napisati. Posebej se mi zdi važno poudariti področje, ki govori o raziskovalnih sredstvih. Tudi tu je Slovenija zaostala. Sama se opredeljuje za večji delež sredstev za raziskave in razvoj, poudarja povezovanje znanosti in gospodarstva. Mislim, saj pravim, dokument je po tej plati zelo v redu. Ampak istočasno, ko ta dokument zdaj v parlamentu sprejemamo, se pripravljajo pogodbe, ali pa so že sklenjene, ne vem, za raziskovanje za naslednjih pet let, to se pravi, za leta 2004-2009. Oglejte si, prosim, kdo dobi denar za raziskave za naslednjih pet let, in boste videli, da je to v bistvenem razkoraku stem, kar piše v tem programu. V denarju, če zdaj govorim o enotah raziskovalnega denarja, torej raziskovalcih, FTE, potem vidimo, da fakulteta za družbene vede dobi, recimo, 30 enot, ekonomska fakulteta mogoče, ne vem, 5 ali pa 3. In se sprašujem, ja, kjepa je zdaj tista tista podlaga, da je to tako. Ja, podlaga so kriteriji, torej javne objave v mednarodnih revijah itn. To je pomemben kriterij za znanost, ampak veste, ni pa edini. In poleg tega tisti, ki so ves čas imeli visok delež raziskovalnih sredstev, so imeli to raziskovalci, ki so sedem ur na dal delali na teh raziskovalnih zadevah in seveda nabrali ogromno nekega materiala, ki so ga potem lahko profesorji objavljali itn. Tisti, ki pa tega niso imeli, pa seveda ne morejo. Skratka tukaj na tem raziskovalnem področju je neustrezno razmerje in to bi morali popraviti tako, da bi dali večji poudarek tistim raziskavam, ki koristijo slovenskemu gospodarstvu, seveda pa tudi vsem drugim vprašanjem, ampak ta hip bi morali dati poudarek na gospodarstvu. Recimovčeraj je na senatu univerze predstavnik, mislim da elektro frakultete hotel izvedeti, po kakšnih kriterijih so bila sredstva deljena, ker recimo energetika kot eno ključnih področij, ki ga v tem dokumentu omenjate, ni dobila raziskovalnega denarja. Družboslovje je pa, določen del, torej ta politični del družboslovja, da rečem FDV, pa kolikor hočeš. To so stvari, ki niso v redu. Sedaj boste rekli, da spet kritiziram, ampak to so dejstva. In zanimivo, ko postavlja univerza v Ljubljani ta vprašanja in zahteva odgovor, odgovora ne dobi, ne o kriterijih ne o sredstvih, nič. Odgovora ni. Preprosto pogodbe se podpisujejo za naslednjih pet let in te pogodbe so v nasprotju s tistim, kar tukaj piše. Tako, da razumite, da človek pravzaprav dvomi potem, da je ta dokument resno mišljen. Koper - Divača, Ljubljana - Budimpešta, transport. Lepo piše, Slovenija si prizadeva za ohranitev prednostnih projektov v predlogu novih smernic. Zelo v redu, toda glavnino posla je treba narediti doma. Se spominjate tiste razprave, ko smo padli s hitrega seznama, pa je potem vlada zlobirala, da smo spet prišli na ta hitri seznam. Jaz sem se potem pozanimal, kako je s tem hitrim seznamom. Hitro si gor, ampak si tudi hitro dol. Namreč, če sam ne pripraviš projektov, če sam ne pripraviš odkupa zemljišč, denarja v proračun itn., ni s hitrim seznamom nič in mi imamo tukaj lahko lepo zapisano, da si bomo prizadevali, ampak če ne bomo imeli jasno napisano, da bodo projekti za izgradnjo drugega tira do takrat, odkup zemljišč po tej in tej dinamiki, denar v proračunu, ampak ne 100 milijonov leta 2005, ampak ustrezne milijarde glede na strukturo pričakovanih sredstev. Ampak tega preprosto ni. Varstvo potrošnikov. Slovenija še nima državnega, citiram: "Slovenija še nima državnega upravnega organa, ki bi imel pristojnosti za ukrepanje zoper kršitev nepoštenih ponudnikov blaga in storitev." Saj to je neverjetno, da to sedaj ugotavljamo, ko smo vstopili v Evropo. In seveda iz gradiva jasno izhaja, da bo treba tak organ ustanoviti. Se pravi, na eni strani delamo v smeri, da bi bilo organov čim manj, na drugi strani jih bomo ustanovili še in še. Tudi včeraj na odboru za šolstvo, treba je ustanoviti javno agencijo. In na moje vprašanje, ali bomo imeli potem kakovostnejše visoko šolstvo, če bomo imeli javno agencijo, v primerjavi s kakovostjo visokega šolstva, če bi to delalo kar še naprej ministrstvo za šolstvo, ni znal odgovoriti nihče, ker je seveda jasno, da če ali se neko delo opravlja v ministrstvu za šolstvo ali pa v neki javni agenciji, nima nobene zveze s kvaliteto visokega šolstva. Ampak, večina, vlada je to sprejela. In jasno, da se bo državna uprava še naprej širila, ne da bi pogledali, ali lahko neke naloge znotraj državne uprave opravijo tisti, ki so zdaj tam zaposleni. Ne, potrebujejo novo agencijo, novi ljudje in tako naprej. To ni v redu. Slovenija mora do julija 2004 pripraviti nacionalni akcijski načrt socialnega vključevanja. Največjo težo bo dala ukrepom za spodbujanje zaposlovanja, odpravljanje izobrazbenega primanjkljaja, zagotavljanje ustreznih bivalnih možnosti, zmanjšanje ruralnih razlik in tako naprej. Spet čudovit tekst. Kdo se s tem ne bi strinjal? Odlično. Ampak, jaz bi raje slišal od vlade nekaj drugega. Poleg teh lepih besed, da bi vlada rekla, Prekmurje ima danes, koliko, 50, 60% povprečja bruto domačega proizvoda v Evropi, v članicah, Ljubljana pa 120%. Moje vprašanje vladi: "Kdaj bo Prekmurje doseglo Ljubljano ali pa se ji vsaj približalo?" Torej veliko lepih besed je, ni pa jasnega odgovora na to, kako se bodo te velike razlike zmanjševale. Rekli boste: "Imamo strukturne sklade, pa kohezijski sklad..." Vse te odgovore že vemo, ampak vi nam povejte, kako konkretno mislite te stvari izpeljati do julija meseca. Zdaj, seveda čas mi ne dopušča, da bi šel še naprej v druge dele tega obsežnega in zelo, po mojem mnenju, zelo pomembnega dokumenta. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je to dokument, ki ga je treba podpreti. Tu ni nobenega dvoma. Ampak, želeli pa bi si, da bi vlada pri posameznih opredelitvah prioritet Slovenije mnogo jasneje zapisala, kakšno stališče ima. Ne, kakšno stališče je zapisano v dokumentu Evropske unije. Naš odnos do stvari manjka v tem dokumentu. Mnogo bolj jasno, mnogo bolj odločno bi moral biti izražen. In jaz upam, da bo vlada se postavila na svojenoge in tu v evropskem prostoru tudi pokazala, da zna oblikovati lastno stališče. Mi bomo vlado podpirali v vseh tistih projektih, ki bodo resnično prispevali k uspešnejšemu razvoju Slovenije in njenemu učinkovitemu delovanju znotraj Evropske unije.
Hvala, doktor Brejc. K besedi vabim magistra Marka Diacija, stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovani gospod minister! Spoštovani državni sekretar! Celotna država si je več let prizadevala za uspešno notranjo usposobitev za članstvo v Evropski uniji. Ko smo, kot radi rečemo, uspešno zaključili pogajanja, je Slovenija oziroma so njeni vladni predstavniki v okviru statusa opazovalke še leto dni delovali znotraj institucij Evropske unije. S 1. majem letos pa je Slovenija postala članica Evropske unije z vsemi pripadajočimi pravicami in obveznostmi. In kot je slišati iz vzhičenih besed vseh nas, smo s članstvom dosegli glavni cilj, nirvano naše osamosvojitve. Za Stranko mladih Slovenije je vstop v Evropsko unijo priložnost in ne cilj, sredstvo za dosego ciljev. Priložnost, ki jo bo treba šele znati izkoristiti. Brez sramu priznavamo, kot so to delale in delajo ostale stare članice, poglejmo krasne primere Portugalske, Španije in Grčije ali še najbolj nam primerljive Irske, da nam je osnovni cilj povečanje blaginje in standarda doma. To je naša vlada tako sramežljivo uvrstila nekam med učinkovito črpanje sredstev kohezijske politike in pripravo zadostnega števila kvalitetnih projektov, od katerih bo dejansko odločilno, ali bo Slovenija do konca 2006 tudi dejansko neto prejemnica sredstev iz evropskega proračuna oziroma, po domače povedano, od naše lastne iznajdljivosti bo odvisno, ali bomo več dali ali več dobili iz skupne blagajne. To zveni nekam znano iz polpretekle zgodovine. Seveda, pa je absorpcijska sposobnost tista, ki bo odločala o tem in zato je potrebno imeti pripravljene ustrezne resurse, kot je administrativna usposobljenost organov. Ali smo kadrovsko že doma sposobni slediti in pomagati pri razpisih zainteresiranim? V medijih smo lahko večkrat zasledili, da smo tukaj sicer bolje pripravljeni od ostalih, vprašanje pa je, če smo optimalno pripravljeni. Prav tako bi bilo potrebno opozoriti, da je sicer dokument na strateški ravni ustrezno pripravljen, na taktični pa menimo, da je premalo definiran. Cilje bi bilo potrebno tudi časovno opredeliti, saj so v tem dokumentu tudi srednjeročni in dolgoročni cilji, za vmesne cilje pa definirati tudi merljivost le-teh, če ne, se nam lahko zgodi, da bomo večno v dilemi, ali smo cilj dosegli ali ne in zaradi gibljivih ciljev bomo večno uspešni in učinkoviti ali pa tudi obratno. Med eno in drugo skrajnostjo pa si je vlada zastavila še takšne, sicer koristne cilje, kot je koordinacija sistemov socialne varnosti, ki omogoča prenos oziroma ohranja socialne pravice delavcev Evropske unije, ki delajo v drugi državi, pri čemer so vladni predstavniki diskretno spregledali malenkost, kot je omejitev prostega pretoka delovne sile tudi za Slovenijo, ki smo jo dobili kljub zatrjevanju predstavnikov vlade, da se nam kaj takega ne more zgoditi, ker itak Slovenci ne ogrožamo drugih trgov delovne sile. Realnost je drugačna. Za SMS zaposlovanje v tujini ne pomeni le beg delovne sile in možganske smetane Slovenije v Evropsko unijo, temveč predvsem možnost mladim, da doma ali v Evropski uniji lahko pridobijo določene delovne izkušnje in znanja z delom v Evropski uniji, ki jim omogoča dostop do večje izbire zaposlitve v povratku, kar je tudi cilj Stranke mladih Slovenije, ne pa da mladi ostanejo v tujini. Tudi nam je prioritetno omogočiti vsem mladim generacijam enake možnosti za dostop do kvalitetnega in brezplačnega študija, saj je znanje poleg vrednot edino, kar lahko damo mlademu za njegov uspeh v življenju. Da pa mora družba ustvariti pogoje, v katerih bodo mladi lahko postali enakovredni člani družbe, z vsemi možnostmi za razvoj, je pa tako ali tako edina možna varianta te družbe za obstoj v prihodnosti. Prioriteta nam je zaščititi vrste in habitate ter ohraniti naravno biodiverziteto, a ne samo na področju ribištva, tudi v širšem smislu trajnostnega razvoja. Kmetijstvo nas ne zanima samo skozi višino subvencij, ampak v celoti, kakšne so možnosti prestrukturiranja in predvsem politika razvoja podeželja v naslednji finančni perspektivi. Za SMS je pomembno s pogledom skozi nacionalne prioritete voditi pogajanja o novih uredbah s področja kohezijske politike, zlasti v uredbi o splošnih določbah, o strukturnih skladih in njihovem delovanju v naslednjem obdobju. Gensko neoporečne in pesticidov očiščena hrana, čista pitna voda ter večji nadzor nad kvaliteto živil je po mnenju SMS pomemben dejavnik pri varovanju zdravja. "Free Software" in dostopen internet brezplačen za vse, je prioriteta na področju storitev informacijske družbe. Avtoceste gradimo s svojim denarjem, zato nam je pomembno, da od tega imamo največ ravno domačini. Pri transportu smo za postopno ukinitev cestnin in toliko bolj za zaračunavanje vožnje težkih tovornih vozil čez Slovenijo. Pri energiji se bomo morali odločiti ne samo, kako manj potratno uporabiti energijo v Sloveniji, temveč, kakšni bodo naši viri v prihodnosti. V SMS podpiramo ekološko uravnotežen razvoj alternativnih virov energije. Tudi z NEK-om in odpadki bo potrebno razrešiti vprašanja na nivoju Evropske unije. Upoštevanje okoljskih, zdravstvenih in socialnih vidikov je treba upoštevati pri konkurenčnosti podjetij. Pravna država je spoštovanje človekovih pravic in enakosti, ne glede na spol, raso, veroizpoved ali narodnost, pa tudi pri spremembah na področju pravosodja in notranjih zadev, kjer zgolj boj proti terorizmu ne sme biti glavna točka razmišljanja. Vlada v predlaganih dokumentih navaja prioriteto zavzemanja za krepitev in pristojnosti na ravni EU in da je tako delovanje zrelo, da to sicer ne pomeni zanikanja lastnih nacionalnih interesov in da jih bomo že kako uresničili. Dejstvo je, da nas mora najprej zanimati, kako bomo čim bolj pozitivno izkoristili naše članstvo v Evropski uniji in zmanjšali razlike do najbolj razvitih. Za to smo veliko naredili, se odpovedali marsičemu, ne le prenesli del suverenosti, se tudi odpovedali zelo ugodnim trgovinskim sporazumom med Slovenijo in državami nekdanje Jugoslavije, kar je bistveno otežilo konkurenčnost naših podjetij na trgih teh držav. Tu bodo tudi negativne posledice, o katerih vlada previdno molči ali pa se sploh ne zaveda, kaj nas vse še čaka, na primer, zapiranje delovnih mest kot v primeru Tobačne v Ljubljani. Zato pogrešamo v teh dokumentih to prvo prioriteto, kako članstvo modro izkoristiti za razvoj Slovenije. Glede na to, da je vsem, ki so kakorkoli delali v institucijah EU, jasno, da za uspešno pridobivanje sredstev potrebuješ tri stvari - dober projekt, katerega vsebina pije vodo, natančno poznavanje zapletenih labirintov bruseljske birokracije in pravo telefonsko številko -, bi morali slovenski predstavniki, če se ne moremo prebiti do kopice vodilnih položajev, takoj usposobiti čim več uradnikov, ki bodo sposobni delovati na ravni direktoratov, ki dejansko pripravljajo gradiva in predvsem vsebine ter prioritete, ki gredo nato v razpravo in odločanje in tam se ponavadi glavnina že odloči. Naši ljudje na takšnih pozicijah pa bi morala biti druga prioriteta. Kot tretjo prioriteto pa bisi Slovenija morala zastaviti v smislu večanja vpliva in moči, še posebej skozi nove kandidatke, kjer bi lahko izkoristili komparativne prednosti Slovenije v razmerju do držav bivše Jugoslavije in balkanskih sosed, ki si tudi želijo v Evropsko unijo. Našeizkušnje iz pogajanj in poznavanje teh držav je treba izkoristiti za večanje političnega in tudi ekonomskega vpliva Slovenije. Skozi zgoraj naštete prioritete in ob spodnjih dveh predpogojih bomo lahko uspešno izvedli tudi četrto prioriteto, to je zagovarjanje in lobiranje za Slovenijo čim ugodnejših izhodišč v okviru pogajanj o naslednji finančni perspektivi za obdobje po letu 2006 in naprej. Da se zgoraj navedenega lahko resno in odgovorno lotiš, potrebuješ dva izpolnjena predpogoja: jasno vizijo, kakšno Slovenijo želimo leta 2015, in vrhunsko usposobljeno ter dobro motivirano ekipo, ki bo sposobna izpeljati zastavljene cilje in bo službovanje v EU vzela kot poklicen izziv in dokazovanje z rezultati, ne pa kot nagrado za minulo delo. Mladim je treba dati znanje, smernice, motivacijo in zaupanje v njih. Samo tako bodo obstajale realne možnosti za večanje gospodarske in politične moči Slovenije in dosego glavnega cilja, večanje blagostanja prebivalcev Slovenije, s poudarkom na prihajajočih generacijah, o katerih pa danes s takšnimi dokumenti že mi odločamo. Spoštovani! Rezultat vseh teh silnih priprav trenutne vlade pa so dokumenti pred nami in dejstvo, da nimamo po našem mnenju ključnega dokumenta za delovanje Slovenije in slovenskih predstavnikov znotraj EU - to je strategije razvoja Slovenije, ki naj bi jo dobili enkrat v prihodnosti. V predstavljenih dokumentih pogrešamo bistvo, kakšna je vizija Slovenije, kako bomo to dosegli in kaj bomo Slovenci od članstva dejansko imeli. Hvala.
Hvala lepa, Marko Diaci. S tem smo končali predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Razpravo bom vodil na podlagi seznama prijavljenih za razpravo in tudi prisotnih v dvorani. Kolegica ali kolega, ki v tistem trenutku ne bo prisoten, žal ne bo mogel več razpravljati. Besedo za razpravo dajem Ljubu Germiču. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Glede na to, da smo danes že velikokrat slišali načine in prakse, prenesene iz izkušenj, ki smo jih dobivali opazovalci v evropskem parlamentu, bi bilo treba mogoče na začetku tudi tole reči. Da je seveda delovanje v evropskem parlamentu tudi zelo racionalno organizirano, kot ena izmed praks učinkovitosti dela v evropskem parlamentu. In seveda, ko smo že govorili o tem, je potrebno dodati tudi to, da seveda okvirjanje časa in okvirjanje racionalnosti diskusije je eden izmed temeljnih načinov dela v evropskem parlamentu. In seveda to usmerja tudi vse parlamentarce, tako predstavnike vodij političnih skupin kot uvodne predstavnike določenih stališč in potem tudi posamezne razpravljavce k zelo racionalni koncentraciji misli in seveda učinkovitosti dela v evropskem parlamentu. Ob tem dokumentu, ki ga danes imamo tukaj pred sabo, bi seveda želel pohvaliti ta dokument. Usmeriti bi se pa želel predvsem na dve prioriteti, za kateri mislim, da sta izredno pomembni. In za Slovenijo tudi dolgoročno s pomembnimi učinki. To, kar je zapisano v okviru stališča finančne perspektive za leto 2007 in za obdobje 2007-2013 in povezano z vprašanji uresničevanja lizbonske strategije. Mislim da sta to dve izredno pomembni vprašanji, za kateri tudi vlada ocenjuje, da bo treba seveda usmeriti vse napore, da se bodo stališča, ne samo Slovenije, ampak predvsem vseh držav novih članic slišala pri vrednotenju statističnega učinka pri pristopu k uresničevanju delitve po posameznih prioritetah. Strinjam se, da nova finančna perspektiva postavlja pred skupni evropski prostor petindvajseterice nove izzive. Da se iz dosedanje finančne perspektive postavljajo nove prioritete. Nove prioritete, ki so izrednega pomena tudi za Republiko Slovenijo. In ena izmed zelo pomembnih prioritet je tudi uresničevanje lizbonske strategije. In lizbonska strategija, ki seveda govori v izhodišču, da želi Evropska unija, evropsko gospodarstvo, evropska ekonomija postati najbolj dinamična in konkurenčna v procesu globalizacije, seveda na drugi strani govori o tem, da je ob ekonomskih vprašanjih enakovredno potrebno obravnavati tudi socialna vprašanja in seveda vprašanja trajnostne, torej ekološka vprašanja, ki združujejo tako imenovani trajnostni razvoj. Pri tem bi seveda želel jasno povedati tudi stališče, da je temeljno načelo evropskega socialnega modela poudarjanje soodvisnosti in usklajenosti ekonomske, zaposlitvene in socialne politike. In tukaj je za Slovenijo treba jasno povedati, da ima Slovenija na tem področju zelo dobre rezultate in da je bilo na tem področju storjenega marsikaj. Seveda se strinjam, da v dokument, ki je tukaj danes pred nami, je nemogoče, v deklaraciji in v prednostnih nalogah za Slovenijo za leto 2004, prenesti vse gradivo, vse dokumente, na katerih temelji slovenska politika, in ukrepanje slovenske politike in delo državnega zbora, vlade in vseh institucij, kajti potem bi bil ta dokument seveda preobsežen. Želel pa bi seveda opozoriti, da je ravno na področju sociale, glede na to, da sem sam deloval tudi v odboru za zaposlovanje in socialno politiko v evropskem parlamentu, kjer smo obravnavali veliko teh vprašanj, jasno povedano, da Slovenija na tem področju ima za ukrepanje v letu 2004 veliko veliko strateških dokumentov, med katerimi bi samo naštel programe aktivne politike zaposlovanja, nacionalni akcijski program za zaposlovanje za leto 2004 in pa seveda nacionalni program razvoja trga dela za zaposlovanje do leta 2006. To so nekateri izmed zelo strateških dokumentov, ki seveda bodo odgovarjali tudi na strategijo zaposlovanja v EU, ki govori o kreiranju novih delovnih mest in seveda kreiranju dobrih, boljših delovnih mest. To je izziv tudi za slovenski prostor, za slovensko gospodarstvo, ki v izhodišču, torej v gospodarski strategiji in v usmeritvi razvoja Slovenije na znanju temelječe družbe jasno pove, da želimo graditi razvoj Slovenije na tehnologijah z visoko dodano vrednostjo, z vključevanjem visokega znanja. In na tem področju je Slovenija v zadnjih 12 letih, seveda, naredila ogromno. Če samo pogledamo, kaj je parlament na tem področju naredil: Omenimo samo tri zakone na področju izobraževanja in znanosti, ki je z dodatnimi sredstvi intenzivno sofinanciral hitrejši razvoj na tem področju, in seveda jasno opredelitev za podporo razvoja znanja. Seveda si tukaj jasno Slovenija, tudi z mojim vedenjem, v evropskem prostoru zagotavlja izražanje stališča, da seveda vsako omejevanje prostega pretoka ljudi, kot ene izmed temeljnih svoboščin, torej temeljnih štirih svoboščin EU, seveda ne pripomore k temu cilju. In tako, prepričan sem, kot je že bilo s strani enega od mojih predgovornikov rečeno, smo si vsi poslanci opazovalci v evropskem parlamentu jasno zavzemali za to stališče, hkrati pa nam je bilo vedno jasno tudi posredovano stališče na svetu EU, stališče vlade Republike Slovenije, ki je seveda predstavljala Slovenijo kot državo, ki ne pričakuje ukrepanja skladno s pristopno pogodbo, kjer so si države članice zagotovile možnost uveljavljanja tega prehodnega obdobja. In vsa diskusija, ki smo jo opravljali tudi v okviru parlamenta in političnih skupin in odborov v evropskem parlamentu, je šla v to smer, da seveda ukrepi omejevanja prostega pretoka ljudi bodo za EU lahko pomenili tudi zmanjšanje možnosti uresničevanja strategije, torej lizbonske strategije. Seveda pa bo za Slovenijo izredno pomembno, na kakšen način bo gradila svoje strateške dokumente naprej. Tukaj vidim izredno pomembno vlogo, načelo solidarnosti, ki ga bo treba zagotavljati skozi stališča Slovenije v okviru nove finančne perspektive in skozi strukturne in kohezijske sklade. Tukaj se strinjam, kot je bilo rečeno v uvodu, hkrati pa bo tukaj Slovenija, tudi skozi dokument skladnega regionalnega razvoja, ki ga bo ta parlament obravnaval še ta mesec, morala zagotoviti slovenski prostor kot prostor enakomernih možnosti, enakovrednih priložnosti za zaposlovanje in za razvoj in seveda na ta način uvesti dodatne ukrepe, ki bodo regijam z manjšo stopnjo hitrejšega razvoja seveda dodala z aktivno politiko ukrepanja možnosti za hitrejši razvoj. Kot sem že na začetku dejal, seveda, ocenjujem ta dokument kot izredno pomemben dokument in dobro izhodišče in strategijo vlade za delovanje v svetu EU. Hkrati bi pa tukaj, seveda, tudi parlamentu dal nekako pobudo in opozorilo, da parlament v izredno izredno hitrem tempu oblikuje in prilagodi delo, ki ga bodo morala izvesti matična delovna telesa, ki bodo po mojem mnenju tista temeljna delovna telesa, ki bodo oblikovala strateška izhodišča za delovanje ali za stališča v odboru za evropske zadeve, ki jih bo nekako samo dogradil in potrdil, medtem ko večina dela bo morala seveda v tem parlamentu biti razvrščena v samih delovnih telesih. Glede na to, da bo to točka, ki sledi tej točki, se mi zdi to mogoče pritej točki tudi pomembno povedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dobi mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Obe besedili, ki sta pred nami, lahko beremo z različnih stališč. Sama sem ju brala s stališča, kaj v teh dveh dokumentih je zapisano, in stališča, kako se deklaracije in nabori prednostnih nalog pišejo. To pomeni, da ju ne vidim kot samo deklarativno besedilo ki nima tudi naknadnih učinkov in predvidenih dodatnih besedil, ki bodo spremljala te prednostne naloge Slovenije za delo v svetu Evropske unije s čisto konkretnimi dodatnimi ukrepi in besedili, kot rečeno. In če razmišljam o prednostnih nalogah Slovenije za leto 2004, potem bi želela razmišljati ne s stališča predstavnikov uradniških, birokratskih struktur ali pa političnih elit v Evropski uniji, ampak bi rada za začetek razmišljala o tem s stališča državljanke Slovenije in državljanke Evropske unije. Inkaj je posamezniku v takšnem kontekstu najbolj bistveno? Bi si upala trditi, da je to občutek varnosti, varnosti v socialnem pogledu, v zagotavljanju zdravstvene varnosti pa tudi seveda pravne varnosti. Zato dovolite, da se mi zdi v teh dokumentih zelo bistveno tudi to, da bo poskrbljeno tudi v nadaljevanju, da bo vsak državljan imel možnost dostopa do osnovnih pravnih aktov v slovenskem jeziku in da bo lahko preverjal to sposobnost obračanja na evropske institucije in tudi dobiti odgovor na evropskih institucijah v slovenščini kot silno pomembno dejstvo. Saj lahko kdo skomigne z rameni, ampak ni samoumevno, da sleherni državljan in državljanka obvladata tuje jezike do te mere, da je vse tisto, kar je zapisano, zanje tudi tako jasno in dobro, da vzbuja občutek varnosti. Vsaj v tem delu, da je vsak človek vrednota in da mu je dovoljeno ohraniti ali omogočeno ohraniti dostojanstvo, mora biti zagotovljen. In zdaj k drugi varnosti, to je tista, ki jo navadno imamo tudi v mislih, ko govorimo o tem pojmu, to je zunanja varnost. Soglašam, da je treba si prizadevati in naj postane Evropska unija območje svobode, varnosti in pravice. In pri tem je mogoče brati, da so sklepi z vrha v Tampereju in določila amsterdamske pogodbe, ki naj bi bile že doma 2004. uresničene, pač tista, ki naj bi zagotavljala večjo varnost na tem območju. In v okviru tega je potem poseben problem, bili smo mu priča tudi mi, nenadzorovano priseljevanje. In zdi se mi, da je naravnanost v to smer, kako preprečevati nedovoljeno prehajanje, nedovoljeno migracijo, da je ponujena rešitev, ki se mi zdi najboljša možna rešitev, to pa je odpravljanje vzrokov za migracijo, nedovoljeno migracijo in spodbujanje zakonitega priseljevanja. Pri tem imajo predlagatelji dokumentov v mislih seveda tisto priseljevanje, ki je motivirano z željo po izobraževanju, po zaposlovanju in znanstvenem raziskovanju. In v okviru tega se nameravam dotakniti še enega sklopa vprašanj, ki se mi zdijo silno pomembna v okviru izvajanja lizbonske strategije. To pa je drugo poglavje, ki govori o utrditvi socialne razsežnosti v razširjeni uniji. Enkrat sem že na komisiji za evropske zadeve rekla, da bi pričakovala v finančni perspektivi večji obseg sredstev, ki bi bil temu sklopu vprašanj namenjen. Pa vendarle, če razmišljam o promociji socialne kohezije, tako kot jo imamo zapisano med prednostnimi nalogami Evropske unije, potem se mi zdi prizadevanje za odpravljanje socialne izključenosti in zmanjševanje revščine ter za zaščito najbolj ranljivih skupin prebivalstva, pa modernizacija sistemov socialne zaščite, zlasti pokojninskega in zdravstvenega sistema, tista stvar, ki je pravzaprav namenjena vsakemu posamezniku in ki naj bi pripomogla k tistemu, o čemer sem prej govorila, namreč k zagotavljanju varnosti slehernemu posamezniku. In tu moram reči, jaz vendarle najdem za konkretizacijo prednostnih nalog Slovenije, ki govori o nacionalnem akcijskem načrtu socialnega vključevanja Slovenije, ki je zamejen z letnicama 2004 in 2006, in ki govori o taki politiki, ki bo spodbujala zaposlovanje, odpravljanje izobrazbenega primanjkljaja, pa zagotavljala tudi ustrezne bivalne možnosti in se posvetila zmanjšanju regionalnih razlik in boljšemu dostopu do storitev in zagotavljanju ustreznega dohodka. Zdaj, ali je to vse do kraja izdelano, je pa treba brati še malo naprej in je med prednostnimi nalogami Slovenije mogoče razbrati 6 takih specificiranih nalog, ki sodijo v nacionalni akcijski načrt zaposlovanja. Ta pa bo redno tudi preverjan, vsaj tako je zapisano, saj bo odbor za zaposlovanje vsako leto preverjal izvajanje politik zaposlovanja držav članic in bo Slovenija dolžna tudi pregledovati, kaj je na tem področju dosegla. Omenjeno pa je že bilo, da bi ravno pri vprašanju zaposlovanja Slovenija po pričakovanjih, po velikih pričakovanjih, kako se bodo zaposlitvene možnosti brez prehodnih obdobij za Slovenijo odprle, vendarle sprijazniti s tem, da bo za enkrat morala uveljavljati samo enakovredne ukrepe nasproti vsaki posamezni sedanji državi članici Evropske unije. No, da je pa priprava na učinkovito črpanje sredstev finančnih instrumentov Evropske unije za konkretizacijo posameznih nalog pa bistvenega pomena, je pa v tem dokumentu tudi mogoče brati. Rada bi se še dveh stvari dotaknila. In sicer vseh tistih reči, ki so zvezane z izobraževanjem in usposabljanjem, zlasti mladih pa tudi izobraževanjem in usposabljanjem kot vseživljenjskim procesom. Zdi se mi, da smo ravno v pospešenem prizadevanju sprejemanja bolonjske deklaracije na področju visokega šolstva storili kar pomemben korak k vključevanju v evropski visokošolski prostor, pri čemer pa seveda moja zaskrbljenost, ali bomo znali zadržati vse tiste prednosti, ki sodijo ali pa ki so v nacionalnem visokošolskem sistemu in zdržijo primerjavo z evropskimi visokošolskimi sistemi, tako glede kakovosti kot glede standardov znanja, ali bomo to znali zadržati ali ne, pa ostaja odprto vprašanje in tukaj nekaj moje skepse vendarle ostaja. V okviru kakšnega drugega programa, jaz sem pravzaprav v tem stebru našla samo eno področje, ki se mi zdi tako usmerjeno na eno samo leto brez kakršnihkoli perspektiv za nadaljevanje. To je področje športa in morebiti bi bilo v okviru prizadevanj za zdravo, varno življenje in tudi dolgo življenje temu področju po načelu zdrav duh v zdravem telesu vendarle še nameniti kakšno besedo več, kot je je v tem programu. In naj se zdaj še k zadnjemu poglavju ozrem, ki sem ga hotela omeniti, da ne bi paberkovala kar po celem dokumentu. To je področje enakosti in nediskriminacije. Res je morebiti mogoče ugotoviti za Slovenijo, da smo dosegli razmeroma kar visok standard na tem področju, vsaj kar zakonsko regulativo zadeva, pa vendarle se mi zdi, da nismo izključeni ali zavarovani pred takimi rečmi, s kakršnimi se srečuje tudi Evropska unija. Zato bi seveda bilo dobro vendarle poudariti, da bitudi poskrbeli za čimprejšnje sprejetje tistih smernic, ki so zvezane s prepovedjo uporabe spola kot faktorja pri izračunu zavarovalniških premij in izplačil ter pri drugih sorodnih finančnih storitvah. Se mi zdi to, da ženske živimo dlje, bi moralo države pač samo veseliti, zaradi tega, ker se delež aktivnega prebivalstva zvečuje, ker se ženske zdaj tudi po delovni dobi, ki je potrebna za dosego polne pokojnine, približujemo moškim in ker pravijo, da bo staranje prebivalstva zvezano tudi s tem, da se bo aktivna doba prej zdaljševala kot pa podaljševala, bi potem morala biti Evropska unija pač zadovoljna, da smo ženske bolj trdožive in jih to ne bi smelo napeljevati k temu, da nam zaračunavajo diskriminatorne določbe pri zavarovalniških premijah. Vidim, da sem s tem poskrbela za nasmeške na obrazih poslank in poslancev, to pa tudi prispeva k boljšemu zdravju in počutju. Hvala.
