A sada ćemo prekinuti sjednicu jer kao što je najavljeno, očekuje se dolazak predsjednika Republike Čile i njegove ekscelencije gospodina Ricarda Lagosa Escobara, pa vas molimo da ostanete na mjestima jer predviđeno, početak i dolazak gospodina predsjednika se očekuje svaki minut, evo. Pozdravimo Predsjednika Čilea i Predsjednika Republike Hrvatske. [[Pljesak.]] Poštovani gospodine Predsjedniče Republike Čile, poštovani gospodine Predsjedničke Republike Hrvatske, poštovani gospodine Predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospodo članovi Diplomatskog zbora u Republici Hrvatskoj, poštovane gospođe i gospodo zastupnici, poštovani i dragi gosti! Imam čast i posebno zadovoljstvo što u Hrvatskom saboru, jednom od najstarijih parlamenata u Europi mogu pozdraviti Predsjednika daleke ali prijateljske nam Republike Čile, Njegovu Exelenciju gospodina Ricarda Lagosa Escobara i članove izaslanstva. [[Pljesak.]] Poštovani gospodine Predsjedniče Republike Čile! Obračanje predsjednika jedne države zastupnicima parlamenta druge države posebna je prigoda i svečanost. Ono uvijek pa tako i u ovom slučaju izražava i dokazuje osvjedočeno prijateljstvo dvaju naroda i njihovih država, odnose hrvatskog i čileanskog naroda i odnosi Republike Hrvatske i Republike Čile to doista jesu. Povjesne veze između Hrvatske i Čilea sežu u drugu polovicu 19. stoljeća kada se Hrvati počinju doseljavati u Antofagostu i Quicke, Punta Arenas, Ognjenu zemlju i drugdje integrirajući se u čileansko društvo i školujući svoju djecu Hrvati su na političkom, gospodarskom i kulturnom području dali veliki doprinos u izgradnji svoje nove domovine, a to čine i danas. Ponosni smo što brojna ugledna i utjecajna hrvatska dijaspora u Čileu predstavlja nezaobilazni čimbenik u svim sferama suvremenog čileanskog života. Hrvatski narod visoko cijeni i trajno će pamtiti bezrezervnu potporu i pomoć čileanskog naroda i države pruženu Republici Hrvatskoj u najtežim i presudnim danima naše nedavne prošlosti. Mi zastupnici Hrvatskoga sabora sa zahvalnošću se prisjećamo jednoglasno usvojenih, istovjetnih rezolucija oba doma Nacionalnog kongresa Čilea iz srpnja, iz 1991. godine u kojima su se čileanski senatori i zastupnici solidarizirali s hrvatskim narodom na njegovom teškom putu do ostvarenja pune državne suverenosti i međunarodnog priznanja Hrvatske države. Ispunja nas zadovoljstvom što je upravo Republika Čile bila prva država latinskoameričkog kontinenta koja je početkom 1992. godine priznala Republiku Hrvatsku. U proteklom razdoblju od ponovnog ustanovljenja samostalne i suverene Hrvatske države, pa i do danas, uspostavljena je visoka razina međudržavnih odnosa između Republike Hrvatske i Republike Čile. Ostvarena je i kvalitetna osnova najširih okvira i sadržaja za suradnju na političkom, gospodarskom, kulturnom i svakom drugom polju. Posebno bih istaknuo vrlo intenzivnu suradnju Hrvatskoga sabora i Čileanskog nacionalnog kongresa koja je započela krajem 1991. godine na inicijativu Čileansko-Hrvatske parlamentarne skupine prijateljstva čiji se predsjednik i potpredsjednik senator Baldo Prokurica i zastupnik Žarko Lukšić danas nalaze među nama. Duboko sam uvjeren da će se ta suradnja uspješno razvijati i u budućnosti. Prvi državni posjet predsjednika Republike Čile Republici Hrvatskoj gospodina Ricarda Lagosa Escobar osnažit će ukupne tradicionalne prijateljske odnose naših naroda i država. Ponovno smo se osvjedočili da Republika Hrvatska u Republici Čile ima pouzdanog partnera i iskrenog prijatelja. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici u Hrvatskom saboru, molim vas da pozdravite predsjednika Republike Čile, gospodina Racardo Lagos Escobar. [[Pljesak.]] Pozivam predsjednika Republike Čile njegovu ekselenciju gospodina Ricarda Lagosa Escobara da se obrati Hrvatskom saboru. Izvolite gospodine Predsjedniče. [[Pljesak.]]
… [[govornik govori stranim jezikom, nema prijevoda]] /Pljesak./
Zahvaljujem se predsjedniku Republike Čile. Drago nam je da smo doživjeli ovaj dan da jedan prijateljski predsjednik iz najjužnije zemlje Južne Amerike je održao govor u Hrvatskom saboru. Doista srdačno zahvaljujemo gospodine predsjedniče.
... [[Govornik govori strani jezik, ne razumije se.]] /Pljesak/
Nastavak sjednice Sabora je u 15 sati. Hvala.
Prije nego što otvorim raspravu o ovome prijedlogu zakona, predlažem da konzumiramo jednu točku dnevnog reda, a to je izbor potpredsjednice Hrvatskoga sabora, članak 5. Poslovnika utvrđuje da prijedlog za izbor predsjednika mogu podnijeti Klubovi zastupnika, klubovi zastupnika HDZ-a, HSLS-a i DC-a, HSU, SDSS, i Kluba nacionalnih manjina, podnijeli su prijedlog da se za potpredsjednicu Hrvatskog sabora izabere gospođa Đurđa Adlešić. Da li želi netko od predstavnika predlagatelja obrazložiti prijedlog? Da. Predsjednik Kluba zastupnika HDZ-a, potpredsjednik Sabora, gospodin Luka Bebić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo, kao što je predsjednik rekao pet klubova zastupnika poziciji da tako kažem u Hrvatskom saboru, dakle HDZ-a, HSLS-a, DC-a, SDSS-a, zatim Kluba stranke umirovljenika i Kluba manjina predlažu da se za predsjednicu Hrvatskog sabora izabere gospođa Đurđa Adlešić, zastupnica Hrvatsko, HSLS-a u Hrvatskom saboru. Prema dogovoru koji su postigli klubova pod predsjedanjem predsjedništva Sabora, takva je raspored prihvaćen od svih klubova i ovi klubovi predlažu da se izabere gospođa Đurđa Adlešić za potpredsjednicu Hrvatskog sabora, pa molimo da zastupnici podupru ovaj naš prijedlog. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Gospodin Luka Bebić ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Za izbor potpredsjednika Sabora potrebna je većina glasova nazočnih zastupnika pod pretpostavkom da postoji kvorum. Kvorum postoji. Dajem na glasovanje prijedlog ovih klubova da se za potpredsjednicu Hrvatskoga sabora izabere gospođa Đurđa Adlešić. Molim, tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržan? Utvrđujem da je za potpredsjednicu Hrvatskoga sabora sa 111 glasova za i 3 uzdržana izabrana gospođa Đurđa Adlešić. [[Pljesak.]] Čestitam gospođi potpredsjednici Đurđi Adlešić i molim je da zauzme svoje mjesto. Molim potpredsjednicu Doma gospođu Vesnu Pusić da nastavi predsjedati.
Kolegice i kolege, čestitam još jedanput gospođi Adlešić potpredsjednici Doma!
Dame i gospodo, nastavljamo sa sjednicom. Predlažem da Sabor provede objedinjenu raspravu jer je ista tematika, Prijedloga zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu, Prijedloga zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki i Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju. Ukoliko ste suglasni, predlažem da provedemo objedinjenu raspravu. Hvala lijepa. Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu, prvo čitanje, P.Z. br. 5 Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki, prvo čitanje, P.Z. br. 6 Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju, prvo čitanje, P.Z. br. 7 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge akata primili ste poštom. Prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku i zdravstvo, obitelj, mladež i šport. Molim predstavnicu predlagatelja potpredsjednicu Vlade i ministricu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti gospođu Jadranku Kosor da obrazloži prijedloge ovih zakona. Izvolite potpredsjednice.
Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo saborske zastupnice i saborski zastupnici. Evo meni je osobito zadovoljstvo da se s ove govornice prvi puta mogu obratiti kao potpredsjednica Vlade i resorna ministrica. Nadam se i vjerujem da ćemo dobro surađivati i u ovako promijenjenim ulogama. Zadovoljstvo mi je što mogu u ime Vlade dakle predložiti i to je suština ova tri zakonska prijedloga, koji su pred vama u prvome čitanju, dakle u redovitoj proceduru, dakle što mogu predložiti vraćanje mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta za majke koje imaju blizance, treće i svako sljedeće dijete. Mi se predlažući vam ovu promjenu, ovu izmjenu vjerujući da će zastupnici prihvatiti ovaj prijedlog, pozivamo prije svega na ustavne odredbe, na odredbe hrvatskoga Ustava koji jasno kaže da država posebno štiti obitelj, posebno štiti majke, djecu, mlade ljude. Isto tako pozivamo se na jedan važan dokument iz 1996. godine koji je donesen u Hrvatskome saboru konsenzusom. To je program demografske obnove Republike Hrvatske. U tom dokumentu ta mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta predviđena je kao jedna od mogućih mjera koje bi trebale zaustaviti negativan populacijski trend. Mi mislimo i vjerujem da se većina zastupnika u ovom Visokom domu s time slaže, da dokumenti koji se donesu u jednom mandatu kao što su programi bez obzira tko ima u tom trenutku većinu u Hrvatskome parlamentu, moraju biti obvezujući za sve sljedeće sazive, odnosno za sve vlade koje dolaze pogotovo ovako važni dokumenti koji govore o budućnosti Hrvatske. Mi u hrvatskoj Vladi mislimo to je naše stajalište, da je ovo pitanje pitanje zaustavljanja negativnog demografskog trenda, prvorazredno političko, ali i prvorazredno nacionalno pitanje. Jer naravno podaci na koje upozoravaju Ujedinjeni narodi, podaci na koje upozoravaju hrvatski demografi o tome da je prvi puta u posljednjih 220 godina od kako se bilježi broj rođene djece u Hrvatskoj, taj broj pao ispod 40 tisuća. To su podaci iznimno alarmantni, podaci koji zvone na uzbunu i podaci koji pozivaju sve nas da poduzmemo neke mjere koje u konačnici mogu zaustaviti taj negativni populacijski trend. Podaci govore, dakle ponavljam još jedanput, stručnjaka Ujedinjenih naroda, ali i naših uvaženih demografa, da ako se ovaj trend nastavi, dakle da svake godine bilježimo sve manje i manji broj rođene djece, a recimo prošle godine broj rođene djece je manji od 40 tisuća, ali broj umrlih veći od 50 tisuća. Dakle ako se ovaj trend nastavi, za 30-tak godina u Hrvatskoj neće biti radne snage. U Hrvatskoj neće imati tko raditi. Ako se ovaj trend nastavi, ja sam te podatke ponavljala puno puta u ovoj sabornici kao saborska zastupnica u ime svoga kluba, dakle ako se ovaj trend nastavi za 50 godina u Hrvatskoj će živjeti oko milijun ljudi manje. Oko milijun stanovnika manje. Sadašnje demografsko stanje prema procjenama demografa već postaje limitirajući čimbenik ukupnog gospodarskog i društvenog razvoja. Udio mladih u tim projekcijama recimo do 2050. bit će nešto malo veći od 10%. Samo nešto malo veći od 10%. Udio starih bit će 3 puta veći od udjela mladih. Mi mislimo da davanje obitelji, davanje pod navodnicima, rekli bih, davanje majkama jest zapravo najveća moguća investicija u budućnost Hrvatske. Sa zadovoljstvom želim reći da je ovaj Prijedlog vraćanja mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta za majke blizanaca, trećeg i svakog sljedećeg djeteta poduprlo Gospodarsko socijalno vijeće, dakle, svi partneri Vlade i sindikati i poslodavci. Mogu također sa zadovoljstvom reći da je ovu mjeru poduprla Udruga roditelja “Roditelji u akciji”, skraćeno RODE, da su ovu mjeru poduprle udruge kao što je Udruga 8+ koja okuplja obitelji sa osmero i više djece u Republici Hrvatskoj. Ponavljam još jedanput, ovo je mogućnost koju obitelji mogu koristiti. Dakle, jednostavno rečeno, nitko ne sili niti će siliti bilo koga da ostane 3 godine doma. Nitko ne sili, niti to kome u Vladi pada na pamet, žene da ostaju kod kuće i da rađaju. To je samo mogućnost zakonska koju svaka obitelj može odabrati i na temelju te zakonske mogućnosti kakva je već postojala u hrvatskom zakonodavstvu kreira, zaokruži svoju malu, obiteljsku, demografsku politiku. Također na sjednici Gospodarskog socijalnog vijeća, želim sa zadovoljstvom istaknuti, sam ja kao potpredsjednica Vlade i potpredsjednica GSV-a predložila, a taj je prijedlog prihvaćen, da se već jedna od prvih sjednica Gospodarsko socijalnog vijeća posveti u ovom kontekstu položaju, odnosno raspravi položaja danas žene na tržištu rada u Hrvatskoj. Tu ideju su, što mi je posebno zadovoljstvo, poduprli i poslodavci, znači, predstavnici poslodavaca u GSV-u i mi bismo na toj jednoj tematskoj sjednici trebali pokušati dati odgovore na pitanja što sve treba i u hrvatskome zakonodavstvu učitni da se onemogući diskriminirajući odnos poslodavaca često nažalost prema ženama, kad ih se pita prilikom zapošljavanja jesu li trudne, imaju li obitelj, imaju li djecu, žele li djecu. Ili što je još tragičnije, da u vrijeme trudnoće ili rodiljnog dopusta dobivaju otkaz. Upravo na to su me 1. siječnja ove godine, kad sam obišla majke i djecu u Petrovoj bolnici, upozorili i liječnici i medicinske sestre. Dakle, na slučajeve, nažalost, sve češće i oni u svojoj praksi susreću žene koje do zadnje sekunde, koliko je god moguće taje trudnoću pred poslodavcima. Tome se treba stati na kraj, to treba zaustaviti i evo, mislim da će se mnogi odgovori i pogotovo ako poslodavci upute jednu vrlo jasnu poruku javnosti u tom smislu da će se dati odgovori, ako je potrebno i u pooštravanju Radnoga zakonodavstva na sljedećoj sjednici Gospodarsko socijalnog vijeća. Jer žene danas čine u Hrvatskoj oko 58% nezaposlenih. Želim vas, dame i gospodo saborski zastupnici, također izvjestiti da sam kao potpredsjednica Vlade i resorna ministrica dogovorila osnivanje Savjeta za politiku stanovništva. Taj savjet će biti osnivan ovih dana, u taj savjet će ući predstavnici demografa, ali će ući i predstavnici sve druge zainteresirane javnosti, ovih udruga koje sam spomenula Gospodarskog socijalnog vijeća i ja predlažem da, evo, danas razmotrimo i molim i predstavnike klubova koji će govoriti o ovoj temi, da se možda izjasne o prijedlogu da i Hrvatski sabor da jednog svog predstavnika u taj Savjet za politiku stanovništva. Taj bi savjet treba izraditi dva projekta. Jedan dugoročni, dakle, koji bi trebao odgovoriti na pitanje što je sve potrebno učiniti da se zaustavi negativni demografski trend prema kojem Hrvatska definitivno postaje demografska pustoš, prema kojoj sasvim sigurno hrvatski narod jedan od najstaračkijih naroda u Europi. A drugi projekt trebale bi biti kratkoročne mjere koje bismo predložili i također naravno u cilju zaustavljanja tog, još jedanput ponavljam, više nego zabrinjavajućeg trenda u Hrvatskoj. Ovaj prijedlog o mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta za majke blizanaca, trećeg i svakog sljedećeg djeteta trebao bi također omogućiti i manji pritisak na vrtiće kojih u Hrvatskoj kronično nedostaje jer je neprekidno na listama čekanja oko 5 i pol tisuća djece. Uvijek ponavljam i podatak za Zagreb, na listama za vrtiće u Zagrebu oko tisuću i 500 djece u svakom trenutku. To bi naravno, odnosno ova mjera mogućnosti da majka ostane 3 godine doma, sasvim sigurno smanjilo i postotak bolovanja i bolesti djece. Pa se i u tom kontekstu, mislim, mogu skoro egzaktno izračunati uštede i u državnom proračunu. To bi također moglo, odnosno prema našim podacima može omogućiti zapošljavanje određenog broja osoba na određeno vrijeme koje bi radile u zamjeni jer isto tako, učestalo bolovanje, mislim da je to notorna činjenica. Kod poslodavaca dovode često odnosno poslodavca dovode do problema u organizaciji posla. Želim, evo na kraju neću dužiti vjerujem da će biti još prilike u raspravi, nakon rasprave klubova ponešto reći ovome prijedlogu. Želim reći da ova generacija političara u Hrvatskoj danas jest odgovrna za pitanje u problemu zaustavljanja negativnog populacijskog trenda, mi moramo dati odgovore na pitanje što će se desiti za 10, 30 odnosno 50 godina, tko će se voziti ovim autocestama koje ova Vlada itekako podupire, odnosno podupire njihovu gradnju, tko će vraćati kredite o kojima puno raspravljamo i što je vrlo često tema ozbiljnih političkih rasprava. Dakle, mi smo ti koji danas trebamo dati neke odgovore. Ovo je jedan od kamenčića u tom mozaiku, nitko u Vladi nema iluzije da vraćanje ove zakonske mogućnosti može učiniti čuda pogotovo u kratkom vremenu, ali treba raditi, treba poduzimati, mi se među ostalim vodimo i za primjerom Švedske koja je samo u 5 godina broj rođene djece sa 85 tisuća povećala na 125 tisuća. Ovo je prva od mjera sljedeće mjere će naravno slijediti nakon što Ministarstvo obitelj, branitelje i međugeneracijsku solidarsnost predloži plan rada za ovu godinu ali i za četverogodišnje razdoblje. I na kraju želim reći da je ovo vraćanje ove mogućnosti, ovog zakonskog rješenja i bilo jedno od jamstava Hrvatske demokratske zajednice na izborima i ja sam sigurna da je i to bio jedan od stupova našeg dobrog izbornog rezultata i pobjede na izborima. Dakle, ponavljam još jedamput uz potporu GSV-a, uz potporu zainteresiranih udruga, vjerujem da će Vlada dobiti potporu zastupnika u Hrvatskome saboru. Ovaj Prijedlog, odnosno ova tri prijedloga izmjena i dopuna zakona su u prvome čitanju kako bismo imali vremena do donošenja državnog proračuna raspraviti sve aspekte i donijeti ove zakonske prijedloge u konačnom obliku kada se bude donosio državni proračun za 2004. godinu. Hvala.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika gospodin Glavaš.
Nije baš povreda Poslovnika ali koristim prigodu...
Ako nije povreda Poslovnika onda nije povreda Poslovnika.
Gospodine predsjedniče, u utorak prije podne ujutro, dok je započimala sjednica nije bilo televizijskog prijenosa, ni sada nema televizijskog prijenosa dok potpredsjednica Vlade iznosi bitne odrednice ovog Zakonakog prijedloga.
Hvala lijepa, postoji jedan problem satelitskoga prijenosa, tehnički, tehnološki problem kojega tako da u 10 sati počinje tako da mi to ne možemo na to utjecati dok to ne bude na jednoj razini riješeno. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani gsopodine predsjedniče, netočan je navod gospođe Kosor da su iz Udruge Roda podržali ovu akciju, upravo suprotno tome, citat sa web-stranica Roda: "Na području porodnih naknada i prava vezanih uz porodne dopuste vidimo mjesta mnogim poboljšanjima i promjenama", istakla je Vedrana Miholić iz Udruge Roda u kojoj su već nekoliko navrata istaknuli kako 3-godišnji porodni dopust ne smatraju optimalnim niti potrebnim rješenjem. Zahvaljujem.
Gospođo potpredsjednice izvolite.
Gospođo zastupnice, potpuna je neistina da Udruga Rodas ne podržava ovaj Prijedlog, ja sam se sa predstavnicima Udruge Roda i sa gospođom predsjednicom koju citirate srela neki dan, nakon tog susreta održale smo i konferenciju za novinstvo, izvješća sa te konferencije za novinstvo mogli ste pročitati u dnevnim listovima, one su jednodušno i jednoglasno dale potporu ovom zakonskom prijedlogu Hrvatske Vlade.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovana potpredsjednice želim ispraviti netočni navod gospođe Kosor o interpretaciji procjena UN-a o stanju stanovništva u Hrvatskoj, ta studija, ako mislimo na istu studiju, ima crnu i svijetlu prognozu. Ima crnu prognozu o kojoj ste vi govorili ali jednako tako ima i svijetlu prognozu da će Hrvatska biti u tom trenutku prenapućena zemlja.
Hvala lijepa. Izvolite potpredsjednice.
Poštovani gospodine zastupniče, ja sam uoči osnivanja ovoga Savjeta o politici stanovništva održala sastanak sa našim, vjerujem da ćete se u tome složiti, uglednim demografima akademkinjom Alicom Verhemer-Baletić, potpredsjednicom Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, profesorima Gelom i Akrapom i upravo su mi oni još jedamput ponovili ove podatek koja je iznosim u Hrvatskome saboru. Dakle, ja ih ne iznosim kao svoje podatke iz svoje procjene nego kao procjene i podatke struke. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji Odbora podnijeti usmena izvješća. Da, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo predsjednik Odbora gospodin Marko Turić.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni ministri Hrvatske vlade, kolege zastupnici. Odbor za rad i socijalnu politiku i zdravstvo na 1. sjednici Odbora održanog 28. siječnja 2004. godine raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu koji je Predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 5. siječnja 2004. godine. Odbor je Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu raspravio kao matično radno tijelo sukladno zakonu, članku 75. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Nakon uvodnog obrazloženja predstavnika predlagatelja članovi Odbora su jednoglasno odlučili provesti objedinjenu raspravu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu, Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki i Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju. U opširnoj raspravi većina članova Odbora ocijenila je potrebnim donošenje predloženih zakona imajući prvenstveno u vidu nepovoljna demografska kretanja u Republici Hrvatskoj koja iziskuju neophodne mjere za poticanje nataliteta i za poboljšanom zaštitom obitelji i skrbi u odgoju djece. Predloženim Zakonom pomaže se majkama koje su rodile blizance, treće i svako sljedeće dijete time što mogu koristiti rodiljni dopust do 3. godine života djeteta s pravom na novčanu naknadu. Ovim mjerama istaknuto je bit će poboljšan položaj majki koje mogu ostati duže razdoblje uz dijete uz pravo na naknadu za to vrijeme. Kako je uočeno međutim u raspravi to je samo jedan od mjera koje treba poduzeti na cjelovitom rješenju ovog zaista dugogodišnjeg problema pa su ove mjere početne promjene iza kojih bi trebalo uslijediti sve ostalo predviđeno Nacionalnim programom demografskog razvitka Republike Hrvatske koji je usvojio Hrvatski državni Sabor 1996. godine. Iako djelomična rješenja iz ovog Zakona predstavljaju dio sveukupne strategije uz poticanje zapošljavanja, razvitak gospodarstva i niz mjera socijalne politike, iz sfere socijalne politike koje će promijeniti negativan trend demografske obnove. U raspravi su istaknuta i mišljenja da ova djelomična rješenja neće dovesti do rješenja problema. Također je upozoreno da u predlaganju budućih mjera treba voditi računa o poboljšanju položaja nezaposlenih majki u pogledu trajanja porodiljnog dopusta kao i predložiti određene mjere koje će zaštititi žene zaposlene kao određeno vrijeme u njihovim pravima glede trajanja porodiljnog dopusta i povrat na posao. Nakon rasprave članovi Odbora su većinom glasova uz 2 suzdržana odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvača se Prijedlog o izmjenama i dopuni Zakona o radu u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja izražena u raspravi dostavit će se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade Konačnog prijedloga zakona.
Zahvaljujem. Želi ... [[Govornik se ne razumije]] Izvjestiteljica Odbora za obitelj, mladež i šport, potpredsjednica gospođa Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice hrvatske Vlade, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Odbor za obitelj, mladež i šport Hrvatskog sabora proveo je na svojoj prvoj sjednici održanoj 28. siječnja 2004. godine objedinjenu raspravu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu, Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki te o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju koje je predsjedništvu Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 5. siječnja 2004. godine. Nakon prihvačenog prijedloga predsjednika da se o ova 3 zakonska prijedloga provede objedinjena rasprava uslijedilo je obrazloženje predstavnika predlagatelja. Nakon uvodnog izlaganja provedena je rasprava u kojoj su izražena suprotna stajališta zastupnika na odredbe predloženih zakonskih akata. Dio članova Odbora usprotivio se uvođenju predloženih mjera. Gospoda zastupnici Davorko Vidović, Biserka Perman i Srećko Ferenčak tražili su izdvojeno mišljenje ističući da su predložene mjere parcijalne te da se njihovom primjenom ne može popraviti demografska slika u Republici Hrvatskoj. U raspravi su istaknuli da zakonodavstva europskih zemalja ne poznaju slična rješenja uz naglasak da porodni dopusti u tim zemljama traju puno kraće te da će se ovako prihvačenim zakonom dodatno pogoršati položaj zaposlenih mladih žena. Potrebno je učiniti dodatne napore kako bi se povećale rodiljne naknade te kako bi bilo dobro zakonskom regulativom stimulirati partnerstvo očeva i majki. Naglašeno je da su obiteljska i socijalna politika jedna cjelina te je nužno ovu problematiku rješavati jedinstveno s jasnom koncepcijom dok će se stupanjem na snagu predloženih zakona remetiti konzistentnost. U raspravi su iznijeta i drugačija mišljenja u kojima se podržava vladin prijedlog smatrajući ga nastavkom Nacionalnog programa demografskog razvitka Republike Hrvatske koji vraća mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta donešenog još 1996. a primjenjenom 1997. godine. Sva tri prijedloga zakona rješavaju pravo na mogućnost korištenja rodiljnog dopusta roditeljima blizanaca, trećeg i svakog sljedećeg djeteta do navršene treće godine djetetova života. Izneseni su podaci o stalnom i zabrinjavajućem padu broja živorođene djece u zajednički prihvaćeno stajalište da se taj negativni trend mora zaustaviti. Izraženo je stajalište da predložene mjere ne mogu i neće prouzročiti demografsku eksploziju već su one samo prvi korak u nizu koji će uslijediti u svrhu poboljšanja demografske slike u Hrvatskoj. U Odboru su iznijeta slika stanja u nekim europskim zemljama uz tvrdnju da Hrvatska treba pronaći vlastita riješenja u svrhu povećanja nataliteta, budući sve zemlje Europske unije bilježe negativan prirast stanovništva. Na kraju je predstavnica Udruge Roda istaknula da mlade majke i njihove obitelji s nestrpljenjem i odobravanjem očekuju usvajanje ovih zakonskih prijedloga. Nakon provedene rasprave, Odbor za obitelj, mladež i šport većinom glasova 8 za, 3 protiv i 1 suzdržan odlučio je predložiti Hrvatskom saboru usvajanje sljedećih zaključaka. Prvo, prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu. Drugo, prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o porodnom dopustu, majke koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki. Treće, prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju. i četvrto, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi o sva tri zakonska prijedloga dostavit će se predlagatelju kako bi ih uzeo u obzir prigodom izrade Konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. A prije toga, pardon, predsjednik Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, predsjednik gospodin zastupnik Furio Radin. Odbor je imao sjednicu, ali izvješće još nije pretipkano.
Hvala lijepa. Odbor je završio svoju sjednicu prije nekoliko minuta, vi ćete dobiti tokom rasprave naš izvještaj. Ali međutim, htjeli bi reći nekoliko riječi o toku rasprave i o tome što je odlučeno. Znači, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina raspravio je o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o radu, i o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majki, koje obavljaju samostalne djelatnosti i nezaposlenih majki, znači dva od tri zakona, on jasno procijenjuje da zadiruju direktno u ljudska prava i onda u dijelokrugu su Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. U raspravi je naglašena potreba da se uvedu ove mjere, ali također i činjenica da one neće biti dovoljne da se popravi demografska struktura stanovništva Hrvatske, bilo ali također da neće biti dovoljni također i sa jednog drugog malo kompleksnijeg stanovišta, znači sa stanovišta obrane sloboda pojedinca posebno žene, da imaju istu mogućnost profesionalne karijere kao i muškarci. Raspravljeno je o tome, provedena rasprava i o tome da možda takve mjere su povezane više za patrijahalna društva ako ostaju samo takve mjere, nego za društva, tako ih mi smatramo da moraju biti društva i obitelji budućnosti. i u tom svijetlu predloženo je da se u Zakonu gdje god su spomenute samo majke, a to je gotovo svugdje, uključujući i sam naziv jednoga od prijedloga zakona, taj termin pretvori u roditelje, jer na roditeljski ili rodiljski dopust kako god ga nazivamo imaju pravo ista prava muškarci i žene, znači ta prava su izjednačena i nema razloga da to ne bude navedeno na taj način i u zakonu. Tako da sama terminologija zakona bude manje ideološka i više neutralna i više okrenuta i usmjerena ka problemu, a ne ka ideologiji o tome kakva treba biti definicija obitelji. Na kraju Odbor je podržao oba zakona u prvom čitanju sa dva suzdržana glasa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu predsjedniku Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Započinjemo raspravu po klubovima. Prvi je na redu gospodin zastupnik Damir Kajin u ime Kluba IDS-a.
Poštovana gospođo potpredsjednice, cijenjena potpredsjednice hrvatske Vlade, uvažena gospodo zastupnici! Ja tu ispred sebe imam ova tri zakonska prijedloga, znači Zakon o radu, Zakon o zdravstvenom osiguranju te Zakon o porodnom dopustu majke koje obavljaju samostalnost djelatnost a koje možemo svesti pod zajednički nazivnik trogodišnji porodni dopust za majke sa troje i više djece i idemo nekako redom. Prvo, kada smo 1996. godine u ovom Saboru donašali mjere pronatalitetne politike kao što je rekla i potpredsjednica hrvatske Vlade gospođa Kosor Sabor je bio jedinstven. Za njega su glasali znači svi i u ono vrijeme opozicione stranke i tada vladajući HDZ. Jedna od mjera tada je bio i ovaj trogodišnji dopust. Osobno držim da nije bilo nikakvog razloga ako se ne varam godine 2001. za spuštanje porodnih naknada kod zaposlenih žena sa 2 tisuće i 500 na tisuću i 600 kuna za onih drugih šest mjeseci a još manje recimo za ukidanje benificije za obitelji koje se odluče na treće, četvrto i svako sljedeće dijete. Utoliko držim da bi i ove zakonske prijedloge, znači ova tri prijedloga trebalo podržati. Prvo, zašto? Ova mjera defacto gotovo ništa ne košta. U obrazloženju Zakona o radu kao i kod ovoga Zakona o zdravstvenom osiguranju kaže se da bi provedba zakona koštala 10 milijuna kuna. Znači, 2004. trebat će osigurati 10 milijuna kuna više u proračunu Republike Hrvatske no što je za tu namjenu osigurano 2003. godine. Drugo, kod Zakona o samostalnoj djelatnosti nezaposlenih majki spominje se brojka od 50 milijuna kuna koje bi trebalo 2004. osigurati više no 2003. ali ja mislim da se ovdje čak malo pretjeruje. Znači, držim, uopće nije trebala 3. siječanjska administracija, prvo ću reći ukidati ova postojeća prava i sam sam ispred Kluba IDS-a 2001. kritizirao tu pojavu i govorio da drugoj strani kako bi mi rekli dajemo ... [[Govornik se ne razumije.]] "in boca" da se može obrušiti na socijalnu osjetljivost, jasno pod navodnicima tada bivše Vlade. Međutim, kada govorimo o toj "socijalnoj osjetljivosti" treba reći i sljedeće. Točno je da su pale porodiljske naknade za zaposlene majke sa 2 tisuće 500 na tisuću i 600 kuna i za onih drugih šest mjeseci. To treba priznati ali isto tako do 3. siječnja porodiljske naknade nisu primale nezaposlene žene, žene obrtnika, ne znam studentice već isključivo zaposlene žene. Jednom riječju krug korisnica se nakon 3. siječnja udvostručio i doista je bilo politički nepotrebno ukidati tzv. trogodišnji dopust koji bi proračun koštao 10 milijuna kuna. Ista stvar se dogodila 3. siječanjskoj administraciji i kod doplatka za djecu. HDZ je poentirao na tome što su naknade minimalno smanjenje braniteljima nepotrebno aposlutno te ukinute studentima i to je istina a treće siječanjska vlast nije znala poentirati na tome što npr. 2003. dječji doplatak prima 60 tiosuća obitelji više nego 99.g odine. Odnsono 99. godine dječji dopolatak primalo je 378 tisuća 303 djece, a 2003. 499 tisuća 752 djece, ili njih 111 tisuća 449 više nego 99. godine. Odnsono, prosječni doplatak 99. godine iznosi je 204 a 2003. 253 kune. Znači tolika doza nesnalaženja bivše administarcije da objasni što je učinila naprosto je bila neshvatljiva. I zato dajmo gospodo podržimo trogodišnji dopust ali isto tako tražimo i vraćanje pa i povećanje ako je moguće porodiljskih naknada. to će zasigurno ići nešto teže. Jer trogodiošnji dopust košta, rekoh 10 milijuna kuna plus onih 50 milijuna kuna, a za porodiljske naknade trebati će osigurati u proračunu za 2004. još 2 stotine milijuna kn, za koliko su cirka 2003. bile veće u odnosu na 99. godinu. E to su sada novci, njih ćemo jasno lakše ili teže naći. No dali će u Hrvatskoj biti više djece 2004, 2005. no što ih jebilo prošle godine, to je valjda centralno pitanje. Daj bože da ih bude. Međutim onaj koji misli da će to postići samo trogodišnjim dopustom ili većim porodiljskim naknadama, za koje se mi apsolutno zalažemo, držim da nije u pravu. Nije naivac ali mislim da nije u pravu. Statsika kaže, imali smo prilike o tome čitati o tome u zadnje vrijeme, da je 98. godine u Hrvatksoj bilo rođeno 12 tisuća 500 rođene djece. A 2002. svega 7 tisuća. Netko će reći d aje to neoboriv argument, ali dali je za to dominatno bilo rezultat toga ovo vrijeme koje su pojedine majke očevi proveli na porodiljskom dopusti. Nije, iako sam još jedan puta rekao da će klub IDSa glasati za trogodišnji dopust. NO dali je netko sada razmišljao da se taj dopust recimo i plati. Jer doist nije baš tako jednostavno uzdržavati jedno, dvoje djece, a troje djece pa plus ne znam, ženu ili muža na porodiljskom dopustu to je još daleko daleko teže. Međutim gdje je bit. Po nama u klubu IDSu zašto je dolazi do tih poda kod treće rođene djece. U tom što dans preko 90% novozaposlenih radi isključivo na određeno radno vrijeme, a 90. tih godiona to je bilo ispod 20 ispod 30%. I po nama u klubu IDSa upravo je to bit. Što mlada žena ne može u Republici Hrvatskoj azsnovati radni odnos na pod navodnicima određeno radno vrijeme, na neodređeno radno vrijeme ili bolje rečeno što je u ovom času u RH rad na neodređeno radno vrijeme postao izuzetan. I bojim se da će to biti i u buduće. Sustav koji nas okružuje ja to zovem prošao je prvu drugu fazu privatizacije, nema više društvenog vlasništva, nema više stabilnog radnog odnosa, mali tzv., uslužno ne znam prerađivački sektor takođe ne zapošljava gotovo nikoga na neodređeno osim članova obitelji. I mi dok taj problem ne riješimo biti ćemo u ozbiljnim problemima, jer tko je jamčiti van znači državnih službi ili van državnih ili gradskih javnih poduzeća daće se mlada žena sa porodiljskog dopusta vratiti na isti posao kojega je i prije odlaska na porodiljski dopust obnašala. to je po nama u klubu IDSa najveći problem. Ja se isto tako slažem da onima koji kažu da je u Hrvatskoj daleko veći problem u ovom trenutku kako doći do drugoga djeteta, nego do trećega djeteta. Ja se slažem s ovim tezama koje je iznašala potpredjsednica Vlade gospođa Kosor, da Hrvatska stari, malo mi je prehrabrno kada se u nekim izvješćima govori da Hrvatska izumire. Slažem se isto tako da svaka Vlada ne treba programe ovakve politike pisati ispočetka kao da se svijet počinje od njih ispočetka. Ne mislim sada na ovu nego sma mislio na bivšu. Samo tri županije i grad Zagreb po popisu 2001. godione, imali su više stanovnika nego 91. Istarska sa 204 na 206. ali to je isključito rezultat doseljavanja stanovništva. Brodsko posavska županija također za 2000 stanovnika. Ali to je ipak rezultat demografskog rast, i grad Zagreb odnosno taj zagrebački prsten koji također to može zahvaliti dolasku stanovnika sa strane. Od 91. do 2001. broj stanovnika u Republilci Hrvatskoj smanjen je za 298 tisuća 835. Pogotovo j eto došlo do izražaja u ratu zahvaćenim područjima zbog napuštanaj toga prostora od srpskog stanovništva. I jedan od prioriteta jasno Republike Hrvatske mora biti njihov povratak. Smanjenj stanovnika u Hrvatskoj bilo bi i veći od 298 tisuća 835 da u Hrvatskoj u tom razdoblju nije doseljeno 232 tisuće 962 osoba uglavnom sa prostora Bosne i Hercegovine. Znači jedna pogreška politika koja se vodila spram Bosne sa svih mogućih strana, upropastile su tu državu i iz Bosne je u Hrvatsku uselilo se 189 tisuća i 39 osoba. Kamo su išli, uglavnom jasno prema Zagrebu. I prema nazovimo to dalmatinskim, istarskim tim industrijskim priobalnim centrima. Znači iz Hrvatske se od 91. do 2002. iselilo 456 tisuća 454 osobe od kojeg broja je negdje oko 250 do 270 građana Republike Hrvatske srpske nacionalnosti, te oko 180 do 200 tisuća uglavnom mladih ljudi i to je jasno katastrofa. Znači, zbog rata nije upropaštena jedna, dvije, tri, ne znam, pet generacija. Upropaštene su tri države i onda se čudimo zašto se u Republici Hrvatskoj smanjuje broj djece 2003., 4. u odnosu recimo na prije od 15 godina itd., odnosno zašto u Hrvatskoj imamo više umrlih, nego živorođenih. U 91. do 2002. čak je 71 tisuća 980 više umrlih, nego živorođenih. A što reći tek za II. svjetski rat ono poratno vrijeme. Ja ću samo spomenuti Istru od 43. do 45. stradalo je što u konc logorima, što na bojištima na strani antifašista oko 17 tisuća Istrijana. Od 47. do 54. od 180 tisuća optanata prema podacima MUP-a i demografa Žerjavića samo iz Istre je put trećih zemalja otišlo oko 140 tisuća ljudi. I kada sam spomenuo BiH mišljenja sam isto tako da kao što je međunarodna zajednica učinila velike stvari zaustavila je rat na tim prostorima, isto tako njihova pogrešna politika oko nekih slučajeva također doprinosi iseljavanju ma ne samo hrvatskog stanovništva sa područja te države. Taj demografski problem - govorim o Hrvatskoj - sigurno je ozbiljan problem. Mi ga nećemo riješiti samo trogodišnjim dopustom. Ali što nam je činiti? Program iz godine 96. imamo. Nije to bio samo program Sabora većine ili manjine koji je jednoglasno usvojen, nego on je bio praktički program stručne javnosti. Tu se možda ne govori o povratku srpskog stanovništva, ali taj program ipak postoji. U zemlji ima puno problema. O jednom problemu smo jučer govorili, to je PDV-e i držim da bi njime trebali biti obuhvaćeni svi dječji artikli - od hrane do robe, od obuće do tih dječjih izleta, ne znam ljetovanja itd. Ali to bi mogao biti jedan problem za državni proračun. Ali bez obzira na sve to bi bio ogroman dobitak za mlade hrvatske obitelji ukoliko bi se odlučili na nultu stopu kod tih artikala. Ali ako se želi pokrenuti Hrvatska i za to ja mislim da može postojati rješenje, a ne da se stalno slušaju svađe između Vlade, opozicije itd. Za kraj. Sve veće kako bih rekao pomjeranje stanovništva biti će i ubuduće na djelu u Republici Hrvatskoj. Uglavnom se istok zemlje prazni, ljudi odlaze zapada Republike Hrvatske. Sve veći prostori Republike Hrvatske ostajati će prazni. Samo dvije županije imaju per capita, znači bruto društveni proizvod per capita iznad republičkog prosjeka. To je Istra i Grad Zagreb. Dok je u Zagrebu i Istri, dobro za Zagreb ne znam, ali za Istru znam nezaposlenost u 12. mjesecu bila ispod 5% na istoku zemlje je preko 25% negdje i 30. I vrijeme je po nama u IDS-u da se Hrvatska decentralizira uz jedan jak fond solidarnosti jer onaj koji misli da će se tim prostorima lakše upravljati iz Zagreba nego iz njihovih središta mislim da je naivan. I isto tako, nitko kao što je rekla i potpredsjednica Vlade nikome niti može, niti smije nametati koliko će imati djece. Ali Hrvatska treba ili Vlada, ne znam tko učiniti sve da djeca budu poželjna. IDS će podržati sve što ide u tom smjeru, pa i kada je riječ o ovakvim deklarativnim mjerama. Mi se ne možemo uspoređivati sa razdobljem kada su naše majke nas donašale na svijet kada su imale porodiljski dopust od 105 dana - 3 i pol mjeseca. Mi nismo jasno ni Švedska, ni Norveška da bi naše tvrtke mogle imati dječje vrtiće, jaslice u svom krugu ne tvrtke ili da bi ne znam, muževi, odnosno majke mogle koristiti dječji taj porodni dopust do 7. godine života. Ali slažem se da treba ...
Vrijeme gospodine zastupniče.
Učiniti sve jer je to postalo jedno od dominantnih ne samo političkih, nego egzistencijalnih pitanja Republike Hrvatske.
Hvala vam lijepa. U ime kluba HSS-a gospođa zastupnica. Pardon. Ispravak netočnog navoda gospodin Davorko Vidović.
Ja ispravljam navod gospodina Kajina u kojem on tvrdi da je bivša Vlada tobože iz početka nešto radila kada je riječ o Programu populacijske politike i demografske obnove. Nije riječ ni o kakvome iz početka, nego po prvi puta je u okviru populacijskih ciljeva koje smo postavili izrađena nacionalna obiteljska politika. Dio ljudi se prisjeća da smo prošle godine 16. siječnja u ovom Parlamentu po prvi puta usvojili dokument ove vrste koji između ostaloga kao i u većini drugih zemalja osigurava realizaciju populacijskih ciljeva. Dakle, nije bilo nikakvih revolucija kada je riječ o dokumentu demografske obnove iz 96. godine. Takav dokument nije niti inoviran, niti iz početka rađen u mandatu prošle Vlade.
