Sada će gospodin Giovanni Sponza iznosit stajalište Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege u ovom trenutku država vodi više od 200 sudskih sporova u Istarskoj županiji protiv općina i gradova radi utvrđenja prava vlasništva na nekretninama koje su u zemljišnim knjigama i katastru označene kao šume ili kao poljoprivredno zemljište. Ti sporovi obuhvaćaju preko 2.000 katastarskih čestica čija ukupna površina premašuje 15 miliona m2. Na svim nekretninama koje su predmetom tih sudskih postupaka, općine i gradovi upisani su kao vlasnici temeljem pravomoćnih sudskih odluka koje datiraju još od početka '90.-tih godina i nakon uspostave RH pa na ovamo. Pravna osnova svih tih upisa vlasništva u korist općine i gradova je bila da su se sve te nekretnine na dan 16. listopada '90. godine i na dan 24. srpnja '91. godine nalazile unutar granica građevinskog područja tih jedinica, dakle bile obuhvaćene prostorno-planskom dokumentacijom. Valja naglasiti da nadležna tijela RH nisu na te sudske odluke niti ulagali pravne lijekove smatrajući ih pravilnim i zakonitim. Sve nekretnine koje su predmetom tih sudskih sporova su se na dan 16. listopada '90. kao dan stupanja Zakona o šumama i na dan 24. srpnja '91. godine kao dan Zakona o poljoprivrednom zemljištu nalazile unutar granica građevinskog područja tih jedinica lokalne samouprave koje su se s dijelom tih nekretnina kao vlasnici prema svom programu raspolagale na zakonom predviđen način. U ranijim sporovima oko vlasništva na zemljištu koje su se isto tako, koje se isto tako nalazilo unutar građevinskog područja čak je i Vrhovni sud RH u svojim odlukama od 4. studenog 2008. godine i od 26. siječnja 2011. godine stao na stranu općine i gradova koji je u tim svojim odlukama jasno izrazio stav da bi RH imala biti vlasnicom samo onim nekretninama koje su se na dan 24. srpnja '91. godine nalazile izvan granica građevinskog područja. Nažalost, posljednjih nekoliko godina sudovi po tužbama RH mijenjaju ustaljenu sudsku praksu i sada prihvaćaju njene tužbene zahtjeve i općinama i gradovima se kroz te sudske odluke oduzima vlasništvo na nekretninama koje su već stekle. Uglavnom se tu najčešće radi o zemljištu koje u naravi nije niti šuma, a niti poljoprivredno zemljište. S obzirom da su općine i gradovi s dijelom tih svojih nekretnina raspolagali u smislu prodaje, a dobivena sredstva koristili za svoj razvitak država ih sada tuži da sva ta uprihodovana sredstva plati državi. Ovakvo mijenjanje dugogodišnje sudske prakse i ovakvo tumačenje odredaba Zakona o šumama i Zakona o poljoprivrednom zemljištu povlači za sobom katastrofalne posljedice i počinje dovoditi do financijskog sloma i općina i gradova. Ovdje se ne radi o pukom izražavanju nezadovoljstva od strane općina i gradova zbog gubljenja imovine u sudskim postupcima, radi se o teškim posljedicama i to velike pravne nesigurnosti čime bi se iznevjerilo povjerenje … investitora, općine i gradove, postavljanje obvezno pravnih zahtjeva za isplatom često milijunskih iznosa koje su općine i gradovi uprihodovali raspolaganjem nekretnina na zakonit način, a čije bi plaćanje sada dovelo do njihovog financijskog kraha. Daljnji razvoj općina i gradova koji će biti onemogućen budući da jedinice lokalne samouprave ostaju doslovno bez cjelokupnog zemljišta koje imaju u svom vlasništvu. Poštovane kolegice i kolege, ova nezavidna situacija u kojoj su se općine i gradovi našli zaslužuje našu posebnu pažnju i trebamo se zapitati čemu to vodi. Sve vas molim da se informirate da li su i u vašim područjima iz kojih dolazite također prisutni navedeni problemi, a osobito vas kolegice i kolege iz Dalmacije, a to vas molim jer u suprotnom nečinjenjem ili prešutnom podrškom promjenom pravnog stajališta podržat ćete i svjesno ugroziti egzistenciju općina i gradova. Zato ova situacija zaslužuje našu punu pažnju, zaslužuje raspravu i pred nadležnim saborskim odborima, ali isto tako i na plenarnoj sjednici ovoga Sabora.
Hvala. Gospodin Davor Vlaović iznosi stajalište Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Trebali bi reći dobar dan Hrvatska. Kakva je ta Hrvatska? Kakva je ta Hrvatska u kojoj pripadnici Hrvatske vojske se vozaju helikopterom, švercaju municijom i oružjem? Kakva je ta Hrvatska u kojoj hrvatska policija falsificira i izdaje lažne putovnice kriminalnim skupinama? Kakva je ta Hrvatska kojoj poslodavac daje zviždaču ovome koji je ukazao na kriminal otkaz i ne isplaćuje mu plaću? Kakva je ta Hrvatska u kojoj štrajkaju medicinske sestre i tehničko osoblje? Kakva je ta Hrvatska u kojoj djeca ne idu u škole? I kakva je to Hrvatska u kojoj Vlada ne isplaćuje plaću radnicima? Žalosno je ovo sve što sam nabrojio, ali to imate na svim portalima, to misli hrvatska javnost o našoj Hrvatskoj. I onda kažimo dobar dan Hrvatska, gdje si Hrvatska. Da li je Hrvatska ovdje samo u Zagrebu na Markovom trgu ili je Hrvatska i u Županji i u Gunji i u Slavonskom Brodu i u Glini i u Konavlima? Da je Hrvatska i trebala bi biti, ali prema odnosima kako se Vlada i resorni ministri odnose prema ovim dijelovima Hrvatske i ruralnim dijelovima, … područjima gdje se teško živi iz kojih se iseljava rekli bi nema brige lipo se tamo živo. E,e, lipo se nekad živilo, bilo i kruva i dukata i zlata i pisme i svinjokolje, a sada je svega manje. Zašto? Pa upravo zbog odnosa i ove Vlade i prethodnih vlada prema tim područjima jer što drugo sada reći radnicima koji evo i danas štrajkaju ispred županije radnicima grupe Đuro Đaković. A upozoravali su i oni i sindikati, a i mi iz opozicije, da nije dobro još prije tri godine da se ova tvrtka i ova grupacija skine sa liste društava od posebnog interesa za RH, da nije dobro da se nije napravila dokapitalizacija, da predstavnik Vlade nije došao na skupštinu jer nije znao stav Vlade, da je propala dokapitalizacija, da nije dobro da se izdaju jamstva za brodogradnju i za Đuru Đaković i da se ne vodi briga kako se troši taj novac, di je taj novac, kako je utrošen i da se mora platiti jamstva 4,5 milijarde za brodogradilišta, a sutra će se morati platiti 95 milijardi jamstava za Đuru Đaković grupaciju. I nije dovoljno da sada samo da uprava društva daje ostavke, trebala je već davno prije kada su na to upozoravali i oporbeni političari i sindikati i radnici. Još u 7. mjesecu je sindikat i radnici upozorili Vladu da je Zagrebačka banka odustala od financijskog praćenja ove grupacije. Ništa se nije reagirali dok radnici nisu izašli u štrajk i onda ajde nađe se 6 milijuna kuna, isplati se bruto plaća. A što dalje? Nema odgovora. Jučer su bili pred Ministarstvom gospodarstva, ministar nema odgovora. Danas su bili pred županijom tražila je opozicija da bude tematska rasprava u jednoj županijskoj skupštini Brodsko-posavske županije, vladajući su to odbili i opozicija je zajedno s radnicima napustila jer jednostavno više i ne vjeruju tim vladajućim. Pa nije dovoljno jučer samo ovdje predstavnik tih vladajućih postavi reda radi kamilica pitanje ministru kada će biti plaće za radnike Đure Đaković. Nema odgovora. Ministar je trebao večeras biti u Slavonskom Brodu i donijeti odgovore na to, odgodio je dolazak do ponedjeljka i to dovoljno govori da nemaju rješenja ili ih nije briga za 600 uposlenih. A znate što poručuju radnici ispred zgrade županije danas? Većina njih su bili branitelji koji rade sad u specijalnim vozilima, njih više od 600. Kažu mi smo bili potrebni kad je stvarana Hrvatska, kad je trebalo braniti Hrvatsku, a sad nas više ne trebate. Pa je li tražite da Slavonci se ustanu i da idu rušiti ovu Vladu? To tražite? Oni su spremni na to jer su kivni, jer su razočarani jer s čime će oni sada kupiti poklone za Sv. Nikolu svojoj djeci? S čime? Ja sam danas u svojoj replici ministru financija rekao, pa budi sv. Nikola, obećaj im i tih 3 milijuna kuna, podijeli im po 5 tisuća kuna za Božić, riješite im plaće, riješite dugoročno funkcioniranje ovog društva. Odbili ste amandman 200 milijuna kuna za dokapitalizaciju ovog [[Upadica Radin: Vrijeme.]] društva, zašto? Zašto ima za Croatia Airlines [[Upadica Radin: Hvala.]] i za druge a ne za Đuru Đaković? To pitaju Slavonci.
Hvala lijepa.
Četvrti je na redu poštovani kolega Mirando Mrsić u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolege, posljednjih dana smo u štrajk učitelja, pažnju nam je zaokupljala i zaokuplja i nezavidni položaj radnika Đure Đakovića specijalna vozila tvrtke u državnom vlasništvu. Radnici su na ulici jer nisu primili plaću i dok se premijer hvali da je RH na putu gospodarskog oporavka i da plaće rastu unatoč takvim dobrim pokazateljima kako kaže nam premijer, u RH je i dalje očito moguće da radnici za obavljeni rad ne prime zasluženu plaću. Unatoč brojnim zakonskim odredbama koje bi radnike trebale zaštiti u slučaju neisplate plaće za koje sam se kao ministar izborio 2014.g., radnici u RH i dalje ne mogu ostvariti svoje ustavom zajamčeno pravo na plaću. Prema podacima porezne uprave ove godine iz studenoga 2841 poslodavac ne isplaćuje plaću svojim radnicima, a to znači da sudbinu Đure Đakovića dijele još 8734 radnika koji šute i čekaju svoju plaću. Prema podacima inspekcije rada u kolovozu ove godine čak 1860 radnika je radilo, a nije primalo plaću i to mahom u sektoru građevinarstva, ugostiteljstva i trgovine. Cijele godine su slušali kuknjavu poslodavaca da im fali radnika koji se sad uvoze već iz Nepala, no unatoč manjku radnika velik broj poslodavaca još je svojim radnicima ne isplaćuje niti miniminalnu plaću, te naravno niti doprinose za mirovinsko i zdravstveno osiguranje. Dame i gospodo, RH ako se smatra uređenom demokratskom zemljom ne bi smjela biti tolerantna prema neisplati plaća jer neisplata plaća predstavlja narušavanje dostojanstva svakog radnika. Premijer i njegovi ministri su pozvani i dužni osigurati da se u tvrtkama u državnom vlasništvu osigura poštovanje temeljnih prava, a pravo na plaću za obavljeni rad je definitivno jedno od njih. Ako država preko svojih nadležnih ministara imenom ne uprave nije sposobna osigurati poštivanje temeljnih prava radnika u državnim tvrtkama, onda od takve države ne možemo ni očekivati da je sposobna očuvati i zaštiti prava radnika kod ostalih poslodavaca, al očito premijeru ne smeta kršenje temeljnih radnih i socijalnih prava u državnim tvrtkama, te ga ne smeta niti društvena nepravda koje su posljedice nečinjenja ove Vlade. Đuro Đaković nije samo primjer nebrige poslodavaca za svoje tvrtke, za svoje radnike, već je ta tvrtke primjer kako se upropaštava RH i hrvatski radnici. Gospodo, RH se urušava pred očima, dok se HDZ i njegovi ministri očito ne snalaze u poslu za koji su odgovorni. Već sam nekoliko puta ponovio da RH treba politiku plaća, treba jasnu politiku plaća kao što mnoge stvari koje je HDZ urušio i Andrej Plenković u RH urušili su i sustav plaća. Neisplata plaća, nepravedni sustav minimalne plaće, nejednakost plaća i žena i muškaraca, neoporezivi iznos i ministra Marića, samo su neka od pitanja koja pokazuju da smislene politike plaća u RH nema. Ono što se najavljivalo kao velika mjera porezno rasterećenje, danas postaje problem. Tih neoporezivih 5.000,00 Marićevih kuna postaje problem jer niz poslodavaca je to iskoristilo kao vraćanje novaca iz njihove sive zone i to je omogućilo da poslodavci ne dižu plaće radnicima, nego im daju gotovinu. Sve više radnika umjesto ugovorene bruto plaće ugovara im se neto plaća. Posljednjih dana tvrtke su se hvalile za dobre rezultate i isplate bonusa radnicima, ali te isplate idu jednokratno, kao stimulacija na plaću u rasponu od 200 do 400,00 kn. Sve je to lijepo i krasno da ako ste na bolovanju il ako njegujete člana obitelji, onda nemate pravo na bonus, ako odete na operaciju štitnjače kao što je jedna radnica morala otići jel je imala rak štitnjače, poslodavac joj nije isplatio bonus i tako tih 5.000,00 kn koje se reklamiralo kao 13. plaća postalo je nešto što su poslodavci potpuno izvrgli i opet su radnici ostali na vjetrometini. Bonus koji dobiju radnici nije dio plaće, ne ulazi im u mirovinu i to je još jedna stvar koju ministar Marić nije računao kad je išao sa ovom mjerom. Zato pozivam Vladu da hitno riješi problem i u Sl. Brodu jer dolaze blagdani i da riješi ovaj problem 5000 kuna koji definitivno nije nešto što radnici zaslužuju u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala vam.