Hvala, kolegica Majda. Jaz bi vas samo obvestil, da danes ni predviden 30-minutni odmor ob 13. uri kot običajno, ko glasujemo sproti. V okviru peturne razprave ni predvidenega sprotnega glasovanja, ampak šele na koncu točke in boste vmes sami poskrbeli za obnovo moči. Zato nadaljujem razpravo. Franci Rokavec ima besedo. Nato pa Jelko Kacin. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, predstavniki vlade, poslanke in poslanci! Uvodoma moram dejansko povedati, da je omenjena razprava pozna. Morali bi jo opraviti že v sredini meseca aprila. Namreč za nami je že 12 dni v okviru Evropske unije. In seveda s tem dokumentom se soočamo že po magičnem 1. maju. Poleg tega pa se pridružujem že predhodnikom v razpravi, da je pa sam dokument o prioritetah Slovenije na področju Evropske unije in seveda tudi o prednostnih nalogah v letu 2004 bistveno presplošen dokument in da bi dejansko pred sabo morali imeti tako imenovani akcijski načrt in seveda tudi jasna stališča, ki naj bi jih do pomembnih vprašanj na področju Evropske unije tudi zastopala naša država oziroma njeni predstavniki. Seveda ti dokumenti, ki pa so pred nami, pa so bistveno bolj splošni in seveda dajejo dejansko tudi našim predstavnikom lahko pri zastopanju teh stališč bistveno bolj proste roke, glede tudi trenutnih razmer, ki se bodo odvijale v Evropski uniji. Zato menim, da je to slabo. Slabo je tudi to, da si predsednik vlade ni vzel toliko časa, da bi po svojem uvodnem referatu lahko seveda tudi vsaj prisluhnil stališčem poslanskih skupin. Že to bi bil en korak naprej k temu, da se tudi približamo standardom, ki dejansko veljajo v Evropski uniji. Namreč kjer dejansko, tako kot je bilo že rečeno, tako predsednik komisije kakor tudi premieri v posameznih državah bistveno več časa posvetijo za tudi poslušanje poslank in poslancev v parlamentu. In tema zastopanj in prednostni cilji naše države v Evropski uniji je tema, ki bi ji bilo potrebno posvetiti bistveno več časa. Sedaj pa mogoče h konkretnim vprašanjem. O evropski ustavi je bilo že marsikaj govora tu v parlamentu, seveda ob samih pogajanjih. Vemo, da so na zadnjem vrhu konec lanskega leta ta pogajanja propadla. Se obeta nov poskus v letošnjem juniju, da za popravni izpit, da seveda Evropska unija končno dobi tudi evropsko ustavo, kar je seveda nujno potrebno. Vendar, ko prebiramo te dokumente, pa se zastavlja drugo vprašanje. Predsednik vlade je ob slovesnem vstopu Slovenije v Evropsko unijo v Dublinu izjavil, da seveda Slovenija ne potrebuje in ne razmišlja o kakršnemkoli referendumu. V tem dokumentu ni nikakršnega govora o vprašanju, kdo bo pri nas odločal o tem, ali Slovenija razmišlja ali ne, ampak je predsednik vlade pač to mnenje že tudi jasno podal. Pri tem pa se zastavlja resno vprašanje, ali mnoge evropske države razmišljajo, da bodo svojim državljankamin državljanom dale to možnost, da se izrečejo o evropski ustavi. Seveda bi bilo umestno, da bi takšno razpravo odprli tudi v našem političnem prostoru. Namreč, to je zagotovo ena zelo zgodovinskih odločitev, ki ni postavljena samo pred države članice Evropske unije, temveč bo v marsičem zadevala tudi državljanke in državljane najsibo Evropske unije ali pa državljanke in državljane posamezne države. Zato bi bilo gotovo treba tudi v tem dokumentu marsikaj povedati. Drugo so tudi vprašanja, ki so v tem dokumentu, ki so zelo splošna, od vprašanja proračunskega primanjkljaja, kot je bilo že povedano, vprašanja zaposlovanja in omejitev zaposlovanj, pretoka delovne sile in lahko bi še naštevali po dolgem in počez. Potem, mimogrede, tudi vprašanje kmetijstva, o katerem ni nič povedanega, kakšna naj bi bila strategija naše države, za kakšen način plačil se bo zavzemala, ali se bo zavzemala za poenostavljeno shemo ali za kombiniran pristop. To odločitev bo naša država morala sprejeti najkasneje že v mesecu avgustu,vendar o tem v tem dokumentu ni zapisano nič. Verjetno tudi zaradi tega, ker se je mogoče v tem trenutku še preobčutljivo izreči o tem vprašanju. Naslednje, na kar bi ob tem opozoril, je pa vprašanje nepripravljenosti na dogodek vstopa Slovenije v Evropsko unijo in nalog, ki so v zvezi s tem povezane, tudi našega parlamenta. Šele na današnji seji bomo razpravljali in odločali o poslovniku, ki bo urejal ta vprašanja. Nimamo pa še tudi ne pristojnih odborov, ki bi se dejansko lahko na podlagi zakona, ki govori o razmerjih med vlado in parlamentom, vključevali v proces, ki je tudi pristojnost parlamenta, o oblikovanju naših stališč do stališč, ki jih bo potem predstavljala vlada v institucijah Evropske unije. Namreč, tu menim, da to ni dobro, ker ima v tem trenutku vlada povsem odprte roke, lahko počne bistveno več, kot če bi bil parlament na to tudi pripravljen. Upam, da bo državni zbor čim prej tudi te potrebne naloge opravil in da se bo lahko tudi kot zakonodajna veja oblasti v tej državi čim prej v polni meri vključeval v oblikovanje stališč, ki so pomembna za našo državo, do vlade oziroma naših predstavnikov. Hvala lepa.
Hvala, kolega Rokavec. Jelko Kacin ima besedo za razpravo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi in drugi predstavniki vlade! To, kar bom sedaj storil, ni ugovor na razpravo kolega pred menoj, ampak vendarle se mi zdi potrebno biti v naših razpravah precizen. Rekel je: "Nimamo delovnih teles." Saj ni res. Mi imamo prav vsa delovna telesa. Prav vsa delovna telesa imamo. Prosim. Pri nas imamo ednino, dvojino in imamo množino, imamo vsa delovna telesa. Dve delovni telesi sta matični za vprašanje evropskih zadev, to sta odbor za evropske zadeve in odbor za zunanjo politiko. Kot so vodje poslanskih skupin ugotovili, znotraj odbora za zunanjo politiko do konca mandata niso potrebne nobene korekcije. Torej gre samo za vprašanje, ali imamo delovno telo, ki se imenuje odbor za evropske zadeve. Nimamo ga. Imamo pa do danes ta hip še vedno komisijo za evropske zadeve, ki jo vodi opozicija. Po našem notranjem dogovoru bo odbor za evropske zadeve vodila vladajoča koalicija, opozicija pa ima podpredsednika. Jaz res ne vem, ali bi se rada opozicija znebila odgovornosti in zato žalostno ugotavlja, da tega odbora še ni, ampak jaz doslej nisem opazil nobenih napak alipa zaostankov ali pa, da bi se nam zgodilo, da bi karkoli izpustili na škodo slovenskih interesov in bi rad na tem mestu vendarle rekel, da je komisija za evropske zadeve do sedaj korektno opravljala svoje delo. In to, če jih do tega trenutka še nimamo, se mi ne zdi ne naglavni greh niti kakršenkoli greh. Je pač priložnost, da stvari uskladimo in takoj, ko bo usklajeno, bo takih očitkov manj, zdi pa se mi, da pa potem kdo ne bo ravno zadovoljen zaradi predsedovanja oziroma vodenja tega delovnega telesa. Drugo, kar se mi zdi pomembno, je očitek, da so ti dokumenti, na eni strani deklaracija na drugi strani pa priloga, preveč ohlapni. Rad bi vendarle spomnil, da se je ta državni zbor odločil, da bo natančno proučil izkušnje drugih držav in da smo pač družnougotovili, da so prehudi okviri ali pa način delovanja, kot ga ima Danska, pripeljali državo, vlado in parlament včasih v nemogoč položaj. Zato je zagotovo bolje, da imamo bolj fleksibilen pristop in da lastne vlade, s tem pa lastne države, v funkciji zakonodajalca v evropskem svetu ne omejimo preveč, kajti to bi vodilo lahko tudi v blokado delovanja Evropske unije, znotraj Evropske unije pa predvsem evropskega sveta. In to zagotovo ni dobro. Bistvo današnje razprave bi moralo biti ne razprava kar tako na splošno, ampak ugotoviti, kaj je potrebno storiti, da bi v prehodnem obdobju, in prehodno obdobje je od tega trenutka naprej pa do oblikovanja novega državnega zbora, ta državni zbor opravljal svojo funkcijo usmerjanja in nadzorovanja vlade v funkciji zakonodajalca pri delu evropskega sveta. Samo za to gre in za čisto nič več. Ob našem stalnem sprenevedanju in zanikanju, da bomo prav kmalu blokirali ali pa da ne bo več priložnosti za plenarno zasedanje državnega zbora, je to optimalna priložnost, da si danes povemo, kaj je s tem v zvezi treba povedati na zalogo. Na zalogo pa pomeni od trenutka, ki ga štejemo danes z današnjim datumom, pa do državnozborskih volitev in od državnozborskih volitev do oblikovanja novega državnega zbora in njegovih delovnih teles. Domišljam si, da bo državni zbor naslednjega sklica ustanovljen prej, kot pa bo formirana vlada, zato bo tudi sedanja vlada v prehodnem obdobju do oblikovanja nove vlade opravljala tekoče posle. In za to gre. Da naredimo učinkovit sistem, po katerem bodo točke dnevnega reda, ki bodo na dnevnem redu evropskega sveta v mesecu septembru in oktobru, tudi pravočasno obravnavane na pristojnih in zainteresiranih delovnih telesih. Če si bomo na tej seji to dopovedali in če bomo to razumeli, potem bo splošnih razprav bistveno manj. Moja edina zamera je, da do tega trenutka ni bilo kaj dosti dopolnil, amandmajev k deklaraciji. Kajti, če ta deklaracija ni celovita, bi jo veljalo dopolniti. Ampak razprave so samo generalne. Nič kaj novega ni bilo dodano, razen že napovedanega amandmaja, ki smo ga sopodpisali prvopodpisani Dorijan Maršič, ko gre za poglavje 3.4. pri deklaraciji, ko se dodaja tudi skrb za nadzor širjenja lahkega oziroma osebnega orožja, kar bi tudi morala biti ena od skrbi, glede na to, da smo edina članica Evropske unije od držav naslednic nekdanje Jugoslavije. Ta amandma imamo. Če je še kak amandma, bi bilo dobro, da se ga čimprej predstavi, da se razpravlja potem tudi o njem in o njem glasuje. Vse drugo pa se mi zdi bolj nujno potrebno zapolnjevanje časa, ki je bil rezerviran za to razpravo. Na ta način ne bomo ne ministru, ne vladi, ne državnemu zboru kaj dosti pomagali. Imamo še kako uro ali dve časa, da se lahko rodi kakšen amandma. Če kaj takega obstoji, bi izkoristil to priložnost in pozval kolegice in kolege, da tak amandma spišejo čimprej. Hvala lepa, gospod podpredsednik.
Hvala lepa. K besedi vabim Jožefa Jerovška.
Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki vlade. Pred sabo imamo dva dokumenta. Deklaracija, ki je na nek način doktrinarni dokument, kako naj se Slovenija obnaša in znajde v Evropski uniji, kaj so njene neposredne naloge. In drugi je ta spisek prednostnih nalog. Jaz mislim, da je tu zajet večji del, vse, kar Slovenija mora storiti, ker so pač to delale službe, ki so številčno zasedene, ki so strokovno podkovane in so te dokumente tudi pripravile. Problem pa se mi zdi v tem trenutku nekje drugje. Problem se mi zdi v tem, ali slovenska politika res izžareva s svojimi vsakdanjimi potezami težnjo, da se, kot govorite, učinkovito vključi v Evropsko unijo. Mimogrede, ta naslov Učinkovit vstop v Evropsko unijo je zlorabljen in se ne bi smel pojavljati. Izpolnjevanje polnopravnega članstva bi moral biti naslov, ker to je, naslov dokumenta, ki je lani služil kot propagandni dokument koalicije, in na katerem se bo gradila volilna kampanja največje stranke in bodo verjetno te zadeve lahko tudi na podlagi tega tretji naročniki plačali. Vendar ta tako imenovani učinkoviti vstop bi moral biti spremljan v vsakodnevni politiki vlade in izvršne oblasti. Tu pa se dogaja nekaj čisto drugega. Kar naprej diskutirate o zamenjavi zunanjega ministra. Ja kako lahko sedaj, ko smo polnopravni člani, gremo učinkovito v Evropsko unijo, pa ne veste, kdo je zunanji minister? Brez kredibilnosti, zdrahe v vodilni koaliciji in tako naprej. V drugi polovici leta, to bo pravkar, bo Nizozemska predsedujoča država Evropske skupnosti. In tam je izredno pomembno imeti v tistem trenutku izkušenega diplomata, sposobnega voditi in koordinirati zadeve. Kadrovska politika vlade na tem področju gre popolnoma v drugo smer. Jaz moram reči, da mi je zelo žal, da smo danes na hearingu, ob dolžnem spoštovanju do kandidatke, vendar ona za to nima v sebi potenciala. Enostavno se s tem ni ukvarjala. Ne obvlada niti politične terminologije. In ne more vlada zaradi nagrad hvaležnosti, da je na nekem drugem področju vlado obvarovala pač marsičesa, da je izpolnjevala neko nenačelno politiko vlade, na gospodarskem področju recimo, kot nagrado takšno lokacijo določiti. Mi bomo [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]in nič ne pomagajo naši zelo zajetni dokumenti, če jih potem ne bomo sposobni uveljavljati v praksi. Cel kup je teh primerov, da se vidi, da področje vstopanja v Evropsko unijo poteka po dveh tirnicah. Da delajo službe svoje papirje, da jih še slučajno prinesejo v parlament, potem se pa ti papirji aktivirajo, potem pa gre po nekih stihijskih tirnicah naprej. In delovanje vlade natem področju je v zadnjem času stihijsko. Moram reči, da je stihijsko. In na ta način se jaz bojim, da bomo zelo slabo izkoriščali možnosti, ki nam jih daje Evropska unija. Da bomo slabo črpali kohezijske sklade, da bomo izgubljali svoj renome in svojo kredibilnost v Evropski uniji. Glejte, druge države vstopajo nekoliko drugače. In v tem trenutku bi moralo biti tudi na mizi v teh dokumentih, kar pa manjka, kaj bodo neposredne posledice za naša podjetja. Carinske zadeve. Vemo, jaz sem že večkrat omenil veliko podjetje Impol iz Slovenske Bistrice, ki se zavedajo, da bodo imeli okrog dve milijarde večje carine na račun tega, ker Slovenija v fazi približevanja ni bila v stanju ali pa sploh ni priglasila tega prehodnega obdobja, kar so storile Madžarska, Poljska in konkurenčne države. Mi smo to pustili, nismo se zavedali, vlada pa ne predvideva nič za te gospodarske subjekte, da bi to premostila. Naši gospodarski subjekti bodo v bistveno slabši situaciji. To govorim s področja aluminijske industrije. Kaj pa živilska industrija, kjer bodo pa zelo ostre posledice? In jaz zaradi tega menim, da bi bil zadnji čas, da bi se vlada dejansko usedla skupaj, da bi delovala kot vlada, ne pa kot sprti ljudje, ki niso sposobni uresničevati slovenskih interesov v Evropski uniji. Hvala lepa.
Samo v pojasnilo, spoštovani kolega Jerovšek. Točka dnevnega reda res nosi naslov Prioritete Slovenije na področju evropskih zadev v letu 2004 in prednostne naloge za delo v svetu Evropske unije v letu 2004, ni naslov Učinkovit vstop Slovenije v Evropsko unijo. Bodimo toliko dosledni in tudi v Poročevalcu številka 57 je naslov takšen, kot ga ima točka dnevnega reda. Tu sem pač popravil navedbo, ki je bila [[...]]Izvolite Jožef Jerovšek.
Gospod predsedujoči, ne mi meriti časa na naš račun za proceduralno, že teče. Prosim, da ustavite, to je kršenje poslovnika. Ne govoriti, tu v Poročevalcu je Učinkovita vključitev v EU nadaljevanje poglavja 3.1. in ne govoriti, da to ni. To je isti naslov, kot je bil naslov nekega propagandnega materiala v lanskem letu za konsolidacijo vladajoče koalicije. In to je več kot očitno. Mi rabimo sedaj, ne učinkovit vstop, ampak učinkovito polnopravno članstvo izvajati. Gospod podpredsedujoči, zopet ste kršili poslovnik, da se skušate vmešavati v mojo diskusijo, ki jo imam. Samo o tem sem govoril, kaj pišejo dokumenti o prioritetah in prednostnih nalogah, pa me komentirate. Prosim, da s kršitvami poslovnika prenehate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Majda Širca ima besedo.
Hvala lepa. Deklaracija o stališčih Republike Slovenije za začetek delovanja v institucijah Evropskega parlamenta oziroma Evropske unije presega leto 2004. To je nedvomno. Tudi usmeritve prednostnih nalog za delo v svetu Evropske unije segajo čez leto 2004. Pa ne le zaradi tega, ker bo v tem letu delovanje institucij evropskega značaja, tako komisije kot tudi parlamenta, zaradi volitev, zaradi vzpostavitve novega parlamenta oziroma zaradi imenovanja nove komisije na nek način upočasnjeno oziroma celo okrnjeno, temveč tudi zato, ker gre enostavno za dolgoročne cilje, ki se raztezajo na daljši rok,kot je seveda zgolj to leto, ki nam je preostalo. Slovenija ima sprejete dokumente, ki imajo dolgoročno vizijo. Kdor je natančno prebiral prednostne usmeritve, lahko to preveri na številnih dokumentih, ki segajo mnogo dlje tudi nekateri, kot je leto 2006.To navajam zgolj zaradi tega, ker je bilo danes večkrat rečeno, sploh pa v nastopu gospoda Brejca, da ne gre za konkretne rešitve, ampak gre za neke splošne pavšalna ugotovitve, ki ne dajejo dovolj osnov za razreševanje aktualnih dejanskih in konkretnih vprašanj. Naj navedem le nekatere. Imamo recimo program ukrepov za spodbujanje podjetništva in konkurenčnosti za obdobje 2002-2006. Imamo različne zakonske strategije, recimo tudi nacionalni program za področja trga delovne sile in zaposlovanja do leta 2006. Imamo resolucijo, desetino oziroma delček, ki jih naštejem. Imamo resolucijo o nacionalnem programu na področju drog 2003 do 2008, recimo v nasprotju, ko se v Evropski uniji ta trenutek šele pristopa k izoblikovanju strateškega dokumenta na evropski ravni in akcijskega načrta, ki zajema leto 2005 do 2007, ali pa evropsko strategijo o drogah, ki naj bi segala do leta 2010. Skratka v tem smislu je seveda nemogoče reči, da gre za dokument, ki se bo izvajal dobre pol leta, ampak zajema in usmerja delovanje verjetno tudi še naprej. Stališčem ni kaj oporekati, saj sledijo doslednim dogovorom in tudi vsem dosedanjem zavezam in usklajevanjem, ki so se dogajala na relaciji Evropska unija - Slovenija na vseh institucionalnih nivojih. Hkrati pa se vpenjajo, predvsem v prednostne naloge tudi vsa odprta vprašanja, ki so odprta na evropski ravni. Poglejte, prosim, kdor je prišel do dokumenta prednostnih nalog do konca, se pravi do 62. strani, lahko vidi, da imamo ne samo seznam političnih prioritet, zakonodajnih in nezakonodajnih predlogov Evropske unije za leto 2004, ampak imamo tudi seznam tistih zakonodajnih in nezakonodajnih predlogov, ki bi jih Evropska komisija lahko morebiti predlagala v letu 2004. Tukaj jih je za šest tipkanih strani v tisku, ki ga niti brati ni mogoče. Toliko je tega materiala, ki pušča še odprta vprašanja in nemogoče je, da bi tak dokument lahko bil tak, kot bi ga želel morebiti gospod Brejc, ki bi rad konkretne odgovore na vsa konkretna vprašanja, ki se njemu zdijo aktualna. Ali je tak dokument, ki ima pomembno prilogo zraven, taka deklaracija, s tako obsežno prilogo zraven dovolj operativna, seveda zame ni vprašanje, kajti vprašanje je, koliko narava takega dokumenta lahko prenese večjo širino. V tem smislu mislim, da je bila tudi danes med tistimi, ki ste se izrekali o temu dokumentu, prisotna ena določena površnost v branju, kajti prednostne naloge Slovenije so tako konkretne na določenih nivojih, da nam celo imenuje urade, če dam primer, recimo, rešitve prednostnih nalog na področju varstvapotrošnikov kot en vzorčni primer, ki govori o tem, da moramo ustanoviti določeni urad do konca leta itn. Programi na področju izobraževanja so izjemno konkretni. Da ne omenjam tistih, ki so navedeni na področje kulture, s tem, da moram priznati, da me veseli, da to področje na področju kulture se ne širi z morebitnimi deklaracijami ali direktivami, kajti vemo, da je to eno redkih področij, ki ga Evropska unija pušča odprtega posameznim nacionalnim ureditvam prav zaradi tega, ker ga razume kot prostor razlik, pomemben prostor uveljavljanja razlik in svobode. Navaja pa tiste programe, ki se bodo v prihodnosti, in to ne samo v letu 2004, v letu 2004 se bodo začela odpirati ta vprašanja, spremenili. Skratka, kateri programi, ki so sedaj osnova tudi za Slovenijo za črpanje sredstev, se bodo nadomestili. Tako, na primer, bomo izgubili - naj bi bili ob program - Media Plus in Media Training, zato da bi dobili nove programe, ki naj bi dosedanje nadomestili. Se mi pa zdi na tem področju, kar bi rada izpostavila, zelo pomembno, da se Evropska unija začenja srečevati z vprašanjem ščitenja kinematografske dediščine in z oblikovanjem konvencije o tem vprašanju, kajti prav v tem parlamentu smo odpirali to vprašanje kot tisto nujno, ki ga prinaša razvoj in tudi starost najmlajše umetniške prakse filma, ki potrebuje že zaščito. In ta parlament, ko smo sprejemali nacionalni program za kulturo, je sicer sprejel dopolnitve, ki so prihajale iz poslanskih vrst, bojim pa se, da bo prav Evropa vladi sedaj predpisala, da je bila ta naša pripomba smiselna. Naj zaključim s sklepno mislijo, o kateri danes tu ni bilo govora. Po 1. maju sooblikujemo skupno evropsko politiko. In všeč mi je, da so se naši računalniki 2. maja napolnili z nekaterimi pozivi in opozorili običajnih državljanov, ki se v tem trenutku že počutijo poklicani za to, da opozarjajo na tiste spremembe, ki se dogajajo v pogovorih v Bruslju, pravzaprav še preden se zgodijo. Naj omenim nek konkreten primer, gre za predlog direktive evropskega parlamenta in sveta o patentibilnosti računalniško izvedenih izumov, ki se ta trenutek usklajuje in kjer se državljanke in državljani Slovenije bojijo rešitev, ki naj bi nastale na tem področju, in pozivajo vladajoče oziroma tiste, ki bodo ta vprašanja usklajevali. Ta zavest, da dogovarjanje ne poteka več samo na nivoju Šubičeve oziroma Gregorčičeve, mi je všeč in mislim, da bo to za politično kulturo slovenskega prostora zelo pomembno dogajanje vnaprej, tudi za kulturo dogovora. Hkrati bi pa ob tem opozorila, da bo pri tem toliko bolj pomembna informacija, ki bo prihajala s strani pogajalcev oziroma tistih, ki bodo v institucijah Evropske unije zastopali slovenske interese, da ne bi prihajalo do nesporazumov, kot recimo pri pripravljanju te direktive oziroma tudi notranjega dialoga. Ko govorimo o sooblikovanju skupne evropske politike, je pomembno poudariti še eno dejstvo, na kakšen način bo Slovenija zastopala svoje oziroma tudi širše evropske interese. To ne more biti zapisano v deklaraciji, seveda to ni predmet, se mi pa zdi pomembno povedati na tem mestu, da je moč uveljavitve zelo povezana s kredibilnostjo tistega, ki jo izreka. Skratka, kakšno moč bodo imeli posamezniki, koliko bodo analitično pristopili, koliko bodo kredibilno pristopili, kakšno moč argumentov bodo imeli in moč lobiranja v Evropski uniji. Kajti le na ta način bo ustrezna stopnja zaupanosti in seveda tudi spoštovanja države. Naj zaključim z mislijo, da vendarle ob tej širitvi je potrebno mogoče v Evropi pri uveljavljanju naših stališč pristopiti tudi na način, ki bo zanikal tisto, kar vsaj mene osebno pri površnih in zelo pavšalnih ugotovitvah naših sogovornikov v Evropi sedaj moti, in sicer njihovo latentno poistovetenje in dojemanje, da se je pri deseterici, pri paketu desetih držav zgodila pridružitev držav, ki prihajajo iz vzhodne Evrope, in držav, ki prihajajo iz totalitarizma. Potrebno bo povedati bolj naglas, da Slovenija je in pripada srednji Evropi in da je termin totalitarizma, ki mogoče je blizu tudi kakšnemu od naših zastopnikov v Evropski uniji, nepravičen nadomestek za izraz socializem, ki pa mogoče bi moral v marsičem biti, ko se govori o izvajanju socialne politike v Evropski uniji, lahko tudi učna ura. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Jožef Bernik ima besedo. Prosim. Mikrofon, dr. Bernik.