Zahvaljujem. Sada je na redu gospođa zastupnica Ljubica Lalić u ime kluba HSS-a. Izvolite gospođo.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, gospođo ministrice, kolege i kolegice zastupnici. Iz službenih podataka evidentno je da u Hrvatskoj već godinama pada broj djece, rođene djece tako da se u 2003. godini rodilo svega 35 tisuća 390 djece što je uvjerljivo najmanji broj novorođene djece u zadnjih - različiti su podaci - niza godina. To nije vidljivo iz obrazloženja paketa izmjena i dopuna zakona koji su pred nama iako je predlagatelj bio dužan uložiti malo više truda i upravo komparativnim prikazom broja rođenih barem od 90. godine, pa do danas ukazati narodnim zastupnicima na žurnost i neodgodivost iznalaženja rješenja koja bi dovela do obečanja broja novorođene djece. Pad nataliteta u Hrvatskoj nije novi problem niti je taj problem stvorila prethodna Vlada. Već odavno dugoročnim negativnim demografskim procesima kao što je pad nataliteta, iseljavanje stanovništva stvoreni su duboki ožiljci u demografskoj strukturi stanovništva. Kako će visoki stupanj demografske starosti imati veliki značaj za budući razvoj Republike Hrvatske stoga je Hrvatskoj potrebna djelotvorna populacijska politika, kojom će se ako ne zaustaviti onda barem usporiti negativni demografski procesi. U toj politici svakako značajno mjesto pa i najvažnije mora imati cilj povećanje stope nataliteta. Ovaj cilj pokušavale su ostvariti i prethodne Vlade, do cilja se nije došlo jer se problemu pristupilo parcijalnim rješenjima bez sustavnih mjera pronatalitetne politike. Produžavano je vrijeme porodiljskog dopusta, povećane su porodiljske, a od 2001. godine pravo na porodiljski dopust i naknadu imaju prvi puta nezaposlene majke, majke na redovitom školovanju, nezaposlene majke korisnici invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad, povećavao se dječji doplatak i širio krug korisnika prava na dječji doplatak a unatoč svemu broj novorođene djece stalno pada. Broj novorođenih nije se povećao niti nakon daljnjih obećanja da će se majkama sa više od 5 djece omogućiti mirovina. Na temelju prethodnih iskustava slobodno se može zaključiti da niti ovaj pokušaj promjene triju zakona Zakona o radu, Zakona o zdravstvenom osiguranju i Zakona o porodiljnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki neće dovesti do navedenog cilja a to je povećanje novorođene djece. I ovo je samo jedno parcijalno rješenje koje ne prate mjere sustavne, pronatalitetne politike. Uz evidentan nedostatak sustavnih mjera nudi se kao poticajna mjera majkama koje rode blizance, treće i svako sljedeće djete pravo na porodiljski dopust s pravom na novčanu naknadu do 3. godine života djeteta. Prema mišljenju udruga koje brane interese majki i roditeljstvo ovo je toliko poticajna mjera da ju čak nisu tražile ni te udruge, tako tajnica udruge Roda kaže: "Nikada nismo tražile da se vrati trogodišnji porodiljski dopust" i to je objavljeno u svim sredstvima javnog priopćavanja. udruga koja svaki nekoliko dana mijenja mišljenje ne znam koje pouke možemo izvlačiti. Možda bi ova mjera bila poticajna u nekom drugom vremenu kada je Zakon o rodilji jamčio da će se nakon isteka dopusta vratiti ne na odgovarajuće mjesto nego na svoje radno mjesto s kojeg je otišla na porodiljski dopust, sada to više nije tako. Sada nema nikakvog jamstva ne samo da će rodilju dočekati odgovarajuće nego bilo kakvo radno mjesto kod istog poslodavca. Danas se vrlo lako ne samo ukidaju radna mjesta, nego nestaju i cijele firme tako da za 3 godine više nema ih ni u sjećanju. Stalna sigurnost jedna je od važnijih razloga zašto se građani teže odlučuju za roditeljstvo. Dakako, da se s nekoliko zakonskih odredbi taj tako značajan razlog ne može otkloniti. Taj razlog će otkloniti stvaranje takvih uvjeta gospodarskog poslovanja i života u kojima zasnivanje radnog odnosa kod solidnog i stabilnog poslodavca neće se smatrati glavnim loto zgoditkom, nego će to biti normalno i dostupno svim radno sposobnim građanima a posebice onima koje su se odlučile na majčinstvo i to ne samo jednog djeteta. DA li znamo da su danas na tržištu rada mlađe žene nepoželjne, poslodavac rado zapošljava mladog muškarca ali ne i ženu jer se boji njenih porodiljskih dopusta, i zbog toga je čudnija suglasnost i prihvaćanje poslodavaca koje možemo kvalificirati i mjerodavnim, jer jedno je na riječima, a drugo je na djelu. Politika koja ne želi zaposliti mladu ženu, politika koja spriječava zapošljavanje mladih žena a posebice trudnica, čini mi se da je licemjerna ako u odnosu na vlast kaže da je to prihvatljivo i dobrodošlo. Pitam vlast kako misli zaštititi mlade žene od diskriminacije koja je na djelu. Nadalje, da li će se muškarac koji je nakon višegodišnjeg traženja uspio dobiti taj glavni loto zgoditak koji se zove zaposlenje, odlučiti na očinstvo kada je primljen na određeno vrijeme i nepoznata mu je sudbina nakon isteka jednog ili više mjeseci, a o godinama da se i ne govori. Odgovorno očinstvo i majčinstvo zahtjeva viziju budućnosti obitelji pa time i djeteta i nakon isteka porodiljskog dopusta traje on godinu, dvije ili tri godine. Porodiljski dopust i naknada ma koliko dugi i visoki bili imaju u sebi vremensko ograničenje nakon čijeg prosjeka jedino ostaje pitanje kuda s djetetom, kako ga obući i nahraniti, kako mu omogućiti školovanje i standard koji ga ne bi izdvajao od druge djece u smislu podređenosti i stvaranja kompleksa manje vrijednosti jer materijalizirano i potrošačko društvo i djeci nameće teme kojima ona nikako ne bi smjela biti opterećena. Na žalost, marka tenisica, hlača i ostalih odjevnih predmeta, i mobitela, danas razvrstava djecu a onda bi trebala biti slobodna posebice od razvrstavanja po ovim kriterijima. DA li danas u Hrvatskoj ima dovoljno mjesta u dječjim vrtićima, kuda s djetetom nakon isteka porodiljskog dopusta pa trajao on i tri godine, dovoljno mjesta nema ali isto tako većina obitelji nema sredstava za plaćanje tete koja bi čuvala djete dok majka radi. Očito da bi u sadašnjim okolnostima sudbina bila ostanak u kući sa ključićem oko vrata i povremenim telefonskim kontaktima s roditeljima. Malo je vjerojatno da bi u tim uvjetima roditelji odlučili na više djece, ma koliko trajao porodiljski dopust. Zbog problema nesigurnosti očuvanja radnog mjesta, mali broj majki bi koristio pravo koje joj zakon daje. Dakle, sasvim sigurno povećanje porodiljskih dopusta nije presudan poticaj novog rađanja. Jest kao mogućnost dobrodošao i ta je mogućnost i treba ostat u sustavu mjera. I sada u ovom paketu izmjena zakona malo paradoksa. Zaposlenim majkama daje se pravo koje većina neće koristiti, a nezaposlenim majkama, majkama na redovnom školovanju i nezaposlenim majkama, korisnicama invalidske mirovine zbog profesionalne nezaposlenosti za rad, porodiljski dopust za prvo i drugo dijete ostaje svega 6 mjeseci. Točno je da te kategorije majki do prije dvije godine uopće nisu imale pravo niti na dopust niti na naknadu. Ovaj Sabor im je to omogućio i nije bilo lako obraniti prijedlog, no nismo mislili ni onda, a ne mislimo ni sada da je to dovoljno. Smatram i zastupam stav da su sve majke jednako vrijedne, i one koje rade u ministarstvima i Vladi i one koje rade u tvornicama baš kao i one koje sa svojim muževima rade na svojim obiteljskim gospodarstvima, a formalno pravno nemaju status zaposlenika i one koje su uistinu nezaposlene. Ako su jednako vrijedne, a jesu, tada i trajanje porodiljskog dopusta za prvo i drugo dijete treba biti svima jednako. Očekujemo od predlagatelja da ispravi tu nepravdu i mislim da bi ta mjera dala puno veći poticaj nego davanje prava koje najčešće se neće koristiti. I na kraju želim rezimirati. Ovdje se radi o parcijalnim rješenjima koja neće dovesti do cilja. Povećanje broja novorođene djece. Rješenja se moraju tražiti u sustavnoj pronatalitetnoj politici u čijoj funkciji mora biti i gospodarska i porezna politika, uključivo i socijalnu politiku koja obuhvaća i visinu naknada, dječjih doplataka, itd. Preduvjet porasta nataliteta jest gospodarski razvitak Hrvatske, a tek tada sve postaje rješivo pa i pitanje rasta nataliteta. Kako smatramo da parcijalna rješenja neće dovesti do cilja, a nama u Hrvatskoj seljačkoj stranci je cilj povećanje nataliteta, Klub HSS-a predložio je zaključak kojim se zadužuje Vlada Republike Hrvatske da do drugog čitanja predloženih zakona predloži Saboru strategiju pronatalitetne politike, te sveukupni paket zakona koji će sadržavati sve mjere provedbe prihvaćene politike. Poznato nam je da postoji strategija koja je usvojena još 1996. godine. Poznato nam je da smo i prošle godine usvojili određenu strategiju i poznato nam je da je dio utvrđenih mjera provela prethodna Vlada. Ako sadašnja Vlada ostaje kod usvojene strategije, dakako da nema potrebe ponovnog raspravljanja i usvajanja, a posao Vlade je tim lakši jer joj preostaje samo paket zakona kojima će provesti svih 30 i nešto mjera za koje je ovaj Dom utvrdio da će dovesti do demografske obnove. Da li je politika ispravna i učinkovita, moguće je procijeniti samo kada su provedene sve mjere. Dokle god pristupamo samoparcijalnim rješenjima cilj se ne ostvaruje, a zalaganje za demografsku obnovu ostaje samo u sferi deklarativnosti. Ovisno o očitovanju predlagatelja na predloženi zaključak tako će i klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke glasovat po iznešenim prijedlozima.
Zahvaljujemo gospođo zastupnice. Za ispravak netočnog navoda javila se gospođa zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepo, poštovana gospođo potpredsjednice. Navedeno je niz neistina, međutim, kratko ću reći da je gospođa Lalić rekla da je od 3. siječnja povećan broj dječjih doplataka. Sjećamo se da su dječji doplatci ukinuti djeci starijoj od 18 godina i da je 25 tisuća djece ostalo bez dječjeg doplatka. Osim toga, politika koja, izjava gospođe Lalić da je politika Hrvatske demokratske zajednice licemjerna je stravična izjava i izjava da je to politika koja sprječava zapošljavanje žena je isto tako strašna, jer na kraju birači su odlučili čija politika je licemjerna ...
Mislite, neistinito ne strašno. Mislite neistinito.
Tako je, neistinita, tako je. A program zapošljavanja nije tema današnje sjednice, on se nalazi u programu Hrvatske demokratske zajednice. Hvala.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, gospođa zastupnica Lalić.
Pa gospođo potpredsjednice, mislim da je uvažena kolegica Karmela povrijedila Poslovnik kad mi je imputirala nešto što ja nisam rekla. Ja nisam rekla da je politika ... [[Upadica se ne razumije.]] Ja nisam rekla da je politika HDZ-a licemjerna. Ja sam govorila o poslodavcima, poslodavci neće primat mlade ženske iz straha od porodiljskih dopusta. I njihovu politiku, tu politiku nezapošljavanja i odbijanja sam nazvala licemjernom jer s druge strane deklarativno prihvaćaju prijedlog Vlade.
Zahvaljujem. Dakle, smatrate da nije ispravljen netočni navod. U ime predlagatelja, gospođa ministar Jadranka Kosor.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Nakon izlaganja gospođe zastupnice Lalić u ime kluba Hrvatske seljačke stranke želim reći nekoliko riječi. Naime, vi kažete da očekujete od predlagatelja, dakle, od Vlade Republike Hrvatske da ispravi nepravde. Da, mi to i činimo. Ovo je jedan od prvih koraka u ispravljanju nepravdi. Ja vas, gospođo zastupnice, želim također podsjetiti, budući da sam pomalo začuđena vašim istupom, ali se eto ispričavam i zbog toga čuđenja, jer predsjednik Hrvatske seljačke stranke, gospodin Zlatko Tomčić je prošle godine, vjerujem da se toga dobro sjećate, izjavio: “Jedna od najvećih pogrešaka koalicijske vlasti bilo je ukidanje prava majkama i obitelji i tu grešku ćemo ispraviti u sljedećoj vlasti”. Tu grešku u skladu i sa najavama gospodina Tomčića ova Vlada, ova vlast sada ispravlja. Dakle podsjećam vas da je upravo vaša stranka, prvi čovjek vaše stranke ukazivao da je to jedna od najvećih nepravdi koje je učinila koalicijska vlast. Govoreći, dakle dovodili ste u pitanje manje ili više sve ono o čemu sam ja u ime predlagatelja govorila, dakle i činjenice. Među ostalim činjenicu da su na Gospodarskom vijeću potporu dali i poslodavci ovome projektu i kažete da je to čudna suglasnost poslodavaca. Ja mislim da uistinu treba od nečega krenuti. Mi smo se dogovorili da ćemo, ja sam rekla to u uvodnoj riječi, jednu od prvih sjednica Gospodarsko socijalnog vijeća posvetiti upravo tom problemu u svjetlu činjenice da su žene danas diskriminirane na tržištu rada, da čine 58% nezaposlenih i da i poslodavci, i tu smo dobili jednoglasnu potporu poslodavaca, moraju uputiti jasnu poruku svojim članovima, javnosti i rekla sam vrlo jasno da ćemo inicirati neke izmjene zakona. Dakle predložit ćemo pooštravanje zakonskih mjera za sve one poslodavce koji budu kršili zakone i budu diskriminirali žene na tržištu rada, dakle dajući im otkaze ili postavljajući neprimjerena pitanja. Vi, također ste istaknuli da se zaposlenim majkama daje sada kroz ovaj paket mogućnost koje većina zaposlenih majki neće koristiti. To gospođo zastupnice po mom mišljenju nije točno jer dok je ta mogućnost postojala i kad je ona bolje rečeno ukinuta onda je ako se sjećate oko 11 000 zaposlenih majki upravo dobilo rok samo od 60 dana da se mora vratiti na posao, da mora riješiti pitanje čuvanja djece, da mora riješiti pitanje infrastrukture i tako dalje. Vi ste rekli da pad nataliteta nije stvorila bivša Vlada. Ja se s tim slažem. Ali je činjenica da je broj trećerođene djece od 1998. kad je iznosio više od 12000do 2002. pao na nešto malo više od 7000. To su podaci i činjenice. Isto tako kad je uvedena ova mjera u programu demografske politike odnosno obnove iz 1996. činjenica da je 1996. recimo rođeno trećerođene djece 11661, 1997. 12732, a da pritom 1995. recimo rođeno 9728, 1999. 10791 i onda dolazimo do 2002. kad je trećerođene djece bilo kako rekoh nešto više od 7000. Eto, prema tome ja zahvaljujem na raspravi i želim reći da uistinu predlagatelj shvatio dobro i vašu poruku dakle za ispravljanjem nepravdi, a do drugog čitanja, zato smo i dali prijedlog u redovitoj proceduri, ne u hitnoj da bismo razmotrili sve aspekte i da bismo do konačnog prijedloga uvrstili vjerujem i korisne sugestije koje ćemo dobiti tijekom ove današnje rasprave. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo niz ispravaka netočnog navoda. Prva se za ispravak netočnog navoda javila gospođa zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Želim ispraviti netočan navod, navod navoda navodno. Ja mislim da je potpuno netočno, a i netočno je činjenično da je prošla Vlada odnosno Zlatko Tomčić izjavio da je Vlada ukinula prava majkama i djeci. To je netočna činjenica, to je manipulacija istinama jer prethodna Vlada nije ukinula prava majkama i djeci nego naprotiv napravila je redistribuciju, proširila prava i značajno povećala proračunska izdvajanja za široki krug različitih prava koja pripadaju roditeljima, djeci i obitelji i koja su imala za cilj utjecati između svih ostalih mjera i na popravljanje demografskih trendova.
Lijepo. Ima 3 još reakcije na vaš navod pa onda možda, za ispravak netočnog navoda javila se gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Ja ću nastojati ispraviti dva netočna navoda. Prvi je da će Vlada HDZ-a pooštriti mjere na tržištu rada za zaštitu žena. Nema se šta više pooštravati, mi smo u Zakonu o radu pooštrili te mjere i uveli kaznu za poslodavca 60 do 100 000 kuna ukoliko ne zaposli ženu zbog toga što je trudna ili iz nekih drugih razloga, dakle otpušta ženu samo zbog toga što je žena. I drugo, ovo što ste rekli je netočan navod da se nakon 1996. godine zahvaljujući vašem programu demografske obnove povećao broj novorođene djece. Naime gospođo Kosor vi od 15 mjera u demografskom programu niste niti jednu izvršili.
Zahvaljujem. Pardon, gospođa zastupnica Marija Bajt, povreda Poslovnika.
Gospođo potpredsjednice, prema članku 209. Poslovnika Hrvatskog sabora ispravljam da je povrijeđen Poslovnik jer kolegice nisu ispravljale netočan navod nego su iznosile mišljenje u odnosu na mišljenje gospođe zamjenice. Hvala.
Gospođo zastupnice imam članak 209. pred sobom. Direktno sam ga provjerila i moje je mišljenje da jesu ispravile netočni navod. Gospodin zastupnik Mršić, ispravak netočnog navoda.
Ispravio bih dva netočna navoda. Prvo da je 2002. 11000 majki izgubilo pravo na trogodišnji dopust. To nije točno zato jer prema podacima 2001. je bilo takvih nešto više od 8000 rođene djece. Prema tome nije moglo biti 11 tisuća majki i drugo, bilo bi dobro da kolegica Kosor nam da potpune podatke o broju rođene djece od trenutka, utvrđivanja tog prava do trenutka kad nije, jer je 98. …
Ja vas molim da ne vodite sjednicu iz klupa. Ako gospodin zastupnik kada ispravlja netočni navod, ispravlja ga. Ako nije ispravio ja ću ga opomenuti. Ali ja vas molim da sjednicu ne vodite iz klupa. Izvolite gospodine zastupniče ja vas molim samo za malo strpljenja.
Dakle netočno je da je zbog ukidanja trogodišnjeg dopusta pao broj takve djece zato jer broj djece pada od 98. do 2001. kada je izmijenjen zakon. Očito postoje neke druge mjere, ali molim potpredsjednicu ako ima te podatke od 95. do 2002. da svim zastupnicima da pa ćemo moći koristiti to kao argument. Hvala.
Gospodine zastupniče pitanja potpredsjednici Vladi i resornoj ministrici možete postavljati posebno, ali ne u okviru instituta ispravka netočnog navoda. Naravno ono što je u okviru tog instituta to ste i iskoristili kao ispravak. Sljedeća za ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa gospođa ministrica je rekla da HSS zapravo odustaje od onih danih obećanja. Ne gospođo ministrice, mi jesmo obećali da ćemo se zalagat za ispravljanje pogrešaka. I ovo je jedna od pogrešaka, ali jedna od mjera. U svojoj raspravi ja sam ukazala da ova mjera je najmanje učinkovita i najteže će dovesti do cilja koji je zajednički i vama i nama, a to je povećanje nataliteta. A glede brojeva i komparacije bilo bi dobro da smo u zakonskom prijedlogu dobili brojčani tabelarni prikaz šta se to od 90. godine događalo i po broju …
Gospođo zastupnice ispravili ste navod u vezi sa stavom HSS-a. Hvala lijepa. U ime predlagatelja gospođa ministar Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospođe i gospodo zastupnici ja bih evo apelirala kao predstavnica Vlade, ali i kao zastupnica do sada u dva mandata, da uistinu ovu raspravu usmjerimo ka onom što je prijedlog hrvatske Vlade, a da vrijeme i snagu ne trošimo na ispravljanje navoda i zlouporabu. Ja se ispričavam, ali evo sada to govorim prvi i zadnji put sa ove pozicije, jer mislim da nećemo nikamo doći. Jer mislim da …
Oprostite gospođo ministar. Molim vas da sjednicu vodimo iz Sabora, a ne iz Vlade.
Slažem se s vama, ali isto tako vas lijepo molim da kao predsjedavajuća ponekad zaštitite i predstavnika predlagatelja. Jer su se ovdje ispravljali navodi koje ja nisam rekla, odnosno ispravljala su se mišljenja, odnosno stajališta ove hrvatske Vlade. Recimo to da gospodin Tomčić nije rekao to što je rekao. Gospodin Tomčić je zastupnik u Hrvatskom saboru i može vrlo jasno reći što je i o čemu govorio. Ovo o čemu je govorila gospođa Opačić da Vlada ne može pooštriti mjere. To ćete vidjeti. To ćete vidjeti u dogovoru sa poslodavcima rekla sam na GSV-u, može li Vlada pooštriti mjere u radnom zakonodavstvu. Mi mislimo da može. Oko konstatacije da 11 tisuća majki nije izgubilo pravo na trogodišnji dopust. Naši podaci govore da je i to su bili podaci s kojima smo raspolagali u tom trenutku i s kojima smo se suprotstavljali u ukidanju mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta jer smo dobili takve podatke i jer je tada oko 11 tisuća majki prema podacima u tom trenutku moralo se u roku od 60 dana vratiti na posao. Vjerujem da evo makar taj argument prihvaćate. I ovo o čemu ste također govorili da podaci koje iznosim nisu točni. Podaci koje iznosim su točni o broju trećerođene djece. Ja mogu evo dati kopirati te podatke pa ću vam ih vrlo rado dostaviti da možete na temelju toga i raspravljati. I još oko konstatacija, dakle to su sve ispravci, mišljenja i stajališta Vlade, a ne ispravci mojih netočnih navoda, da je ova mjera najmanje učinkovita. Pa od nečega ova Vlada misli da treba krenuti. Bilo bi najpogubnije da tapkamo u mjestu i da ne činimo ništa. Ne činiti ništa bilo bi najlakše, što se tiče proračuna najjeftinije pod navodnicima, ali mislim da nešto moramo poduzeti. Ovo je jedan od prvih prijedloga i ja vam se zahvaljujem na raspravi dosadašnjoj, vjerujem da ćemo do kraja i do konačnih prijedloga ova tri zakona uistinu postići suglasje i da će svi zastupnici u Hrvatskom saboru poduprijeti ova tri zakonska prijedloga.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući želim ispraviti netočan navod o tome da su intervencije zastupnika po ispravcima netočnih navoda u zlouporabi. Naprotiv zlouporaba je korištenje neprimjereno, neodmjereno i pretjerano korištenje instituta prava predlagatelja da se javljaju za riječ, jer na neki način poklapaju i onemogućuju zastupnicima da kažu što misle, da interveniraju tamo gdje misle što je njihovo neotuđivo i poslovničko pravo.
Prema članku 145. i 147. Poslovnika predstavnik Vlade i predlagatelja, može se uključiti u raspravu sa svojim prijedlozima, mišljenjima u bilo kojem trenutku. To je Poslovnik. To je Poslovnik pa može onda izgovarati na … s time se niti najmanje umanjuju prava zastupnika da iznose svoja gledišta, mišljenja, prijedloge, primjedbe i ispravke netočnih navoda. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić ispravak netočnog navoda.
Pa prije svega ja bih se ispričao potpredsjednici ako je ona razumila da sam ja rekao da ona iznosi netočne podatke. Ja sam je samo zamolio da iznese sve podatke, a ne podatak iz 97. i 2001. Dajte nam podatke od 95. do 2002., dakle sve. Iz njih ćemo..
Kolega Mršić, budite ljubazni kao što ste bili ranije što vas je kolegica Pusić navela da pod formom ispravka netoičnog navoda ne postavljate pitanje. To je za aktualno prijepodne. U ime Kluba HSLS-a i DC-a potpredsjednica doma poštovana zastupnica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođo potpredsjednice Vlade, dopustite da prije nego iznesem stavove Kluba HSLS-a i DC-a se zahvalim svim zastupnicima i zastupnicama koji su mi dali glas za dužnost za koju se nadam i trudit ću se da je obavljam u skladu s Poslovnikom i s obvezama koje on propisuje. Klub HSLS-a i DC-a će poduprijet paket zakona, jer držimo nužnim aktivniju pronatalitetnu i obiteljsku politiku i naročito nas veseli onaj drugi dio najavljenih mjera koje je potpredsjednica najavila, pa ću i prilog tome iznijeti neke podatke koji su doista upozoravajući i govore da je te mjere potrebno poduzeti. Naime, podaci o 31. 12. prošle godine su da je na Zavodu za zapošljavanje bilo 378 i 544 nezaposlena. Da su od toga 201 tisuću 652 bile žene. Da su u radu na određeno vrijeme 51% bile žene. Da iako postoji zajamčena jednakost plaća, mirovina koje primaju žene su 22% niže od mirovina koje primaju muškarci. Da su uglavnom sanirane tvrtke u kojima rade muškarci. Vrlo rijetko su to žene u kojima rade većinom žene poput tekstilne industrije. Imamo zabranu diskriminacije po spolu prilikom zapošljavanja i u procesu rada. Međutim, besplatni telefoni koje su uveli neke nevladine udruge demantiraju provođenje tih mjera. Dakle, mi imamo visoke standarde, međutim, ne primjenjujemo ih. Ukoliko je cilj, a potpredsjednica Vlade i Vlada tvrde da je cilj ovih mjera zaustaviti negativni demografski trend, onda držimo da je doista dobar početak odmah iza PDV-a staviti ove točke dnevnog reda. To govori nešto i o ozbiljnosti realizacije programa, ali i datih obećanja. Republika Hrvatska to istina ima porodni dopust jedan od najduljih, ako se uspoređujemo sa zemljama Europske unije gdje prosijek 3 mjeseca. Da mi jesmo među 14% europskih zemalja sa najduljim porodnim dopustom. Međutim, te zemlje Euroske unije primjenjuju neke druge mjere koje pokazuju brigu za demografsku sliku zemalja. One su provodile neke druge instrumente obiteljske politike. Neke zemlje posebno brigu o jednoroditeljskim obiteljima, neke su išle na brojne porezne olakšice. Mi ćemo u Klubu HSLS-a i DC-a poduprijeti kako je potpredsjednica rekla ovu prvu mjeru kao prvi kamenčić Vlade. Posebno nas vesele ove najavljene druge mjere za koje postoji potpora gospodarsko-socijalnog vijeća. Posebno one koje govore o inicijativi da se provede rasprava o položaju žene na tržištu rada. Pretpostavljamo da je cilj takve rasprave pronaći mjere kako zaštititi žene doista zaštititi i u samom procesu rada. i izbjeći diskriminaciju prilikom zapošljavanja za koju svi znamo da ipak postoji. Međutim, ne smijemo zatvoriti oči da je ovi ipak doba pluralizacije obiteljskih oblika, da moramo pokazati veću brigu za jednoroditeljske obitelji, koje su veći kandidat za siromaštvo od dvoroditeljskih. Postoji podatak da je 60% alimentacija nenaplaćenih, da ih je 80% naplaćenih sudskim putem. To govori naravno i o funkcioniranju pravne države. Ali ja sam ovdje nekoliko puta i u prošlom mandatu predlagala osnivanje posebnog državnog fonda za samohrane majke iz kojeg bi se te alimentacije isplaćivale. Ja predlažem da se u sljedećim mjerama koje su najavljene razmotri i taj prijedlog. Nužne su mjere koje će sigurno dati dobre rezultate. i doista ne vidim razloga zbog čega se odbacuje ova prva mjera, a najavljuju se i ove druge, a to je prije svega briga o zapošljavanju oba roditelja kao dva hranitelja obitelji. Zatim razvoj uslužnih djelatnosti za obitelj, koja bi bila potpora jednom dvohraniteljskom modelu. Mislim da je potpuno jasno da su to vrtići, mjesta u vrtićima, da je produženi boravak, da su to mjesta u jaslicama. i da je potpuno jasno da su to mjere koje se ne mogu realizirati u 6 mjeseci, u godinu dana. Budu li se nakon 4 godine mandata vidjeli prvi rezultati, prvi, onda smo napravili dobar posao. Mi dakle, podupiremo mjere Vlade kao prvi kamenčić kako je rekla potpredsjednica, uvjereni smo da ćemo zajedno raditi na preostalom mjerama. i ono što želim posebno pohvaliti je potpora koju je Vlada dala skloništu žrtvama obiteljskog nasilja. Žrtva obiteljskog nasilja u Zagrebu nekoliko puta su u svom domu sa tajnom adresom bile do sada pred zatvaranjem, bez ozbiljne institucionalne pomoći. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta u 11,17 sati. Nadalje, predsjednik Odbora za obitelj, mladež i šport, gospodin Davorko Vidović zakazao je sjednicu Odbora za danas u 13,30 sati u Maloj vijećnici u prizemlju sa dnevnim redom, Prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Obiteljskog zakona. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovana gospođo potpredsjednice Vlade,! Dozvolite da u nekoliko riječi pokušam iznijeti argumente i razloge zbog kojih Klub SDP-a ne može poduprijeti prijedlog ovih mjera. Naime, slušajući gospođu potpredsjednicu i njezino uvodno izlaganje očekivao sam da ćemo dobiti barem jedan argument više od onoga što nam je dato u prijedlogu odnosno u obrazloženju ovih triju zakona koji bi posvjedočili da je ovdje doista riječ kao što se ovdje slikovito više puta reklo o kamenčiću mozaiku. Kamenčić možda jest ali ne vidimo mozaik. Pristup na kojem se temelji ova mjera je višestruko neprihvatljiv. Prvenstveno je neprihvatljiv stoga što je parcijalan i što se pitanja vezano za obitelj, populacijsku, demografsku politiku koja se ovdje utrpavaju bez pravog razumijevanja o čemu je zapravo riječ ne mogu rješavati parcijalno. Taj pristup također nije niti znanstveno niti stručno utemeljen. Nismo dobili niti jedan argument za to. On je nažalost ideološki i on je usudio bih se reći po posljedicama ali i po načinu na koji se prezentira hrvatskoj javnosti dobrim djelom kontaminiran demagogijom. Teško je prihvatiti pravne i socijalne i ekonomske učinke ovakve mjere. Znam da je to teško razumjeti. 86% građana je u nekoj anketi ovih dana u novinama reklo da prihvaća ovu mjeru. Doista, stvara se dojam da se eto time nešto nekome u ovoj zemlji daje, tim više što se kaže da se daje nešto što je s nepravom oduzeto. Ali dozvolite da ipak kažem nešto o parcijalnosti, nestručnosti i neznanstvenosti ovakvog pristupa. Obiteljska politika i sve njene mjere, svi ciljevi koji se postavljaju i svi nosioci te politike nerazdvojno su povezani sa socijalnom politikom jedne zemlje u cjelini. Što to kao svoj koncept socijalne politike nudi Vlada? Mi to nismo uspjeli saznati. Očekivao sam u premijerovom obraćaju ovom domu da ćemo vidjeti barem tragove ili naznake te nove socijalne politike ili stare, ili kakve god hoćete. Nismo ju dobili. To nismo imali prigode vidjeti niti u predizbornim obećanjima vladajuće a ne kod oporbene stranke, nije to bilo predstavljeno ni u bilo kojem programskom dokumentu te stranke. Meni osobno je jedino jasno da nemamo za sada nikakvu koncepciju socijalne pa ni obiteljske politike a da onaj model socijalne i obiteljske politike koji smo napokon i uspješno definirali u mandatu prošle Vlade uz puno i presudno sudjelovanje svih raspoloživih stručnjaka u ovoj zemlji biva ovakvim parcijalnim prijedlozima dobrano derogiran i narušen. Bojim se da se ponovno vraćamo u stanje svojevrsnoga provizorija ekstenzivne dodjele socijalnih prava i to po raznorodnim kriterijima uglavnom ideološkoga i političkoga oportuniteta a ne temeljem stvarnih socijalnih potreba građana ove zemlje a rekao bih ponekad i mimo temeljnih vrijednosti socijalne pravde i jednakosti građana. Takvu smo politiku nažalost imali prilike gledati 10 godina. Ako možemo i oprostiti vrijeme i razdoblje stvaranja hrvatske države tranzicije, rata, svakojakih važnih i prevažnih poslova kada se po automatizmu ili jednostavno u novim okolnostima su se uvodile ili su se nastavljale po inerciji dodjele prava utemeljene u jednom drugom socijalističkom konceptu, ako se moglo dogoditi da se prava ekstenzivno dodjeluju kako je to kada kome palo na pamet pa smo imali pravu muku. Gotovo godinu dana su čitave ekipe stručnjaka pokušavale saznati zapravo koja to socijalna prava ljudi u ovoj zemlji imaju, kako se ta prava kumuliraju i na koji način se ta prava ostvaruju i došlo se zapravo do jedne prilično monstruozne slike tih prava u kojima su primjerice invalidne osobe temeljem upravo takve nesustavne ekstenzivne dodjele prava imali razlike u invalidskim pravima, dakle u tim invalidskim primanjima koje su dosezale omjere od 1 do 17. Želim vrlo jasno reći da je krajnje opasno u dodjeli, u oduzimanju, u dodavanju ili smanjivanju socijalnih prava ići parcijalnim pristupom. Taj pristup je uvijek poguban i on je uvijek dugoročno štetan. Zato je to pledoaje za jednom cjelovitom, ozbiljnom i sustavnom socijalnom politikom iz koje onda možemo derivirati i ovakvo nekakvo pravo kao što se to predlaže u ovom slučaju. Ove mjere ili ova mjera je utemeljena na neznanstvenom i nestručnom pristupu jer niti je uvažava ono do čega se došlo u teoriji i pomnim analizama stvarnih učinaka produženog udaljavanja drugim zemljama se sasvim jasno kaže da se u jednom ideološkom diskursu kojega ovdje prepoznajemo preferera žena isljučito kao majka, njegovateljica i odgajateljicak oja osigurava stabilnost obitelji i društva u kriznim vremenima. Oni ne smatraju da bi žene trebalo tjerati da se oprijedjele za posao ili kuću, oni se ne žele baviti problemima žena u tržištu rada, jer navijaju pod navodnicima, za ženu majku. Ali istodobno žene saodraslijom djecom upućuju na javno djelovanjei tako dalje. Najvažniji razlog ispričavma se zbog dužine, najvažnji razlog je svakako je onaj što se na ovaj načinm žena udaljava od svijeta rada, i sasvim je izvjesno da će mlada žena biti u znatno nepovoljnijom situaciji, ispričavam se, ja mislim da kada je objedinjena da je onda 20 minuta. Ja se ispričavam Krivo sam procjenio vrijeme. Dakle, ne želimo sudjelovati u nečemu što sasvim sigurno nećerezultati rješenjem problema o kojem govorimo. A sasvim sigurno može dovesti do pogoršanog položaja žena u društvu i otežanom pristupu svijetu rada koji jedini jamči podizanje natalittea. Jer dvohraniteljska zaposlena žena i majka, može to pokazuju Švedska iskustva biti mnogo uspješnija u razavoju nego št oje to slučaj sada.
Zahvaljujem kolega Vidović vi kao zastupnik iamte pravo prema Poslovniku prema poslovnom redu i najoštrijom i najrazornijom kritikom kao i svaki zastupnik kritizirati i osproavati prijedloge Vlade. Ali mislim da nije, opristite, primjereno, jedan dio u vašem istupu dan ije skladu s dobrim običajima i sa Poslovnikom nazivati prijedlog Vlade nazivati ga ovakvim tricom i kućinom. Da to ipak prelazi obzire. I ja bih vas molio da se od suzdržavate, kritika da, rivalitet da, ali određene takve kvalifikacije ipak prelazi jedan rubikon odnosa i komunikacije u parlamentu i sa Vladom. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Frano Matešić.
Gospodine predsjedniče, zahvaljujem. Zastupnik Vidović je povrijedio članak 214. i mislim da je zaslužio opomenu za ovo omalovažavanje. Posebice u dijelu kada se osvrtao i kada je govorio i tricama i kućinama. Utoliko mislim da je bilo vrijedni iskoristiti poslovničku mogućnost da mu se izrekne opomena.
Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, također se pozivam na članak 214. i smatram da je gospodin zastupnik Davorko Vidovim povrijedio taj članak Poslovnika jer je omalovažio i vrijeđao i predstavnika Hrvatske Vlade i zastupnike Hrvatske demokratske zajednice. Ali s obzirom da ste vi nakon istupa gospodina zastupnika Vidovića u ime kluba SDPa dali komentar ja onda odustajem. Hvala.
Poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Gospodine predsjedniče, čini mi se d aprema Poslovniku našem preddsjedavajući nema pravo komentirati i kvalificirati nastup zastupnika. 114. članak 114. Poslovnika.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Antun Vujić. Hvala lijepa, pogrešno upisano. Željka Antunović, ispravak, povreda Poslovnika.
Gospodine predsjedniče povreda je Poslovnika pozivanje na članak Poslovnika prilikom intervencije o povredi Poslovnika koje nema veze sa sadržajem onoga što je izrečeno. Naime, dva zastupnika Hrvatske demokratske zajednica pozvale su sen a povredu Poslovnika članak 214. na koji se također i ja pozivam. Ali na odredbu da se remeti na drugi način remeti red na sjednici, naime, gospodine Vidović je raspravljao i kvalificirao mjeru. Pri čemi nije niti omalovažavao niti vrijeđao niti predsjedatelja niti druge zastupnike. Prema tome zloupotreba povrede Poslovnika je također povreda Poslovnika. A vi ste na to trebali intervenirati.
Povreda Poslovnika zastupnik Luka Bebić izvolite.
Povreda Poslovnika je bilo pozivanje na članak 114. koji govori, ako Sabor odbije prijedlog za izglasavanje nepovjerenja Vladi kako ovdje nije bilo upće govora o izglasavanju povjerenja i nepovjerenja Vladi,ovaj, zlouporabljen je poziv na povredu Poslovnika pozivom na slučajno izabrani članak ovoga Poslovnika.
Povreda Poslovnika gospodine zastupnik. Izvolite.
Hvala. Povreda Poslovnika gospođa Antunović je citirala da nije primjereno da predsjednik SAbora ili predsjedavajući koristi komentirati izlaganje zastupnika i pročitala je članak 214. nabrajajući što sve nije učinio gospodin Vidović, ali nije pročitala ono što je upravo gospodin predsjedavajući rekao, to je da je svojim ponašanjem odstupao od općih pravila ponašanja u Saboru. I u tu svrhu mislim da se i mislim da u tom smislu da su se zastupnici koji su se pozvali na povredu Poslovnika prilikom izlaganja gospodina Vidovića bili u pravu.
Još jedna povreda Poslovnika gospođa Željka Antunović.
Ja se nisam javila sa povredom Poslovnika na intervenciju predsjedavajućeg, nego na intervenciju o povredi Poslovnika dva saborska zastupnika. Zbog toga svojim neistinitim kvalificiranjem moje intervencije opet povrijeđujete Poslovnik. Opet isti članak 214. i opet isti stavak, remetite red na sjednici.
Dame i gospodo zastupnici, od 1. konstituirajuće sjednice postigli smo puni konsenzus da ćemo u jednoj demokratskoj tolerantnoj atmosferi djelovati, govoriti, raspravljati, da ćemo se nadmetati, kritizirati i da ćemo na taj način djelovati u hrvatskoj sabornici. U taj dogovor ne spada uistini odstupanje od dobrih pravila ponašanja i ophođenja. Ja kao predsjedavajući, kao predsjednik Hrvatskoga sabora ili osoba koja tu sjedi dužan sam štititi dignitet i dostojanstvo svih zastupnika i članova Vlade i nije mislim primjereno da se u toj komunikaciji i ophođenju unatoč nespornom pravu zastupnika i zastupnica da se koriste osporavanjima, kritikama jer ovo je mjesto političkoga sučeljavanja stranaka, programa, da se koristimo izrazima poput onih koje je uporabio gospodin zastupnik Davorko Vidović mislim da to odstupa od dobrih pravila, općih pravila ponašanja u Hrvatskom saboru. Može se kritizirati sve, ali se ne mogu nazivati po mom najdubljem uvjerenju da je diskvalifikatorski nazivati prijedlog bilo Vlade, bilo kojega zastupnika nazivati ga "tricom i kučinom". Ja zaključujem ovu raspravu sa ovim povredama Poslovnika o tome. Moje je pravo i dužnost da štitim dignitet Hrvatskoga sabora, svih zastupnika i članova Vlade. Idemo na ispravke netočnih navoda. Gospođa zastupnica Božica Šolić.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovani gospodo zastupnici. Imam za ispraviti netočan navod gospodina zastupnika Vidovića. Naveli ste gospodine Vidoviću u svom izlaganju da je ovaj prijedlog ideološki i demagoški. Smatram da to nije točno jer upravo podršku na tom prijedlogu Vladinom dali su Udruge roditelja, Gospodarsko-socijalno vijeće i Udruga poslodavaca. Smatram i tvrdim da ...
Kolegice, vrijeme molim vas.
Hvala lijepa.
Molim vas, vodimo računa i o vremenu. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Frano Matušić.
Gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod da su ove mjere utemeljene na neznanstvenom i nestručnom pristupu. To je potpuno netočno jer smo mogli čuti da su znanstvenici i stručni ljudi bili sudjelovali u pripremi ovoga prijedloga. Također želim ispraviti netočan navod da su ove mjere utemeljene na demagogiji. A ispravljam taj netočan navod na način da mogu samo reći da je očito zastupniku Vidoviću demagogija toliko bliska, pa da je prepoznaje i tamo gdje je nema kao u ovom slučaju.
Ostavite se dame i gospodo opomena. To nam ne treba. Ja bih vas molio isto kolega Matušić da ne odgovarate kontra vrijednosnim sudom isto. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod kolege Vidovića koji je rekao da ovaj prijedlog zakona udaljuje ženu od svijeta rada. Čuli smo da 58% nezaposlenih žena ovaj prijedlog zakona kolega Vidović daje mogućnost izbora ženi da uzme trogodišnji dopust, a ona koja osjeti da će biti udaljena ona neće to konzumirati. Hvala lijepo.
Sljedeći ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja također imam dva ili tri zapravo ispravka netočnih navoda gospodina Vidovića. Kada je spomenuo nestručnost i neznanstvenost netočno je to jer je mjera donesena na temelju statističkih podataka, a podaci su to nešto na čemu se temelji svaka znanstvenost. To je jedna stvar. Druga stvar. U pripremi ovoga kazala je i ministrica sudjelovali su najstručniji ljudi, dakle i znanstvenici kako bi zapravo ovo bilo i stručno i znanstveno i to je tako. Drugi netočan navod je, da je gospodin Vidović spomenuo kako europske zemlje rješavaju ovaj problem uspješno. A ja kažem da ne postoji europska zemlja, osim eventualno Albanije i Isrske koja nema ... [[ne razumije se]]
Hvala lijepa. Kolege molim vas naučite se voditi računa o vremenu, molim vas sve. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Stjepan Bačić.
Gospodine predsjedniče ja bih se osvrnuo na netočan navod u definiciji obitelji. Kolega Vidović je dao jednu jednostranu definiciju obitelji da se ona temelji na partnerskom odnosu. Ja bih ga podsjetio u skladu sa kršćanskim svjetonazorom da se obitelj prvenstveno temelji na ljubavi.
Sljedeći ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod gospodina Vidovića, da Vlada nema nikakvu koncepciju socijalne politike. Naime Gospodarsko-socijalno vijeće je prihvatilo ova tri prijedloga zakona, a upravo socijalnu kategoriju čine i ova tri prijedloga zakona jer će pomoći majkama s većim brojem djece, a najviše će pomoći nezaposlenim majkama. Tako da je u tom dijelu, a isto tako gospodin zastupnik je iznosio podatke, pa vezano za rezultate nacionalne strategije demografske obnove iz 1991. troje i više djece je bilo 106 tisuća i 204, a 2001. godine 120 tisuća 845. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Kajo Bučan.
Gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice ispravljam netočan navod gospodina Vidovića koji je rekao da ova mjera nema nikakve veze i pritom naveo veliku razliku između živo, kad je mogla imati učinak po prvoj godini i pritom naveo veliku razliku živorođene djece između 1997. i 1998. godine. To je točno. Zabilježno je i u statistici da je otprilike 8 tisuća djece rođeno manje no sada citiram časopis, stručni časopis “Geografija” …
Kolega oprostite molim vas, upozorio sam …
Jedna rečenica.
Molim vas držite se reda predviđenoga i ponovo plediram za to. Ja ću postupati dok ovdje sjedim sa svakim zastupnikom neovisno o kojoj stranki, jednako u odnosu na Poslovnik. Hvala lijepo. Povreda Poslovnika zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče pozivam se na članak 1. našeg Poslovnika koji kaže: “Unutarnje ustrojstvo i način rada Sabora uređuje se ovim Poslovnikom.”. Članci 213. i 214. govore o vašim pravima, o tome da predsjedatelj održava red na sjednici i koja su njegova prava u održavanju toga reda. Vi kao predsjedatelj možete izreći opomenu zastupniku za kojeg mislite da je povrijedio Poslovnik. Ali nigdje u našem Poslovniku ne piše da vi imate pravo komentirati što zastupnik govori i davati svoje kvalifikacije. Vi time grubo kršite Poslovnik. Ako mislite da je zastupnik Vidović zaslužio opomenu, izrecite mu opomenu, a mi ćemo onda tražiti da se sastane Odbor za Ustav i Poslovnik pa da vidimo da li ste vi tu opomenu izrekli opravdano ili ne. Ali vi sa svoga mjesta komentirati što zastupnik govori i kvalificirati njegov istup, jednostavno nemate pravo. A, ako već želite biti tako …
Hvala lijepa. Molim vas završite.
Imali ste i priliku jučer …
Zahvaljujem vam. Hvala lijepa. Ja držim da sam ja postupio sa svojom dužnošću, ne pravom, u skladu sa Poslovnikom. Ako netko to drži suprotno, molim neka u skladu sa Poslovnikom o tome donese svoju odluku Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i pozivam predsjednika da sazove sjednicu i da to pitanje raspravimo. Ja imam dužnost štititi dostojanstvo i dignitet svakoga zastupnika i zastupnice i ovoga Doma, ali i onih članova Vlade i svih onih koji sudjeluju u radu i komunikaciji sa sabornicom. Ali molim vas jedno, ako želimo uistinu da Hrvatski sabor bude mjesto koje će zračiti jednom pozitivnom energijom i prema hrvatskoj javnosti, ne vidim razloga, a ja sam, imam kolega Stazić, predsjednik Sabora daje objašnjenja. Ja ne komentiram, ja dajem objašnjenja u postupku donošenja zakona po jednoj odredbi Poslovnika pogledajte. A ovo statutarno pravo koje proizlazi iz Poslovnika za procjenu stupanja od općih pravila pristoji onome tko predsjedava sjednicom Hrvatskoga sabora. Nastojimo u toleranciji uistinu i možemo raspraviti i sučeljavati se o svim temama i svim zakonima i nemojmo stvarati iskre tamo gdje doista nisu potrebne. Potpredsjednica Vlade i ministrica gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dame i gospodo zastupnici, ja sam ovdje da bih branila ove zakonske prijedloge koje vam podastire hrvatska Vlada, ali da bih naravno branila i dostojanstvo hrvatske Vlade. Zato ja odbacujem ove primjedbe o tome da su ovi prijedlozi kontaminirani demagogijom, dakle ni na koji način mislimo da nisu i ne mogu biti kontaminirani demagogijom jer ponavljam ove zakonske prijedloge poduprijeli su i članovi GSV-a, dakle i sindikati, sindikalne središnjice i poslodavci pa bi onda logično bilo zaključiti da su i oni kontaminirani demagogijom što mislim da naravno apsolutno nije prihvatljivo. I činjenica koju je spomenuo predstavnik SDP-a također da se 86% građana Republike Hrvatske izjasnilo za ove mjere, dakle za mogućnost vraćanja trogodišnjeg rodiljnog dopusta, odnosno korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta govori u prilog tome, jer bi onda ispalo da je i tih 86% građana Republike Hrvatske kontaminirano demagogijom. Ja podsjećam također kad su smanjivani iznosi rodiljnih naknada, da smo mi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici organizirali potpisivanje peticije i, dakle, protiv takvog smanjivanja i da smo prikupili više od 350 tisuća potpisa. Dakle, gotovo skoro dovoljno za raspisivanje referenduma. Prema tome, mislim da se niti tih 350 tisuća, odnosno nešto više potpisnika peticije ne može okarakterizirati kontaminiranim demagogijom. Također predstavnik SDP-a je govorio, govoreći o socijalnoj politici ove Vlade rekao da smo takvu, citiram: “takvu politiku, socijalnu politiku imali prilike gledati 10 godina u vremenu HDZ-ove vlasti”. Ja želim samo podsjetiti da je to bilo vrijeme agresije na Republiku Hrvatsku kad je ta socijalna politika zbrinjavala oko, u jednom trenutku, oko milijun progranika i izbjeglica kojima je trebalo osigurati dom i osigurati krov nad glavom. Oko neznanstvenog pristupa također želim još jedanput podsjetiti da je struka, dakle, zainteresirana stručna javnost poduprla ovaj prijedlog, dakle i demografi, ali i liječnici. Što se tiče konstatacije da bi bilo važnije delimitirati rodiljne naknade u prvih 6 mjeseci. Mi se slažemo, to bi bila također dobra mjera, ali je pitanje zašto to bivša Vlada nije učinila. Imala je prilike za to. I oko konstatacije da nema primjera da se duljina rodiljnog dopusta veže uz broj djece. Nije točno. Iznijet ću primjer Poljske. U Poljskoj dužina porodnog dopusta se povećava rođenjem drugog i sljedećeg djeteta. To je jedan primjer, a oko Trisa i Pučina bilo je već dosta riječi pa ne bih o tome.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Gordana Sobol.
Gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod gospođe ministrice Kosor gdje ona govori o 350 tisuća sakupljenih potpisa za povećanje porodiljnih naknada. Mi danas ovdje ne raspravljamo o povećanju porodiljnih naknada nego raspravljamo o jednoj gesti, odnosno o Prijedlogu zakona o povećanju, produženju porodiljnog dopusta. Prema tome, to su dvije različite stvari, a bili bi možda sretniji svi ovdje da govorimo danas o povećanju porodiljnih naknada.
Oprostite, ja nemam dojam da je u ispravljenom, da se radi o ispravku netočnog navoda. Tu se radi o različitom komentaru iste činjenice. Dobro. U ime Kluba HDZ-a poštovana zastupnica Karmela Caparin.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo dopredsjednice hrvatske Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice raspravljao je o Prijedlogu zakona, o izmjenama Zakona o zdravstvu, Zakona o radu, te Zakona o porodonom dopustu majke koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki. Demografi nas godinama upozoravaju na alarmantnu demografsku sliku Hrvatske. Godinama pratimo pad fertiliteta, d nataliteta, sve je više starijeg stanovništva, više ljudi umire nego se rađa, svakih pola sata ostanemo bez jednog stanovnika. Prošle godine u Hrvatskoj je prvi put zabilježeno manje od 40 tisuća rođenih, kao što smo rekli, točnije 38 tisuća 274, dok je umrlih zabilježeno 48 tisuća 368. To je na području današnje Hrvatske, desilo se 1726. godine. Nastavi li se ovakav trend i Ujedinjene nacija nas upozoravaju da za 50 godina Hrvata će biti 1 milijun manje. Provođenje pronatalitetne politike jedan je od temeljnih ciljeva Hrvatske demokratske zajednice. 18. siječnja 1996. Sabor je donio Nacionalni program demografskog razvitka kojim su se definirale mjere kojima bi se stvorili uvjeti za veći broj rođenih, manje iseljenih i više povratnika iz iseljeništva. Usvojen je jednoglasno. Nacionalnim programom demografskog razvitka previđene su mjere kojima bi se roditelji potaknuli na rađanje većeg broja djece. Kako je primjena tih mjera podrazumjevala promjene niza zakona, područja obrazovanja, viskog školstva, zdravstva, rada i zapošljavanja, itd., primjenjen je kako smo čuli već i njihov manji dio. Tj., trogodišnji dopust, proširenje korisnika doplatka za djecu, ostvaren je i viši iznos doplatka za treće i svako sljedeće dijete. Poslije 3. siječnja 2000. susrećemo se sa ukidanjem trogodišnjeg rodiljnog dopusta za blizance, treće i svako sljedeće dijete. Tisuće majki odlazi i mora otići za 60 dana i naći posao, a djecu smjestiti u vrtiće kojih ni danas nemamo dosta. Istovremeno, neposredno iza, ukidaju se i doplatci i 25 tisuća ostaje bez prihoda. Državni zavod za statistiku bilježi 98. godine 24,8% obitelji sa više djece ili 98. godine, odnosno 2001., oprostite, 13% obitelji ima troje i više djece. 98. bilo je 12 tisuća tzv,. trećerođene djece, a 2002. samo 7 tisuća. Naravno da je to diskutabilno i da o tome možemo široko raspravljati. Ovo sve upućuje da treba poduzeti niz raspoloživih mjera koje bi mogle pomoći i povoljnijim demografskim kretanjima. Možda se ova naša mjera čini kap u moru, ali svakako predstavlja jednu od mjera pronatalitetne politike. Predbacuju nam da smo konzervativni, te da se motiviramo isključivo nezaposlene žene, neobrazovane, žene sa niskim primanjima, da imaju što više djece i da što duže ostanu kod kuće. Ne zaboravimo ... [[nema preklopa]] stanovništva u Hrvatskoj sa visokom stručnom spremom, a napomenula sam da je 58% nezaposlenih u Hrvatskoj žene. Ponovno ponavljam da Hrvatska demokratska zajednica nudi mogućnost izbora uzimanja trogodišnjeg dopusta za obitelji sa blizancima, troje i više djece. Svjesni smo diskriminacije s kojima se susreću žene nakon rodiljnog dopusta, dobivaju lošiji posao pa čak i otkaz. Vjerujemo da potpora poslodavaca ovim promjenama Zakona znači i smanjivanje diskriminacije prema ženama, a ohrabrenje je također potpora gospodsarskog socijalnog vijeća, sindikata i udruga Rode. Svakako demografska obnova obuhvaća kompleksne mjere, primjer osiguranje mladima ljudima povoljniji kredit, rješavanje stana, rješavanje stalnog posla, otvaranje dječjih vrtića, rad dječjih vrtića u smjenama, isto tako otvaranje jaslica osiguranje besplatnih udžbenika itd, a sve je kako znamo uvjetovano društvanim i gospodarskim promjenama u Hrvatskoj. Državni zavod za obitelj proveo je istaživanje koje daje demografskog optimizma, naime, žene u Hrvatskoj žele imati više djece u statistici 2,7, a njih 97% smatra da brak kao institucija nije zastario. Već ovakav pozitivan stav daje nadu a na nama je da svaki korak u populacijskoj politici pa i ovaj podržimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zvonimir Mršić izvolite.