Sljedeći kluba zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolegice i kolege. Ja ću ovim putem iskoristiti priliku i najaviti prijedlog zakona koji ću prije svega uputiti Vladi odnosno Ministarstvu kulture, radi se o Prijedlogu izmjena Zakona o elektroničkim medijima, nešto što sam ja ovdje pričao prije dobar dio vremena gdje sam obaviješten da je možda u izradi upravo te izmjene navedenoga zakona. Ja ću najaviti ovim putem prijedlog koji nadam se da će biti uvršten, ako ne bude uvršten onda ću sam inicirati izmjene i dopune istoga zakona. Naime, nešto što bi se ovako učinilo možda na prvu ruku banalno, ajmo reći onako najmanji problem svih nas od svih problema koji nas danas i općenito u državi more, ali ljudski onako nešto što se svaki dan mi pogotovo naši građani s time susrećemo je činjenica da vjerojatno kada ste svi gledali određene vijesti, programe ste imali dojam kao da vam je neko kada je došlo do neke pauze do bloka reklama, do odjavne uvodne špice pojačao prijemnik i onda brže bolje stišavate odjedanput buka u kući, galama i ne zna se ko je šta je kako je i prolaze reklame, počne program ne čujete ništa. Znači kažem možda ovako zvuči banalno, ali to je nešto s čim se naši građani susreću. Naime, mi nismo definirali i nemamo definirano da u RH nije zabranjeno da reklamni program bude glasniji od ostatka ili te najavne odjavne špice, znate ono kada ide Dnevnik pa ddddum onako uz neki tako da i susjedi čuju šta vi slušate odnosno šta gledate. To nije definirano. Europska komisija je to prepustila odnosno EU svojim državama članicama da posebno reguliraju i neke države članice već jesu Velika Britanija i recimo Italija. Tamo je striktno navedeno da reklame ne smiju biti glasnije od drugog sadržaja unutar programa. Možemo mi reći da može biti odstupanja nešto malo, ali dapače ne bi smjelo jel to zbilja onako jedan mala izmjena, jedna rečenica, ali ja vjerujem da mnogi naši sugrađani će to prepoznati kada im sada skrećem pozornost na to da su zbilja imali takve situacije kod kuće da je u jednom trenutku nešto glasno, neka reklama, neki jingl i onda kreće program i opet se ne čuje, pojačate da čujete što ljudi govore ili što se događa. I onda naravno buka, halabuka itd. Mislim da se tu ostvaruje jedna tržišna utakmica koja daje prednost oglašivačima u odnosu na sami program jer oni time dobivaju veću izraženost barem u onom dijelu podsvjesnoga da odjedanput je nešto glasnije što se sada događa na TV-u ili možda sam nešto drugo radio odjedanput neko je pojačao TV i sada ja okrenem pozornost više. Naravno to je sada moguće, ja to mogu razumjeti u toj tržišnoj utakmici da se ostvaruju prihodi i što više skreće pozornost na oglašivače, ali to ne smije se raditi na uštrb potrošačkih prava naših građana. I tu ne bi se mijenjao Zakon o potrošačima nego upravo Zakon o elektroničkim medijima koji zapravo treba imati konačni cilj zaštitu potrošača i reguliranje sektora oglašavanja. Mislim da i kroz Vijeće za elektroničke medije da se to može pratiti ali i gledati, ali čak ide toliko da danas u tehnologiji imate TV prijemnike koji to samostalno reguliraju, dakle neko je to već prepoznao, neko je to već vidio kao problem, vidio kao jednu ajmo reći prednost koju ostvaruju pojedini oglašivači skrećući pozornost na jedan ajmo reći nedopušteni način i čak imate neke modernije TV prijemnike koji automatski bez obzira kakav je imput audia oni ga svedu na ono što ste vi zadali. No međutim, daleko smo mi od kupovne moći naših građana da si svi to mogu priuštiti i mislim da je ovo jedna tema koju bi ovako light tema ali jedna tema koju bi sigurno trebali napraviti da izbjegnemo te razne nesporazume, buke, galame u kućama u domaćinstvima i olakšamo samo praćenje tih programa našim građanima. I ja vjerujem da se isto može podvesti i za radio programe da je tamo ista ta mogućnost nije regulirana gdje nešto u jednoj razini unutar jednog programa segmenta ne bi smjelo biti nekih velikih odstupanja. Zato kažem ovim putem najavljujem da ću te izmjene i taj prijedlog izmjena podnijeti ministarstvu, naravno sačekati odgovor, ako ne onda uputiti sam ovu izmjenu zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Ovim putem želim iskoristiti priliku i još jednom najaviti inicijativu zakonsku. Kratko samo ću se osvrnuti na pitanje oko imuniteta, naime, osobnog sam stava da razlozi zbog kojih se pokriće postupak nekog imuniteta su čisto pravne prirode, naime time se prekida zastarni rok. I u trenutku kada zastupnik izgubi imunitet osoba koja je podnijela prijedlog može ga dalje nastaviti tužiti, de facto taj imunitet te onda samo štiti dok si zastupnik, dakle on nije baš tako univerzalan i ne brani slobodu govora tako univerzalno možda kako to se čini a naravno i kod svih drugih dosadašnjih zahtjeva za skidanjem imuniteta isti i mi ovdje smo ... [[Govornik se ne razumije.]] tako da praktički je on sveden na samoodgađanje tužbe za klevetu koja je ipak s druge strane kaznenog djela i treba uvijek naći dobru distinkciju između slobode govora i odgovornosti za izgovorenu riječ koje moramo svi biti svjesni. Nakon jučerašnje najave Izmjene i dopune Zakona o elektroničkim medijima gdje sam želio ukazati na probleme i na potrebu zaštite potrošača prilikom gledanja određenih programa gdje je nesrazmjer u glasnoći programa što se tiče same emisije i programa i reklamnih ili onih break-ova, pauza gdje su oni namjerno pojačani. Nadalje, podsjetiti još, već ne znam koji put na sami dio kod zapošljavanja u državnu službu, javnu upravu, potrebe za jedinstvenim rangom i sustavom zapošljavanja. Ovim putem želim najaviti i predložiti Ministarstvu energetike, izmjene Zakona o tržištu plina. Naime, nažalost, malo, malo smo svjesni i natpisa u novinama za smrtne slučajeve trovanjem ugljičnim monoksidom i smatram kako to država mora preuzeti na sebe odgovornost i nametnuti zapravo određene dužnosti opskrbljivaču i distributerima plina. Dakle prije svega u samom zakonu kaže se u prvom članku da se tim zakonom uređuju pravila i mjere za sigurnu i pouzdanu proizvodnju, transport, skladištenje, upravljanje terminalom itd., distribuciju, upravljanjem mjestom za opskrbu itd.. Dakle jedna od naših odgovornosti je da zaštitimo građane a to možemo tako da propišemo obvezu opskrbljivača i distributera u jednakom omjeru. Da građanima koji koriste plinske bojlere dostave onaj detektor ugljičnog monoksida. Nebrojeno je reći, sjećamo se na ljeto i izgubljenih života na brodu itd., gdje god imamo takva trošila nebrojeno smrti se dogodilo i to jednostavno moramo preuzeti brigu o tome kao država. Taj iznos za podijeljeni između opskrbljivača i distributera ne bi bio prevelik ali bi sami rezultat toga bio neizmjerljiv makar i spasili samo jedan život on je toga svega vrijedan. Dakle tu su i članci i 50., 63., 17., dakle dužnosti operatora tržišnog plina, dužnosti opskrbljivača plinom. Oni gdje izmjerama možemo utvrditi tu obvezu u prijelaznim odredbama, dati određeni rok da se ta obveza ispuni i da onaj osnovni aparat se dostavi svakome onome tko plaća opskrbu, tko plaća naknadu za distribuciju a to su svi građani, u svojim računima imaju te stavke, da im se i taj nivo sigurnosti zajamči kod distribucije i opskrbe prirodnog plina. To je ono što je bitno za građane, to je ono što i je nas posao, da mislimo na dobrobit naših građana a ne, naravno još jednom podcrtavam, ne na teret građana nego na teret onih koji od toga imaju zaradu. Jer u krajnjoj liniji sigurnost mora biti prije svega. Ima tu još drugih stavaka gdje recimo sami opskrbljivači su po tom zakonu odgovorni za neispravne instalacije što oni de facto niti imaju uvida niti mogu ući nekom u kuću i provjeriti njihove instalacije kako su priključili štednjak ili nešto slično. To već sada je u zakonu a i kao u redu je, mada se, koliko ja znam to ne primjenjuje ali zakonski postoji. Ne znam kako bi se to utvrdila odgovornost. A ovo je nešto što i zbilja može stvarno biti da onaj osnovni model, dakle zvučnog dojavljivanja ukoliko se detektira i mala količina ugljičnog monoksida spasi i jedan život mi smo napravili vrlo puno i to je nama svima obaveza. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Time bih kolegice i kolege završio današnju sjednicu. Nastaviti ćemo s radom u sljedeću srijedu u 9,30h. Hvala vam lijepa. Ugodan vikend vam želim. SJEDNICA PREKINUTA U 14,24 SATI Sljedeći klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Želim se osvrnuti na nešto što možda ide u sferu vjerovali ili ne, ali danas smo pročitali vijesti da je oporbena stranka dakle, odnosno klub zastupnika ovdje u Saboru SDP skupio potpise za pitanje pokretanje povjerenja ministrici znanosti i obrazovanja Blaženki Divjak. I sad kažu da je jedna od razloga na temelju njenih izjava da je obrazovni sustav, osnovnoškolski i srednjoškolski pogotovo u blokadi ukoliko ljudi uopće su u općem štrajku jer vjerojatno imamo i opće štrajkove u kojima sve radi kao inače jer normalno djeca idu u školu iako ti profesori štrajkaju i ne rade. I još su spomenuli neke izjave, dakle mi ovdje ne govorimo o radu, o rezultatima, kojima ću naravno spomenuti, nego govorimo o jednoj čudnoj situaciji u kojoj s jedne strane također, neke oporbene stranke su se pridružile gdje su također, rekli kako je odgovornost određeno nedovoljna valjda aktivnost ili ne borba za učitelje ... [[Govornik se ne razumije.]] kako god to nazvali. I onda onako imamo jednu ovako u kuloarima situaciju di cijelo vrijeme slušamo kako neko desno krilo HDZ-a je protiv ministrice pa se sada njemu pridružuje SDP sa svojim vodstvom na čelu sa svojim predsjednikom i onda ne znamo što misliti osim da smo apsolutno u pravu. Jer kad se tako ujedine, onda očigledno radite dobar posao. Drugi prepoznaju rad, pohvale dolaze iz EU komisije, dva, u dva izvješća za redom, dvije godine za redom i budite sigurni da EU komisija rekla nešto loše o tom sektoru da danas bi s ove govornice svi to citirali, no kada govorimo o hvalama, onda to valjda nije bitno. Ono što je ministrica sama rekla, odgovornost, rezultat i rad, pa u krajnjoj liniji, nju se s jedne strane optužuje da je stala na stranu sindikata, a s druge se strane optužuje da to nije napravila jer valjda nije dovoljno stala. A rezultat svega, te opće blokade je da reforma se nastavlja, povijesna reforma, da učitelji će imati praktički 1000 kuna veću plaću. To je taj epilog svega ovog što smo imali i da nastavljamo dalje raditi i da oni koji zbilja rade i provode nešto u Hrvatskoj danas, jednu veliku reformu, jednu od najbitnijih reformi uzgred one o javnoj upravi i pravosuđu koja nam treba, naravno da bi bilo dobro da su za to dodatno još plaćeni, a da ne govorim o nekoj nepravdi. A njena je odgovornost, ako gledamo borbe protiv lažnih diploma, uvođenja obvezne informatike, uvođenje u reforme u učionice, ulazak Hrvatske u CERN, znači sve unatrag 2 godine. Milijardu europskih sredstava, dakle, govorimo o strukovnim školama, uvođenju dualnog obrazovanja, milijardu sredstava za unaprjeđenje strukovnih školi, opremanju svih škola u milijunima, do sada se u stotinama tisuća kuna odvajalo za knjižnjičku građu, 43 milijuna kuna je sada za nabavku lektire, 42,7. 200 milijuna kuna iz EU fondova općenito za provedbu obrazovne reforme. Mislim, lista ide dalje i dalje. Znanstveni centri izvrsnosti, 373 milijuna kuna, sve iz EU fonda. Ukupno 2,5 milijarde kuna. No to nije očigledno dovoljno, rezultati nisu bitni, bitan je neki dojam, bitno je igranje politike. Bitno je pozicioniranje kako će koga netko nadmudriti, a to, dame i gospodo nas ne vodi nigdje i to je razlog zašto smo ovdje gdje jesmo i zašto se nisu određene reforme radile kad su možda trebale i mogle i ti isti su ih mogli provoditi, a očigledno nisu. Zahvaljujem.