Ali moram še enkrat začeti? Hvala lepa, gospod predsedujoči, dame in gospodje! Vesel sem, da lahko govorim kot član državnega zbora, ki je sedaj skupaj z našo državo v Evropski uniji. Zato bi hotel govoriti o neki stvari, ki ni v tem programu dela, vendar bi spadala tja. Pluralizem v praksi, v politiki, v kulturi, javnem življenju itd. je stvar, ki bi se morala prepletati skozi ta program, pa se ne. Poročilo o prioritetah Slovenije je seveda obsežno in tudi deklaracije o slovenskem delu, vendar ne dovolj razumljivo oziroma ne dovolj obsežno in dovolj razumljivo. Ne pokriva namreč nekaterih izredno pomembnih zadev, prioritet, kot so recimo stanje človekovih pravic pri nas in delovanje civilne družbe. Gospod predsednik, da ne boste rekli, da se ne držim teksta, naj vas opozorim, da na strani 11 so človekove pravice omenjene itd., in sicer pravi, da človekove pravice, človekova varnost so vedno bolj vidne, trdne in trajne prioritete slovenske načelne zunanje politike. Rad bi vedel, kaj je ta načelna zunanja politika in tudi, kako se to izvaja. Po mojem se človekove pravice pri nas kršijo vsak dan. Naj omenim samo tole iz tega državnega zbora, recimo arbitrarno omejevanje časa za razprave opoziciji. Kaj je to, če ne kršenje naših pravic? Poglejte, obtožbe, ki smo jih imeli tukaj na državnem zboru o korupciji, o konfliktih interesov in tako dalje, je bilo sprejeto kot ščuvanje proti uspešnim gospodarskih družbam. Če državljan tukaj noter ne prinese res "korpus delikti" za vsako stvar, kar pa je nemogoče, ne policija, ne tožilstvo, nihče drug se ne zmeni za te stvari, čeprav bi lahko, sodeč po vseh indicih, to se pravi nenormalnih finančnih transakcijah in tako dalje in tako dalje, bi morala policija in državno tožilstvo začetidelati. Njihov izgovor je: "Delamo po zakonih". Vtis pa človek dobi pri vsem tem, da se državni uradniki skrivajo za temi zakoni in jih tudi predlagajo, da lahko rečejo, da so pokriti. To gotovo ni evropsko in dober primer je pa naša bivša državna tožilka Potem drugič, imamo polno ideološkega terorizma, o katerem sem tukaj že govoril, to je vladno forsiranje naši družbi iz dneva v dan, o svoji zavezanosti pridobitvam komunistične revolucije med vojno in okupacijo. To je stalno na dnevnem redu in nihče ne more narediti nič proti temu. To je kršitev naših človeških pravic in to postaja vedno bolj resno in opresivno. To je moralna tiranija, je obscena in kršenje najbolj demokratičnih pravic državljanov. Vlada je zakon o vojnih grobiščih računala, da bo ta nečastna manipulacija mrtvih za svoje politične namene prispevala k spravi in ne vem česa še, je pa obratno se zgodilo. In s to sramotno prtljago nas je vlada popeljala v Evropsko unijo. In tako čestitam Tonetu in čestitam tudi Romanu za tak uspeh. Vlada bi morala z ustanovitvijo neodvisne komisije za zgodovinska dejstva v letih 1945 in 1946, pardon 1941 in 1946, to bi vodilo do končne sprave in tudi bližje prišlo zgodovinski resnici. Vsaka zdrava politika mora temeljiti na moralnih osnovah. Kaj nam pomaga če pripravimo še tako dobro poročilo, nek načrt, kako bomo delovali kot Evropa, kot država v Evropski uniji, če pa te prioritete stojijo na povsem gnilih nogah prioritet revolucije, kršitvah najbolj osnovnih vrednosti, zapisanih v razum in srce vsakega človeka. O moralnih osnovah, stanju človekovih pravic in delovanju civilne družbe naše države pa v poročilu resnično ni nobenega prostora. No, dame in gospodje, na tem temelju se naša hiša v Evropski uniji ne bo mogla zgraditi tako, kot bi bilo treba. Za ljudi na vladi, ki so poročilo napisali, so to samo besede, za vse ostalo bomo pa odvisni od drugih članov Evropske unije, da nas porinejo v pravo smer, dokler se nas ne bodo naveličali. To poročilo je pomanjkljivo in bi človek želel, da se ga dopolni. Hvala.
Hvala. France Cukjati ima besedo za razpravo.
Hvala za besedo. Seveda prijavil sem 10 minut. LDS, Združena lista in DeSUS sta mi na kolegiju odobrili očitno 3 minute. Koliko bom lahko povedal v teh darovanih 3 minutah, je drugo vprašanje. Vsekakor bi rad glede programa, ki je tukaj, omenil samo poglavje zdravstvo. In sicer tako kot v drugih poglavjih je tudi tukaj kar nekaj lepih besed, da bomo sprejeli pravilnik mednarodne zdravstvene organizacije, da bomo načrtovali v skladu z usmeritvami in tako dalje. Zelo lepo. Tudi jaz si želim, da bi ta država postala bolj evropska, da bi sprejela usmeritve in pa principe, ki veljajo v Evropi, in da bi naše gospodarstvo postalo bolj pregledno, da bi bilo manj korupcije, da bi bilo več poslovne etike, da bi na tak način tudi naše plače postale bolj evropske in tako sramotno minimalne, kot so na nekaterih delovnih mestih. Kako, kaj mi res naredimo s temi obljubami, ki so tudi tukaj notri zelo bogate, in kako resnično upoštevamo evropske usmeritve, naj navedem samo primer. Mi smo pred borimi nekaj meseci sprejeli nacionalni program o drogah, kjer smo ukinili medresorsko agencijo oziroma urad za droge, vladni urad za droge, ki je zelo uspešno deloval nekaj let, in vso problematiko prenesli v neko pisarno ministrstva za zdravje. Bi pa morali imeti tak urad, vladni urad, samostojni, medresorski, ki povezuje tako zdravstvo kot organe pregona, saj gre tudi za prekupčevanje z drogami, gre za kriminal velikih razsežnosti, gre za pranje denarja pri drogah, gre tudi za trgovino z belim blagom in podobno. Zaradi tega mora biti medresorski urad, ki je samostojen v svojem dejanju in je pod neposrednim delovanjem predsednika vlade. Tak urad je bil ustanovljen v skladu z konvencijo Združenih narodov iz leta 1961, v skladu s konvencijo Združenih narodov leta 1971, v skladu s konvencijo Združenih narodov iz leta 1988, v skladu s programom Združenih narodov, ki je bil sprejet pred nekaj leti na Dunaju in v skladu s strategijo Evropske unije, ki je bila leta 2000 sprejeta in je neposredno rekla, da vse države morajo vzpostaviti nacionalne koordinacijske mehanizme in imenovati nacionalne koordinatorje, ki so samostojni, ki so pod neposrednim vplivom vlade in podobno. Mi smo naredili v tem mandatu ravno nasprotno. Naštel bi vam še nekaj s področja zdravstva, ki ga nekoliko bolje poznam, še vrsto teh stvari, kaj smo naredili v tem mandatu, kako smo stvari usklajevali, pod narekovaji, "usklajevali" z usmeritvami Evropske unije [[opozorilni znak za konec]] , tako da je pravzaprav smešno, kako lepo tu govorimo, kaj vse bomo naredili za uskladitev z Evropo, s čimer bi resnično lahko, če bi resno mislili, tudi našo deželo poevropili v standardu, v načinu dela, v odnosih in seveda tudi v plačah. Zahvaljujem se za 25 sekund, ki ste mi jih sedaj več dodelili, kot ste mi prej črtali na kolegiju. Hvala lepa.
Hvala, gospod Cukjati. Janez Podobnik ima besedo.
Hvala, podpredsednik. Kolegice in kolegi! Na kratko bi se rad dotaknil samo nekaterih področij, ki so zapisana v deklaraciji oziroma tudi v dodatnem tekstu, ki je priloga. Prvo področje, ki se mi zdi zelo pomembno, je izobraževanje, usposabljanje in mladina. Med prednostnimi nalogami Slovenije je omenjen - in to podpiram - sprejem nove generacije programov skupnosti po letu 2006. In kot država podpiramo predlog o preoblikovanju dveh programov Socrates in Leonardo da Vinci v integrirani program o vseživljenjskem učenju in ohranitev posebnega programa mladih, za ciljno skupino mladih. To usmeritev podpiram. V sami deklaraciji je tudi zapisano, da se bomo ob načelni podpori ciljev lizbonske strategije kot država usmerili v pospeševanje naložbv izobraževanje. To je v povezavi z ugotovitvijo, ki je zapisana v dokumentu, "cilje novih programov pa bo mogoče uresničiti le ob bistvenem povečanju sredstev za to področje." To se pravi, področje mladih oziroma izobraževanja bo potrebovalo več sredstev Drugo področje, ki je tudi zelo pomembno, je področje kulture in športa. Kolegica Majda Širca je o tem že nekaj govorila, je že komentirala in tudi podprla. Ko govori o prednostnih nalogah Slovenije, omenja, da bo Slovenija v kontekstu evropske kulturne raznolikosti podpirala dialog, izmenjavo med državljani držav članic in državljani tretjih držav, promocijo vzajemnega razumevanja in evropsko identiteto kot dopolnilo k aktivnostim držav članic pri promociji kulturne raznolikosti. Tako usmeritev podpiram. Bi pa ta segment zaslužil tudi stavek, ki bi se glasil, da bo Slovenija kot prednostno nalogo ohranila neko najbolj razumljivo usmeritev, da bo na vseh nivojih v okviru Evropske unije podpirala pomen uporabe slovenskega jezika kot enega uradnih jezikov Evropske unije. Take zaveze v tem dokumentu, ki je deklaracija državnega zbora, nisem zasledil; morda pa sem površno bral. Rad bi se dotaknil še področja, ki sem ga že prej v imenu poslanske skupine omenil. To pa so prednostne naloge Slovenije na področju kohezijske politike. Zelo konkretno področje. Tako pravimo: "Učinkovito črpanje dodeljenih sredstev iz strukturnih skladov in kohezijskega sklada vključuje predvsem čimprejšnjo izvedbo razpisov, pripravo zadostnega števila kvalitetnih projektov s strani nevladnih partnerjev ter posledično čimprejšnji začetek izvajanja projektov." Vključuje torej čimprejšnjo izvedbo razpisov. Tu bi bil rad zelo konkreten. V teh dneh poteka javni razpis za pridobitev sredstev evropskega sklada za regionalni razvoj, ukrep 1 skozi 2, to je spodbujanje razvoja političnih destinacij. In v naši usmeritvi pravimo, da bomo podpirali pripravo zadostnega števila kvalitetnih projektov in čim prejšnji začetek izvajanja projektov. Ampak zelo pomemben je torej razpis. Dovolite, da sem zelo konkreten. Ta razpis za pridobitev sredstev evropskega sklada za regionalni razvoj so številni subjekti na področju turizma pričakovali z velikim zanimanjem. In ta razpis je tudi določil, je definiral območje, širše območje Julijskih Alp. Kot širše območje Julijskih Alp so bila navedena območja, ki ga pokrivajo občine Bled, Bohinj, Bovec, Jesenice, Kobarid, Kranjska Gora, Radovljica, Tolmin in Žirovnica. Nekatere druge občine, ki so bile vedno tudi na podlagi uradnih gradiv določene kot širše območje Julijskih Alp, če omenim Železnike, Cerkno ali pa Idrija, jih v tem razpisu ni. Ko smo pogledali dokument urada za prostorsko planiranje Republike Slovenije, smo našli zemljevid karte slovenskih občin v območju alpske konvencije. Tam, na tej karti, ki je uraden dokument, pa so bile tudi te občine, ki sem jih pravkar omenil, in žal jih v razpisu ni. Kaj sedaj storiti? Gre za nekatera tista območja, nekatere občine, ki so pričakovale ta razpis. Bile so zelo aktivne na področju atraktivnosti turističnih destinacij. Če omenim zelo konkretno smučarski center Cerkno, na leto je med 100 tisoč in 120 tisoč prodanih kart, obisk bolnice Franja, mestni muzej Idrija, rudnik živega srebra, Antonijev rov. Ali pa morda geografski podatek, da je kot alpsko podnebje in v smislu planinskih vzponov vedno omenjen vzpon na Porezen. To je visok hrib v občini Cerkno. Torej kaj storiti, če ti vladni resor, ko ti naredi razpis, kajti zapisali smo v dokument, čim prejšnjo izvedbo razpisov, pripravo zadostnega števila kvalitetnih projektov in čim prejšnji začetek izvajanja projektov. Kaj storiti, če se ti na takem razpisu zgodi neverjetna pomanjkljivost in napaka, da se arbitratno nekaj občin ne definira kot širše območje Julijski Alp. Po mojem mnenju se je zgodila velika strokovna napaka tistih, ki so tak razpis predlagali. Zelo so prizadeli turistično gospodarstvo s teh področij. Jaz tudi pričakujem, da se bo ta napaka v okviru formalnih možnosti čim prej popravila. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim [[...]]Gospoda Kopušarja ni. Brenčiča ni. Gospod Zlobec, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Nekaj besed bom spregovoril o varnostni in obrambni politiki. Pred petimi leti je Evropska unija rekla, zdaj bomo pa zagotovo tudi mi "player" v tej zgodbi. In ni bila "player". Potem se je zgodilo Kosovo, kjer bi bila popolna katastrofa, če ne bi Američani prišli na pomoč Evropi. Francozi in Nizozemci, Italijani, vsi so bili popolnoma nemočni. Ko se je zgodil Irak, niti Francozi niti Nemci niso šli v Irak, Španci so odšli domov. In ta Evropa, ki ne zmore sama sebe braniti, ki je vojaški pritlikavec, ta Evropa je polna velikih besed, na njenem čelu je pa stari novi visoki predstavnik Evropske unije za zunanjo in varnostno politiko. Dokler bomo imeli take ljudi, kot je Javier Solana, v Evropi res ni kakšne nevarnosti, da bi prišlo do učinkovite evropske obrambne in varnostne politike. Hvala.
Hvala lepa. Tistih, ki so še prijavljeni k besedi, ni v dvorani. Zato sprašujem predstavnika vlade, ali bi želel besedo? Gospod minister, bi želeli besedo? K besedi vabim ministra brez resorja, pristojnega za evropske zadeve, mag. Milana Cvikla. Izvolite.
Hvala lepa. Komentiral bi nekaj navedb poslank in poslancev. Uvodoma bi rad rekel, da je predvsem dokument "Prednostne naloge" dejansko treba razumeti kot vodilo k delovanju zastopnikov oziroma pooblaščencev Republike Slovenije v okviru organov Evropske unije. Zato ta dokument, čeprav ima čez 60 strani in vrsto prilog, ne more že pomeniti tudi dokumenta, ki bi vsa stališča podrobneje opredeljeval ali da bi v dokumentih natančno zapisali, na kakšen način bodo posamezne prednostne naloge tudi implementirane. Namen dokumenta je predvsem seznaniti z osnutki teh zakonodajnih in drugih aktov, ki jih obravnava Svet Evropske unije, zato je na začetku vsakega posameznega poglavja najprej zapisano, ne vem, dam primer, "enakost in nediskriminacija", kako na to gleda Evropska unija in potem kakšno bi bilo znotraj teh osnovnih predlogov Evropske unije, komisije Evropske unije, osnovno, začetno stališče Republike Slovenije. V skladu z zakonom o sodelovanju med vlado in državnim zborom se bo pred odločanjem o posameznih vprašanjih na pristojnih organih Sveta Evropske unije oblikovalo ustrezno stališče v vladi oziroma v državnem zboru. V tem smislu je namen tega drugega dokumenta prednostne naloge predvsem pripraviti Slovenijo na učinkovito delo v svetu Evropske unije. V tej zvezi bi potem komentiral še nekaj konkretnih vprašanj, ki so bila podana s strani posameznih poslancev, kjer bi najprej odgovoril na vprašanja, povezana s prilagoditvenim protokol k trgovinskim sporazumom, v tem se stvari izvajajo in na ta način se skuša maksimalno, bi rekel, zmanjšati negativni učinek iz dejstva, da seveda s tem, ko smo vstopili v carinsko unijo z EU 25-članicami, ne moremo biti hkrati v carinski uniji z nekaterimi drugimi državami, s katerimi smo prej to imeli. Želimo pa seveda s prilagoditvenimi protokoli in podpiranjem vstopa teh držav v status kandidatk čim prej zmanjšati te potencialne negativne učinke. Prav tako bi rad komentiral nekaj vprašanj, povezanih s pripravami vlade na črpanje strukturnih skladov. V tej zvezi velja poudariti, da je vlada v skladu s programom konec decembra oziroma 11. decembra 2003 potrdila enotni programski dokument za obdobje 2004, 2006, da je nadzorni odbor za izvajanje enotnega programskega dokumenta, v njem se zapišejo glavne vsebinske aktivnosti na področju strukturnih politik, tudi oblikoval ustrezna dopolnila in izvedbeno strukturo ukrepov in da je potem vlada na svojih sejah 18. marca in 29. aprila 2004 sprejela ustrezne uredbe o izvajanju porabe sredstev strukturne politike in so v tej zvezi tudi bili oziroma so začeti sami postopki razpisov V tej zvezi velja na primer tudi komentirati, da nekateri s strani posameznih poslancev omenjeni projekti, kot je na primer drugi tir Divača-Koper, da ni znano, kje so, naj poudarim, da ti projekti so že v sedanji finančni perspektivi in je predvideno v določeni meri črpanje sredstev iz kohezijskih skladov. Tako predsednik vlade kot jaz sem v uvodu seveda povedal, da je izredno pomembno, da v letošnjem letu in v naslednjih letih pred samo novo finančno perspektivo izboljšamo učinkovitost državne administracije in vseh pripravljalcev projektov k čim večji usposobljenosti za črpanje teh sredstev. Znotraj tega velja poudariti, da je Slovenija od leta 1992 črpala več kot 120 milijard sredstev v različnih oblikah Phare programov predstrukturnih instrumentov in je to seveda za nas osnovno potrdilo, da bomo lahko, če se bo to delo nadaljevalo, kot je začrtano, kot je v ustreznih uredbah, bomo, tudi v sedanji finančni perspektivi in novi finančni perspektivi sposobni črpati ustrezen obseg sredstev. Bilo je omenjenih nekaj vprašanj, povezanih z zgodbo o azilih. O tem smo sicer že govorili na sami komisiji za evropske zadeve. Tukaj je Slovenija pripravljena, da takoj, ko bo sprejeta direktiva o minimalnih standardih, glede te direktive pa je bilo 29. aprila letošnjega leta doseženo na svetu za pravosodje in notranje zadeve Evropske unije politično soglasje o splošnem pristopu, potem ko bo ta dokument sprejet, najprej seveda predložen evropskemu parlamentu in potem sprejet, predvideno pa je sprejetje v Evropskem parlamentu proti koncu letošnjega leta, potem seveda bomo lahko predlagali ustrezno dopolnitev zakona o azilu v Sloveniji. Rad bi tudi komentiral nekatere izjave poslancev, da je Nizozemska dala veto na predlog osnutka proračuna. To ni res. Nobena država članica ni dala veta na predlog osnutka proračuna 11. maja, temveč se ugotavlja, da se postopek sprejemanja proračuna nadaljuje nemoteno. Je pa seveda pomembno, da je predlog osnutka proračuna za leto 2005 takšen, kot je vsebinsko bilo tudi dogovorjeno, vsajkar se tiče odnosa oziroma Slovenije že v sami pristopni pogodbi, da se seveda predvideva ustrezen porast izplačil, tako z naslova širitve, predviden porast izplačil 3,8 milijarde evrov, reforme skupne kmetijske politike in učinkovitejšega izvajanja projektov v okviru strukturnih skladov, kar vse omogoča, da to, kar smo se izpogajali, Slovenija se je izpogajala, da bo na pogodbenih elementih neto prejemnica sredstev. Vse to tudi v sedanjih finančni perspektivi, se pravi tudi proračuna 2005/2006 dejansko realizira. Jaz bi rad komentiral še to, da s strani vlade pozitivno ocenjujemo da, kot je bilo mogoče oceniti, poslanske skupine podpirajo oba dokumenta. Nas seveda veseli, da pripombe in sugestije na ta dva dokumenta so pri posameznih razpravljavcih šle izredno podrobno, vendar bi radi poudarili - recimo en primer je na strani 9 tega dokumenta - komentiran zapis, da seveda Slovenija je zapisala, na strani 9, bom citiral: "Da bo vsekakor zanimiv razplet glede pakta stabilnosti, zlasti z vidika nadaljnjega uresničevanja pakta stabilnosti." Moram povedati, da stran a govori o tem, kakšna so razmišljanja v okviru Evropske unije. Potem pa, ko so v nadaljevanju na strani 10 predstavljene prednostne naloge Slovenije glede pakta stabilnosti, pa je jasno zapisano, da Slovenija pri svoji makroekonomski politikah že upošteva usmeritve makroekonomske politike Evropske unije in izpolnjuje zahteve v zvezi z nadzorom nad javnimi financami in da slovenska fiskalna politika sledi določilom pakta stabilnosti in rasti. V tem smislu seveda je to pričakovano stališče Slovenije tudi ustrezno v dokumentu zapisano, jasno pa je, da to velja zapisati, ko opisujemo stanje v Evropski uniji, da bo vprašanje rezultata obravnave na Evropskem sodišču tudi imelo pomemben vpliv na nadaljnje uresničevanje pakta stabilnosti in rasti v Sloveniji. Kot je nekaj poslancev dejalo, gre dejansko za novo obdobje v uveljavljanju ali pa iskanju notranjih kompromisov, predvsem za iskanje soglasij v okviru EU, zato menimo, da oba dokumenta pravzaprav dajeta to možnost. Jaz bi potem še komentiral nekaj manjših stališč poslancev, recimo na primer, "schengenski vir". Schengenski vir je v obstoječi finančni perspektivi ravno zaradi Slovenije. In seveda mi pričakujemo, da bo skozi postopek usklajevanja za novo finančno perspektivo schengenski vir oziroma oblika financiranja skupne zunanje meje postala pomembna prioriteta Evropske unije. Če sklenem, dokumenti, ki so pred nami oziroma dokumenti, ki jih boste danes sprejemali, omogočajo, da bo vlada in zastopniki vlade, stalno predstavništvo Republike Slovenije v Bruslju lahko zastopalo ustrezna stališča, hkrati pa predvsem zaradi svoje vsebine pripravljanja posameznih direktiv pomembno določajo, kako bo v naslednjih letih, predvsem v naslednjih proračunskih letih pravzaprav potrebno prilagoditi notranje prioritete v okviru proračunov, da bi v čim večji meri lahko učinkovito črpali sredstva Evropske unije. Mogoče smo v preteklosti imeli dva ključna procesa. En proces je bil proces osamosvajanja, drugi je bil proces prilagajanja Evropski uniji. S samim vstopom v Evropsko unijo in predvsem s samim razmislekom o tem, na kakšen način izvajati v Sloveniji lizbonsko strategijo, kar je zelo natančno zapisano v osnutku strategije razvoja Slovenije, o tem bo vodena javna razprava, predvsem seveda s tem, na kakšen način izvajati strategijo razvoja Slovenije, na kakšen način znotraj strategije razvoja Slovenije krepiti vse cilje lizbonske strategije, menimo, da bo to neko tretje obdobje in v prihodnjih letih bo seveda zelo pomembno znotraj Slovenije tudi izvesti te prilagoditve, ki izhajajo iz samega evropskega programa direktiv, zakonodaje, če hočete, evropskih politik. V tem smislu je ta vstop Slovenije v Evropsko unijo ne samo čas, ko se bomo prilagajali evropski politiki, ampak čas, ko bomo sooblikovali evropsko politiko in evropsko politiko v polni meri tudi uvajali v domačih zadevah Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim mag. Igorja Strmšnika. Ne želite besede? Prav. K dopolnjenemu predlogu je bil vložen tudi predlog amandmaja, in sicer k poglavju 2004, evropska zunanja varnostna in obrambna politika. Amandma so vložili poslanci, s prvopodpisanim Dorijanom Maršičem. Sprašujem, tudi upoštevaje dejstvo, da čas, določen za to točko še ni potekel, kdo bi želel v času, ki nam je na razpolago ob obravnavi te točke dnevnega reda, še besedo. Lepo prosim, če lahko dvignete rok, da čas razdelim, kar nekaj ga je še ostalo. Zato prosim tudi opozicijske poslance, ki so seveda tarnali, da ni zadosti časa za razpravo, da se v tem dodatnem krogu, ko je časa še skoraj celo uro, k razpravi javijo. Hvala lepa. Trije so se javili k besedi, vsak po 5 minut. Gospod Maršič, gospod Sok, gospod Podobnik. Gospod Maršič, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Rad bi seveda dodatno obrazložil predlog amandmaja k dopolnjenemu predlogu, Prioritete Slovenije na področju evropskih zadev za leto 2004, ki ga je podpisalo 10 poslancev. Gre pa za amandma k poglavju 2.4, Evropska zunanja varnostna in obrambna politika, ki ga je tudi odbor za zunanjo politiko v dopolnjeni obliki oblikoval besedilo. Želimo pa predlagatelji stekstom in besedilom, ki se glasi, da si bo Republika Slovenija aktivno prizadevala za mednarodni nadzor in omejitev širitve malega in lahkega orožja na področju zahodnega Balkana kot prispevek k stabilnosti in varnosti območja. Gre za politiko, za katero se lahko Slovenija v okviru tega programa in prioritet zavzema. Dejstvo je, da bo Slovenija predsedovala v letu 2005 sicer OVSE-ju. Evropska unija ima pa veliko željo in ambicijo, da bi tudi preko te organizacije, kot sem rekel, ki ji bo predsedovala Slovenija, obravnavala tudi to področje nadzora in neširitve lahkega in malega orožja. Slovenija je že aktivna na območju zahodnega Balkana, zato je predvsem naša ambicija, da bi to dali kot eno od prioritet. In sicer je naša država zelo angažirana v okviru mednarodne fundacije za deminiranje in pomoč žrtev min in po drugi strani skupaj z organizacijo tudi pomoči otrokom pri preseganju težav, ki so jih doživeli v samih oboroženih spopadih. Gre za dejstvo, da Evropska unija želi, da bi to območje postalo območje, čisto min, po drugi strani pa tudi območje, mislim tu seveda na zahodni Balkan, območje, ki bi bilo nadzorovano oziroma čisto tudi lahkega orožja. Kot vemo, predstavlja to velik problem, ne samo na tem območju, ker je uporabljeno orožje velikokrat predmet žrtev, tudi več kot pa samo min. Po drugi strani gre preprosto za to, da se to orožje s tega območja tudi izvaža oziroma prevaža na druga območja in na krizna območja in se bi s to politiko Slovenija lahko soočila v okviru mednarodne skupnosti oziroma skupnega mednarodnega prizadevanja. Jaz upam, da boste ta amandma podprli. Glede na to, da ga je tudi odbor za zunanjo politiko v svoji diskusiji, takrat ko sem predlagal, da bi se to dopolnilo, sprejel. To je kolega in predsednik tega odbora že povedal v svojem uvodnem nagovoru. Je pa to tudi v zapisniku oziroma poročilu odbora znano in zapisano, s tem predlogom amandmaja pa tudi fizično podano vam v obravnavo in sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Soka. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana predsedujoča, ne gre za to, ali imamo kot opozicijski poslanci dovolj časa ali ne, gre za to, da je pač narejen nek razdelilnik, nek časovni potek in razpored, in so poslanci, ki bodo razpravljali, najavljeni. Ampak tiste poslanske skupine, ki so čas izčrpale, pač tudi niso računale, da bodo lahko prišle na vrsto v tej razpravi. Torej, sam sem se prijavil zato, ker je še dovolj časa. Rad pa bi s predstavniki vlade razčistil eno področje. In sicer, v tem dopolnjenem predlogu deklaracije o stališčih za začetek delovanja Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v letu 2004, v poglavju 2.1.1.2, vključitev v odločanje o zakonodajnih in drugih aktih Evropske unije [[to je na strani 4]] , jemed drugim zapisano: "Na področju kmetijstva v nadaljevanju reforme skupne kmetijske politike," potem pa je v oklepaju zapisano, " [[na področju skupne tržne ureditve za sladkor ter za sadje in zelenjavo]] in razpravi o nadaljnjem razvoju politike razvoja podeželja v naslednji finančni perspektivi." Torej, tu bi rad predstavnike vlade vprašal in opozoril, da pravzaprav v tem trenutku razprava o skupni evropski kmetijski politiki poteka na celotnem področju, ne samo na področju ureditve za sladkor, sadje in zelenjavo. Nam in tudi vam je poznan predlog komisarja Fischlerja, ki zagovarja reformo skupne kmetijske politike, in sicer v smeri večjih proizvodnih spodbud za manjše in srednje velike kmetije ter ekstenzivno usmerjene kmetije, medtem ko na drugi strani Nemčija in Francija takšnemu predlogu v tem trenutku, mislim, da še vedno nasprotujeta. In tu bi bilo zelo dobro, da bi se do tega vprašanja, v kateri smeri bo delovala Republika Slovenija oziroma kakšen je predlog naše vlade, našega ministrstva, da bi to v akt našega nadaljnjega delovanja tudi zapisali. Konec koncev pa je, mislim, rok do konca julija ali morda do konca avgusta letošnjega leta, ko se bo Slovenija morala odločiti, ali bo šla na regionalno enotno izplačilo v skupni kmetijski politiki oziroma ali bo izbrala pot tega tako imenovanega kombiniranega načina izplačevanja, po katerem bi en del bil izplačan po hektarju, en del pa po načinu oziroma obsegu proizvodnje. Torej, to v tem dokumentu meni v tem trenutku manjka oziroma vlada se do tega ni opredelila in tudi ni nakazala, kakšen predlog, kakšne korake bo podvzela oziroma katero skupino zagovornic skupne kmetijske politike v Evropski komisiji bo Slovenija podprla. Zdi se mi seveda povsem na mestu, da kot majhna država s to kmetijsko strukturo, ki joimamo, podpremo predlog sedanjega komisarja Fischlerja in če je temu tako, potem bi seveda pričakoval, da bi to v tem dokumentu, ki predstavlja dopolnjen predlog deklaracije o našem delovanju v okviru Evropske unije v letu 2004, tudi jasno zapisali. Ne vem, če mi lahko tu odgovorite. S področja predstavnikov kmetijstva, nihče ne prisostvuje v tej debati, ampak zdi se mi to izredno pomembno in pa važno vprašanje. To bi bilo treba tudi razrešiti. Tudi sem razmišljal, da bi napisal, sam predlagal kakšen amandma v tej smeri, vendar ker ne dvomim pač v strokovne posle same vlade, ki je to po nekih strokovnih kriterijih predlagala, sem se s tem zadovoljil, kar je tu napisano. Rad pa bi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], ker nam čas pač to dovoljuje, če mi lahko na to odgovorite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, dovolite da gospod Cvikl odgovori gospodu Soku. Gospod Cvikl, izvolite.