Ja bih ispravio netočni navod oko studije UN-a, ja ću citirati, to je kolegica Kosor jednako tako rekla. 9. prosinca, UN-ov odjel za ekonomske i socijalne poslove objavio je izvješće svjetskog stanovništva u 2300. godini. Prema toj studiji predviđa se da bi Hrvatska mogla imati 2300. između 445 tisuća i 13 i pol milijuna stanovnika. Međutim, oni tom studijom predviđaju da će natalitet u Hrvatskoj polagano rasti sa sadašnjih 1,6 na 1,65 do 2005. te 1,85, do 2050. a dosegnuo bi 2,06 djece po ženi 2300. godine.
Hvala lijepa kolega. Poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Ja ispravljam netočan navod da je Vlada HDZ-a provela najveći dio mjera iz dokumenta koji se zove Demografska obnova razvitka Hrvatske, rečeno je naime da ste vi proveli jednu od tih mjera a to je dječji doplatak za svu djecu a to je netočno, za vrijeme vaše vladavine, imali ste četiri godine, dakle puni mandat da provedete mjere demografske obnove Hrvatske, niste proveli od 15 mjera gotovo ništa a ponajmanje ovu mjeru o dječjem doplatku za svu djecu naime to smo mi uveli jer za vaše vrijeme su imala pravo na dječji doplatak samo djeca zaposlenih roditelja mi smo proširili to pravo za svu djecu.
Zahvaljujem vam kolegice. Kolegice molim vas. Poštovani zastupnik Antun Peruško ispravak netočnog navoda.
Poštovana kolegica je u svom izlaganju istakla da ukoliko se netativni trendovi nastave u idućih 10 godina da će za 10 godina u Hrvatskoj biti Hrvata 1 milijun manje, to je netočan navod, ukoliko se ti trendovi nastave u Hrvatskoj bi eventualno moglo biti 1 milijun građana manje jer u Hrvatskoj žive pripadnici drugih naroda i narodnosti.
Hvala lijepa. Idemo dalje. U ime Kluba LIBRE poštovani zastupnik Vilim Herman, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Kakvo je trenutno stanje u pravnom poretku Republike Hrvatske. U Republici Hrvatskoj porodiljne naknade pripadaju svim zaposlenim majkama za prvih 6 mjeseci temeljem osnovice koju čini prosječna mjesečna plaća koja je isplaćena u posljednjih 6 mjeseci, prije mjeseca u kojem je započeo porodiljni dopust a u 6 mjeseci do godinu dana života naknada se isplaćuje iz državnog proračuna u jednakoj i zakonom propisanoj svoti za sve zaposlene majke. Potom nezaposlenim majkama, majkama na redovitom školovanju i nezaposlenim majkama korisnicama invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad za vrijeme korištenja porodiljnog dopusta. NO, ukoliko se skraćeno pokuša objasniti što se zapravo događa s trogodišnjim rodiljnim dopustom treba ukloniti naprosto maglice. Trogodišnji rodiljni dopust prvenstveno je pitanje odgovarajućih novčanih naknada po našem mišljenju, naknada koje će dakako biti dovoljno izdašne, a uz to i odgovarajućeg standarda u okruženju majke. Pošto to nije tako događa se politika, onaj tip politike koji mora dobiti navodnike i kome odgovara također uz te navodnike i predloženo rješenje. Možda nisam u pravu ali da se izdvojiti možda nekoliko skupina kojima možda to odgovara, dakle nezaposlenim majkama koje ipak dobivaju nekakvu naknadu ali ih ovako niska naknada trajno zadržava kod kuće, rekao bi onaj koji se bavi radnim pravom da je to svojevrsni rad kod kuće, rad ... [[Ne razumije se.]] Vjerojatno tomu ne težimo. Moderno društvo sigurno ne. A usput je li ta žena imala stvarni izbor kod ovakve situacije. Drugo, majkama pred otkazom jer uspjevaju gotovo na ponižavajući način odgoditi gubitak radnog pravnog statusa pa na, i na taj način. I također majkama iz obitelji s višim materijalnim statusom dakle visina naknade za rodiljni dopust nije im bitna. Nije im naprosto presudna. Podaci međutim, budimo ozbiljni u natalitetu upozoravaju, u Hrvatskoj se izrečeno je to više puta, godišnje rađa manje od 40 tisuća djece. Točnije 2001. rođeno je manje od 39 tisuća djece. I otprilike 8 tisuća djece su ona kojima pripadaju, kojima pripadaju obiteljima s troje ili pak više djece. To su i potencijalni kandidati kada se vrati trogodišnji rodiljni dopust. Međutim pokazatelji ipak govore, to je ona statistika koja treba upozoriti, da se većina žena vrača na posao nakon godinu dana i to zbog doslovce straha od gubitka ravnopravnog statusa ili pak i ta mogućnost postoji zbog rodiljne naknade od samo 1600 kuna. Ne upozoravaju li također podaci da među nezaposlenim ženama pripada, njima nezaposlenim ženama, mora se reći tužnih gotovo 60%? Podaci kažu da je nezaposleni, među nezaposlenima otprilike 58% i nešto više nezaposlenih upravo žena. Dakle predlagatelj treba pokušati odgovoriti, molim za to. Na koji način žena može udovoljiti uvećanim obiteljskim i poslovnim obvezama, i o tomu se radi, u jednom konkurentskom okruženju i svijetu rada koji se, složit ćete se dramatično mijenja? Trogodišnji rodiljni znači za žene koje su visoko obrazovane, bez potcjenjivanja drugih, zapravo ozbiljan pod navodnicima, nemojte me shvatiti krivo stanoviti gubitak vremena. I reći će neki da se radi o vođenju pronatalitetne politike. Vjerojatno je to točno. No što se događa sa stvarnim okruženjem žene? A odgovor na to pitanje što se događa sa stvarnim okruženjem žene jeste rješenje problema. I onda ako se na taj način okrenemo, usmjerimo problemu mislim da će biti manje politizacije pa i danas proskibirane riječi demagogije. Dakle, tek poneki primjer. Državni vrtići koliko govore pokazatelji mogu primiti tek tridesetak posto predškolske djece. Jaslice bi morale primati šestomjesečne bebe. Budimo realni. Koliko vrtića zapravo ima takve uvjete? I to je pokušaj oslikavanja okruženja o kojem govorim na taj način da se tu nalaze zapravo odgovori na ovo pitanje što sa trogodišnjim rodiljnim dopustom? I to su pitanja koja znače pokušati naći odgovor i rješenje uz naravno povećane rodiljne naknade. Usput rečeno radimo poredbe s Europom kada nam to odgovara, a volimo se pomalo naljutiti na Europu onda kada nam to ne odgovara. I ovoga puta je primjer poredbeni, pa i poredbeno pravni onaj koji upozorava. Dakle ti dostupni podaci pokazju da u dvije trećine europskih država rodiljni dopust traje kraće no kod nas. Ali i to da je Hrvatska sa današnjim rješenjima među rijetkim državama koja u prvih 6 mjeseci zaposlenim rodiljama isplaćuje 100% redovne mjesečne plaće. To je činjenica. Što više od 31 europske države samo njih 8, mislim da smo to čuli danas, ali vrijedi ponoviti, isplaćuju raznovrsne rodiljne naknade nezaposlenim rodiljama. Po pogodnostima rodiljnog dopusta, pa to je i razumljivo Švedska je na najvišem mjestu jer je jedina koja ima plaćeni rodiljni dopust do druge godine djetetova života. U Austriji je moguć rodiljni dopust do druge godine života djeteta, ako ga koristi samo majka 18 mjeseci s jedinstvenim iznosom naknade. U Finskoj i Grčkoj porodiljni dopust može trajati do treće odnosno četvrte godine života, ali je neplaćen. Italija poznaje kategoriju roditeljskog dopusta od šestog mjeseca do treće godina života djeteta s naknadom u iznosu od 30% plaće, a neplaćeni dopust može trajati do osme godine života djeteta. To su podaci. Oprostite ako vas zamaram s tim, ali sam tvrdo odlučio da tako i nastavim. Pa onda podaci možda za neke upravo za nas karakteristične zemlje. Njemačku kao naprednu i članicu Europske unije. Često se naš pravni poredak nadahnjuje onim što upravo, i to je možda razumljivo, čini njemačko pravo. Pa i na ovom području. Zaposlena žena koja ima zdravstveno osiguranje plaćeni porodiljni dopust može koristiti 6 tjedana prije i 8 tjedana nakon rođenja djeteta. Naknada odgovara prosjeku neto zarade osigurane osobe, ali do visine od 13 EUR-a dnevno. Nezaposlene majke da bi ostvarile porodiljnu naknadnu moraju imati privatno osiguranje. Tada im naknada iznosi 204 eura mjesečno, 14 tjedana roditeljski dopust traje 2 godine, a naknada je linearn ovisi o prihodima. Evo primjer, dakle Slovenije koja se priključuje ove godine Europskoj uniji. Porodiljni dopust za zaposlene majke traje 12 mjeseci, naknada je u visini 100% dohotka tijekom 12 mjeseci, a može se produžiti 3 mjeseca. Žene koje nemaju plaćeni rodilni dopust dobivaju potporu za majčinstvo za svako novorođeno dijete 52% od minimalne zarade tijekom 12 mjeseci. Porodiljna naknada za nezaposlene majke iznosi 52% minimalne državne plaće. I na kraju, ne manje važno, Bugarska koja je negdje u nekakvom kontingentu onih država koje bi trebale sa nama pristupiti Europskoj uniji ima sljedeće riješenje. Porodiljna naknada iznosi 100% od primanja za 4 do 6 mjeseci. Postoji mogućnost korištenja rodiljnog dopusta do 2 godine života djeteta uz naknadnu u visini minimalnog dohotka u državi, a do 3 godine života djeteta rodiljni je neplaćen. Korisnici roditeljskog dopusta, ali roditeljskog, dakle roditeljska odgovornost, odgovornost i oca, mogu osim očeva i majki gle čuda biti i baka ili djed i tako koristiti naknadu ako se stim slaže majka. Možda to bude mala inspiracija gospođo potpredsjednice. Evo to su ti neki poredbeno pravni primjeri koji ukazuju na to da se treba odustati od pozivanje na europsko iskustvo kad nam ne odgovara ili se pak ljutiti na to europsko iskustvo ako nam isto ne odgovara. Jer imamo primjer sasvim reducirano rečeno i Slovenija koja je na vratima Europe, Njemačka koja je unutra i Bugarska koja je negdje u tranzicijskim vodama poput Republike Hrvatske. Europske zemlje poznaju i različite vrste, nije nevažno reći poreznih olakšica za rođenu djecu, ali su one glavninom usmjerene prema samohranim roditeljima, odnosno onima koji dokažu da sami uzdržavaju svoju djecu, nije nevažno kao riješenje. Evo jedno koje nije možda baš simpatično i ne bi se na njega trebalo pozivati. Neke zemlje poput Danske recimo ne isplaćuju naknadu majkama koje nisu završile školovanje. Ali i tu postoji određena poruka. Jer takve nisu, smatra se niti dijelom tržišta rada i radne snage. Dakle, navedeno upućuje kako Hrvatski sustav u ovom dijelu sadrži gotovo optimalna riješenja, dakle konzultirajući i europska iskustva, a imajući na uvidu i vlastite mogućnosti. Kako s obzirom na visinu davanja tako i u pogledu trajanja porodiljnog dopusta. Čini nam se da bi mjere koje se predlažu dovele u opasnost i princip jednakog tretmana, odnosno na ravnopravnosti spolova. Jer izlazi izvan okvira preuzetog europskog koncepta pretvarajući ženu u prokreacijski stroj, a ne ravnopravnoga subjekta. Dopustite da zaključno pokušam predložiti Vladi, gospođo potpredsjednice, da se možda za drugo čitanje pripremi projekcija učinaka. Koliko bi bilo očekivano povećanje novorođenčadi. Mislim da je to važan podatak. Možemo li doći do toga? Naravno, nije vjerojatno ukusna šala, simulacija ne bi vrijedila. Simulacija sigurno ne bi vrijedila. Koliki bi bili proračunski troškovi do kraja mandata? Bez zloče to kažem. Dakle, za četvorogodišnje razdoblje. i moguće da vidimo što bi se u svijetlu fiskalnoga dalo napraviti da se predložena riješenja realno ostvaruju. Uz ove okolnosti, a u nadi da će predloženo od strane Kluba Libre biti i prihvaćeno, očekujemo da će biti komentar na ove prijedloge, možemo se očitovati da nećemo podržati prijedlog ovog zakona. Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice.
Hvala lijepa kolega Herman. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, kolegica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ispravaljam netočan navod kolege Hermana. Jer je rekao da za visoko obrazovane žene trogodišnji rodiljni dopust je stanoviti gubitak vremena. Ispravljam taj navod. Jer u prijedlogu zakona 3-godišnji rodiljni dopust je izbor i mogućnost i ne mogu se složiti sa tvrdnjom gospodina zastupnika da majka koja se odluči na 3-godišnji rodiljni dopust da je izgubila vrijeme jer odgajanje i podizanje svoje djece nije gubitak vremena niti za jednu majku, a znamo da je majka nezamjenjiva kao odgajateljica. Hvala.
Hvala lijepa kolegice Bajt. Potpredsjednica Vlade, izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospođe i gospodo zastupnici, poštovani zastupniče Herman. Budući da ste pozvali Vladu, želim odmah odgovoriti, dakle pozvali ste Vladu da odustane od pozivanja na Europska iskustva. Evo to je citat. Ja želim reći da Vlada neće odustati od pozivanja na europska iskustva. Vi ste recimo spomenuli primjer iz Njemačke, dužinu trajanja rodiljnog dopusta itd. Ali niste rekli onaj jedan drugi dio koji se Vladi čini neobično važnim. Naime, u Njemačkoj nakon isteka čitam iz dokumenta koji je među ostalim pripremili su nezavisni hrvatski sindikati. Dakle, u Njemačkoj nakon isteka prava na porodni dopust jedan od roditelja ima pravo na trogodišnju naknadu za njegu i uzdržavanje djeteta. Isto tako, pravo na doplatak za djecu imaju sva djeca i to po progresivnoj stopi ovisno o broju djece. U Slovačkoj nakon porodnog dopusta na zahtjev radnika poslodavac mora omogućiti dopust uz pravo na novčanu naknadu za njegu djeteta u trajanju od recimo dvije godine. U Češkoj po isteku porodnog dopusta roditelj koji se cjelodnevno brine o djetetu ima pravo na naknadu do djetetove četvrte godine, tako da evo pozivat ćemo se i dalje na europska iskustva jer mislimo pogotovo naravno na iskustva u Švedskoj što je daleki, daleki cilj ali budući da je Švedska različitim mjerama mi također mislimo da je ovo jedna od mogućih mjera u razdoblju od pet godina povećala broj rođene djece od 85 tisuća na 125 tisuća. Što se tiče poziva Vladi da napravi projekcije koliko bi ova mjera odnosno koliko bi ova mjera inicirala, omogućila broj rođene djece ja moram reći da Vlada neće raditi takve projekcije ni do konačnog prijedloga zakona jer mislim da bi to bilo nedopustivo, neprilično i Vlada naravno ne želi nadzirati obitelji a najmanje im nešto sa pozicija vlasti naređivati ili određivati to bi podsjećalo na orvelovski svijet. Hvala.
Hvala lijepo potpredsjednici Vlade. Ima nekoliko ispravaka netočnih navoda. Kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite!
Hvala, gospođo potpredsjednice! Evo, gospođa potpredsjednica Vlada netočno se pozvala na strana iskustva pa tako citirajući poljsko zakonodavstvo, njemačko zakonodavstvo i čini mi se još neke zemlje, kada ga je usporedila da idnetično rješenje se nudi ovim promjenama zakona, međutim niti jedno od tih zakonodavstava ne govori da majka možda nego odmah govori u startu roditelj, jedan od roditelja ima pravo na trogodišnji dopust.
Hvala lijepo. Ovo što govorite s mjesta ne čuju oni koji prate raspravu. Slijedeći se javio za ispravak netočnog navoda kolega Vilim Herman. Izvolite!
Evo, doslovce kako to Češka rješava. Porodiljni dopust traje 28 tjedana za samohrane majke i majke blizanaca 37 tjedana uz pravo drugoga roditelja. Porodiljne naknade iznose 69% od majčine zarade najviše 186 čeških kruna a to je oko 5,5 eura na dan. Naime, gospođo potpredsjednice oko prijedlog akoji sam ja davao mi se uopće nismo razumjeli.
Kolega Herman, ne ispravljate netočni navod.
Kako da ne. Ja sam ispravio netočan navod u pogledu očitovanja gospođe potpredsjednice oko toga kakva je situacija u Češkoj. Evo doslovce, dakle smatram netočnim ono što je. I drugo, nisam predlagao one mjere koje ne bi bile počudne. Predlagao sam stanovite simulacije i sa željom da dobijemo prikaze koliko će mjere uspjeti. To nema veze sa 1984. kao što je naslov Orvelovoga djela nego ima veze sa 2004., 2005. i 2006. i trošenjem novaca poreznih obveznika. Hvala.
Hvala lijepo, kolega Herman, vrijeme je isteklo nešto ranije. Imamo nekoliko povreda Poslovnika. ... [[Upadica se ne čuje.]] Povrede Poslovnika idu nešto prije od ispravaka netočnih navoda, pa lijepo molim kolegica Marija Bajt prva. Izvolite!
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice! Kolega Herman je povrijedio članak 209. Poslovnika Hrvatskoga sabora jer je govorio o prijedlozima i uspoređivao određene mjere a nije ispravio netočan navod za koji se javio. Hvala.
Hvala lijepo. Kolega Pleša, izvolite!
Hvala lijepa. Ne samo kolega Herman nego i vi gospođo potpredsjednice ste povrijedili članak 209. stavak 2. jer kolega Herman je govorio, nije ispravljao netočni navod. Čak štoviše, gospođa potpredsjednica Vlade je govorila o Slovačkoj a on je govorio o Češkoj.
Hvala lijepo. Kolega Matušić.
Zahvaljujem, gospođo potpredsjednice! Budući su moji kolege već reagirali na isti članak ja ću samo iskoristiti prigodu da pročitam kolegi zastupniku članak 209. koji kaže da će se zastupnik u svom govoru mora ograničiti na ispravak a ne na dopune. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Pokušala sam. Kolega Niko Rebić, povreda Poslovnika.
... [[Govornik naknadno uključen, ne čuje se.]] iako ispravlja netočni navod ako prijeđe duže od minute to je kršenje Poslovnike, to je zapravo davanje mogućnosti za politiziranje sa temom odnosno ne drži se i mislim da i vi kršite Poslovnik i bespotrebno evo Sabor činimo jednostavno neefikasnim. Mislim da bi bio puno efikasniji kad bi se oduzimala riječ nakon jedne minute.
Hvala lijepo. Izgleda da sam bila pretolerantna. Prihvaćam kritiku. Imamo sada nekoliko ispravaka netočnih navoda. Kolega Jurjević, izvolite!
Netočan je navod gospođe potpredsjednice Kosor da se Vlad au ovom prijedlogu poziva na europska iskustva jer kao što je sama rekla ta europska iskustva predviđaju i da muškarci mogu dakle roditelji dobiti te tri, dvije ili tri godine pa ja pozivam dajte nama muškarcima pravo da idemo tri godine na porodiljni dopust ukoliko se to naše supruge s time slože pa ćete onda do kraja zaista uvažavati europska iskustva na koja se pozivate.
Ispravak netočnog navoda još kolegica Snježana Biga-Friganović. Ja vas molim za malo tišine u sabornici.
Ja ne znam da li sam krivo čula ali ja ispravljam netočan navod potpredsjednice Vlade koja je rekla da bi bilo nedopustivo i neprilično valorizirati nakon nekog određenog vremena i procijeniti da li je ova mjera adekvatna ili ne. To niste rekli. Jer kada bi to bilo točno, pa upravo je to zadatak Vlade s obzirom da nemamo dovoljno novca, itekako nam je važna svaka kuna. I ja ću samo podsjetiti. Mi smo se 99. našli u situaciji da sa u poridiljske naknade mjesecima kasnile. Pa nemojte to dozvoliti ubuduće.
... [[Govornik nije uključen.]]
Gospođo potpredsjednice, opet dolazimo u istu situaciju da se povrijeđuje Poslovnik, članak 209. da zastupnici zloupotrebljavaju ispravke netočnog navoda za nešto sasvim drugo što ne priliči niti ovom Poslovniku a niti Saboru.
Slažem se, morat ćemo ići na opomene. Hvala lijepo. Molim vas da krenemo dalje sa raspravom. U ime Kluba HNS-a PGS-a kolega Dragutin Lesar, izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice Sabora, poštovana gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Kako je danas krenula ova rasprava sve do sada uvjeren sam da ispravkama Poslovnika, replikama i povredama Poslovnika ni za jedan promil nećemo povećati natalitet u Hrvatskoj. I bojim se kada bi samo mi iz ove sabornice bili zaduženi da bi Hrvatska 2030. imala milijun stanovnika a ne 3 kako se ovoga prepašilo. S obzirom da je ovo prvo čitanje ovoga prijedloga zakona a u očekivanju da do drugog čitanja dođu i ostali prijedlozi zakona koji će davati odgovor na jednu cjelinu a posebice u želji da mjere koje će Vlada predlagati u sebi sadrže ciljeve da bude više rođenih, manje iseljavanja, više povratka iz iseljeništva. I da hrvatsko pučanstvo bude bolje raspoređeno na čitavom prostoru države Hrvatske kao što je to u ciljevima nacionalnog programa demografskog razvitka 95. u uvodu već bilo predviđeno. Dozvolite samo par naših razmišljanja u Klubu Hrvatske narodne stranke i primorsko-goranskog saveza. U Hrvatskoj postoji problem pada nataliteta, on je ozbiljan, posljedice za Hrvatsku mogu biti ozbiljne i u Hrvatskoj hitno moramo uvesti mjere koje će pad zaustaviti a onda omogućiti i rast. Čitajući ova tri paketa zakona, tri zakona iz ovoga paketa različitost između našega kluba i vladinih prijedloga je prvo u tome što je jedna ova mjera dakle parkijalna očekujemo i druge. Drugo što do kraja u svim načinima koji se predlažu ne slažemo se ali dok ne dođe cjelina teško je davati konačne ocjene i nečega što do sada nije bilo i ne znamo da li će se predlagati. Naime, nije samo dovoljno povećati natalitet ako i sada već znamo da u Hrvatskoj jedan problem se ponovno javlja a to je neodgovorno roditeljstvo u jednoj od određenih ili više određenih skupina gdje do sada nisu bile ni predlagane ni poduzimane dovoljno ozbiljne mjere kako bi se i taj problem aspekta sretnih mladih ljudi rješavao ali o tome ću govoriti u pojedinačnoj raspravi posebice sa aspekta očekivanog problema u Međimurju oko toga. U 11. mjesecu prošle godine, broj ili struktura nezaposlenih žena, to je bilo puno puta rečeno je 58,6%. Međutim, kvalifikacijska struktura nezaposlenih žena je takova da je čak 64,6% njih bez ikakve stručne spreme do kvalificiranih ili visoko kvalificiranih. Nadalje, po starosnoj dobi do 34 godine starosti od ukupnog broja nezaposlenih žena 48% je njih u dobi spremnosti i mogućnosti još i za rađanje. Od novo prijavljenih radnika koji su došli na burzu iz svijeta rada kojih je bilo 22 tisuće, 11 tisuća je žena, dakle, 50%. Zašto su dolazile na burzu? Otkazom poslodavca, na burzu je došlo od ukupno 14 tisuća 800 radnika, bivših radnika 7 tisuća 780 žena ili 52,5%. Zbog viška na radnom mjestu od 3 900 radnika koji su samo u tom mjesecu proglašeni viškom čak 2 225 ih je bilo ili to je 56,4% žene. Ovi podaci i ovi odnosi prisutni su u svim mjesecima ove godine i zbog toga tvrdim da žene spadaju u težu zasposlivu kategoriju ljudi danas u Hrvatskoj i da taj problem ne započinje onda kada žena koja radi bilo na određeno ili privremeno postane trudna nego već u politici zapošljavanja postoji diskriminacija spram žena u određenom dijelu gospodarstva. I nije problem Hrvatske loša rješenja u Zakonu o radu u sankcijama nego je problem u tome što se ne vrši nadzor i kontrola na poštivanju određenih prava posebice koje su ovakve diskrimitorske politike i tu je problem. Mi možemo u zakon tri puta strože propise ili odredbe unjeti ali njih u izvršnom smislu nitko ne kontrolira i nema sankcija. Drugo što sam sinoć rekao, a drago mi je da je gospođa Kosor ovdje, ono što smo očekivali a u Zakonu o PDV-u nema. Gledajte, zaista cjelina rješavanja ili stimuliranja povećanja broja novorođene djece trebamo uvijek pratiti. Mi ćemo i u ovoj i u idućoj zalagati se za veći broj djece, ali ćemo istovremeno dalje naplaćivati PDVa 22 kn na paketić pelena, ili 60tak kuna na dječje bebi cipelice ili 20tak kn na drugu dječju proizvodnju. Međutim kada dođemo do dječjih vrtića prema podacima s kojima ja raspolažem, kapaciteti jaslica u Hrvatksoj su toliko da mogu primiti 15% djece u jasličkoj dobi. A kapaciteti u Hrvatskoj su toliki da mogu primiti 35% djece vrtićke dobi. Zašto je to tako, ne zato što općinem ili gradivo ne bi željeli da grade ili otvaraju vrtiće, nego zato što po postojćem zakonu o predškolskom odgoju i o financiranju lokalne samouprave u nekim općinama izdaci az dječje vrtiće prelaze rashode 50% proračuna. Drugo, sudjelovanje roditelja u ekonomskoj cijeni smještaja djece u vrtićima i jaslicama bilo je 50-50 najčešće. SAda se to p enje d aroditelji u nekim općinama i gradovima moraju sudjelovati i sa 70 pa i više posto. Cijene vrtića se kreću od 800 do 1200 kuna, jaslice između 700 1400, 1500, 1100. Dakle za troje djece u vrtiću u minalnoj ekonomskoj cijeni i tamo gdje općina sufinancira 50% te cijene, je 1200 do 1500 kn mjesečno. Dakle taj trošak predškolskog odgoja koji je stav,ljen samo na teret općina i gradova i roditelja je jedan od problema. Nadalje, očekivao sam osbono da stručnjaci demografi potvrde da je dužina porodnog dopusta jedan od razloga pada nataliteta ili jedan od sigurnosti njegova povećanja. ali bojim se da samo ovom mjerom brinemo o djetetu kada je u obitleji troje djece samo do 5 godine staroti najstarijeg. Dakle, ova prava stječu se za trećei svako daljnje dijete, najstariji će tada imati 5 godina najmlađi 3 godine i tada briga koju sada predlažemo za to obitleji praktički prestaje. I žena nakon toga ide raditi. Što želim upozoriti. Dali u općini ima vrtića ili nema. Dali u vrtiću ima mjesta ili nema. Pa tri puta 400, ili tri puta 500 kn po djetetu za vrtić. Pa onda dođemo pod navodnike besplatne osnovne škole, onda dođemo do napora da dijete upišemo u srednju školu, onda dođemo da ga upišemo an faks ako ćemo imati dovoljno novaca da i to podmirimo. I ond aiza toga treba osigurati i stan. Dakle ako želimo stimulirati roditelje na većiu broj djece nije dovoljno stimulirati samo treće i svako daljnje dijete, jer da bi se došlo do t rećega, prvo treba imati prvo i drugo. I roditelji u sigurnosti ne razmišljaju samo kada su djeca 7 godina stara, nego do toga dok se ne zaposle, dok se ne oženi ili ne udaju, i dok nemaju riješeno stambeno pitanje. Zbog toga pitanje naknada porodiljskih, visina dječjih doplatka, dječjih vrtića i jaslilca očekujemo gospođo potpredsjednice taj komplet. Posebice u dijelu i financiranja lokalne samouprave. Jer protivno će općin i gradovi i dalje izbjegavati širiti kapacitete i povećavati udio roditelja u cijeni samoga smještaja. ONo što također želim reći oko termina i promjena da se umjesto porodni predlaže rodiljni dopust. Naime upozorile su me neke kolegice a i sindikata da taj termin rodiljni bi bio vezan isključivo na rađanje. Ali rekli su a vjerujem u to da ni jedna žena ne rađa tri godine pa da bi trebalo to ipak promjeniti. A posebice i zbog toga što ovo pravo može koristiti otac, da se zapravo radi o roditeljskom dopustu. A ne koji je vezan samo isključivo na čin poroda. Dakle, ovo što očekujemo između prvog i drugoga čitanja, a posebice i ostale prijedloge i mjere biti će osnov za našu odluku dali ćemo i ovaj prijedlog zakona podržati ili ne. I molio bih da isto tako kada ovi drugi paketi dođu na raspravu i prvo čitanje budu potkrijepljeni određenim podacima ne samo na nivou Republike Hrvatske nego ako je i moguće po županijama. Jer je i kretanje demografska slika drugačija. A posebice ovaj problem radnih mjesta, predškolskog odgoja i drugih aspekata socijalnih koji se mogu javljati, nije isti u svakoj od hrvatskih regija. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku ... [[Govornik se ne razumije]] I dozvolite da obavijestim vas da je potpredsjednik Odbora za pravosuđe gospodine doktor Vilim Herman, sazvao sj.ednicu Odbora za pravosuđe danas sa početkom u 13,30 sati u dvorani 202. Dakle na drugom katu. Imali bi još vremena za još jednoga govornika prije dolaska gospodina predsjednika Republike Čile pa ako bi to trajalo stvarno 10 minuta onda bi možd amogli. A ja isto tako bih molio onoga tko će dobiti sada riječ, ako dođe do toga da protokol ranije kako započen ovo sve što je danas predviđeno, da onda trenutno ode sa govornice. Pa ćemo nastaviti naravno sjednicu. Ja se unaparijed ispričavam ako do toga dođe. Ima riječ predstavnik kluba Hrvatske stranke umirovljenika gospodine Silvano Hrelja. A ovdje je bio ja se ispričavam i gospodinu Hrelji, klub zastupnika HSPa gospodine Slaven Letica. Ispričavam se.
Gospodine potpredsjedniče Bebiću, gospođo potpredsjednice Vlade, donio sam puno papira, ali bit će dosta tih ... [[ne razumije se]] minuta. Dakle, klub HSP-a sa timom vanjskih eksperata raspravio je ozbiljno o ovoj problematicima i prijedlozima, odnosno zakonskim prijedlozima i u načelu će i glasački će podržati ovaj prijedlog. Međutim, upućujem jedan apel kada se radi o ovako ozbiljnim zakonskim prijedlozima da budemo u prigodi u sljedećim prigodama dobiti te materijale barem 7 ili 15 dana ranije. Nadalje, mi očekujemo da je tematika demografske krize ili depresije u hrvatskom društvu upravo ona tematika oko koje bi se mogao ostvariti inače neostvarivi ideal saborskog suglasja. Naime, nema nikakvog spora o tome da broj rođene djece koji se u ovim papirima nepotrebno naziva brojem novorođene djece stalno opada i da će se taj trend na žalost nastaviti. U tom pogledu tužna je činjenica npr. ako otvorite današnje novine primjetit ćete da je Ustavni sud Republike Hrvatske jučer upravo donio odluku da Obiteljski zakon o kojem će se sutra razgovarati nije organski zakon. I svakako se treba potruditi, a da primjerice Zakon o medijima jeste organski zakon. Ja apeliram na vas da se sutra potrudite jer je to ključni zakon koji regulira građanska ljudska prava u ovoj zemlji da dobije status organskoga zakona i da se tako prema njemu ponašamo. Što se tiče samih termina, ovdje se i to nitko danas nije spomenuo, predlaže promjena ključnog termina od porodnog u rodiljni dopust. To izgleda kao nekakva lingvistička ili lektorska intervencija. Tu se radi o jednoj suštinskoj intervenciji. Naime, ti dopusti se u zadnjih 100-tinjak godina na ovim prostorima različito nazivaju - porođajni, porodiljni, materinski, majčinski, roditeljski kao nekakva opća sintagma. Ovdje je dopust bio vezan uz fenomen poroda i zbog toga je mogao pokrivati oba roda, a ovdje se vezuje uz pojam rodilje. Znači, na neki način se prejudicira da će biti rezerviran za majke i tu je gospodin Jurjević skrenuo na duhoviti način pažnju na to. Tu se ne radi o banalnom primjeru. Nova vlast je na žalost prošle godine donijela Obiteljski zakon u koji je stari hrvatski izraz raskid braka promijenila u razvod braka. Molio bih vas gospođo ministrice da se i o tome vodi računa. Razvodljene mogu biti obale i rijeke, a ljudi i brakovi se rastavljaju. I to je dakle, ako gospodin predlagač ovoga zahtjeva za ocjenu ustavnosti Obiteljskog zakona gospodin ... [[ne razumije se]] Radelj koji je ujedno bio jedan od skupine eksperata koji smo konzultirali je skrenuo pažnju na tu činjenicu. Dakle, što se tiče mogućnosti puta prema suglasju tu ima jedan konkretni prijedlog. Naime, nova Vlada na temelju nedostatnih informacija ima alibij za to je donijela pogrešne odluke o imenovanju dvojice - jednog državnog tajnika i pomoćnika državnog tajnika - i ispravno je postupila što je smijenila dvije osobe koje su bile predmetom istražnih ili ne znam kakvih kaznenih progona. Napravila je na žalost i pogrešku u smjeni koju može ispraviti. Davorko Vidović je spomenuo tu nacionalnu obiteljsku politiku. To je možda najbolji i najozbiljnije napravljeni dokument stare Vlade i trebalo bi ga rehabilitirati na dva načina - da se ne improvizira. Ja imam veliko iskustvo sa demografima. Oni su prekrasni, ljude koje ste uključili su najbolji u Hrvatskoj. Međutim, demografi imaju jednu profesionalnu manu. Oni su uvijek loše raspoloženi i pesimistični. I vaš tim pogotovo ako su hrvatski demografi jer su bili progonjeni po političkoj razini jesu deprimirani zato što hrvatsko stanovništvo stalno se smanjuje, broj rođene djece se smanjuje i Stranka umirovljenika ima najbolje perspektive u ovome društvu. U tom smislu moj drugi prijedlog je da se izmijeni odluka o smjeni i da se gospođa dr. Adinda Dulčić na neki način barem uključi u ovaj vaš Savjet. Jer ako malo ozbiljno, a ja znam o čemu govorite, naime naime jedna od vodećih stručnjakinja koju smo konzultirali je dr. Gordana Cerjan Letica koja je u privatnom životu moja žena, prva ili jedna od prvih feministkinja u Hrvatskoj koja još ima prvoga muža i dvoje djece. Koliko znam sve ostale imaju četiri, pet muževa, jedno ili ni jedno dijete. Znači, što se tiče konkretnih stvari - još samo dvije, tri riječi - u pravu su oni koji kažu da je to jedna mala mjera više simbolična. Kada je simbolika u pitanju mislim da je prijedlog HSP-a jedan prijedlog koji bi trebalo svakako razmotriti i mi smo se zalagali u predizbornom programu za tzv. škrinjicu dobrodošlice, da svako dijete koje se rodi u Hrvatskoj dobije jedan poklon paket simbolične vrijednosti. To je običaj u Americi da se doista osjeti da je dobro došlo na ovaj svijet. Mi smo radili jedan izračun. Sa 200 dolara vrijednosti, to je otprilike 15 milijuna kuna u državnom proračunu u taj paket dobrodošlice - vidim da se svima žuri - mi smo mislili uključiti da znate o čemu se radi jedan zlatnik hrvatsku zastavu, zastavu europske unije, tekst hrvatske himne, stihove "O lijepa, o draga, o slatka slobodo..." krunicu za multikulturalni element pošto smo mi proeuropski usmjereni klub da se i druge, pripadnici drugih etničkih zajednica imaju svoj dio u tom paketu, pregled dnevnih vijesti na dan rođenja, ultrazvukne slike itd. Znači, to je jedna stvar koja bi se također u geste, što se tiče obiteljske ... [[ne razumije se]] budite bez straha. Ja se time ozbiljno bavim već 30-tak godina. Osnovni determinator rasta stanovništva i rađanja pošto se ne može roditeljima kao ni trgovcima uputiti apel ovima da smanje cijene, a ovima da rađaju djecu. Jer je rađenje djece jedan duboko intimni čin. Dvoje ljudi moraju ili pri svjetlu ili u tami ili u crnom mraku uz Bethovena ili Pink Floyde moraju nešto ozbiljno napraviti. A u tom smislu osnovna determinanta je prvo, prijateljski odnos društva prema obitelji, prema bakama i djedovima koji su podcjenjeni ili prezreni u ovom ... [[Ne razumije se.]] Koji služe za zaštitu djece i tu je položaj Hrvatske stranke prava komparativna prednost jer on se bori za tradicionalnu obitelj. Drugo je mogućnosti zapošljavanja, zaposlenost i opće raspoloženje u društvu. Ljudi moraju osjećati, vidjeti puno zastava Hrvatskih u ovom Saboru, a među ove zastave, evo kad je došao nas prijatelj, treba svakako dodati i Europsku zastavu, a o tome ćemo govoriti u okviru druge teme. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom zastupniku gospodinu Slavenu Letici.
Dame i gospodo nastavljamo sa sjednicom. U ime kluba zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika gospodine zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Ja sam impresioniran pošto sam novi član ovoga visokog Doma i sigurno je da sam zadovoljan da sdam vaš kolega. Međutim malo se čudno osjećam s obzirom da se ovdje punov iše važnosti daje na formu nego na sasdržaj a to nije bilo do sada u mom životu tako. Morat ću se privići. Mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika smo novi i učimo se ovoj parlamentarnoj demokraciji i cilj nam je d abudemo što kraći d abudemo što precizniji i da se ne opterećujemo odnosima koji su nekada vladali u ovom Domu. Ali da procjenjujemo sadašnju situaciju i da od ove situacije pokušamo učiniti nešto bolje za one koji su nas izabrali. Što se tiče ovih prijedloga zakona smatramo da prijedlozi zakona o izmjenama i dopunama zakona o radu, Zakona o izmjenama i dopuanma zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki, te Prjiedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o zdravstvenom osiguranju, neće imati željene efekte povećanaj nataliteta u Hrvatskoj. Iako im se pozitivni predznak ne može osporiti. Zakoni u stvari povećavaju opseg prava samo za pojedine slučajeve korištenja porodnog dopusta, i to je pozitivno. Međutim to je samo parcijalna mjera obzirom da je osnovni problem Hrvatske odluka obitelji za jedno, drugo a ne samo treće i više djece. Smatramo da bi se porodiljne naknade trebale povećati i po svom iznosu i da je to osnovni zahtjev kojem je trebalo udovoljiti. Sugeriramo predlagaču da ove mjere stavi u kontekst nacionalnog programa demografskog razvitka Republike Hrvatske iz 1996. godine, te usporedi prilike koje su na tržištu rada bile aktualne tada, odnosno danas. Postoje bitne razlike. Smatramo da današnja rješenja u Zakonu o radu, a to je dominatran oblik rada, rad na određeno vrijeme ne motiviraju na odluku o trudnoći i planiranju obitelji. Dapače, mogao bih iz svoga iskustva navesti puno primjera o diskriminaciji mladizh žena budućih majki i moja je osobna želja da u našim supermarketima ponovno na blagajni vidim pokoju trudnicu. Sve prisutan rad na crno, visoke stope nezapolenosti, nemogućnost očuvanja zaposlena nesigurnost radnog mjesta, su dodatni elementi koji pogoduju negativnom trendu nataliteta u Hrvatskoj. Naravno da sve ove elemente treba uzeti u obzir i strateški se oprijedijeliti prema pozitivnoj diskriminaciji majke, a naročito majke u svijetu rada sa ciljem motivacije naglašavam motivacije na rađanje djece i stvaranje obitelji. Smatramo da ovi prijedlozi mogu biti poboljšani u drugom čitanju. I nadam se da će predlagač uvažiti pojedine argumente koje su ovdje kolegice i kolege zastupnici dali u diskusiji. Molim predlagača da nam u buduće u pisanom obliku dostavi stavove i mišljenja socijalnih partnera jer oni jesu veoma važni čimbenici za ostvarivanje kvalitetnog socijalnog dijaloga u našoj državi. A bez kvalitetnog dubinskog socijalnog dijaloga teško d aćemo naći željena rješenja. Nije nikakve zamjerka, znam d aje bila kratkoća vremena i nadam se da ovoj mojoj želji može udovoljiti. Nadalje, sugeriramo predsjedniku Sabora da se u najkraćem roku a temeljem članka 75. Poslovnika Hrvatskog sabora izvrši imenovanje još 6 članova Odbora za rad, socijalnu politikku i zdravstvo, iz redova socijalnih partnera i stručnih institucija i udruga u cilju što kvalitetnijeg rada odbora. Na kraju, obzirom da se u ovom prijedlozima zakona tretira materija neobvezujućeg prava Hrvatska stranka umirovljenika podržava narečene prijedloge zakona. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Hrelji. U pogledu ovoga prijedloga koji je potpuno osnovan i umjestan sada prelazimo na popunjavanje postupak popunjavanja radnih tijela sabora i sa onim svim vanjskim članovima. Taj postupak sada se pokreće dakle da se i radna tijela sabora popune i taj postupak ćebiti do završen do sljedeće sjednice SAbora na kojoj će onda imenovati i izabrati i svi vanjski članovi iz pojedinih radnih tijela. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Pero Kovačević.
Uvažni kolega je rekao da se u Saboru puno više polaže pažnje na formu a ne na sadržaj. Mislim da je iz istupa našega predstavnika gospodina prof. Letice vidjelo da Hrvatska stranka prava baš je sadržajne dala stvari da uzakon bude još kvalitetniji. Samo toliko. Možda je lapsuz bio ali.