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo. Meni je izuzetno i osobno drago što prema ovako zaključno ove godine ne uđu približno 42 tisuće građana koji su evo do kraja listopada prvi puta stekli pravo na mirovinu, nalazi se i 1166 osoba koji su otišli u mirovinu kao sudionici drugog stupa, tzv. dvostupnu mirovinu. Svi znamo što je taj drugi stup, tko ga je morao, koja godišta su trebala ući, tko je imao pravo izbora. I ono što mi je kako sam rekao osobno drago da preko 80% tih koji su se odlučili za dvostupnu mirovinu su odlučili se za jednokratnu isplatu 15% iznosa ušteđenog u drugom stupu. Tih 15% za što sam osobno jako i sretan i zadovoljan je nešto što sam ja i predlagao nebrojeno puta i nešto što je tadašnji ministar i ministarstvo prihvatilo kao mogućnost, zakonski ga inkorporiralo i danas je to stvarnost i realnost. Naime, 944 korisnika jednokratno je povuklo 37,2 milijuna kuna svoje štednje. U prosjeku svaki po 40 tisuća kuna. 37 milijuna kuna je ove godine ušlo u gospodarstvo, kreiralo potrošnju, ljudi su po onome što sam to zamislio originalno uzeli te novce kao jednu svojevrsnu nagradu za sav svoj rad, trud, staž, kao otpremnina s kojom će krenuti u ono zlatno doba svog života. Da li zatvoriti kredit, da li si osigurati nešto, neko putovanje, djeci pomoći, što god. Jer u naravi ti novci i je i jesu i predstavljaju individualiziranu, kapitaliziranu štednju. Možda mi je malo žao što nisu originalno prihvatili prijedlog koji je išao na 30% ali smo se našli na 15 i to mi je apsolutno drago i sada evo ovdje na zadnji dan zasjedanja u ovoj godini, u ovoj sjednici ovi podaci me izuzetno vesele da se pokaže da kad netko ima dobru ideju, kad ima dobre sugovornike i partnere da se zbilja može napraviti nešto bolje za naše građane i ostaviti nešto za sebe kao rezultat rada i truda u ovome Domu. Ono što je drugi prijedlog naš bio i svih nas također je zapravo ta jedina dva prijedloga su i preživjela referendum, dakle to nije se odlučivalo, nije se mijenjalo i onaj osnovni dio zašto ste išli u mirovinsku reformu je bio što, kako ispraviti nepravdu kod onih koji su imali pravo na dodatak, koji su išli iz jednostupne mirovine a ovi iz drugog, iz oba stupa nisu imali. Tu tih 27% dodatka ljudi imaju pravo hoće li prebaciti sve u jedan stup i dobiti veću mirovinu ako im je izračunata ili će ostati u dvostupnoj i imati samo taj dodatak na onaj iznos iz prvog stupa. To je također zaživjelo, nepravda je ispravljena i to apsolutno se pokazuje kako jedno od dva dobra prijedloga i dobre stvari koje smo zagovarali i koje smo uspjeli inkorporirati u tadašnje izmjene zakona. Ono što je izuzetno bitno da pravo na povlačenje ovih 15% ima neka ograničenja, dakle ne može se ako bi se to iskoristilo ići ispod neke minimalne zajamčene mirovine da netko povuče sredstva a onda da mu država mora nadoknađivati, dakle to ne može vrijediti za sve ali ono što je mislim izuzetno dobro da to tek dolazi za sve one moje generacije, generacije koje će ići za mirovinu 5, 10 godina, 20 godina, ta sredstva neće biti prosječno 40. Očekujem da će ta sredstva s obzirom da se to uplaćuje od 2002. godine a oni koji su ušli na tržište rada krajem '90.-tih ili početkom 2000. pa će ići za 20 godina u mirovinu to će itekako biti duplo i više nego duplo veći iznos jer ovi sada koji su uzimali mirovinu iz oba stupa imaju prosječno za starosnu mirovinu 5 tisuća kuna prosječne mirovine a za prijevremenu 3 tisuće 800 kuna i na to kada im se isplati tih 15% još dobivaju, odnosno dobivaju od toga 830 mirovine iz drugog stupa. Dakle sustav apsolutno održiv. I ja još zahvaljujem i tadašnjoj predstavnicima Vlade i g. Paviću, ministru Paviću i Aladroviću, sadašnjim ministrima koji su prihvatili ovaj moj prijedlog, inkorporirali i za dodatak a pogotovo za ovu mogućnost povlačenja tih sredstava i ništa samo ću nastaviti i dalje tako raditi i hvala vam svima koji su to podržali.
Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, sve vas najljepše pozdravljam. Danas imamo dva seta zakona, prvi je onaj koji se tiče porezne reforme, drugi je onaj koji se tiče kaznenog zakona, Zakona o kaznenom postupku pa ću predložiti odmah na početku objedinjenu raspravu sukladno prijedlogu Odbora za zakonodavstvo i Odbora za financije i državni proračun. Dakle, predloženo je na temelju članka 247. Poslovnika Hrvatskog sabora da provedemo objedinjenu raspravu o sljedećih 9 točaka, to su: 1. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NADODANU VRIJEDNOST, drugo čitanje, P.Z.E. br. 780, 2. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOBIT, drugo čitanje, P.Z.E. br. 781, 3. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ADMINISTRATIVNOJ SURADNJI U PODRUČJU POREZA, drugo čitanje, P.Z.E. br. 782, 4. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O TROŠARINAMA, drugo čitanje, P.Z.E. br. 783, 5. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOHODAK, drugo čitanje, P.Z. br. 784, 6. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA OPĆEG POREZNOG ZAKONA, drugo čitanje, P.Z. br. 785, 7. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O FISKALIZACIJI U PROMETU GOTOVINOM, drugo čitanje, P.Z. br. 786, 8. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENI I DOPUNI ZAKONA O POSEBNOM POREZU NA MOTORNA VOZILA, drugo čitanje, P.Z. br. 787, 9. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNI ZAKONA O POSEBNOM POREZU NA KAVU I BEZALKOHOLNA PIĆA, drugo čitanje, P.Z. br. 788. Jesmo li suglasni da se rasprava o ovih 9 zakona provede objedinjeno? Hvala vam. pa onda prelazimo na prvi set zakona, kao što sam spomenuo radi se o 9 zakona. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Pa bih sada molio u ime predlagatelja da ministar financija, potpredsjednik Vlade Zdravko Marić obrazloži navedene prijedloge zakona. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Kao što je prije nekoliko dana bila rasprava konstruktivna, dobra, argumentirana u mnogo čemu sada ju i nastavljamo u okviru drugog čitanja sa prijedlogom konačnih zakona, poreznih zakona, njih ukupno 9 kao što ste čuli u okviru 4. kruga porezne reforme. Evo samo kao uvod i meni u izlaganje, a i na neki način raspravu i vaše replike odnosno poslije rasprave u okviru klubova i pojedinačno. Dakle, cijeli ovaj set zakona kao što je bila praksa i proteklih godina prošao je svoju proceduru formalnu u smislu toga da je 26. srpnja 2019. na stranicama Ministarstva financija objavljene prezentacija, tada je održana jedna tiskovna konferencija kada su prezentirane osnovne smjernice i ideje ovoga novoga 4. vala poreznih izmjena. Nakon toga je napravljeno i savjetovanje o obrascima prethodne procjene za paket zakona, a od 30. kolovoza nakon što je napravljeno suglašavanje između ministarstava od 17. rujna do 16. listopada bilo je i javno savjetovanje. Na javnom savjetovanju ukupno je zaprimljeno 382 komentara, najveći dio ili velika većina njih na dio poreza na dohodak i dio poreza na dodanu vrijednost te jedan dio koji se tiče Općeg poreznog zakona, objasnit ću elaborirat ću naravno vrlo detaljno svaki od tih segmenata. Što se tiče pojedinih zakona, dakle krenut ću od Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Najvažnija izmjena u odnosu na postojeće zakonodavstvo je zadržavanje opće stope poreza na dodanu vrijednost od 25%. tu je ukupni efekt te mjere kada se uzmu u obzir i neke druge mjere koje su nastale u međuvremenu u smislu proširivanja snižene stope od 13% na neke druge proizvode kao i stope od 5%, ali efekt je negdje oko milijardu i 800 milijuna kuna. Ovim konačnim prijedlogom kao što je bilo i u prvom čitanju proširuje se obuhvat primjene stope od 13% na pripremu i usluživanje jela i slastica u i izvan ugostiteljskih objekata. Elaborirao sam, pojasnio sam i u prvom čitanju pa ću i ovaj puta reći, dakle sa ovom specifikacijom i preciziranjem pripremanja i usluživanja i svega onoga što piše u samom zakonu, zapravo možemo pojednostaviti dakle nema više razlikovnosti u odnosu na to da li ste došli u neki ugostiteljski objekt konzumirali tamo ili recimo uzeli hranu i iznijeli. Catering isto tako, dostava dakle sve na neki način horizontalnim pristupom izjednačeno da ne moramo imati određene vrste problema kao što je možda nekada bilo kada nije bila jasno povučena ta granica, iako moramo biti uvijek svjesni kada god zadiremo i ulazimo u sniženu stopu poreza na dodanu vrijednost uvijek postoji još jedan dodatni izazov za porezna tijela, poreznu administraciju, ali i porezne obveznike razgraničenje između onoga što je i što nije. Također obzirom i na promjene u porezu na dobit koje ću elaborirati i onda u porezu na dodanu vrijednost se također taj prag od 7,5 milijuna kuna pomoče vezano za to da se obračunavanje PDV-a odnosno utvrđivanje PDV-a kao mogućnost radi po naplaćenim realizacijama odnosno naplaćenim naknadama. Također ima i određenog dijela koji se tiče usklađivanja sa direktivama EU koje su kao i u mnogim drugim segmentima pa tako i u poreznom dinamične i vrlo često se mijenjaju. Što se tiče porezan na dobit, uvodi se novi prag godišnji prihod od 7,5 milijuna kuna ne više 3 miliona kuna, dakle na taj način mi dolazimo u situaciju prema našim kalkulacijama i bazama podataka kojima raspolažemo u Poreznoj upravi, 93% poduzetnika u RH će plaćati stopu poreza na dobit od 12%. Do sada je sa onom mjerom iz prvog kruga i prvog vala poreznog rasterećenja i porezne reforme to bilo 85%. Dakle, možemo reći 9 od 10 poduzetnika s tim da naravno moramo biti svjesni činjenice da ovih preostalih 7 ipak u ukupnom volumenu poreza na dobit i najviše sudjeluje, a tu su između ostalog financijske institucije, tu su telekomi, tu su INE, HEP-ovi i slične velike hrvatske kompanije. Također, što se tiče administrativnog rasterećenja fizičke osobe koje obavljaju samostalnu djelatnost, dakle obrtnici, radi se ova uskladba, znate i sami da smo uveli tu mogućnost da oni i to je ja bih rekao jedna mjera koja je dobro prihvaćena među ovoga tim obveznicima poreza na dobit, da mogu optirati između načina obračuna poreza na dobit, između obračunskog načela i novčanog načela. U prijevodu to znači ako recimo neki mali obveznik poreza na dobit isporučio robu, ali nije naplatio ovoga fakture i račune koje je izdao, u isto vrijeme mu se stvara obveza između ostalog, evo malo prije sam rekao kod poreza na dodanu vrijednost ovdje govorimo o porezu na dobit i sada mu dajemo mogućnost, ta je mogućnost već dana i prije zapravo da može optirati i da se njegov obračun poreza na dobit radi isključivo po novčanom načelu. Određeni broj poduzetnika je to već i krenuo primjenjivati, je li to brojka u odnosu na nekakva naša očekivanja veća ili manja, to je ja bih rekao pitanje jer što se tiče brojke stanja na 31.10., 1.183 obveznika poreza na dobit se odlučilo za ovakav način obračuna. Dakle, to ja bi rekao ne bi trebalo karakterizirati ni dobra, ni loša brojka ili vijest. Dakle, opet ponavljam to je kao mogućnost dana, a ja ovdje samo iznosim brojku kao činjenicu koliko je do sada poduzetnika to učinilo, odnosno obveznika poreza na dobit, a ako ih vidimo da je 1.183 to znači da je ipak ta mjera urodila odnosno pala na plodno tlo upravo kod ovih samih poduzetnika. Što se tiče poreza na dohodak, tu ima nešto više izmjena i te izmjene su, krenut ću od one