Gospod poslanec. Seveda daleč od tega da bi bil vsaj kot minister za evropske zadeve specialist za kmetijstvo, vendar bi vas samo opozoril, da v dokumentu "Prednostne naloge Slovenije", točka 2.4.3 širšega dokumenta, poglavje "kmetijstvo in varnost hrane" je zelo natančno opredeljeno stališče Republike Slovenije, usklajeno v polni meri, seveda s pristojnim ministrstvom. Ampak zakaj je pa v prioritetah to poudarjeno? Zato ker seveda pri prioritetah govorimo o tem, kar se bo v letu 2004 dogajalo. In v letu 2004 se potem, ko se je v letu 2003 že zaključila sprememba skupnih tržnih ureditev za mleko, žita in ko je v aprilu 2004 bilo enako sprejeto za hmelj, oljčno olje, tobak in bombaž, so v pripravi spremembe tržnega reda za sladkor ter za sadje in zelenjavo. In od 1. maja naprej bomo znotraj tega o tem seveda tudi neposredno sodelovali. Hkrati pa je bila prioriteta seveda predvsem poudarjeno to, da mi želimo sodelovati v razpravi o nadaljnjem razvoju politike razvoja podeželja v naslednji finančni perspektivi, kar je skladno s programom reforme kmetijske politike, sprejete leta 1998, za obdobje 1999-2002 in pa zakonom o kmetijstvu. So pa seveda podrobnejša izhodišča prednosti in nalog Slovenije na voljo v dokumentu prednostne naloge na straneh, točka 2.4.3, tako da lahko tudi o tem še govorim, vendar menim, da je ključno, da je v prioritetah poudarjeno to, kar je v letu 2004 v zakonodajnem programu, in vse to, kar se bo 2004 dogajalo, pa bo imelo vpliv predvsem na naslednjo finančno perspektivo 2007-2011, o čemer pa seveda bo tekla še velika diskusija, tako znotraj Slovenije kot predvsem, kot ste sami rekli, znotraj Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Podobnika. Izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat se bom oglasil. Na področju prednostnih nalog Slovenije glede pogajanj, glede novih uredb s področja kohezijske politike za naslednje finančno obdobje. Minister je prej na splošno že nekaj sicer komentiral, ampak dovolite, še enkrat bom skušal biti zelo jasen in definirati, v čem je problem. V naši deklaraciji je naslednja zaveza: "Slovenija se strinja s predlogom komisije na področju kohezijske politike." Se strinjamo? Nato pa sledi želja naša, "ob tem se zavzemati za to, da bi geografska območja, ki bodo izgubila status upravičenosti zaradi same razširitve EU, to je zaradi tako imenovanega statističnega učinka, morala v naslednji finančni perspektivi imeti dostop do večjega obsega finančnih sredstev EU za strukturne namene kot tista območja, ki so status upravičenosti izgubila zaradi dosežene stopnje svoje gospodarske razvitosti." Torej, eno od možnih razočaranj, tudi v Sloveniji, je lahko vezano na to področje. In sedaj konkretno vprašanje. Jaz sem enkrat že citiral komentar včerajšnjih nastopov dveh naših ministrov, dr. Mramorja, in dr. Dimovskega, v Bruslju na to temo. Naslednja ugotovitev. Statistični učinek širitve bo prizadel večinoma regije dosedanjih držav članic, a tudinekaj novih. To je tistih, ki bi bile v EU 15 obravnavane kot manj razvite v EU 25 držav pa so prestopile povprečje izključno zaradi širitve in ne na račun razvitosti. Statistični učinek širitve bo najverjetneje prizadel tudi Slovenijo, ki je zato močno zainteresirana, da bodo te regije res dobile posebno pomoč. Mi pa v naši deklaraciji pravimo, da "se strinjamo s predlogom komisije za področje kohezijske politike". In komisija na tem področju pravi, da bo zaenkrat pomagala samo državam 15, ne pa 25. Ali drži ta ugotovitev, da je temu tako? Če je temu tako, potem bi prosil predstavnike vlade, ali ocenjujete, da je ta zaveza, ki je tukaj zapisana, mi se bomo samo zavzemali zato, da bi geografska območja in tako naprej, pač, dobila tudi pomoč. Komisija pa za naslednjo finančno perspektivo že ima svoj predlog. Ali se vam zdi logično, da tako stališče zapišemo v deklaracijo?
Hvala lepa. Gospod Cvikl, izvolite.
Gospod Podobnik, poglejte, to stališče je zelo korektno in zelo natančno in pravilno zapisano - to, kar želi Republika Slovenija. Republika Slovenija ne želi nič drugega, ker od 1. maja več nimamo starih, pa novih članic, imamo samo članice, da se to, kar bo veljalo za članice EU, za regije EU, kibodo prizadete s statističnim učinkom, da to velja tudi za Republiko Slovenijo, ker seveda Republika Slovenija kot ena od redkih regij - bom pa sedaj uporabil v narekovajih iz "novih članic" bo v enakem položaju kot nekatere druge regije. Zato mi, seveda,podpiramo predlog komisije, ker komisija je sama predlagala tako imenovani "statistični facing out" in tako imenovani "naravni facing out", razlikovanje med obema za članice, in seveda mi smo članica. In zato je seveda pravilno, da se mi strinjamo s predlogom komisije, kar je pa bistven poudarek, je pa seveda, da mi želimo, da bi te regije, ki bodo prizadete zaradi statističnega učinka, imele dostop do večjega obsega sredstev. In tukaj je poudarek, do večjega obsega kot tisti, ki imajo naravni. Tako mislim da sta tako minister Dimovski kot minister za finance popolnoma usklajena s tem gradivom, pravzaprav povedala to, za kar se Slovenija zavzema, in zavzemamo se za to, da smo enakopravno obravnavani kot članica Evropske unije. In to seveda je nekaj, kar boobravnavano v organih, in je pravilno, da seveda mi sedaj na tej poti to tudi zastopamo. Pomembno pa je, da bomo pri načinu "facing outa", se pravi zmanjševanja sredstev, za te, ki so prizadete zaradi statističnega učinka, zavzema se za to, da bo to zmanjševanje sredstev počasnejše za te regije, ki so zaradi statističnega učinka šle čez 75%, za razliko od regij, ki se jim je to zgodilo zaradi naravnega razvoja. Tako je stališče točno.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Podobnik.
Hvala, podpredsednica. Rad bi repliciral gospodu ministru. Namreč, razumel sem vašo razlago, razumel sem tekst, ki je zapisan v naši deklaraciji, ampak pred seboj imam poročilo od včerajšnjega nastopa naših dveh ministrov v Bruslju in to poročilo je pa, žal, drugačno, kot je sedaj pravkar nam razlagal minister. Ponovno bom prebral. "Evropska komisija je v predlogu prihodnje finančne perspektive EU, ki bo začrtovala skupno porabo povezave v obdobju 2006 do 2013, ter tudi v poročilu ogospodarski in socialni koheziji v EU, s katerim je začrtala nove smernice kohezijske politike v tem obdobju, sicer predvidela pomoč regijam, prizadetim zaradi statističnega učinka, a načeloma le tistim, dosedanjim članicam. Upam, da je potem ta formulacija napačna in da je točna vaša formulacija. Če je vaše točna, jo v celoti podpiram, če je pa ta točna, ki tukaj piše, potem se nam pa slabo obeta.
Hvala lepa, gospod Cvikl, izvolite.
Če dobro vidim, citate STA. [[Odgovor iz klopi.]] Ja. Mi seveda pa citiramo in uveljavljamo osnovno pravico, da so vse članice s 1. majem samo članice. To je bilo poudarjeno na nekaj sestankih in gre za enakost članic in zato seveda podpiramo "statistični facing out". Hvala.
Hvala lepa. Spoštovani, spoštovane! Zaključujem splošno razpravo o dopolnjenem predlogu deklaracije in o amandmaju. Lepo prosim vse, da pridete v dvorano, ker bomo opravili glasovanje oziroma odločanje. Najprej bomo odločali o amandmaju poslancev s prvopodpisanim Dorjanom Maršičem, potem pa še glasovanje o predlogu deklaracije v celoti. Vem, da so poslanke in poslanci pričakovali, da bo razprava o 1. točki trajala še uro dlje; tako je bilo predvideno glede na priglašen čas poslanskih skupin. Tudi ko sem po ponovnem krogu vprašala, ker je bilo na razpolago še uro in petnajst minut časa, ni bilo želje po razpravi. Prehajamo torej na odločanje. Najprej bomo glasovali o predlogu amandmaja skupine poslancev s prvopodpisanim Dorijanom Maršičem. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za je glasovalo 45 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj prehajamo na glasovanje o predlogu deklaracije v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 49 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je deklaracija v celoti sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Gospodu ministru in ostalim predstavnikom vlade Republike Slovenije se za sodelovanje prav lepo zahvaljujem. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA DOPOLNITEV POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog dopolnitev poslovnika je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Antonom Anderličem, ki mu dajem besedo za dopolnilno obrazložitev. Gospod Anderlič, izvolite.
Državni zbor je sprejel zakon o delovanju Republike Slovenije v pogojih Evropske unije, kar pomeni relacijo državni zbor-vlada in opredeljevanje stališč do vseh nalog, ki jih ima Republika Slovenija v odnosu na članstvo. Zato je bil zastavljen koncept, da bodo vse poslanske skupine na osnovi tega zakona pripravile tudi predlog sprememb poslovnika, kjer bo na eni strani mogoče zagotoviti polnopravno sodelovanje tako poslancev, poslanskih skupin, kakor tudi na koncu državnega zbora pri oblikovanju stališč Republike Slovenije v procesu usklajevanja, dogovarjanja in odločanja Evropske unije o pomembnih ali pa najbolj usodnih odločitev. Mi smo imeli vrsto sestankov, čeprav smo razumeli, da je sprememba poslovnika samo dopolnilo in nadgradnja tistega, kar smo sprejeli s spremembo ustave Republike Slovenije, 3.a člena, s sprejemom zakona o delovanju Republike Slovenije, odnosu parlamentain vlade v pogojih Evropske unije, da bo spremembo poslovnika samo vrhunec tega in da se bomo lahko dogovorili znotraj tega za način dela, ki bo na eni strani omogočal vsem poslancem in poslankam izražanje svojih stališč, kakor tudi zagotavljanje učinkovitega delovanja državnega zbora v tem procesu, in da bo to v pomoč, v neko razbremenitev nepotrebnih polemik pri oblikovanju končnih stališč. Na žalost nismo uspeli, da bi vse poslanske skupine ta poslovnik podpisale oziroma spremembe tega poslovnika podpisale in tudi zagovarjala ista stališča. Ampak na koncu vendar verjamem, da smo našli kompromis, ki bo sledil tistim osnovnim usmeritvam, ki jih sledimo že nekaj let, torej, da bo Republika Slovenija kot polnopravna članica Evropske unije sodelovala pri oblikovanju politik Evropske unije na način, da bo svoj prispevek zaokrožila na način konstruktivnih predlogov in da bo na drugi strani razumela specifike drugih držav in to vgradila tudi v svoje delovanje. In da način dela v državnem zboru v nobenem primeru ne bo oviral vlade Republike Slovenije pri zastopanju slovenskih interesov v institucijah Evropske unije in da bo na koncu to najbolje za Slovenijo. In če bo najbolje za Slovenijo, ne dvomim, da bo tak način oblikovanja stališč in rešitve, ki jih bomo skozi ta proces oblikovali, tudi najboljše za skupnost v Evropski uniji. Zato predlagam poslankam in poslancem, da predlog sprememb poslovnika tudi sprejmemo in da za nadaljnje obdobje uredimo način dela, ki ne bo vedno in pri vsaki stvari sprožal dvomov, ali se dela v skladu s poslovnikom, ali se dela v skladu z demokratičnimi pravili, ali se dela v skladu z nekimi pričakovanji, predvsem pa, da bo vsakomur omogočal izražanje tistega, kar želi povedati in kar želi uresničiti v okviru zakonodajnega postopka, v okviru delovanja državnega zbora. To je tisto, kar je tudi naša naloga, torej, da sledimo svojim programom in tistemu, zaradi česar smo v državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Predlog poslovnika je obravnavala komisija za poslovnik kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku komisije, gospodu Bojanu Kontiču, za predstavitev poročila komisije. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Zakonodajno-pravna služba je pripravila osnutek sprememb oziroma dopolnitev poslovnika. Na nekaj sestankih in delovnih srečanjih komisije smo poskušali ta predlog uskladiti do te mere, da bi ga lahko podpisale vse poslanske skupine oziroma predstavniki poslanskih skupin. Kar nekaj kompromisov je bilo sklenjenih. Naj navedem le tega, da smo iz osnutka črtali stalne nadomestne člane, in takšen osnutek smo potem tudi posredovali vsem poslanskim skupinam v podpis. Vendar izgleda, da poslovnik ni bil usklajen do te mere, da bi ga te poslanske skupine tudi podpisale. Komisija za poslovnik je na 16. nujni seji 5.5.2004 kot matično delovno telo obravnavala predlog dopolnitev poslovnika državnega zbora, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem v skrajšanem postopku predložila skupina poslancev s prvopodpisanim poslancem, gospodom Tonetom Anderličem. Komisija je k predlogu dopolnitev poslovnika prejela mnenje zakonodajno-pravne službe in v zakonitem roku, se pravi, v roku, ki je predpisan, tudi amandmaje poslancev, gospoda Franceta Cukjatija in gospoda Alojza Soka, ter amandmaje vlade Republike Slovenije. V razpravi je s svojimi obrazložitvami in predlogi sodeloval prvopodpisani predstavnik predlagateljev. V razpravi o posameznih členih predloga dopolnitev poslovnika državnega zbora ter o amandmajih, vloženih k posameznim členom predloga dopolnitev, so predlagatelji amandmajev pojasnili razloge, zaradi katerih predlagajo posamezne rešitve v amandmajih. Predstavniki opozicije so navajali argumente, zaradi katerih se jim zdijo njihovi predlogi sprememb predloga dopolnitev utemeljeni. Predstavnik vlade je v razpravi pojasnil razloge, zaradi katerih vlada s predlogom sprememb želi precizirati predlog dopolnitev poslovnika v luči prakse, ki jo ima pri svojem delu z institucijami Evropske unije. Generalna sekretarka državnega zbora in sekretarka zakonodajno-pravne službe sta v razpravi pojasnjevali posamezne rešitve in razloge zanje v predlogu dopolnitev ter sodelovali pri oblikovanju amandmajev, ki jih je komisija sprejela kot svoje. Člani komisije so podprli amandma poslanca Franceta Cukjatija k 154.b členu, amandma vlade Republike Slovenije k 154.f členu in k 154.i členu. Ostalih amandmajev poslanci oziroma članica in člani komisije niso podprli. Na podlagi razprave in pripomb predstavnikov zakonodajno-pravne službe je komisija oblikovala in sprejela kot svoje naslednje amandmaje: k 154.g, 154.i, 154.j členu. Na podlagi prvega odstavka 133. člena poslovnika državnega zbora je glede na sprejete amandmaje na seji komisije pripravljen dopolnjen predlog dopolnitev poslovnika, ki je vključen v poročilo. Hvala.
Hvala lepa. Slišali bomo stališča poslanskih skupin. K besedi vabim gospoda Bogdana Baroviča za predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala lepa gospa predsedujoča, kolegice, kolegi, predstavniki vlade. Tudi o dopolnitvi poslovnika državnega zbora smo včeraj na skupnem zasedanju v času, ko je Slovenija vstopila v Evropsko unijo, s pridruženim parlamentarnim odborom, govorili o dopolnitvi poslovnika, ki v osnovi po mnenju Slovenske nacionalne stranke prihaja pač že spet prepozno. Ta poslovnik bi moral biti pač oblikovan, narejen in veljati v času, ko smo že v Evropski uniji. To bi bilo dobro. Poslovnik je pač, ali dopolnitev poslovnika, vemo, da je pač posledica vstopa Slovenije v Evropsko unijo oziroma že sprejetega zakona o sodelovanju med državnim zborom in vlado. Največ dopolnitev se nanaša na 154. člen v oznakah od A do M, in opredeljujejo postopek in način obravnave. Že v prvem delu smo izrazili v Slovenski nacionalni stranki pač skepso ali pa dvom, ali pa - če želite - razočaranje, da še vedno nista oblikovana dva odbora, ki bosta urejala te zadeve. Zato je prišlo do nekaterih kratkih stikov tudi danes. Moram povedati, da je poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke v osnovi sicer nasprotovala sprejemu zakona v sodelovanju med državnim zborom in vlado, ampak ne na pamet, temveč iz naslednjih razlogov. Ker ocenjujemo, da še vedno državni zbor nima dovolj pristojnosti, oziroma - če želite drugače - ima premalo pristojnosti, kot bi jih po našem mnenju naj imel. Predvsem pa smo v poslanski skupini Slovenskenacionalne stranke nasprotovali in nasprotujemo uzakonjanju zaprtih sej pristojnih delovnih teles, ki so bile včeraj. Po mnenju Slovenske nacionalne stranke in mojem osebnem mnenju, ker sem bil prisoten, je bila pravzaprav ta zaprtost, še enkrat ugotavljamo, nesmiselna. Ničesar takega ni bilo slišati, kar ne bi smela javnost izvedeti, poslušali smo poročila o tistem, kar je že bilo v tem času, in izvedeli, kaj bo oziroma kaj se dogaja danes v Evropi, ko je tam minister za finance. Vse, kar je bilo, je to, da je bila prisotnost tistih, ki javnost obveščajo na tiskovni konferenci, kjer je včeraj predsedujoči, kolega predsednik pridruženega parlamentarnega odbora, gospod Jakič, povedal, da je bilo novinarjev in tistih, ki bi javnost obveščali, dovolj. Dosti manj pa, da je bilo vse skupaj posledica, ne vem, 15 ali 20 minut mogoče prepotrebnega časa za drugo delo. Informacije, ki jih je kolega predsednik pridružitvenega parlamentarnega odbora so bile povsem identične z informacijami, ki bi jih lahko javnost slišala ali pa ki bi jih lahko novinarji slišali iz ust poročevalcev. Tako Slovenska nacionalna stranka še vedno vztraja, da bi bilo bolje obratno, da bi bile seje pristojnih delovnih teles odprto oziroma izjemoma zaprte, ampak temu je pač tako, vladajoča koalicija je tako izglasovala in ocenjujemo, da to ni dobro. Prav tako pa v Slovenski nacionalni stranki opozarjamo, na to sem tudi sam opozoril včeraj, da ne bom izmišljal "tople vode", da je 3a. člen ustave v nasprotju z določilom poslovnika v uvodni obrazložitvi. V njej piše tako, "kot določa 3a. člen ustave, naj bi vlada sproti" - naj bi, poudarek je: naj bi vlada sproti "obveščala državni zbor o vseh relevantnih zadevah". 3a. člen ustave pa je popolnoma jasen in pravi, "v postopkih sprejemanja pravnih aktov in odločitev o mednarodnih organizacijah, na katere Slovenja prenese izvrševanje dela suverenih pravic, vlada sproti obvešča" - torej ustava: vlada sproti obvešča; uvod v poslovnik: naj bi sproti obveščala. Imamo pristojne pravne službe v zakonodajni veji oblasti [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in pozivam v imenu Slovenske nacionalne stranke, da če že ne vsebinsko, vsaj nomotehnično razjasnijo to dvojnost in nasprotnost. Ker se mi je čas iztekel, končujem in prosim še enkrat, bodimo vsaj nomotehnično in vsebinsko, zakonodajno v primerjavi ustava-zakona dostojni svojega imena, torej zakonodajne veje oblasti.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Dušan Vučko, izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane kolegice, kolegi. Dovolite, da predstavim stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Poslanska skupina LDS bo podprla predlog dopolnitev poslovnika državnega zbora. Pred vstopom Republike Slovenije v Evropsko unijo je državni zbor sprejel dva akta, ki ju lahko štejemo kot pravno podlago za sprejem predloga sprememb poslovnika, ki je pred nami. Gre za dva akta, in sicer spremembo ustave Republike Slovenije, s katerim je v okviru prvega poglavja dodan novi 3.a člen, ki je določil ustavno podlago za pristop Republike Slovenije k EU. In drugi akt je zakon o sodelovanju med državnim zborom in vlado o zadevah EU. Za dopolnitev poslovnika so zlasti pomembne določbe zakona o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah EU. Pomeni pravni okvir za pripravo dopolnitev poslovnika, s katerim se ureja ustanovitev novih delovnih teles, organizacijo in delo teh delovnihteles in državnega zbora ter postopek obravnave stališč v evropskih zadevah. V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije ocenjujemo, da je nujno, da državni zbor na tej seji sprejme dopolnitve poslovnika, tako da bi lahko čim prej ustanovili delovni telesi in da se sodelovanje državnega zbora in vlade prične v skladu z določbami zakona. Poleg določitev postopka za obravnavo in sprejem stališč Republike Slovenije v okviru državnega zbora pri predlogih zakonodajnih aktov EU poslovnik ureja tudi postopek za sprejem oziroma določitev stališč Republike Slovenije pri spremembi ustanovitvenih pogodb, na kateri temelji Evropska unija, ter postopek in obravnave in sprejem deklaracije s stališči za delovanje Republike Slovenije v institucije EU v prihodnjem obdobju. Poslovnik podrobno ureja tudi poročanje vlade o njeni dejavnosti v svetu EU kot tudi način obveščanja javnosti. Zelo pomembno so dopolnitve poslovnika v tistem delu, kjer določajo vlogo odbora za zadeve EU in odbora za zunanjo politiko, ki obravnavata in sprejemata stališča glede evropskih zadev, kadar o njih ne odloča državni zbor na seji. V poslanski skupino LDS bomo podprli tudi predlagano ureditev v dopolnitvi poslovnika, ki sledi praksi večine držav članic EU in zagotavlja hitro in učinkovito odločanje na odborih, pri čemer se zavedamo, da bo moral biti postopek obravnave časovno voden tako, da bodo delovna telesa pravočasna zavzela svoje opredelitve, s čimer bo vladi v svetu EU omogočeno upoštevati stališča, zavzeta v okviru državnega zbora. Primerno se nam zdi tudi, da predlog dopolnitve poslovnika za oblikovanje stališč Republike Slovenije v evropskih zadevah določa enostaven postopek obravnave, ki nedvomno sledi načelu racionalnosti in učinkovitosti pri odločanju na odborih, pri čemer menimo, da je povsem ustrezna rešitev, ki se nanaša na obravnavo predloga sprememb pogodb, na katerih temelji EU, pri katerih se pri določitvi postopka smiselno sledi zakonodajnemu postopku. V poslanski skupini bomo podprli tudi rešitev, ki je predlagana glede nadomestnih članov tako imenovanih evropskih odborov, čeprav posamezni poslanci in poslanke naše poslanske skupine niso preveč naklonjeni tej rešitvi, saj po njihovi oceni predlog ne sledi praksi držav članic EU, ki imajo uveljavljen institut stalnega namestnika. S ciljem iskanja kompromisa in potrebnega kvoruma za sprejem dopolnitev poslovnika bomo podprli rešitev, ki je predlagana, zavedajoč se, da imajo pri oblikovanju delovnih teles v skladu s predlagano rešitvijo največjo odgovornost za učinkovito in kvalitetno delo prihodnjih odborov same politične stranke, ki so zastopane v državnem zboru. V poslanski skupini pa ne bomo podprli amandmajev, ki so vloženi, saj so bili ti amandmaji podani že na sami seji komisije za poslovnik, do predlaganih amandmajev je pa zakonodajno-pravna služba podala negativno mnenje in je treba poudariti tudi to, da v samem usklajevanju je bilo povzetih kar več kot 80% predlaganih amandmajev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, kolegice in kolegi. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov bomo podprli predlog pripravljenih sprememb in dopolnitev poslovnika, ki zadeva vlogo in način dela državnega zbora v evropskih zadevah. Mislimo, da so bile priprave na oblikovanju vsebine poslovnika korektne, temeljite. Pri njih smo imeli možnost sodelovati predstavniki vseh poslanskih skupin. Mislim, da je bila to oblika dela, ki je nakazovala veliko pripravljenost za doseganje dogovora in konsenza, in da vsaj glede priprave tega poslovnika ni mogoče reči, da tudi predstavniki koalicije, soglašam, zavedajoč se dejstva tudi potrebne 2/3 večine. Mi smo bili odprti za mnoge sugestije, ki so prihajale s strani opozicijskih poslanskih skupin, in smo pravzaprav vse v delovni fazi tudi sprejeli. Zato moram reči, da sem bil začuden, ko kasneje nismo, tako kot je bilo dogovorjeno, predstavniki vseh poslanskih skupin bili predlagatelji tega poslovnika, ker sem štel to pač za korekten postopek in zaključek tega postopka. Za nas so rešitve, ki jih prinaša dopolnitev poslovnika, sprejemljive. Oblikovani bosta dve delovni telesi, ki bosta neposredno odgovorni za odločanje državnega zbora glede vprašanj, o katerih Slovenija soodloča z drugimi državami petindvajseterice v Evropski uniji, razen kadar bo odločal državni zbor. Normalno se nam zdi, da je sestava teh delovnih teles proporcionalna, saj odraža sestavo državnega zbora, kakršnega so oblikovale državnozborske volitve. Menimo, da je dobro in prav, da je poseben poudarek dan opredelitvi, da je eden od podpredsednikov od dveh vedno iz opozicijskih vrst in da se na ta način omogoča sodelovanje opozicije pridelu teh dveh delovnih teles, enako kot imamo v sestavi državnega zbora, kar mene in našo poslansko skupino zadeva, to pomeni, da je v načelu predsednik tudi iz vrst koalicije - pravim v načelu, kakšen konkreten dogovor je lahko tudi drugačen - in zdi se mi dobro, da so dovolj korektno in jasno določene tudi pristojnosti obeh odborov, da bosta lahko delovala. V dvoje vprašanj nisem prepričan, da ne bi lahko uredili boljše, vendar jih nismo mogli boljše urediti, ker smo pristali na zahteve, ki so jih v teku usklajevanja imeli opozicijski poslanci in njihove poslanske skupine. Eno je večji poudarek na sestavi, posebej odbora za evropske zadeve v smislu sodelovanja v tem odboru, čim večjega števila najodgovornejših predsednikov ali pa podpredsednikov iz takoimenovanih matičnih delovnih teles, torej tistih, ki bodo obravnavala vprašanja, o katerih potem daje svoja mnenja vladi odbor za evropske zadeve. To sicer ni nujno, bi rekel, slabo v tem smislu, da tega ne bi mogli realizirati, ampak obveznosti sedaj, ali pa usmeritve v poslovniku ni. In treba se bo pač v praksi in pri sestavi tega delovnega telesa potruditi, da bi to dosegli, ker bo na ta način delo gotovo kvalitetnejše in lažje. In drugo, žal nam je, da ni bil sprejet predlog za stalne namestnike, ki je vsaj po tistem, kar smo gledali in sodelovali, najboljše evropske izkušnje, evropska praksa. In gospodje, ki radi trdijo o tem, kako je kaj urejeno v Evropi, bi lahko vedeli, da je tudi to urejeno v Evropi in da je cilj tega stalnega namestništva pač v tem, ker gre za odbor, ki dela v imenu državnega zbora kot celote, da je čim več članov v poslanski skupini in poslancev angažiranih stalno v delu in da je preko dela tudi eventualna odsotnost manj boleča kot v nasprotnem primeru. Žal nam je, da to ni bilo sprejeto. Morda bomo to sprejeli kdaj v kasnejši fazi, ko bomo ugotovili, da je to slabo. Drugače pa bomo poslovnik [[...]] [[Opozorilni pisk za konec razprave.]] [[...]]tako kot je pripravljen, podprli in sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Alojz Sok. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča! Kolegice poslanke in poslanci! Mogoče je škoda, da ne sprejemamo tega poslovnika za nek določen čas, da bi dejansko lahko preizkusili, kako bo ta poslovnik deloval. Namreč izjava predlagatelja v uvodni obrazložitvi, češ da je treba sprejeti poslovnik in s tem vsem poslancem omogočiti možnost dajanja svojih stališč, je nekako, bi rekel, na podlagi izkušenj težko pričakovana. Namreč, dosedanje izkušnje v zvezi z delovanjem poslovnika državnega zbora so, kar se tiče opozicije, izredno negativne. Jaz lahko v imenu poslanske skupine Nove Slovenije povem, da smo večkrat protestirali proti temu, da se je sedanji poslovnik pač s preglasovanjem na kolegiju predsednika državnega zbora izrabljalo. Tako so se pod krinko skrajšanih postopkov, čeprav poslovnik jasno in glasno govori, kdaj se lahko sprejme nek zakon po skrajšanem postopku, sprejemale obsežne spremembe določenih zakonov. Da ne razlagam tukaj, česa vse ni kolegij na predlog vlade uvrstil v nujni postopek pred ta državni zbor, in še to velikokrat na izredne seje. Konec koncev, pomembne sistemske zakone smo sprejemali po nujnem postopku, ob predpostavki, da smo na nek način pristajali v opoziciji na to, da se tisto zakonodajo, ki je manjkala za vstop v Evropsko unijo, na tak način sprejme. Do tega, kar doživljamo sedaj v zadnjem obdobju, ko se na izrednih sejah opozicijo omeji na takšen način, da se ji vzame možnost razprave v parlamentu, da se jo omeji na tisti minimum in da potem na isti seji ta maloštevilna opozicija v tem državnem zboru mora poslušati, ne vem, da je nedržavotvorna, da je destruktivna, da ni zaslužna za vodenje te države, razen za zadeve, ki se tičejo Evropske unije, in podobno. Spoštovani kolegi iz pozicije, tako se z opozicijo nikakor ne ravna. Torej, če bom kdaj imel možnost biti poslanec pozicije - vsaj poskusil bom še enkrat -, vam zagotavljam, da takšnih metod in takšnih sredstev nikdar ne bi zagovarjal, ker niso državotvorne. Sedaj naj na kratko preidem k temu predlogu, ki je pred nami in za katerega predlagatelj ter ostali gospodje trdite, kako da bo idealno rešil to razmerje med državnim zborom in vlado Republike Slovenije. Torej, jaz si predstavljam in v naši poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani, da se bodo te izrabe poslovnika samo še nadaljevale oziroma da bodo še bolj potencirane, ker bodo pač seje odbora za evropske zadeve in seje odbora za zunanjo politiko za javnost zaprte. Da je temu tako, je dejstvo tudi v tem, da smo predlagali kar nekaj amandmajev, s katerimi smo poskušali to poslovniško materijo nekoliko popraviti, pa je komisija za poslovnik vse naše amandmaje zavrnila. Tako še vedno v 154. členu ostaja dejstvo, da bo lahko predsednik pristojnega odbora - in to smo danes že od gospoda Kacina slišali, kdo bo predsednik pristojnega odbora za evropske zadeve [[seveda bo vse vodstvene funkcije pobrala pozicija, ne tako, kot je bilo nekako v delitvi dogovorjeno do sedaj]] - na sami seji po mili volji razširjal dnevni red, lahko bo tudi določene točke s tega dnevnega reda umikal; da se bodo na ta dnevni red lahko predlagale zadeve po nujnem postopku, ko bo pač predsednik pristojnega odbora ocenil, da je treba uvesti nujni postopek, in podobno. Torej izkušnja nas k temu navaja in težko nas boste danes prepričali, da bo v bodoče drugače, če pa se je do sedaj po pravilu ravnalo tako. Ta odbor za evropske zadeve bo nekako na podlagi stališč vlade in potem amandmajev, ki jih bodo sprejeli matični [[...]] [[Znak za konec razprave.]] - ali že moram končati? Samo, da zaključim [[...]]- ki jih bodo sprejeli matični delovni odbori, potrjeval in pa glasoval. To bo torej, po naše, delovalo kot nekakšen delegatski sistem, brez da bi ljudje, ki bodo v tem odboru sedeli, tudi natančno zadeve poznali in jih prediskutirali. Torej, mi predloga spremembe poslovnika ne bomo podprli. Mislimo, da če tudi dane to ne dobi zadostne podpore, da je možno ta predlog še izboljšati in ga dejansko narediti takšnega, da bo deloval po principu, kot deluje v državah članicah Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok, res ni bilo korektno to, kar ste povedali v uvodu. In sicer, da ste tako omejeni na tej izredni seji, da torej poslanci in poslanke opozicije ne morete govoriti. Priglašenega časa vseh poslanskih skupin za to izredno sejo je bilo 16 ur in 16 minut. Na podlagi dogovora je odobrenih 14 ur razprave. In zjutraj je gospod predsednik pojasnil, če bi pri eni točki, kateri točki kdo želel nadaljevati, torej še v skladu s poslovnikom, še eno uro torej razprave, bo državni zbor tako odločal. In kot ste videli, gospod Sok, pri prejšnji točki, ne samo da je bilo premalo časa ena ura je bila celo odveč na podlagi vsega časa, ki je bil preglašen. Tako da prosim, lahko je to vaša poza, da pri vsakem nastopu poudarite, da nimate možnosti govoriti, prav pa je vendar, da smo korektni in povemo, da temu ni tako. Gospod Cukjati bo predstavil stališče. Ne bomo se tu zdaj pogovarjali. Jaz sem pojasnila, kaj je bilo na kolegiju in to je res, ne bo polemike. Gospod Cukjati bo predstavil [[...]]