U ime kluba Srpske demokratske samostalne stranke gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovani "krivi nazivu", i ostale kolegice i kolege. ja ne gospodarim mikrofonom Gospođo potpredsjednice, vaša zamisao i zamisao Vlade da se ovim izmjenama i dopunama zakona poboljša ono što je evidentno treba poboljšati u Republici Hrvatksoj, a to je demograska slika i demografski kapacitet je sasvim sigurno plemenita i sa stajališta države i sa stajališta državnih i nacionalnih interesa nesumnjiva i opravdana. Ali nisam siguran da se prijedlogom izmjena i dopuna zakona kako ovoga Zakona o porodnom dopustu majki, tako i drugih zakona koji su s njima u vezi može postići taj važan i opravdan cilj. I zbog toga, ako mi dozvolite u ovom prvom čitanju htio bih iznijeti nekoliko primjedbi u vezi sa samom idejom za koju kažem da je opravdana i po mnogo čemu neosporna, ali nisam siguran da su mjere koje se predviđaju ovim zakonom takve da mogu jamčiti dosizanje i ostvarivanje toga cilja. Prije svega, sasvim je jasno da konceptualno gledajući država kakvu bismo danas htjeli imati i kakva bi se u modernom smislu te riječi trebala razvijati sa svim svojim instrumentima ni simbolički, a pogotovo ne funkcionalno ne bi trebala uspostaviti kao neka vrsta surogata majke, roditeljice. Bojim se da sa ovom vrstom pristupa koju otvarate sa ovim prijedlogom idemo u tom pravcu i zapravo se krećemo u tom pravcu, a to po svemu što ja razumijem i po svemu što mislim da bi trebalo uraditi u vezi sa ovim važnim i teškim problemom za Hrvatsku sasvim sigurno nije najbolji način čak i onda kada se politički gledano ta simbolička funkcija čini opravdanom. Produženje porodiljnoga dopusta ili porodiljnih nadoknada na osnovi vremenskoga roka sasvim je sigurno da u ovim okolnostima može pomoći samo jednom dijelu hrvatske populacije i nisam siguran da je u pitanju najvitalniji dio hrvatske populacije. Bojim se da se sa ovim konceptom zaobilazi sve one koji su ne samo radno sposobni, ne samo one koji pokušavaju na osnovi rada i za sebe i za druge u društvu nešto privrijediti, nego i za one koji su već ušli u neku vrstu bračne zajednice, a koji iz ovih ili onih razloga nemaju pretpostavke da zapravo u pravom smislu te riječi zasnuju i prošire svoju obitelj u reproduktivnom smislu te riječi. Drugim riječima, sa ovim prijedlogom ovako kako je koncipiran, ako ga ja dobro razumijem, zaobilazi se sve one koji bi zapravo trebali biti braku, a zbog nedostatka ekonomskih pretpostavki to nisu. Zatim se zaobilazi sve one koji već jesu u braku, ali se nisu odlučili za porod i za djecu zbog toga što nemaju ekonomskih pretpostavki za to i zaobilazi se jednako tako i one koji već imaju jedno dijete, a nisu u mogućnosti odlučiti se na sljedeći korak bilo zbog toga što nemaju posla, bilo zbog toga što im je posao nesiguran, bilo zbog toga što im je zarada premala, bilo zbog toga što nemaju stana ili stambene zbrinutosti. Koliki je postotak tih ljudi u državi ja ovoga trenutka ne znam i nisam imao priliku da se pripremim u tom smislu za ovo izlaganje i za ovu raspravu. Ali pretpostavljam da je to značajan dio u hrvatskoj populaciji. A sasvim sam siguran, dakle ne pretpostavljam, nego sasvim sam siguran dal' to pripada najvitalnijem dijelu naše populacije. Zašto zaobići taj dio populacije i zašto preferirati onaj dio populacije koji se iz ovih ili onih razloga ne opredjeljuje, nego možda ne samo u skladu sa uvjerenjem, nego i u skladu sa tradicionalnim pristupom obitelji ako smijem upotrijebiti tu vrstu izraza da me se ne bi krivo razumjelo dakle, gdje se djeca ne planiraju, nego se događaju? Zašto u tom slučaju preuzimati obaveze, a na drugom mjestu ne pomoći svima onima koji su se odlučili da planiraju obitelj i da planiraju društvenu zajednicu u cijelosti zajedno sa državom? To je moje pitanje za mene. To je moje pitanje gospođo potpredsjednice i i za vas kao predlagača u ime Vlade. Prema tome, ako je u pitanju demografska obnova ili demografski oporavak sasvim je sigurno da postoje drugi načini kako je to moguće i drugi način osim ovog. Ovaj je neosnovan. Sasvim je sigurno da je neophodno omogućavati i jamčiti ovu vrstu socijalne sigurnosti. Ali da li baš ovako? Da li baš na ovaj način? Da li u okolnostima ovako povećane stope nezaposlenosti kao što je imamo, zapravo implicitno podržavati pojačavanje stope nezaposlenosti. Ja mislim da to nije smisao ni ove Vlade, da nije smisao ni vaš, ali bojim se da bi to moglo završiti ovakvim posljedicama. I drugo, jučer je ovdje bila živa rasprava oko prijedloga o smanjivanju PDV-a. Živa, ali je savim sigurno da smanjenje PDV-a slijedi, kao što i slijedi pitanje reforme poreznoga sustava u državi po ovom ili po nekom drugom modelu. Po ovom koji je predložila Vlada, ali reforma je neizbježna i sasvim sigurno nešto što mora uslijediti. Ali sa ovim prijedlogom ovako kako je koncipiran, zapravo se produžava sistem povlastica i vi sa ovim prijedlogom sasvim sigurno proturiječite ovom prijedlogu koji je jučer bio na raspravi oko smanjenja PDV-a. Ja ne kažem da je to stavka koja će definitivno ugroziti proračun i definitivno dovesti u pitanje reformu poreznog sustava, ali je sasvim sigurno da na ovaj način zapravo povećavate i produžavate sistem povlastica što bi ministar sa druge strane htio smanjiti. Prema tome, unutar Vlade postoje dva pristupa. Onaj prvi mi je bliži ovoga trenutka nego ovaj koji zastupamo sa ovim prijedlogom zakona. O drugim aspektima i drugim mogućnostima nadoknađivanja demografskih gubitaka države mogao bih naravno govoriti ovdje i sa stajališta populacije koju sam predstavljam, ali ovaj put ću to zaobići. Mogao bih govoriti o tome da je povratak izbjeglica također jedan od mogućnosti kako se može nadoknaditi demografski gubitak pogotovo tamo na nekim područjima na kojima je očit snažan demografski gubitak, ali to ovoga trenutka zbog osjetljivosti te tematike i zbog važnosti ove o kojoj vi govorite, neću doticati. I na kraju mi dozvolite da kažem nešto gospodine predsjedniče, potpredsjedniče što nije neposredno u vezi sa ovom temom, ali jeste sa raspravom koju smo vodili jučer. Jedan od sudionika rasprave je ovdje, jedan nije. Taj koji nije je ovome koji je ovdje rekao kako je on čitao njegove tekstove dok ih je on pisao, a ovaj je imao za zadaću da ih čita. Time je zapravo uvrijedio i one koje čitaju i one koji pišu, a isto tako i one koji govore i one koji slušaju. Ja sam jučer slušao i nisam kanio govoriti, danas sam odlučio da govorim pa sam htio i to spomenuti, ali bih volio da se ubuduće one koji pišu i one koji govore na taj način ne spominje i ne vrijeđa. Jer oni koji čitaju, kao i oni koji slušaju kao što vi slušate mene ovoga trenutka, nerijetko su pametniji od onih koji pišu i od onih koji govore. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Pupovcu. Predlagatelj, potpredsjednica Vlade. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici javila sam se budući da imam saznanja da je ovo bio posljednji govornik u ime klubova pa bih željela rezimirati dosadašnju raspravu i naravno nastojat ću sada kada krene pojedinačna rasprava zastupnika što je moguće manje se javljati u ime predlagatelja, jer su glavna stajališta iznesena u istupima predstavnika klubova. Želim najprije izraziti zadovoljstvo dosadašnjom raspravom, bilo je korisnih i vrijednih prijedloga koje će sasvim sigurno predlagatelj nastojati što je moguće više ugraditi u konačni prijedlog zakona. Ponavljam još jedanput, mi smo zato i išli na prijedloge izmjena i dopuna ova tri zakona u redovitoj proceduri kako bi uistinu Hrvatski sabor mogao reći svoje stajalište o prijedlogu, ali naravno i o temeljnoj ideji koja se provlači kroz sva tri prijedloga. Zadovoljna sam također što su se ovom temom bavili i kolege zastupnici, a ne samo, odnosno gospoda zastupnici, a ne samo gospođe zastupnice, jer ovo sasvim sigurno nije tzv. žensko pitanje, ovo je pitanje budućnosti Hrvatske. Bilo je ovdje riječi o tome u nekoliko navrata da je tu pitanje i o tome kako se troši novac poreznih obveznika. Naravno, ali mislim da je vrlo jasno i vrlo razvidno da je ovo jedan od prioriteta ove Vlade. Sada bih željela evo reći i nešto o malo prije izrečenom o čemu je govorio gospodin Pupovac. Dakle, rekao je da se ovdje produžava sistem povlastica. Mi mislimo u hrvatskoj Vladi da se ne radi o povlasticama kada predlažemo mogućnost korištenja rodiljnog dopusta za majke blizanaca, trećeg i svakog djeteta tri godine. Mi mislimo da je to jedna od mogućih mjera, ali sasvim sigurno do ukidanja tog prava to je bilo ono što se zove stečeno pravo. Želimo to cijelo područje izvući iz socijalnog, dakle to nije socijalna mjera, to je jedna od mjera koju ova Vlada smatra rekla sam i ponovit ću još jedanput, prvorazrednim političkim, nacionalnim, strateškim, ako hoćete i obrambenim pitanjem. Dakle, ako ne bude nacije čemu sve strategije, čemu svi zakoni dakle ako ne bude bilo onih na koji će se te strategije odnositi. Dakle, još jedna konstatacija da postoje dva pristupa Vlade, spomenuli ste jučer ministra pretpostavljam Šukera koji je htio smanjiti kako ste rekli povlastice i onda ova inicijativa koja želi produžiti sistem odnosno sustav povlastica. Ne, poštovane gospođe i gospodo zastupnici, ne radi se o dva pristupa Vlade. Radi se o jednom pristupu hrvatske Vlade, o pristupu vrlo jedinstvenom. Ovu mjeru itekako podržava i predsjednik Vlade i svi članovi Vlade. Radi se o tome da smo mi procijenili. Dao je ovo prioritetno pitanje i tom prioritetnom pitanju dat ćemo i takvo mjesto kakvo po našem sudu zaslužuje i kad se bude donosio državni poračun, dakle kad Vlada bude Hrvatskom saboru predlagala državni proračun. Dakle, ne radi se o dva pristupa i ministar Šuker o ovom pitanju misli isto što i ja. Naravno, bez potpore predsjednika Vlade ni ministar Šuker ni ja ne bismo za ovom govornicom mogli iznositi stajališta kakve je on iznosio jučer i kakve ja iznosim danas. Dakle, još jedanput želim se zahvaliti. Želim podsjetiti da je ovo bila jedna od mjera iz programa iz 1996. koji je obvezujući za Hrvatski sabor kao što su i drugi slični dokumenti naravno obvezujući i za Sabor i za Vladu. I naravno, želim još jedanput ponoviti da nitko nema iluzije, pogotovo u hrvatskoj Vladi da bi ovakva jedna mjera vraćanje mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta mogla proizvesti da tako kažem spektakularne promjene i za godinu ili dvije veliki broj novorođene djece u Hrvatskoj. Naravno da nitko nema iluzija o tome, zato ja govorim o mozaiku, zato ja govorim o kamenčiću. Naravno da smo mi svjesni da tek mogućnost većeg zapošljavanja, otvaranja novih radnih mjesta, rast standarda, mogućnost da mladi ljudi kupe stanove, da grade kuće, da se zapošljavaju i da smi naravno planiraju svoj život i svoju budućnost može bitno pomaknuti zaustavljanje negativnog trenda u ovom dijelu koji se odnosi na populacijsku politiku. Prema tome, ja vas molim da ove prijedloge još jedanput u prvom čitanju poduprete jer to je ponavljam bilo nešto što smo mi najavljivali i što smo obećavali i što je kao što znate dobilo potporu u javnosti, dobilo potporu ponavljam GSV-a i sasvim sigurno da to može biti početak dugoročnijih mjera a slijedeća koja dolazi svakako bit će vezana uz donošenje državnog proračuna i Zakona o izvršavanju državnog proračuna kad ćemo raspravljati o vraćanju iznosa rodiljnih naknadu na razinu iz 2000. Hvala.
Zahvaljujem se potpredsjednici Vlade i ministrici. S ovim smo zaključili raspravu po klubovima. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave u trajanju od 10 minuta nadam se isto tako onako tolerantne kao što je bilo i prije podne. Na redu je uvažena zastupnica Milanka Opačić. Izvolite!
Gospodine predsjedavajući, gospođo ministrice, kolegice i kolege! Naime, ja mislim da u ovoj dvorani nema nikoga tko ne dijeli zabrinutost zbog toga što Hrvatska sve više stari i što je sve manje djece, međutim mislim da se razlikujemo samo u pristupima kako to učiniti. Naime, nismo mi jedina zemlja koja se suočava s ovim problemom. Mnoge zemlje u svijetu imaju iste ili slične probleme, mnoge koje imaju puno veće proračune nego što to ima Republika Hrvatska, izdvajaju vrlo velika sredstva, imaju niz mjera pa kod nekih zemalja je to dalo efekata, kod nekih ne. Dakle, potrebno je doista niz mjera i pitanje koja mjera će biti dobra i koja mjera će doista biti ona koja će biti poticajna za ljude da imaju nešto veći broj djece nego danas. Ono zbog čega ja smatram da ova mjera je nešto što neće donijeti nikakav pomak i mislim da je dosta brzopleto se išlo sa ovom mjerom na 1. sjednicu Sabora. Mislim da je bilo puno bolje možda još neke stvari osmisliti i onda s njima ići na sjednicu Sabora, prvenstveno dakle mislim da ova mjera neće biti dovoljna zbog toga što u Hrvatskoj je činjenica da treba poticati drugo dijete a ne treće dijete. Prema tome, treba ići na one mjere koje će poticati obitelji da rađaju drugo dijete a ne treće. Jutros smo se ovdje dotaknuli i ovoga programa demografske obnove Republike Hrvatske koji je donesen 1996. godine koji je Hrvatski sabor usvojio i za koji sam ja jutros utvrdila da ima nekakvih 15-tak ovako u grubo brojeno mjera i od čega moram reći da i ovo sada ne govorim zbog toga da mjerimo tko je što napravio u ovom dijelu populacijske politike nego zbog toga da kažem da smo se mi vrlo korektno ponašali jer mislim da doista to jest jedan nacionalni problem i mi smo ostvarili jedan dio tih mjera koji su bili tada u tom programu. Isto tako se nadam da ćete i vi onda nastaviti dalje raditi sve ono što je ... [[Govornik se ne razumije.]] obiteljskoj politici s obzirom na to da su i tu politiku radili djelom ljudi koje ste vi danas imenovali u svoj savjet zbog toga što naprosto u ovako malo zemlji ni nema neki širi krug stručnjaka koji se bave ovom temom. Tako smo mi smanjili stambene kamate dakle na stambene kredite sa 13% na 7, na 6% za ljude koji rješavaju stambeni problem a imaju do 35 godina starosti, poticanu stanogradnju dakle kako bi lakše ljudi došli do stana, porezne olakšice koje smo uveli a koje sada idu, stupaju na snagu dakle od 1.1., na kredite za rješavanje stambenih pitanja za podstanarstvo, dječji doplatak koji više ne ulazi u imovinski cenzus, dječji doplatak dakle koji smo dali svoj djeci naravno uz određeni imovinski cenzus kako bismo pravednije rasporedili novce. U Zakonu o radu zabranili smo noćni rad trudnicama, odnosno svim ženama. Dakle, to je jedan dio porodiljne naknade koji smo proširili, dakle, za sve žene i one nezaposlene. Dakle, evo, to je ono što smo mi uspjeli napraviti, a to je dijelom bilo zapisano u ovoj demografskoj politici koju je Hrvatski sabor donio 96. godine. Meni je drago jedino što se nije ostvarila jedna mjera, a to je onaj status majke odgajateljice zbog toga što bi vrlo veliki broj žena na taj način bio definitivno maknut iz svijeta rada, za što mislim da je vrlo loše. Žao mi je samo zbog toga što su neke žene povjerovale da će se taj status ostvariti. Nije se ostvario zbog nedostatka sredstava nikada, koje su rodile četvrto i peto dijete i nažalost, onda ih je jedna surova stvarnost udarila i nažalost, do dana današnjeg vrlo teško žive i othranjuju tu svoju djecu jer, evo, povjerovali su da će im država moći dati taj status. Nažalost, zbog nedostatka novca se to nije moglo učiniti. Prije nekoliko dana sa Hrvatskog zavoda za zapošljavanje dobili smo podatak da je u ukupnom broju nezaposlenih 58% žena, što znači da smo se skoro približili jednoj brojci koja je bila aktualna prije 15-ak godina. Znači da smo se u tom dijelu, da je dakle danas ženama vrlo teško snaći se na tržištu rada, da su one sve manje podobne za posao. I mislim da upravo ovakva mjera koja će na neki način motivirati žene da ostaju 3 godine kod kuće, da će ih još više udaljiti sa tržišta rada. Zbog čega si to Hrvatska ne može dopustiti, reći ću, ne može si dopustiti ni zbog toga što 50% ženske populacije jest 50% pameti, potencijala, radne, dakle, radne energije koju Hrvatska ima. S obzirom na to da imamo sve manje radno sposobnog stanovništva, to je nešto što treba iskoristit, bez čega Hrvatska naprosto ne može dalje. I zbog toga ono što treba napraviti, ne treba žene gurati isključivo na to da ostaju kod kuće i da budu majke nego im treba pomoći da usklade svoju radnu i obiteljsku obvezu i da, dakle, rade. Ono što ste vi rekli da je vama GSV dao potporu, to jest nešto za pozdraviti, međutim, problem je mislim zbog toga što je dobrim dijelom to deklaratorne naravi. Naime, prvo u Udruzi poslodavaca je samo jedan dio gospodarstva, prema tome, ako nešto Udruga poslodavaca može utjecat, može utjecat samo na jedan dio gospodarstva. Drugi dio gospodarstva kao što je rekao jučer gospodin Čačić, nije Crveni križ, funkcionira po tržišnim principima. Prema tome, nitko ih ne može natjerati da nešto rade. Ono što možemo natjerati to je ono što sam jutros rekla, provesti onaj članak Zakona o radu, a to se može provesti samo jednim dobro, dobro organiziranom, dakle, inspekcijom rada koja će onda za početak sankcionirati i kažnjavati doista ovako viskim novčanim kaznama poslodavce koji će otpuštati žene zbog toga što su trudne, koji ih neće primati. Iako tu treba reći da će neke stvari biti isto tako teško dokazive. Naime, ovom prilikom ću samo reći da je na primjer, jednoj Kanadi trebalo 15 godina dok je dobila prvu sudsku presudu o tome da je neprimanje žene na posao samo zbog toga što je pripadnica ženskog spola diskriminacija po spolu prilikom zapošljavanja. Dakle, trebalo im je punih 15 godina da takva jedna zakonska odredba dobije sudsku presudu i da se onda može, dakle, sankcionirati takva vrsta ponašanja poslodavaca. Prema tome, to je ono na čemu će se trebati radit, naravno, ako nešto se može pomoći apelima dobro, ali bojim se, dakle, da tržište funkcionira po svojim principima i nema drugih mehanizama da ih se natjera da rade ono što mi mislimo da bi trebali raditi nego ono što njima nosi profit i oni zapošljavaju one koji mogu dati najveći efekat. Međutim, mislim da treba nastaviti dalje sa kreditnom linijom za žensko poduzetništvo sa kojom smo mi krenuli. Ta je linija dala dobre rezultate. Na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje postoji dosta veliki postotak žena koje su u anketi se izjasnile da su spremne ući u samostalno poduzetništvo. Prema tome, tom broju žena treba omogućiti da pod posebnim uvjetima dobiju kredit i da krenu u samostalno poduzetništvo i na taj način se jedan broj žena može motivirati i uvući u svijet rada i mislim da je to nešto što bi, evo, ova Vlada trebala nastaviti jer se to pokazalo vrlo dobrim. S druge strane treba voditi računa i o tome da je, dakle, svjetske studije su pokazale da jedini, jedina brana za sprječavanje siromaštva zaposlenost oba partnera u obitelji. Prema tome, i o tome voditi računa ukoliko ne budu i jedan i drugi roditelj zaposleni. Vrlo su velike šanse da obitelj zapadne u siromaštvo, a ja mislim da se ovdje svi prvenstveno zalažemo za jedno odgovorno roditeljstvo, a ne za roditeljstvo u kojem će ljudi evo, se boriti sa svojim socijalnim neprilikama. Isto tako, neke studije, neka istraživanja koja su rađena u europskim zemljama, ali koja su rađena i u Hrvatskoj pokazuju da je osnovni problem zbog čega se žene ne odlučuju, i uopće obitelji, na veći broj djece upravo taj što teško podmiruju, odnosno teško uravnotežuju svoje radne i obiteljske obveze zbog toga što je najveći dio još uvijek kućanskih poslova isključivo na ženi i zbog toga što se, kada ostanete bez posla u Hrvatskoj vrlo teško nalazi novo radno mjesto. Dakle, najviše šanse imate da ostanete dugo godina na Zavodu za zapošljavanje, a onda je pitanje kako ćete dvoje djece othraniti, odškolovati do onoga što je danas bilo rečeno, dakle, do fakulteta. S obzirom da je, evo, vrijeme negdje pri kraju, ja bi samo iskoristila priliku i rekla da se nadam, gospođo ministrice, da ćete, dakle, nastaviti provoditi svih 35 mjera koje su zapisane u obiteljskoj, Nacionalnoj obiteljskoj politici koju je donijela prethodna Vlada ili, bolje rečeno, prethodni saziv Sabora. Mislim da ne treba trošiti energiju, to možda treba doraditi, treba još neke mjere unutra dopuniti, ali u svakom slučaju ne treba trošit energiju da bi se radila ponovno neka nova politika, da bi se ponovno nešto osmišljavalo. Dakle, treba krenuti u provođenje toga. Treba prvenstveno osigurati određena financijska sredstva, ne baš tako mala, da bi se sve to skupa provelo. I još nešto, nadam se da ćete do drugoga čitanja u ovaj Zakon staviti i mogućnost da ovakav trgodišnji porodni dopust ne koriste samo majke nego da koriste i očevi jer ja mislim da je dijete jednaka obveza i majke i oca, a ne samo majke.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Opačić. Na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo potpredsjednice Vlade, zastupnice i zastupnici. Osnovna teza ovih izmjena prijedloga zakona jeste i njihova poruka je malo nas je jer žena radi, žena treba biti u kući rađati, nakon trećeg djeteta još jedno i tako nekoliko puta i ispunit će svoj životni najprije ovaj ... dio onda praktički i svoj životni vijek. Mi ovdje u SDP-u vidjeli ste iz naših rasprava kažemo upravo suprotno, malo nas zato što žena ne radi, zato što je teška obiteljska situacija, zato što hrvatska obitelj ne može preživjeti, jedna preživljava i sa dvije plaće a kamoli ne sa jednom. Prema tome, istina ovdje predlagatelj ima odmah i odgovor to je samo mogućnost da žena izabere, istina još uvijek samo na razini mogućnosti ali ako se drastično smanji broj stanovnika u Republici Hrvatskoj to više neće biti mogućnost nego obveza, jer svaka je gotovo politika jednostavno iskorištavala žensko tijelo i pretvarala ga u poligon vježbanje jednostavno svoje efikasnosti, to je nedopustivo. Na kraju krajeva, kada se predlagač pozvao na situaciju u svijetu u Češkoj, u Poljskoj drugim zemljama, onda vidimo da se tamo ne govori o majci nego se govori o roditelju i njihovom pravu da o tome se izjasni. Dakle, mislim ako želimo ozbiljno se uhvatiti u koštac sa ovim pitanjem onda moramo ga razmotriti na način koji će nadilaziti spolne razlike, mislim da je to jedan naš zajednički cilj, i da jedino tako možemo ostvariti zadovoljavajuće rezultate. Dakle, neprijeporno je da je majčinstvo i općenito roditeljstvo već ne jedno desetljeće, već nekoliko desetljeća u Republici Hrvatskoj ozbiljno u krizi, kako onda od te krize od te suvremene još uvijek aktualne, možda još aktualnije krize jednoistavno napraviti jedan kvantni skok na ovakav način sigurno ne, pa poznat je podatak da žene niti zaposlene ne iskoriste niti godinu dana nego odlaze raditi prije svega zato što su male te naknade ali iz drugih razloga, naravno ponekad i profesionalnih što je samo za pozdraviti. Prošla je Vlada osmislila čitav program mjera populacijske politike gdje se sustavno obuhvaća ovaj problem, i kao što je rekla kolegica Opačić apeliramo na Vladu da nastavi sa provođenjem ovih mjera populacijske politike. Razmišljanja ... [[ne razumije se.]] odsutnost majke s posla doprinijela efektu povećanja stanovnika i povećanju nataliteta prijeporno je i diskutabilno čak i oni koji naizgled podržavaju ovo, dakle te sumnje su i kod tih nedvojbeno prisutne. Majka u Hrvatskoj rađa 1,3% djeteta dakle niti 2 djeteta, osnovno je da moramo stimulirati najprije rađanje drugog djeteta i pronatalitetna politika ne smije biti socijalna politika, mi ne rađamo djecu za socijalnu skrb, rađamo za sebe, za obitelj, za društvo. Prema tome, nemojmo nuditi drugima nešto što nismo sami spremni odlučiti, mi ovdje radimo imamo visoke plaće, žena koja ima visoku plaću ona neće ostati tri godine da bi dobivala 1600 kao što bi svaka od nas imala toliko da koristi ove velike povlastice kako se želi to prikazati. Dakle, tu moramo biti iskreni, ne nuditi drugima nešto i da je za druge to nešto dobro što za nas same nije dobro, eventualno bi to možda bilo dobro samo za nezaposlene ali pitanje koliko su oni više sa takvim odsustvom konkurentne u svijetu rada. Dakle, jasno je da ovo nije odgovor na Hrvatske demografske i socijalne izazove, izvjesan je samo i jedino neki trošak koji čak i nije toliko bitan. Međutim, ono što nije dobro s ovim prijedlogom to je da htjeli ili ne Vlada zaista ima koliko god se to negira, jednostavno se ideologizira problem upravo zbog toga što se ne postavlja mogućnost roditelja nego majke, od toga se jednostavno ne možemo oteti i to moramo kritizirati želi se ponovno društvo organizirati tako da stvara i iskorištava razliku između javnog i privatnog, između kućnog i društvenog, između ženskog i muškog, dakle ima zadane spolne uloge. Uloga svih nas ovdje kao razboritog zakonodavca je da obitelj da mi ovdje u obiteljske odnose postavimo sustav vrijednosti koji na pravnoj razini čini to prihvatljivi i jasnijim. Naša je uloga upravo to da ublažimo tu asimetriju između javnog i privatnog posla i kuće upravo da bi postigli željeni cilj. Nameće nam se jednostavno jedan stereotip 19. stoljeća o majci kod kuće, to je norma, to je standard, to je poželjno ponašanje, sve drugo je čak neka izvjesna derijacija koja se jednostavno ne stimulira. Stimulira se ostanak kod kuće. Dakle, majčinstvo se identificira sa odgojem a očinstvo prvenstveno sa začečem i njegovom ekonomskom moći. Žene u Hrvatskoj provedite anketu pa ćete vidjeti žele ravnopravnost, žele jednakost spolova, u privatnom životu i napose traže partnerstvo. Pravo rješenje problema je kako od postojeće spolne nejednakosti koja upravo mora biti ostvarena u promjeni sustava roditeljstva. Dakle, i muškarac i žena moraju ravnopravno sudjelovati u odgoju, to je ustavna obveza, to je zakonska obveza. Prema tome, nedopustivo je da se sa određenim mjerama čak zakonske naravi stimulira onda samo jedan od roditelja a to je žena. I mislim da ne bi trebali svi skupa trošiti ovoliko riječi jer malo će tko to prihvatiti. Prema tome, ovaj Zakonski prijedlozi su gotovo irelevanti, međutim, oni imaju jednu negativnu ekonomsku i političku situaciju, jer ekonomski i politički će se situacija žena pogoršati. Jer kažem politički se poručuju ove poruke a ekonomski zaista što je bilo ovdje nekoliko puta istaknuto, evo kolegica Opačić je zadnja to istakla da se... /Nema preklopa./...jednostavno udaljuje iz svijeta rada. Forsiranjem nataliteta tobožnjom zaštitom žena produljenjem porodnog dopusta ili dakle ostajanjem i stimuliranjem u zvanje domaćice dakle nedvojbeno postaje nekonkurentna u, na tržištu rada. Tako nešto zaista uobičajena je jedna patrijarhalna minikrija i mislim da to treba i razobličiti. Na kraju Hrvatska je usvojila Konvenciju o ukidanju svih oblika diskriminacije žena čiji članak kaže da sve vlade trebaju i parlamenti odnosno ukinuti tradicionalne uloge muškarca odnosa i žena posebno u obitelji i posebno u interesu djeteta. Prema tome treba provoditi mjere obiteljske politike koje su postavljene vezane za stambene kredite, za afirmaciju zapošljavanja žena, fleksibilizaciju rada, poticati razvoj obiteljskog poduzetništva, osnivati centre za obitelj dakle afirmirati odgovorno i, i ravnopravno roditeljstvo. Mislim da ćemo na takav način upravo postići rezultate i što je možda evo, ja ću sa vrlo konkretnim prijedlogom ići prema Vladi, ne možemo amandmanom djelovati, ali mislim da ćemo na takav način testirati da li Vlada zaista misli ozbiljno. Žena koja rodi treće dijete hrabra je i odgovorna žena. Dajte joj primat pod jednakim uvjetima u zapošljavanju. To će postići efekte. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Marinović. Ispravak netočnog navoda Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo ispravak netočnog navoda, meni je malo dvije minute opovrgnuti sve ono što je navela gospođa kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Njen mi ideološki nastup, vezano za ovu temu, ja joj ne osporavam. Ona je tako obojena, ima pravo na to. Ali zašto govori u svoje ime? Zašto omalovažava sve one koji misle drukčije? Jer se ne radi o temi koja,
Ja vas molim da ispravite netočan navod.
Ma molim vas, žena se kroz i način ovog pristupa odnosno zakona koji su danas pred nama, ne udaljuje od svijeta nego ima pravo na izbor. I žena u društvu u ovo, u ovom svijetu i ovoj Hrvatskoj neće biti rob ideologija crveni koji su vratili ženu ne kao što je rekla gospođa Ingrid Antičević u patrijarhalno vrijeme nego još u ono vrijeme ... [[Govornica se ne razumije]]
Zahvaljujem. Isteklo je vrijeme. Povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče gospođa zastupnica nije ispravila moj nikakav navod čak je krivo interpretirala moje mišljenje. Ja ću vam onda reći sada svoje mišljenje oko toga,
Navedite koji članak.
Jer nije se pozvala, nije se pozvala, pa nije se pozvala...
Navedite, ja molim, ja molim za, ja molim za tišinu.
Članka 209., pa članka 209. ... [[Govornica se ne razumije]]
Molim vas navedite članak koji je zastupnica ... [[Govornik se ne razumije]]
Dakle ništa nije ispravila. Radi se o povredi članka 9. Poslovnika. Ništa nije ispravila. Govorila je jedino svoje mišljenje, a onda ću ja iskoristiti priliku da kažem i svoje mišljenje da je žena biće kako prokreacije rađanja tako i kreacije stvaranja tj. rada. Ali nemojte joj dati opomenu jer je žena.
Nemate pravo na raspravu. Uvažena zastupnice nemate pravo na raspravu. Hvala lijepo. Vidio sam da su neki povukli, evo zahvaljujem se. Nadam se da će to biti i ubuduće praksa. Na redu je uvažena zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću krenuti s par brojaka koje kažu 4 milijuna 437 tisuća stanovnika Hrvatske živi u 913 tisuća obitelji. Od toga 46% obitelji s jednim djetetom, 41% obitelji s dvoje djece, 13% obitelji s troje i više djece. Prosječan broj članova kućanstva je 2,9. Za koliko godina će stanovništvo Hrvatske odumrijeti? Top tema, ja bih rekla je u medijima u zadnjih nekih mjesec dana. I to je s jedne strane dobro jer mislim da svi, poslije ćete se svi složiti pretpostavljam ne možemo lagati da problema na tom području nema kad je to problem s kojim se susreće velika većina i puno razvijenijih zemalja. Hrvatska nije izuzetak, nije, ja bih ovako rekla ni u ništa boljem, ali na sreću nije niti u gorem stanju od mnogih drugih zemalja. I onda se naravno postavlja pitanje pa u čemu je problem. Pa ja problem osobno gledam ovako. Problem je u tome što je povod za sve ove natpise zadnjih mjesec dana za izjave raznih udruga, stručnjaka, demografa dao jedan vladin prijedlog jedne mjere koju ja čak ne bih niti nazvala mjerom. Ja je zovem gestom. Gestom kojom se omogućuje onima, onima koje to žele, govori se o ženama trogodišnji porodni dopust ako imaju više djece. I onda se u stvari ta gesta, ponavljam to za mene nije mjera, gesta u javnosti prikazuje kao mali ali jedan vrlo značajan kamenčić u mozaiku mjera kojim se misli poboljšati demografska slika Hrvatske, a da ustvari ta gesta nema nikakvog učinka i po meni definitivno će prvenstveno pogoditi žene, njihov položaj u društvu i to upozoravam: prvenstveno mlađe žene, mlađu populaciju jer se radi o nekim mjerama koje neće, ili gestama, dati rezultate preko noći nego se ide na njihovo dugoročni učinak. Dakle mlade žene koje su tek na školovanju, a svi znamo da se danas žene duže školuju i sve su obrazovanije. Tek trebaju zasnovati radni odnos. Sve kasnije se odlučuju za brak i na imanje djece. Trend opadanja nataliteta prisutan je u Hrvatskoj već više desetljeća. Dakle ne radi se samo o zadnjih godina već više desetljeća. I cijelo to pitanje izuzetno kompleksno i za mene je iluzija da će jedna takva gesta ispunjenje jednog jamstva jer to je više puta danas ovdje rečeno, dovesti do poboljšanja demografske slike Hrvatske. Čak što više ova gesta ne samo što neće značajnije, a kamoli presudno utjecati na porast nataliteta u Hrvatskoj. Ja bih se usudila reći da u svojoj biti ona sadrži, evo jednu iskrivljenu logiku, umjesto da se država brine kako osigurati sredstva za bolju predškolsku skrb, za otvaranje jaslica, vrtića, prilagođavanje njihovog radnog vremena stvarnim potrebama današnje obitelji, … [[govornik se ne razumije]] nudimo onima koji to hoće trogodišnji dopust tek za troje, odnosno više djece. i tako se ustvari po meni teret demografske obnove prelama naravno na čijim leđima, nego na leđima žene. Ja ću ponoviti riječi ministrice, potpredsjednice Vlade Kosor, koja u svom uvodnom obrazloženju navela, i s čime bih se ja mogla složiti. Da dokumenti koji se donose u ovom Saboru, bez obzira u kojem mandatu i kada su se donijeli su valjda i trebali bi biti obvezujući i za one koji dolaze nakon onih koji su ih donijeli. Ja bih se lako složila s time, kada bi i ministrica Kosor kao predstavnica Vlada se tako odnosila i prema dokumentima koje je donijela recimo protekla vlast u proteklom mandatu napominjem i naglašavam uz konsenzus svih koji su činili ovaj Parlament. Zašto to govorim? Zato što kada je ministrica spominjala nacionalnu demografsku politiku koja zatira iz 1996. godine niti jednom riječju nije spomenula ono što je nakon nekoliko godina uslijedilo, a toje nacionalna obiteljska politika, a nedaj Bože da se eventualno spomenula recimo i nacionalna politika za promicanje ravnopravnosti spolova. A za razliku od ove sada Vlade koja istina je tek otprilike mjesec dana obnaša vlast. Prošla Vlada je učinila upravo na zahtjev Sabora, analizu nacionalne demografske politike koja je, i to je upućeno svim zastupnicima pokazala da je ta nacionalna demografska politika rađena nekom drugom vremenu i da je dobrim dijelom prevaziđena. Dobrim dijelom se nije niti ostvarivala, a pogotovo u onom njenom dijelu kojim se pokušalo da to tako se izrazim, retradicionalizirati obiteljske odnose i položaj žene u obitelji, a samim time i u društvu. i upravo stoga se preko te analize došlo do nacionalne obiteljske politike, išlo se na jednu definiciju ja bih rekla realne i konzistentne obiteljske politike koja je primjerena vremenu, okolnostima, potrebama i materijalnim mogućnostim hrvatskog gospodarstva. A, upravo su najosnovniji pravci djelovanja kao i mjere koje idu ka dugoročnom i održivom planiranju i provođenju pronatalitetne obiteljske politike usvojen je konsenzusom kroz nacionalnu obiteljsku politiku. Ja bih bila puno zadovoljnija i sretnija da je netko u novoj Vladi uzeo tu nacionalnu obiteljsku politiku, da je pogleda koje su to mjere predložene, koji pravci razvoja da se napravila jedna analiza i da se onda nakon toga došlo ovdje u Parlament i na osnovu takve jedne analize predložilo stvarno konkretne i stvarne mjere, a ne da se kao i u mnogo slučajeva u zadnjih mjesec dana ostaje prvenstveno na gestama.
Zahvaljujem uvaženoj zastupnici Sobol. U ime predlagatelja. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Gospodin Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, netočan je navod kolegice Sobol da se javnost i stručnjaci se javili tek zadnjih mjesec dana, a da je povod prijedlog odluke, odnosno prijedlog ovaj danas koji je nova Vlada iznijela. I vaša Vlada je iznosila te podatke koje vi govorite da se tek sada govori o njima zadnjih mjesec dana. i stručnjaci godinama već upozoravaju na tu činjenicu..
Ja vas molim da ne otvarate raspravu, ispravili ste netočan..
Molim vas lijepo obrazlažem to što je bilo, točne navode govorim. Pa i gospođa Kosor je tijekom prošlog saziva Sabora stalno upozoravala na te činjenice. Ja iznosim opravdanje za to što netočan navod, kažem netočan je navod to, a moram reći što je točno.
Zahvaljujem se, vrijeme isteklo. Sljedeći za ispravak netočnog navoda javio se uvaženi zastupnik Željko Nenadić.
Gospodine potpredsjedniče Vlade, gospođo potpredsjednice Vlade. Ispravak netočnog navoda, odnosi se na navod gospođe Sabol da se, Sobol ispričavam se, da se teret ovih tri godine prelama preko leđa žena. Ja se ovdje javljam i kao član Odbora za ravnopravnost spolova, prelama se preko leđa rekao bih obitelji, a obitelj čine zajedno i muškarac i žena, jer ako je žena kod kuće i vodi brigu o djeci, muškarac je taj koji privređuje. Prema tome..
Zahvaljujem se, vrijeme je isteklo. Sljedeći za ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Pleško.
Gospodine potpredsjedniče, javljam se na netočan navod gospođe Sobol, s obzirom da je rekla da neće ova mjera povećati natalitet u Republici Hrvatskoj, jer smatram da, a vidljivo je iz područja Krapinsko-zagorske županije, nakon što je donešena..
Oprostite, vi ne možete ispravljati mišljenje zastupnice Sobol. Ako imate ispravak netočnog navoda, ja molim, a ispravljati mišljenje nemate pravo.
Gospođa Sobol je izrekla da neće biti.. U Krapinsko-zagorskoj županiji je bilo vidljivo da iz 99. do 2002. godine je bio porast broja rođene djece, a da nakon 2002. ponulo kad su se ukinula prava ponovno je došlo do smanjenja rađanja djece.
Zahvaljujem, proteklo je vrijeme. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Gospodine potpredsjedniče, … [[nema preklopa]] da ne znam dnevni red današnje sjednice i ono o čemu se raspravlja iz izlaganja gospođe Sobol i njene prethodnice, stekao bi se dojam da, da se u ovom Saboru danas raspravlja o nekoj mjeri koja bi trebala značiti diskriminaciju među spolovima. Takav bi se dojam stekao iz izlaganja gospođe Sobol i njene prethodnice. Dakle, to je potpuno netočno. Također, kroz njihova izlaganja su se provlačile stalno teze o tome što je bivša vlast napravila. Pa radi hrvatske javnosti, doista u ovom Saboru treba reći što je to, ta vlast napravila a tiče se upravo ove kategorije o kojima danas govorimo. Naime, treba podsjetiti da su upravo oni ukinuli trogodišnji dopust, treba podsjetiti na to da su oni ukinuli studenske doplatke također. Treba posjetiti na to da su oni smanjili naknadu za financijske iznose. Dakle, to je ono što su oni doista napravili što se negativno odrazilo i sigurno je imalo učinka, premada je to vrlo teško dokazati, naravno. Ali sigurno je imalo učinke i na demografsku sliku u posljednjem razdoblju. Stoga apsolutno je netočno u tom smijeru usmjeravati raspravu da se radi o diskriminaciji među spolovima. I doista je vrijeme da se shvati da je riječ o pozitivnim mjerama koje će sigurno u budućnosti dati pozitivne efekte kada govorimo o demografskoj slici u Hrvatskoj.
Zahvaljujem se gospodinu uvaženom zastupniku. Na redu, odgovor, odgovor na repliku.
Pa ovako, ja ipak podsjećam kao prvo da je ovo načelna rasprava u prvom čitanju o ovim zakonima i zastupnik ili zastupnica ima pravo u okviru toga govoriti, svrstati se na ono što misli da će određena mjera ili u ovom današnjem slučaju gesta učiniti na nekom području života. A inače onome što ste vi rekli što je učinjeno za obitelj na području obiteljskih odnosa od strane bivše vlasti kojoj sam i ja pripadala, pa ja ću samo ovako reći: bivša vlast je time što je pravednije raspodjelila novac koji je bio predviđen za pomoć obiteljima ispravili nepravde koje ste vi činili do 2000. godine.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici. Na redu je uvažena zastupnica Jelena Pavičić Vukičević. A, oprostite, oprostite, u ime predlagatelja potpredsjednica i ministrica.
Meni je žao što se moram javiti ali želim u ime predlagatelja da ne bi bilo nedoumica ili posljedica na kasniju raspravu želim reći nekoliko stvari u ime Vlade vezano za ove zakonske prijedloge naprosto da bih razjasnila, primjerice konstataciju koju je iznjela gosopođa zastupnica Sobol da će ova gesta ili ova mjera ali ona je naziva gestom a mi mislimo da je to mjera, tvrdimo da je mjera, da će pogoditi mlade žene. Vlada odbacuje takvu mogućnost, ne može mogućnost, zakonska mogućnost izbora, zakonska mogućnost da netko bira hoće li koristiti trogodišnji dopust ili neće, ne može nikoga pogoditi. To je stvar izbora, obitelj odlučuje, žena odlučuje hoće li to koristiti ili ne. Tu gestu kako je nazivate koristilio je oko 11 tisuća zaposlenih žena. I koliko znam nisu se osjetile ni pogođene niti su osjetile da se nešto prelama preko njihovih leđa jer su je koristile. U trenutku kada je prošla Vlada ukinula tu mjeru, to stečeno pravo u roku od 60 dana, žene su se morale snaći, vratiti na posao i osigurati čuvanje djece za koju nije bilo infrastrukture. To po mišljenju ove Vlade jest bilo nešto što je pogodilo žene. To je uistinu pogodilo žene i pogodile obitelji jer nisu imale kamo smjestiti djecu. Također poštovana zastupnica kaže da Vlada umjesto da nudi bolji smještaj u vrtićima, bolju predškolsku skrb, nudi ovu gestu. Naravno, da se slažemo ali je pitanje zašto onda primjerice u Zagrebu u protekle 3 godine od kako je na vlasti SDP sa koalicijskim partnerom, odnosno koalicijijskim partnerom nije napravljen ni jedan vrtić? Dakle, ni jedan, ni jedno mjesto gdje bi se osigurala ta bolja predškolska skrb. Zagreb kao glavni grad Hrvatske i kao glavni grad. Gospođa Sobol također spominje da se ja nisam spomenula ni nacionalne obiteljske politike niti politike za promicanje ravnopravnosti spolova ali mislim, poštovana zastupnice da se to naravno podrazumjeva jer sam ja rekla da su svi dokumenti koji se donose u ovom Saboru obvezujući. Mislim također da ne možete očekivati od Vlade koja radi samo nešto malo više od mjesec dana da je mogla napraviti i bitne iskorake u tom smislu. Ali evo jedan činimo ovih dana. Konačno osnivamo ured za, odnosno stavljamo u pogon, dajemo pravi smisao Uredu za ravnopravnost spolova koji je deklaratorno osnovan prošle godine u srpnju ali nije profunkcionirao i mi to upravo činimo ovih dana. Dakle, Ured za ravnopravnost spolova će početi raditi. I naravno da se u ime Vlade ne mogu složiti o tome da to nisu konkretne i stvarne mjere. Jesu, ovo su konkretne i stvarne mjere koje se odnose na konkretne i stvarne ljude. A, podsjećam još jedanput 86% građana Republike Hrvatske se izjasnilo u anketi za mogućnost vraćanja, odnosno mogućnost korištenja trogodišnjeg dopusta. Hvala.
Zahvaljujem se potpredsjednici Vlade. Za ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Marinović.
Hvala vam lijepo predsjednica je rekla netočni navod da nije povreda ovaj da ove zakonske izmjene nisu povreda ravnopravnosti spolova da se negativno neće afirmirati upravo na status žene. Naime, izravno je suprotnosti ponovno ću reći o konvenciji o ukidanju svih oblika diskrimiancije žena, koja kaže da obiteljski odnos i majčinstvo pogotovo u podizanju i odgoju djece razumijeva jednako partnerstvo i odgovonrost oba roditelja. Također odbor za jednake mogućnosti žena i muškaraca vijeća Europe preporučio je Vladama uvođenje i poštovanje načina plaćenog roditeljstog dopusta za oba roditelja. U Europi više nije izuzetak da i premijer i ministri muškarci uzimali porodni dopust. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika.
Gospodine dopredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ja vas molim zaštitimo danas predlagatelja ovoga Zakona. Nemojmo dozvoliti opristite, gospođa Antičević pozivam se na članak 209. Poslovnika 209. članak 2. gospođa Antičević nije opovrgnula ni jedan navod gospođe predlagatelj odnosno ministrice. Nego uvijek daje ono o nečemu što ona misli. Njeno mišljenje danas ovdje nije toliko važno.
I vi ste sada povrijedili Poslovnik.
Ja sam se pozvala na članak 209. stavak 2. kao zastupnica imam pravo. Vi nejmote dozvoliti onda se neću ni ja javljati. Nećemo dozvoliti jednima da.