prve koja je možda i u ovom javnom savjetovanju imala u prvom mahu, u prvom koraku i najviše odjeka i najviše komentara. Ja mislim da smo i kroz nekakva javna, javne prezentacije, a i kroz saborsku raspravu dodatno pojasnili tu mjeru, što je dobro, pa onda i između ostaloga i na neki način ju približili upravo onima kojima trebamo. Ne samo mladima na koje se odnosi, nego i svim poreznim obveznicima da razumijemo na neki način svrhu i namjeru ove mjere za koju sam već i rekao nekoliko puta da isključivo i čisto usko gledano iz porezne perspektive nije savršena mjera, međutim u isto vrijeme ona ima svoju jasnu poruku i s jedne strane gospodarsku, socijalnu, ali prije svega demografsku. Dakle, za mlade do 25 godina starosti porezna obveza se umanjuje za 100%, a za mlade između 26 i 30 godina starosti za 50%. S tim da smo vrlo jasno precizirali, dakle ne veže se uz datum rođenja nego uz godinu rođenja, što u prijevodu kaže da kada gledamo recimo iduću godinu pod pretpostavkom da ćemo nakon današnje rasprave i rasprave o amandmanima izglasati ovaj zakon koji bi trebao stupiti na snagu 1.1. iduće godine, dakle svi oni koji su rođeni 1995. i kasnije spadaju u ovu prvu kategoriju, svi rođeni 1990. do '94. godine spadaju u ovu drugu kategoriju. I tako se godinu za godinu taj prosjek naravno odnosno ta godišta pomjeraju za jednu godinu, logično ovoga kako je, ali opet ponavljam važno je da je vezano uz godište, a ne uz datum. Također, predlaže se povećanje osnovnog osobnog odbitka sa 3.800 na 4.000 čime se na neki način zaokružuje put koji je započet još u prvom krugu poreznih izmjena kada smo prvom mjerom išli izjednačavati 4 različite kategorije poreznih obveznika, ali zapravo od onih 2.600 koliko je originalno bio za većinu poreznih obveznika sada zapravo sve skupa je to 4.000 u smislu osnovnog osobnog odbitka. E sada, tu bi također isto napomenuo jednu važnu stvar, a ona se tiče neoporezivih primitaka. Vi znate dobro da Vlada RH sukladno zakonodavstvu odnosno konkretnije ministar financija sukladno Zakonu o porezu na dohodak ima u ingerenciji Pravilnik o porezu na dohodak. Taj Pravilnik o porezu na dohodak definira između ostalog stvari i visine odnosno vrste neoporezivih primitaka koje se prema zakonu smatraju neoporezivim primicima, dakle ne podliježu oporezivanju. Prošle godine smo prvi puta krenuli u proširenje tog obuhvata sa povećanjem odnosno uvođenjem, ali i povećanjem ukupnog iznosa, dakle dodatnih 5.000 kuna nešto što smo nazvali za uspješnost na poslu, bonuse ili kako god to nazvali, uglavnom da se omogući poduzetnicima i poslodavcima da nagrade svoje zaposlenike na način na koji će oni to već nazvati, ali da to bude naravno ovoga ja bih rekao zahvaćeno u što širem krugu i obuhvatu. Podatak kaže da 1.200, milijardu 255 miliona kuna za 473.869 zaposlenika je isplaćeno samo u mjesecu prosincu prošle godine kada je ta mjera stupila na snagu. Nakon toga 1.9. ove godine dodatna izmjena pravilnika gdje uz te dvije postojeće mjere koje su već postojale u sustavu se uvode neke nove, a to je dodatno proširenje obuhvata neoporezivih primitaka za prehranu i smještaj, s tim da smo radili određenu razliku između toga da li se isplaćuje paušalno 5.000 bez ikakvih dokaza u smislu da se nešto mora podastrijeti bilo poduzetniku poslodavcu, bilo poreznoj upravi odnosno uz vjerodostojnu dokumentaciju za prehranu do 12.000 kuna godišnje, a za smještaj obzirom da naravno postoje različite cijene smještaja od grada do grada naravno pod nekakvim drugim kondicijama. Također, proširilo se mogućnost da se ukoliko poduzetnik ili poslodavac isplaćuje ili plaća vrtić za dijete svog zaposlenika da taj također, trošak u smislu podmirivanja mjesečne cijene, recimo tako, vrtića može se i tretira se kao neoporezivi primitak. Ovim zakonskim prijedlogom, konačnim prijedlogom se i dodatno otvara mogućnost da se još jedanput proširi ono što smo već najavili, a to je da se dopunsko i dodatno zdravstveno osiguranje, kojeg također, određeni broj poduzetnika i poslodavaca plaća svojim zaposlenicima, također tretira kao neoporezivi primitak, ali prvo moramo promijenit zakon jer je ta specifična odredba dio zakonske regulative, da bismo onda pravilnikom to mijenjali, međutim, ima još jedna stvar, a to je što se tiče nagrada i naknada učenicima za vrijeme praktičnog rada i naukovanja do propisanog iznosa, kao i za vrijeme njihovog dualnog obrazovanja do propisanog iznosa. S tim da paralelno sa ovom mjerom ima još jedna mjera jer tu sada ako ćemo iščitati i zaokruženu priču u smislu porezna na dohodak, kao što smo u nekim prijašnjim valovima nagrađivali i vrednovali izvrsnost u smislu tretmana stipendija, sada se, između ostaloga izjednačuje i tretman truda, zalaganja i rada u konkretnom slučaju. Međutim, ono što je najvažnije za roditelje kao, ako imaju naravno djecu kao svoje uzdržavane članove, kao što je bio slučaj sa stipendijama, tako i ovdje, ovi nagrade i naknade za praktično naukovanje i dualno obrazovanje i sl. neće ulaziti u onaj cenzus, dakle neće doći do situacije da roditelj gubi poreznu olakšicu zato što mu je dijete izvrsno ili marljivo pa paralelno sa svojim učenjem i radi i onda ako prijeđe određeni prag da ga gubi kao poreznu olakšicu. Dakle to na ovaj način sprječavamo odnosno izjednačujemo i to je, ja bih rekao nešto što također treba gledati u kontekstu, ja bih rekao i obiteljske politike. Ono što je važno također, reći je i mjera koja je bila tema rasprave saborske, pamtim još i 2016. g. Stvorili su se uvjeti i preduvjeti da se izmijeni i pripadnost poreza na dohodak, odnosno jednog njegovog specifičnog segmenta, to je dohodak od iznajmljivanja, prihvatnih iznajmljivača paušalista. Dakle ta mjera se sada jasnije precizira isto kao i obilježja nesamostalnog rada. Tema koja je također u onoj javnoj raspravi imala značajan broj komentara gdje su iz specifičnih segmenata i sektora hrvatskog gospodarstva dolazili jasni apeli da se specifičnije propiše što je to nesamostalni rad kako bi se jasnije mogla naći granica i razlika između onoga što netko smatra nesamostalnim radom, odnosno recimo, paušalnim obrtom i sličnim ili nekim drugim oblicima gdje dolazi, ja bih rekao, do određenog razlika u tretmanu, a onda normalno ima svoje reperkusije na porezne učinke, što nekim poduzetnicima koji ne žele u takav način ulaziti, stvara pritisak nelojalne konkurencije. Ovdje se to ispravlja. To se tiče Općeg poreznog zakona upravo za ovu mjeru koju sam sada naveo, detaljnije se propisuje, ne samo u porezu na dohodak nego konkretno u porezu, odnosno Općem poreznom zakonu, još će svi ti kriteriji biti jasno definirani u podzakonskim aktima koji će uslijediti, ali u svakom slučaju, načelo suština iznad forme je nešto što je i na tragu europske prakse i ja bih rekao prakse koja se vidi i među zemljama OECD-a na način da se na jedan adekvatan način definiraju određene stvari u poreznom zakonodavstvu i da se umanjuje mogućnost porezna evazije, agresivnog poreznog planiranja i svega onoga što smo i mi uočili, ali i brojne druge zemlje u okviru svojih zakonodavstava poreznih. Što se tiče fiskalizacije, od 1. siječnja 2021. uvodi se fiskalizacija automata, u ovom konkretnom izmjenama i uvodi se tzv. QR kod. Ta je mjera nešto što je, ja bih rekao standardni ili normalni slijed uslijed velikog projekta i procesa koji je u Hrvatskoj zaživio, ali naravno na tragu i svih onih iskustava koje imamo iz godine u godinu i koje porezna tijela prate, a u konačnici i jesu nešto što iziskuje pažnju i aktivnosti kako bi se, opet ponavljam, poglavito u onom dijelu možebitnih elemenata ili vidova porezne evazije djelovalo i smanjilo to na najmanju moguću mjeru. Što se tiče posebnog poreza na motorna vozila, tu imamo izmjenu koja kaže da su, znači izmjena odredbe kojom su propisana oslobođenja od plaćanja upravne pristojbe na stjecanje rabljenih motornih vozila. Podsjetiti ću vas da je ta mjera bila u prethodnim krugovima i da je ta mjera također, bila dosta dobro prihvaćena u, među poreznim obveznicima i građanima jer je značila 50%-tno u prosjeku smanjivanje do tada davanja na prijenos rabljenih motornih vozila, međutim, u isto vrijeme, obzirom da norma nije bila u potpunosti dobro definirana, vidjeli smo određene pojavne oblike izbjegavanja plaćanja upravne pristojbe prijenosom između povezanih osoba. E sada, ovim preciziranjem taj ćemo dio umanjiti, odnosno mogu reći čak i minimizirati, odnosno eliminirati. Također, što se tiče administrativne suradnje na području porezna, najvećim dijelom ili gotovo u potpunosti govorimo o usklađenju sa zakonodavstvom EU. U trošarinskom sustavu, trošarinskom sustavu kao što je bila praksa u prijašnjim krugovima na, ja bih rekao, princip povrata mogućnosti povrata dijela trošarine do minimalno pripisane za cestovni prijevoz bilo roba, bilo putnika, sada se to isto čini i za željeznički prijenos, s tim da imamo i za dizelski dio, to je i po istom principu kao i za cestovni, međutim, kod priče električne energije u željezničkom prometu roba i usluga, tu se u potpunosti oslobađa od plaćanja trošarine, tu se uključuje između ostalog i tramvajski prijenos. Također, u posebnom porezu na bezalkoholna pića i kavu, predlaže se promjena u načinu oporezivanja bezalkoholnih pića, dakle, posebni porez na bezalkoholna pića je 25 godina, ja mislim već star, od 94. g. način obračuna i iznos se nije mijenjao, to je fiksnih 40 kuna na 100 litara bezalkoholnog pića. Dakle prijedlog je da se ne samo ovaj fiksni dio, o brojkama ćemo razgovarati kasnije, ne samo ovaj fiksni dio u zakonodavstvu odnosno u poreznom tretmanu stavi, nego i jedan varijabilni dio koji će ovisiti o sadržaju šećera, teta urina i metilksanina za energetska pića koja stoje u tom sastavu. Mi smo u proteklih nekoliko dana vodili nekoliko rundi razgovora sa predstavnicima proizvođača bezalkoholnih pića, dakle ovim zakonskim prijedlogom se definira okvir, način i princip oporezivanja, nakon što zakon stupi na snagu, podzakonskim aktom, uredbom Vlade, kao što je slučaj i današnje prakse, recimo u segmentu oporezivanja duhana i duhanskih prerađevina, Vlada svojim odlukama propisuje iznose, sad u ovom konkretnom slučaju, fiksnog odnosno varijabilnog dijela kao i ovih razreda. Dakle ponavljam, imamo otvorenu i dalje komunikaciju sa predstavnicima proizvođača bezalkoholnih pića, što inozemnih, što domaćih i naravno uzimamo u obzir i njihove argumente jer ne možemo zanemariti činjenicu i našeg okruženja kao i kod duhana i duhanskih prerađevina tržište je najdulja fizička granica sa zemljama nečlanicama EU, kao i neki drugi elementi koje uzimamo unutra, međutim u isto vrijeme smatramo da na ovaj način dajemo jednu dodatni iskorak u smislu modernizacije načina oporezivanja ovog specifičnog dijela, ali isto tako obzirom da su uključene i kolege iz HZJZ-a odnosno Ministarstva zdravstva, imaju određenih širih elemenata i konteksta od same porezne priče. Što se tiče izmjena u odnosu na prvo čitanje, dakle sada bih samo kratko ovoga sažeo jel ponavljam još jedanput bila je u određenim segmentima vrlo kvalitetna i argumentirana rasprava, međutim u odnosu na prvo čitanje uz nomotehničke izmjene pojedinih odbora i vaših prijedloga, imamo nekoliko promjena u pojedinim segmentima, tako kod recimo poreza na dodanu vrijednost propisuje se i primjena snižene stope od 13% i na fonograme, dakle prava fonograma. Što se tiče poreza na dobit, propisuje se da se isplata poreza po odbitku primjenjuje ne samo kada je isplatitelj tuzemna osoba, nego i inozemna osoba. Jedan