Za repliko prosim, gospa predsedujoča. Vi, ki spoštujete red, za repliko prosim.
[[...]]Skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite, gospod Sok. Ne strinjate se z mojim pojasnilom.
Seveda ne, ker se v tem, če dovolite, samo en stavek, da ne tratim tega dragocenega časa temu državnemu zboru. Ampak v tem državnem zboru nismo samo danes. V tem državnem zboru smo že tri leta in pol in govoril sem o tem obdobju, kar se je zgodilo v zadnjem času. Vi govorite o današnji seji. Tudi tukaj je bilo na podlagi dogovora, dogovora brez opozicije. Na podlagi dogovora brez opozicije! Govoril sem o sejah, ki so bile za nami. Na prejšnji izredni seji, kje ste nam na minimum prvič zelo restriktivno določili čas za razpravo in nam niste dali možnosti, da razpravljamo o velikih problemih v tej državi. Hvala lepa
Hvala lepa. Še enkrat zaradi korektnosti. Na kolegiju, na katerem so opozicijske poslanske skupine sodelovale, je bil dogovor, da pri tej izredni seji, ko obravnavamo štiri točke dnevnega reda, k eni točki lahko prijavijo vse poslanske skupine, ne samo vaša, kvalificiran povečan čas v skladu s poslovnikom. Vi ste ga preglasili k večim točkam. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Ne bom polemizirala, ampak očitki niso korektni. Gospod Cukjati bo predstavil stališče poslanske skupineSlovenske demokratske stranke. Mir v dvorani! In prosim, da se vendar, ko predstavljate stališča, vzdržite takih komentarjev. Lepo prosim! Gospod Jakič, mir v dvorani!
Hvala za besedo. No, jaz sem žalosten, gospa predsedujoča, da tako zavajate s svojimi razlagami. Ampak pustimo. Pojdimo k točki. Pred nami je sprememba poslovnika, ki seveda rešuje vprašanje in določa, kako naj državni zbor ureja zadeve, ki jih je predvidel zakon o sodelovanju med državnim zborom in vlado. Gre za zadeve, ki seveda niso toliko notranje slovenske, ampak zadeve, do katerih naj bi država zavzemala kolikor mogoče poenotena stališča. In vsi se strinjamo, da mora v takih zadevah vendar ta državni zbor biti sposoben zavzeti kar najbolj konsistentno, državotvorno, poenoteno stališče in da v teh stališčih do zunanjih zadev se ne sme odslikavati strankarska stališča ali medsebojna nasprotovanja in podobno. Zaradi tega je bil tudi zakon o sodelovanju med državnim zborom in vlado sprejeman z dvotretjinsko večino. Z veliko večino, tako kot smo tudi referendum za vstop v Evropsko unijo in za vključitev v obrambne zveze Nata sprejemali z veliko večino. In res je bil zakon, ki je osnova tem poslovniškim določbam, sprejeman z veliko večino. Po dolgotrajnih usklajevanjih se je takrat našla rešitev, ki pomeni soglasno oziroma dobro rešitev vseh strank v državnem zboru. Nekoliko se je takrat do zakona distancirala samo Slovenska nacionalna stranka. Malo je takih trenutkov, malo je takih tem, ki bi lahko v tem državnem zboru, in sploh v naši politiki, pomenila kohezivno silo, silo združevanja, silo poenotenja. Malo je takih točk, malo je tudi takih zakonov, malo je tudi takih vprašanj, ki se obravnavajo v državnem zboru. Želel bi oziroma naša poslanska skupina bi želela, da bi take točke, združevalne, kohezijske točke, znali izkoristiti tudi v državnem zboru, v tem smislu, da bi vendar presegli notranja nasprotja, ki so takšne ali drugačne narave, in v zadevah, pri katerih zagotovo imamo vsi dober namen in želimo dobro Sloveniji, da bi v tistih zadevah bili sposobni najti poenotenje. Poslovnik, ki je pred nami, je bil usklajevan, najprej na kolegiju. Moram reči, da je bilo kar nekaj razprav in so bila sprejeta stališča, kako naj se dokončno uredi čistopis besedila. In s tistimi stališči, ki še niso bila napisana, smo soglašale vse stranke, tudi mi. Potem pa je v čistopisu prišlo do nekaterih dodatnih besed, nekaterih sprememb; veste, včasih tudi vejica veliko pomeni. Mi bi želeli, da bi ta odklon, ki se je pojavil takrat z zadnjim besedilom, ki nam je bilo dano v razpravo, sedaj, ko je zadnji trenutek za to, vendar odpravili in besedilo uskladili. Gre po našem mnenju za dve vprašanji. Eno vprašanje je bilo, ali lahko predsednik pristojnega odbora sam določa dnevni red ali pa naj bi bilo tako, kot je sicer v poslovniku, pri vseh odborih in komisijah, kjer predlaga dnevni red. Tudi kolegij ali predsednik državnega zbora predlaga dnevni red seje državnega zbora in se ta dnevni red tu sprejema, preden se začne upoštevati. [[Opozorilni znak za konec.]] No, to je eno stališče, ki bi ga veljalo dopolniti. Drugo stališče bom obrazložil tekom razprave, kajti potekel je čas.
Hvala lepa. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga dopolnitev poslovnika. Najprej, kot ste verjetno opazili, imamo vložena dva amandmaja, in sicer dveh poslanskih skupin, Nove Slovenije in Slovenske demokratske stranke, oba sta vložena k prvemu členu, to je 154.i člen. Torej, najprej bomo, seveda po opravljeni razpravi o obeh amandmajih dveh poslanskih skupin, glasovali o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, potem pa še o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije, če prvi ne bibil sprejet, ker v celoti spreminja 154.i člen. Dajem torej v razpravo oba amandmaja k prvemu členu. Kdo želi besedo? Gospod Cukjati, izvolite.
Hvala za besedo. 154.i člen govori, kako naj državni zbor ravna, kadar v skladu z zakonom, ki je bil sprejet z dvotretjinsko večino, kvalificirana večina oziroma kvalificiran predlagatelj zahteva razpravo in sprejemanje stališč v državnem zboru. Zakon namreč tako pravi: "Na zahtevo najmanj četrtine poslancev" in tako dalje "zadevo EU, evropsko zadevo iz prvega odstavka 4. člena tega zakona razpravlja državni zbor in v zvezi z njo sprejema stališča Republike Slovenije." In dalje pravi zakon: "Zahteva iz prejšnjega odstavka mora vsebovati predlog stališč Republike Slovenije do evropske zadeve." Gre torej za vprašanje, kdo pripravi predlog, ki ga bo obravnaval državni zbor in o katerem se bo glasovalo v državnem zboru, predlog stališča Republike Slovenije, ki ga bo nato zastopala vlada v Bruslju. Zakon pravi, da 23. poslancev lahko zahteva izredno sejo mora pa teh 23 poslancev predlagati tak predlog, mora pripraviti besedilo, ki se bo obravnavalo v državnem zboru. To je povsem normalno izhodišče, zelo kvalitetno. Namreč, ta člen je bil sprejet kot na nek način izjema, da v izjemnih primerih lahko tudi kolegij državnega zbora, ali skupina poslancev, ali matično delovno telo oziroma pristojno delovno telo zahteva obravnavo v državnem zboru, sicer se večin zadev bo vedno odigrala tako, da bo predlog pripravila vlada, obravnaval ga bo evropski odbor in ta bo v imenu državnega zbora sprejel stališče in bo stvar šla zopet nazaj na vlado in se s tem ne bo obremenjeval celoten državni zbor. V tem primeru pa torej, ko obravnava državni zbor, pa zakon predvideva, da predlog stališč pripravi tisti, ki zahteva takšno razpravo. No, poslovnik, predlagan poslovnik pa govori, da to besedilo, ta predlog ne pripravi tisti, ki zahteva razpravo, ampak pristojni odbor za evropske zadeve. To se nam ne zdi korektno. Zagotovo naj pristojni odbor poda svoje mnenje k osnutku, k predlogu, naj poda svoje mnenje, to je povsem korektno in pravilno, vendar predlagatelj besedila naj ostane tisti, ki pač zahteva tisto obravnavo v državnem zboru. In dalje, poslovnik brez zakonske osnove tudi določa, da so takšni predlogi, ki jih kvalificirani predlagatelj, to se pravi skupina poslancev, da v državni zbor v razpravo, da so takšna stališča, takšni predlogi možni samo kot amandmaji na predlog vlade. Mi menimo, da to ni dobro, da je to v nasprotju z zakonom, ki smo ga sprejeli z dvotretjinsko večino, da s tem krnimo samostojnost državnega zbora, da v izjemnih primerih lahko samostojno sprejema stališča, ki jih bo potem vlada zastopala v Bruslju, in da se, če bomo sprejeli poslovnik takšen, kot je, brez našega amandmaja, se bo državni zbor na neknačin odpovedal svoji samostojnosti, ki mu jo zagotavlja ustava. Naš predlog je torej, da v primeru, kadar v skladu z zakonom predlagatelj zahteva sejo državnega zbora in na tej seji obravnavo določene vsebine, določenega predloga, da ta predlagatelj pripravi v skladu z zakonom tudi ta predlog, da potem ta predlog da v obravnavo tudi pristojnemu odboru, da k temu predlogu poda mnenje tako pristojni odbor kot vlada, da pa lahko ta predlagatelj tudi samostojno besedilo predlaga državnem zboru in da ta besedila niso vedno oziroma ne morejo biti vedno tretirana kot amandma na predlog vlade. Menimo, da predlagatelj lahko da ali amandma na predlog vlade, ali predlaga samostojno novo dopolnitev stališč, ali pa kratko malo novo stališče. Kajti, lahko si zamislimo hipotetično neko slabo situacijo, kjer vlada ne bo hotela predlagati dobrega predloga, lahko se to zgodi. Mi ne bomo vedno imeli, naj bom malo piker, tako idealne vlade, kot je sedaj, lahko se zgodi, da imamo slabšo, recimo neko - ja tako, gospod Vučko- in v tem primeru torej državni zbor ne bo imel mehanizma, da lahko samostojno predlaga neko novo stališče, neko drugačno stališče. Menimo, da tega ne bi smeli dopustiti. Mnogo smo se o samostojnosti državnega zbora pogovarjali in razpravljali pri sprejemu zakona, ki smo ga sprejeli na to dvotretjinsko večino. Menimo, da se je to izplačalo, da je ta samostojnost na nek način vsaj v minimalni meri zagotovljena državnemu zbor. Spodobi se, da tudi tukaj pri sprejemanju tega poslovnika vztrajamo pri ohranjanju vsaj delne samostojnosti državnega zbora. Mi seveda menimo, da poslovnik, v kolikor naš amandma ne bo sprejet, ni dober in ga bomo seveda zavrnili. Zato pozivam poslance, da vendarle sprejmejo, podprejo ta naš amandma in s tem si zagotovimo, da bo poslovnik v kratkem času, to se pravi danes, že sprejet.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Gospod Drobnič, izvolite. Je kdo pomotoma mogoče prižgal mikrofon. Lahko poskusite še enkrat, gospod Drobnič. Lučke ne vidim nikjer. Dela, gospod Drobnič. Prav, izvolite.
Cilj teh dveh amandmajev je seveda, da se utrdi vloga državnega zbora, ki je bila s temi pobudami, po našem mišljenju, ki niso najbolj dodelane; pač, ta vloga je bila zminimalizirana. Ko pogledamo druge zbore, državne, v ostalih evropskih državah, vidimo, da se vloga državnega zbora mora postaviti na pravo mesto, da oblikuje stališča, ne da samo asistira. Ne samo to. Dogaja se še nekaj drugega, da se vokviru državnega zbora razvijejo službe, tehnične, strokovne, ki oblikujejo lastna stališča, neodvisna stališča od ostalih vladnih institucij. To so nam pojasnili v danskem in finskem parlamentu. Torej ne gre samo za to, kako bo državni zbor ali pa bo samo odbor o tem razpravljal, ampak kako bomo prišli do teh stališč, kdo jih zasnuje. V našem primeru, tako kot je volja in želja vladajočih strank, bi prišlo samo do potrjevanja. Naš predlog amandmaja gre tudi v smeri, da se odločanje na kolegiju opredeli naosnovi, ne na osnovi teže, ampak z večino članov. Seveda boste v vladajoči koaliciji temu nasprotovali, ampak to je princip, namreč kolegij bi moral biti korektiv. In samo na tak način lahko pridemo do ustreznega mehanizma korektiva, da se v zvezi s stališči ponovno presodi in ponovno odloča. V tem smislu je amandma Nove Slovenije potreben in seveda ga je treba sprejeti. Ravno tako pa tudi, da ne bom ponovno razlagal, amandma poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Ta zaplet smo razreševali, pa neuspešno, že v fazi pred vložitvijo zakona, ko smo obravnavali to tematiko na kolegiju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, izvolite. Gospod Sok, ste dvignili roko?
Samo na kratko. Ko gledam vsebino obeh amandmajev, predvsem amandmaja poslanske skupine SDS, se mi zdi rešitev logična in bo pravzaprav onemogočila kakšne zaplete v prihodnosti. Jaz si predstavljam, da današnja sprememba poslovnika je sprejeta za kar nekaj let naprej. Imamo eno samo izkušnjo, kako smo danes prišli do nekih zelo pomembnih stališč Republike Slovenije, ki smo jih potem v obliki deklaracije sprejeli kot državni zbor. V bistvu smo v celoti prekopirali gradivo vlade. In smo napisali samo nekaj novih poudarkov glede zunanje varnostne politike in minimalni amandma sprejeli. Sicer smo pa v celoti pravzaprav povzeli vladno gradivo. In ta amandma je tukaj jasen. Pravi, da kadar kvalificiran predlagatelj pač zahteva, da državni zbor obravnava stališča, najprej govori o tem, kaj mora njegova zahteva vsebovati, predvsem pa tudi pravi, da mora biti v takem gradivu tudi predlog novih stališč ali predlog sprememb oziroma dopolnitev veljavnih stališč Republike Slovenije. Ta amandma se mi zdi konsistenten. Jaz menim, da ga lahko podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite. Izvolite, gospod Sok.
Hvala lepa. Sam mislim, da je v tem trenutku težko predvideti vse posledice, ki jih bo sprememba tega poslovnika imela za naše nadaljnje delo, vendar nekatere pa so seveda tukaj že zapisane in jih je možno predvideti. Tako kot sam razumem ta določila 1. člena, bo vloga matičnih delovnih teles v bodoče seveda povsem zminimalizirana. Ta matična delovna telesa bodo sicer lahko predlagala neke svoje amandmaje, ti amandmaji bodo lahko tudi dobri, bodo lahko povsem sledili pač opredelitvam v tem strokovnem matičnem delovnem telesu, vendar kolikor se bo vlada donjih opredelila negativno, potem bosta pač tako odbor za evropske zadeve kot pa odbor za zunanjo politiko na podlagi teh stališč vlade enostavno delovala kot - ne vem, mogoče si napačno predstavljam, delovala kot glasovalni stroj. Ker tam, na teh odborih največkrat seveda ne bo ljudi iz tistih matičnih odborov, ki bi lahko te zadeve dodatno obrazložili, dodatno pojasnili, kar je nedvomno za eno od pravilnih odločanj potrebno. Ti sestanki, te odločitve v teh dveh odborih se bodo sprejemale na sejah, ki bodozaprte za javnost, in potem bo po takšni seji predsednik pristojnega odbora za javnost podal neko sporočilo. Z amandmajem smo poskušali, da bi vsaj to sporočilo, ki bo šlo v javnost, nekako pred tem bilo v samem odboru usklajeno, se pravi, sprejeto. Vendar je tudi to, ta naš amandma, komisija za poslovnik zavrnila. Se pravi, javnost bo lahko skozi ta postopek kvečjemu slišala stališča, vedno slišala stališča vladajoče opcije. O tem sem prepričan, da se bo zadeva odvijala in razvijala na takšen način. Drugače praktično ob tem zapisu, ob takšnih rešitvah, ki so tukaj, ne more biti, spoštovani predlagatelji. Dotaknil se bom še amandmaja k 154.i členu, ki je, tako kot je zapisan, pravzaprav po našem mnenju nerazumno zapisan. Glejte, v prvem odstavku tega člena piše: "Kadar na podlagi zahteve ali sklepa kolegija predsednika državnega zbora sprejme stališče Republike Slovenije k zadevi EU državni zbor, pristojni odbor pripravi gradivo za obravnavo na seji državnega zbora ob smiselnem upoštevanju postopka iz 154.g člena tega poslovnika." No, potem pa v naslednjem odstavku predlagatelj predlaga: "Zadeva ali sklep kolegija državnega zbora mora vsebovati predlog stališč Republike Slovenije, ki štejejo kot amandma k predlogu stališč, ki jih je predložila vlada. O tem predlogu stališč Republike Slovenije vlada poda mnenje." Torej, moram reči, da tega odstavka ne razumem popolnoma. Ali to pomeni, da kolegij predsednika državnega zbora pripravi stališče in ga poda kot amandma k predlogu stališča vlade? Iz tega razloga smopredlagali, da se drugi odstavek 154. člena črta, da pa se tretji spremeni, in sicer v povezavi s prvim, da kolegij sprejme odločitev iz prvega odstavka tega člena z večino glasov vseh članov. Torej, to pa je debata, ki smo jo imeli v državnem zboru že takrat, ko smo sprejemali poslovnik. V nekem smislu je nelogično, da poslovnik državni zbor sprejema z dvotretjinsko večino prisotnih poslancev, potem pa lahko kolegij z navadno večino oziroma z večino, ki izhaja iz zastopanosti v samem kolegiju, sprejme vseodločitve po lastni presoji, mimo te dvotretjinske večine, ki je potrebna za sprejemanje poslovnika oziroma sprememb poslovnika. Iz tega razloga smo v poslanski skupini predlagali ta amandma. Se pa smiselno strinjamo tudi s tem, če se bo najprej glasovalo o amandmaju poslanske skupine SDS, da se sprejme ta amandma in se potem 154.i člen v celoti spremeni, ker bi potem dejansko na nek način tudi ta naš predlog oziroma naša razmišljanja bila zajeta v tako spremenjenem 154.i členu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Na prvi pogled izgleda, da je stvar sila preprosta, ampak dejansko je tako pri enem, kot pri drugem amandmaju potrebno kar podrobneje pogledati, kaj urejata. Na začetku moram žal ugotoviti, da amandma gospoda Soka, oziroma poslanske skupine Nove Slovenije, postavlja neko ureditev, ki smo jo že presegli. Konec koncev smo kolegij uredili tako, da odločitve v njem odsevajo sorazmerno zastopanost poslancev v poslanskih skupinah, in to pomeni realen odnos tudi v državnem zboru. Bilo bi prav neverjetno in smešno, da bi v kolegiju, kjer je 8 članov, in da šteje glas z dvema poslancema v poslanski skupini enako kot glas s 34 poslanci. Dobili izkrivljeno sliko, ne bi dobili realnega odseva tistega, kar se v državnem zboru zgodi. Kolegij je oblika dela, ki na racionalnejši način opravi vse tisto, kar bi sicer državni zbor ure in ure razpravljal v sestavi 90-ih poslancev in na koncu bi bila odločitev odvisna od glasovanja in števila poslancev, ki v kakšni grupaciji sodelujejo. Tako se mi zdi, da je ta amandma dve leti nazaj v odnosu na razpravo, ki smo jo imeli ob sprejemanju novega poslovnika. Kar se pa tiče amandmaja socialdemokratske, po starem, po novem Slovenske demokratske stranke, ampak saj nisem čisto prepričan, ker na istoimenskih listah ste nastopali kot socialdemokratska stranka. Jaz verjamem, da je to na ravni registracije stranke vse v redu in tudi na ravni poslanske skupine. Ampak, ko pa govorimo o tem, meni je ta amandma prijazen in v primeru, ko bi v drugem odstavku spremenili "poda mnenje" bi vendar šli na konstrukcijo celega poslovnika in zakona, da imamo, zakona o odnosu vlada-parlament v pogojih Evropske unije, da imamo vendar vzpostavljena dva odbora, tako imenovani veliki-evropski odbor in ta drugi odbor za zunanje zadeve, je vsa teža dana odločitvam v odboru. In je premalo, če ta odbor v tem primeru poda samo mnenje. Odbor, ki zaseda v zaprtem krogu, ki obravnava podatke, ki so tudi tajne narave, so pomembni za Slovenijo in ne morejo biti predmet polemik kar tako, čeprav seveda vse stvari so na koncu javne. Ampak vendar, če bi tukaj spremenili ta del, ko vi pravite, da je zahteva kvalificiranih predlagateljev nad predlogom vlade, nad predlogom tega odbora, da bi ta odbor vendar pripravil poročilo, tako kot je v osnovnem tekstu, in da tudi ta zahteva gre na to delovno telo, da pred tem matična delovna telesa ob vsakem vprašanju podajo svoja mnenja, potem seveda bi ta zadeva bila nekako konsistentna. Zdi se mi, da gre za to, da smo zelo blizu, da na eni strani - vsaj kar se mojega pogleda tiče - absolutno rešpektiramo, jaz rešpektiram zahtevo iz prvega odstavka 11. člena, ki govori o tem, da kvalificiran predlagatelj lahko zahteva, da gre posamezno vprašanje na državni zbor in da ga državni zbor obravnava. Vendar bi bilo smiselno, da to zahtevo obravnava delovno telo, pripravi stališča, pripravi in vso razpravo opravi tam. Na koncu se bo seveda ta zahteva znašla na državnem zboru in se bodo stališča Republike Slovenije oblikovala na državnem zboru. Premalo je samo dodati mnenje Jaz upam, da smo se razumeli, da gre vendar za to, da je celotna konstrukcija in zakona in poslovnika narejena na to, da bo večino stvari ali pa veliki večino stvari, ki jih bo državni zbor prejel v obravnavo, obravnaval tako imenovani evropski odbor. In da bodo tista stališča, ki bodo v evropskem odboru oblikovana, tudi končna stališča, ki bodo iz te hiše šla. In seveda, če j temu tako, potem je jasno, da če gre za neko zahtevo, ki bi pa morala iti na zbor, da se tam pripravi osnova in potem zbor odločapo proceduri, ki je sicer predvidena. In če bi tukaj predlagatelji, predlagam, da razmislite o tem, da spremenite ti dve besedi, ki govorita, "poda mnenje" v "obravnava", tako kot je sicer v konstrukciji, to evropsko delovno telo, potem seveda mi lahko totudi sprejmemo in dogradimo ta poslovnik tudi na ta način. Bilo bi pa po mojem mnenju premalo, da poda samo mnenje, kajti ni nepomembno, da smo dali težo temu delovnemu telesu kot bi temu rekel, državnemu zboru.
Hvala lepa. Gospod Vučko, izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Najprej moram izraziti neko razočaranje glede tega, ker je bilo danes že povedano, da je delovna skupina, ki je pripravljala ta tekst, imela kar nekaj usklajevalnih sestankov in so se razmišljanja in zahteve iz dneva v dan spreminjale in povečevale. Seveda, vedno je najboljši kompromis. Vendar, če se vrnem na predlagani amandma. Seveda lahko v prvem odstavku ugotovimo - ne amandmaja, ampak tekst člena -, kaj je osnovni namen. Prvi odstavek govori, da le na podlagi zahteve ali sklepa kolegija predsednika državnega zbora EU zadeve obravnava državni zbor. Samo o tej situaciji govorimo. "Pristojni odbor pripravi gradivo za obravnavo." Verjetno ta besedna zveza nekoliko moti predlagatelje amandmaja. Ko smo se mi na delovni skupini pogovarjali, ni bilo dvoma o tem, da govorimo o tem, da pristojni odbor za EU zadeve pripravi poročilo. Zato je dostavek "v skladu o smiselnem upoštevanju postopka iz 154.g člena", in če ga greste brati, jev prvem odstavku zapisano, da pripravi poročilo, na podlagi katerega potem državni zbor obravnava zadevo podobno, ali smiselno, ali enako, kakor vam je ljubše, kot v drugi obravnavi zakona. Se pravi, poročilo pripravi odbor, vsi poslanci in poslanske skupine imajo pa seveda potem pa še pravico vlagati amandmaje in o njih se potem odloča. Sedaj, ko pa pogledamo amandma, pa govori amandma Slovenske demokratske stranke v prvem odstavku: "Kadar kvalificiran predlagatelj iz prvega odstavka 11. člena..." - zato sprašujem, kdo je v tem primeru kvalificiran predlagatelj? Ker prvi odstavek 11. člena govori o več kvalificiranih predlagateljih - vsaj jaz tako razumem - in govori o najmanj četrtini poslancev, o zahtevi pristojnega odbora - je drugi kvalificiran predlagatelj - ali na podlagi sklepa kolegija predsednika državnega zbora - se pravi, da je to že tretji kvalificirani predlagatelj. Zato, če že, potem bi se moral glasiti tekst: "Kadar kvalificirani predlagatelji iz prvega odstavka 11. člena zahtevajo...", razen če ste imeli v mislih zgolj enega izmed prej omenjenih predlagateljev. To seveda je treba razčistiti. Jaz [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Gospod Janša, slovnica v Tacnu je vedno slovela kot dobra, še posebej, ker jo je poučevala izredno spoštovana gospa Tomovič Nevenka. Ne gre toliko za slovnico kot pravno razumevanje, kar je pa v vojaški akademiji ali pa kjer drugje malo bolj tuje. In zdaj, ko bomo razčistili to vprašanje in seveda vprašanje, ki ga je izpostavil kolega Anderlič. Ker, če odmislimo potem, če je še sporen drugi odstavek obstoječega teksta, je povesem logično, da tisti, ki predlaga obravnavo v državnem zboru, ob upoštevanju o smiselni uporabi ostalih določb poslovnika, mora postoriti to, kar ste vi zapisali v svojem amandmaju, da mora njegova zahteva vsebovati tudi razloge za obravnavo na seji, da mora imeti predlog novih stališč, če se s tem ne strinja. Mislim, da smo to zajeli s temi določbami, tako da imam občutek, da se o marsikateri zadevi strinjamo, mislimo enako, vendar pa različno razumemo določene pravne dikcije, ki so se pojavile. Zato, mislim, bi bilo res smiselno tukaj narediti nekaj napora in razčistiti te osnove, kaj želimo s tem. Če je bil namen ta, da ima predlagatelj pravico obrazložiti svojo zahtevo, se meni zdi povsem logično, ker je to že zapisano; če vi mislite, da ni zapisano je seveda treba drugačna dikcija. Zdi se mi pa nujno potrebno, da razčistimo, kateri kvalificiran predlagatelj je v vašem amandmaju posebej mišljen ali so mišljeni vsi. Ker če so mišljeni vsi, je treba, ali to zahteva slovnica ali ne, spremeniti, ker potem je to v skladu z načelom pravne države, da so tudi določbe predpisov zelo jasne in določljive, da dopuščajo različno interpretacijo. Hvala.