Jesmo iscrpili. Na redu je uvažena zastupnica Jelena Pavičić Vukićević izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. U medijskim najavama predlagača ovoga seta zakona koji se bave materijalnim pravima rodilja mogao se očitati i željeni smjer zakonskih odredbi kao i neosporna polazišta na osnovu kojih je Vlada Republike Hrvatske potvrdila nepovoljno demografska kretanja. I potrebu konstatnog poboljšanja mjera za zaštitu obitelji i djece. Činjenica je da u Republici Hrvatskoj rođeno čak 20% nmanje djece 2003. godine, u odnosu na prošlu godinu. I činjenica je da sve institucije društva trebaju uložiti dodatne napore u cilju poboljšanja demografske slike naše zemlje. NO izneneđujuća površnost predloženih zakonskih odredbi o temi o kojoj svi sve znaju, gospodine predsjedavajući, ako možete samo osigurati malo reda. Hvala. Dakle iznenađujuća površnost predloženih zakonskih odredbi o temi o kojoj svi sve znaju, ukazuje na posve kozmetičku narav izmjena i dopuna Zakona koje tretiramo u ovoj objedinjenoj raspravi. Ova izolirana mjera, tj. izmejna prava na porodini dopust za majke koje rode blizance treće i svako sljedeće dijete u korištenje ne više od dvogodišnejg nego trogodišnjeg dopusta neće mnogo pomoći u zaustavljanju sve europskog trenda opadanja broja djece u obitelji. Prijedlozi izmjena i dopuna zakona pred nama nastavljaju se na socijalnu politiku vlade u proteklom mandatu. Vlade koja je svojim velikim dijelom bila socijaldemokratska. Ne zaboravimo, odluka o proširenju socijalnih prava rodiljama upravo je dio SDPove socijalne politike u odnosu na uska socijalna prava HDZove vlasti do 2000. godine. Upravo je Vlada premijera Račana proširila spomenuta prava na nezaposolene majke i majka na redovnom školovanju. Jer svaka majka i svako dijete bez obzira na radni status majke imaju jednake potrebe u kojima je pravna i socijalna država dužna participirati. Ova se mjera može smatrati nadgradnjom na socijalnu politikku prošle vlasti. Ali bojim se da smo krenuli krivim putem. Osluškujući bilo javnosti i g rađanskih inicitiva predviđenih 10 miliona kuna, bilo bi ametnije utrošiti u ono što je javnost prepoznala kao pravu mjeru pronatalitetne politike, a to je povećanje porodnih naknada, pa i njihovo delimitiranje. NO i to je predizborno obećanje HDZa i biti će zanimljivo vidjeti kako će proračun za 2004. godinu pokušatiti biti uravnoteženo i socijalan i razvojan. A razvojna komponenta proračuna ona je važan segment hrvatskog društva koji unosi socijalnu stabilnost u Hrvatsku obitelji. Dozvolite mi da svoju tezu potkrijepim nekim aktualnim programima, koji kvalitetnije nego predloženi trogodišnji dopust pomažu obitelji i mogu djelovati demografski poticajno. Na području grada Zagreba problem je registiran 2001. godine nakon objavljenih prvih rezultata popisa stanovništva. Svoje stavove o pronatalitetnoj politici i njezinim mogućim mjerama na području lokalne samouprave,izgradili smo upravo na stavovima vodećih hrvatskih demografa. Uz besplatne udžbenike za zagrebačke osnovnoškolce gradska skupština grada Zagreba zaovu je proačunsku godinu izdvojila i sredstva z adječje dodatke do djetetove navršene 6 godine života. Tako će svaka zagrebačka obitelj za prvo rođeno dijete primati mjesečno 100 kn dječjeg dodatka, za drugo 300 a za t rteće i svako sljedeće dijete 600 kuna. Ovi programi idu u prilog tezi da Vlad aako doista želi povećati skrb na obiteljskom planu, u pitanjima i kreiranju pronatalitetne politike, veći utjecaj treba dati jedinicama područne samouprave. Započeti proces decentralizacije valja nastaviti na ovome području. Upravo kroz zakone o socijalnoj skrbi treba omogućiti ali fiskalnom politikom poticati i kompenzirati dosada izostavljen utjecaj lokalne samouprave na pronatalitetne programe. Jedinicama lokalne samouprave treba procesom decentralizacije omogućiti veći utjecaj i poticati raspodjelu novca na programe od značenja za obitelj. Površnost ovih zakonskih prijedloga očito se nadalje i u proizvoljnoj leksičkoj zamjeni porodni, rodiljni. MOlim vas da tu odluku svakako preispitate. Vjerujem da su vas zaveli korijeni riječi. Jer doista bi bilo uputnije i humanije koristiti termin čiji je korijen vezan uz subjekt procesa, dakle rodilju, ane u sam čin tj. porod. To bi doista bilo tako kada važeći zakon ne bi poznavao i kategoriju oca koji koristi porodni dopust nakon obavezna 42 dana majčinskog ili sada rodiljnog dopusta što je omogućeno odredbama Zakona o radu. Stoga sam u izlaganju koristila termin "porodni" umjesto predloženog "rodiljnog" kojeg smatram semantički lošim i koji diskriminira oca korisnika porodnog dopusta jer niti ovaj Prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o radu ne ukida to pravo očeva pravo koje u punom smislu riječi pomaže u izgradnju ravnopravnosti spolova u svakome smislu. Jednako tako, trebalo bi zapravo koristiti termin "roditeljskog dopusta". Uvođenje trogodišnjeg porodnog dopusta svaku ženu u reproduktivnoj dobi stavlja u nepovoljan položaj pred poslodavcem. Za poslodavca svaka žena u reproduktivnoj dobi potencijalna je korisnica trogodišnjeg prorodnog dopusta prije ili kasnije. Usprkos našoj potrebi za identifikacijom mi zastupnici u Hrvatskom saboru nismo sam hrvatski narod kao što niti Udruga poslodavaca nisu hrvatski poslodavci ponaosob i uzalud apeli njihove udruge kada znamo kakav će biti tretman žena pri zapošljavanju, ali i na poslu. Svoje bih izlaganje kao majka završila svojevrsnim apelom za osmišljavanje podzakonskih akata koji bi jednostavnim poboljšanjima tehničke naravi štitile dostojanstvo majki i olakšavale im život. Naime, zaposlene buduće majke na pretporodnom dopustu 28 dana prije poroda ili one na čuvanju trudnoće kao i babinjače na žalost u ovome društvu nisu ravnopravne sa ostalim građanima. Naime, porodna se naknada isplaćuje nalogom putem Poštanske banke, pa za svoju matičnu banku jednostavno prestajete postojati kao subjekt. Nevjerojatno je da povrat poreza možemo primiti na naš tekući račun, a porodnu naknadnu u trenucima ne baš prevelike mobilnosti ne možemo. Na taj se način ne promiče obitelj i ne štiti se majka bez obzira na broj njezine rođene djece. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici. Na redu je uvaženi zastupnik Drago Prgomet. Izvoli.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine dopredsjedniče, gospođo dopredsjednice Vlade, uvažene kolegice i kolege. Evo, nakon što je jedna majka govorila o ovom problemu, red je da jedan otac se osvrne na problematiku o kojoj smo danas dosta toga čuli. Ja ću za početak ipak ponoviti nešto što smo već u par navrata čuli bez velikih statističkih pokazatelja. No, činjenica je jedna, da smo 2001. godine uz Italiju, Bugarsku i Belgiju bili jedine europske zemlje sa smanjenjem broja stanovnika. Na žalost, doista je moguće da će se ostvariti crne pretpostavke da za nekakvih 15 godina ova država bude imala manje stanovnika koliko danas ima jedna županija poput Osječko-baranjske, dakle za nekih 3 stotine tisuća građana. Pri tome smo što doduše ovo i jest danas bila tema rasprave govorili isključivo po jednom pokazatelju negativnog demografskog trenda, a to je depopulacija. No sigurno je nešto o čemu će Vlada morati voditi računa, a to je da je i proces starenja sve prisutniji u našoj državi tako da doista možemo postati vrlo brzo i najstaračkija država. Međutim, tu bi se složio sa kolegama koji su već apostrofirali da je taj problem da ovo nije problem zadnjih 10 godina. 70-tih godina su već demografi Hrvatske ukazivali na ovo što nam se danas događa. To govori više u prilog da demografska politika ne može biti problem politike, niti problem jedne stranke, nego ona doista mora biti problem cijele države. Pa mislim da i oko toga ne postoji nesuglasje. Mislim da postoji nesuglasje oko načina ravizacije pojedinih projekata. Ja ću se pozvati kao što se pozvala i gospođa ministrica na Nacionalni program demografskog razvitka koji je doista niz kvalitetnih mjera imao u svom programu među kojima i ovaj o kojemu mi danas govorimo. Dakle, ne radi se o nikakvoj novoj mjeri, nego se radi o mjeri koja je bila prije nekakvih 8 godina kada je taj program i usvojen zacrtana u demografskoj obnovi i to nije ništa novo da takvi programi postoje, da takav program postoji. On je jednoglasno usvojen kao što znate i postoji u niz drugih zemalja. Ono što bi trebalo i što naglasiti i ono što smo svi toga svjesni doista mislim da nitko nije naivan da će vjerovati kako će samo ova mjera imati tako dobar efekt da će nam se odjedanput promijeniti negativan u pozitivan populacijski efekt. Evo, za primjer citirat ću gospodina Tomčića od jučer koji je rekao da ako cigarete i poskupe on neće prestati puštiti. Dakle, čak i takva jedna mjera neće sigurno dovesti do prestanke jedne tako loše navike. Međutim, ukoliko se uz takvu mjeru uvedu i druge mjere onda možemo očekivati pozitivan rezultat što znači da uz ovu mjeru potrebno je puno više i energije, i kreativnosti, dobrih zakonskih odluka i prijedloga, jasno sve uz kvalitetan gospodarski rast, socijalnu sigurnost da bi u konačnici željeli, odnosno da bi u konačnici došli do onog što želimo, a to su pozitivni demograski pokazatelji. Ovdje je bilo dosta primjedbi ili upita, pa i zabrinutosti kako doći do trećeg djeteta kada je vrlo teško doći danas i do drugoga. Ja vjerujem osobno da ima nade, a to u prilog tome govori i rezultati izraživanja koje je prof. Akrap s kolegama iz Ekonomskog fakulteta, Instituta društvenih djelatnosti "Ivo Pilar" sproveo među ženama koje su odlučile ne roditi, a imaju jedno ili dvoje djece. Pa na upit da li bi se uz pozitivne državne programe u cilju osiguranja kvalitetnog socijalnog i ekonomskog statusa rodilja, djece itd. ipak odlučile za roditi još jedno dijete i odgovor je bio u skoro 60% pozitivan. Jasno da ne treba niti, jer je to sigurno stav naše stranke, dakle niti moj osobni, zaboraviti niti smetnuti s uma. Preporuke i Europske unije. Ovdje bih se pozvao i na preporuke 27. konferencije europskih ministara o problemima u obitelji koji je održan u Portorožu prije tri godine, koji upravo govore u prilog potrebi usklađivanja poslovnog i obiteljskog života i to je sigurno nešto što će i ova Vlada vjerujem prihvatiti u donošenju daljnjih mjera kada je riječ o natalitetnoj politici. Na koncu mislim koje sve mjere će Vlada trebati poduzeti doista ne bih ponavljao i mislim da se i oko toga slažemo u najvećem broju. Želim samo reći zašto ću osobno podržati ovaj prijedlog. Dakle radi se prije svega o sprovođenju nacionalnog programa demografskog razvitka, dakle jedne odluke koju je donio Hrvatski sabor. Drugo, ovaj zakon nije obligatan, dakle ostavlja mogućnost slobodnog odabira korištenja prava, dakle nije obvezujući. Treći … [[Ne razumije se.]] da neće biti problema u namicanju sredstava kad je riječ o državnom proračunu. Vjerujem doista da je to jedna u nizu mjera koje će Vlada predložiti. I na koncu dopustite mi da time i potvrdim političku vjerodostojnost ispunjavajući ono što smo obećali u predizbornoj kampanji. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Prgometu. Na redu je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana potpredsjednice Vlade. Prije svega nadam se da je moje mišljenje jednako važno kao i mišljenje drugih zastupnika i da će tako biti i uvažavan u ovom Saboru. Problem nataliteta je mnogo veći nego ga mi danas percipiramo i nastavi li se doista ovakav trend ne za 30 godina nego puno ranije, Hrvatskoj će manjkati radna snaga naravno pod uvjetom da ne dođe do velikog useljavanja stanovništva. Baš zbog toga čudi što umjesto niza mjera ili dinamiziranja nacionalne obiteljske politike danas razgovaramo o jednoj mjeri koja neće dati rezultate, a to je povećanje broja, odnsono produljenje porodiljnog dopusta za majke za treće, četvrto i drugo dijete, odnosno za blizance. To tvrdim stoga što povijesni pokazatelji govore dakle, da ta mjera ne daje dugoročno rezultate. Na rođenje blizanaca zakonom očito ne možemo utjecati. Iz obrazloženja, a ona su fascinantno kratka i govore samo o novcu, ne govori se uopće o pronatalitetnom efektu. Stoga se postavlja pitanje koji je cilj ovih izmjena jer se njima, jer se o tim ciljevima u obrazloženju ovih zakona uopće ne govori. Bilo bi dobro da smo dobili sve relevantne pokazatelje pa i demografsku studiju Republike Hrvatske iz koje bismo možda puno toga mogli vidjeti. Nakon stvaranja države moje mišljenje je da je ovo možda najvažnije nacionalno pitanje s kojim se suočavamo. Problem je puno složeniji nego što je duljina trajanja porodiljnog dopusta majki. Ujedno predlažem Vladi da doista terminološki odredi da porodiljni dopust traje 6+6, a da sve ovo ostalo, pa i ova mjera se zove roditeljski dopust, dakle da napravi distinkciju između porodiljnog dopusta i roditeljskog dopusta. Ono drugo što me jako smeta, to je što se u ovim izmjenama zakona apsolutno ne spominju očevi, dakle uglavnom se govori o pravima, o mogućim pravima majke a ne o pravima partnera, dakle očeva. Što nam je cilj? Što bi nam trebao ili mogao biti cilj? Cilj bi nam mogao biti da u jednom popisnom razdoblju dođemo do porasta stanovništva, odnosno da imamo 600 tisuća novorođenih, dakle prosječno 60 tisuća godišnje. No treba pritom reći, da prirodni pad nije nastao ili nije počeo 2000. ili 2001. godine nego da prirodni pad u Republici Hrvatskoj je započeo 1990. godine, da je on bio takav, da je takav trend imao do 96., a jedino 96. i 97. imamo bebi boom kao i svagdje nakon rata, a da nakon 97. ponovno u Hrvatskoj imamo prirodni pad. Statistički pokazatelji posebice popisa stanovništva iz 2001. godine govore da problem u Hrvatskoj nije treće dijete, problem u Hrvatskoj je drugo dijete. Najsnažnija mjera pronatalitetne politike biti će poticaj obitelji da se odluče na drugo dijete. Koji bi bili razlozi da se obitelj, dakle ne majka nego obitelj odluči na drugo dijete. Sprovedeno je jedno istraživanje na 1220 ispitanica i proveo je savjetnik gospođe Kosor, prof.Anđelko Akrap koji je razgovarao sa ženama između 20 i 35 godine s jednim ili više djeteta i pitanje je bilo da li bi se odlučili na sljedeće, dakle na drugo, treće, četvrto. Koji su razlozi zašto one to ne bi. Prvi razlog je 80% moje zdravstveno stanje to ne dopušta, 78% previše sam zabrinuta za budućnost djece, 76% imam djece koliko želim, 63% moj se partner tome protivi, 55% želim zadržati sadašnji standard življenja, 54% živim sama i nemam stalnog partnera, 52% partner i ja smo prestari itd. itd. Dakle niti jedan visoko rangirani motiv kao prepreka tome nije duljina trajanja porodiljnog dopusta. Ja dolazim iz Koprivnice i mi smo u Koprivnici napravili demografsku studiju, a ona je pokazala nešto što je strašno zabrinjavajuće. 97. godine u Koprivnici je rođeno 420 djece. 2002. godine rođeno je 285, 2003. rođeno je 277 djece. … [[Ne razumije se.]] dvije godine kad je bio porast broja rođene djece bila je 91. i 97. godina. Sve ostale godine bilježe pad trenda rađanja djece u Koprivnici. Kada govorimo o tome onda bi trebali imati na umu nešto što se zove fertilni kontingent u Hrvatskoj i kada to usporedimo, dakle, kada usporedimo sadašnji fertilni kontingent od 20-te do 35-te godine onda u tom kontingentu se nalazi 443 tisuće 234 žene, a u fertilnom kontingentu prije ovoga, dakle, kontingent koji je bio prije ovoga bilo je 490 tisuća 957 žena. Što znači da nam sada već manjka u kontingentu tome 47 tisuća 723 žene. Dakle, fertilni kontingent je za 50 tisuća žena manji u sadašnjem razdoblju nego što je bio u razdoblju prije ovoga poredbenog razdoblja. Postavlja se, dakle, ključno pitanje kako povećati natalitet ili kako ustvari održati sadašnji broj stanovnika u Republici Hrvatskoj u budućem razdoblju, bez obzira da li se ono odnosilo na godinu, dvije, pedeset ili tristo godina, kao što to studija UN-a govori. Reći ću vam što smo mi, dakle, temeljem demografske studije u Koprivnici sve učinili i da li bi to dalo rezultate. Mi imamo besplatne tečajeve za roditelje, za pripremu u trudnoći. Naša bolnica je baby friendly bolnica u Koprivnici. Perinatalni mortalitet u Koprivnici je daleko ispod prosjeka Republike Hrvatske. Kada se rode djeca gotovo 900 djece pohađa dječje vrtiće. Imamo 3 dječja vrtića od čega smo, u Koprivnici je SDP na vlasti, kao i u Zagreb, jel? U posljednih 5 godina izgradili dva vrtića, odnosno jedan je izgradio grad, jedan je bila privatna inicijativa, ali je ušao u sustav gradskog financiranja. Gotovo tri petine populacije koja je zahvaćena i može ići u vrtić, može ići u vrtić i nema nijednog djeteta, odnosno roditelja čije bi dijete htjelo ili trebalo ići u vrtić i to želi, a da ne može ići. Ovi koji ne idu imaju, riješavaju to na drugačiji način. U posljednje 2 godine izuzetno puno smo uložili i adaptaciju i opremanje osnovnog školstva upravo zbog decentralizacije sredstava za jedinice lokalne samouprave. Planiramo graditi novu zgradu srednje škole. U posljednoj godini uložili smo 12 milijuna kuna u izgradnju škole za, zgrade za visoko obrazovanje. Razvojem poduzetništva osigurali smo otvaranje preko 2 tisuće novih radnih mjesta, a u mjesec dana 19 novih obrtnika iskoristilo pogodnost da koristi kreditnu liniju s 2%, od čega je 15 žena. Značajno ulažemo u dječje igralište, podupiremo udruge građane koje se brinu o djeci. Nažalost, sve to ne daje rezultate. Dakle, od 420 pali smo na 277. Pad je zaustavljen jer smo očito došli do neke donje granice i još neznatno se u ovom trenutku stagnira. Dakle, postavlja se pitanje što nam je činiti. Ne samo nama u Koprivnici nego očito i u cijeloj Hrvatskoj. Mozaik bi trebao biti doista velik i bogat, ali se bojim da nam ovaj prvi kamenčić ne upadne u cipelu. Jer prvo predlažemo mjeru, a tek potom formiramo savjet. Čini mi se da bi bilo puno mudrije prvo formirati savjet, proučiti Nacionalnu obiteljsku politiku, dinamizirati sve mjere, dopuniti ih s onima za koje smatramo da bi mogle još poboljšati trenutnu situaciju, jer problem je doista ogroman. Problem je velik i ja mislim da se mi svi osim retoričkih još nismo ni izdaleka suočili da veličinom ovog problema. Hvala.
Zahvaljujem se zastupniku Mršiću. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Matoš.
Gospodine potpredsjedniče, u izlaganju kolege zastupnika, osim što smo mogli čuti reklamiranje SDP-ovog poglavarstva u Koprivnici, mogli smo čuti i to da povijesni rezultati ne pokazuju da ova mjera daje stvarno pozitivne rezultate. To mislim da je zastupnik bio čak i kontradiktoran jer je spomenuo godinu 1997. koja je godina nakon što je ova mjera uvedena. Dakle, iz toga, na takav način spekulirat bi se i moglo. Pa dopustite meni da spekuliram na sljedeći način. Upravo mjere koje su dovedene ... [[Upadica se ne razumije.]]
Replika je, molim za tišinu.
Upravo je, upravo je bivša vlast uvela određene mjere koje nisu bile niti malo popularne. One su zapravo bile ukidanje određenih prava mjera i dopustite meni da kažem da je možda i to, a vjerujem da nisam daleko od istine, dovelo do toga da je demografska slika u Hrvatskoj u prošloj godini bila najslabija kao što smo čuli od davnih godina, od tisuću 700 i neke. Dakle, dopustite da i na taj način razmišljamo jer upravo umanjenjem prava, smanjenjem naknada, ukidanjem studentskih doplataka, itd., smo došli u situaciju da je prošla godina bila najgora, ako govorimo o demografskoj slici u Hrvatskoj.
Zahvaljujem se. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mršić.
Pa prije svega, kolega, dajte su pročitajte povijesne rezultate. Dakle, ja molim potpredsjednicu Vlade da vam učini dostupnim broj djece od 97. do 2001. kada je ukinuta ova mjera i pogledajte si kakav je trend. Naravno da je prošla godina bila najgora jer je takav, nažalost je takav trend i ja sam govorio o katastrofičnoj situaciji. A što se tiče Koprivnice, zaboravio sam reći, mi imamo škrinjicu dobrote o kojoj je govorio kolega Letica. Mi svakom roditelju, odnosno obitelji koja rodi, koja dobije novo dijete, rodi se dijete, dodjeljujemo tisuću kuna kako bi mogli kupiti osnovne potrebštine za djecu ... [[nema preklopa]] načelnik uputi jednu srdačnu čestitku roditeljima ili samohranoj majci na tome što je dobila dijete. Dakle, i to činimo kako bismo poboljšali natalitet. Bilo bi mi drago da u gradovima u kojima je HDZ na vlasti budu sve ove mjere pa da vidimo da li je to zbog vlasti ili zbog nečeg drugog.
Zahvaljujem se. Nemate pravo na ispravak netočnog navoda u odgovoru na repliku vi. Na redu je uvažena zastupnica Ruža Lelić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege. Ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti gospođa Jadranka Kosor a i moji prethodnici iznijeli su pokazatelje demografske slike u Hrvatskoj, a kako ti podaci zabrinjavaju ali i opominju ja ću neke od njih ponoviti. Htjela bih na početku samo reći da najniža stopa nataliteta koji osigurava jednostavnu reprodukciju stanovništva je 14 promila, a Hrvatska je tu stopu imala posljednji put 1984. Sve do početka 1980. godine broj rođenih je uglavnom rastao, i najveći broj je zabilježen 1979. godine kada je broj iznosio 69 tisuća i 229. Do 1990. godine prirodni prirast je nizak ali ipak pozitivan i nakon toga je uslijedio prirodni pad koji traje do danas. Tako da 2002. godine a to je posljednja godina za koju postoje službeni podaci broj rođenih je 40 tisuća 094. I ako uporedimo ovu prethodnu godinu koju sam iznijela i ovu sada onda je to razlika od 29 tisuća 135 ili 42% manje a to je zaista zabrinjavajući podatak. Dakle, možemo konstatirati da Hrvatska demografski umire od početka 90-tih godina. Također bih željela reći da u čitavom ovom periodu stopa smrtnosti je dosta stabilna i kreće se između 10 i 12 promila. Prema projekciji Ujedinjenih naroda Hrvatska će 2015. godine imati 4 milijuna i 275 tisuća stanovnika što je manje za približno grad veličine Rijeke. Ili 2025. a ni to nije tako daleko 4 milijuna i 88 tisuća što je približno za gradova veličine Rijeke, Osijeka i Zadra. A oko polovice ovog stoljeća broj stanovnika bi mogao pasti na 3 i pol milijuna koliko je Hrvatska imala 1920. A udio onih preko 65 godina porastao bi na 30%, sada je taj podatak 15,7. I još nekoliko podataka prema pojedinim istraživanjima trećina Hrvatica neće se udati do 50 godina, a 40% udanih žena ne želi više rađati. Zatim, broj registriranih pobačaja u 2002. godine bilo je 12 tisuća a računa se da je broj onih stvarnih još daleko i veći. Svaka Hrvatica u prosjeku rodi 1,2 djece, dok je prosjek za Europsku uniju 1,4, za Veliku Britaniju 1,7, za Mađarsku 1,3. A htjela bih samo naglasiti da troje i više djece osigurava prirodni priraštaj stanovništva. Iako danas u svijetu ovakva prirodna kretanja nisu nikakva rijetkost, što više ovakva prirodna kretanja bilježi veliki dio razvijenih zemalja svijeta, no to nas ne može utješiti jer mi smo mali narod po brojnosti i ne možemo si dozvoliti izumiranje. Što bi bio uzrok ovome. Na smanjenju nataliteta najznačajniji utjecaj imaju društveni, gospodarski i socijalno-psihološki faktori, zatim veća zapsolenost žena. Suvremeni način života u kojem se ljudi općenito odlučuju na manji broj djece, značajan utjecaj na smanjenje nataliteta u Hrvatskoj imalo je dugogodišnje iseljavanje stanovništva i to uglavno radno sposobnog stanovništva i u fertilnoj dobi a tu je i rast ... . Što bi mogli učiniti? Populacijska politika i politika prema stanovništvu, i teško je izdvojiti iz ukupne razvojne politike. U provođenje populacijske politike isprepleću interesi pojedinca i obitelji sa interesima društva i države. Zar svaka populacijska politika mora primarno težiti stvaranju takvih uvjeta koji motiviraju roditelje da donesu dragovoljno odluku o broju djece. Suvremena populacijska politika u demokratskim državama, temelji se na načelu prava roditelja za slobodno odlučivanje o broju djece i razmaku između rađanja. U većini zemalja provodi se ... populacijska politika a koja podrazumijeva sustav posrednih mjera u okviru posebnih politika stambene, porezne, kreditne te politike zapošljavanja. Švedska recimo predstavlja jedan skandinavski model usmjereno na blagostanje obitelji a osobito na dobrobit djeteta i majke. U Francuskoj od 1985. godine počela zanimljiva kampanja, "Otvorimo Francusku djecu", stvaranje jednog prijateljskog i ugodnog ozračja za djecu. U Hrvatskoj mogli bi reći naglasak treba staviti na stvaranje ozračja i okruženja za provođenje populacijske politike, jačanje gospodarstvenih, društvenih i političkih preduvjeta a što je moguće boljim zdravljem i revitalizacijom nacije. Počevši najprije od temelja a to je obitelj, te imigracijskom varijantom populacijske politike, posebice povratkom naših iseljenika. I na kraju bih rekla samo da obitelj sa troje i više djece omogućuje pozitivni demografski pomak. Model koji predlažemo ima recimo i Francuska, gdje je porodni dopust moguće koristiti do 3 godine života djeteta u raznim oblicima i trajanjima a naknade se isplaćuju za drugo i svako sljedeće dijete. Ovo svakako ni jedina mjera koju će predložiti Vlada, ali je važna i prvi korak i to važan prvi korak koji je moguće ostvariti obzirom na proračun, i zato ga treba podržati. A obzirom da mi raspravljamo o ovom Zakonskom prijedlogu na prvoj sjednici. To je i jasna poruka hrvatskoj javnosti da je obitelj i pomlađivanje nacije u težištu naših interesa i naših djelovanja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Replika, kolega, kolega Matešić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Slažem se sa većinom izlaganja kolegice zastupnice no koristim priliku da doista istaknem da lokalne samouprave mogu također doista svojim mjerama potaknuti pronatalitetnu politiku pa jednako tako koristim prigodu kao što je to kolega iz Koprivnice iskoristio da pohvali svoje poglavarstvo SDP-ovsko, da pohvalim i HDZ-ovsko poglavarstvo u gradu Dubrovniku koje za svako novorođeno dijete dodjeljuje tisuću kuna obitelji u koje je novopridošlo dijete. Dakle u tom smislu svakako da HDZ-ova poglavarstva itekako vode brigu ne samo na ovoj državnoj razini već i na lokalnoj razini i siguran sam da će i ova rasprava današnja potaknuti, potaknuti da i ubuduće se tako ponašaju prema ovomu o čemu danas mi raspravljamo.
Hvala lijepa kolega. Povreda Poslovnika, Željka Antunović. Izvolite.
Čini mi se da je kolega zastupnik povrijedio članak 209. Poslovnika.
Nije povrijedio članak 209. Poslovnika jer je, se radi o replici. On može u replici iznijeti svoje stajalište i mišljenja u odnosu na prethodno izlaganje.
Na osnovno izlaganje.
Da.
A osnovno izlaganje nije imalo, ako se ne varam nikakve veze sa...
Govori se o pronatalitetnoj politici. Mogao je govoriti o, hvala lijepa. Na redu je poštovana kolegica Perman da ima riječ. Izvolite kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege s obzirom da prvi put govorim u ovoj sabornici iskoristit ću i priliku da pozdravim svekoliku hrvatsku javnost. Suština ova 3 zakona je u izmjeni trajanja porodnog dopusta sa ciljem popravljanja demografske slike Hrvatske. Postavljam pitanje jesu li ove promjene dovoljno atraktivne i dovoljno dalekosežne za sigurnost egzistencije obitelji da bi se one zbog tih promjena odlučile na veći broj djece? Mislim da ne, a navest ću i neke razloge zašto mislim da ne. Dječje potrepštine su skupe i ljudi se teže odlučuju za više djece jer njihov veći broj iziskuje uopće veće troškove domaćinstva što porodiljna naknada nikako ne pokriva, a posebno troškove nakon isteka porodnog dopusta. Osim dječjih potrepština tu su i režijski troškovi kao naprimjer grijanje, voda, struja i tako dalje a kasnije i troškovi školovanja. Drugo, često je uvjet za dobivanje zaposlenja da buduća radnica ne ostane trudna. Treće, onima zaposlenima sa većim primanjima što znači uglavnom na odgovornijim radnim mjestima odnosno sa višim stupnjem obrazovanja porodiljna naknada ne zamjenuje primanja pa se samo zbog toga zasigurno neće odlučiti na veći broj djece. Naprotiv obratno je. Majke sa manjim primanjima i nižim stupnjem obrazovanja povećani troškovi zbog više članova obitelji porodiljna naknada neće privući na veći broj djece jer bi rupe u kućnom budžetu najčešće popunjavale dopunskim radom na crno što dovodi do neprimjerene i nedovoljne skrbi o djetetu odnosno o svoj djeci koju obitelj ima. I sami možete zamisliti moguće posljedice. Govoreći o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki primjećujem da on zapravo pretvara majku u stroj za rađanje, da potiče, da potiče da je rađanje postaje profesija odnosno izvor prihoda i to posebice u obiteljima siromašnijeg sloja građana. Tu dolazi i do nasilja u obitelji, prisiljavanja na rađanje čak i u vrlo lošim stambenim i higijenskim uvjetima. Posljedice velikog broja djece u neodgovarajućim stambenim i financijskim uvjetima i do sad smo povremeno susretali u tiskovinama gdje se daje žiro-račun za pomoć obitelji jer žive u dvije, tri prostorije, imaju sedmero, osmero djece i primanja od dvije, tri tisuće kuna. Želimo li ovakve pojave masovno? Mislim da odgovor ne moram izgovarati. Majke koje obavljaju samostalnu djelatnost će se teže odlučivati na veći broj djece ako to uzrokuje prekid ili smanjenje posla kojim se bavi jer je teško ponovno probiti se na tržištu, a u pravilu je to slučaj tako da produljuje, produljenje porodiljnog dopusta za njih neće biti poticajna mjera. S druge strane majka na redovitom školovanju. Pitam se koliko majki na redovitom školovanju koje žele i završiti započeto školovanje će se odlučiti i na jedno dijete osim slučajno začetog, a kamoli na troje ili više djece? Nezaposlena majka, korisnica invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad obično i sama treba pomoć treće osobe, a kad bi se odlučila na više djece, pitanje je može li im posvetiti potrebnu njegu i pažnju sama? Kao što smo već čuli u raspravi smatram da bi prije davanja bilo kakvih olakšica i poticaja za treće i svako daljnje dijete trebalo razmisliti i popraviti zakonske odredbe koje će potaknuti majke i obitelji da do trećeg djeteta uopće dođe odnosno poticaje za prvo i drugo dijete. I da završim, sve ovo navedeno vodi ka tome da proširenje prava na veći broj korisnika kao i produljenje porodnog dopusta u konačnici neće dovesti do željenog efekta, odnosno pozitivne demografske slike Hrvatske, te bi trebalo poduzeti druge opsežnije mjere sa vremenski dugotrajnijim efektom na obitelj, da bi prirast stanovništva u Republici Hrvatskoj trajno dobio pozitivan … [[govornik se ne razumije]] Hvala lijepa.
Hvala vama. Ispravak netočnog navoda, Zdenka Babić Petričević. Izvolite uvažena kolegice.
Gospodine dopredsjedniče, obraćam se kolegici koja je rekla, možda ne baš tako doslovno, ali ću pokušati citirati. Nije istina da ovaj prijedlog zakona predlaže da žena postane stroj rađanja. Nego joj omogućuje da postane bogata majka, majka s jednim djetetom je bogata, s dvoje i troje djece je još bogatija.
Zapravo ste iznijeli svoje mišljenje, niste ispravili netočan navod. Prelazimo na replike. Poštovana gospođa zastupnica Bernardić ima repliku na izlaganje. Izvolite gospođo.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege. Kao žena i majka troje djece smatram da je materinstvo Božji dar. i nikako ne prihvaćam tezu da majčinstvo i rodiljni dopust od 3 godine odvaja ženu od rada. Ovdje treba naglasiti pravo i potrebu djeteta, naglašavam djeteta, za što dulju nazočnost majke. Naglašavam, da je najvažnije razdoblje za psihofizički razvoj djeteta upravo prisutnost majke do njegove navršene 3 godine. Pa ako Vlada može u proračunu osigurati sredstva u ovom prvom, i ovom prvom mjerom problematike, pronatalitetne politike pomoći djeci i majkama. Pozdravimo odluku svake majke da tu mogućnost iskoristi. U Dalmaciji kažemo, "Nije u Šoldima sve", a djeca su naše najveće blago.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, gospođa zastupnik Perman. Izvolite kolegice.
Htjela bih samo naglasiti, da u svojoj raspravi kad sam spomenula stroj za rađanje djece, nisam mislila da ženu u stroj za rađanje djece pretvara ovaj zakon, nego da se tako na određen način tretira u obitelji, pogotovo kažem u obiteljima siromašnijeg društvenog sloja. i ona umjesto prihoda od rada zapravo je prisiljena često puta na to da joj izvor prihoda bude upravo ova porodna naknada i na taj način je ona postala stroj za rađanje djece. Hvala.
Hvala lijepa kolegice Perman. Replika, kolegica Antunović ima. Izvolite poštovana kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, ja u potpunosti i sa velikim oduševljenjem, ustvari podržavam raspravu kolegice Biserke Perman, i još više od toga. Ja mislim da je ustvari strašno razmišljanje svakog pojedinca u Hrvatskoj koji ženu pretvara u stroj. Mislim da je to ponižavajuće, mislim da se ženske vrijednosti i kvalitete osim kroz majčinstvo trebaju procijenjivati i kroz mnoge druge doprinose koje danas žene daju razvitku ove zemlje. Ja isto tako još više od gospođe Biserke Perman mislim da je prošla Hrvatska vlada učinila izvrstan iskorak prema povećanju broja djece u Hrvatskoj tako što je proširila prava za 100 tisuće djece, veći broj djece da koriste na primjer dječiji doplatak, što je omogućila proširenje mnogih drugih prava koja direktno ili indirektno utječu na pozitivne pronatalitetne trendove. Jedina je šteta što prethodna Hrvatska vlada i prethodni Sabor zbog prevelikih dugova koje su naslijedili nisu mogli povećavati, nego su naprosto morali pristupiti određenim redukcijama u visini različitih naknada koja svaka za sebe pojedinim obiteljima ili u pojedinim segmentima, društvenim segmentima mogu doprinjeti poboljšanju pronatalitetnih trendova.
Hvala lijepa poštovana kolegice. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je poštovana kolegica Dorotea Pešić Bukovac. Izvolite kolegice.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo potpredsjednice Vlade, štovani kolege i kolegice. Mi u IDS-u rekli smo da ćemo podržati ovaj prijedlog, iako smatramo da su ove mjere, ajmo reći tek mikro koraci koji nas vode ka onome što želimo postići ovim zakonima. Pad nataliteta u Hrvatskoj nije samo vezan uz problem visine porodiljne naknade i dužine porodiljnog dopusta. Loše bi bilo i teško je vjerovati da bi se roditelji iz tih razloga odlučivali imati djecu. Po mom mišljenju porodiljne naknade su samo jedan od problema koji su vezani uz roditeljstvo, a osobito uz majku. Same po sebi porodiljne naknade stimuliraju da socijala stvara novu socijalu. A ne stimuliramo poželjno roditeljstvo zaposlenih i obrazovanih žena koje su porodiljnom naknadom kažnjene. Djete bi trebalo biti nagrada, a ne kazna. Pogotovo za majku. Što je žena veće naozbrazbe, to je njen problem veći i nemogućnost usklađivanja roditeljstva i profesije za nju je vrlo nepovoljan. Ovdje trebamo gledati na jednoj strani majku i njen ekonomski status pravo na izbor, pravo na društveni život i ekonomsku neovisnost, a sve to zajedno neovisno o djetetu. Roditelji svakako trebaju imati kakve takve uvjete, jer biti roditelj velika je odgovornost kako prema sebi, tako prema djetetu, a isto tako prema cijelokupnom društvu. Pitanje je kako biti odgovoran roditelj ako ne zna da li će imati posao, da li će imati mogućnost doći do stana, i što napraviti nakon 3 godine porodiljnog dopusta da li će onda imati prihoda za uzdržavanje svog djeteta. Sa druge strane potrebno je predlagati i ostvarivati prijateljske odnos prema djetetu kojega želimo i koje je u društvu potrebno da ono ne izumre. U djelu promjena zakona o zdravstvenom osiguranju bilo bi isto tako dobro da se svakako osigura dobra, besplatna zdravstvena zaštita i mogućnost ishrane dojenčadi što ni jedno ni drugo nisu regulirani postojećim zakonom. Besplatna hrana do 1 godine života djeteta osigurana je samo za socijalu. A cjepljenje je mimo obaveznog se mora sve plaćati. Jučer je u ovom Saboru vođenja rasprava o smanjenju PDV-a. Zato mene začuđuje briga Vlade za pronatalitetnu politiku a da se sa druge strane porezna politika prema dječjim potrebama ne razlikuje primarne potrebe od luksuza. Najosnovnije stvari potrebne kod rođenja djeteta prelaze cifru od 10 tisuća kuna. Bočice, sterilizatori, grijači, krevet, pelene itd. Svakako bi trebalo predložiti oslobađanje od PDV-a dječju hranu, potrepštine i sva ostala pomagala. Čini mi se da na kraju nema sustavnih i sistemskih rješenja, sve je prilično površno i paušalno. Biti ću možda malo gruba pa za kraj reći, hajdemo roditi djecu pa ćemo poslje vidjeti što ćemo sa njima. Hvala.
Hvala lijepo kolegice Bukovac. Na redu je poštovana kolegica Zgrebec. Izvolite, poštovana kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade. Eto, raspravljamo o jednoj, reklo bi se minimalnoj izmjeni Zakona o radu. I pratećih zakona o čijem smo raspravu objedinili a odnosi se na korištenje rodiljskog dopusta do navršene 3. godine djetetova života. Vi ste gospođo potpredsjednice u svom prvom uvodnom izlaganju naveli primjer Švedske govoreći kako su mjere koje se u toj državi provode za poticanje, za, populacijske politike dale izvrsne rezultate. Međutim, rekli ste samo pola istine. Naime, Švedska je uvela praksu tzv. pozitivne diskriminacije kojom prisiljava oba roditelja, dakle i oca da koristi rodiljni dopust i to u minimalnom vremenu od mjesec dana. Ukoliko on to ne čini, ukupno vrijeme porodiljskog dopusta smanjuje se za to vrijeme koje otac ne koristi. Možda bi bilo dobro da i mi to upravo u ovoj izmjeni zakona do drugog čitanja uvedemo i da u članku 1. u točci 4. gdje se govori da za blizance, treće i svako sljedeće dijete zaposlena žena može koristiti porodiljni dopust, kažemo da roditelji mogu koristiti porodiljski dopust. Mi ćemo do drugog čitanja pokušati intervenirati u ove izmjene i amandmanima a bilo bi nam drago ako biste i vi do drugog čitanja na malo drugačiji način predložili ove izmjene. S obzirom da u prvom čitanju imamo vrlo šturu ocjenu stanja i neku aproksimaciju potrebnih sredstava bilo bi dobro da nam u drugom čitanju date i pregled efekata uvođenja te mjere koja je bila uvedena prije 7 godina čini mi se, što je ona tada donosila, koliko je žena koristilo ovu mogućnost jer i tada se govorimo da smo zaposlena žena to može koristiti, odnosno kakvi su bili efekti kada se ukinula ova mogućnost. Naravno govori se o tome da zaposlena žena može ili ne treba, sama može odlučiti hoće li koristiti ovo pravo ili neće. I može se onda postaviti pitanje a zašto vi tako kažete da nije dobro da se takva izmjena vrši jer je to pravo žene hoće li ona to koristiti ili neće. Međutim, tu se postavlja daleko više pitanja i kada to gledate sa ovog ekonomskog stajališta i reakcija poslodavaca ili vlasnika tvrtki u koje bi se žene trebale zaposliti ili potencijalno se javiti kao radna snaga onda se postavi pitanje što znači odstutstvo zaposlene žene 3 godine iz svijeta rada. Sa bilo koje razine radnog procesa pogotovo se neće odlučivati da koriste ovo pravo žene koje su na nekim kompliciranijim poslovima, današnja tehnologija toliko naopreduje da izostanak i godinu dana radnog mjestas može značiti teško ponovno uključivanje u svijet tada i na dtoično radno mjesto. A što tek predstavlja kada si odsutan tri godine. S druge strane, mi kada govorimo o tome da se poslodaci slažu sa određenom mjeru, neću reći da to samo ova Vlada čini, sve vlade kada to govore onda zapravo mi dajemo mišljene samo udruge poslodavaca. Oni rijetko kada jer sam i sama pripadala toj udruzi, rijetko kada se to provede ozbiljna rasprava o pojedinom zakonskolm prijedlogu u samim trgovačkim društvima i ona se uglavnom svodi na to da na nekoj razini udruge poslodavaca o tome raspravlja pa kažu to je onda stav svih poslodavaca. Prema tome, to ne znači ukoliko ste vi dobili pozitivno mišljenje udruge poslodavaca da će se toga pridržavati svi poslodavci. Što bi zapravo trebalo činiti, mi smo 96. godine donjeli strategiju demografskog razvitka i jedno poglavlje posvećeno je mjerama poticajnim mjerema populacjiske politike. Aako danas to analiziramo onda u dobroj mjer isu te mjere izvršene i to u onoj razini koliko je Hrvatska država mogla izdvojiti sredstva. Danas bi trebalo upravo u ovo vrijeme kada smo u pripremi proračuna za 2004. godinu vidjeti koliko sredstava se može izdvojiti da se povećaju ove naknade. Radi se i o porodiljnim naknadama radi se i odječjem doplatku. Na ovoj razini obuvhata koji dans imamo. Međutim kada o tome govorimko onda se te naknade vremenski ograničene one se dobivaju samo do određene dobi starosti djeteta. Postavlja se pitanje što će porodica činiti kakve će ona imati materijalne mogućnosti kada ove mjere odnosno ove naknade više neće primati. Naime, roditelji moraju voditi računa o svojoj djeci sve do trenutka njihovog zaposlenja. A danas zaista u 21 stoljeću djeca moraju dobit iadekvatno obrazovanje da mogu nastaviti samostalni život. To znači da bismo morail proširivati ili donositi mjere koje će osiguravati da se osigura perspektiva mladih ljudi, da mogu što prije dakle u što ranijoj dobi odmah nakon školovanja sklopiti brak a to znači da mora imati posao sa adekvatnom plaćom, da mogu doći do stana i slično. I onda će se odlučivati da i ranije rađaju prvo dijete. Ne samo ranije dakle i u mlađoj dobi to postoji onda mogućnost da će imati i drugo i trreće dijete. Već su ovdje kolegice i kolege rekle da danas mi imamo prosječno 1,3 djeteta po jednoj ženi. To znači da ipak mi mormao voditi računa da što prije porodica dobije prvo odnosno drugo dijete. A za treće dijete se i tako mali broj porodica odlučuje. Prema tome, rekla bih treba tražiti i druge mogućnosti ukoliko želimo poboljšati materijalni položaj porodice da ona ima više djece. Sigurno bi bilo dobro da se i izvidi mogućnost što smo jučer u mnogo na mnogo primjera pokazali da se i u sustavu porezne politke posveti više pozornosti upravo ovim kategorijama građana odnosno ovim kategorijama porodica. Bilo bi dobro da se razmotri i onaj prijedlog koji smo iz kluba SDPa dali da se diferencirane stope odnosno nulte stope uvode za određene kategorije roba i usluga. A posebno bi tu trebalo razmotriti i ja vas molim da bude tejedna od glasnogovornica u Vladi da se upravo za ovu kategoriju roba dakle dječju obuću, odjeću, dječju hranu, ukine stopa porena na dodanu vrijednost.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege jednu informaciju. Od tehničke službe smo izvješćeni da ovaj miris dima koji se osjeti u dvorani je vanjskoj porijekla i da je povukla klima i ugarala ga u dvoranu. Tako da znate o čemu se radi. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je poštovana kolegica Antunović. Izvolitle kolegice.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Dozvolite mi da počnem svoju raspravu vezanu na temu produženja porodiljskog dopusta za jednu od kategorija roditelja odnosno majki, odnosno obitelji. Nečim što mislim da neće izazvati niti jednu jedinu polemiku u ovom Saboru. Negativni demografski trendovi, negativni pokazatelji populacijske politike u Hrvatskoj iako nisu specifični samo za Hrvatsku, su vrlo zabirnjavajući i mislim dabar oko toga možemo izreći jedan zajednički stav i konsenzus. Da je to pitanj ei tema na kojoj kojom se i hrvatska Vlada ia Hrvatski sabor ali i mnogi drugi segmenti društva u Hrvatskoj trebaju ozbiljno pozabaviti i predlagati mjere koje će biti konkretne koje će nakon što ih primjenimko dati pozitivne rezultate, a ako te rezultate ne pokažu da iz mijenjamo, prilagođavamo i koristimo samo ono što doista mijenja te negativne trendove. Minimalno ako je moguće ali da pomaci budu u pozitivnom pravcu. Da bi se tako počeli ponašati, mislim da aprije svega mi koji djelujemo u području politike moramo pokazati punu odgovornost. Da moramo zanemariti neke svoje interese interese prije svega da se svidimo svojim glasačima. I da počnemo ozbiljno i dugoročno predlagati, planirati i biti dosljedni u onomu oko čega se dogovorimo. Zbog toga sam ja izuzetno ponosna na sve prethodne saziva Sabora, koji su u tom pravcu dali vrlo kvalitetan doprinos. Mi danas raspložemo sa nekoliko nacionalnih politika, koje globalno uređuje ovo područje, i otvaraju prostor prošloj sadašnjoj i budućim vladama, da sukladno ukupnim okolnostima i promjenama koje se stalno događaju u društvu donose i prilagođavaju te mjere da bi bile efikasne. Još je jedan važan uvjet koji treba ispuniti da bi ovo složeno područje dalo neke pozitivne iskorake. Naime, demografska pozitivna demografska politika može se voditi samo dugoročno, i samo sustavno. to nipošto ne može biti skup pojedinačnih mjera nego skup međusobno povezanih mjera ne samo sa područja obiteljske ili socijalne politike, nego i zdravstvene politike, gospodarske politike, razvojne politike, i svih politika jer seamo tako ćemo moći razgovarati o kvalitativnim iskoracima. Zbog toga možda danas u ovim raspravama svakako od strane opozicije smo i mogli čuti jako puno ponovljenih primjedbi u smislu toga da se da ovaj puta raspravljamo i odldučujemo o jednoj izdvojenoj mjeri. O mjeri koja ne možemo reći da škodi, ne možemo reći d aće imati katastrofalne negativne posljedice, ali na žalost ne možemo reći što je meni osobno žao, ni da će ta mjer osigurati bilo kakav prepoznatljiv ili spomena vrijedan demografski iskorak. Primjetila sam u raspravama čitajući materijale s rasprava na odboru da neki od vas misle da ovo i nije toliko demografska mjera populacijska mjera, nego d je više socijalne mjera. E pa ne znam tko to tako misli, ali sa tim mišljenjem ovog trenutka ja se baš i ne bi mogla složiti. Ona naime može biti socijalna mjera, ali neće biti socijalno pravedna mjera, i onda će opet na žalost uz prkos dobrim namjrama preći u sferi socijalne demagogije. KOja će socijalna kategorija obitelji moći koristiti ovu mjeru koja je fakultativna i zbog toga i nije tako jako opasna. One obitelji koje su boljeg materijalnog statusa naime ukoliko otac obitelji koji radi ima veliku plaću tada će se njegova suproga također zaposlena moći priuštiti da se odrekle svoje plaće ili bolje plaće i da ostane sa svojom djecom doma tri godine. Što je svakako pozitivno i dobro. Ali u današnjim uvjetima u Hrvatskoj ne baš uvjek i provediva. Znači ono što želimo pomoći možda kroz društvenu državnu naknadu onima kojima je teže sa djecom, možda njima ovom mjerom nećemo i pomoći. UZbog toga je meni u stvari žao i tu imam jednu tehničku primjedbu na ovaj meterijal koji smo dobili mislim da u obrazloženju ove mjere nema dovoljno pokazatelja za sve one koji baš precizno i pedantno ne prate ovo područje iz nekih drugih izvora na temelju kojih se mogu izvući pravi zaključci. Naime meni recimo nedostaje pokazatelj koliko od npr. obitelji koje su u prošloj godini - uvijek je dobro imati zadnju godinu za primjer - koliko je obitelji koje su mogle koristiti dvogodišnji porodiljski dopust, to su blizanci, trojki, četvorke itd. koliko je od rođene od takvih obitelji koje su to mogle koristiti koliko je stvarno koriste. Tada bi mogli procijeniti da li oni koji u perspektivi to pravo ostvaruju to pravo zaista trebaju ili žele, ili mi u stvari svima nama, svima njima, pa i svim građanima Hrvatske prodajemo nešto što se zove u narodu "šarena laža". Točno je, žena može odlučiti ne koristiti ovo pravo sukladno prijedlogu ovoga zakona. Ali imamo li mi odgovornost da otvoreno kažemo ženi koje su njene posljedice, koje su koristi ili štete ako se ona odluči koristiti to pravo? Ja mislim da smo mi dužni ženi reći da se ako se odluči koristiti to pravo njen položaj na tržištu rada dodatno komplicira i otežava. I tako postojeća diskriminacija prema ženama na tržištu rada često puta baš zato što su jedine koje mogu roditi dijete, jedine koje mogu koristiti porodiljski, ne roditeljski ali porodiljski dopust. Da li mi njima moramo reći da poslodavci neće imati samilosti makar zakonom bilo strogo propisano da se niti jednu trudnu ženu ne smije poslati doma? Ne zavaravajmo ni sebe, ni nikoga u ovoj zemlji. Suočimo se s tim da bez obzira na podršku poslodavaca su poslodavci oni koji najteže ugrožavaju i najviše diskriminiraju i najčešće krše zakonska prava majki, prava žena, prava roditelja kada je u pitanju njihova briga o djeci, njihovo pravo da brinu, podižu i odgajaju svoju djecu. I zbog toga, mislim da nam svima treba manje demagogije, a da nam više treba ozbiljnog i odgovornog rada. Mislim da je puno bolji put ići sa sustavom mjera, usklađenim sustavom mjera jer nije važno kada se koja, nije nevažno kada se koja mjera javi jer ponekad i najbolja mjera ako nije praćena nekim drugim mjerama može pasti u vodu i biti promašaj. Zbog toga očekujem da do drugog čitanja ovaj prijedlog bude i cjelovitiji, i kvalitetniji i očekujem na kraju da će biti popraćen sa onim što je svima najvažnije - porastom porodiljskih naknada.