od primjera je sve veći i veći broj recimo inozemnih produkcija koje dolaze u RH snimati različite vrste ovoga u segmentu kreativnih industrija, različite vrste recimo evo filmova ili serija ili tako dalje, dakle da imamo jedan stimulativni način da i RH bude još dodatno konkurentnija u privlačenju takvih vrsta aktivnosti jel u konačnici znamo da nije samo izravni efekt za određeni segment kreativnih industrija nego ima i nekakav širi neizravni efekt i na samu potrošnju, porezne prihode i općenito na gospodarstvo. Što se tiče poreza na dohodak, uz već spomenutu ovu pripadnost koju sam ovoga objasnio, precizira se i pripadnost i prireza kod plaćanja paušalnog oporezivanja iznajmljivača, kao i nekakve ostale manje promjene, te također kod OPZ-a ugrađuje se načelo dobrovoljnosti ispunjenja porezne obveze kod INO primitaka za koje porezno tijelo saznaje s vremenskim odmakom i to su, ja bi rekao, realne situacije s kojima smo upoznati gdje na ovaj način potičemo porezne obveznike koji su imali ostvarenje i ostvaruju određene vrste INO primitaka da naravno prijave to. Porezna uprava daje jednu, ja bih rekao ili porezna tijela daju jednu dodatnu ruku suradnje na način da ih se stimulira na ovo i da se u nekakvom eventualnom kašnjenju, u smislu nekakvog vremenskog odmaka, neće zaračunavati kamate, međutim u svakom slučaju naravno ideja je da se potakne takvu vrstu prijavljivanja, međutim u isto vrijeme porezna uprava će nastaviti sa svojim dodatnim i kontrolama i svim aktivnostima koje i ovako i onako radi. Kada se ovo sve skupa i još samo jedna pardon prije nego što sumiram, jako važna stvar koja mi je, koju sam zaboravio napomenuti kod neoporezivih primitaka. Važna stvar je sukladno i brojnim konferencijama, okruglim stolovima i slično što smo uvodili tijekom i nakon javnog savjetovanja, dakle i na, na neki način sugestiju, čini mi se, i nekoliko i vas kao saborskih zastupnika, ali i poglavito poduzetnika i udruge računovođa, kroz sustav e-porezna koju možda, evo to je možda i moja malo greška, ne malo, nego greška, kako ju ne spominjem dovoljno, dovoljno, u dovoljnoj mjeri i količini, jako velik iskorak kroz sva ova 4 kruga poreznog rasterećenja i porezne reforme smo stavili između ostalog i naglasak na olakšavanje tog administriranja i taj sustav e-porezne koji prodire sve više i više u sustav i olakšava i želimo da olakša još dodatno poreznim obveznicima i tu komunikaciju, najupečatljiviji i najbolje znani je onaj dio koji se tiče prijavljivanja poreza na dohodak i znate i sami da je to sada više nije dvostrano nego u jednostrano sa porezne, sa poreznih tijela, dakle porezna uprava šalje već taj obračun poreza na dohodak, porezni obveznik ima mogućnost komentiranja ako je nešto negdje krivo obračunato i nakon toga ide isplata tih povrata, čitav niz slanja obrazaca, komunikacije i slično se dodatno proširila kroz sustav e-porezne u kontekstu neoporezivih primitaka i tih limita na neoporezive primitke kolko se nešto koristi i kolko se koristi kada dolazi do promjene poslodavca, dakle zaposlenik unutar jedne godine seli od jednog do drugog poslodavca da sada ne bi svaki puta morao potpisivat tu izjavu kolko je iskoristio neoporezivog primitka ove ili one vrste, dakle poslodavac na upit i identifikaciju kroz sustav e-porezne dobiva na uvid sve informacije koje su mu potrebne, naravno štiteći sve ostale institute povjerljivosti itd. da ne bi bilo nekakvih zloupotreba, ali u svakom slučaju olakšava se velika papirologija, imali smo nekoliko primjera gdje govorimo, gdje nam poslodavci dođu, zapošljava recimo nekoliko stotina sezonskih radnika u svom obuhvatu, za svakog od njih, znači to bi bilo posebni obrazac, potpis, arhiviranje, administriranje itd. itd., dakle sve je to na neki način olakšano i bit će olakšano kroz ovoga i sustav e-porezne odnosno kroz tu vrstu komunikacije. Kada sve skupa uobličimo ovaj 4 krug poreznog rasterećenja, mi govorimo o rasterećenju po istom principu računano kao i do sada, dakle statički pristup kada gledamo koliko se rasterećuju porezni obveznici ovoga u okolnostima u kojima se trenutno nalazimo, naravno uzimajući u obzir sve, sve ovoga parametre, 2 milijarde i gotovo 400 milijuna kuna. Kada se tome pribroje i prva 3 kruga poreznog rasterećenja priču na neki način zaokružujemo na 9 milijardi kuna. Jedna od opaski koja je i u vašim replikama a vjerujem da će i danas biti je bila o tome da mi s jedne strane govorimo da se porezno rasterećuje, što je fakt, što je činjenica ali da je sve veći i veći iznos poreznog opterećenja mjereno porezom u udjelima prihoda od poreza u BDP-u. Dakle tu trebamo biti vrlo jasni, to je razlika između onoga što kada gledamo iz individualnog pristupa svatko od nas kao porezni obveznik bilo poreza na dohodak, bilo recimo pojedinih segmenata poreza na dodanu vrijednost ako netko je i obveznih poreza na dobit, doprinosa itd., itd., na svom osobnom primjeru vidi da je porezno rasterećen. U 4 kruga kada se sve to skupa zbroji za 9 milijardi. Međutim pokazalo se kao što je bila praksa i drugih zemalja, akademske i empirijske analize a tako i u slučaju Hrvatske. Svako porezno rasterećenje ima pozitivne efekte, poglavito evo u slučaju Hrvatske na gospodarsku aktivnost i pojedine segmente bilo da govorimo o potrošnji, o investicijama, o zapošljavanju, o rastu plaća i standarda i da ne nabrajam dalje. Takvi efekti naravno da imaju svoj opet pozitivan povratni efekt i na prihode državnog proračuna. Ja volim isticati onu prvu mjeru koju smo možda mi u prvom krugu mi najviše nastojali istaknuti, ali ona nije toliko ja bih rekao bila prepoznata u raspravi, bilo snižavanje stope poreza na dobit. Dakle izravna mjera, najjednostavnija moguća da zapravo na obračunatu dobit, bruto dobit plaćate ne više 20 nego 18%, odnosno mali i srednji 12%, znači rasterečenje. A tu prvu godinu ste imali povećanje prihoda od poreza na dobit od preko 15% nominalno. Naš nominalni BDP u toj godini nije porastao ni blizu 15%. I kada onda gledate te omjere logično da možete zaključiti da je udio prihoda od poreza na dobit ili ukupnih prihoda u ukupnom BDP-u porastao zato što porezni prihodi uslijed poreznog rasterećenja u fazi ciklusa u kojoj se mi nalazimo a to je uzlazna faza. Dakle imamo gospodarski rast 15 kvartala za redom, 15 tromjesečja za redom rastu brže od same gospodarske aktivnosti. I još jedan element koji također nemojmo zanemariti je činjenica da smo i kroz ovu modernizaciju i unapređenje zakonodavstva u brojnim segmentima učinili veću prohodnost poreznog sustava što olakšava i poreznim tijelima ali i poreznim obveznicima i potiče ih dodatno i na naravno uredno ispunjavanje svojih obveza a ako hoćete naravno i poreznim tijelima na dodatno umanjivanje različitih oblika porezne evazije. E to je ono što kada gledamo izdvojeno jedan segment ili cjelinu na neki način možemo ili bi trebali ja bih rekao zaključiti i uokviriti. Evo ja bih tu stao, naravno da smo tu spremni, svi moji kolege na daljnje komentare i raspravu. U svakom slučaju, evo i zaboravio sam još jedan segment reći a to je da je do dana današnjega što se tiče neoporezivih primitaka isplaćeno milijarda 276 milijuna kuna po osnovi one mjere od prošle godine. Dodatnih 123 milijuna kuna za podmirivanje troškova prehrane. 16 milijuna kuna vezano za radni odnos u smislu prehrane na temelju vjerodostojne dokumentacije. 8 milijuna kuna za smještaj. A mi svi skupa očekujemo da ćemo do kraja godine još dodatno ove brojke popraviti jer kako obično i je poduzetnici imaju neke svoje financijske planove i proračune. Ali u svakom slučaju ja mislim da imaju jasne, jasne razloge zašto povećati svojim zaposlenicima dodatno primanja, isplate različite vrste jer ovo je ja bih rekao također iz poreznog aspekta netko može reći ne u potpunosti savršena mjera i s time se mogu složiti. Međutim s druge strane evidentno ima svoje pozitivne efekte na plaće i općenito zaposlenike. I ja mislim da ... [[Govornik se ne razumije.]] sa time u svezi između ostaloga i treba stimulirati. Hvala lijepo.
Kolega Grmoja, izvolite stanka, zahtjev za stankom.
Hvala poštovani predsjedniče. Tražim stanku u ime kluba MOST-a kako bi se konzultirali oko ovog 4. kruga cjelovite porezne reforme. Znači mi smo imali 4. kruga cjelovite porezne reforme a zapravo imamo znači minimalne korekcije, naravno koje se mogu pozdraviti ali to nije dovoljno. Kako bismo potaknuli gospodarstvo potrebno je puno snažnije porezno rasterečenje, njega se može napraviti jedino tako ako smanjimo nepotrebne troškove, ako reformiramo javnu upravu. A što nam vi nudite ministre Mariću, vi i ova Vlada? Prebacujete znači poslove sa ureda državne uprave na županije. Isplatiti ćete 96 milijuna kuna otpremnina da bi se ti ljudi ponovno mogli zaposliti u županijama. Tim leglima uhljebništva. Znači zagovaramo, MOST ustrajno zagovara reformu javne uprave. Izradili smo akcijski plan koji smo vam ostavili u ministarstvu i osigurali 880 milijuna kuna. Vi ste iskoristili samo 17 milijuna kuna. Ne provodite reforme, ne ukidate te nepotrebne županije i onda te, ta legla uhljebništva, te župane huškate na učitelje, profesore i nastavnike. Danas će vam reći ne, to je sasvim očito jer je premijer Plenković neozbiljno shvatio ovu situaciju, bahato se ponašao prema učiteljima i sada ste u situaciji da vam prijeti opći bunt a niti jednu krupnu reformu niste proveli i predstavljate nam ovo kao nekakvu reformu. Nama treba reforma javne uprave, treba nam ukidanje županija, treba nam smanjenje troškova državnog aparata a svakoj državi su potrebni liječnici, medicinske sestre, učitelji, policajci, vojska, za njih se treba naći novca.
Hvala vam, biti će odobrena stanka. Izvolite kolega Žagar.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Tražim stanku u ime kluba HSU-a, SNAGA-e, Nezavisnih zastupnika i Nove politike. Naime, kao što je ministar u svom obrazloženju, uvodnom obrazloženju objasnio ponovo na što smo upozoravali u prethodnoj raspravi, na što upozorava jasnost da unatoč poreznim rasterećenjima nama porezno rasterećenjima u smislu i povećanja plaća, rasterećenja cijene rada, nama porezni ugriz, tzv. porezni ugriz sve više raste. Ministar je to objasnio porastom poreza na dobit, naravno, tu je ključan PDV. I upravo odustajanjem od stope, smanjenja stope za 1%-tni poen s 25 na 24% premijer Plenković je ovdje u Saboru rekao da će odustati od te, od smanjenja zbog toga da bi mogao povećati plaće javnim službama za 6,11%. Mi danas ulazimo u 14. dan neodvijanja nastave u učionicama ili 34. dan štrajka. Ono što me brine, ministar Marić je jučer izjavio kako od 11 sindikata, njih 7 želi potpisati temeljni kolektivni ugovor, a 4 ova ne žele i da zbog toga neće biti moguće da niti jedni potpišu. Drugim riječima, ministar Marić je jučer rekao kako će učitelji biti odgovorni ako se ne povećaju plaće svim drugima u javnim službama. Tako sam ja to razumio. Ministre Mariću, prihodi od PDV-a rastu, učitelji nam štrajkaju, sami ste izjavili kako koeficijenti, ako se koeficijenti učiteljima povećaju da će to izazvati nezadovoljstvo u drugim službama. Nemojte se bojati, korigirajte te koeficijente, mislim da ste vi jedini čovjek u ovoj zemlji koji u ovom trenutku može već sutra vratiti u učionice. Povećajte im koeficijent za 6%, odredite makar i nekakav limit oko kojega nećete povećavati, neka to bude bruto medijalna plaća kroz osnovicu, pa neka bude koeficijent 1,28, ali nešto napravite da se učenici vrate u učionice. Hvala.
Bit će odobrena stanka. Kolega Zekanović, izvolite.