Kolega Cukjati.
Hvala za besedo. No, ko smo sprejemali zakon z dvotretjinsko večino, smo veliko časa posvetili razpravi, koliko samostojnosti pa naj ohrani naš državni zbor, zakonodajna veja oblasti. In nekako je prišlo do rešitve, s katero sta dve tretjini soglašali, da pravzaprav normalno tečejo zadeve tako, da vlada pripravi predlog, ta se obravnava na odboru in odbor ga potrdi, dopolni in tako dalje. V 11. členu smo pa rekli, smo pa definirali izjeme, do katerih je težko priti, in sicer so navedeni res trije kvalificirani predlagatelji: četrtina poslancev, pristojno delovno telo ali pa kolegij državnega zbora. Težko je priti do usklajenega takšnega predloga, pa vendar je zakon to dopustil, da v tem primeru pa gre zadeva na državni zbor. To se pravi, očitno v primeru, ko so predlagatelji ocenili, da gre za pomembno zadevo, ki je ne more razrešiti ali pa nima smisla, da vse breme odgovornosti prevzame odbor, naj to uredi državni zbor. In potem je v drugem odstavku zelo jasno rečeno, da ta zahteva predlagatelja mora vsebovati predlog stališč. Predlagatelj mora torej poskrbeti za predlog stališč za obravnavo na seji državnega zbora. To pomeni, ta predlog, ki ga predlagatelj pripravi, mora iti na sejo državnega zbora, tako piše v zakonu, in ne, da gre ta predlog nazaj na odbor, in potem s tistim predlogom lahko odbor dela tako kot sicer v drugih zakonodajnih postopkih, ko ga lahko spremeni, dopolni, črta člene in podobno. Ne, zakon piše: "Predlagatelj pripravi predlog za sejo državnega zbora." Menim pa, da je dobro, da ta predlog, tak kot ga je predlagatelj pripravil, sicer res mora iti na sejo državnega zbora, vendar se mora s tem predlogom vendar ukvarjati tudi odbor, in je prav, da se. Vendar odbor lahko samo predlaga črtanje člena, predlaga lahko umik predloga, ne more ga pa umakniti, samo mnenje lahko poda. In menim, da je to korekten pristop. Tukaj tudi rečemo, da k temu predlogu lahko da tudi vlada svoje mnenje. Nič drugega. Mi smo pravzaprav povzeli bistvo 11. člena zakona, ki je bil sprejet z dvotretjinsko večino, in menim, da tu ne more biti spornih zadev.
Kolega Potrč.
Hvala lepa. Soglašam, da je [[...]]
Samo hipec! Ali je gospod Anderlič hotel proceduralno? Pardon, nisem razumel, da imate proceduralno. Ja, brati misli pa ne morem. Se opravičujem! Menil sem, da je dvignil roko za prijavo za razpravo. Ne, kolega Anderliča ni. Nadaljujte, prosim. Prosim, kolega Potrč, imate besedo.
Hvala lepa. Soglašam, da je vprašanje, kako iz odločanja v odboru za evropske zadeve priti do državnega zbora, gotovo eno pomembnejših vprašanj. In nobene razlike med nami ni bilo, vsaj ne na razgovoru o pripravi zakona, da je to treba urediti. Čim je padla ta ideja, sem jo v celoti podprl. Mislim, da je na način reševanjatega vprašanja pa treba gledati v povezavi med zakonom, ki smo ga že sprejeli, in pripravljenim poslovnikom. Kar zadeva 11. člen zakona, v njem vidim dvoje bistvenih stvari: prvič, da se pove, kdo to lahko zahteva, in o tem ne razpravljamo, in kakšne pogoje mora ta zahteva izpolniti. In glede pogojev pravi drugi odstavek, da mora navesti predloge stališč, se pravi, neko dopolnitev, nek amandma, nekaj drugega od tistega, kar je kot stališče predlagala vlada, in da mora povedati razloge za obravnavo. In todvoje je tisto bistveno, kar imate predlagatelji amandmaja napisano v prvem odstavku vašega amandmaja. Ne vem, v čem je tu razlika. Če je kakšna, dajte jo pojasniti. Drugo, kar pa mislim, da je boljše napisano v rešitvi člena ne pa v amandmaju, je pa dejstvo, da se le prvi odstavek 154.i člena sklicuje tudi na postopek na 154.b člen, ki pač predpostavlja - in mislim, da je to koristno vedeti, če smo ga tako natančno predelovali -, da predpostavlja, da mora iti na matično delovno telo, to je na odbor za evropske zadeve, da se pove, kdaj se lahko uvrsti, da se pove, do kdaj se pripravijo amandmaji in kako se o njih odloča. In v tem delu, moram reči, jaz sem odprt, absolutno za razpravo o vlogi in pomenu postopka, po katerem bi o posameznih vprašanjih odločal državni zbor, ampak ne vidim, ne znam razbrati, kje je predlagani amandma tisti, ki nekaj boljše rešuje od obstoječih rešitev. Povem pa še enkrat, če jih jemljemo v povezavi zakona in pripravljenega poslovnika. Hvala.
Kolega Anderlič, vi imate besedo.
Prej sem želel proceduralno [[...]]
Se opravičujem. Nisem [[...]]
[[...]], ampak je gospa sekretarka vam je sugerirala, kaj sem predlagal [[...]]
Se opravičujem.
[[...]]Ampak nič hudega. Mislim, da bi bilo narobe, če ne bi razumeli, da tudi, kadar gre za zahtevo kvalificiranih predlagateljev, mora delovno telo, v tem primeru odbor za tako imenovane evropske zadeve, obravnavati to zahtevo, spremenjena stališča, predlog, ki ga poda ta kvalificirani predlagatelj. Kajti ravno delovno teloje tisto, na katerem lahko sodeluje zainteresirana javnost, vse institucije, ki se jih tja povabi. Konec koncev se lahko naredi tudi, bi rekel, res široka javna predstavitev spremenjenih stališč. In na koncu je treba integrirati tudi stališča matičnih delovnih teles do tega predloga, ki ga ti predlagatelji podajo. In zato se mi zdi smiselno, da ne odstopamo od postopkov, ki veljajo v tej državi po zakonu, po konec koncev, če hočemo, po ustavi, ko gre za ustavnorevizijski postopek, ko gre za spremembo ustave - ustavna komisija kot delovno telo najprej pripravi predlog stališč za državni zbor. Ko gre za celotno zakonodajo, notranjo, pa če hočete, mednarodne pogodbe in tako naprej, gre spet po nekem postopku in to je procedura, ki smo jo osvojili. Bi bilo narobe, da pa v primeru, ko gre za tako temeljne odločitve, kot so stališča Slovenije do odločitev Evropske unije o - recimo temu dramatično - usodi Slovenije, da pa gre kar direktno na državni zbor, kjer ni mogoče, da sodeluje kdorkoli drug kot predstavniki vlade, poslanci in tako naprej. Jaz sem prepričan, da na delovnih telesih lahko dobimo večjo kvaliteto, da lahko vključimo več kvalificirani ali pač tistih, ki se zanimajo za določeno stvar. In res ne vidim velike težave, če vaš amandma spremenite na način, da rečete; "k predlogu v drugem odstavku..." - to vas prosim, ne glede na to, da smo veliko diskutirali tudi na tistih delovnih skupinah, da rečete - k predlogu iz prejšnjega odstavka ne, da poda mnenje, ampak pripravi poročilo pristojni odbor v roku,ki velja in tako naprej. In v tem odboru se lahko resnično vključi najširši krog vseh, ki želijo oblikovati mnenje. Predpostavljam, da če ima kvalificiran predlagatelj, prej je bilo govora o treh in tako naprej, da ne bi zdaj ponavljal, kdo so tisti, ki lahko predlagajo. Če ima resnično ta interes, da ta stališča, ki jih je vlada pripravila, ob upoštevanju recimo znanja, ki ga poseduje tisoče ljudi, ki sodelujejo v ministrstvih v strokovnih službah vlade in tako naprej - resnično jih je na tisoče - da takrat, ko pa pride do nezadovoljstva s temi stališči, da vključimo v razpravo druge strokovnjake, civilno družbo, javnost in tako naprej in da to priliko izkoristimo na delovnem telesu. Na državnem zboru tega ne moremo storiti. Če pa mislimo mi, da smo mi tisti, ki lahko o vsem razpravljamo najbolj kvalificirano in da imamo zadosti podlag - tudi; ampak bojim se, da bi bilo to narobe in bi bilo bolj prav drugače. Še enkrat vas na nek način naprošam, če lahko razumete konstrukcijo celotnega veljavnega poslovnika, predlaganih sprememb, ki so zdaj tukaj, in tudi siceršnjega dela državnega zbora in to bi prispevalo k temu, da lahko ta amandma sprejmemo in tudi sprememb poslovnika.
Kolega Vučko.
Zelo na kratko. To, kar je v dopolnitev kolega Anderlič povedal, drži. In še nekaj! Če bomo predlagani amandma sprejeli v obliki, kot je, v bistvu odstopamo od snovnega principa, ki je že uveljavljen v tem parlamentu pri sprejemanju zakonov. Tudi predlog zakona, ki ga vloži skupina poslancev - ne glede na število, četrtina ali še kaj več - pa pri obravnavi v državnem zboru matično delovno telo posvoji, pripravi poročilo in je nadaljnja podlaga za obravnavo. Ne vem, v čem je zdaj tukaj ta razlika. Očitno je prišlo do nerazumevanja določbe drugega odstavka 11. člena, ki pa govori, da zahteva iz prejšnjega odstavka mora vsebovati predlog stališč in razloge za obravnavo na seji državnega zbora, ob upoštevanju, dodajam, postopka, ki je določen s 154.b člena. Tako, da jaz res ne vem.
Prosim, kolega Kebrič.
Hvala za besedo. Sprašujem predlagatelje iz Nove Slovenije naslednje. Kako si zamišljajo tole [[...]]
Čas vam je potekel.
[[...]]absolutno večino, če pa kolegij šteje članov, kolikor jih šteje, sprejeli pa smo, da se glasuje po številu. Druga je stvar v tem [[...]]
Samo opozarjam, čas vam je potekel. Dokončajte misel.
Ni čisto jasno. Poglejte, druga je stvar, kar hočem povedati, da je nekdo upravičeno odsoten ali neupravičeno ali pa, kot je sedaj, da nekdo sploh ne želi ali noče sodelovati na kolegiju. Kako štejejo njihovi glasovi?
V rdečih številkah ste, to je jasno. Želi še kdo besedo? Kolega Podobnik.
Hvala lepa. Jaz imam še čas. Danes je kolega Kebrič na kolegiju, ko je iskal rešitev za zaplet glede časa, naredil napako, ki jo izkušen parlamentarec nikoli ne naredi. Ivan se je odpovedal kompletni razpravi in sedaj je imel pač problem, ko je hotel postaviti vprašanje poslanskim kolegom. Torej v parlamentu se nikoli v celoti ne odpovej razpravi. Jaz bi imel naslednje vprašanje oziroma pomislek. Apeliral bi na kolege v SDS-u in kolege v LDS-u in Združeni listi, da skupaj najdemo rešitev. Poglejte, veste, kaj se bo zgodilo. Zgodilo se bo naslednje; kakršenkoli predlog stališč bo predlagala skupina najmanj 23-ih poslancev, bo prišlo v to delovno telo in to bo s svojo večino usekalo po svoje in prišlo v parlament s povem drugačnimi stališči, kotjih je predlagala skupina 23-ih poslancev. To je ta bojazen in to se bo najverjetneje zgodilo. Zato predlagam, da tukaj najdemo rešitev, ki bo boljša, in se lahko najde način. Mi moramo najti neko pot, da stališča, ki jih predlaga skupina 23-ih poslancev,pridejo direktno v parlament, zraven pa je lahko tudi stališče delovnega telesa, ampak to ne sme ta stališča pohoditi in napisati nove. To rešitev najdimo po poslovniku in bomo lahko skupaj podprli. Hvala.
Dobro. Še dva imam prijavljena. Kolega Sok, Cukjati. Kolega Sok.
Ne vem, če naj poslanskemu kolegu Kebriču odgovarjam. Mislim, da ste prebrali pismo koalicije Slovenije, tudi je bilo predstavljeno javnosti. Razlogi za neudeležbo na sejah kolegija so seveda poznani in smo jih tudi našteli. Torej, če bo kolegij ravnal drugače, ne bomo imeli razloga, da bi se sej ne udeleževali. Kar se pa tiče 154.i člena in amandmaja, ki ga je vložila SDS in nekje v tej smeri smo tudi v Novi Sloveniji razmišljali. Točno za to gre. Na podlagi preglasovanja bo seveda vsakokrat možno, da zahteva iz 11. člena zakona ne bo prišla pred državni zbor. Torej, to nam potrjujejo izkušnje, ki jih imamo na podlagi dosedanjega dela. Kolega Anderlič, lahko še tako razlaga, kako naj skupaj poiščemonekakšno pot, kako naj eno besedo spremenimo v drugo, temu ne morem verjeti, ker je v praksi delal in do sedaj se obnašal drugače od tega, kar govori. In to je to. Mi smo na tem državnem zboru obravnavali stališča ustavne komisije, ki jih ni bilo. Pa se je sestala komisija za poslovnik in je sprejela tolmačenje, da se lahko obravnavajo stališča, čeprav jih ni bilo. Se pravi, povsod, kjer je večina, zadostna večina, lahko sprejme takšen ali drugačen sklep. Zato pa je treba pri spremembah poslovnika vnesti takšne rešitve, ki ne bodo omogočale preglasovanj na takšen način, kot se je to dogajalo. Sedaj samo še o predlogu, zakaj smo v Novi Sloveniji ponovno predlagali, da bi kolegij sprejemal odločitve z večino glasov vseh članov, ne pa na podlagi ponderiranih glasov, kar se dogaja danes. Ravno zaradi tega, da bi se v tem, bi rekel, manjšem organu, kolegiju, ki predstavlja državni zbor, prišlo do bolj demokratičnih in kvalitetnih rešitev in odločitev, ne pa tako kot do sedaj, da se enostavno s preglasovanjem uvrsti nek zakon po nujnem postopku, da se s preglasovanjem uvede za nek zakon skrajšani postopek in tako naprej, kljub temu da so poslovniška določila povsem jasna. Se pravi, gre samo za to, da bi morali tisto, kar dejansko zapišemo, tudi do zadnje črke in vejice spoštovati. In potem, spoštovani kolega Kebrič, ne bi prihajalo do tega, da se katera od poslanskih skupin ne udeležuje sej kolegija. Hvala lepa.
Še kolega Cukjati, potem bi pa predlagal, če ne bi bilo nasprotovanj med vodji ali predstavniki poslanskih skupin, da za dve minuti tule opravimo kratek razgovor o možnosti, ki bi lahko bila kompromisna. Kolega Cukjati.
Hvala za besedo. Še enkrat bi rad opozoril, da zakon, ki je bil sprejet z dvotretjinsko večino, določa, da v izjemnih primerih določen predlagatelj predloži oziroma zahteva obravnavo določenega vprašanja v državnem zboru, ne na odboru za evropske zadeve, in da v tem primeru, tako zakon piše, pripravi predlog stališč za obravnavo na seji državnega zbora. Če pa bo ta predlog obravnaval odbor, kar je prav, da ga obravnava, in če bo pripravil poročilo, ne samo mnenje, pomeni, da bo lahko ta predlog spremenil. Poročilo vedno vsebuje tudi spremenjen, dopolnjen predlog. In potem v državni zbor ne bo več prišlo tisto, kar zahteva zakon, tisti predlog, ki ga da predlagatelj, sklicatelj tako rekoč, ampak predlog odbora. To ni prav - naj oboje pride. Po zakonu mora priti predlog kvalificiranega predlagatelja, lahko pa tudi pride predlog odbora, se pravi, mnenje To pa je samo mnenje, ne more biti drugo - to je bistvena razlika -, ne more biti poročilo. Poročilo vsebuje spremenjen predlog. In ne vem, zakaj se tako upirajo nekateri in nasprotujejo temu, kar pravzaprav zahteva že zakon. In nima smisla, da sprejmemoneko poslovniško določilo v nasprotju z zakonom, pa potem spet zadeva predstavlja nov vir nesporazumov in konfliktov. Vsekakor pa tako, kot je bilo zastavljeno besedilo, da pravzaprav predlog pripravi pristojni odbor, to je pa sploh v nasprotju z zakonom. Tako menim, da res morda ne bi bilo slabo, da, gospod predsedujoči, prekinete sejo in da se v nekem ožjem krogu ponovno dogovorimo, da ponovno prisluhnete temu amandmaju, ki je pravzaprav že dolgo znan, saj je bil že pri usklajevanju predlagan.
Dobro. Jaz bi sedaj predlagal prekinitev za 5 minut. Vsem bo prišla prav. Vodje poslanskih skupin pa prosim, če pridete v center hemiside. Nadaljujemo ob 16 uri in 15 minut.
Poglejte, v delo tega dopolnjenega predloga dopolnitev poslovnika državnega zbora je bilo vloženo toliko dela, in se mi zdi, da smo blizu neki rešitvi, vendar se mi zdi, da potrebuje ta rešitev kaj več kot 2 minuti; to, da se mogoče kakšni pojmi razčistijo, ker očitno eno stvar različno razumemo. Zato smo nekako prišli do nekega sklepa, da bi bilo najbolje preložiti to na naslednjo sejo, ta se začne itak v ponedeljek. Pa bomo potem v toku te seje našli dovolj časa, da uskladimo ta vprašanja, ker v nasprotnem primeru bi se nam lahko zgodilo, da poslovnik pade, kar pa ni v interesu nobene poslanske skupine, saj bi potem to onemogočilo normalno delo državnega zbora v pogojih članstva v Evropski uniji. Tako bom izkoristil poslovniško možnost, ki mi jo daje poslovnik, 74. člen, in državnemu zboru predlagal, da to točko preložimo na naslednjo sejo državnega zbora. Ta predlog, da to preložimo na naslednjo sejo državnega zbora dajem na glasovanje. Prosim. 54 navzočih, 53 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Dobro. Sicer nismo sprejeli poslovnika, ampak vsaj padel ni in obstoji možnost, da ga bomo na naslednji seji. Gremo naprej. 3. TOČKA DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH, NUJNI POSTOPEK Čas razprave je nekaj manj kot poltretjo uro. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Ne vem, ali želi kdo od predstavnikov vlade besedo? Nihče. Kolega Blaž Kavčič je poročevalec. Želi besedo za dopolnitev poročila? Prosim, imate to besedo.
Spoštovani gospod predsednik, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora za gospodarstvo je na svoji 47. seji obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gospodarskih družbah. Odbor je bil seznanjen z mnenjem zakonodajno-pravne službe, ki je navedeni predlog zakona proučila tako z vidika skladnosti z ustavno kot pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika podala številne pripombe k posameznim členom. Odbor se je seznanil tudi s predlogi za amandmaje Gospodarske zbornice Slovenije. Kasneje je odbor prejel še mnenje komisije za gospodarstvo državnega sveta, s katerim ta podpira oba predloga amandmajev Gospodarske zbornice Slovenije, in sicer k 2. členu in k 5. členu, tako da je tudi odbor potem navedena predloga amandmajev povzel v svojih amandmajih. Vsebinsko gledano je v okviru razprave o posameznih členih bilo največ pozornosti članov odbora namenjenih naslednjim vprašanjem: imenovanju neodvisnih izvedencev v skladu z določilom 3. člena predloga zakona, potem navedbi pooblaščenih subjektov glede posredovanja podatkov v zvezi z določbo 5. člena, potem pooblastilo za imenovanje neodvisnih revizorjev, odgovornostjo podružnice, potem z navedbami direktiv sveta Evropske unije v zvezi z določbo 18. člena ter kazenskim določbam predloga zakona. Predlagatelj se je zavezal, da bo ponovno proučil določbo 18. člena, pri čemer se zastavlja vprašanje, ali je treba četrti odstavek dopolniti z navedbo osme direktive sveta Evropske unije. Na podlagi prvega odstavka 133. člena in glede na sprejete amandmaje na seji odbora je bil pripravljen dopolnjen predlog zakona. V dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del poročila, so vključeni vsi amandmaji. Zahvaljujem se za vašo pozornost.
Tudi mi za vaš nastop. Besedo bom sedaj dajal glede na to, kdo je v dvorani. Kolega Kangler.
Hvala za besedo. S predlogom zakona o gospodarskih družbah bomo opravili dokončno uskladitev prava družb s sekundarno zakonodajo Evropske unije na tem področju. Pri tem gre pohvaliti predlagatelje, da je pripravil strokovno neoporečen predlog zakona, ki bo to obsežno področje, še z malenkosti, ki so danes pred nami, uskladil s pravnim redom Evropske unije. Kot lahko razberemo, gre dodatno še za nekatere nomotehnične uskladitve oziroma za večjo notranjo usklajenost zakona o gospodarskih družbah. Dejansko predlogu ne gre oporekati in ga bomo zato tudi podprli. Morda bi ob robu vsega bilo smiselno spomniti na pravilnost odločitev, da smo dejansko na enem mestu kvalificirali pravo družb. Tako imamo moderen in sodoben zakon, ki nam ga lahko zavida marsikatera razvitejša država. Vendar bi kljub vsemu opozorili, da bi bilo zelo prav, da sledimo vsem novim dogajanjem in razvoju na tem področju. Tako bo v skupnosti oktobra letošnjega leta pričela veljati posebna uredba,ki ureja oziroma omogoča ustanavljanje evropske delniške družbe kot nove vseevropske statusne oblike gospodarske družbe. Kljub temu da gre za uredbo, bo verjetno treba urediti določena vprašanja v našem nacionalnem pravnem redu. Upamo, da se predlagatelj zaveda nujnosti vložitve teh sprememb v zakonodajni postopek, saj se mandatna doba tega zbora počasi izteka. Neresno bi bilo, da bi sedaj, ko smo komaj in z zadnjimi mukami uspeli v roku uskladiti našo, predvsem davčno zakonodajo, z zavezami naše države do Evropske unije, zopet v skrajnih rokih sprejemali prilagoditve. Tako pozivamo predlagatelja, da čimprej pripravi predlog sprememb zakonodaje, ki se nanaša na naše zaveze kot članice Evropske unije in katere roki se iztečejo še v tem koledarskem letu. Kot smo že omenili, podpiramo ta predlog sprememb zakona o gospodarskih družbah, saj bo omogočil realizacijo pravice svobodnega podjetništva in s tem udejanjanje vseh štirih svoboščin, predvsem prostega pretoka kapitala in blaga, kar bo pomenilo nov konkurenčni izziv slovenskemu gospodarstvu. To pa so tudi ene izmed temeljnih postavk usmeritev naše poslanske skupine in upamo, da bo udejanjena pravica do svobodnega podjetništva dala nov zagon našemu gospodarstvuin s tem rasti proizvodnje in blaginje v naši državi, Sloveniji.
Hvala lepa. Kolega Pečeta ni, razen če bi želela kolegica Sonja Areh? [[Ne.]] Kolega Kavčič, želite vi kot predstavnik kluba? Prosim. Potem ste vi na vrsti, kolega dr. Bajuk. A, Grošelj, pardon!
Spoštovani! Zakon o gospodarskih družbah je bil že v veliki meri usklajen z regulativo Evropske unije z novelo zakona ZGDF, ki je bila sprejeta leta 2001. Obravnavane spremembe pa je predlagatelj predložil zaradi nadaljnje uskladitve slovenskega pravnega reda s pravnim redom Evropske skupnosti in v zvezi s tem gre predvsem za uskladitev s prvo direktivo Sveta, to je publicitetno direktivo, s tretjo direktivo Sveta, ki ureja področje združitev oziroma fuzij, šesto direktivo Sveta, ki ureja delitve, enajsto direktivo Sveta, ki ureja publicitetno področje. Za popolno uskladitev vseh določb prve in enajste direktive Sveta pa je potrebna tudi ustrezna uskladitev oziroma dopolnitev tistih določb zakona, ki urejajo postopek v registrskih zadevah. No, v tem predlogu zakona je bila opravljena tudi korekcija nekaterih slovničnih in izraznih pomanjkljivosti prejšnje verzije zakona. Vsebinsko gledano v Liberalni demokraciji Slovenije vidimo velik pomen v tem, da se jasno med drugimi ureditvami v tem predlogu zakona ureja tudi vprašanje brezplačnega vpogleda podatkov o letnih poročilih, ki so objavljena na spletnih straneh. Zelo pomembno je področje podružnic tujih oziroma neslovenskih gospodarskih subjektov, kjer je povsem jasno izpostavljeno, da je za opravljanje pridobitne dejavnosti v Republiki Sloveniji za obe vrsti gospodarskih družb potrebna ustanovitev podružnice, in v zvezi s podružnicami so zadeve v tem predlogu zakona jasneje opredeljene. V poslanskem klubu LDS bomo predlog zakona, skupaj z naknadno vloženimi amandmaji, podprli. Hvala lepa.
Kolega Grošelj. Kolega Grošelj bo predstavil stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Z novelo zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gospodarskih družbah se želijo uresničiti zahteve po uskladitvi evropskih pravnih družb, predvsem na področju tistih zadev, ki izhajajo iz direktive 1., 3.,6. in 11. direktive sveta. Novela zakona posega delno na nekatere določbe zakona o gospodarskih družbah, ki so se pojavili po sprejeti noveli iz leta 2001, ki pa bistveno ne posegajo v to predloženo vsebino zakona. Novela zakona posega tudi na področje uskladitve zaščitnih ukrepov za zavarovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, saj se nalaga obveznost organizaciji, ki je pooblaščena za obdelovanje in objavljanje podatkov, da omogoča tako brezplačen vpogled podatkov o letnih poročilih. Gre tudi za natančnejšo opredelitev zahtev, ki jih morajo izpolnjevati podružnice tako do tistih, ki delujejo v okviru Evropske unije, kot tistih, katerih ustanovitelj je družba s sedežem izven EU. Glede na to, da podružnica ni pravna oseba in tudi ni zavezana k izpolnjevanju tudi splošnih določil korporativne zakonodaje, se z novelo določa tudi specifična obravnava podružnic, podprtih s strani kapitalske družbe, ki delujejo v okviruEvropske unije in izven nje. Za prve velja tako imenovani maksimalni standard. Za slednje pa zgolj minimalni standard za ustanovitev. Te zahteve so v spremembah zakona tudi natančno določene, ki urejajo registracijo subjektov. S spremembo posegajo tudi na ureditev, s katero je podružnicam omogočeno, da tako v okviru bilančnih kot tudi publicitetnih zahtev v razkritje predložijo letno poročilo družbe ustanoviteljic. Kot je bilo že omenjeno, gre v primeru, da gre za tiste podružnice, ki so ustanovljene s strani kapitalske družbe in imajo sedež izven držav članic EU, pa je potrebna sestava in razkritje posebnega letnega poročila za dejavnost podružnice, ni pa potrebe po revidiranju. Novela zakona tudi določa način v zvezi z imenovanjem neodvisnih izvedencev, ki sodelujejo pri izvedbi statusnega preoblikovanja družb. Poleg ločenosti upravljavskih sfer, nadziranostjo in uprave se dodatno neodvisnost zagotavlja tudi preko statusa neodvisnega revizorskega poklica. Člani odbora za gospodarstvo iz naše poslanske skupine so glasovali za amandmaje na odboru, ki so vključeni v predlog zakona o spremembah in dopolnitvah gospodarske družbe in ga bodo tudi podprli. Podprli bomo tudi vložene amandmaje treh poslanskih skupin, se pravi poslanskega kluba LDS, poslanske skupine Združene liste in poslanske skupine DeSUS. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil doktor Andrej Bajuk. Izvolite.