Hvala lijepa kolegice Antunović. Ispravak netočnog navoda kolega Puljić.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kolegica Antunović je izrekla pogrešnu tvrdnju, da će ovu mjeru moći koristiti samo oni koji su sa većim materijalnim primanjima u obitelji jer veliki je broj žena koje imaju plaću ispod razine naknade koju će dobivati i po onome koliko ona danas iznosi, a kada se poveća, taj krug se povećava. Isto tako, kada se doda cijena dječjih vrtića koje moraju plaćati za one starije djece taj krug se povećava dakle, njihova primanja će biti kroz naknadu direktno veća, nego što bi inače bila da ne koriste ovu mjeru, a uz to nezaposlene studentice itd. Hvala.
Hvala vama. Riječ predlagatelja, potpredsjednica Vlade gospođa Jadranka Kosor. Izvolite. [[Upadica se ne razumije.]] Molim? [[Upadica se ne razumije.]] Ne znam što biste htjeli. To samo možete u ime kluba još.
Da, onda vas ja molim u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice da nam se prevede izraz "šarena laža". Ja to u životu nisam čula i ne znam što znači. Pa da bih znala uopće razumjeti smisao, molim da mi se prevede.
Ali to onda morate uzeti Anićev ili Klajićev rječnik.
Toga tamo nema.
Riječ ima potpredsjednica Vlade gospođa Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine. Gospodine potpredsjedniče, bojim se da ovaj mikrofon ne radi. Gospodine potpredsjedniče, radi, Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Evo, željela bih reći još nešto u ime predlagatelja budući da je gospođa zastupnica Antunović iznijela neke tvrdnje na koje Vlada ima odgovor, pa bih ja željela odmah te odgovore sada i dati. Najprije bih željela u ime Vlade odbaciti tvrdnju da ova mjera nije tako jako opasna, citiram, dakle, ne može mjera, odnosno prijedlog zakona kojim se vraća jedno pravo, mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta za majke blizanaca, trećeg i svakog sljedećeg djeteta biti opasna ili manje jako opasna. Mislim da je to svima razumljivo i dakle, ja odbacujem bilo kakvu mogućnost da bi to mogla biti opasna mjera jer je to jedna mjera koja - još jedanput ponavljam - omogućava pravo izbora i omogućava svakoj obitelji da na temelju te mjere stvore svoju malu demografsku kućnu obiteljsku politiku. Nadalje, bilo je dvojbi oko toga ali ne samo u ovom izlaganju, nego i prije oko toga da ove mjere vraćanja trogodišnjeg dopusta neće dati rezultate. Mi smo se u tome koristili podacima koje imamo do sada. Ja ću vam evo te podatke iznijeti. 94. godine broj trećerođene djece u Hrvatskoj je bio 9 tisuća 448. 97. dakle, godinu dana nakon mogućnosti korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta broj trećerođene djece je bio 12 tisuća 732 dakle, vidi se znatan rast, a 2002. broj trećerođene djece dakle, nakon što je ta mogućnost ukinuta je bila nešto veća od 7 tisuća. Prema tome, to su pokazatelji na temelju kojih je ova Vlada i predložila među ostalim ovu mjeru dakle, ponavljam još jedanput, mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta ni na koji način ne želimo niti zadirati u politiku svake obitelji kako će, na koji način, koliko će koristiti rodiljni dopust. Svaka obitelj može to naravno prema vlastitim mogućnostima odlučiti u skladu sa dogovorom unutar obitelji. Žene mogu koristiti 6 mjeseci ili manje, dakle prema tome kako se obitelj odluči. Što se tiče konstatacije da mi građanima Hrvatske prodajemo nešto što se zove "šarena laža", ja to također odbacujem. Ne znam što bi to bilo. Dakle, mi nudimo jedan korak, prvi korak, a to je ova mjera korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta. Sljedeća mjera bit će povećanje rodiljnih naknada u iznosu dakle, vraćanje raspona za zaposlene majke, dizanje visine za nezaposlene majke. To su dva koraka. O trećima ćemo razgovarati i upravo sam se ja kao potpredsjednica Vlade zauzela na sjednici Gospodarsko-socijalnog vijeća da raspravljamo o ženama na tržištu rada i da ta sjednica bude otvorena i za javnost, ali i za sve druge zainteresirane, pa naravno prije svega mislim i na saborske zastupnike. Vjerojatno će takav, odnosno vjerujem da će taj prijedlog biti prihvaćen i da će onda svi moći na toj sjednici kazati svoje mišljenje o ženama, odnosno o položaju žena danas na tržištu rada. I ja se slažem da je taj položaj neprihvatljiv. I što se tiče konstatacija o tome da nam treba manje demagogije, a više stvarnoga rada, sigurno da ovo ne može biti svrstano u područje demagogije, jer su to od nas tražile upravo obitelji koje je pogodilo ukidanje trogodišnjeg rodiljnog dopusta 11 tisuća majki koje su se nakon ukidanja morale vratiti na posao, a još jedanput ponavljam 86% ispitanih u Hrvatskoj jest za ovu mjeru, dakle za trogodišnji rodiljni dopust koji se može, ali se i ne mora koristiti. Hvala.
Hvala vama. Ispravak netočnog navoda kolega Mršić. Izvolite.
Pa evo ja ću ispraviti po četvrti put ja mislim danas ovaj podatak iz 97. odnosno 94. Dajte kolegice Kosor nam podatke od 94. do 2001. ne preskačući ni jednu godinu. Ja vam tvrdim da je broj tako rođene djece bio … … [[Upadica se ne čuje.]] Ispravljam pogrešni navod, da. 94. je bilo više treće rođene djece nego 2000. godine kada je ta mjera bila na snazi. To je jedno. I drugo, 97. je bila godina kada je bio bebi boom i kada je inače bio skok u natalitetu u Hrvatskoj što je posljedica okončanja rata, a ne ove mjere o kojoj vi govorite. Nakon 97. konstantno vam pada natalitet u Hrvatskoj uključujući i treće rođeno dijete i molim vas dajte nam te podatke iz godine u godinu.
Hvala lijepa. Na redu je za ispraviti netočan navod kolega Matošević. Izvolite.
Matušić je moje prezime.
Matušić, oprostite.
Ja se nadam da ćete ga zapamtit. Ispravljam netočan navod da ova mjera nije opasna. Ova mjera je opasna za SDP jer će hrvatska javnost vidjeti da nije bilo nikakvog razloga da se ne ukida. Zahvaljujem.
Ovome dajete političke kvalifikacije, a ne ispravke netočnih navoda. Na redu je Josip Leko. Izvolite kolega Leko vi ste na redu.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Naime ja se ne osjećam baš sposoban govoriti o vrlo složenoj problematici pronatalitetne politike. Naime u prošlom sazivu jednog uvaženog i poznatnog člana HDZ-a molio sam da mi pojasni dubinu problematike populacijske politike. Onda je vaš uvaženi član meni rekao ovako, čujte kolega to je tako složena materija i ja ne mogu o tome razgovarati stojeći niti za kratko vrijeme. Ja vas molim dođite u Hrvatsku akademiju znanosti i umjetnosti pa ću vam ja jedno dva dana obrazlagati o problematici pronatalitetne politike. Ja zato ću govoriti o prijedlozima zakona onako kako ja mislim da će proizvesti učinke. Dakle moje mišljenje je da briga o rođenom dijetetu ne počinje rođenjem, a niti završava njegovom dobi od tri godine. Dakle poslije tri godine roditelj, društvo i država moraju voditi brigu o dijetetu sve do njegova osamostaljivanja. Narod kaže kad se rodi mora se ljuljati, a to znači zaista voditi brigu. Zbog toga ja zaista moram iskreno reći da ne mogu niti biti protiv niti za zbog toga što ova mjera po mojem sudu ima vrlo kratak domet svojih učinaka, a zaista ti učinci mogu biti sa dobrom posljedicom, ali mogu trajati samo tri godine. Pretpostavimo zbog toga što nema sveobuhvatne odgovorne do konzistentne i stabilne pronatalitetne politike u Hrvatskoj da ova mjera proizvede dobre učinke. Pretpostavimo, predmnijevajmo, da će sljedeće godine biti stotinu tisuća rođene djece, drugorođene djece i 30 tisuća rođene treće dijete u obitelji. Što to znači za hrvatski proračun, hrvatsko društvo u cjelini? Da li imamo za to dovoljno vrtića, škola, da li imamo u budžetu osigurana sredstva? Što to znači za sedam godina za osnovne škole, za vrtiće? Koji su to kapaciteti? Koliko imamo odgajatelja, koliko imamo učenika i šta će to proizvesti za 18 godina? Koji su efekti za 18 godina? Toga nema uopće govora o tome u ovom prijedlogu. Ma nema spomena o tome u ovom prijedlogu. Zbog toga ja zaista mislim, nemojte se ljutiti, da je ovo nuđenje iluzije brige države o natalitetu. Poslije tri godine briga je vaša gospodo roditelji, rodili ste, niste radili tri godine, vodite brigu o svojoj djeci. Ja mislim da to nije dozvoljeno nuditi iluziju roditeljima. Nije dozvoljeno. Poznato je svima onima kojima su bar iz enciklopedije sagledavali problem pronatalitetne populacijske ili kako se već zove politike, da sami standard ne određuje stopu nataliteta. Zato su najvaljaniji primjeri Francuske poslije 2. svjetskog rata kada je odmah poslije rata natalitet rastao, a onda podiže Francuska svoj životni standard svojih građana, a natalitet obrnuto proporcionalno raste, dakle pada. Isto to se dogodilo i Švedskoj. Švedska je, svi oni koji su to pratili, zaista karakterističan primjer. Standard je izuzetno rastao, a natalitet švedskih građana pada. Da samo jedna mjera ne donosi efekte u tome, svi znamo da vrlo nerazvijene zemlje imaju visoku stopu nataliteta. Visoku stopu nataliteta i problem populacijski. A zemlje koje su bogatije, posebno europske i to skoro sve imaju problem pada nataliteta, a sve te zemlje imaju zaista sustavnu politiku, pronatalitetnu politiku koju vode dugotrajno, sustavno i doslijedno. Nisu došli do rezultata. Zbog toga, a rekao sam da ću govoriti svoje poglede na domete ovih zakona, moram ponoviti. Ne smijemo zavarati grđane Republike Hrvatske da država vodi brigu o njihovoj djeci pa im rodiljni dopust za tri godine da ne rade za drugo i svako sljedeće dijete, a poslije toga neznamo šta ćemo sa tom djecom. Još jedanput, zato molim da moju kvalifikaciju da je to nuđenje iluzije, brige države za natalitet ne uzmete kao prejaku, preoštru. Mislim da je obveza Vlade bilo koje, da ponudi sustavnu politiku, to je po meni jedan od nadam se najlakših problema gdje ćemo postići konsenzus. To nije samo političko pitanje. To je zaista nacionalno pitanje, to je zaista nacionalno pitanje. Ali molim sustavnu, sustavnu politiku. Onda možemo govoriti da li je ova mjera dobra ili nije dobra. Ovako, po mome sudu, ponavljam, to je samo nuđenje iluzija. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Kajo Bučan.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. U Vjesniku od 10. siječnja 2001. godine naveden je ovaj citat iz jednih njemačkih novina. “Za 165 godina turčin će pokupati zadnjeg Nijemca”. I autor novina se shodno tome pita prijeti li Europu promojena ili smjena europske civilizacije. Problem nije i samo znači isključivo hrvatski, a meni dopustite da brojkama milijuna kuna koji su spominjali u svojim govorima kolege Kajin i Pupovac, suprotstavim brojke milijuna života, smatrajući svaki život apsolutnom i neprocijenjivom vrijednošću. Hrvatska demografska i demostrateška drama prema predviđanjima eksperata Ujedinjenih naroda ubrzano se približava svom tragičnom kraju. Prema projekciji Ujedinjenih naroda, Republika Hrvatska će 2015. godine imati 160 tisuća stanovnika manje nego danas, a 2050. godine 3 milijuna 587 tisuća i vratiti se na 1920. godinu. Hrvatska uz Mađarsku ima u razdoblju od 50. do 95. najmanji porast stanovništva u Europi pa prema nekim predviđanjima, a uz iseljavanje sadašnjeg tempa, za 200 godina nestati će posljednji Hrvat u Hrvatskoj tako da nećemo moći govoriti niti o dobnoj strukturi staračkih domova. Starenje stanovništva ogledava se u prosječnoj starosti ili prosječnoj životnoj dobi, tj., srednjim godinama života u trenutku popisa. Smatra se da proces starenja u jednoj državi počinje kad prosječna životna dob stanovništva iznosi 30 godina. Mi već 1961. imamo 31 i po godinu, 91. 36,6, 2001. 39,3 godine. Kad podijelimo broj starijih od 60 godina zbrojem mlađih do 19 godina dobijemo indeks starosti čija kritična vrijednost iznosi 40%. Taj indeks 61. iznosi 34,3%, 81. 52,6%, 91. 66,7%, a 2001. godine 90,7%. A to znači da na svakog starijeg od 60 godina dolazi jedan mladi. A mladih je 53. godine bilo 36,8% nasuprot starih od 10,3%. A 2001. godine mladih je, vjerovali ili ne 23,7%, a starih 21,5%. Druga strana medalje jest stalno smanjenje broja živorođene djece, a Republika Hrvatska je stopu nataliteta koja osigurava jednostavnu reprodukciju stanovništva imala 1983., tj., stanovništvo Hrvatske se već punih 20 godina ne obnavlja. Zamislite 1979. godine broj živorođenih bio je 69 tisuća 229. 1996. koju su kolege neke označile kao baby boom imamo 53 tisuće 811 živorođenih. No kad smo kod godine 1997., ja vas molim da se uzme u obzir jedna činjenica kad baratamo sa svim ovim brojkama, a to je da je do 98. godine, dakle, sa 31. prosinca 97. godine ukupan broj rođenih uključivao i hrvatske građane koji žive u inozemstvu. Čime se iz podataka vitalne statistike dobivala pomalo iskrivljena slika prirodnog kretanja Hrvatske, a taj broj je bio za tu godinu 7,9%. Ovome pridodajmo podatak da je 2002. godine bilo prvi put više od 10 tisuća umrlih nego živorođenih. Točnije, 10 tisuća 475. Gospodarski rast biti će jedino moguć ako će biti dovoljno onih koji će ga provoditi. Uz ovakav negativni prirast za koga ćemo donositi sve odluke kojima ćemo nastojati poboljšati život u Hrvatskoj. Shvaćajući ove prijedloge zakona kao nužni i prvi i neophodni korak, i prvo čitanje i pomak u pronatalitetnoj politici uz olakšavanje života obiteljima s više djece i promjenom sustava vrijednosti, želim gospođi ministrici da okupi što kvalitetniji stručni potencijal u Hrvatskoj koji će stvoriti u povoljnom okruženju program za ostvarenje kratkoročnih i dugoročnih ciljeva populacijske politike uz osiguranje i političkih i gospodarskih i društvenih preduvjeta, poštujući i ono što je i kolega Lesar govorio, sve naše regionalne raznolikosti i naravno, sve ono pozitivno što je do sada napravljeno. Gospođe i gospodo, pozivam vas da o ovom pitanju zauzmemo konsenzus svih političkih snaga i izglasujemo ove prijedloge zakona i da zauvijek odbacimo izjave tipa, citiram: “novaca za veće porodiljne naknade nema niti će ih biti”, kako glasi izjava predstavnice Vlade koju 6.12.2002. prenosi Novi List. Tomu u prilog prilažem i ovu diskusiju utemeljenu na kvantitativnim podacima, podacima koji su zastrašujući i ukazuju na veliki problem na koji je podsjetio kardinal i zagrebački nadbiskup monsignor Josip Bozanić na novogodišnjem prijamu kod Predsjednika države, upozorivši: “Društvo koje štedi na djeci zatvara svoju budućnost”. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa evo, po treći put ispravljam i netočni navod što se tiče studije Europske unije. Dakle, 9. prosinca UN-ov odjel za ekonomske i socijalne poslove objavio je izvješće svjetsko stanovništvo do 2300. godine, u kojem se kaže da će, da se predviđa da će u natalitet u Hrvatskoj polagano rasti sa sadašnjih 1,6 na 1,65 do 2005. godine, te 1,85 do 2050., a 2300. godine dosegao bi 2,06 djece po ženi. To je studija, najnovija studija specijalizirane agencije Ujedinjenih naroda. I kada govorite o studijama Ujedinjenih naroda onda recite o kojoj govorite. Ja imam najsvježiju koja, govoriju drugačije podatke.
Poštovani zastupnik Stjepan Bačić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo ministre. Ja bih se kratko osvrnuo na ovaj Prijedlog paket tri zakona, mislim da je u dosadašnjim diskusijama rečeno sve i to vrlo opširnom. Ono što je osnovni problem pred Hrvatskom državom to je ovaj zastrašujući podatak o demografskoj slici Hrvatske i svaka vlast u Hrvatskoj je dužna taj problem staviti na prvo mjesto, dakle to je prioritetni problem naše države. I zato mislim da je resorno Ministarstvo predlažući ovaj paket Izmjena i dopuna Zakona učinilo onaj prvi nužni korak da popravi što u kraćem roku neke greške koje se mogu popraviti koje mogu ove negativne tendencije naše depopulacije zaustaviti i u okviru one nacionalnog programa demografske obnove pokrenuti ovaj proces, a ovo je samo jedna od mjera, jedan od prvih koraka i sigurno od njega ne možemo očekivati sveobuhvatne rezultate. To je sigurno vezano na sve druge mjere i zakone ali mi danas raspravljamo samo one koje su pred nama. Ja bih napomenuo još jednu činjenicu koja je spomenuta koju naša ministrica spomenula a to je da ovo nije socijalna kategorija, ja bih naročito na tome dao naglasak. Mi stalno smatramo da je rad samo ono da rade oni koji imaju radne knjižici, međutim rad u domu, rad u kući, rad s obitelji je isto rad bez kojeg ne bi ova zemlja ni bilo koja druga opstala. Mi zapravo ovim Zakonom pokušavamo i taj dio rada koji je praktički uvijek bio negdje skriven i neprepoznat i čak nepriznat na neki način nagraditi i upravo nagraditi one koje u tom radu čine najkvalitetniji posao a to je briga oko djece. I zato smatram da ove Prijedloge zakona treba podržati i nadati se da je to samo prvi korak u rješavanju ove naše zastrašujuće demografske slike. Hvala.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo ministrice. Demografija i demagogija, to su dva različita pojma koja se u ovom prijedlogu zakona čudesno stapaju u jedan. Dobro zvuči a malo znači. Nema empirijskih, nema znanstvenih podataka, nemamo čvrstih argumenata da bi ova mjera produženja porodiljnog dopusta sa dvije na tri godine popravila demografsku sliku. Kao što je to kolega Mršić iznio u svojoj raspravi, 96. godine nismo imali nikakve mjere pa smo imali pozitivna demografska kretanja, u 97. godini kada su mjere prvi put primanjene, taj porodiljni dopust s tri godine, nastavljena su ta pozitivna kretanja iz 96. godine. A u 2000. godini kada su mjere jednako bile na snazi demografska slika je bila porasla. Očito je dakle da između ovih mjera i porasta.../Govornik se isključio./...nema nikakve uzročno posljedične veze. Tko bi se koristio ovim pravom ili tko se njime do sada koristio, to piše u obrazloženju Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu, ovo piše dakle predlagatelj piše Vlada. Prema podacima Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje broj korisnica porodiljnog dopusta do navršene druge godine života, sada se predlaže to produljiti na tri godine, za blizance, trojke, četvorke, odnosno više djece jednake dobi od 2003. godini bilo je 454 slučaja, od čega 441 slučaj rođenja blizanaca i 13 slučajeva rođenja troje, četvero, odnosno više djece jednake dobi. Zašto tako malo? Radi se ovdje o interesu, o interesu majki. DA li je njihov interes izbivati sa posla? Primati samo prvih 6 mjeseci punu nadoknadu plaće a kasnije umanjen iznos, i postavlja se pitanje s čim će hraniti to treće, četvrto, peto djete ili je njihov interes vratiti se u svijet rada i zarađivati. Njima treba novac a ne ovakve mjere, ne ovakvo pravo koje lijepo zvuči ali im zapravo ne treba. Demografsku politiku nije lako voditi. Demografska politika ne može se voditi s jednom ili dvije mjere. Veliko je pitanje kojim sve načinima možemo potaknuti rađanje više djece, vjerojatno povećanjem standarda, smanjenjem nezaposlenosti, vjerojatno lakšim dolaženjem do stana posebno za mlade ljude, posebno do prvog stana. Vjerojatno općom sigurnosti u zemlji, vjerojatno jednom klimom socijalnog optimizma. Trebalo bi uz to spriječiti odlazak mladih ljudi iz zemlje, posebice obrazovanih. Ali gospođo ministrice kako da mi spriječimo odlazak mladih, obrazovanih ljudi u zemlji kada s mjesta Zavoda za obitelj, smjenjujemo doktoricu znanosti, a na njezino mjesto dovodimo medicinsku sestru. Pa što da mladi ljudi, obrazovani ljudi drugo naprave nego da potraže sudbinu u nekoj drugoj zemlji gdje se takve stvari ne događaju. Kako gospođo ministrice da zadržimo mlade ljude u zemlji kada za pomoćnika ministra i državnog tajnika postavljamo ljude za koje je dokazano da su krali na nabavci escajga. Teško, mislim da je poruka koju ste im poslali takva da to nije zemlja u kojoj se oni imaju nadati boljoj budućnost. Vratimo se Prijedlogu. Kako će biti ponašanje poslodavaca nakon ove mjere. Može se i njima uputiti apel, kao što je premijer Sanader uputio apel trgovcima da smanje cijenu, može se uputiti apel poslodavcima da zapošljavaju mlade žene i da se ne obaziru na to što one mogu postati majke, i da se ne obaziru na to što će možda koristiti tri godine porodiljnog dopusta. Ali hoće li taj apel uroditi plodom i da li ćemo i to pitanje rješavati apelima. Pa poslodavac, djeluje na tržištu rada, a tržište rada je kao i svako drugo tržište, ono ima svoju logiku, logiku profita, on će izbjegavati zapošljavati mladu ženu i mi ćemo je otežati ovim mjerama ukoliko ih usvojimo, mi ćemo svakoj toj mladoj ženi otežati i pristup ili povratak u svijet rada. I ta će mjera koja tako dobro zvuči, a tako malo znači donijeti više štete nego koristi. Hvala vam.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja sam u svojoj prijašnjoj raspravi u ime Kluba najavio da ću u raspravi pojedinačnoj, da [[Upadica: Jadranka se javila]]
Dilemu, javila se i potpredsjednica Vlade, a dao sam i vama riječ pa molim.
Nema problema ... [[Govornik se ne razumije]]
... [[Govornik se ne razumije]] mirkofon gospođi potpredsjednici.
Odmah mi produžujete raspravu za jednu minutu.
Normalno.
Može ispočetka?
Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja sam se javila, ali ispričavam se. Niste vidjeli, bio je nesporazum. Budući da se zastupnik obračao meni, da me je pozivao mislim da je dužnost da reagiram i da mu odgovorim na pitanja. Dakle gospodin zastupnik Stazić govori o demagogiji i o demografiji. Gospodine zastupniče vjerojatno niste dovoljno upoznati. Naime ove mjere podupiru demografi. Tom analogijom ste i njih nazvali kao što prozivate i Vladu za demagogiju i njih ste nazvali demagozima. Također ove mjere podupire GSV rekla sam već nekoliko puta. Prema tome analogijom ispalo bi da su i članovi GSV-a čisti demagozi kao što držite da je to hrvatska Vlada koja ovo predlaže. Kažete da nema argumenata kojim Vlada zapravo opravdava ovaj prijedlog vraćanja nekad stečenog prava na mogućnost korištenja trogodišnjeg rodiljnog dopusta. Gospodine zastupniče gdje su bili argumenti prošle Vlade kad je ukidala ovo pravo? Ne sjećam se detaljnih i preciznih argumenata koji bi uvjerili zastupnike da je bilo u to vrijeme potrebno ukidati tu mjeru. Bez argumenata ta je mogućnost ukinuta i ponavljam još jedanput 11 tisuća majki se moralo vratiti za 60 dana, samo za 60 dana na, na posao. Kažete također da nema znanstvenih istraživanja. Pa evo mislim da ako ikada bilo govora o znanstvenim istraživanjima na ovu temu, na temu katastrofalne demografske slike i činjenica da je Hrvatska demografska pustoš, ako ih je ikada bilo onda ih ima sada i u javnosti. Mogli ste to i pročitati. Rekli ste da je ovo pravo koje lijepo zvuči, ali ne znači ništa. E pa kad je to pravo koje lijepo zvuči zašto ga onda bivša vlast nije ostavila? A rekli ste i sami ne znači ništa, ne vidim razloga da ga onda niste ostavili. Kao što ne vidimo mi u ovoj Vladi danas razlog da se ukidao recimo doplatak za 25 tisuća studenata. Posebni dodatak u sustavu doplatka za djecu za treće i svako sljedeće dijete. Nismo vidjeli nikakvih opravdanih argumenata kad su se te mjere ukidale, a što se tiče pomoćnika koje ste spominjali u mome Ministarstvu oni su na toj dužnosti bili 6 dana. Vlada ih je kao što znate smjenila, jednoga na moj zahtjev, drugi je dao sam ostavku. Prema tome mislim da je ta priča uistinu relativno brzo završena i za, ni za koga nije bilo štete. Ja sam se u jednoj prilici ispričala i svima koji su se na bilo koji način u toj situaciji osjetili pogođeni i, u toj naravno neugodnoj situaciji. A što se tiče vaše konstatacije da će ova mjera svakoj mladoj ženi više štetiti moram reći u ime Vlade da se apsolutno s tim ne slažemo. Neću ponavljati sve argumente koje sam danas cijeli dan iznosila, ali mi mislimo da ova mjera može svakoj mladoj obitelji koja se odluči na treće i svako sljedeće dijete samo koristiti. Hvala.
Poštovani kolega Lesar izvolite.
Hvala lijepa. U svojem jutrošnjem nastupu u ime Kluba najavio sam da ću u pojedinačnoj raspravi govoriti o samo jednomu segmentu teme koja je često bila govorena danas u kontekstu natalitetne politike, a to je odgovorno roditeljstvo. Bit ću veoma oprezan i pokušat ću maksimalno birati riječi jer sam svjestan da se izlažem opasnosti nerazumijevanja ili optužbi da raspravu o ovoj temi svodim na jedno posebno osjetljivo područje i posebno osjetljivu skupinu građana Republike Hrvatske, ali moram o tome govoriti jer taj problem u Međimurju je izuzetno prisutan. Ne zalažem se da postoje različiti zakonski propisi niti različita praksa spram manjinskim zajednicama niti pak sam protiv toga da sva prava vrijede koja su u zakonima svima. Ali moram upozoriti da u Međimurju postoji ozbiljni problem kod pripadnika Romske nacionalne zajednice kod koje je natalitet izuzetno veliki, ali u kontekstu odgovornog roditeljstva. Prije 5, 6 dana mediji su objavili da će protiv Republike Hrvatske Sudu za ljudska prava u Haagu biti podnešena tužba zbog navodne segregacije djece u školama. Iako postoji pravomoćna sudska presuda hrvatskih sudova na tu temu pojedini visoki dužnosnici iz djela hrvatske vlasti i nakon pravomoćnosti presude daju izjave o takvoj navodnoj segregaciji i nitko nije reagirao i pozvao se na pravomoćnost sudskih presuda. Do 2000. ili 2001. kada je naknada iznosila za treće i svako daljnje dijete u 1600 kuna pripadnici romske zajednice to svoje pravo ili pravo svih nazvali su “hrvatska majka”. Što je bila posljedica, čega se bojimo i citiram riječi predsjednika romske, Vijeća nacionalne manjine Roma u Međimurju i kako se manifestirao taj problem. Pojavilo se zelenaštvo na način da su bogatiji posuđivali siromašnima, a kao zalog za povrat duga uzimali punomoći za naknadu majkama koje imaju troje ili više djece tako da smo bilježili da je jedan te isti zelenaš imao 30 i više punomoći i svaki mjesec kada je naknada stigla na pošti podizao 30 naknada na ime duga. 1600 kuna puta 30, možete izračunati koliko je bilo lihvarenja i zelenaštva od toga. Osobno su mi tada došle dvije Romkinje moleći da urgiram da ju, ukinu tu naknadu jer ne može više izdržati probleme u obitelji koje je izazvao alkoholizam. Drugo, došlo je do situacije da su djevojčice u 12-toj i 13-toj godini starosti rađale djecu, a svi valjda znate i razumijete kakav je to problem. Do prije godinu i pol dana nijedno dijete nije pohađalo vrtić, a zahvaljujući naporima Međimurske županije i uvođenjem igraonica i posebnih vrtića i u gradu Čakovcu uspjeli smo predškolskim odgojem obuhvatiti svega 100-tinjak djece. Tek svako deseto dijete dođe do osmog razreda osnovne škole. Ponavljam, tek svako deseto. U srednjoškolskom sustavu u ovom trenutku imao 38 učenika iz te zajednice. Od 7300 nezaposlenih 1000 je Roma mlađih od 34 godine. Iako postoji pravo na zdravstveno osiguranje na teret državnog proračuna, veliki broj roditelja ne ishodi besplatno zdravstveno osiguranje za djecu, tako da postaju problemi čak i u hitnim intervencijama i pružanje hitne medicinske pomoći, a posebice stalna zdravstvena skrb za tu djecu. i unatrag dva tjedna ozbiljni problem koji se pojavio u dijelu nasilja zavladala je epidemija tuberkoloze. Ako zbrojimo naknadu 1600 kuna i dječije doplatke od prosječno 5, 6 djeteta, prosječni prihodi bivali su između 4 i 5 tisuća kuna i nažalost, ponavljam nažalost, desilo se da je i ovo je bitno, za dio tih obitelji su djeca postala način zarađivanja. Zašto sada o tome govorim. Zato što bi izazvao i zamolio i gospođu Kosor, a i ostale resorne ministre da različitim mehanizmima djelujemo prije nego što problem postane veći, ne onda kad on iskalira i ne onda kad on bude prenijet i na druge okvire. i što predlažem, osnovno školstvo, jače sankcije, pa i primjena metoda prisile da djeca završavaju osnovne škole kao preduvjet nastavka obrazovanja u srednjim školama. Predlažem, da postoji i dopuna programa u srednje školskom sustavu, gdje bi stimulirali njihovu djecu da upisuju medicinske škole za medicinske sestre, odgajateljice, policajci, upravni pravnici i učitelji, dakle za zanimanje i profesije kada nakon završetka mogu ostati i radit u svojoj i sa svojom zajednicom kao najveći doprinos ukupne socijalizacije. i treći moj prijedlog. Kontrola namjenskog trošenja sredstava koje roditelji ostvaruju s naslova djeteta. Bez obzira da li se radi o dječjem doplatku, o drugim naknadama ili u pomoć u školstvu, jer samo tako možemo dobiti situaciju u kojoj će ono što država daje za dijete doći do djeteta. Bilo da se radi u preusmjeravanjem dijela te sredstava prema institucijama gdje bi roditelji trebali vršiti uplatu ili da se dio tih prava kada centar za socijalnu skrb ustanovi ne namjensko trošenje umjesto u gotovini daje u naravi ili drugim uslugama. i dakako, osim ovih represivnih mjera predlažem hitno temeljitu i dobru edukaciju koja će vjerojatno u kombinaciji jednog i drugog zapravo dati najviše koristi. Sama represija i same sankcije neće davati nikakve rezultate. Ja sam svjestan da sam se izložio mogućnosti, reakcije i napada ovakvo sliskoj i ozbiljnoj temi. Ali vjerujte mi da problem u Međimurju i u predškolskom odgoju i osnovnom školstvu je izuzetno prisutan i ova moja rasprava je kao pomoć pokušaj ili vapaj da mjere i po postojećem zakonodavstvu se pojačaju u smislu nadzora i u smislu stimuliranja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade, kolegice i kolege. Htio bih odmah na početku kazati pošto govorimo o djeci, a ponekad i u nekim raspravama ima dosta politiziranosti, htio bih kazati da se djeca ne rađaju ni radi politike, ni radi države, ni radi klase, ni radi nacije, da se rađaju radi ljubavi kao što je netko već jutros rekao i da je to posljedica možda jednog od posljednjih prirodnih odnosa između muškarca i žene, a koji su opet posljedica ljubavi. Dakle, djecu rađamo sebi, rađaju ih parovi koji se vole. Bilo bi poželjno u što većem broju slučajeva da su to sutra i roditelji te djece. Ovo govorim čisto na načelnoj razini upravo zbog toga da izbjegnemo one tonove gdje se licitira i sa ovom temom, pa onda i sa pitanjima i problemima djece u političke svrhe, gdje se može, nikoga ne optužujem. Mi smo dosta i u prošlom mandatu i onom prije, ima nas tu dosta koji smo bili govorili na ovaj ili onaj način o sličnim temama, danas najviše govorimo o ženama. Govorili smo i o tome kakvo smo društvo, jesu li žene kod nas diskriminirane ili nisu. Pokazatelji govore da ipak jesu, da se pri istoj stručnoj spremi, da ženska osoba pri istoj kvalifikacionoj strukturi čeka duže, nego osoba muškog spola po dva ili tri puta duže na posao itd. Netko je jutros spominjao da pogledamo ove klupe, pa ćemo vidjeti kako daleko ima više muškaraca, nego žena. Sve je to na neki način samo odraz onoga stanja u društvu u kojemu zaista i to moramo sebi pogledati u oči zaista kod nas i dalje postoji jedan macho mentalitet, postoji jedan tip "junačke kulture" gdje je muškarac "pater familias" itd. a žena ipak predoređena za kuhanje, rađanje, i postoji Zdenka to ti znaš kao i ja. Postoji takav mentalitet, dakle i postoji jedan drugi mentalitet koji, dakle mentalitet ono što je poviše naših u kužinama stajalo, "kuharice manje zbori da ti ručak ne zagori", to da ne bi zaboravila da triba vrtjeti onom varijačom u onoj teći itd. kuhati ručak i tome slično. Činjenica da postoji i jedan drugi mentalitet, mentalitet koji želi izjednačiti ženu koja jest u zakonima izjednačena, ali u praksi i životu, u konkretnom životu. A nitko ne živi u zakonima, znate tamo postoje apstrakcije, apstraktni ljudi, nego živite kao Ante Marin, Barica, Marica, šta ja znam, nije bitno. Živite konkretno svoj život. U tom konkretnom životu za razliku "živote u zakonima" postoje velike razlike. i dakle, postoje ta dva koncepta, gdje će biti jednaki partneri ili neće biti partneri. Ja ne govorim ovo za ništa, zbog toga što bi apelirao na vas kao predlagatelja da kad već predlažete ovu mjeru, da onda makar prihvatite to da se ta šansa pruži jednom ili drugom bračnom partneru, dakle da obitelj gledamo kao zajednicu jednakih, izjednačenih ljudi bili oni, radilo se o muškarcu ili ženi. Ja imam dvoje djece, evo zašto ja ne bih uzeo trogodišnji recimo prodiljni, neka nisam žena, mislim ima društava gdje se to omogućuje. Ali kao šansa dakle, jer nemojmo ni mi fiksirati sve prema ženi, jer ovdje se dosta pitanja kad se govorilo o demografskoj strukturi Hrvatske, predviđanjima za budućnost itd. onda se nekako kao neka krivnja prema ženama, malo rađate, nedovoljno rađate, to je ono što su neki spominjali apel itd. Pa ne možete vi staviti plakate sa onim "rodi". Dakle, mi trebamo stvoriti jedan ambijent u kojem će biti normalno, jer će biti i ekonomski kao hoćete i kulturološki podnošljivo da porodice imaju više djece, a prije svega da porodice postoje kao zajednice sretnih i zadovoljnih ljudi. Mislim da zbog toga ovdje bi se trebalo potruditi. Kao prvo normalna stvar da funkcioniraju već postojeći zakoni i da ne može netko, ma tko on bio 20, 15 ili 18 godina ne plaćati alimentaciju, jer mu se ništa ne dešava. i s druge strane, da mi na visoko, na deklarativnoj razini se zalažemo za visoke neke principe, u kojima ipak ide ova optužba, nedovoljno se rađa itd. Dakle, ne mogu se optuživati djece za ono kao vi niste obavili svoju ulogu. To je pitanje svih nas u društvu i kažem, još jedanput pozicioniranje obitelji, porodice kao zajednice ravnopravnih ljudi. I ja apeliram da se prihvati ta inicijativa ako se već ide sa tim zakonskim prijedlogom da se omogući ukoliko je to dogovor između supružnika da i muškarac može, dakle pod istim uvjetima uzeti taj porodiljni dopust. Ima onih koji kažu muškarac mora, žena ako hoće. Vi znate da u našim pjesmama se velića lik majke, žene itd., a postoji, postoji puno društava gdje je to tako, gdje je opasno opsovati nekome majku jer možete život izgubiti. A istovremeno su ta društva sa visokim stupnjem talibanske svijesti gdje isti taj koji će ubiti nekoga jer se ponašao tako da ga je uvrijedio, opsovao mu majku a istovremeno bez ikakvih moralnih i ne znam kakvih dilema doma uvest režim ovaj interno talibanski režim u kojemu će ova dobivati triske, noge u glavu itd., tu se dica i tome slično. Dakle, postoji ta jedna dihotomija, diskrepancija između naše deklarativne, junačke i ne znam ja kakve sve deklarativnog odnosa prema ženama i praksi. Po ovom prijedlogu se ženama ne garantira, odnosno garantira im se adekvatno radno mjesto kada se vrate nakon 3 godine na posao. A znate danas ne možete garantirati da će postojati firma iz koje je otišla na porodiljni. I čini mi se da se zaista moramo pozabaviti ovim pitanje što to znači. I zbog toga mislim da je pametno da mogu supružnici podijeliti taj period ili šta ja znam kako ga razdijeliti ali da mogu jedan i drugi koristiti to. Dobro, još sam htio samo kazati, spominjala su se djeca i djeca poviše 18 godina, ja zaista moram kazati, i ja imam djecu svi smo mi nečija djeca, i kada ja budem imao ne znam 60 godina, moja mater šta bi se reklo, daj Bože 80 ja ću njoj biti drago dijete, ali baš da prima dječji doplatak nije u redu. Zbog toga rješavajmo stipendijama nakon 18 godine nemojte da imamo bradatu djecu koja primaju dječji doplatak. A mislim zaista jedno su djeca, drugo su odrasle osobe koje već imaju, mogu imati a neki imaju svoju djecu. Evo toliko. [[Pljesak.]]
Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanc.
Gospodine predsjedniče, oprostite ali stvarno je bilo duhovito pa ste me zatekli, zapuhala sam se od smijeha. Ne smijem se iz pogrde, evo, dopustite da sa vrlo nekoliko opaski se uključim u ovu raspravu jer joliko god mi smo danas pričali o tome i pričali o brojkama ja bih vrlo rado saznala da li je u vrijeme kada mi tu nalazimo, skoro bih rekla više razloga protiv nego za kada se radi o nečemu što je u konačnici za mene jako pozitivno obrazložit ću zašto. Da li je koja žena rodila koje dijete i poboljšala našu demografsku sliku, pretpostavljam da je? I koliko žena i ne samo žena nego i porodica u kojima su ovakvi slučajevi na koje se ova dopuna zakona odnosi očekivali od nas da im to što prije omogućimo. Dakle, ako se svi zaklinjemo i jesmo demokrati, demokracija nam je veliki uzor, ne znam zašto smo uložili toliko napora opirati se demokratskom pravu pa makar i jedne žene da izabere. Dakle, pravo na vlastiti izbor ne smijemo uskratiti nikome i tu ja vidim ovu Vladu kao onu koja je od nekoliko mogućih metoda svoga djelovanja izabrala po meni najbolju. Dakle, nije čekala neodlučna uzimajući u obzir sve moguće činjenice i tapkajući u mjestu jer ponekad kada nemate moći apstrakcije ne možete donjeti odluku. Dakle, po meni je ova Vlada izabrala sinkronizirani put istoremenog rađenja malih koraka u konkretnom životu ovo što je govorio gospodin Jurjević i istovremeno stvaranje strategije za sveobuhvatno poboljšanje standarda ukupno jer to je jedini uvjet što smo se svi zajedno složili, znači i gospodarski razvoj da bi se mogla onda i pronatalitetna politika kvalitetnije provoditi u svim segmentima koji nisu ovo o ćemu danas govorimo. Pa zbog toga, ja pretpostavljam da smo svi svjesni da je ovo zakon koji, da su ovo zakoni, jer ih ima nekoliko koji se odnose na određenu grupu ali unutar te grupe ima određenih podskupina koje će naravno kada odluče konzumirati ovaj zakon više a neke ga uopće neće konzumirati a radi se o onim ženama koje, ja dolazim iz takvog kraja žive u ruralnom dijelu Hrvatske kojih ima jako puno, koje nisu nikad bile zaposlene, koje ni neće biti zaposlene, koje ono što je rekao dr. Bačić svojim samozatajnim radom na njivi u polju, u kući privređuju a ne iskazuju to kroz neke statističke brojeve svoj doprinos izgradnji Hrvatske države. Dakle tom dijelu i onom dijelu žena koje imaju nažalost, ima ih jako puno puno manja primanja u redovnom radnom odnosu nego što je ona porodiljna naknada koju će možda primiti zahvaljujući različitim odlukama poslodavaca. Ja moram reći da bez obzira htjeli mi ili ne htjeli priznati, ova uredba nas ne vodi u nekakvo prošlo vrijeme, ona nas vodi k Europi. Dakle, ako je naša zadaća približiti se Europi, onda je naša zadaća našu ženu, odnosno naše porodice osposobiti da od 1,2 dođu na 1,4 žene po djeci. Prema tome, to je naša zadaća. Ova uredba je mali korak prema tome i to je korak prema onima koji su napredniji od nas a ne na zadnji. A kada se to dešava u Hrvatskoj onda se te žene koje odlučujući što će sa vlastitim tijelom, ja moram reći da mi je obzirom na vrijeme koje ... [[Govornik se ne razumije.]] jednog trena popustila koncentracija pa sam čula neke riječi o upotrebi ženskog tijela i onda sam mislila da se radi o nekom zakonu o pornografiji. Ali ja moram reći da eto ja sam sretna što ima žena, a sada mi se ne može prigovoriti da sam muški šovinist jer ću govoriti kao žena o ženskom tijelu koje se može upotrebljavati u različite svrhe i na različite načine da naročito cijenim ženu koja svoje tijelo odluči upotrijebiti, donjeti na svijet dijete jer mogu vam reći neku stvar. Čitajući sve što sam mogla, što mi je dolazilo pod ruku, nisam vidjela da je netko do danas, koliko se god trudio ulazeći u ljudske i božje zakone uspio nači drugi medij osim donjeti čovjeka na svijet je žensko tijelo, ne postoji drugi način. Iako sam isto tako pročitala neku moguću viziju nekog naučenjaka, ne znam da li je to science fiction ili stvarno moguće koje je rekao da je in vitro oplodnja pa se može u neki dio muškog tijela usaditi koji bi mogao zamijeniti uterus možemo o tome kada budemo izvan govornice. Dakle, ja mislim da je žena kao majka, žena kao dio obitelji i ne znam zašto su se ljudi smijali kada se govorilo o ljubavi pa ja onda ne moram ni ljubav spomenuti ali dakle, žena koja izabere da će sa svojim suprugom barem u prijateljstvu imati određeni broj djece a usput završi fakultet, usput doktorira, usput i radi nazadna ja mislim da je ona vrlo slobodna osoba, da je ona suvremena i da je ona ravnopravnija od kolega muškaraca jer emancipacija se živi a ne priča, dakle, kolegice drage skoro sve možemo kao i muškarci, naravno poštujemo onu Božju razliku i biološku da ne možemo baš dići toliki teret kao oni ali možemo i više, znači možemo roditi dijete. Eto, u tom izboru vidim našu prednost a u mjeri Vlade vidim pomoć onim obiteljima koje to žele. I još nešto biti tri godine kod kuće ne znači izgubiti vrijeme, znači uživati u vriujeme kada su djeca na brizi majci u druženju s njima, a u vrijeme kad se te brige možete lišit možete doktorirati možete se baviti naučnim radom u vrijeme Interneta u vrijeme koje kakvih drugih satelitskih veza mkožete biti u kontaktu sa cijelim svijetom, i ne morate samo kuhati. Možte se baviti i nečim drugim. Dakle, očekujem od naše gospođe ministrice zamjenice predsjednika Vlade, očekujem od naše Vlade ukupno da na stol u sljedećem vremenu dobivamo nove i nove prijedloge i za ostale skupine mladih žena, dakle, nadam se da ćemo to svi zajedno ot ome odlučivati. Čak mislim da će ova mjera potaknuti i zaposlenost. Jer one žene koje nisu strogo vezane uz neke poslove gdje se ne smije gubiti kontinuitet ja znam da ima i takovih. Dakle tamo gdje nekakvi rad na traci ona žena koja bude tri godine na porodiljnom dopustu u nekoj tvornici na nekoj jednostavnojoj opreraciji zamjenit će ju druga. Dakle ati ćemo šansu da na odrešđeno vrijeme neka druga nezaposlena žena uđe na to radno mjesto pa ćemo na taj način proširiti i taj dio kretanaj u našem društvu. I ono što je rekao i gospodin Jurjević ponovno se vraćam na to, u materijalističkom svijetu imati je jedini kriterij pa se to onda prenosi na djecu. Ali srećom djeca su dar božji djeca su život ap taj krug što je život što su djeca što je dar božji je zatvoren. I u to dijelu svako dijete koje dođe, svakomdjetetu koje se pomogne a s ovim brojkama koje smo čuli koje su tako katastrofalne, kada bi jedna žena kada ovamjera stupi na snagu to iskoristila to bi bilo vioše od ništa to bi bilo 100% od ništa. Znači svaki mali pomak je dobro došao. A onda kada budu mali išli dal,je ići će i veliki. I imala bih još puno toga govoriti vrijeme je kasno, znam da ima još kolega koji to želereći. Ja ću završiti vrlo kratko parafrazirajući Matoša, dok je srca biti će i Croacije, a dok je ljubavi u bilo kojem oblikku biti će da mi se ne prigovori, uskogrudnost nacije, populacije.
Imamo dvije replike. I jedan ispravak. Imamo ispravak netočnog navoda, poštovana kolegica Ljubica Brdarić.
Poštovani gospodine predsjedniče, činjenica da sam žena i majka troje djece daje mi za pravo da se uključim u ovu temu i da naglasim kako je kolegica nas očigledno pogrešno shavtila. Ovo je ispravak. Nismo mi za ukidanje prava ženi za mogućnost izbora dali će korisitit porodiljni dopust ili ne, nego smo mi zato da takvu istu mogućnost mogu imati i očevi. Koliko je meni poznato i koliko se sjećam, rađanja djece nema bez muškaraca mi smo ravnopravni u svemu pa i u tome. Prema tome nemojmo im uskraćivati pravo na sudjeluju u procesu od začeća rađanja i odgoja djece, nisu ništa manje važni od žena po mome mišljenju.
Replika kolegica Snježana Biga Friganović.