Tražim stranku u ime Kluba Hrvatskih suverenista. G. Mariću, ja moram ovdje zapravo pohvaliti vašu temeljitost kog izlaganja vašeg odnosno obrazlaganja ovoga prijedloga seta zakona, međutim, smeta me što niste uspjeli izlobirati kod predsjednika Vlade u ovom proteklom razdoblju da se ipak PDV počne smanjivati. Lijepo ste istakli na kraju vaše izlaganje, ono što je ključno da, svako smanjivanje PDV-a potiče javnu potrošnju, a samim tim indirektno kasnije imamo i veći prihod u državnom proračunu, što se lijepo vidi kod smanjivanja poreza na dobit da se to dogodilo, tako da, dok se ne dogodi konačno jedna odlučna politika, znam da to možda nije vaša odluka, ali vi ste trebali sugerirati predsjedniku Vlade da se to treba dogoditi. Mislim da mi nećemo imati veći gospodarski rast i sami znate da se PDV sastoji, odnosno GDP da se sastoji od javne potrošnje, investicija, od razlike između uvoza i izvoza i državne potrošnje. S tim da nećete imati niti državnu potrošnju veliku ako niste imali ulazak PDV-a unutar znači plaćanje PDV-a, ali nećete imati niti javnu potrošnju ako ljude porezno ne rasteretite. Druga stvar koja me smeta ovdje a iznimno je važna, nažalost, vi ste posvetili od pola sata koliko ste imali, svega 30 sekundi demografskoj politici. Uvijek vas upozoravam na to, upozorit ću vas opet. Nažalost ni kod vašeg ministarstva a ni kod novoresornog ministarstva, Ministarstva demografije, ne postoji senzibilitet za katastrofalnu demografsku situaciju. Ja vas sada s ovog mjesta pozivam da lobirate, da budete u ovom sljedećem razdoblju koliko je god je to moguće više zagovornik demografskog oporavka Hrvatske kroz vaš resor, a to su financije jer za sada od Vlade Andreja Plenkovića nismo doživjeli niti jednu pravu rezolutnu mjeru kojom bi se popravila demografska katastrofa u Hrvatskoj.
Stanka će biti odobrena. Da li se još netko javlja? Ako ne, nastavljamo u 10 sati, 25 minuta. Hvala. STANKA U 10,11 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,25 SATI]] Prije nego što krenemo s replikama, molim vas da pozdravimo učenike i učenice Policijske škole Josipa Jovića iz Zagreba. Dobro došli! … [[Pljesak]] Prelazimo sada na replike, prvi je na redu poštovani kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovani ministri sa suradnicima, spomenuli ste ovo na kraju kako i to su bile primjedbe iz prvog čitanja, govorimo o rasterećenju, a rastu prihodu, mislim da je najbolje još zorno to pojasniti jednim osnovnim ekonomskim postulatom kad vi smanjite cijenu proizvoda i zaradite više odnosno povećaju vam se prihodi. Tako nešto slično i možda najklasičnije bi bilo objasniti s obzirom da oni grafovi koje sam zadnji put crtao nisu baš urodili plodom. Ono što niste spomenuli, a što me zanima i vjerujem jedan dobar dio javnosti vezano je za promjene čl. 12. stava Općeg poreznog zakona što se tiče za paušalne obrte i novog načina gledanja na njihovo poslovanje kroz kontrolu ponašanja, financijsku kontrolu, odnos među strankama, da to definiramo točno što to znači, da ne bi došlo do nesporazuma, da ne bi došlo do nekih krivih interpretacija u javnosti, dakle jel ja sam tu više puta rekao, da apsolutno treba poštovati svaki način poslovanja [[Upadica: Hvala]] naših poduzetnika. Zahvaljujem.
Odgovor ministre, izvolite.
Hvala lijepo, pa ovaj, uvaženi zastupniče ovaj prvi dio evo i ja sam se trudio ponovno objasniti kao i u prijašnjim, u prvom čitanju na brojne replike na tu temu, dakle način kako to može se jako puno prezentacija i vrsta ovoga obrazloženja navesti, ali u konačnici suština je svatko individualno može vidjeti da li danas plaća više ili manje poreza nego što je porezna reforma stupila na snagu i to je, to je najjednostavnije za reći. Što se tiče obilježja nesamostalnog rada, vrlo jednostavno, dakle kontrola ponašanja, financijska kontrola, odnos među strankama, sve će biti još dodatno precizirano. Gledali smo iskustva nekih drugih zemalja, uključujući i SAD, kao i neke europske zemlje, tako da ćemo i iz tih iskustava pronaći nekakvo najbolje rješenje za nas i predsjedniče HS ja se nadam da ne, ne, ne kršim nekakve odredbe, ali ako mogu, stigao je jedan amandman Odbora za zakonodavstvo na čl. 16. vezano za Zakon o porezu na dodanu vrijednost, mi ga prihvaćamo. Hvala lijepo.
Dobro, hvala. Kolega Žagar, izvolite.
Hvala uvaženi ministre Mariću. Dakle, ključna stvar je i to se može vidjeti prema podacima koje, koji su dostupni, RH u jednom dijelu, a to je možda kod razvijenijih zemlja najvažniji dio poreznih prihoda upravo u porezu kapitala i porezu imovine, nije, nije daleko odmakla, vi ste imali, ja vjerujem dobru namjeru uvodeći porez na nekretnine, međutim ja vas opet pozivam, razmišljajte o tome, ali nemojte to miješati sa komunalnom naknadom, nemojte jer vi ste, poruka je bila krećemo od onih najsiromašnijih, kažite vrlo jasno i glasno, oporezovat ćemo banke, oporezovat ćemo one najbogatije, one koji imaju puno imovine koji na njoj dobro zarađuju, to recite hrvatskim građanima i onda će taj porez krenuti, da se cijena, da se rastereti rad, a da se porezno opterećenje usmjeri ka onima koji imaju najviše, drugim riječima da se onda povećaju plaće u RH prirodnim putem.
Može, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Pa to je bila već i tema prijašnjih krugova, u ovom krugu više nemamo ovoga raspravu na temu oporezivanja imovine, nekretnina i sličnoga, međutim iskoristit ću priliku u odgovoru na vašu repliku i nastavno na ovo što ste rekli, dakle i tada smo podastrijeli, a imamo, vrlo jednostavno možemo ovoga gledati nekakvu međunarodnu usporedbu, dakle, gdje RH stoji po različitim vidovima i načinima oporezivanja pojedinih oblika, dakle, što se tiče poreza na dohodak i bogatstvo, Europska komisija, EU, vodi to objedinjeno, RH je negdje po udjelu, dakle to ne kažem ni dobro, ni loše, čisto kao fakt je treća odozdo u smislu prema udjelima prihoda od poreza na dohodak i bogatstvo u BDP-u. Onda netko kaže okej, porez na dohodak nam je nizak, bogatstvo itekako, obzirom da nemamo nekretnine, porez na nekretnine, ne oporezujemo toliko, al po doprinosima smo pri vrhu, nismo, u sredini smo negdje, međutim gdje smo na vrhu, ne pri vrhu, nego zaista na samom vrhu br. 1 prema udjelu prihoda od poreza na dodanu vrijednost u BDP-u. Hvala.
Zahvaljujem. Kolege Grmoje nema, pa nema, ne može govoriti, četvrti je kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ministre, možete li kazati, imate li možda, a morali bi imati, kolka će biti vaša procjena doznaka iz inozemstva naših građana u 2019. jel znam da vam nešto nije štimala statistika kad sam ja govorio da je 5% u 2018. BDP-a, pa da ne bi ja morao se nagađati u 2019. morao zvati ljude, stručnjake jel je vrlo bitno za poreze ta sredstva naših iseljenih Hrvata jel ponavljam to je bilo u 2018. 5%, vi ste to prešutjeli kad sam govorio, jednostavno bilo vam je to neugodno, al je to i glavni uzrok iseljavanja i Hrvata porasta znači gospodarskoga rasta, pa možete li kazati kolke su vam procjene, statističke pokazatelje imate li, imate li ikakve, imate bilance, koliko u 2019. procjenjujete da će biti BDP-a od doznaka Hrvata iseljenih u inozemstvo? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče, statistika i problematika i doznaka kao i bilo kojih drugih odnosa sa inozemstvom jer ovdje govorimo o odnosima sa inozemstvom, u ovom konkretnom slučaju vi spominjete Hrvate koji su i žive i rade izvan RH i šalju transfere nazad, je pod palicom platne bilance, dakle bilance plaćanja, konkretno tekućeg računa platne bilance, dijela koji se odnosi na transfere, dakle doznake i to je pod ingerencijom HNB-a. Oni, kolko ja znam, u smislu statistike, ne samo kao institucija su neovisni, ali u smislu njihove statistike vrlo ažurno, redovito objavljuju podatke o bilanci plaćanja bilo da govorimo na godišnjoj razini koju me pitate kao i nekakve projekcijske razdoblje za godine koje dolaze, tako da je to najbolji izvor ovoga informacija. Što se tiče procjena kako i na koji način se i taj segment reflektira na ovoga porezne prihode, tako i neke druge, sve na neki način usklađujemo i uklapamo u onu priču kada planiramo prihodnu stranu proračuna. Hvala lijepa.
Kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani ministre, ja bi se nadovezao na raspravu oko smanjenja poreznog rasterećenja i rasta prihoda. Normalno, logika se nastavlja ako imamo iz toga razloga povećanja da onda postoji još veći potencijal za rasterećenje. Ja bih u smislu toga i pozdravio i upravo ovu izmjenu Općeg poreznog zakona gdje ste uočili alternativno ponašanje poduzetnika, biraju model koji imaju zapravo manji porezni, niže porezne stope. Ali ono što se tu pojavljuje da, mi imamo jedan problem, a to je pojavljivanje ovog oblika jednostavnog društva sa ograničenom odgovornošću koje često završava svoj život tijekom jedne kalendarske godine, ide skraćeni stečajni postupak i teško je vidljivo zapravo kolanje koje ide tu i često se prikriva i određene malverzacije. I ono što bi trebalo još razmisliti u svom prijedlogu, a to je da se omogući lakše stupanje u neke dodatne djelatnosti, da nam se ne događa kao što je sad bilo oko šverca tartufa, što je HSS-ov bivši gradonačelnik znači dodatnu djelatnost zaposlenik [[Upadica predsjednik: Hvala.]] ili županija, dodatno djelatnost da šverca umjesto da koristi [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] legalan objekt.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Pa zahvaljujem se i na otvaranju te teme. Tu su kolege moji državni tajnik i ravnatelj i carinske i porezne uprave, dakle kao nositelji poreznih tijela i ključni ljudi zajedno sa svojim timovima, sve ovo vrijeme, naravno ne samo u smislu prijedloga zakonodavnih okvira koje ja ovdje predstavljam svima nama i hrvatskoj javnosti, nego još više u provedbi istih rade i znate i sami, puno puta smo i u HS-u raspravljali o tome kako i na koji način porezna tijela rade, da li na ovaj ili onaj način, ali ja ću na neki način parafrazirati jednoga poreznog obveznika koji je vrlo jasno rekao, ministre, kad mi se obraćao, vaša uloga, odnosno uloga poreznih tijela je zaštititi porezne obveznike na način da imamo jednaki tretman prema svima. Dakle, prije svega iz perspektive onih koji uredno podmiruju svoje obveze, to je i bila između ostalog, intencija ovog zakonodavstva. Sve promjene koje su uslijedile odnosno nastale kako bi se olakšali uvjeti poslovanja u Hrvatskoj, otvaranje poduzeća, itd. imaju dobru namjeru, međutim, mi ih moramo gledati ako dolaze do nekakvih eventualnih zloupotreba. Hvala lijepo.
Kolega Panenić, izvolite.
U ime Kluba Nezavisne liste mladih tražim stanku…
Je li vas mogu samo, mogu vas zamoliti samo da završimo s replikama, pa nakon toga, bi to bilo u redu? [[Upadica: Pa ima puno replika, tako da…]] Molim? [[Upadica: Neće se ništa promijeniti.]] Dobro, hajde, kako želite.
Ne, baš bih htio iskoristiti ovaj momenat upravo, ja zahvaljujem ministru na kvalitetnom odgovoru, ali upravo bi tu i naglasio postupanje o kojem bismo mi unutar kluba i raspravili, znači ako carinska služba zaustavi bivšeg gradonačelnika na prijelazu sa 20-tak kilograma tartufa i pokrene protiv njega prekršajni postupak, što je evidentno da je prekršeno 2 čl. Kaznenog zakona, onda je pitanje zašto se ne postupak prema svima isto? Imamo slučajeve koji su prije toga bili gdje se takva vrsta šverca upravo pokretao kazneni postupak gdje je 2 čl., mislim da je čl. 256. nedozvoljena trgovina i 264. je, evo nemojte me sada za riječ, morao bih pogledati, ali znači moramo imati jednako postupanje. Ne može se dogoditi da nam se događa u takvome postupanju da plaćanje prekršajne prijave gdje kazna bila 30 tisuća kuna, oduzimanje imovine, da je time neko alimentiran za kazneno djelo. To je upravo onaj slučaj što je bio, koji se vodio protiv RH, znači jednom kada nekoga kaznite po prekršajnom postupku, onda nakon toga više ne možete ga za kazneno djelo koje je počinio. Tu moramo imati znači model koji je jasan jer da se može, ako postoji već određene okolnosti, može se zadržati taj postupak, oduzima se roba, istraže se okolnosti u kojima se dogodilo te se donosi konačna odluka da li je došlo do povrede kaznenog, zapravo Kaznenog zakona i s time se nastavlja postupanje. Na ovaj način opet imamo jednu političku osobu koja je prošla los, znači ona je samo prekršajno gonjena, nema daljnje odgovornosti, možemo govoriti o političkoj odgovornosti ali onoj stvarnoj kaznenoj odgovornosti, ne možemo onda poslati poruku i uvijek ćemo imati tu podjelu u društvu. Hajmo jednom da postupanje ministarstva financija i svih tijela bude ujednačeno da nam se onda ne događa da ovako evo, što je bio model skoro da je prikriveno, pa su onda mediji ipak došli do informacija i to javno obznanili, ali mislim da to najviše udara na resore [[Upadica predsjednik: Hvala.]] kojima upravljate. Hvala.