Hvala lepa gospa predsedujoča. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi. V vsakem pravnem sistemu je zakon o gospodarskih družbah temeljni zakon, eden od ključnih zakonov, kodeks, ki ga je ta državni zbor sprejel v prvi obliki leta 1993, torej 11 let nazaj. Od takrat bi pa lahko rekli, da je to naš stari prijatelj, ker ta zakon smo mi spreminjali že sedemkrat. In sedaj pa ponovno spreminjamo. Sicer ga spreminjamo kot tudi prej v imenu usklajevanja z evropsko zakonodajo. To seveda vsem nam zveni izredno pomembno. Kdo pa naj bi bil proti usklajevanju naše zakonodaje s principi Evropske zveze. Ko pa človek nekoliko pogleda obrazložitev in uvod, ne tako obširni, kot bi človek pričakoval, tega zadnjega predloga in ga primerja z uvodom-predlogom, ki ga je vlada poslala v obravnavo v ta državni zbor leta 1999 in ga je 20. marca ta državni zbor v tej sestavi v prvi obravnavi pregledal, potem pa 2001 tudi sprejel, pa najde nekatere sličnosti v obrazložitvi, predvsem pa tudi nekatere razlike. Usklajevanje s principi in zakonodajo Evropske zveze. Zelo lepo. Seveda obstajajo smernice, že vsi razumemo, direktive Evropske zveze morajo biti spoštovane in mi smo se tudi zavezali, sedaj smo člani, sedaj pa sploh moramo to napraviti. A vendar te direktive pa niso od včeraj, tudi ne od predvčerajšnjem. Dejansko vlada nam tukaj v tem predlogu obrazloži, da se gre za uskladitev s prvo direktivo sveta, tako imenovano publicitetna direktiva, iz leta 1968, da gre tudi za usklajevanje s tretji direktivo sveta, in to je direktiva o fuzijah, iz leta 1978, s šesto direktivo leta 1983 in z enajsto direktivo od leta 1989. Zanimivost pa je, da se nam tukaj razlaga sedaj v tem predlogu in bom bral, da zakon o gospodarskih družbah je bil z evropskim pravom družb v veliki meri - to podčrtam jaz - v veliki meri usklajen že z novelo, prejšnjo, leta 2001. Od takrat naprej je zakon doživel le dve manjši spremembi zaradi uskladitev za odločitev ustavnega sodišča. Tudi predlagane spremembe zakona pa v bistvu neposegajo v vsebino zakona. Torej ponavljamo, da je to je treba uskladiti z nekimi direktivami že od leta 1968 do leta 1989. In takrat, ko pa gledam, kaj nam je vlada rekla leta 1999, našim kolegom prejšnje sestave državnega zora leta 1999, so nam pa povedali: "Kot izhodišče je bilo upoštevano, da zakon o gospodarskih družbah je pri nastajanju sicer sledil unifikacijskim in harmonizacijskim predpisov EU s področja korporacijskega prava, ki je sicer v pretežni meri prevzel rešitve - v pretežni meri - prevzelrešitve tako vsebinsko kot normativno gledano iz posameznih zakonov s področja korporacijskega prava posameznih držav članic." V pretežni meri in pretežni meri in take stvari. Spoštovani! Ista zgodba se ponavlja nekaj let kasneje, vedno po nujnem postopku vedno se nam nekaj mudi. Zanimivo pa je, da vedno eni in isti profesorji pa predlagajo te stvari. Moj kolega, član opozicije, je včeraj vprašal, ker to smo včeraj na delovnem telesu pregledovali: Ali je to pripravila kakšna skupina ekspertov in kdo so tigospodje? Na to ni bilo odgovora. Upam, da bomo kdaj izvedeli, ker mislim, da gre za higieno, minimalno higieno delovanja tega državnega zbora. Ali dobivamo ali ne v obravnavo od enih in istih ljudi predloge za spremembo istega zakona zdaj že sedmič, če ni osmič, in ne vemo, če je pa zdaj resnično urejeno. Zakaj pa ne vemo? Med drugim tudi zato, ker v tem predlogu sedaj, ki ga danes obravnavamo prav gotovo bo izglasovan v imenu nujnosti in pa usklajevanja z zakonodajo Evropske unije, se omenjajo te tri direktive, se pa ne omenjajo še druge tri, ki pa so bile predmet razprave v letu 2001. Ker mi je čas potekel, bom nadaljeval v imenu poslanske skupine. Sicer pa bi rad oznanil, da mi ne bomo nasprotovali temu zakonu. Nasprotujemo pa temu neracionalnemu, nesmiselnemu delovanju tega državnega zbora, ki po nujnem postopku obravnava že sedmič v zelo kratkem obdobju tako ključno zakonodajo, kot je zakon o gospodarskih družbah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke nam bo predstavil gospod Branko Kelemina. Izvolite.
Hvala. Spoštovani. V Slovenski demokratski stranki predlogu sprememb zakonu o gospodarskih družbah ne bomo nasprotovali. SDS podpira, in to z zadovoljstvom, da je Slovenija postala končno del evropske združbe, v kateri ima demokracija, pravo, enakost pred zakonom tudi vsebino, tudi odsev v stvarnosti, to je v vsakdanji praksi, ne tako kot pri nas, kjer o resnični demokraciji lahko le sanjamo. Najbolj se nedemokratičnost našega sistema kaže prav v parlamentu, kjer se nerazumno omejujejo razprave opozicije, celo kršen je zakon in poslovnik, na primer poslovnik o parlamentarni preiskavi, kjer se sprejmejo protizakoniti sklepi oziroma poslovniški sklepi glede poslovanja [[...]]
Gospod Kelemina, lepo prosim, stališče poslanske skupine o zakonu o gospodarskih družbah ni namenjeno tovrstni razpravi.
Hvala lepa. Ja, saj hvala. Če lahko nadaljujem. Tudi predlagane spremembe zakona o gospodarskih družbah gredo v to smer, namreč naši korupktivni in klientelistični oblasti bo tako zakonodaja EU preprečila kršenje zakonov na področju enakosti pred zakonom, na področju netransparentnih poslov, netransparentnega nadzora revizije, na primer, samo če se spomnimo SIB in tako naprej vemo, kakšni netransparentni nadzor smo imeli v naši državi. Zakonodaja EU bo to preprečila, preprečila bo v večji meri, vsaj upamo, kmalu klientelizem, to poznamo, ne dolgo tega smo razpravljali o teh vseh priviligirancih, ki v tem sistemu nastopajo. Poskušala bo seveda tudi preprečiti korupcijo na vseh nivojih. S tem se veliko pri nas ukvarjamo, nazadnje pa vladajoča večina sprejme sklep, da v Sloveniji korupcije ni. Predlagane spremembe ZGD-ja bi pa lahko že zdavnaj bile sprejete. Direktive so že dolgo znane. Zakaj nismo teh področij v celoti, že zdavnaj ali pa vsaj pri zadnji spremembi upoštevali, je seveda drugo vprašanje, gre pa za to, zakaj bi, če ni bilo potrebno. Zakaj se ne bi ribarilo v kalnem do zadnjega dne in še nekaj čez. Mi smo že nekaj časa v Evropski skupnosti in se bo še nekaj čez ribarilo v kalnem. Gre za netransparentno poslovanje nekaterih subjektov, ker so tudi same revizije bile nekorektne in nepoštene. Zdaj bo, upamo, tega špekuliranja konec. Naše gospodarstvo si še kako želi otresti oko obstoječe oblasti, kjer podjetja, družbe, morajo s svojimi sredstvi podpirati in ohranjati obstoječo oblast. Če nočejo, imajo zaradi tega hude težave. Tudi ta sprememba ZGD-ja bo prispevala ktransparentnemu poslovanju, enakopravnemu nastopanju družb na trgu, enakopravni zaščiti družb pred vsemi negativnimi pojavi, ki jo vsiljuje obstoječa slovenska oblast in ki nima primerjave v nobenih demokratični evropski državi. Tudi v primeru, če bo obstoječa oblast vseeno poskušala s svojimi ustaljenimi "fintami" še naprej vzdrževati nedemokratične pojave na Slovenskem, to dolgo ne bo ostalo neopaženo s strani nadzornih služb EU in naši politični klienteli je prav gotovo na tem področju odklenkalo oziroma v bodoče odklenkalo. To je pa naše največje zadovoljstvo pri sprejemanju pravnega reda EU in tudi tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec dr. Andrej Bajuk, to ni šola, imate prav. Jaz nisem učiteljica, imate tudi prav. To je parlament in s tega mesta sem varuh poslovnika in ne dajem nobeni poslanki in poslancu pravice, da govori o čem drugem, kot pa o točki, ki je na dnevnem redu. Tako je. Vprašanje obravnave poročila preiskovalne komisije pri predstavitvi stališča poslanske skupine o zakonu o gospodarskih družbah ni točka, ki je na dnevnem redu. Hvala lepa. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga zakona. V razpravo dajem 20. člen in amandma treh poslanskih skupin oziroma poslanskega kluba LDS, ZLSD in DeSUS, k 20. členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prešli bomo na odločanje o amandmaju. Poslanke in poslance vljudno vabim v dvorano, ker odločamo o amandmajih. Prehajamo na glasovanje o amandmaju. Glasujemo. Nismo bili uspešni. V skladu s poslovnikom drugič glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno, zato bomo po desetih minutah opravili tretje glasovanje o amandmaju. Ob 16.54 uri bomo tretjič glasovali. Hvala lepa!
Spoštovani, spoštovane! Nadaljujemo z delom. Tretjič bomo odločali o amandmaju treh poslanskih skupin koalicije k 20. členu. Glasujemo. Nekaj napak v sistemu. Lepo prosim tudi, gospod predsednik ni mogel glasovati, ker sva pozabila [[...]]kartice. Gospod Pucko lahko prosim [[...]]Gospod Pucko! Gospod Pucko! Lahko mojo kartico [[...]]Gospod Ciril. Hvala lepa. Ponavljamo tretje glasovanje o predlogu amandmaja k 20. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 39 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 21. členu istih predlagateljev. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Razpravo zaključujem. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam da je amandma sprejet. Isti predlagatelji so vložili tudi amandma k 22. členu. Želi kdo besedo? Ne. Razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam da je amandma sprejet. In še zadnji amandma istih predlagateljev k 24. členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 37 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi ta amandma sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavo sprejel amandmaje k 20., 21., 22. in 24. členu. Sprašujem, ali želijo morebiti kvalificirani predlagatelji vložiti amandmaje k tem členom? [[Ne.]] Potem lahko preidemo na glasovanje o predlogu zakona v celoti. Ne zakonodajno-pravna služba, niti vlada me nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Gospod Petan, je kaj narobe z glasovalno napravo? [[Ne.]] Pardon, se opravičujem. Prehajamo torej na glasovanje o predlogu zakona v celoti. Obrazložitev glasu, gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine prosim. Kot sem omenil v svoji petminutni predstavitvi v imenu poslanske skupine, Nova Slovenija ne bo nasprotovala temu zakonu. Nočemo pa ga tudi podpreti, ker razumemo, da je ta predlog nadaljevanka žalostne zgodbe, ki se je dogajala s tem zakonom. Ne moremo se strinjati z načinom delovanja, predvsem zaradi tega, ker je obrazložitev, ki smo jo dobili v imenu vlade kot del tega predloga, zelo enaka tisti obrazložitvi, ki jo je dobil državni zbor v prejšnji sestavi leta 1999. In sicer, da bomo uskladili z istimi smernicami, kot se zdaj omenja, in tudi, da bomo popravili in dosegli notranjo uskladitev zakona, njegovo dograditev ter redakcijske popravke - ista stvar kot zdaj. In sicer na podlagi neke obširne študije, ki jo je napravila skupina ekspertov na podlagi programa Phare - zdaj še ne vemo, ali je bila to ista skupina ali ne, ker nam vlada na to ni odgovorila. Mislim pa, da je zelo pomembno, da vsaj v magnetogramu ostane, da je to projekt, ki ga zdaj popravljamo v imenu istih stvari, v imenu istih smernic kot pred štirimi, petimi leti predlog, projekt, ki se je delal v sklopu Phare programa, Deutschestiftung, koordinator Heinz Juergen Zahorka, vodja projekta ali "co-expert" - srčika te skupine so bili prof. dr. Peter Dolar, Dunaj, to je Avstrija, prof. dr. Marjan Kocbek, pravna fakulteta v Mariboru. V ostali ekspertni skupini so pa bili prof. dr. Rado Bohinc, prof. dr. Borut Bratina, prof. dr. Hilda Marija Pivka, prof. dr. Šime Ivanko, prof. dr. Borut Zabelj, prof. dr. Krešo Puharič prof. dr. Marko Ilešič, prof. dr. Mirko Ilešič, mag. Saša Perlič in mag. Markus Brueckmueller. Ti gospodje so poslali v ta državni zbor predlog na podlagi istih smernic, isto stvar, ki jo danes popravljamo. In ne vemo, tako kot nismo takrat vedeli [[opozorilni znak za konec]] , tudi danes ne vemo, ker smo šli skozi neko zelo kratko sejo, in sicer v treh spremembah, najprej je bila ena ob dveh, potem ob treh, v treh različnih dvoranah, eno uro in pol naelektrena atmosfera, nič se ni smelo vprašati, vse je bilo po hitrem postopku - in seveda konstruktiven pristop. In ta konstruktiven pristop je pripeljal, da boste zdaj glasovali, bomo imeli še en zakon, ki pa je že zdaj napovedan, da ga je treba uskladiti še z drugimi smernicami in še z drugimi stvarmi, ki še prihajajo. To je neodgovorno delovanje naše vlade, neodgovorno delovanje državnega zbora. Takšnih stvari sploh ne bi smeli obravnavati po nujnem postopku, marveč pustiti, da je predmet takšne razprave, kot jo tako pomemben del zakonodaje zahteva. Hvala lepa
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Tudi jaz se ne bom opredelil proti temu zakonu, vendar iz podobnih razlogov, ker sem včeraj na odboru tudi spraševal, kdo je pripravljal ta zakon, ker se tudi meni zdi čudno, da se večkrat zagotavlja, da na podlagi smernic, ki so že nekaj let določene, vedno spreminjamo ta zakon, in to vedno v zadnjem trenutku. Tega odgovora, katera odvetniška skupina - to sem vprašal, ker običajno ti to delajo -, nisem dobil; očitno je bilo treba s strani vlade zamolčati. Vendar tudi v tem predlogu ne vidim, da bi se dosledno držali teh evropskih smernic in direktiv, kajti še vedno se tu izvaja tako, da bo pri izvedbi statusnega preoblikovanja družb, se pravi, združitev ali delitev družbe, direktiva predvideva, da se imenuje nekega strokovnjaka oziroma revizorja, ki ga odobri, imenuje sodna oblast, naš zakon pa sedaj tudi drugo možnost in se je odločil za to, da ga odobri na predlog nadzornega sveta. Tako te neodvisnosti, mislim, da v tem zakonu še stalno ni. Tako se bom jaz pri glasovanju vzdržal. Upam pa, da bo enkrat tudi slovenska politika prišla do tega, da bi se, če moramo popravljati, držali direktiv in dosledno držali direktiv, ne pa da dejansko istim ekipam podeljujemo vedno novo, novo priložnost, da spreminjajo zakon in ni nikdar do konca dodelan. Tukaj očitno neki interesi zadaj tudi tičijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospod Kavčič. Izvolite.
Hvala lepa. Sam bom podprl predlog zakona, vendar si ne delam utvare, da je zadnjič, ko je ta problematika na dnevnem redu. Jasno je namreč, da je zakonodaja živa tvarina. Jasno je, da se direktive, ki urejajo različna področja, še posebej pa gospodarsko področje, zelo dinamično dograjujejo in spreminjajo. Zato me čudi tudi presenečenje ali zgražanje celo nekaterih, ki menijo, da bi bilo potrebno in možno enkrat za vselej zakon o gospodarskih družbah sprejeti. To je ustava na področju gospodarstva in seveda se mora prilagajati tako spreminjajočim se okoliščinam v gospodarstvu kot tudi spreminjajočim se in nadgrajujočim se direktivam, ki urejajo to področje v Evropski uniji. Zato bi se pridružil tistim, ki so ocenili, da je v tem trenutku ta predlog zakona dobro uravnotežena rešitev, ki upošteva možne in želene rešitve na področju gospodarstva. Bilo je resnično tudi nekaj nerazumevanja, urejanja področja notranjih razmerij v družbi, v gospodarski družbi in zunanjih razmerij družbe. Mislim, da je tudi predlagatelj te dileme dobro pojasnil. Zato bom brez slabega občutka ta predlog zakona podprl in pričakoval, da enkrat v prihodnje bo prišla še kakšna bolj zrela verzija tega zakona in bo tudi tisto veljalo kritično pogledati in potrditi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospod Kelemina, izvolite.
Hvala. Tudi sam ne bom nasprotoval seveda temu predlogu. Je pa definitivno res, da je zakonodaja neke vrste živa tvarina in jo je treba prilagajati novim spoznanjem, novim dognanjem in tako naprej. Vendar je potrebno tudi takrat, kadar je priložnost za to, in ta priložnost je že bila vzpostavljena, direktive so že obstajale, bi bilo v celoti spremeniti tisto, kar je bilo možno spremeniti. Vendar obstoječa oblast tega ni hotela, prej sem povedal, hotelo se je ribariti v kalnem še naprej. Zakaj bi morali transparentno, če ni bilo potrebno. In to, da se v javni upravi tako rekoč ogromno stvari ali pa večina stvari, predvsem strokovnih nalog in priprav, določenih analiz, dokumentov in tako naprej izvaja z "outdorting" je nesprejemljivo in je vprašljivo, kakšno upravo mi sploh imamo. Milijarde denarja mi porabimo v državi na letni ravni za "outdorting" posle. In kdo to služi, smo sedaj videli na tem seznamu, ki je bil malo prej prebran. In ne samo to, da služijo ti, služijo potem tudi velikokrat samiministri, tudi njihovi sekretarji, povezani v njihovih družbah in tako naprej, ker nosijo svoje znanje iz državne uprave v te firme in tam izdelujejo določene študije, projekte in potem dobivajo plačano enkrat v državni upravi, drugič pa še v vzporednih družbah, kamor te informacije nosijo. To se ne bi smelo dogajati in je vprašljivo, kakšno upravo sploh mi imamo. Ta primer je tipičen dokaz, da se to ne bi smelo dogajati na tak način. Jaz upam, da se v bodoče, ko bomo pod nadzorom Evropske skupnosti, te stvari ne bodo več dogajale.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prehajamo na glasovanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 40 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnici in predstavnikoma vlade Republike Slovenije se za sodelovanje lepo zahvaljujem. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O CARINSKI SLUŽBI, NUJNI POSTOPEK Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. K besedi vabim državno sekretarko v ministrstvu za finance, gospo Milojko Kolar. Izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovana gospa podpredsednica! Pred vami je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o carinski službo za sprejem. Kot vemo, je Republika Slovenija s 1. majem 2004 postala polnopravna članica Evropske skupnosti in s tem tudi njen sestavni del notranjega evropskega trga. S tem se je zavezala, da bo spoštovala evropski pravni red in s svojimi predpisi ščitila temeljne svoboščine Unije, ki so štiri. Na carinskem področju to pomeni, da bo zagotovila tudi ustrezno pravno podlago za učinkovito medsebojno pomoč pri nadzoru pravilnosti izvajanja carinske in druge zakonodaje, ki je potrebna za nadzor nad izvajanjem. Z dopolnitvami in spremembami zakona o carinski službi se zasleduje cilj zagotovitve takšnih pooblastil carinski službi, ki bo zagotavljala to učinkovitost, predpisano s predpisi skupnosti in tudi drugimi predpisi in mednarodnimi pogodbami, ki zavezujejo Republiko Slovenijo. S predlaganimi spremembami pa se zagotavlja tudi najnujnejša uskladitev s spremembami, ki so bile sprejete na drugih področjih. Pri tem naj omenim predvsem spremembe zakonodaje na področju organizacije državne uprave z uveljavitvijo novega zakona, potem z zakonom o prekrških, ki se bo začel uporabljati s 1. januarjem, pa zakonom o javnih uslužbencih in ne nazadnje tudi z zakonom o inšpekcijskem nadzoru. Hkrati pa pomeni ta zakon tudi uskladitev z zakonom o davčnem postopku. Za izvajanje nalog na področju carinske unije mora biti služba ustrezno usposobljena ter mora imeti tudi ustrezna pooblastila. Zagotovljena mora biti visoka stopnja sodelovanja med carinskimi in drugimi organi skupnosti, organi držav članic EU, mednarodnimi strokovnimi združenji s področja tako carinskega kot tudi trošarinskega sistema. Zato je med temeljne naloge carinskeslužbe dodana nova naloga, in sicer za izvajanje predpisov skupnosti in mednarodnih pogodb, ter podrobneje določen krog organov in držav, s katerimi carinska služba sodeluje in izmenjuje podatke, še zlasti, kadar je to pomembno za medsebojno izvajanje konvencij in protokolov, ki zavezujejo carinsko službo. Nove naloge službe so med drugim tudi pobiranje, knjiženje, nadzor in izterjava dajatev za sladkor, obveznosti v zvezi z Intrastatom in opravljanje tako imenovanega sistema Tarreg. Predlagani zakon tudi določa, da cariniki oziroma inšpektorji na celotnem območju Republike Slovenije ter tudi zunaj območja Republike Slovenije, če je tako določeno z mednarodno pogodbo, izvajajo carinski nadzor, carinsko kontrolo, trošarinski nadzor, trošarinsko kontrolo, inšpekcijski nadzor in tudi carinske preiskave. Predlog zakona ureja tudi področje organizacije službe, vse v zvezi s spremenjeno zakonodajo na področju že omenjenih sprememb organizacije državne uprave, na področju pravic in obveznosti javnih uslužbencev in na področju prekrškov. Pri tem je najpomembneje, da se carinska služba z zakonom določa kot organ v sestavi ministrstva za finance, predvsem zaradi številčnosti in obsežnosti organizacije te narave, zaradi raznovrstnosti in občutljivosti nalog, ki jih opravlja. Zakon naj bi začel veljati naslednji dan po objavi v Uradnem listu, razen določb glede tako imenovanega prekrškovnega organa, kar je v skladu z zakonom o prekrških in se bodo začele te določbe uporabljati s 1. januarjem 2005. Zato predlagamo poslancem, da predlog sprememb in dopolnitev zakona o carinski službi podprejo. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem poročevalcu odbora za predstavitev poročila. K besedi vabim predsednika odbora, gospoda Cirila Pucka. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi, predstavnice in predstavniki vlade! Navedeni predlog zakona je odbor kot matično delovno telo obravnaval na včerajšnji seji. Pri tem se je seznanil z obširnim mnenjem zakonodajno-pravne službe na številne člene besedila zakona in poskušal večino teh pripomb tudi s sprejemom svojih dopolnil k posameznim členom sprejeti. Zato je bila posebna pozornost tudi namenjena pripombam zakonodajno-pravne službe. Predstavnikom vlade je bilo v razpravi z ostalim tudi konceptualno vprašanje: "Ali vlada razmišlja o združitvi davčne in carinske uprave?" Ob tem je bilo opozorjeno s strani vlade na že obstoječo rešitev, da namreč oba urada sedaj delujeta na isti lokaciji, kar pa še ne pomeni, da sta skupaj, da sta združena, da sta pod enim nadzorom, da tako rečem, in da si je sicer nameravano združitev obeh uprav vlada ob dosedanjem izpolnjevanju drugih nalog, ki so bile nujne zaradi vključitve Slovenije v Evropsko unijo, to združitev vlada zastavila kot srednjeročni cilj, uresničljiv v obdobju naslednjih petih let. Posebej je bilo s strani generalnega direktorja carinske uprave Republike Slovenije opozorjeno na ustreznost predlaganih rešitev v členu 3, kot tudi v določbah 9., 10. in 11. člena predloženega zakona, ker je na tako predlagani način zaobjeta pomoč vsem carinskim zavezancem. Kot posebej pomembno pa je izpostavil dejstvo, da na carinskem uradu že sedaj ni uradnih ur za stranke v carinskih postopkih, zato je možnost pridobitve potrebnih podatkov oziroma informacij praktično neomejena, neprekinjena. Prav tako do sedaj na tem segmentu dela carinskega urada ni bilo pritožb, nekoliko dolgotrajnejše pa je morda le čakanje na odgovore na tista zahtevnejša pisna vprašanja posameznih udeležencev, ki od carinskega urada zahtevajo predhodno posvetovanje z vlado oziroma z ministrstvom za finance. V skladu z 131. členom poslovnika je odbor sprejel številne amandmaje, ne bi navajal členov, so del dopolnjenega predloga zakona in predlagam, spoštovane kolegice in kolegi, da takšen dopolnjen predlog zakona sprejmemo.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije nam bo predstavil gospod Valentin Pohorec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Skušal bom biti zelo kratek. V poslanski skupini sodimo, da je zakon, kot ga je v končni oziroma v obliki dopolnjenega predloga zakona obravnaval in sprejel odbor za finance in monetarno politiko, primeren za sprejem. Ureja tista vprašanja okoli delovanja carinske službe v novih pogojih vključitve Slovenije v Evropsko unijo in s tem tudi novih, malo drugačnih, nalog carinske službe. Ureja torej to pravno, kadrovsko, organizacijsko vprašanje delovanja carinske službe, njihovih nalog in pristojnosti v teh novih razmerah. Sodimo, da je zakon, kot je zdaj, s pomočjo vseh sodelujočih, tako predlagatelja, zakonodajno-pravne službe in članov odbora, primeren za sprejem. Vse drugo bi lahko še enkrat prebral, kaj so njegovi cilji, naloge in tako naprej, pa bi samo izgubljali čas. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Ciril Pucko. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani! v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije bomo navedeni predlog zakona podprli. Podprli ga bomo zaradi že večkrat ponovljenih razlogov. Podprli ga bomo tudi zato, da bomo lahko kot polnopravni člani Evropske unije vse predpise, ki so potrebni za normalno funkcioniranje države v okviru te skupnosti, redno in pravilno izvajali. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil gospod Leopold Grošelj. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarka, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Lepo pozdravljeni. Eden od temeljnih razlogov spreminjanja in dopolnjevanja zakona o carinski službi je vstop naše države v Evropsko unijo. S tem je nastala tako potreba kot tudi obveznost po zagotovitvi učinkovitosti izvajanja nalog in pooblastil z namenom zaščite finančnih interesov Evropske skupnosti. Zato je bilo potrebno carinski službi zagotoviti takšna pooblastila, ki bodo zagotavljala učinkovito izvajanje nalog, ki so predpisane s predpisi skupnosti ter drugimi predpisi in mednarodnimi pogodbami. Gre torej za sprejem tistih obveznosti, ki sledijo ciljem zaščite finančnih interesov skupnosti. Tako bo carinska služba neposredno izvajala aktivnosti za enotno področje carinske unije, opravljala določene naloge v okviru skupne kmetijske politike, trenutni nadzor nad izvajanjem velikega dela področja skupne kmetijske politike. Carinska služba bo z novelo zakona opravljala nove naloge tudi na področju preprečevanja in odkrivanja kazenskih dejanj v zvezi z blagom, ki se prinaša ali odnaša iz carinskega območja ter na področju tranzita blaga, nadzor nad blagom, za katerega so predpisani potrebni ukrepi zaradi interesov varnosti, varovanja zdravja, življenje ljudi in podobno. Za izvajanje teh nalog pa je bilo treba v procesu priprave zagotoviti ustrezne pogoje, kot so: ustrezna usposobljenost carinske administracije ter ustrezna oziroma zadostna pooblastila za izvajanje teh nalog, ki zagotavljajo jamstvo, da finančni interesi skupnosti, kot je bilo omenjeno, ne bodo ogroženi, in da bo tako tudi notranji trg skupnosti z učinkovito carinsko kontrolo na zunanjih mejah dovolj dobro zasnovan. Carinska služba sprejema dodatne, nove naloge za izvajanje predpisov skupnosti in mednarodnih pogodb, natančneje določen krog organov in držav, s katerim carinska služba sodeluje in izmenjuje podatke. Predlagani zakon določa tudi vrsto novosti na področju carinskih predpisov: izmenjava carinske kontrole, trošarinski nadzor in kontrolo, inšpekcijski nadzor, carinske preizkuse in podobne, tako na celotnem območju Republike Slovenije ter tudi zunaj območja Republike Slovenije, če je tako, kot je bilo že omenjeno, določeno z mednarodnimi pogodbami. Carinski službi je dodan nov ukrep spremljanja kot oblika nadzora nad prevoznimi sredstvi in blagom. Z izvajanjem določenih pooblastil je treba v zakonu postopkovno razdeliti, kot na primer, da lahko pooblaščena uradna oseba zadrži tistega, ki ga zaloti pri kršitvi carinskih, trošarinskih in drugih predpisov, kako v zakonske norme opredeliti na primer pooblastilo o dostopu do obstoječih zbirk podatkov, ki jih carinska služba potrebuje pri opravljanju svojih nalog, katere pa vodijo drugi organi. Predlagatelji menijo pri predložitvi novele, da so razlogi za spremembo zakona tudi v spremembah zakonodaje na področju organizacije državne uprave, kar je bilo že omenjeno, na področju pravic in obveznostih javnih uslužbencev, na področju prekrška. Zakonodajno-pravna služba državnega zbora je z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika oblikovala k posameznim členom pripombe, ki jih je povzel odbor za finance in monetarno politiko ter tako oblikovane predloge amandmajev vgradil v dopolnjen predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o carinski službi. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov bomo tako dopolnjen predlog zakona podprli. Podprli bomo tudi naknadno predložene amandmaje, ki nekako regulirajo osnovne tehnične napake že iz samega predloženega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije nam bo predstavila gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana gospa podpredsednica, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! V prvi vrsti lahko ugotovimo, da s spremembami in dopolnitvami zakona o carinski službi zamujamo, saj je Slovenija s 1. majem že postala sestavni del notranjega evropskega trga in je dolžna zagotoviti tudi ustrezno pravno podlago za učinkovito medsebojno pomoč pri nadzoru pravilnega izvajanja carinske in druge zakonodaje. Dolžna je zaščititi finančne interese skupnosti in zagotoviti učinkovito izvajanje nalog ter ustreznih pooblastil. Če navedem samo nekatere novosti, se zdi pomembno, da je carinska uprava opredeljena kot organ v sestavi ministrstva, pristojnega za finance. Potrebna uskladitev je tudi zaradi sprememb na področju organizacije državne uprave, pravic in obveznosti javnih uslužbencev, inšpekcijskega nadzora, na področju prekrškov, pa tudi zaradi sprememb na področju davčnega postopka. Spremembe na področju pooblastil, ki naj bi jih izvajala carinska služba, se z vstopom v Evropsko unijo nanašajo na skupno kmetijsko politiko ter nadzor nad njenim izvajanjem, potem na preprečevanje in odkrivanje kaznivih ravnanj v zvezi z blagom pri prehodu carinskega območja in na področju tranzita blaga in njegovega nadzora. Niso pa dovolj le pooblastila, potrebna je tudi ustrezna usposobljena carinska administracija, da bi notranji trg skupnosti na zunanjih mejah z učinkovito carinsko kontrolo zavarovali, pri čemer pa je potrebno dobro sodelovanje med carinskimi, davčnimi in drugimi organi skupnosti, seveda pa tudi med organi držav članic, mednarodnimi organizacijami in združenji. Pomembna naloga, ki se dodaja na področju carinske službe, je izvajanje predpisov skupnosti in mednarodnih pogodb med organi držav, s katerimi carinska služba sodeluje in izmenjuje podatke. Sicer pa nacionalno carinsko zakonodajo nadomeščajo materialnopravni predpisi Evropske unije, pri čemer pa Slovenija pristopa na carinskem področju k ustreznim konvencijam in protokolom za medsebojno sodelovanje in izmenjavo podatkov, kar naj bi imelo vse za posledico zavarovati notranji trg pred mednarodnim organiziranim kriminalom. Potrebno je spoštovanje pravnega reda Evropske unije. Kot že rečeno, pa zamujamo na tem področju, kar se je pokazalo tudi prve dni na naših mejah s Hrvaško, kjer so bile kilometrske vrste tovornjakov, kjer je bilo vse preveč prisotno nepoznavanje predpisov, marsikje carinikov sploh ni bilo na spregled. Ugotoviti moramo, da je bila Slovenija dejansko slabše pripravljena za dosledno opravljanje ene od državnih funkcij, to je na področju carinskih služb, kar pa tudi zmanjšuje ugled naše države. Sprejemanje tako pomembne zakonodaje po vstopu v Evropsko unijo, potem ko bi na zunanjih mejah skupnosti že morali izvajati ustrezne postopke in pooblastila, je, milo rečeno, neodgovorno dejanje naše vlade in vladajoče koalicije. V poslanski skupini Nove Slovenije predlogu sicer ne bomo nasprotovali, zaradi povedanega ga pa tudi ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke nam bo predstavil mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani generalni direktor, državna sekretarka. Vladi se je zapisalo, da je temeljni cilj tega predloga zakona zagotovitev takšnih pooblastil carinski službi, ki bodo zagotavljalo učinkovito izvajanje nalog, predpisanih s skupnimi predpisi Evropske skupnosti in tako naprej. Tu se pridružujem stališču moje predhodnice, da žal ta temeljni cilj udejanjamo po sprejetju Slovenije v polnopravno članstvo in pa prej. To pa govorim predvsem zaradi tega, kajti mislim, da zagotavljanje učinkovitosti izvajanja nalog je sicer zelo pomembno, da je formalno urejeno v ustreznih predpisih, bistveno, bistveno bolj pomembno pa je, da so ustrezne službe za to usposobljene, predvsem mislim v izobrazbenem smislu in ne nazadnje tudi usposobljene za to delo kot ljudje in seveda v drugem smislu, da je sistem, ki je vzpostavljen, predvsem pa tu mislim na informacijski sistem, primeren, da izpolnjujemo vse te naloge. Žal, moram povedati, da tu Slovenija zaostaja ne samo nekaj tednov ali pa en teden, dva ali pa en dan, temveč bo kar nekaj časa še zaostajala, kar se tiče organiziranja carinske službe. Spoštovani generalni direktor, moram povedati, da dnevno dobivam informacije o težavah na mejah. Težave so posledica nepravočasnega uvajanja sistema na zunanjih mejah proti tretjim državam zaradi neusklajenega delovanja med carinsko službo, špediterji in seveda tudi vsemi strankami, ki uporabljajo carinsko službo tako iz naše države kot z drugimi. Tako se dnevno pojavljajo te težave in moram vam prenesti tudi izjemen protest posavskega gospodarstva, ki je verjel, da s preselitvijo carinske izpostave na meji v Obrežju ne bo čutil teh sprememb, žal pa to močno, močno čuti in tudi ob tem nekako sodelujem in tudi prispevam k njihovemu protestu, kajti carinska služba kakor tudi ostale uradniške službe v naši državi morajo služiti ljudem, ne pa ljudje njim. Žal moram povedati, da je v tem primeru reorganizacija in ne samo reorganizacija tudi to prvo tedensko delovanje povzročilo veliko, veliko težav na mejahin kar nekaj nejevolje pri slovenskem gospodarstvu, ki je in bo davkoplačevalec. Tukaj nismo uspeli položiti ustreznega izpita. To pa poudarjam predvsem zato, da ne misliti tudi v prihodnje, da bodo takšni zakonski okviri, kot je danes pred nami, novela zakona o carinski službi, tisti ključni dokumenti, ki bodo spremljali učinkovito delo, učinkovito in korektno in koristno delo carinske službe, temveč smo to ljudje in ste to ljudje, ki skrbite za učinkovito izvajanje teh predpisov v praksi in pravočasno usposabljanje in zagotavljanje pogojev za učinkovito delovanje te službe. Jaz tudi na tem mestu sprašujem carinsko službo, ali je imela s strani ministrstva za finance oziroma slovenskega proračuna dovolj finančne podpore za izvedbo učinkovitega sistema prehoda na nov način delovanja z vstopom Slovenije v Evropsko skupnost. Sam osebno mislim, da temu ni bilo tako in da so tudi postopki bili izvedeni prepozno in da bomo, žal, te posledice čutili. Upam, da se s tem ni Sloveniji razen te moralne in ne nazadnje tudi materialne škode slovenskemu gospodarstvu, ki mora čakati na mejah dlje, kot je tu potrebno, upam, da kakšnih drugih večjih finančnih posledic nepripravljenost na ta nov režim ni. Prav simbolno je, da sprejemamo zakon po vstopu Slovenije v Evropsko skupnost v zvezi s tem, kar sem povedal, da žal naša carinska služba, pa tukaj ne bom kazal na odgovornost nikogar, čeprav si lahko predstavljamo, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[... ...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]ni pozitivno opravila izpita prilagajanja novim razmeram z vstopom Slovenije v Evropsko zvezo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na klopi nimate amandmajev, vložena pa sta bila dva amandmaja, in sicer redakcijske narave, pa vendarle, amandmaja treh poslanskih skupin poslanskega kluba LDS, Združene liste in DeSUS-a. Če dovolite, ko bom prešla na drugo obravnavo in na obravnavo tudi teh amandmajev, kot jih bom prebrala, vas bom vprašala, ali želite, da počakamo, da pridejo na klop. Vendar boste videli, da gre res za mejno redakcijo. Odpiram razpravo o 31. členu in amandmaju treh poslanskih skupin. Amandma se glasi: "V 2. točki tretjega odstavka se beseda upravnih nadomesti z besedo pravnih." Obrazložitev pravi, da gre za pravilno določitev postopka, da je v tej točki sicer določen rok hranjenja podatkov v evidenci iz 8. točke prvega odstavka 35. člena osnovnega zakona, to je v evidenci uporabe strelnega orožja. Podatki o tej evidenci se hranijo dve leti po vnosu podatkov oziroma do pravnomočnega končanja pravnih postopkov v zvezi z uporabo strelnega orožja. Če so v posameznih primerih zaradi uporaba strelnega orožja sproženi kakšni pravni postopki, in sicer odškodninski, delovno-pravni ali kazenski, se po obrazložitvi predlagateljev besedica "upravnih" nadomesti z besedo "pravnih". Sprašujem, ali želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 31. členu. Glasujemo. Pardon, se opravičujem. Prvo glasovanje ni bilo uspešno. Drugič glasujemo o amandmaju k 31. členu. Glasujemo drugič. Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno. Ob 17.44 uri bomo tretjič glasovali o amandmaju k 31. členu. Do takrat prekinjam sejo.