Pa gospodine predsjedniče, kolege i kolegice ja zaista sam se javila u replici da odgovorim kolegici koja je rekla i postavila pitanje zašto smo toliko truda uložili dansa da bi se jedan dio zastupnika, tako je ona rekla, odupirali jednoj mjeri koja je pronatalitetna. Ja moram reći da ja naše rasprave nisam tako danas ovdje shvatila. Činjenica je da svi uviđamo problem i tražimo rješenja. A ova tri zakona o kojima danas raspravljamo su u stvari samo poticaj da se još jednom ponudi, jabih rekla, jedan meni ili podsjeti na ono što sve mi moramo raditi. Naime mi smko donjeli jedan dokument 1996. godine nacionalnu demografsku politiku, koji na žalost sbio lijepi dokument ali u brojnim mjerama nije bio realiziran. Tek kada smo donjeli zakone, tek kada smo krenuli u reallizaciju onda smo mogli reći neke mjere iz toga dokumenta su ispoštavane. Ja želim podsjetiti na neke probleme koji se danas pojavljuju a koji danas nisu spomenuti. Perinatalna smrtnost u Republici Hrvatskoj 96. Hrvatska dobije prvi kredit svjetske banke za smanjenje perinatalnog mortaliteta. TAda je bio negdje oko 14 promila. Što je značilo da je preko 500 djece umiralo a možda nije trebalo umierijeti. S obzirom da je perinatalna smrtnost u Europskim državama 4,5 promila. U ovih nekoliko posljednih goiodna perinatalnu smrtnost smo smanjili na negdje 9 promila. Dakle 350 djece umire a možda ne bi trebalo umrijeti. Ja mislim da ima mnogo prostora da upravo srpiječimo da gubimo djecu jeli tako, a ne samo da potičemo rađanje spašavaajmo živote. I u tom kontekstu samo još jedna rečenica gospodine predsjedniče, veliku problematiku čedomorstva naša država još uvijek nije dotaknula. Spriječimo da se to dešava potsoje rješenja u drugim državama. Hvala lijepa.
Molim. Odgovor na repliku kolegica Ivana Sučec Trakoštanec.
Da ovoga, ne znam kako bih nazvala drugačije nego tu otpor upravo otpor. Jer riječi koje sam čula a dobro dosta pamtim, ali ću si još pročitati kada bude fonograma, svi ga budeom dobili. Kao šarena lađa, kao demagogija, kao promašeno, kao nema efekta, kao ne treba sada, kao treba čekati strategiju. Sve zajedno ukupno kao priča je za mene shvaćeno kao otpor donošenju ovoga prijedloga. Jer da smo svi bili bez otpora zat o, kada smo počeli u pola deset onda bismo već prije 18,24 bili se usuglasili trebamo li ovu ovaj paket od ova tri zakona pustiti u drugo čitanje ili ne. Bez toliko priče sa kontra argumetnima da se s ovim ne ide dok se ne samo zato da se ne ide. Eto ja sam to tako shvatila, i mislim da dijelim mišljenje i ostalog dijela svojih kolega.
Replika poštovana kolegica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala lijepa. Poštovana kolegica kaže, zašto ženi oduzeti pravo izbora. Zašto muškarcu oduzeti pravo izbora. Zapravo mi ovdje raspravljamo o nečemu posve pogrešnom, pa to nije pravo majke, to nije pravo oca to je pravo djeteta. I to pravo djeteta koncipiramo tako ako želimo poštovati osnovne konvencije o pravima djeteta da ga odgajaju oba roditelja. Ja postavljam pitanje ovdje u razdoblju od tri godine što ukoliko ona odluči je napuštena, ili odluči napustiti svoga bračnog druga, ili ne daj bože odluči ga napustiti zašto što otiće s nekim trećim. Onda mit o majčinstvu se ruši. Onda je, sada se postavlja pitanje, upitnosti hoće li joj biti povjereno dijete ili ne. Jer je njezino sada majčinstvo kolega toliko stavljamo na pijedestal upitno. Prema tome očito je da se ovdje pogrešno raspravlja, od početka i ovo nije koncpet niti smijer biti govora o pravu roditelja. To je prije svega pravo djeteta. I još jednom kažem poostavljam pitanje i nomotehničke naravi, dali je uopčće onda iako je u slučaju razvoda braka, dijete povjereno u toj dobi ipak ocu. HOće li majka taa primati porodiljni dopust ovako kako je koncipirano da. Jer ste ga upravo pogrešno koncipirali kao pravo majke.
Hvala. Odgovor na repliku kolegica.
O pravu djetata bih isto volila da se otvori rasprava u ovom Saboru, jer to pravo djeteta na život od začeća pa do rođenja pa do nekakve dobi kada više nije dijete jest isto tema za ovaj Hrvatski sabor ja ju ovdje očekujem. Naravno i pozdravljam i vašu brigu o toj temi. Ali ovdje nije rasprava o pravu djeteta. Ovdje je samo indirektno pravo djeteta na brigu o sebi u nekom vremenu kada je totalno nemoćno, dakle do nekakvih tri godine života kada onda može ići u ustanove koje više nisu jaslice. Ja nisam u ovom dijelu gledala čisto pravni aspekt i te moguće nekakve iznimke u životu kojih su vrlo rijetke i koje nisu možda predviđene ovdje, ali koje će u svakom slučaju zakonodavac znati riješiti ako se pojave u postupku i gdje će vjerojatno dopunskim aktima biti sve to riješeno.
Poštovana zastupnica Katarina Fuček. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici. Teško je sada već u ovo vrijeme reći nešto novo i senzacionalno što već nije rečeno u današnjoj raspravi o prijedlogu ovih mjera koje su danas nama dane na klupe, a koje sigurno imaju jedno dugoročno značenje ne u smislu da će one same donijeti nekakvu senzaciju u smislu silnog i proaktivnog pronatalitetnog i demografskog djelovanja, već u tome da se s nečim mora početi. Negativni demografski trendovi koji su ovdje iznijeti sigurno su jedan signal da se stvarno mora voditi ozbiljna državna i proaktivno, pronatalitetna politika kao i druge mjere koje će pomoći demografskoj obnovi Hrvatske ako već nije kasno kao što je rekao i sam zastupnik Letica da su demografi često puta crni i pesimistični. Tako ću reći misao jednog poznatog našeg demografa da Hrvatska već sada nema strukturnog potencijala koji će revitalizirati Hrvatsku, što znači da se očekuju i druge mjere o kojima će se ovdje u Hrvatskom saboru voditi rasprava. Onaj prisutan trend starenja, prisutan trend znači stare populacije, nedostatka djece, proširenje dobne skupine iznad 50 godina ukazuje po projekcijama koje su također izračunali i hrvatski demografi kao i drugi svjetski stručnjaci koji se time bave da će 2006. godine biti svega 48% radnog stanovništva u Hrvatskoj, a 52% neaktivnog. Što znači da se demografska politika ne može voditi bez ostalih sinergijskih djelovanja posebno strategijskog razvitka gospodarskog razvitka hrvatskoga društva. I zato želim naglasiti da jedan zajednički pristup, jedno zajedničko stajalište mora biti, da mora biti sustavno vođena ta politika i u tome je posebno bilo akcenata u današnjoj raspravi i da kvalitetna demografska politika nije politika jedne Vlade bez obzira na njen politički predznak, nego je to politika Hrvatske u koju se moraju uključiti sve strukture društva. Zato želim postaviti pitanje, odnosno želim ne možda postaviti pitanje, nego retoričko pitanje. Ovo nisu senzacionalne mjere. Rekla sam da se s njima počinje voditi sustavna briga. Ali su onda kada su donijete bile dio sustavnih mjera i sustavnog pristupa da je to ozbiljan državni problem. Zašto su se smanjivale te mogućnosti onda kada su 2000. donjete promjene toga zakona? Što se zapravo poručilo svima onima koji su pozitivnim ocijenili ove mjere i koji su ih konzumirali? Rekla je gospođa ministrica 11 tisuća žena. Što se poručilo onima koji su planirali koristiti? Da ne vlada pozitivna klima u svim drugim poticajnima gospodarstva, poduzetništva stvara se klima da bi se nešto moglo dobro oploditi, da bi se nešto moglo potaknuti, da bi moglo saživjeti, a klima je neophodna. Isto tako, psihološki gledano kakvu smo poruku poslali mladima ukidanjem, odnosno smanjenjem ovih prava? Da nećemo voditi nikakvu kvalitetnu, proaktivnu, demografsku politiku, da nećemo voditi brigu o mladima, da nećemo voditi računa o tome kako će Hrvatska izgledati za 100, 200 i 300 godina. A o tome moramo voditi baš mi brigu. I bez obzira da li bili u prošlom mandatu Sabora, prije dva mandata ili za dva mandata sada smo odgovorni jer je zadnji tren da se o tome vodi briga. Nikad neće doći idealna situacija. Nje jednostavno nema. Mi moramo pronaći mogućnosti kao što su i sve druge zemlje počele voditi o sebi brigu u okviru svojih mogućnosti. Ako je ovo kap u moru, ili kamenčić u mozaiku onda mu treba, onda ga treba pozdraviti, onda ga treba dočekati na način na koji će on otvarati nove mogućnosti, na način na koji će se taj mozaik širiti. Jer sigurno da je kao što je ministrica najavila to početak i da će u jednom određenom razdoblju kad će se napraviti projekcija proračuna doći i konkretne mjere koje će se i u financijskom smislu osjetiti u jednoj proaktivnoj populacijskoj politici. Bilo je dobro da su se u ovoj raspravi dotaknule i druge stvari i druga pitanja koja će se sigurno morati otvoriti i o kojima Hrvatska, Vlada, društvo mora voditi računa, a to je posebno pitanje zapošljavanja, posebno pitanje zapošljavanja mladih žena. I sigurno da u tom smislu vidim također jedan kvalitetan pristup ove Vlade, jer pokazala je ako ne može donijet nešto konkretno sada pokazala je stvarno volju i pokazala je da je na početku vođenja sustavne brige za demografsku politiku, odnosno za budućnost Hrvatske. Mislim da sam zapravo obuhvatila ono što sam mislila reći. Pribilježila sam i nekakve reakcije, ali jednostavno želim odustati o njih i dati priliku drugima budući da smo stvarno već pri kraju. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Danira Bilić.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovane kolege i kolegice. Očito svi znamo da je demografska situacija danas u Hrvatskoj vrlo loša i da su predviđanja prema podacima svjetskih i naših demografa ukoliko ništa ne bismo poduzeli porazna. Jer prema međunarodnim kriterijima naša nacija se smatra starom, na putu smo izumiranja. Od 91. godine više ljudi umire nego se rađa i drugo, a to potvrđuju i svi statistički podaci koje smo danas čuli i u tome imamo konsenzus. Slažem se da je ova mjera koja je jedna od mjera pronatalitetne politike neće biti dovoljna da riješi cjelokupan problem negativnog populacijskog trenda, ali će sigurno pridonijeti njegovom ublažavanju što je uvoj situaciji već puno. To potvrđuje i pozitivan stav i podrška od strane Gospodarsko-socijalnog vijeća, Udruge Roda te 86% građana i ne bih rekla da su te izjave podrške samo deklarativnog karaktera, a da pri tome ne misle da ova mjera ima pozitivni predznak. Imam potrebu reći da se ne slažem kako je prije bilo rečeno, da je ova mjera, mjera za patrijahalna društva, jer s ovom mjerom dana je mogućnost da se koristi duži rodiljni dopust, a ne obveza, dakle obitelji same odlučuju da li će ga iskoristiti ili neće. Ne odlučuje zakon koliko će tko imati djece, već otac i majka samostalno odlučuju na načelu odgovornog roditeljstva o broju djece, a država im ovom mjerom stvara uvjete da za tu odluku bude što manje ograničavajućih činitelja. Dakle država ovom mjerom ponavljam, stimulira, a ne obvezuje korištenje plaćenog trogodišnjeg rodiljnog dopusta i tu padaju u vodu sve teze da država stimulira nerad i stvara strojeve za rađanje jer se radi o slobodnom izboru, pa u konačnici ako hoćemo gledati iz drugog ugla, onda zaposlena žena koja stimulirana ovom mjerom ostane doma, automatski otvara novo radno mjesto pa makar i na tri godine i omogućava toj osobi da ostvari radno iskustvo i radni staž koji će joj u budućnosti sigurno pomoći. U duhu svega rečenog, a i činjenicom što je gospodin Vidović rekao, da nas to takoreći ništa ne košta, ne vidim razloga da svi ne podržimo ovu mjeru. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovana potpredsjednice Vlade, uvažene kolegice i kolege. Gledam prije desetak dana jednu televizijsku emisiju gdje jedan mladi čovjek kaže pa što ako nas bude malo, doći će Kinezi. Doći će netko drugi, dakle ovako lijepa zemlja uvijek će biti naseljena. Razgovaram o ovoj temi s jednom intelektualkom koja kaže pa ako nas bude manje bit će dulje pitke vode. Danas čujem da prijeti opasnost od prenapučenosti. Dakle, čitam dalje mišljenja, da bi bilo bolje da se poveća broj djece u vrtiću nego da se uopće bavimo ovakvim zakonima. Slažem se. Evo mi u Svetoj Nedilji smo u 10 godina od 140 klinaca u vrtić, smjestili smo sad 440. Izgradnjom novih vrtića, proširenjem, mislim da smo dali maksimum što pozivam evo i brojne kolege koji su isto i saborski zastupnici da pomognu, jer je i to jedna od mjera. Ovo ovdje također nije jedina mjera. Ovo je mjera kojom popravljamo ono što je napravljeno krivo, dakle ukidanjem prava. U vrtićima znamo i sami, kada dođe malo dijete česta su bolovanja majki jer dijete nenaviknuto na različite viruse često je bolesno i majka izostaje s radnog mjesta. Unatoč brojnim mjestima koje smo osigurali u vrtiću, pritisak je i dalje velik i ovim mjerama mogli bi možda dobiti koje mjesto više. Znamo da je majkama teško, da svaki poslodavac ili većina poslodavaca pita što smo danas i čuli, koliko ima djece, kad misli i da li misli rađati i ako ne obeća i ne potpiše da neće rađati neko vrijeme neće je možda ni zaposliti. Ali, mnoge majke bi jer godinama razgovaramo o tim problemima, bi prihvatile ovakovu soluciju, a mi ovim zakonom ne tjeramo nikog. Dalje, ako ovaj zakon kao što tvrde neke kolegice i kolege, neće prihvatiti, znači da nas on u proračunu neće puno ni koštati, ali ono što me smeta upotreba riječi demagogija. Znamo da je demagogija i manipulacija ljudima da su to bila dva omiljena predmeta u jednom kvazi učilištu, u jednom malom zagorskom mjestu, a očito da se to prenosi iz koljena na koljeno. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku. Riječ ima gospodin zastupnik Miljenko Dorić.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice Vlade. Ja bih se prije svega gospođi Kosor želio zahvaliti, evo cijeli dan je strpljivo izdržala s nama, to nije lako, posebno nakon onoga što je gospodin Bačić rekao, da je već sve rečeno. Ja se s njim samo ne slažem u jednom, ja čak mislim da je rečeno previše. Da smo se previše ponavljali, da smo išli previše u širinu, da smo se doticali i talibana i bradate djece i kontiminacije i demagogije i neznam čega sve ne. Mislim da je to bilo nepotrebno i za razliku od ostalih ja ću pokušati danas ne isticati razlike već isticati ono što sam, namjerno sam se prijavio da budem pri kraju, da učim od vas, da vidim kako se radi i da pokušam dati kakav-takav doprinos ovoj raspravi. Mislim da smo trebali poći od onih elemenata koji nas spajaju, a ne od onoga što nas razdvaja. Ja nalazim da bi mogli donijeti barem tri zaključka vezano uz ono gdje možemo postići konsenzus. Prije svega nadam se da se svi slažete da se radi o jednom pitanju od nacionalnog značaja. Da je prodemografska politika, politika koju moramo staviti u vrh naših obveza i vrh onoga što je Vladi činiti u sljedećem razdoblju. Zato bih dodao, da smo se čini mi se i svi složili oko drugog zaključka, a taj je da je pronatalitetna politika samo jedan mali segment ukupne aktivne demografske politike. I treći zaključak bi onda bio, da mi ovdje ne smijemo stati ako se slažemo barem u ovih nekoliko načelnim elementima. Zato bi svakako ovaj Sabor kao poslodavac našoj Vladi trebao dati u obvezu nekoliko zadataka. Jer svi smo svjesni nakon ovako duge rasprave koja traje cijeli dan da ove manje ili veće razlike koje ćemo ugraditi u prijedloge neće ništa značiti i da nećemo uopće uspijeti ako pronatalitetnu politiku ne ugradimo u ukupnu prodemografsku politiku naše zemlje. Čuli smo ovdje odličnih prijedloga od onih koji su zahtijevali da se jasno krene u ispisivanju i primjeni mjera koje će spriječiti odlazak mladih ljudi u svijet. To je vrlo kompleksna mjera, odnosno ja bih rekao grupa mjera, vjerojatno više od pola ministara u Vladi bi morali se angažirati oko tih mjera, od upisne politike, od gospodarske politike, od razvojne politike na koju se ova naslanja itd. itd. Zatim se moramo pitati zašto u proteklih desetak godina nije veći broj naših građana, naših Hrvata vratio se iz svijeta. Ja poznam u mojoj županiji mnoge koji su došli i nakon godinu, dvije ponovno otišli. I to je nešto čime se moramo baviti i moramo očito vući hrabre poteze, priznati određene greške i pokušati jasno to korigirati. Bolesti i ovisnosti dobrano su načele naše mlade ljude. Prema tome, mi čak i ako ovim mjerama izjednačimo natalitet i mortalitet, možda nećemo postići ništa. Jer odlaskom mladih ljudi, gubitkom mladih ljudi mi, jasno, smo opet u negativnom položaju. Zatim bi bilo jako dobro da se, iako vidimo da je taj segment izbačen iz rada naših ministarstava, da je to sad u državnom uredu, lokalna i regionalna samouprava, molio bi dakako, gospođu Kosor da Vladi prenese i naša razmišljanja da kada su u pitanju predškolske ustanove, školstvo, posebne ustanove za invalidnu djecu, osobe se posebnim potrebama. To je danas više manje sve u ingerenciji lokalne i regionalne samouprave. Prema tome, potrebna je i dobra vertikalna komunikacija i suradnja u ovoj prodemografskoj politici i sa lokalnom i regionalnom samoupravom. Ne možemo jasno reći to je njihova briga, nemojmo to povezivat u mrežu, nemojmo to povezivat u sustav. Dapače, povezat moramo vrlo efikasno u jedan jedinstveni sustav. Zatim, trebamo bit možda i hrabri i progovorit o nekim stvarima koje danas nismo spominjali i barem smo ih nastojali zaobići. U Hrvatskoj radi određeni broj mladih ljudi privremeno iz naših susjednih zemalja. Imaju dozvole za rad. Da li ćemo nastojati te ljude također uključiti u našu prodemografsku politiku? Mi znamo da je to dio prodemografske politike zemalja zapada, pa i Sjeverne Amerike. Ja bih da mi danas pokušamo ili da nam potpredsjednica Vlade obeća nekakav rok, razuman rok unutar kojeg bi mi dobili prijedloge svih ovih mjera pa onda bi jasno bili sigurni da će i naša pronatalitetna politika koju ćemo izglasati danas ili sutra biti jasno uspješna. Ja bi predložio da to ne bude duže od 6 mjeseci, da prije ljeta, do 15.7. dobijemo barem veći dio prijedloga u ovom pravcu i da onda na tome radimo narednih nekoliko godina. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Miljenku Doriću. Sada ima riječ gospođa zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Nakon tisućljeća neslobode i višedesetljetna protuhrvatska politika, 72 godine i prve i druge Jugoslavije sustavno je provođena radi zatjerivanja Hrvatske nacije, a to se najteže i najpogubnije odrazilo u demografskim pokazateljima koji su 1990. godine bili vrlo nepovoljni jer je do tada bilo vrijeme protjerivanja, raseljavanja Hrvatske nacije. Od 1990. godine, vrijeme stvaranja i obrane samostalne i suverene Hrvatske države, što smo i ostvarili. Nakon uspostave slobode i suverenosti nizale su se zadaće i prioriteti i briga za budućnost Hrvatskog naroda i svih njenih građana. Posebna zabrinutost se odnosila na demografsku sliku koja je tada i danas nepovoljna, negativna i ide prema izumiranju Hrvatske nacije, pa je 1996. godine donesen program demografskog razvitka Republike Hrvatske koji je imao namjeru i želju da bude više rođenih, da bude manje iseljavanja, da bude više povratka iz iseljeništva i da Hrvatsko pučanstvo bude bolje raspoređeno na čitavom prostoru Hrvatske države. Ja vidim, gospođo ministrice, da ova tri zakona o kojima danas cijeli dan govorimo, da je to nastavak programa iz 1996. godine koji je jednim dijelom i mjerom nakon trećesiječanjske vlasti bio zaustavljen. No, međutim, podržavam ove tri zakona koji sigurno neće donijet onoliko koliko bi mi željeli, ali oni su jedan kamenčić kojim ćemo pokušati zaustaviti negativni trend nataliteta. Ovi prijedlozi zakona ili ovaj Prijedlog zakona nije površan, nije kozmetički obojen, nije ovo jedna dobra gesta. Ovo je Prijedlog zakona koji je donesen na osnovu statističkih podataka i stvarnoga stanja demografske slike u Republici Hrvatskoj. Ja se nadam da ćemo nakon jednoga kraćega vremena kad napravimo rezultate ovih zakona biti barem, sigurna sam, malo zadovoljniji nego što smo to danas. No, međutim, s obzirom da sam se pozvala na Prijedlog nacionalnog programa demografskog razvitka Republike Hrvatske iz 1996. godine pa mi dozvolite da se još pozovem na jedan poseban dio, a to sam već naglasila, a to je povratak hrvatskih ljudi iz iseljeništva. I nadam se da će se to dogoditi, da će se pogreške ispraviti i da ćemo učiniti sve ono što čine matične države koje imaju veliko hrvatsko iseljeništvo. U proteklom mandatu, kao zastupnica Hrvatskog iseljeništva i Hrvata izvan domovine, nekoliko puta sam nabrojila statističke podatke ako računamo treću generaciju u europskim zemljama, a ona postoji već treća generacija u europskim zemljama, onda 50% hrvatskog pučanstva živi u domovini i 50% izvan nje. To je bogatstvo Hrvatske države, a to nije teret Hrvatske države. Pa ćemo nastojati i ja vam predlažem svim kolegama zastupnicima i hrvatskoj Vladi, da jačanje uloge hrvatskog iseljeništva u povezivanju Republike Hrvatske s međunarodnim tržištem bude jači. Otklon smetnji koji utječu na povratak iseljenika, a njih ima više od Zakona administracije, itd., informiranje hrvatskoga iseljeništva, poticanje i pomaganje rada iseljeničkih organizacija i nadamo se da ćemo na taj način možda nadoknaditi nešto što je u ovih 10 ili 15 ili 50 godina nije učinjeno. No, međutim, ova tri zakona sigurno da nisu i da ne ovisi samo o ovim današnjim zakonima postizanje porasta nataliteta u Republici Hrvatskoj. Normalno da na to utječe standard, da utječe gospodarska situacija, da utječe normalno materijalni položaj obitelji, stanovanje. Kao što smo danas ovdje čuli nekoliko puta je ponovljeno, jaslice, vrtići, školovanje, socijalna i zdravstvena zaštita, stanovanje, zaštite trudnica, dječji doplatak, dječje nadoknade, odnosno rodiljne i porodiljne nadoknade. Pa evo danas, mene je moj kolega Jurjević prozvao Zdenka, ja njega prozivam Marine. Kad ste govorili o dječjem doplatku normalno nakon 3. siječnja da ste ukinuli dječji doplatak i niko ne traži da dječji doplatak se dobiva od, do 60 godina. Stalno se pozivamo na europske i susjedne zemlje, pa zašto se niste u tom trenutku usporedili sa Poljskom koja dodjeljuje i ostvaruje dječji doplatak i oni nakon 25 godina u slučaju školovanja. Slovenija isto tako od 18 i 26 godina u slučaju školovanja, 26 godina, nakon 26 godina za djecu sa invaliditetom. Zatim, Švicarska, Luxemburg i ostale zemlje Europske unije. Nažalost, sa zemljama Europske unije ili van Europske unije ne možemo se u mnogim vidovima poistovjetiti, a dajmo, nešto učinimo da mi budemo uzor zemljama Europske unije koje su članice i koje će sutra biti. Vezano za današnje rasprave, nešto, razmišljala sam o tome i na to se ima pravo da uz ovaj zakon i uz današnju raspravu, ističe se žena i njena prava na karijeru, na njena prava na koja ona potpuno ima. Ali zašto se danas ne govori, ističe se vrijednost žene kao majke. Svaka žena ima ako Bog da volju izabrati ono što ona misli da je za nju bolje. Vrijednost valjda žene majke, nije se danas toliko isticala jer se ne može trebalo bi možda ne samo deset minuta rasprava kako pojedinac, možda u ime klubova moglo bi se toga puno reći koje su vrijednosti majke i koje su vrijednosti žene koja ima pravo na karijeru. Samo u svemu ovome ja želim da se dogodi u Hrvatskome saboru da ono što ne bi smjeli obojati stranačkim bojama da istaknemo nešto što se zove nacionalni interes Republike Hrvatske. Danas, možda ćete mi ovu moju posljednju rečenicu pripisati demagogiji ili patetika ne samo zbog nas, ne mislimo i ne donosimo ovakve zakone, mi smo zemlja, odnosno nacija koja izumiremo, mi smo nacija i narod koja je stvorila Hrvatsku državu Hrvatskom krvlju, pa ako pored svih ostalih budućnosti Hrvatske države i Hrvatskog naroda i Hrvatske nacije gdje je čovjek život, a život su obitelj i djeca dužni smo onima koji su dali krv na oltaru Domovine Hrvatske. I moramo im se odužiti i na taj način ali oni žele i dali su svoje živote da Hrvatska žive Hrvatskim ljudima, obitelji i Hrvatskom tradicijom.
Zahvaljujem gospođi zastupnici Zdenki Babić-Petričević. I kao posljednji govornik u ovoj točci dnevnog reda nadam se da ćemo je ubrzo završiti je gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice. Kao svoj doprinos ovoj diskusiji odnosno usvajanju ovih materijala ja ću zapravo praktički govoriti samo jednu rečenicu, odnosno da skratim vrijeme da se to dogodi, da se usvoje ovi materijali i samo ću kazati jednu ili dvije rečenice. Ako smo zemlju posudili od budućih generacija a ne i naslijedili onda nam je nešto činiti, ako se s time slažemo i ako smo za kulturu života a ne smrti onda nam je također nešto činiti mislim da ste na dobrom putu, da imate snage i znanja i da ćemo u tom uspjeti. Još bih samo predložio dvije, tri stvari a to je da je demografsko zdravlje ozbiljno narušeno, da je depopulacija bolest a da bi možda učinili nešto na tom polju, možda bi bilo dobro potaknuti medicinsku demografiju kao novu disciplinu utemeljenu na znanosti u zajedništvu sa ministarstvom znanosti i Ministarstvom zdravstva kao i pridružiti se Europskoj asocijaciji za populacijska istraživanja a koja djeluju kroz Europske populacijske konferencije. Prema tome, to je bio moj kratko doprinos a ja odustajem od daljnje moje rasprave jer nema potrebe zapravo da se ponavljam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku posebice što je skrastio, a rekao je ono bitno. Iscrpljena je lista govornika. Zaključujem raspravu o točkama dnevnog reda 3., 4. i 5. Ispričavam se ministrici, ja sam gledao samo u zastupnike, to je možda moja ovako. Ispričavam se izvolite ministrice.
Naravno da ću biti kratka, poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Želim se zahvaliti na uistinu inspirativnoj raspravi punoj dobrih prijedloga ne samo za ove zakonske prijedloge, nego inače za naš projekt, Vladin projekt u kojem ćemo se dakako držati i poštovati i sve druge programe koji su doneseni u ovom Hrvatskom saboru. Ja sam zadovoljna vašom potporom i iskazujem to zadovoljstvo u ime Vlade, zadovoljna potporom javnosti i zadovoljna što nakon 4 godine mogu kao predstavnica Hrvatske vlade reći da se ovo pravo vraća u Hrvatsko zakonodavstvo. Za kraj bih gospodine potpredsjedniče pročitala jednu rečenicu iz rada Hrvatske akademije znanosti i umjestnosti koja glasi: "Ignoriranje postojećih demografskih pojava i procesa, njihovo prepuštanje spontanim tokovima sve više zaoštrava ne samo gospodarsku nego i socijalnu krizu, krizu obitelji i uopće krizu života u Hrvatskoj." Ja mislim da je to potpora našim nastojanjima i da se na temelju ove današnje rasprave nikako ne bi moglo reći kako što je dolazilo iz nekih krugova da je ovaj Prijedlog Vlade primitivan i retrogradan. Mislim da će ove mjere dobiti zadovoljavajuću potporu u Hrvatskom saboru i ja se u ime Hrvatske vlade zahvaljujem.
Zahvaljujem potpredsjednici Vlade i ministrici obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Zaključujem raspravu o točki dnevnog reda 3., 4. i 5. a glasovat će se naknadno o ovim točkama dnevnog reda. Predlažem da preskočimo točku dnevnog reda 6. i 7. budući da se javilo mnoštvo zastupnika za raspravu, pa neke od ovih točaka možemo i završiti.
Sljedeći je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o radu, prvo čitanje. Prijedlog zakona broj 5. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvača se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Protiv? Hvala. Uzdržan? Utvrđujem da je sa 92 glasa za, 9 protiv i 25 suzdržanih usvojen predloženi zaključak. Suklando prijedlogu Kluba zastupnika HSS-a dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da do drugog čitanja Prijedloga zakona o izmjenama i dopuni zakona o radu, Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona o porodnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki i Prijedloga zakona o izmjenama zakona o zdravstvenom osiguranju Hrvatskom saboru predloži strategiju protonatalitetne politike te se ukupni paket zakona [[Upadice se ne razumiju]] Pronatalitetne sam pročitao sa jednim dodatkom suvišnim, pronatalitetne politike te sveukupni paket zakona koji će sadržavati sve mjere za provedbu usvojene politike. Molim potpredsjednicu Vlade, ministricu da se izjasni o Prijedlogu Vlade u vezi ovog zaključka.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospođe i gospodo zastupnici, Vlada prihvača smisao, duh i poruku ovih zaključaka ali nam je ovaj rok do drugog čitanja što znači do donošenja proračuna jer to će biti trenutak kad će pred vama biti i drugo čitanje ovih zakona, dakle to nam je prekratak rok za izradu i strategije pronatalitetne politike, to je jedan sveobuhvatni dokument i za sveukupni paket zakona koji će sadržavati sve mjere za provedbu usvojene politike pa molim predstavnike Kluba HSS-a da se usuglasimo. Dakle ja predlažem u ime Vlade da to možda za strategiju pronatalitetne politike bude recimo 3 mjeseca, a za ovaj cijeli paket zakona da bude tijekom godine. Mi ćemo nastojati naravno što je moguće prije sve paket, sve zakone dakle taj cijeli paket zakona. Znači za strategiju 3 mjeseca, a za sve druge zakone tijekom godine. Evo, to bi bila preformulacija ako je gospoda i gospođe iz Kluba HSS-a prihvačaju.
Pa s obzirom da su nam u izlaganju rekli da mi pretpostavljamo da će Vlada ostati odnosno nastaviti sa mjerama koje je ovaj Sabor utvrdio dakle ako sam dobro razumjela potpredsjednica ne namjerava novu strategiju nego strategiju nastaviti koja je započeta i tijekom godine da bi svakako, dakle mi ostajemo kod zaključka s time da ne bude do drugog čitanja nego tijekom godine.
Dobro. Onda u tom slučaju Vlada naravno ... [[Govornica se ne razumije]]
Hvala lijepa. Onda dajem na glasovanje. Sukladno prijedlogu Kluba zastupnika HSS-a sa ovim dodatkom u pogledu roka, na glasovanje spomenuti zaključak. Molim tko je za ovaj zaključak? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 120 glasova za i 8 suzdržanih usvojen spomenuti zaključak.
Predlažem da prijeđemo na 8. točku dnevnog reda - Prijedlog odluke o održavanju multilateralne vojne vježbe "Adriatic Phiblex 04-2 Engineerex". Uvodno predlagatelj odluke je Vlada Republike Hrvatske, materijal ste primili u pretince, a kod donošenja Odluke primjenjuje se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članak 155. do 157. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Želi. Ministar obrane Vlade Republike Hrvatske, gospodin Berislav Rončević.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, uvažavat ću činjenicu da se od ranih jutarnjih sati u ovoj vijećnici pa ću samo ukratko obrazložiti potrebu donošenja ove odluke. Planirana je međunarodna, multilateralna vojna vježba Hrvatskih oružanih snaga, i oružanih snaga Sjedinjenih Američkih država, Republike Albanije, Republike Bugarske, Helenske Republike, Republike Italije, Makedonije, Rumunjske, Turske te Republike Hrvatske. Ona je inženjerska sa svrhom izgradnje infrastrukture na našem vojnom poligonu Slunj, te potpora infrastrukturi Slunja i okolnih naselja gradnja vodovoda. To je dio međunarodne vojne suradnje, odvijala bi se, Republike Hrvatske, odvijala bi se u dvije faze kao predvježba aktivnosti Američkih inžinjeraca u vremenu od 15. veljačke do 17. travnja 2004. godine što bi uključivalo izgradnju novog sanitarnog kupaoničkog objekta u D-zoni vojnog poligona, a glavni dio vježbe od 18. travnja do 30. lipnja ove godine. Budući da po Zakonu o obrani o ulasku i djelovanju oružanih snaga drugih država na teritorij Republike Hrvatske u okviru vježbi odluku donosi Hrvatski sabor. Ja molim za donošenje ove odluke. Vježba ima i svoja očekivana financijska sredstva na troškovima strani. Ona bi bila planirana na stavci Ministarstva obrane u državnom proračunu, na stavci vojne vježbe, obuka i izobrazba, gradnja infrastrukture, a planirana sredstva su u iznosu 13 milijuna 826 tisuća 358 kuna. Od toga po sporazumu Sjedinjene Američke Države bi sudjelovale sa 4 milijuna 420 tisuća, a ostatak bi išao na trošak proračuna Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Zahvaljujem ministru obrane gospodinu Rončeviću. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, predsjednik Odbora gospodin Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost 28. siječnja održao je prvu sjednicu i na toj sjednici upravo kao prva točka bilo je izvješće i rasprava o Prijedlogu odluke o održavanju multilateralne vojne vježbe “Adriatic Phiblex 04-2Engineerex”. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Hrvatskog sabora razmotrio je na 1. sjednici održanoj 28. siječnja 2004. godine prijedlog o, Prijedlog odluke o održavanju multilateralne vojne vježbe “Adriatic-Phiblex 04-2 Engineerex” koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 15. siječnja 2004. godine. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja upoznao je članove Odbora s razlozima zbog kojih se predlaže donošenje odluke te s ciljevima koji se kroz održavanje ove multilateralne vježbe žele postići. Odbor je nakon rasprave podupro donošenje odluke ocjenivši pri tome da je ono interes Republike Hrvatske zbog stjecanja stručnih znanja i iskustva naših pripadnika oružanih snaga koji će sudjelovati u vježbi, a pozitivno će se odraziti na naše težnje za članstvom u NATO savezu. Nakon rasprave Odbor je predložio Hrvatskom saboru da donese Odluku o održavanju multilateralne vojne vježbe “Adriatic-Phiblex 04-2 Engineerex” u tekstu koji je predložila Vlada Republike Hrvatske. I tako dalje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Jarnjaku. Da li predstavnik Odbora za zakonodavstvo želi? Ne. Otvaram raspravu. Prvo klubovi. U ime Kluba SDP-a gospođa zastupnica Željka Antunović.
Gospodine potpresjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Kao što smo čuli iz uvodnog obrazloženja gospodina ministra riječ je o jednoj vježbi koja ima široki karakter koristi koje će se kratkoročno, ali i dugoročno moći prepoznati u oružanim snagama kao podizanje kvalitete, operativnih mogućnosti, interoperabilnosti, procedura, znači ukupnih sposobnosti djelovanja oružanih snaga Republike Hrvatske, ali kao što je i naglašeno u izvješću Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost jedan indirektan pa skoro i direktan cilj odnosi se i na ostvarenje cilja priključivanja Hrvatske NATO savezu. Odmah na početku želim reći da će Klub SDP-a podržati ovaj Prijedlog odluke, održavanja ove vojne vježbe ali ću svakako iskoristiti ovu priliku da upozorim koliko u jednom trenutku odgovorno ponašanje u prethodnom trenutku može biti neodgovorno ponašanje. Isti ljudi, ista politika, ali dva različita stava. Naime Prijedlog ove odluke pojavljuje se drugi put u ovom Saboru, ne u ovom sazivu Sabora, ali prvi put je upućen u proceduru u prethodnom sazivu Sabora. Međutim vjerojatno većina od vas koji ste iako ste bili zastupnici u tom sazivu nećete se moći sjetiti da ste ikada imali prilike o ovome raspravljati. Naime Prijedlog ove odluke upućen je kako bi se sve pripreme mogle odviti na vrijeme jer vježba naime prvi dio tih aktivnosti počinje već 15. veljače. Danas smo na samom kraju siječnja i čini mi se, pa prilično neprihvatljivo i neodgovorno da svega 15 dana pred početak jedne takve složene vježbe koja, pretpostavit ćete, traži dugotrajne pripreme da tek danas o tome raspravljamo i donosimo odluku. Prvi put kad je ovaj Prijedlog, jer je ovaj put što nije baš uvijek bio slučaj, Ministarstvo na vrijeme uputilo prijedlog u proceduru, ova odluka nije donesena zbog toga što je velik dio zastupnika ondašnjeg saziva Sabora, najveći dio koji sjedi s ove strane danas ne u poziciji oporbe nego vlasti, bojkotirao sjednice Sabora. I danas možemo čuti kako prethodna vlast eto nije posvetila dovoljnu pozornost mjerama koje je trebalo i radnjama koje je trebalo poduzimati da bi se približili NATO savezu međutim kad to prevedemo u konkretna događanja onda vidimo da su i neki koji su danas jako žustri podupiratelji politike pristupanja NATO savezu, promijenili svoj stav. Danas to podupiru, a jučer kad su bili samo opozicija čini mi se da im je interes Republike Hrvatske bio nešto neprozirno, nešto ne baš tako transparentno kao što je to danas. E pa vidite Klub SDP-a ni onda ni danas nije promijenio svoju politiku. Ostajemo dosljedni iako je predlagatelj ovog Zakona stranka koja je danas na vlasti, a mi smo toj stranci oporba. Drago nam je da se u ovom smislu nastavlja jedna dobra politika, jedna dobra praksa kao što nam nije drago da se mnoge dobre, tek započete prakse u istom Ministarstvu kao što je moguće vidjeti iz nekih poteza baš i neće nastaviti. Ali o tome ćemo kad bude vrijeme i kad budemo imali sasvim konkretne argumente i kad ćemo moći konkretno progovoriti da nije prihvatljivo da u nekim iskoracima koje smo dostigli bez obzira pod čijim mandatom idemo prema natrag. Hvala lijepo.
Je li se netko javio za ispravak? Nije. ... [[Upadica se ne razumije]] E pa onda za ispravak netočnog navoda zastupnik gospodin Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, netočan je navod gospođe Antunović da su ovi kako nas je nazvala koji sjede ovdje u prošlom sazivu bili protiv donošenja Odluke odnosno bojkotirali su ispada zbog te Odluke rad Sabora. HDZ je imao apsolutno razloga zašto je bojkotirao neke točke dnevnog reda Sabora, ne tu i ne specijalno tu i ne protiv te nego iz principijelnih razloga zbog određenih drugih razloga, da sad nemam pravo o tome govoriti jer je to samo ispravak navoda. Ali nemate pravo prozivati onoga tko je iskoristio svoje demokratsko pravo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku. Idemo dalje. U ime Kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Krešimir Ćosić.
Štovani gospodine potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo. Dozvolite najprije u uvodnom dijelu nekoliko riječi potpore Prijedlogu odluke o održavanju ove multilateralne vojne vježbe. Svakako nije suvišno ni ovdje posebno naglasiti da su ovakve zajedničke multilateralne vojne vježbe posebno važne ne samo za postrojbe Hrvatske vojske, nego za Republiku Hrvatsku u cijelini, jer doprinose jačanju naših bilateralnih vojnih odnosa, jačanju multilateralne vojne suradnje. Treba svakako naglasiti da u ovoj vježbi sudjeluje 5 država članica NATO-a. Također ova vježba je važna i za jačanje naše regionalne vojne suradnje. Ona je nadalje, obveza koju imamu u okviru Partnerstva za mir. Ona konkretno doprinosi standardizaciji obuke, razmjeni iskustava, poboljšanju treninga, jačanju interoperabilnosti s postrojbama NATO-a, i svakako između svega doprinosi našem približavanju članstvu u NATO savezu. Definitivno to je dio naše vanjske politike koja podupire oblike ovakvih bilateralnih i multilateralnih vojnih vježbi, ali ne od jučer ili prekjučer, nego rekao bih od 1995. godine kada su počele prve bilateralne i multilateralne vojne vježbe. Svakako treba naglasiti da ova vježba između ostaloga doprinosi osposobljavanju postrojbi Hrvatske vojske za sudjelovanje u međunarodnim vojnim misijama od one u Afganistanu, a možda jednog dana i u Iraku i može se dogoditi da upravo postrojbe Hrvatske vojske tamo budu djelovale u obliku inžinjerijskih postrojbi. Iz tog razloga ova vježba je jako važna, ona jača infrastrukturu na jedno važnom, ja bih rekao možda najvažnijem vojnom poligonu u ovom dijelu Europe. Svakako kad se uzmu u obzir sve činjenice i aspekti da ova vježba ni u kojem pogledu ne narušava intigritet okoliša, onda toj vježbi treba dati punu potporu. i sad dozvolite mi nekoliko riječi u jedno malo širem kontekstu vojne suradnje, one bilateralne i multilateralne. Ta suradnja kao što sam rekao počela je 1995. godine, već 1994. godine naglasit ću, i ministar obrane i načelnik Glavnog stožera Hrvatske vojske bili su u posjeti Pentagonu, i 1994. godine potpisali smo sporazum o bilateralnoj vojnoj suradnji sa Sjedinjenim Američkim državama. Znači, nije točno da HDZ-e ne podupire takve oblike vojne suradnje, HDZ-e je uspostavio i utemeljio te oblike suradnje i sasvim je logično, prirodno da kao kontinuitet svog političkog i svakog drugog djelovanja i danas podupire ovakvu vježbu. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. Sabor eto u ove kasne sate raspravlja o vojnoj vježbi, koja bi se trebala održati na Slunju od 15. veljače do 30. lipnja, dakle do 1. 7. praktično ove godine, u razdoblju koje ako znamo dobro zadire u turističku sezonu. Vojna vježba se zove, oprostite mi gospodine ministre, vojna vježba se zove, pročitat ću to kao što bi to prosječan Hrvat koji ne vlada engleskim pročitao, "Adriatic hiblex 04-2 enginerex", dakle ja vas lijepo molim ja slutim, i mi u HSP-u slutimo da je ovdje riječ vjerojatno o Američkoj vojnoj terminologiji. Ali kako je ovdje riječ o Hrvatskom saboru i o Hrvatskim oružanim snagama, ja vas molim da u buduće sve vojne vježbe koje su multinacionalne imaju i svoje Hrvatsko prevedeno ime, ne znam što bi ovo trebalo biti u prijevodu, možda "Jadranska vodozemna inžinjerijska vježba" vjerojatno. Ali kako je riječ o Hrvatskom saboru i o Hrvatskoj vojnoj terminologiji, onda to mora biti. U protivnom, kad budemo imali, ako Bog da, ja se tome veselim jednog dana, vojnu vježbu sa Japanskim zemaljskim samoobrambenim snagama, pretpostavljam da će Sabor imati naziv vježbe na japanskom, i da ću ja moći sudjelovati kao prevodilac u tome i pomagati, ali ovo sad stvarno bez šale, neobično je da Sabor odlučuje o vojnoj vježbi čije ime većina nas teško može uopće prevesti. Slunj, osim toga, po ovome ispada na moru, ja očekujem da će kolega Kalmeta kad-tad doznačiti i lučku kapetaniju za Slunjski poligon, jer sve više vojnih vježbi u kojem sudjeluju Američke vojne snage ima eto taj Jadranski naziv, riječ je dakle o tome da Amerikanci sve više i više koriste Slunjski poligon kao jedan relativno jeftin i dostupačan poligon za svoje vojne vježbe. Sve zemlje sudionice u ovoj vojnoj vježbi imaju svoje postrojbe u Iraku, dio njih ima svoje postrojbe doduše u Afganistanu, primjerice Albanija, i Makedonija, svi ostali su prisutni u Iraku, neki su od njih već dali svoj dio ljudskih žrtava u zauzimanju Iraka i u kolonijalnoj upravi koju Amerikanci tamo imaju. Od toga se nemojte praviti nezainteresirani da je riječ samo o vodovodu. Jer naime, Japanske zemaljske samoobrambene snage su otišle u okolicu Basre da bi u gradu Al Samabahu izradile upravo vodovod. Dakle, Hrvatska će nakon ove vježbe biti u jednoj "senzacionalnoj poziciji" da ponudi ili svoju protuobavještajnu satniju za protusnajpersku borbu, ili da ponudi svoju inžinjeriju za izgradnju vodovoda recimo u zapadnom predgrađu Bagdada. Dakle, svaka od ovih vojnih vježbi mora biti sagledavana u širem kontekstu, a ako je riječ ovdje o jednoj potpuno rekao bih skoro pa civilnoj primjeni vojske, onda mora biti sagledavana naravno i kao i sve druge vojne vježbe u njezinom gospodarskom aspektu. Hrvatska na ovu vojnu vježbu troši 9,5 milijuna kuna, SAD investira 4,5 milijuna kuna. Dobro, na kraju krajeva Hrvatskoj ostaje vodovod, ali na području Slunjskog poligona. Naravno da NATO potiče spregu vojske sa gospodarstvom i da su gospodarski i socijalni efekti kod NATO zemalja i kod svih NATO članica ili kandidata jednako bitni kao i vojni. Međutim, ono što je ovdje posebno bitno gospodine ministre jest to, da se u zakonskoj osnovi koja se ovdje spominje, riječ je o Zakonu o obrani svjesno, potpuno svjesno zaboravlja da zakonska osnova za ovu vojnu vježbu jeste i sporazum o suradnji na suzbijanju oružja za masovno uništavanje između Republike Hrvatske i Sjedinjenih Američkih Država koji je ratificiran u Hrvatskom saboru prošle godine. O čemu je u Saboru imao hrabrosti govoriti jedino Klub zastupnika HSP-a. I gdje smo mi jedini ukazali na sve nebuloze koje stoje u tom sporazumu. Kada se uzme u obzir da po tom sporazumu Hrvatska snosi sama svu štetu koja nastane slučajno tijekom vojne vježbe od američke strane da svi pripadnici američkog civilnog i vojnog osoblja imaju potpuni imunitet na teritoriju Hrvatske, da su izuzeti od bilo koje kaznene ili oštetne odgovrnosti, da se sva nabava za njihove potrebe na teritoriju Hrvatske obavlja po američkom Zakonu o javnoj nabavi, da uvoz na njihove potrebe na teritoriju Hrvatske nema nikakve veze ni sa PDV-om ni sa našim carinskim službama. I da Hrvatska mora sa svoje strane pružiti svu moguću potporu za njihove zrakoplove koji se zateknu na teritoriju Hrvatske. Onda je potpuno jasno da će Hrvatska u cijeloj priči sudjelovati po svojoj prilici sa daleko većim iznosom od ovih 9,4 milijuna kuna koje se ovdje spominju. Dakle, kada govorimo o zakonskim osnovama, onda treba imati u vidu da je u prošlom sazivu Sabora ratificiran Sporazum o vojnoj suradnji sa SAD-om po kojoj, po kojem je Hrvatska sa aspekta međunarodnog prava približno izjednačenja sa jedim od rezervata indijanaca na teritoriju SAD-a. Dakle, to su nažalost činjenice, mi o njima moramo reći u ovom Visokom domu o čemu se radi, jer su one zapravo relevantne za procjenu svih troškova i svih zbivanja koje će bit u području Hrvatske dok vježba bude trajala. Još jednom podsjećam da je riječ o vojnoj vježbi koja završava de facto 30. lipnja. Da svako motanje Oružanih snaga pa makar i inženjerije po državnoj cesti D-1 u slunjskom području neće ostaviti baš jako dobar dojam na strane turiste. I to su razlozi radi čega je HSP i kada se prvi put raspravljalo o ovome imao isti stav i mi smo kao što je moja prethodnica rekla ipak ostali dosljedni. Neki su možda labirali u svom stavu ali HSP je bio potpuno jasan i onda i sada što se tiče i vojnog sporazuma sa SAD-om i što se tiče ovakvih vojnih vježbi. Nitko od nas nema ništa posebno protiv SAD-a, ja sam tamo bio više puta kao i moji kolege, ali mi smo hrvatski političari i gledamo u prvom redu hrvatske nacionalne interese, posebno mi to moramo činiti koji smo saborski zastupnici i dame i gospoda u hrvatskoj Vladi, izvršnoj vlasti. I zato mi iz HSP-a smatramo da je dobro da se Hrvatska pokazuje kao vojni partner ne samo SAD-u nego i nama bližim zemljama kao što su Italija, Rumunjska, Turska, Bugarska i Grčka ali je u svemu tome ostavljemo i previše otvorenih pitanja i previše nejasnoća. A da bismo i ovu vojnu vježbu mogli samo tako lako podržati. Hvala.