Stanka će biti odobrena. Javlja li se još netko? Ne. Nastavljamo u 10,48. STANKA U 10,37 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,47 SATI]] Molio bih kolegu Ante Babića da uzme riječ. Izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministri kada vam oporba onako ironično govori da je ovo 4 krug cjelovite reforme i kad je to jedini nedostatak koji su našli u igri riječi kroz ovo, onda znajte da ste na dobrom putu, a da jeste u razgovoru na terenu sa fizičkim, pravnim osobama i sa jedinicama lokalne samouprave kroz sva tri ova kruga i ovo je četvrti krug koji se očekuje sada do kraja godine, ljudi pozitivno govore o tome jer smo to zadali u našem programu i ispunili smo do kraja. Međutim, u vašem izlaganju nisam čuo da ste se kroz izmjene i dopune Zakona o porezu na dodatnu vrijednost dotakli jednostavnih društava sa ograničenom odgovornošću. Tu i na području iz izborne jedinice iz koje ja dolazim ima određenih zlouporaba kroz jedinstvenih društava s ograničenom odgovornošću. Je li možete nešto reći o tome ili je li se to tiče izmjena i dopuna ovih zakona? Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, pa evo ta tema je manje, dosta usko vezana i uz ove jednu od prethodnih replika, dakle intencija i namjera zakonodavca u trenutku kada je omogućavao i olakšavao uvjete otvaranja i načine i nove oblike i modalitete trgovačkih društava i inih oblika poslovanja sigurno je bila dobra, na način da se eto opet ponavljam i kroz administrativno, općenito ovoga rasterećenje i pojednostavljivanje otvori i dodatna mogućnost. Međutim u isto vrijeme onda smo i mi kao porezna tijela uvidjeli da u određenim segmentima ni u kojem slučaju ne možemo generalizirati niti vrlo detaljno govoriti o nekim postocima, ali smo uvidjeli određene mogućnosti da se takva vrsta ovoga blagodati, koja ima svoje opravdanje i koristila u određenim elementima koji bi zapravo značili nešto što se na razini OECD zemalja zove agresivno porezno planiranje. I zato smo između ostaloga i čitavim nizom mjera i do sada, a i sada porezna tijela i zakonodavno ali i na način postupanja [[Upadica: Hvala.]] ovoga taj dio krenuli smanjivati. Hvala.
Kolega Grčić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, dakle ova priča sa učiteljima, profesorima, obrazovanjem ne može za Vladu dobro završiti. Dakle, vi ste tu promašili, niste u startu reagirali na pravi način i ta priča nažalost za Vladu neće biti dobra. Međutim, u svakom slučaju će javni sektor na određeni način, dakle ljudi u javnom sektoru će nešto dobiti. Dobit će veću plaću, prije ili poslije to će biti 300, 400, 500 možda nekome i 700 kuna. Međutim, ono što mene brine to je ova mjera za ljude u privatnom sektoru. Znači povećanje osobnog odbitka sa 3.800 na 4.000 kuna dovest će do porasta plaća ljudi koji plaćaju porez za 50 kuna, 500 kuna je ipak nešto složit ćete se ali 50 zapravo [[Upadica: Hvala.]] nije ništa. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče ja sam nekoliko puta i u uvodom dijelu slušali ste iznio čitav niz mjera koje su zapravo usmjerene na olakšavanje poreznog, neporeznog administrativnog opterećenja poduzetnika, kako bi se njima otvorio dodatni prostor da povećavaju plaće svojim zaposlenicima. Nismo mi kao država njihov poslodavac, mi smo poslodavac zaposlenicima u državnoj i javnoj upravi i s njima izravno razgovaramo, pregovaramo o osnovicama, o nekim drugim materijalnim pravima, koeficijenti i dodaci su u nekakvoj ingerenciji Vlade odnosno dodaci predmet nekih granskih kolektivnih ugovora itd. Dakle, država poreznim izmjenama stvara preduvjete i olakšava uvjete poslovanja, a onda je naravno na samim poslodavcima da to prepoznaju. Ja sam maloprije govorio mjeru koja se tiče neoporezivih primitaka koja je u poreznom smislu, ponovit ću još jedanput iz čisto usko gledanoga poreznoga aspekta nije savršena, međutim u isto vrijeme ja ovdje iznosim brojke, samo prošle godine preko milijarda 200 miliona kuna, tako i ove godine koja je isplaćena ekstra njihovim zaposlenicima. Neću uopće ulaziti u hipotetsku temu da li bi [[Upadica: Hvala.]] bila ili ne bi bila. Hvala lijepo.
Kolega Petrov, izvolite.
Cijenjeni ministre, već mjesecima postavljam ista pitanja u nekoliko navrata ste bili ovdje u saboru, još ni jednom nisam dobio odgovor. Ja vas stvarno molim dajte mi jasan odgovor jer me stvarno zanima, mislim da zanima i cijelu javnost, a ja ću vam ponovit tri od više pitanja koje sam postavio. Zašto postoji akontacija poreza na dobit tj. zašto poduzetnici moraju plaćati unaprijed državi bez da su išta proizveli ili prodali? Zašto postoji limit na donacije obrazovnim ustanovama? I zašto se porezno ne rasterete poduzetnici koji žele reinvestirati svoju dobit i povećati broj radnih mjesta? Evo ja vas molim dajte mi logične odgovore. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Konkretna pitanja, ja ću probati zaista ono krajnje kratko odgovoriti da sve dobijemo. Porez na dobit ja sam prošli put isto odgovorio, dakle sustav koji postoji, dakle te akontacije u svakom trenutku porezni obveznik može doći u poreznu upravu i zatražiti rekalkulaciju tih poreznih odnosno akontacija poreza na dobit, u bilo kojem trenutku u poreznu upravu. U istom trenutku na kraju godine odnosno početkom iduće kalendarske godine do kraja 4. mjeseca se vrši rekalkulacija i godišnji obračun i ako je bila pretplata i ako je bila potplata u smislu da se podvuče crta. Što se tiče donacija, 2% ukupnih prihoda vrijedi u zakonodavstvu kada gledate ukupni sustav ni blizu nismo tog iskorištenja, a naravno postoje i apeli pojedinih poduzetnika poglavito recimo za sport i sportaše, sportska udruženja itd. i uvijek smo spremni na dijalog i ako treba proširivati taj obuhvat, nismo uopće ovoga imuni. Treće pitanje, investicija, ne investirana dobit, elaborirat ću, smanjili smo stopu poreza na dobit, bit će prilike u slijedećoj replici ću odgovorit. Hvala.
Kolegice Glasovac nema, kolega Đujić izvolite vi ste.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, vi ste sada u svom uvodnom izlaganju u drugom čitanju već iznesli cijeli niz mjera koje bi bile porezno rasterećenje i najavljujete olakšanje i poslovanje poduzetnicima i sve ovo šta smo skupa čuli. Mene sada zanima da li će se to u konačnici ostvariti odnosno da li je to sada sigurno, da li ćete odustat možda od poreznih rasterećenja ako sindikati u prosvjeti ne prihvate prijedlog Vlade? Budući da ste jučer u Dnevniku najavili šta ste najavili i praktički radite pritisak na sindikate u obrazovanju da ne znam popuste jer ćete urušiti ostale zaposlene u javnom sektoru i da im se neće moći povećavati plaće. Mene sada zanima ako nam možete malo pojasniti tu vašu izjavu od jučer. I na tragu ovoga, da li ćete sutra odustati od poreznih rasterećenja zato jer ćete morati popustiti sindikatima? Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, odgovor je vrlo jednostavan, neće se ništa promijeniti. Naravno u konačnici ovisit će o vama, mislim sutra, nadam se da ćete i vi dići ruku za ovo porezno rasterećenje tako da kada se izglasa onda stupa na snagu. S druge strane, što se tiče moje izjave od jučer vrlo je jednostavno, možete ju preslušati i čut ćete točno što je bilo pitanje i kakav je moj bio odgovor. Nema nikakvih pritisaka, pojasnit ću to medijima i hrvatskoj javnosti i na taj način nastojim između ostaloga obratiti i učiteljima, djeci i roditeljima na jedan miran staložen način. Štose tiče sastanaka sa sindikalnim čelnicima, o tome također mogu govoriti. A znam da vi nećete dići povredu Poslovnika pa ću se samo referirati na prethodnu repliku, porez na dobit u prvom krugu smo o njoj pričali, reinvestirana dobit kada je uvedena mogućnost da se tretira. U nekom trenutku kada su posloženi kriteriji jako mali broj poduzetnika nju kao takvu je koristio i mi smo odlučili na način da idemo horizontalnim pristupom prema svima sa općim smanjivanjem ukupne stope poreza na dobit. Ali u svakom slučaju kroz različite druge mjere se stimulira investicijska aktivnost poduzetnika. Hvala.
Hvala. Kolega Vlaović.
Hvala predsjedniče. Uvaženi ministre sa suradnicima. Već smo razgovarali o PDV-u o obuhvatu, a pogotovo o mogućem smanjenju za pojedine grupe proizvoda, mislim tu prvenstveno na prehrambene poljoprivredne proizvode. Jel nažalost prihodi od PDV-a rastu, ali rastu na uvozne robe i usluge, a najmanje je proizvoda iz RH jer imamo smanjenje proizvodnje i mesa i mlijeka i voća i povrća i očekivao sam da ćete ići s tom mjerom dalje proširiti obuhvat proizvoda na koji će se smanjiti PDV i da on bude konkurentan u odnosu na okruženje, da bude 5 ili 7% kao što je to u Francuskoj ili Njemačkoj, zašto ste odustali od toga? I drugo, da li ćete ovaj dio neoporezivi 5.000 kuna budite sv. Nikola obećajte da ćete isplatiti radnicima Đure Đakovića za Božić 5.000 kuna neoporezivo i riješiti im plaće za listopad? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče. Ja nikako naučiti lekciju da kada dolazim ovdje kada ste vi prisutni da moram prvo dobro doručkovat jer mi uvijek nekakav apetit otvorite, sada ovaj puta niste spominjali ali znamo dobro da spominjete i kulen i sve slavonske i ine delicije. Puno puta smo o tome govorili i ja mislim da upravo kroz ove nekoliko krugova poreznih izmjena od same baze poljoprivrednih imputa za proizvodnju stočne hrane, preko pojedinih proizvoda koji se konkretno znate i sami kako smo definirali za svježe meso, svježu ribu, voće, povrće, živu stoku dakle vidite i sami iz toga se može iščitati jako puno, ja bih rekao sluha na potrebe hrvatskog sela, poljoprivrednika, stočara i svih onih koji vrijedno i marljivo rade. Međutim, problematika zašto mi imamo robnu razmjenu i dalje što se tiče prehrambenih proizvoda i hrane u minusu, nije samo dio poreznih propisa, puno je šire od toga. Ali drago mi je i hvala vam na tome i kada potičemo i u raspravi o poreznim zakonima tu temu. Hvala lijepo.
Kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine ministre. Znači imamo sada već 4. puta sveobuhvatnu i cjelovitu poreznu reformu u Hrvatskom saboru, ali ono šta baca sjednu na ovu reformu odnosno ovaj prijedlog, ne bih ja to nazvao reformu, je to da ste jučer ucijenili učitelje i učiteljice sa izjavom da neće biti one vaše prve ponude 2+2+2 za sve zaposlene u javnom sektoru ako oni ne prihvate vašu ponudu. To je još jedan ja bih rekao ha dal je to točka na i ove totalno traljave komunikacije nedostojne učitelja i učiteljica koje Vlada vrši prema njima, bahatog pristupa i 35 nažalost ne rješavamo problem. Zanima me kada ćete riješiti problem, kada ćemo svoju djecu odvesti u škole? Toga nema nigdje u Europi, vi ste za to zaduženi, izvolite riješite problem jer ovo više nema smisla. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Uz dužno poštovanje prema vama zastupniče lako se može preslušati moja izjave. Pitanje koje mi je upućeno i odgovor u nekoliko navrata dakle samo sam iznosio činjenično stanje onako kako je bilo na samom sastanku. Pojasnit ću to nema nikakvih problema i u interesu javnosti i opće građana, ali naravnao i vama kao saborskim zastupnicima. A ono sve ostalo što se tiče te problematike, puno puta smo jučer i u aktualnom satu govorili i nabrajali između ostalog što je napravljeno i što je na neki način na stolu i to je vrlo jasna poruka, tako da bez obzira što vi kažete pod sjenom poreznih izmjena moramo i o toj temi pričati. Naravno da trebamo pričati o toj temi i svima je u interesu i ja mislim da smo od početka vrlo jasno govorili treba prije svega gledati u interesu učitelja i djece odnosno njihovih roditelja i da se što prije oni vrate tamo gdje im je mjesto, a to su školske klupe. Hvala.