Tretjič. Na klop ste že dobili dva amandmaja. Torej k 31. in k 40.a členu. Tretjič bomo glasovali o amandmaju treh poslanskih skupin pozicije k 31. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 38, proti 1. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odpiram razpravo o 40. a členu in amandmaju treh poslanskih skupin k temu členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi ta amandma sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da sta bila v drugi obravnavi sprejeta dva amandmaja, in sicer k 31. in k 44.a členu. Sprašujem, ali želijo kvalificirani predlagatelji morebiti vložiti amandmaje k tema dvema členoma? [[Ne.]] Tudi nisem dobila obvestila zakonodajno pravne službe in vlade Republike Slovenije, da bi zaradi sprejetih amandmajev bil zakon neusklajen. Prehajamo torej na odločanje opredlogu zakona. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 40 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRANAVO PREDLOGA ZAKONA O DAVČNI SLUŽBI, nujni postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. K besedi vabim Milojko Kolar, državno sekretarko v ministrstvu za finance. Izvolite.
Hvala za besedo. Še enkrat lepo pozdravljeni! Pred vami je predlog zakona o davčni službi kot zadnji izmed zakonov v tako imenovanem davčnem paketu, ki je zajemal zakone z davčnega in carinskega sistemskega področja. Temeljni cilj tega zakona je urediti organizacijo in delovanje davčne službe tako, da se bo zagotavljalo izvajanje zakonov in pobiranje sledilo načelu prostovoljnega izpolnjevanja davčnih obveznosti zavezancev za davke in tudi ob hkratnem zagotavljanju izpolnjevanja vseh obveznosti. Temeljna naloga za delovanje davčne službe je zakon o davčnem postopku, ki ureja pobiranje vseh obveznih javnih dajatev. Zakon o davčni službi ureja tri temeljna področja delovanja te službe. To so: naloge davčne službe, pooblastila davčne službe in pa davčni register. Enako kot v sedanji ureditvi bo naloge pobiranja davkov v Republiki Sloveniji opravljala davčna uprava Republike Slovenije kot upravni organ v sestavi ministrstva za finance. Z zakonom je določeno tudi, da je davčna uprava dolžna pobirati davke tako za državni proračun, proračune samoupravnih lokalnih skupnosti in prispevke za socialno varnost, ki so prihodek zavoda za invalidsko-pokojninsko zavarovanje in zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Enako kot po veljavnem zakonu bo tudi v bodoče davčna uprava lahko pobirala članske prispevke za tri zbornice. Kot novost je v zakonu opredeljena davčna preiskava, ki pomeni izvajanje dejanj in ukrepov po tem zakonu in zakonu, ki ureja davčni postopek, v primeru ko so podani razlogi za sum, da je bilo storjeno dejanje, s katerim so bili kršeni predpisi o obdavčenju. V zakonu sta kot pooblaščeni uradni osebi določena enako kot doslej davčni inšpektor in davčni izterjevalec. Na podoben način kot v veljavnem zakonu je določena vrsta in vsebina davčnih evidenc in tudi knjiženje davkov. Osnova za vodenje in vzdrževanje evidenc bo tudi v bodoče davčni register. Glede na obstoječo ureditev se predlagajo spremembe le v tej smeri, da register vsebuje samo dejstva, ki so vezana neposredno na status zavezanca, ne pa tudi podatkov, ki so povezani z ugotavljanjem njegove davčne obveznosti in davčne osnove. Ti podatki bodo seveda ločeni in se bodo vodili v davčnih evidencah. S predlaganim zakonom, skupaj s predlogom zakona o davčnem postopku se bodo uveljavila jasnejša razmerja med zavezancem in pa davčnim organom. Tako se bo natančno definirala vsebina davčnih evidenc, ki so vodene po posameznem davčnem zavezancu. Podatki, ki so vodeni v davčnih evidencah, davčna uprava jih pridobiva z izvajanjem davčnih postopkov, predlagani zakon o davčnem postopku pa predvideva, da bo v prehodnem obdobju uvedba individualnega spremljanja davčnih odtegljajev po davčnem zavezancu, kar bo seveda omogočilo vpogled tudi v tekoče stanje plačanih davkov, kar je tudi novost, da bo davčna uprava zavezana vsaj enkrat letno obvestiti in uskladiti stanje davčnega dolga z davčnim zavezancem. Tako predlagani zakon o davčni službi kot tudi že sprejeti zakon o davčnem postopku, ki je temeljna podlaga za delovanje davčne službe, pomenita z vidika spremljanja davčnih zavezancev precejšnje spremembe. Za njihovo izvedbo pa je potrebna tudi ustrezna informacijska podpora. Nove rešitve pomenijo predvsem vodenje vseh evidenc po zavezancih, za vse zavezance na enoten način, po enakih pravilihin tesno integrirane med seboj, s sistemi zavezancev in s sistemi okolja, tako v povezavi z bankami, drugimi organi in tudi drugimi davčnimi službami. Obstoječi informacijski sistem davčne uprave je konceptualno zasnovan različno za različne davčne funkcije, uporablja različna pravila in tudi različno podpira davčne procese. Zato bo potrebno za izvajanje predlaganih davčnih zakonskih določil vzpostaviti nov davčni sistem, ki bo v naslednjih petih letih zahteval dodatna finančna sredstva v višini 4,3 milijarde tolarjev oziroma v povprečju 860 milijonov na leto. Predlagam, da ta cenjeni državni zbor predlagani zakon sprejme. Hvala.
Hvala državni sekretarki za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo je obravnaval predlog zakona in dajem besedo poročevalcu, predsedniku odbora, gospodu Cirilu Pucku. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavnice vlade, kolegice in kolegi! Odbor je navedeni predlog zakona obravnaval na svoji 61. nujni seji včeraj in na današnjem nadaljevanju te seje. Glede na sorazmerno obširno mnenje zakonodajno-pravne službe je bilo potrebno popraviti oziroma dopolniti zaradi jasnosti številne člene. Bile so vložene ustrezne pripombe in odbor jih je na koncu tudi večino sprejel. In sicer k 3., 5., 6., 7., 9., 17., 18., 19., 21., 25., 39., 40., 41. in k zadnjemu členu. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! V imenu odbora ocenjujem, da so glede na sprejete amandmaje členi oziroma zakon kot dopolnjen predlog zakona primeren za sprejem in predlagam, da to tudi storimo. Hvala lepa.
Hvala lepa za poročilo odbora. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin, tistih, ki so navzoče. Ciril Pucko bo kar ostal pri mikrofonu. Imate besedo. Stališče LDS.
Hvala lepa. Spoštovani! Liberalna demokracije Slovenije bo navedeni predlog zakona sprejela zato, ker zasleduje naslednje temeljne cilje: kako urediti organizacijo in delovanje davčne službe, kako zagotoviti izvajanje zakonov o obdavčenju tako, da bo pobiranje davkov sledilo načelu prostovoljnega izpolnjevanja obveznosti zavezancev za davek ob hkratnem zagotavljanju ustreznega izpolnjevanja davčnih obveznosti zavezancev za davek, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti. Iz razlogov, ker ta zakon sledi oziroma daje poglavitne rešitve v smislu nalog davčne službe, pooblastil davčne službe in ureditve davčnega registra ter s tem v celoti glede na sprejete druge zakone v minulem obdobju usklajuje našo zakonodajo s tem oziroma z načeli delovanja unije, v katero smo stopili, bo poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije navedeni zakon v celoti, z dvema dopolnitvama, ki sta predloženi, podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste, Leopold Grošelj. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka in sodelavke vlade Republike Slovenije, kolegice in kolegi! Za zagotovitev izvajanja zakona o obdavčenju tako, da bo pobiranje davkov sledilo načinu prostovoljnega izpolnjevanja obveznosti zavezancev za davek ob hkratnem zagotavljanju ustreznega izpolnjevanja davčnih obveznosti zavezancev za davek, ki ne izpolnjujejo vseh obveznosti, je potrebno z zakonom urediti organizacijo in delovanje davčne službe. In utemeljena podlaga za delovanje davčne službe je že sprejeti zakon o davčnem postopku. V zakonu o davčnem postopku so urejene tudi postopkovne posebnosti ureditve nadzora davčnih obveznosti, ki jih ugotavljajo zavezanci sami. In na podlagi te ugotovitve tudi plačujejo sami. Za sam zakon o davčnem postopku bi lahko rekli tudi, da gre za organizacijski zakon. Namreč v predloženem zakonu se predlaga tudi razširitev pooblastil v postopku ugotavljanja dejstev, tako imenovane davčne preiskave, ki se nanašajo na celoto dejanj davčne službe, opravljene z namenom preprečevanja, na drugi strani tudi odkrivanja aktivnosti, ki pomenijo kršitev materialnih predpisov v obdavčenju. V zakonu je tudi predvideno oziroma določeno, da bodo naloge davčne službe osredotočene samo na pobiranje davkov, ki so prihodki državnega in občinskih proračunov in na prispevke za socialno varnost, torej tistih davkov in prispevkov, za pobiranje katerih je odgovorna davčna služba z zakonom. Predlagana spremembe posega tudi na sofinanciranje stroškov pobiranja davkov za lokalne skupnosti, zavoda pokojninskega in invalidskega zavarovanja, zavoda za zdravstveno zavarovanje, v deležu od pobranih davkov. Tako se bo še nadalje obdržala tudi veljavna ureditev, po kateri davčni organ lahko pobira tudi članske prispevke za zbornice, o katerem je bilo danes tudi govora na samem odboru s tem, da bo plačilo storitev temeljilo na dejanskih stroških davčne uprave. Na področju organiziranosti naj ne bi bilo sprememb. S samo uredbo vlade naj bi bila omogočena neprilagodljivost organizacijske sheme delovanja davčne uprave glede na pomembnost, obseg in razvoj posameznih nalog v bodoče. V zakonu je na novo opredeljena tudi pristojnost generalnegadavčnega urada in davčnih uradov, glede stvarne pristojnosti posameznih organizacijskih enot, ki bi omogočala ustrezno organiziranje delovnih postopkov tako, da bi bila dosežena čim večja racionalnost in tudi organiziranost uprave. Pooblastila davčnega inšpektorja se razširjajo na opravljanje nalog davčnih preiskav in tudi na opravljanje nalog notranjega nadzora nad upravo, inšpekcijskega nadzora pri davčnih zavezancih. Po mnenju poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov se nam tudi zdi, da je pomembna naloga za davčne organe tudi skrb za nepotrebno vznemirjanje, kot je opredeljeno v samem zakonu, zavezancev, ter uvedba notranjega nadzora nad delom davčnega organa, ki mora imeti takšne mehanizme, da je mogoče v vsakem času objektivno oceniti delo, korektnost in zakonitost postopanja davčnega organa do zavezanca, istočasno pa ne posegati v zakonsko določeno samostojno odločanje v konkretnih postopkih, ki jih vodi davčni organ. Zakon vsebuje še določbe glede vrst in tudi vsebine davčnih evidenc, knjiženja davkov, vodenja in upravno-davčnega registra, ki ostaja tudi naprej hrbtenica davčnih evidenc. Po predlogu zakona je navedeno, da bo za izvajanje predlaganih zakonskih določb potrebno izpostaviti tudi nov davčni informacijski sistem, za katerega bo potrebno zagotoviti iz državnega proračuna v naslednjih letih ustrezna finančna sredstva, brez ustrezne podpore, se pravi zelo dobro delati oziroma vzpostaviti tak informacijski sistem, ki bo zadostil vsem tistim navedbam oziroma željam, o katerih sem tudi govoril. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov bomo dopolnjeni predlog zakona, z dopolnitvijo tudi odbora za finance in monetarno politiko, podprli. Seveda, podprli pa bomo tudi oba amandmaja, ki sta bila vložena, od poslanskega kluba LDS, poslanske skupine Združene liste in poslanske skupine DeSUS. Hvala za pozornost.
Hvala Leopoldu Grošlju. Doktor Bernik ni navzoč. Magister Andrej Vizjak. Najavili niste spremembe. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Izvolite, gospod Alojz Sok. Normalno pa je, da se sprememba sporoči. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Imate besedo, prosim.
Hvala lepa. Glede na to, da sem bil v dvorani, ne vem, če je to ravno princip, kakor nam ustreza. Torej takoj, ko ste poklicali doktor Bernika, sem dvignil roko. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Namesto doktorja Bernika bom poskušal v kratkem predstaviti stališče. Gre za zelo pomemben zakon iz, lahko bi rekel, šopka davčne zakonodaje, ki ga prav tako kot nekatere druge sprejemamo po nujnem postopku na izredni seji. To, kar bi v imenu poslanske skupine rad problematiziral v zvezi s tem zakonom, pa sta dve zadevi. Ena od teh je, o kateri je že govoril naš poslanski kolega doktor Bernik na odboru, in sicer, da se sedaj s tem zakonom dokončno uzakonja pravilo, da tisti, ki je član katerekoli zbornice, ki so pri nas po zakonu ustanovljene, tudi dejansko mora potem plačevati članarino. V kolikor članarine ne plača, pa da ga seveda po novem lahko davčna uprava izterja. To je seveda povezana zadeva. V nedeljo smo imeli priložnost videti, kako deluje ena od zbornic, to je kmetijsko-gozdarska zbornica, ko se je samo 13% njenih članov udeležilo volitev. Ampak pri nasste pač uzakonili takšen zbornični sistem, da mora vsak biti notri, in potem torej tudi obvezno plačati, pa če smatra to za potrebno oziroma ne. Drugo, na kar bi rad opozoril, je, da seveda država potrebuje dobro urejeno davčno upravo, da ne bi tako delovala, kot je takrat odkrila vlada doktorja Andreja Bajuka, da so enim bili davki zaračunani in pa drugim odpisani. Torej prav je, da ima davčna uprava, davčna inšpekcija velika in široka pooblastila. Tukaj v tem zakonu so opisana, ne vem, po naše nič ne manjka. Veliko je napisano. Tako ima inšpekcija možnost pregledovati prostore, objekte, naprave, poslovne knjige, evidence, zaslišati stranke, priče v pravnem postopku, brezplačno pridobiti in uporabljati osebne in druge podatke. Brezplačno vzeti vzorce blaga, fotografirati, reproducirati listine, avdiovizualne zapise, razna druga, v tem zakonu še nedoločena dejanja, ki jih bo minister predpisal s podzakonskim aktom. Sprašujemo pa se, kaj v tistih postopkih oziroma kaj ta zakon prinaša v korist, bi rekel, davčnih zavezancev, da so ti varni pred davčnimi organi. Jaz imam namreč tukaj dve sodbi upravnega sodišča. Obe sta bili izdani 11.12.2003, v obeh upravno sodišče ugotavlja, da postopek pred izdajo odločbe organa prve stopnje ni bil v skladu z določbami 39. člena zakona o davčnem postopku, in sicer zato ne, ker stranki ni bila dana možnost, da se izjavi o dejstvih in okoliščinah. In zaradi absolutne in bistvene kršitve pravil postopka upravno sodišče odločbo zavrača, torej jo razveljavlja. Enako je v tej drugi zadevi, ista stvar. Torej, zaradi bistvene kršitve 39. člena zakona o davčnem postopku, ker stranki ni bila dana možnost, da se izjavi o dejstvih in okoliščinah, se potem postopek razveljavlja in vrača v ponovno odločanje. Torej, postavlja se nam vprašanje. Glejte, oba postopka sta se začela v letu 2000, sedaj smo leta 2004, zadeva ni končana. Stranka se je pritožila, ker upravno sodišče ni odločilo o zadevi v celoti, na vrhovno sodišče. Vrhovno sodišče še ni prineslo svoje odločitve. Davčni organ - namerno ga ne imenujem, od kod je, vam pa lahko to tudi povem - pa je začel nov postopek ugotavljanja dohodka; se pravi, gre za takrat, ko pač davčna uprava naredi sama po lastni presoji oceno dohodka. In ko sem pogledal na hitro, ker je pač dr. Bernik moral oditi, te člene, tu ni nobenega varovala v tem zakonu, ki bi varoval davčnega zavezanca pred samovoljo davčnega organa, nobenega določila ni v tej smeri. Dobro je, da damo vsa pooblastila inšpekciji, da lahko dela, ampak na drugi strani pa bi mi kot državni zbor morali tudi, ne samo, da v interesu države naredimo sistem učinkovit [[Opozorilni znak za konec.]] , ampak da v imenu države naredimo zakon takšen, da bo tudi varoval pred zlorabami. Tega, oprostite, dragi predlagatelji vlade, v tem zakonu niste sprejeliin v tem zakonu to ni predlagano. Iz tega razloga sem globoko prepričan, da je močno narobe, da na takšen način, po nujnem postopku, sprejemamo zakone, ker ne rešujemo temeljnih vprašanj, ki se pojavljajo na tem področju. Tako kot pri prejšnjem zakonu - bom takoj končal, gospod predsedujoči - ne bomo nasprotovali, vendar tako slabo pripravljenega zakona pa tudi ne moremo podpreti. Opozorili smo na dejstva in upamo, da boste predstavniki vlade o tem razmislili in v kratkem prinesli tudi kakšno spremembo v tej smeri. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Andrej Vizjak ima besedo za stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, podpredsednik. Seveda bomo ta zakon - kaj pa hočemo drugega, kot podpreti ga, glede na to, da sodi v paket tako imenovane EU zakonodaje z zamudo in ne nazadnje ureja področje, ki je pomembno za učinkovito delovanje službe, ki jo vidimo predvsem v odmerjanju, pobiranju in izterjavi davkov, ki pa so ključni proračunski vir in edino iz tega naslova lahko tudi financiramo potem vse programe, ki jih v proračunu država in tudi drugi od države odvisni proračunski porabniki potem delajo. Mislim pa, da od samega zakona ni najbolj ključno, kako se izvajajo te naloge. Po moji ocenije poleg organiziranosti službe ključna tudi izobrazbena struktura in usposobljenost kadrov, opremljenost službe in seveda strokovno in politično neodvisno vodenje davčne službe. Mislim pa, da prav na teh področjih, ki sem jih omenil, naša davčna služba žal najbolj šepa. Pa verjamem tudi, da ni za to sama davčna služba največ kriva, temveč predvsem odnos države, pristojnega ministrstva in vlade do funkcioniranja te davčne službe. Ne morem si predstavljati, kako to, da ob tolikšnih in tako dolgih polemikah glede samega vodenja davčne službe tu prihaja nenehno do težav, ki jim ni videti konca. In sedaj se vladi mudi tik pred zdajci imenovati glavo davčnega urada pred novimi volitvami, ki bo seveda tlakoval in ne nazadnje potem tudi krojil delo te službe v prihodnjem obdobju kompletne vlade. Skratka, poleg samega vodenja se mi zdi velik problem tudi usposobljenost in izobrazbena raven vseh, ki v davčni službi opravljajo ključne naloge in predvsem opremljenost, tu mislim predvsem na informacijski sistem, poenotenje evidenc, transparentnost evidenc in transparentnost vseh davčnih postopkov. Tu se mi zdi ključen problem davkarije in učinkovitega odmerjanja, pobiranja in izterjave davkov. Sam zakon, upam, da prinaša tudi na tem področju sam po sebi kaj drugega, vendar če se ne bo v glavah pristojnih spremenilo, nam seveda zakon ne bo nič pomagal in bomo lahko čez čas zopet iste stvari ugotavljali. Po moji oceni vlada da premalo pozornosti materialnim pogojem za učinkovito delovanje davkarije v naši državi. Poleg tega se mi zdi nedopustna praksa, da davčna služba vseskozi funkcionira na podlagi nekih internih navodil, tolmačenj, stališč, ki jih seveda potem davčni organi uporabljajo. Strankam so te stvari neznane, nikjer objavljene in seveda potem so težave tu. Ključna se mi tudi zdi zanemarjenost področja pomoči strankam, davčnim zavezancem, s strani davčnih organov v davčnih postopkih. Največ, in tu se mi zdi, da ta zakon tudi ne ureja ustrezno problematike, je pa odgovornost davčnih organov za nestrokovno ali malomarno ali nepravočasno delovanje. Jaz sprašujem, tu žal ne vidim šefa davkarije slovenske, koliko ljudi je postavil na cesto zaradi slabega, malomarnega oziroma neodgovornega dela davčnih organov. Tako kot pravi kolegica, verjetno samega sebe in nobenega drugega. Mislim, da bo in bo veljalo postoriti še marsikaj v naši davčni službi, da bo delala bolje, učinkoviteje in predvsem pravičneje. Ta zakon je, seveda, potrebna osnova za kaj takšnega, ni pa ključen za dosego teh ciljev, ki sem jih omenil.
Hvala. In še stališče Stranke mladih Slovenije. Peter Levič ima besedo. [[Ne želi.]] Zaključujem predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajam na drugo obravnavo predloga zakona, to je na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga zakona. Na klop ste dobili pisno gradivo, predlog za amandmaje k dvema členoma, 34. členu in 47. členu poslanskih skupin: poslanski klub LDS, poslanska skupina Združena lista in poslanska skupina DeSUS. Odpiram razpravo o členu 34. in o amandmaju k členu 34. Želi kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo o amandmaju in členu. Prehajam na odločanje o tem amandmaju. Prosim za pozornost. Upam, da vam glasovalna naprava kaže, da deluje. O predlogu amandmaja treh poslanskih skupin k členu 34. bomo odločali. Glasujemo. Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 35, proti 1. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 1.]] Amandma je dobil podporo. Dajem v razpravo ter odločanje člen 47. in amandma istih treh poslanskih skupin k členu 47. Želi kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo o tem členu in amandmaju. Prehajamo na odločanje. Prosim, za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je gotovo več kot 45, zato bom glasovanje ponovil. Jaz upam, da si vsi želite, da bi čimprej tudi končali. Glasovali bomo drugič. Prosimza pozornost. Glasujemo, drugič. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 34, proti 1. [[Za je glasovalo 34.]] [[Eden proti.]] Amandma je dobil podporo. Prehajam na tretjo obravnavo. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k členoma 34. in 47. dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členu vložiti amandma. Nihče. Zato, prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti, s tem, da me na podlagi petega odstavka 140. člena zakona nihče s strani zakonodajno-pravne službe ali vlade ni obvestil, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev zakon neusklajen, zato prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Prosim, za pozornost. Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 38, proti 2. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti dva.]] Zakon je sprejet. Zaključujem točko dnevnega reda, zaključujem 45. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Vsem predstavnicam vlade hvala za sodelovanje, vam vsem pa lahko noč.