Hvala, ispravak netočnog navoda. Poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Kada bi bila sigurna da će ministar odgovoriti na ovdje neke izrečene netočnosti ja se ne bih javljala za riječ ali ne mogu prejudicirati da li hoće ili neće pa osjećam potrebu da ispravim 2 netočna navoda. Jedan je, sve zemlje sudionice vježbe nemaju svoje snage u Iraku, u američko-engleskoj koaliciji ili koaliciji onih koji su rat u Iraku započeli. Naime turski parlament je odbio uputiti svoje snage. Turska je jedna od sudionica ove vježbe i nema, to je jedan netočan navod. A drugi netočan navod je da ovaj Sporazum, odnosno ova vojna vježba ima ikakve veze sa Sporazumom protiv kojeg su ustali HSP-ovci u trenutku kada je potpisivan. Naime ova vježba je započeto planiranje je njeno davno prije. Ona je inžinjerijska vježba i nemam nikakve veze sa Sporuzumom koji govori o jačanju hrvatskih snaga u djelovanju protiv terorizma.
Hvala. Želi ministar još dati neki zaključni osvrt? Izvolite. Ministar obrane Berislav Rončević.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Osim ovoga što je gospođa Antunović rekla, ja samo u ime Vlade Republike Hrvatske mogu samo jasno reći da hrvatska Vlada ispunjava hrvatske nacionalne interese pa smo duboko uvjereni da je i donošenje Odluke o multilateralnim vojnim vježbama u sklopu naše želje za što bližem prisupanju NATO-u upravo taj put. A nekakvi dodatni obavještajni podaci koje gospodin zastupnik ima ja dozvoljavam da ih ja nemam pa ostavljam to na njegovoj prosudbi ukoliko je on u pravu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa zaključujem raspravu. Glasovat ćemo zacijelo sutra. Prijedlog odluke o održavanju multilateralne vojne vježbe "Adriatic" itd. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Hvala lijepa. Protiv? Uzdržan? Utvrđujem da je odluka donijela sa 121 glasa za i 7 suzdržanih.
Poštovani gospodine predsjedniče, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost kao matični odbor razmotrio je predmetni prijedlog ovog zakona i donio je da pročitam samo zaključak, dakle na tekst konačnog prijedloga zakona nisu iznesene konkretne primjedbe te je Odbor odlučio da Hrvatskom saboru predloži da donese Zakon o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Turske u suradnji na vojnim područjima, obuke, tehnike i znanosti u tekstu kako ga je predložio, kako je predlagatelj predložio. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice zastupnik Krešimir Čošić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo. Evo dozvolite nekoliko riječi u ime Kluba HDZ-a. Ovaj Sporazum potpisan 1996. godine još je samo jedan dokaz da Hrvatska vojna suradnja datira u neka rekao bih možda čak i davna vremena. Vremena u kojima je po nekim, rekao bih političkim kvaziteorijama Hrvatska bila izolirana. Činjenica je da Hrvatska tada nije bila izolirana i činjenica je da je tada već 1996. godine potpiasn jedan kvalitetan važan sporazum o vojnoj suradnji ni manje ni više s jednom državnom članocom NATOa, s jednom oružanom silom koja je po svojoj tehničkoj opremljenosti, modernizaciji svojih oružanih snaga jedna od najkvalitetnijih. Dalje, zaista osobno sam sudjelovao u pripremi toga sporazuma kada nam je tadašnji načelnik glavnog stožera turske vojske general Karadej iskazao maksimalno povjernje zbog činjenice što je omogućio da se ta bilateralna vojna suradnja i proširi na područja znanosti. Suradnja na znanstavenim područjima u području obrane je ona koja je najosjetljivija i koju se najteže dostiže. To je bio znak povjerenje, to je bio znak uspjeha naše politike u Ministarstvu obrane tada. Zaista za nevjerovati je da smo trebali čekati tolki niz godina da jedan ovako važan i vrijedan sporazum se može implemenetirati. Protekle su godine i zahvaljivam se gospodine ministre što se tako promtno i brzo izvukli iz ladice ovako jedan važan sporazum Iskoristit ću prilikku i još reći nekoliko riječi o tome sporazumu. Bilateralna vojsna suradnja u području znanstveno tehničkih istraživanaj je jako važna. Hrvatska na žalost iz raznih razloga za taj oblik suradnje nije spremna. Nije spremna iz niza razloga zbog strukture ljudi koji danas u tom sektoru ima na rasploženju a između ostaloga nije spremna ni zbog strukture svoga obarmbenog proračuna. Suvremeni standardi nalažu da se u okviru proračuan ministarstava obrane za istraživanje i razvoj izdvaja 2 do 3%. Mogu reći da smo 1999. godine na razini ministarstva obrane dostigli razinu 1% i mogu konstatirati da je na žalost taj dio buđeta u okviru Ministarstva obrane danas 2004. gotovo jednak nuli. U svakom slučaju to su činjenice to nas treba upozoriti da kada razgaovaramo u budućnosti o obrani onda to nije samo razgovor o vojsci, o čizmi, o pušci, vojniku, nego da je to razgovor i o jednom dijelu infrastrutkure koji je karakteristika gotovosvake razvijene države u svijetu danas. Nije suvišno istaknuti da su najkvalitetnije škole iz menađmenta iz mnogih drugih područja nastale u okviru vojnih institucija, da su mnoga važna područja i teorijske discipline nastala upravo u vojnim područjima kao što su operacijska istraživanja i tako dalje. I rekao bih neka nas ovaj sporazum koji smo potpisali pred osam godina prisili da se restruktiramo, i pripremimo da naša vojna suradnja i da struktura našega obrambenog proračuna kojeg ćemo vrlo skoro vidjeti u ovom Saboru bude takva da karakterizira modernizaciju Ministarstva obrane i hrvatske vojske i u tom važnom segmentu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba SDPa poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. VEć sam se prepala da će jedna činjenica iz ovoga predloženog materijala prići nezapaženo kroz ovaj Sabor međutim moj prethodnik gospodine Čosić govoreći u ime kluba HDZa spomenuo je. Naime, ovaj sporazum potpisao je još pokojni ministar obrane Gojko Šušak u 6 mjesecu 96. godine. Prije puno puno godina. I doista stoji činjenica da je Turska bila država koja je uvijek pružala ruku Hrvatskoj, koja je uvijek svoje prijateljske namjere i dobro namjere prema Hrvatskoj pokaziavla bez ikakve suzdržanosti pa evo i ovaj sporazum od tada potipisan jedan je od ključnih dokaza da je to bilo tako. Međutim, kako je tu prijateljsku gestu uvijek, ne samo ovu nego i mnoge druge, gestu povjerenja poštovanja vratila Hrvatska Turskoj. Potpisani sporazum danas ćemo teško ako o tome ne budu svjedočili, a evo čuli smo ovdje jedan od sudionika, nastanka i potpisivanja toga sporazuma, teško ćemo dokučiti zašto je taj sproazum potpisan i zašto je poslije toga bunkeriran i spremljen neratificiran u Hrvatskom saboru i evo tek danas o tome raspravljamo. Bojim se pribojavam se iako govorim o prošlom vremenu, da su namjere bile ne baš tako jasne. Potpisati ćemo jedno a raditi ćemo, kao i u mnogo drugih slučajeva u to vrijeme, drugo. Uz dužno poštovanje ministru Rončeviću odnosno, aktualnoj hrvatskoj Vladi koja je brzo, koja nije dozvolila da sporazum odnosno zakon koji je bio pripremeljen za proceduru čeka još naredne čeetri ili osam godina. MOram ipak ispraviti, i ispričati kako se dogodilo da je taj sporazum ugledao svjetlo dana. Nije zato zaslužan niti jedan niti bivši niti ne znam koji dužnosnik ministarstva obrane koji su trebali dužnosnik ili djelatnik koji su trebali upozoriti mnoge kroz ovo vrijeme da je taj sproazum postoji, nego nećete v jerovati u trenutku službenih susreta u vrijeme moga ministarskog mandata upozorio me na to kolega ministar turski ministar obrane. Sramota. To je sramota koju nam je priuštila ona vlast koja je u ovo u ono vrijeme u vrijeme kad aje sporazum potpisan, iz potpuno nejasnih i nepoznatih razloga dozvolila da se Hrvatska gdje je bilo potpuno nepotrebno kompromitira. Bilo me jako sram. I taj je sporazum izvučen nakon toga, na inzistiranje iz bunkera i evo nadam se sutra ćemo ga ratificirati. Ali uz prkos ovakvom jednom nepoštivanju čuvanja ugleda Republike Hrvatske, kojem etek danas možemo svjedočiti nema smisla bilo koga, pogotovo onih kojih više nema među nama zbog toga prozivati. Ali neka ovo bude upozorenje. Da je puno toga o puno toga ovisi ugled Hrvatske i položaj Hrvatske u međunarodnoj zajednici, u bilateralnim odnosima ili u multilateralnim odnosima. Uz prkos ovakvom neodgovornom ponašanju Hrvatske birokracije, ondašnje hrvatske birokracije, Republika Turska je i danas ne samo jedan od najvećih prijatelja, nego bez obzira na nepostojanje ratificiranog sporazuma Republika Turska je u prethodnom razdoblju postala jedan od najvažnijih partnera na području obrane i sigurnosti, jedan od najperspektivnijih partnera na jednom području koje smo otvorili a koje je izuzetno važno, a to je područje obrambene industrije i logistike i vojno-znanstvenog i tehnološkog razvoja i inovacija. Mislim da ste svi upoznati sa prijemom koji je jedan hrvatski proizvod tenk Degman ima u Turskoj zahvaljujući trudu, zalaganju i izuzetnim naporima mnogih koji su sudjelovali u tom projektu, a nadam se evo da će i ovaj ratificirani sporazum pomoći da današnja Vlada Republike Hrvatske, današnje Ministarstvo obrane i Oružane snage naprave novi iskorak i realiziraju ono što je u velikoj mjeri pripremljeno. Jako mi je drago što će klub SDP-a sudjelovati i podržati ovu ratifikaciju sporazuma. Ali mi je jako žao i mislim da se svi skupa trabamo bar tiho zapitati - smije li se ovo ikad više dogoditi.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda zastupnik gospodin Luka Bebić.
Ispravljam tvrdnju gospođe Antunović da je vlast od prije 4 godine i više kriva da je ovaj sporazum stao negdje u ladici. Ako je iz bilo kojih razloga stao godinu ili dvije u ladici prije 5 ili 6 godina, ne znam zašto je stao u ladici 4 godine i koji su to ministri koji ne znaju koji sporazumi im leže u ladici, pa im onda otkriva turski ministar. Jer kada su preuzeli svoje obveze kao ministri obrane za ove 4 godine valjda su zavirili u te ladice i pronašli ovaj sporazum? Pa je ne znam čija bi to sve trebala biti sramota. Ako govorimo o sramoti, onda je ona evidentna da je bila i trajala je 4 godina.
Hvala. Ministar obrane Berislav Rončević.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Nisam izašao ovdje zahvaliti se gospodinu Čosiću radi pohvala. Ja sam samo smatrao za normalnim jedan međunarodni sporazum sa zemljom sa kojom imamo prijateljske odnose i dobru vojnu suradnju dovesti do kraja u skladu sa Zakonom o izvršavanju međunarodnih sporazuma. Međutim, radi pravilnog informiranja javnosti i vas zastupnika, ja ovdje imam u prilogu materijale koji jasno govore da je ovaj sporazum ugledao svjetlo dana negdje u svibnju mjesecu prošle godine. Prošao je potrebnu međuresorsku koordinaciju. Određena ministarstva i uredi su se očitovali da nemaju primjedbi. Pripremljen je i nacrt odluke, odnosno prijedlog odluke Sabora. Ali ipak odluka nije donešena. Zašto i zbog čega, ja se neću upuštati. Ja u ovo vrijeme nisam sjedio u ovim klupama, pa o tome nemam saznanja. Ali je činjenica da se već ova procedura vodila u prošloj godini, 2003. godini ali da odluka nije donešena. Smatrao sam za potrebnim ovo staviti u proceduru i postupak dovesti do kraja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovoj temi. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Turske o suradnji na vojnim područjima obuke, tehnike i znanosti, hitni postupak. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 128 glasova za donijet spomenuti zakon u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici i zastupnice. Dat ću samo kratak sažetak svega što je prethodilo prijedlogu ovog konačnog zakona. Naime, centar je osnovan 1993. godine. Iz materijala ste vidjeli koji su ciljevi toga centra. Samo ću vas upoznati da su do sada zemlje članice centra: Republika Austrija, Bugarska, Republika Mađarska, Republika Slovenija, Republika Češka, Republika Poljska te Švicarska konfederacija. Hrvatska zajedno sa Republikom Poljskom i Portugalom ima status zemlje sudionice. Status zemlje sudionice Hrvatska je stekla 1995. godine potpisivanjem Sporazuma o suradnji sa Centrom. Nakon toga je nastao jedan zastoj, a ponovo je stvar pokrenuta 2002. godine kada je Centar uputio u srpnju formalno pozivno pismo Republici Hrvatskoj da postane članicom. U studenom 2002. Ravnateljstvo Policije se pozitivno očitovalo o navedenoj inicijativi da bi sve na neki način bilo formalizirano 29. kolovoza 2003. godine kada je tadašnji ministar vanjskih poslova Republike Hrvatske gospodin Tonino Picula sa ravnateljem Međunarodnog središta za razvojne politike migracija potpisao Deklaraciju o namjeri pristupanja Republike Hrvatske, Sporazum o osnivanju i radu Centra. Dakle, te 2003. 29 kolovoza je praktično potpisana Deklaracija kojom je izražena namjera pristupanja Hrvatske u članstvo tog Centra. Tako da je praktično ovo sada samo završni čin svih ovih radnji koje su od 1995. godine učinjene. Ono što je obveza Republike Hrvatske koja proizlazi iz ovog Zakona o pristupanju Centru je članarina od 20 tisuća eura, a ta sredstva su osigurana, a nakon usvajanja ovoga zakona bi Hrvatska dobila jedan glas u upravljačkoj skupštini toga Centra. I procjenjujemo da je interes Republike Hrvatske da se učlani u taj Centar zbog važnosti informacija podataka koje bi taj Centar vodio, a koje bi bile Republici Hrvatskoj od velike koristi u vođenje svoje migracijske politike. Stoga predlažem da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li predstavnici izvjestitelji odbora? Predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost gospodin Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Hrvatskoga sabora razmotrio je na 1. sjednici održanoj 28. siječnja 2004. godine Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o osnivanju i radu Međunarodnog središta za razvoj migracijske politike s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 22. siječnja 2004. godine. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja upoznao je članove Odbora sa razlozima zbog kojih se predlaže kako donošenje ovoga zakona, tako i primjena hitnog postupka. Članovi Odbora podržali su donošenje zakona po hitnom postupku. Ocjenivši opravdanim da se ovaj ugovor potvrdi utvrđeno je da se na taj način jača suradnja na području razmjena informacija o pitanjima granične kontrole i nezakonite migracije, te da se osigurava kontinuirano korištenje usluga ICMDP od strane Republike Hrvatske i početak priprema za formalno pristupanje ovom Ugovoru. Na tekst konačnog prijedloga zakona nisu izneseni konkretni prijedlozi, primjedbe, te je Odbor odlučio da Hrvatskom saboru predloži da donese Zakon o potvrđivanju Ugovora o osnivanju i radu Međunarodnog središta za razvoj migracijske politike u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Nemamo klubova. Poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite kolega.
Gospodine predsjedniče, uvaženi ministri. Ovdje samo jedan kratak komentar. Naime, ako ste pažljivo pročitali prijedlog ovoga zakona, onda ste mogli vidjeti da vam ništa nije jasno iz obrazloženja. Ovaj obrazac pisanja ovog prijedloga treba služiti Vladi i predlagateljima kako se zakon ne treba pisati, jer u njemu apsolutno ništa nisam shvatio dok god nisam ugovor sam pročitao. Čak u materijalima sad učim, da i Bugarska i Poljska su potpisale ranije ugovor, u mom materijalu to tako ne stoji već da je i njihova namjera to učiniti. Samo sam se zato javio da uistinu pokušamo poštivajući ovaj Dom i poštivajući zastupnike, materijal pripremati na jedan kvalitetniji način. Mislim da se radi o zanimljivoj materiji. Ja znam da ne možemo ugovor mijenjati, on je takav kakav je, crno-bijela tehnika, ali da smo mogli puno više doznati ne samo o ciljevima već o projektima, o postignućima, o onome što ćemo imati koristi i koje su koristi zemlje potpisnice sadašnje imaju od takvog jednog ugovora, mislim da bi to bio minimum pristojnosti prema svima nama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o osnivnju i radu međunarodnog središta za razvoj migracijske politike, hitni postupak. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 121 glasom za i 7 suzdržanih donijet spomenuti zakon u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Na svojoj sjednici 15. siječnja ove godine, Vlada Republike Hrvatske prihvatila je Nacionalni program Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji za 2004. godinu. Ovo je drugi po redu nacionalni program. Prvi je bio za 2003. godinu prihvaćen 18.12.2002. godine. Za razliku od prvog programa ovaj se proširuje i temelji se na programu Vlade Republike Hrvatske u mandatnom razdoblju 2002. do 2007. godine i uz mjere iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju sadrži i plan provedbe sporazuma, ocijene napretka Republike Hrvatske iz izvješća Europske komisije i suradnje s delegacijom Europske komisije i isto tako obuhvaća sva poglavlja pravne stečevine europskih zajednica. Usmjeren je na nekoliko tema, prije svega na ispunjavanje politički uvjetovanih kriterija, gospodarske prilagodbe, usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske, odnosno sposobnost preuzimanja obveze iz članstva, jačanje administrativne sposonnbnosti za provedbu reformi i komunikacijska strategija za informiranje hrvatske javnosti o približavanju europskim integracijama. U okviru nacionalnog programa predviđeno je za usvajanje 45 zakonskih mjera tijekom ove godine te 199 podzakonskih akata. U prijedlog uplana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa kikomuniterom za 2004. godinu, dodatak A nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji – 2004. godina, koje vam podnosimo na usvajanje, navedene su te zakonodavne mjere, s time da bih ovom prilikom htjela predložiti i jedan amandman na taj plan mjera u svjetlu najnovijih okolnosti, odnosno odluke, jučerašnje odluke Ustavnog suda kojom se ukida Zakon o medijima budući da je donešen zbog nedostatka kvoruma, pa tako predlažem da se donošenje Zakona o medijima isto tako uvrsti u plan zakonodavnih aktivnosti za ovu 2004. godinu. Eto toliko.
Zahvaljujem ministrici. Želi li izvjestitelj odbora? Da. Poštovani zastupnik Mimica, predsjednik Odbora za europske integracije. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovane kolegice i kolege. Odbor za europske integracije Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo na svojoj 1. sjednici održanoj 28. siječnja ove godine, raspravljao je o Prijedlogu plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa kikomuniterom za 2004. godinu koji je dodatak ukupnog nacionalnog programa Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji. U raspravi je ukazano da je broj zakonodavnih mjera predviđenih za 2004. godinu manjih od onih u odnosu na 2003. godinu stoga se Odbor založio za dinamiziranje zakonodavne aktivnosti u tijelima državne uprave u postupku usklađivanja zakonodavstva kako bi se do revizije nacionalnog programa u lipnju ove godine broj zakonodavnih mjera još i povećao. Također obzirom da se u predmetnom prijedlogu radi o mjerama predviđenim za 2004. godinu, predlaže se izbaciti neke zakonske prijedloge koji su predviđeni da se odrade u 2005. godini, a koji su bili sastavni dio ovog plana za 2004. godinu. Na temelju provedene rasprave, Odbor za europske integracije je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskome saboru na usvajanje sljedeće zaključke: Prvo, prihvaća se plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa kikomuniterom za 2004. godinu i drugo, predlaže se brže ispunjavanje plana usklađivanje zakonodavstva kako bi se u ovoj godini još i veći broj zakonskih prijedloga uskladio sa pravnom stečevinom Europske unije. Hvala.
Zahvaljujem predsjedniku odbora. Idemo na raspravu po klubovima. Poštovani zastupnik Slaven Letica u ime kluba HSP-a. Izvolite, ukoliko želite izvjestitelji odbora.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav također raspravljao o ovom izvješću i ovom planu i Odbor je naprosto ja neću previše dužiti i neću čitati, Odbor je prihvatio ovaj plan, s time da smo raspravljali i rekli smo zapravo da bi predlagatelju jedino predložili da u sadržajnom, da u nazivu gleda zapravo da se sadržajni dokument rabi nazive hrvatskog književnog jezika i da taj naziv odgovara zapravo sadržaju dokumenta. Znači kod prevođenja stranih riječi da se vodi briga o sadržaju, ali donijeli smo jednoglasno zaključak da prihvaćamo ovaj plan.
Zahvaljujem. U ime kluba HSP-a poštovani zastupnik Anto Đapić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Za svaku je pohvalu činjenica da je Vlada vrlo brzo, nadležno ministarstvo dostavilo prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa dodatkom o Nacionalnom programom Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji. Šteta je što ovako prevažna tema dolazi u dosta kasne sate, ali eto bez obzira na to u ime kluba željeli smo kazati nekoliko riječi. Naime inače je potrebno što je moguće više rasprae što će biti prigoda, dakle usklađivanje zakonodavstva upravo o svim tim uvjetima, aspektima s kojima se Hrvatska suočava sa izazovima koji su pred njom, a vezani su za integracije i pridruživanje Europskoj uniji. Ovaj veliki materijal koji se nije stigao u ovih dan i pol, dva do kraja analizirati, ali nekoliko načelnih stvari možemo istaknuti, a koje je ministrica i spomenula, i o tome da za pridruživanje Europskoj uniji postoji nekoliko grupa uvjeta od kojih su neki kao politički uvjeti, gospodarski kriteriji, administrativne sposobnosti Republike Hrvatske i, naravno, usklađivanje zakonodavstva. Ono što inače mi u HSP-u mislimo, da bi trebalo kod donošenja svih ovih zakona koje donosimo, koji imaju oznaku Europska unija, i imati i one dijelove u svakom zakonu koji bi morali biti pisani i koji bi vrijedili do momenta kad Hrvatska uđe u Europsku uniju i naravno, onaj glavni lavovski dio koji bi se odnosio na ono razdoblje kad Hrvatska postane članicom Europske unije. Jer unatoč optimističnom nazivu ovog programa ovo se ipak sve svodi na realizaciju sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koji je Hrvatsku doveo u ovom trenutku u jedan vrlo čudan položaj, a to je činjenica da mi pokušavamo užurbano, koliko je god moguće, naprežući se i praktički prilagođujući rad Hrvatskog sabora, da se u prioritetnu grupu svih zakona donose zakoni koji idu kao usklađivanjem sa europskim zakonodavstvom, a da istovremeno imamo situaciju da čak tri članice Europske unije još nisu ratificirale u svojim parlamentima sporazum o stabilizaciji i pridruživanjima, od kojih najmanje dvje to čine iz svojih čisto nacionalnih interesa i političkih razloga koji su njima znani. Zbog toga je veliko opće pitanje, rekao bih, kako ćemo izaći iz tog jednog labirinta, uz sve napore koje se ulažemo svi mi, sve, rekao bih, sve stranke i Vlada Republike Hrvatske da se otklone ti određeni politički uvjeti. Postavlja se pitanje, malo smo prije govorili o migracijskoj politici. Doduše, ne puno, ali i ona je dio obaveza koje Hrvatska ima vezano za sporazum o pridruživanju. Tu je cijeli niz drugih pitanja, problema koji stalno ostaju otvoreni, koje ćemo mi unaprijed pokušavati zakonskom regulativom regulirati, a sa druge strane stalno u zraku lebdi taj veliki problem ratifikacije sporazuma o pridruživanju u tri europske, članice Europske unije koji nam praktički dovode ovu poziciju vrlo sapletu, vrlo, rekao bih, skraćenog manevarskog prostora u kome se mi danas nalazimo. Pa se postavlja, kažem, i pitanje samo svrsihodnosti žurbe koju mi činimo sa tim. Jer se nama može dogoditi da mi u cjelosti uskladimo kompletno zakonodavstvo koje u mnogim elemntima, u ovom trenutku su vrlo upitni koliko su oni usklađeni u ovom trenutku i sa hrvatskim interesima i sa hrvatskim potrebama i realitetima, a da bez obzira na te što tome napravimo u pravcu usklađivanja zakonodavstva da mi i od 6. mjeseca, koji se uzima kao neka, neka crta kada bi trebalo dobiti eventualno posljednji odgovor od Europske komisije, ne dobijemo pozitivno mišljenje taj AVI i što ćemo praktički onda raditi. Zato mi držimo da bi trebalo u svakom zakonu ili u većini tih zakona, posebno onih koji su osjetljivi za ... [[Ne razumije se.]] Hrvatske i za realnosti u kojima mi živimo, imati te prijelazne odredbe o tome kada bi isto tako ti svi zakoni stupali na snagu, a posebice oni koji izravno su vezani za standard ljudi i za neke slične zakone o kojima ćemo govoriti kada koji zakon bude došao na dnevni red. A vidjeli smo i da su imali upravo, malo ste vi prije spomenuli, gospođo ministrice, i ovaj problem oko Zakona o medijima. Takvih zakona zasigurno se može dogoditi i još. I o svemu tome treba voditi itekako računa kada budemo u ovom Visokom domu o tome raspravljali i sve te zakone usvajali. Naravno da mi podupiremo ovo usklađivanje, podržat ćemo sve ovo, ali bismo voljeli da malo povede i o tome računa jer inače ulazak u Europsku uniju kao što svi znamo, posut je sa puno problema i sa puno zahtjeva koji su pred nama, a na mnoga od njih mi nemamo, nemamo odgovore pa čak niti približno, a posebno vezano za ove političke uvjete koji se pred nas postavljaju, a na neke mi čak ne možemo kao država niti puno, niti utjecati. U to ime mi kao klub podržat ćemo i Prijedlog plan usklađivanja. Naravno, i Nacionalni program jer smo se kao stranka i pridružili kada je u prošlom mandatu Hrvatskog sabora donešena rezolucija o pridruživanje Hrvatske Europskoj uniji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine Đapiću. U ime kluba SDP-a poštovani zastupnik Neven Mimica. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Proces približavanja Hrvatske članstvu u Europskoj uniji je u svakom slučaju jedan od najsveobuhvatnijih procesa u koji se Hrvatska država, hrvatske institucije upustile. Nacionalni program pridruživanja Hrvatske Europskoj uniji je vodič, odnosno bolje reći obvezatni vodič na tome putu prema Europskoj uniji. Zbog toga klub SDP-a pozdravlja značenje i brzinu koju je Vlada Republike Hrvatske pridala definiranju sljedećih koraka na približavanju Hrvatske Europskoj uniji, budući je već na svojoj 2. sjednici usvojila Nacionalni program pridruživanja Hrvatske Europskoj uniji. Naravno, to je bilo utoliko lakše što je prethodna Vlada ostavila dobru podlogu koja je omogućila i nastavak, neometani nastavak svih aktivnosti na, u tom procesu. Međutim, srećom u tom procesu nema niti mjesta niti potrebe stranačkim nadmetanjima, nema potrebe dokazivati tko je više tko manje napravio na približavanju Hrvatske Europskoj uniji, tko je protiv, tko je za. Taj proces, to nije potrebno barem zbog dva razloga. Naime, svi smo svjedoci postjanja saborskog konsenzusa, konsenzusa parlamentarnih političkih stranaka iz prosinca 2002. godine kojim se u osnovi traži ubrzana i zajednička sinergijska aktivnost svih političkih čimbenika u Hrvatskoj radi približavanja Hrvatske Europskoj uniji. A s druge strane, za ostvarivanje tog konačnog cilja ulaska u Europsku uniju neće na kraju biti zaslužna niti jedna stranka, neće biti zaslužna niti jedna institucija pojedinačno Hrvatske države. Bit će to moguće ostvariti samo ako svi zajedno uspijemo osmisliti sinergijski učinak, učinak djelovanja prema ostvarivanju konačnoga cilja. Mjera tog uspjeha bit će ustvari hrvatski građani, bit će razina svjesti i prihvaćanja, razumijevanja procesa i rezultata tog procesa od strane hrvatskih građana, njihova sposobnost i spremnost da prihvate standarde europskog ponašanja, europskog djelovanja. Svoju, svoj osvrt i osvrt kluba SDP-a na sam, na sam plan usklađivanja hrvatskog zakonodavstva počeo bi od naslova, naslova velikog dokumenta čiji je on samo sastavni dio, znači od Nacionalnog programa za pristupanje, za pridruživanje Hrvatske Europskoj uniji. Znači, radi se o planu kako se pridružiti Europskoj uniji, kako naslov govori. Međutim, to, taj naslov bio bi primjeren za stupanje odnosa Europskoj uniji koji je vrijedio negdje do kraja ili do 2003. godine jer samo pridruživanje, znači, asocijacija sa Europskom unijom, sa članicama Europske unije uspostavljena je već potpisivanjem sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju čiji prvi članak govori ovim sporazumom uspostavlja se pridruživanje između Republike Hrvatske i zemalja članica Europske unije. Vidimo iz samog programa i izlaganja gospođe ministrice da Nacionalni program za 2004. godinu zalazi već i u područja koja nisu ugovorno vezana i za koje ne postoji ugovorna obveza Republike Hrvatske i samog sporazuma o pridruživanju. Znači, mi smo praktički konzumirali odnose pridruženog članstva i ovdje se radi o nečemu što ide korak dalje, što ide korak dalje od tog samo prvog formalnog stupnja pridruženog članstva. Ovdje se radi i o sasvim jasno izraženoj volji Hrvatskih institucija, Hrvatskog društva, hrvatskih građana da Hrvatska krene na put pristupanja Europskoj uniji, zbog toga mislim da ne trebamo biti skromni niti lažno skromni i ne trebamo se bojati da ne izazivamo ne znam što bijes ili nekakve druge osjećaje u Bruxellesu, među članicama u Europskoj uniji i ne trebamo se ograničavati samo na plan pridruživanja Europskoj uniji jer mi u osnovi jesmo pridružena članica i mislim da već u prvoj reviziji nacionalnog programa i njegovo ime trebamo promijeniti u Nacionalni program za pristupanje Hrvatske Europskoj uniji ili u Nacionalni program za usvajanje pravne stečevine Europske unije. Drugi osvrt na sadržaj Nacionalnog programa odnosi se na njegov doprinos izračunavanju unaprijed, pokušaj u izračuvanju proračunskih učinaka svih ovih zakonskih promjena koji se traže i u planu koji će Hrvatski sabor usvojiti. Naime, jedan od ciljeva nacionalnog programa je pokušati prije usvajanja proračuna za svaku godinu utvrditi unaprijed koliko koji zakonski prijedlog traži sredstava, koliko košta i proračun, prvenstveno proračun. Djelamični pokušaji takvih proračuna od strane tijela državne uprave učinjeni su u ovom nacionalnom programu, zalažemo se da već kod revizije u 6. mjesecu pokuša ići dalje, pokuša ići detaljnije, pokuša ići u pravcu da zbilja kod donošenja proračuna za 2005. godinu Nacionalni program dade sasvim jasnu osnovu što u taj proračun unijeti kao troškove približavanje Hrvatske Europskoj uniji. Treći osvrt na sam plan provedbe je zalaganje za još ambiciozniji program rada ovoga Sabora. Ovaj Sabor je sposoban i više učiniti nego donijeti 37 zakona koje ustvari proizlaze iz plana provedbe za ovu godinu, ovaj Sabor je bio sposoban i preko 200 zakona u nekim godinama donositi, prema tome ako se od tih 200 samo 37 odnosi na pridruživanje Hrvatske Europskoj uniji, na usklađivanje zakonodavstva onda je sigurno da postoji prostor za našu aktivniju ulogu i za preuzimanje i odgovornije uloge Sabora u tom procesu. Zemlje koje su prije Hrvatske prešle ovaj put približavanja članstvu u Europskoj uniji su u svom postupku usklađivanja zakonodavstva nacionalnih u pravilu između 400 i 700 zakona morali uskladiti da bi se približili pravnoj stečevini Europske unije. Hrvatska je do sada do kraja 2003. u Hrvatskom saboru 116 zakona usvojila radi usklađivanja zakonodavstva, ako pribrojimo i ovih za 2004. godinu predviđenih 37 zakona, ostaje za ostvarivanje tog najmanjeg cilja od 400 zakona, tako da gotovo 250 zakona bi još u 2005. i 2006. godini trebali usvojiti, ako bismo htjeli, a mislim da smo to u svakom slučaju sposobni na kraju 2006. godine reći Hrvatska je spremna za članstvo u Europskoj uniji, Hrvatska je uskladila svoje zakonodavstvo sa pravnom stečevinom Euorpske unije. Naravno 2004. godina možda i nije godina prevelike zakonodavne aktivnosti, ministrica je već naglasila 200 podzakonskih akata će Vlada uraditi, znači 2004. godina je godina provedbe onoga što je prošle godine napravljeno na zakonodavnom planu, a puno je napravljeno i to sve skupa daje osnovu za argumentiranje da 37 zakona možda i nije tako premalo. Međutim, ipak dinamika usklađivanja u ovoj godini gdj eod tih 37 zakona, 30 predviđeno za drugo polugodište, samo 7 za prvo polugodište, sadržaj tih zakona mi se čini takav da ima zbilja prostora da tijela državne uprave više angažiraju Hrvatski sabor u svom zakonodavnom radu. Time će i Sabor doprinijeti i osnažiti svoju ulogu i svoj doprinos približavanju Hrvatske Europskoj uniji. Na kraju, Klub SDP-a predlaže da se u reviziji Nacionalnog programa koja će se po redu i planu rada Vlade napraviti u lipnju ove godine, da se tri stvari učine da se promjeni naziv nacionalnog programa, da se pojača aktivnost i metodologija izračunavanja proračunskih učinaka promjene zakonodavstva koja nas očekuje i treće da se dinamizira zakonodavna aktivnost u ovoj i ove naredne dvije godine do kraja procesa usklađivanja Hrvatskog zakonodavstva sa Europskim pravnim redom. Hvala.
Zahvaljujem zastupniku Mimici, a u ime Kluba HDZ-a poštovani zastupnik Neven Jurica.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospođo ministrice, dame i gospodo, drage kolegice i kolege. želio bih u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice pozdraviti napor Ministarstva Europskih integracija da se izradi ovaj prijedlog zakona, ovaj Prijedlog plana usklađivanja zakonodvstva Republike Hrvatske 2004. sa dodatkom Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji za 2004. godinu. Ovaj Plan pokazuje napor Ministarstva europskih integracija da se u vrlo kratkom roku dakle od trenutka preuzimanja, odnosno od trenutka imenovanja ili izbora nove Vlade Republike Hrvatske poduzme jedan tako opsežan napor da se izradi plan usklađivanja Hrvatskog zakonodavstva za 2004. godinu ono što je moj prethodnik govorio, dakle vodiču, nacionalnom programu koji je vodič na putu prema Europskim integracijama odnosno prema našem integriranju u Europsku uniju. Kao drugu točku to pokazuje upravo taj kratki razmak vremena i napor koji je time napravljen pokazuje punu koordiniranost svih tijela državne uprave i Vlade Republike Hrvatske što u svakom slučaju jamči učinkovitost rada Vlade Republike Hrvatske i svih tijela državne uprave pod ovom Vladom Republike Hrvatske. Slažem se da nema potrebe nadmetati se tko je više a tko manje napravio u prethodnoj vladi ili tko će više napraviti u ovoj Vladi, ali se ne može mimoići činjenica koja daje posebno svjetlo na usmjerenje i poduzete napore sadašnje Vlade Republike Hrvatske da se sa punim kapacitetom i u svim sgmentima politike i zakonodavstva upravo pristup tom strateškom cilju Hrvatske a to je dobivanje acquis communautaire i dobivanje statusa kandidata u lipnju mjesecu ove godine, za ... za članstvo u Europskoj uniji odnosno stjecanje konačnog statusa kandidata Republike Hrvatske za članstvo u Europskoj uniji. Zalaganje za još ambiciozniji program je hvale vrijedno i Klub HDZ-a smatra da će upravo ambicioznost ove Vlade uroditi plodom ali i u ovom Planu se pokazuje koji je napravljen u roku samo mjesec dana, da se, koji je napravljen savjesno, koji je napravljen kompetentno, koji je izrađen i usvojen pokazuje se i dokazuje upravo ambicioznost ove Vlade na tom strateškom poslu za Republiku Hrvatsku, pristupanja dakle Republike Hrvatske Europskoj uniji.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Kolega Jurica kaže da je ovo mjerilo učinkovitosti ove Vlade jer je u kratkom roku izradila ovaj program koji mi danas raspravljamo i usvojit ćemo. Netočno je da je u kratkom roku ta Vlada, ova Vlada to izradila jer je ovaj plan programa bio gotovo u cijelosti izrađen. Ovdje je i gospođa Obradović koja to može potvrditi i ministar, bivši ministar Mimica. Ne bi trebalo na takav način diskutirati. Učinkovitost ove Vlade vidjeti ćemo naravno u periodu u čitavom mandatu.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Ivo Josipović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolege zastupnici samo par kratkih napomena. Kao prvo sasvim je sigurno da će Ministarstvo na čelu sa ministricom imati punu podršku svih zastupnika u ostvarenju nacionalnog interesa. To je pridruživanje Europskoj uniji. U vezi s tim bih primjetio da je ovaj Nacionalni program bez obzira da li je nastao prije ili sada i da li se dopunjavao jedan veliki, sveobuhvatni dokument s tim da bih samo upozorio da na popisu zakonodavnih aktivnosti ima i onih zakona koji sa tzv. pravnom stečevinom nemaju nikakve veze. Primjerice Zakon o kaznenom postupku niej dio tog zajedničkog projekta u Europskoj uniji. Naravno da nam je u interesu da svi naši postupci i svi naši zakoni budu visoke razine pa onda ovako nešto možemo shvatiti kao jedan prošireni projekt, prošireni projekt usklađivanja zakonodavstva. Zato bi moja preporuka bila da možda se iščisti, iščisti taj projekt i da se Ministarstvo koncentrira na ono što zaista jest dio pravnih stečevina u užem smislu. Drugo što bih želio napomenuti jest to da se ta pravna stečevina takozvana mijenja i da Europska unija neprekidno donosi, donosi različite direktive i druge akte prema kojima će se naše zakonodavstvo morati ravnati. Prema tome i ono za što možda smatramo da smo jednog dana dovršili se može pokazati da nismo to učinili i zato će trebati svakako pratiti i usklađivati i one zakone za koje, da, vidim da ste već toga svjesni pa je možda ova napomena i suvišna. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Želi li ministrica dati završni osvrt? Izvolite. Ministrica europskih integracija.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle kratko u nekoliko riječi da se osvrnem na sve ove primjedbe. Što se tiče mišljenja Odbora za europske integracije moram napomenuti da će sredinom godine svakako doći do revizije Nacionalnog programa, vjerojatno i u svjetlu partnerstva koje očekujemo da ćemo dobiti pa i u tom kontekstu možemo eventualno razmišljati i o promjeni imena Nacionalnog programa. Što se tiče bržeg ispunjavanja plana usklađivanja zakonodavstva koja je primjedba i Odbora za europske integracije i Kluba zastupnika SDP-a sa svoje strane možemo predložiti da se ovaj program zakonodavnih mjera koje su predviđene za 2005. godinu, a koje su uvrštene u ovaj plan mjera kao mjere o kojima će Vlada početi raspravljati, da se dakle taj program zakonodavnih mjera prebaci u plan za 2004. godinu na usvajanje Hrvatskom saboru, a isto tako vjerujem onda da će i pri daljnjem usklađivanju i reviziji plana sredinom godine biti uključene daljnje zakonodavne mjere. Isto tako prihvačamo i prijedlog Odbora za Ustav. Gospodin uvaženi zastupnik Anto Đapić. Moram napomenuti dakle da je, žao mi je da je bilo kratko vrijeme, da niste stigli pročitati cijeli program. Nadam se da će to i, da ćete to ipak uspjeti jer tekst programa je dostavljen uvaženim zastupnicima na upoznavanje. On će isto tako biti dostupan i hrvatskom, hrvatskim građanima, javnosti. On će biti objavljen na našoj internet stranici, Ministarstva europskih integracija. Isto tako biti će tiskan tako da će bilo koji građanin Republike Hrvatske moći dobiti kopiju nacionalnog programa. Biti će preveden normalno i na engleski jezik i dostavljen isto tako Europskoj komisiji. Što se tiče odredbi koje ukazuju na prijelazni period vaše primjedbe gospodine zastupniče htjela bih podsjetiti da se od 10. mjeseca 2002. godine Saboru dostavljaju izjava o usklađenosti koje upravo ukazuju na taj prijelazni period i u usporednom prikazu daju se prijelazni rokovi koji su navedeni za svaki stavak zakona. Isto tako zahvaljujem gospodinu uvaženom zastupniku gospodinu Nevenu Mimici posebno na potpori u ime Kluba SDP-a. Sa svoje strane isto tako priznajem i pozdravljam dobru podlogu koju je prethodna Vlada postavila u odnosima prema Europskoj uniji kao i, što se tiče ovog nacionalnog programa za 2004. godinu kojega sada usvajamo. Jasno pozdravljam i to da nije riječ o stranačkim nadmetanjima, da je to naš zajednički cilj i zato me ohrabruju stavovi zastupnika i Hrvatskoga sabora da ćemo po ovim pitanjima pridruživanja i u konačnici članstva u Europskoj uniji doista svi surađivati. Ponovno što se tiče razine svijesti namjeravamo i dalje informirati građane ne samo o ovom nacionalnom programu nego i u okviru rada Ministarstva europskih integracija o svim pitanjima koje zanimaju hrvatske građane i o svim problemima koji ih brinu što se tiče ulaska u Europsku uniju pa ćemo u tom smislu isto tako prilagođavati i svoju komunikacijsku strategiju koja je jedno od poglavlja ovog nacionalnog programa. Dakle isto što se tiče zalaganja za još ambiciozniji program uz ovo, uz ove prijedloge da se mjere za 2005. godinu uvrsti za 2004. Ipak bih htjela upozoriti isto tako da poanta nije u nagomilavanju zakona, da nije poanta u kvantiteti nego u kvaliteti, da tekstovi budu normalno dobro obrađeni u Hrvatskom saboru i da postoji jedna dodatni stručni dijalog Sabora s izvršnom vlašću pri donošenju svih ovih zakona pogotovo u kontekstu pregovora kad oni jednog dana počnu sa Europskom unijom. Zahvaljujem uvaženom zastupniku Nevenu Jurici na isto tako stavu Kluba zastupnika HDZ-a i isto tako na potpori uvaženog zastupnika Josipovića. Htjela bih oko njegovih primjedbi što se tiče pravne stečevine odnosno nekih zakona da ne ulaze u djelokrug pravne stečevine. Treba napomenuti da postoji niz konvencija koje je EU, članica i koji se smatraju “Acqui Communitair-om”, a koje se odnose na ove zakone koji su u programu, a isto tako i činjenica da “Acqui” odnosno pravna stečevina stalno raste. Ministarstvo europskih integracija ima tu činjenicu u vidu i to se upravo prati i konstantno se donose nove mjere za usklađivanje zakonodavstva. Eto toliko. Hvala vam.
Zahvaljujem ministrici europskih integracija. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo o prijedlogu zaključka sutra. Plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske – 2004. – dodatak nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za europske integracije kao matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa acquis communautaire za 2004. godinu dodatak a nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji 2004. godinu. Pod dva, predlaže se brže ispunjavanje plana usklađivanje zakonodavstva kako bi se u 2004. godini veći broj zakonskih prijedloga uskladio sa pravnom stečevinom Europske unije. Tko je za ovaj prijedlog zaključak? Hvala. Protiv? Uzdržan? Utvrđujem da je sa 128 glasova za, jednoglasno donijet spomenuti zaključak, predloženi.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, dame i gospodo. Neću dugo duljiti, ali mislim da moramo kazati sljedeću stvar. Kad je riječ o ovima uredbama što smo zamijetili to je onaj problem dosta veliki kad Vlada ima takvu ovlast, pa uredbama u biti mijenja suštinu zakona. i ako se pažljivo iščitavaju ove uredbe koje Vlada, to je znači bivša Vlada ne sadašnja Vlada donijela u prošlome razdoblju, dolazimo do suda da se pojedinim uredbama promijenila suština zakona. Što je po meni pravno nedopustivo i što po meni pravno u takvim situacijama može izazvati nesagledive pravne posljedice. Naime, ovo se sve ne bi desilo da je prošli saziv Hrvatskoga sabora prihvatio prijedlog Hrvatske stranke prava i donio Zakon o prijenosu vlasti. Je li bi se onda u takvim varijantama točno reguliralo ono što Vlada kao tehnička Vlada znači u tome razdoblju može pravno napraviti. Po meni nikad ne može Vlada koja ima samo tehnički karakter ulaziti da suštinski mijenja neke stvari. Jedan dio tih uredbi ima, imao je izborni karakter to je onaj dio sa paušalnim oporezivanjem 20 tisuća ljudi koji se znači bave obrtom kao dopunskom djelatnošću pa se to htjelo otkloniti. Drugi dio ako se vide komunikacije, druge stvari, suštinski se mijenja. Treći dio je vezano sa onom trećom mrežom što je bila dodjeljena, pa poništena. A i sam premijer nam je rekao kako su druge stvari rađene u tome jednome razdoblju. i zbog toga prije svega apeliram, da konačno donesemo Zakon o prijenosu vlasti kao jedan bitan propis, i da kad dajemo Vladi mogućnost da uredbama donosi umjesto ovoga tijela nekakve propise, da se točno odredi kako i na koji način, ali nikako se ne može desiti da se temeljna načela zakona koji su donešeni u Hrvatskome saboru i suštinski mijenjaju zato da bi se možda htjelo nešto pokriti što je napravljeno, da bi se htjelo nešto napraviti u predizborne svrhe, jer to mislim da u našem pravnom sustavu ni u jednom drugome nije pravno dopušten. Evo to apeliram, mislim nema svrhe raspravljati, to je već donešeno. Ali u buduće da se ovakvo nešto više ne dešava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom zastupniku Peri Kovčeviću. i sad samo da se vratimo na, radi toga da popunimo još pojedine među inim i odbore i izaslanstva, imenujemo određena povjerenstva. Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Protiv? Uzdržan? Utvrđujem da je Izvješće prihvaćeno zaključkom sa 121 glas za i 7 uzdržanih.