Kolega Klisović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine ministre. Smisao porezne reforme je rasteretiti gospodarstvo i građane od poreznog tereta u isto vrijeme osigurati dovoljno novca za financiranje javnih potreba. Da nisu svi građani sretni i zadovoljni financiranjem njihovih potreba pokazali su na Trgu bana Jelačića neki dan, njih 40, 50.000 se skupilo kako bi upravo upozorilo na nepravedan tretman koji imaju što se tiče njihovih plaća i njihove profesije. E sada, jučer ste im u spominjanoj emisiji već kazali da ukoliko ne prihvate prijedlog Vlade da nitko neće dobiti de facto ništa. U isto vrijeme ste kazali i da niste spremni još uvijek razgovarati o koeficijentima, e pa sada dolazimo stvarno do onoga što je gospođa ministrica Divjak lijepo artikulirala do igre moći. Kada će Vlada stvarno biti spremna razgovarati o koeficijentima jel to je ono o čemu treba razgovarati i na taj način biti spremna riješiti probleme ovih građana. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor, g. ministre.
Hvala lijepo poštovanu potpredsjedniče Sabora. Uvaženi zastupniče, pa mislim naravno da ćemo sada i tijekom cijelog do podneva i popodneva pričati o toj temi, vjerojatno ste imali jučer nekakva okupljanja zajednička jer ne mogu vjerovat da baš nitko nije poslušao konkretnu izjavu koju sam dao pa izvlačite ove zaključke kako izvlačite no kako god bilo, uvijek imate priliku preslušati. Iznosio sam činjenice sa samog sastanka koje kažu ako nemamo većinu, ne može se potpisati dodatak temeljnom kolektivnom ugovoru, točka. Što nakon toga, rekao sam, vidjet ćemo. U svakom slučaju što se tiče raspodjele sredstava i zadovoljstva i nezadovoljstva, dijaloga, pa ja ću vas podsjetiti iako evo, vi me na neki način gurate u tom smjeru da se podsjećamo i vaše Vlade odnosno kada ste i vi bili dužnosnik. Pitajte vaše kolege koji su bili zaduženi za dijalog sa sindikatima koliko su sastanaka odradili sa sindikatima različitih vrsta, državnih, javnih, u okviru GSV-a ili što god i o kojim su temama pričali, koeficijenti nisu predmet razgovora, vi to dobro znate, vi ste ih jednostavno odlukom smanjivali ali mi kao Vlada smo rekli i o toj temi smo da kad se steknu uvjeti spremni razgovarati. Hvala.
Hvala vama. G. Stričak.
Hvala. Kolegice i kolege, ministre sa suradnicima. Ovdje ne govorimo samo o nizu izmjena i dopuna poreznih zakona već i o nizu demografskih mjera. Puna usta su svima Vladi međutim rijetko ili skoro pa nitko ništa po tom pitanju ne poduzima ali ama baš ništa. Naime, svi mladi do 25 g. će biti oslobođeni 100% plaćanja poreza na dohodak starosti 30 g. 50%, također dohotkom se više ne smatraju primici vezani za udžbenike, radne bilježnice, programi obrazovanja nezaposlenih i sl. Znači cijeli niz demografskih mjera da se poboljša status mladih u društvu. Također, ovaj prijedlog je proizveo i određene kritike župana, načelnika i gradonačelnika ali treba jasno i glasno napomenuti unazad 2 g., 3, svi proračuni jedinica lokalne samouprave doživjeli su rast i osim toga Vlada je uvela kompenzacijske mjere. Hvala.
Vrijeme, vrijeme. Izvolite, g. ministre.
Hvala lijepo. Pa hvala vam na komentaru, uvaženi zastupniče i pitanju odnosno replici i to je na neki način a dobro, ja bi rekao i nije nerazumljivo i neopravdano, to i je nekakva politička arena i općenito javnost kad god se nešto dobro i predloži i kad se zna da je dobra mjera, onda ćemo na neki način pokušati obezvrijediti na ovaj ili onaj način pa ćemo otvarati teme kako je to nejednaki tretman prema ovima ili onima a u isto vrijeme do jučer mnogi su upravo zagovarali dajte neku još konkretniju mjeru, nije dovoljno ovo što ste do sad napravili itd. Ja sam maloprije rekao i opet stojim pri tome, dakle, iz poreznog, usko poreznog aspekta, ta mjera za mlade samo kad se gleda porezni aspekt, nije savršena, ona ima svoje manjkove međutim, ideja i je da se gleda malo širi kontekst a ovdje u širem kontekstu nije samo porezno pitanje nego i socijalno i gospodarsko i poglavito demografsko. Hvala.
Hvala i vama. I na kraju g. Šuker.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, meni je drago da ste vi u zadnjih par minuta svog uvodnog izlaganja pokušali napraviti poveznicu između povećane prihodovne strane što se tiče poreznih prihoda i poreznih oslobođenja. Mislim da je to tema o kojoj bi trebalo više govoriti jer neke stvari se ne događaju slučajno, ekonomija, državni proračun, porezi imaju svoje zakonitosti i naprosto svi oni koji kada iz segmenta izvlače neke stvari onda mogu pričat što god hoće međutim, stvari su se dogodile zato što se nešto učinilo i još bih ovdje želio reći jednu stvar. Nekoliko puta ste spomenuli da temeljem odredbi prema Pravilniku o porezu na dohodak, određene isplate koje su nisu oporezive, da su mnogi poslodavci to iskoristili, mene zanima u budućnosti kao će EUROSTAT tretirati te isplati iz razloga što su plaće i porast plaća referentna veličina za isplatu i povećanje nekih davanja iz proračuna. Mislim da zbog mnogi koji se ovdje vrlo lako nabacuju sa rashodovnom stranom proračuna, treba ovdje to jasno reći u Hrvatskom saboru.
Hvala. G. ministre.
Hvala lijepo. Pa mislim ta rasprava je ono što treba, ja bi rekao činiti non-stop i vi uvaženi zastupniče, to znate jako dobro i iz mandata kao ministar financija a i kao saborski zastupnik. Daklem onaj prvi koji ste spomenuli, ta raznorazna mislim veza u konačnici između pojedinih poreznih oblika oslobođenja olakšica dakle različitih vrsta poreznih rashoda i prihodne strane proračuna a onda sve opet usko vezano uz rashodnu stranu proračuna smo otvorili još u prvom krugu. Dakle, sad kad gledamo porezni sustav, praktički ta kategorija poreznih rashoda gdje su mnogi analitičari, Europska komisija i sl. identificirali da Hrvatska ima iznad prosječni udio tih poreznih rashoda koji stvara određene distorzije, nejednakosti u sustavu, mi smo ih nastojali koliko god to bilo nepopularno i zato tu i je ovaj epitet reformski ovim poreznim izmjenama i sada danas kada gledate praktički izuzev snižene stope PDV-a i izuzev ovih oslobođenja u sustavu poreza na dohodak za djecu i uzdržavane članove, praktički sve je na neki način poravnato i imamo jedan horizontalni tretman prema svima. Hvala.
Hvala. Želi li netko uzeti riječ u ime odbora? Ne, otvaram raspravu. Prvi je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, g. Božo Petrov, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani ministre. Moram reći da sam očekivao više, očekivao sam hrabrije poteze, zašto? Porezne mjere su alat, mogućnost da vi utječe da bi se stvari, da bi se poboljšalo gospodarstvo u državi, da bi država dobila zamašnjak, da bi kvaliteta, standard života porasla. Zato služe porezne mjere, jel tako? A nažalost ne mogu vidjet neku hrabru mjeru koja će riješiti ono što je stvarno problem u državi. Ako ćemo gledati što je stvarno problem, onda možemo reći da je demografska kataklizma problem. Ja ne vidim da postoji nešto hrabro, nešto jako što će zaustaviti ovaj trend. Isto tako mogu reći da bi trebalo uložiti značajno veće napore za pripremu gospodarstva na ono što svi upozoravaju da će doći na potencijalnu recesiju kroz smanjivanje labirinata administracije, kroz puno jača porezna rasterećenja, nema. Također, bujaju nam rashodi na razini da od 2016. do danas mi godišnje trošimo 30 milijardi kuna više novaca poreznih obveznika. Četvrta stvar, pa mislim da svatko od nas želi da Hrvatska bude zemlja znanja, da se možemo pripremiti, da možemo biti konkurentni jednoga dana drugim članicama EU ili našemu susjedstvu. Ja bi to istaknuo kao ključne izazove Hrvatske i za to je trebala služiti porezna reforma, a ovako nemojte se uvrijediti meni ova porezna izgleda kao da imate krater, imate rupu u brodu koja pušta na sve strane, a vi bojate ogradu, doslovno. Želite napraviti dobar potez demografski, ja vas molim, ja sam upozoravao više puta i neću prestati, dok mi netko jasno ne obrazloži zašto ne? Zamijenite porezne olakšice za djecu fiksnim iznosima. Postit ćete pravedan sustav onima koji su zaposlenici imaju niske plaće i sami kažete da su van poreznih škara i ne možete nikako povećati njihovu plaću, tako ćete povećati plaću, baš njima. Dobit će mjesečno 2 do 3.000 kuna više i neće razmišljati o tome da idu negdje van, trbuhom za kruhom. To je hrabra mjera, to je ona mjera koja će vam stvarno donijeti učinak. Ja neću govoriti o onome što ste obećavali, nažalost i to je jedna od stvari koje ste obećavali 2016., ali nema veze, nikad nije kasno. Ja vas moram upozoriti pola milijuna ljudi u Hrvatskoj zadnjih 6 godina otišlo. Netko će biti teoretičar zavjera pa će reći smišljeno ih šaljemo van. Zašto? Pa evo pokazalo se. Isti ti koje se potjeralo van nečinjenjem danas uplaćuju nazad u Hrvatsku 18 milijardi kuna ili 5% BDP-a, da nema njihovih uplata iz inozemstva da njihove obitelji u Hrvatskoj mogu preživjeti svaki mjesec mi bismo bili u recesiji. Ljudi moji. I da ja ću reći gospodine Šuker, fenomenalno ste rekli. Rekli ste stvari su se dogodile jer je netko nešto napravio. Da, napravili ste to da je pola milijuna ljudi otišlo iz Hrvatske i zauzvrat dobivate 18 milijardi kuna koje trošite kako? Evo recite mi je li ijedna populacija u Hrvatskoj nakon što trošite 30 milijardi kuna više godišnje sretnija? Ja to ne primijetim i mislim da realno govorim, ne napadam vas, nego vam pokušavam otvoriti oči. Druga stvar koja je bitna, osim te mjere koje ćete spasiti i sačuvati nas potpune demografske katastrofe, ne možete raditi mjere u gospodarstvu bez da ste zauzdali svoje rashode. Imate nevjerojatan uhljebnički aparat, imate aparat gdje nemate mogućnost da možete nagraditi onoga tko stvarno radi u tom aparatu i da možete kazniti onoga tko neradi. Pa ljudi danas u Hrvatskoj kad vam traže posao i kad znaju da neće ništa raditi kažu dok kapa, kapa. Da imate svoju tvrtku biste li zaposlili, biste li držali na plaći takvog nekoga, pa ako ne biste u svojoj tvrtci to dopustili zašto to dopuštate u državi, prema državnom novcu trebamo se ponašati kao da je naš, jer što će naša djeca imati onda jednoga dana. A ja moram reći, znači vi ste ovdje prije par tjedana donijeli odluku u kojoj dajete 96 milijuna kuna otpremnine naših novaca ljudima koji su danas u državnoj službi da odu u mirovinu i da se nakon toga što dobiju otpremninu u iznosu od preko 100.000 kuna mogu vratiti nazad na posao. Pa objasnite mi gdje je tu logika? A to je mala stvar u rashodima. Znači mi tu govorimo o koliko milijuna kuna, 96 milijuna kuna, 30 milijardi se troši više. I nećete moći pomaknuti gospodarstvo dok ne krenete na način, ma izgubit ću izbore iduće, ali ću napraviti nešto što valja, a ja to ne vidim. Želite potaknuti stvarno gospodarstvo, pitao sam ministra zbog čega ne postoji olakšica za reinvestiranu dobit, odgovor je da eto nije ih puno koristilo, u redu, pa ako ih nije puno koristilo što ih niste ostavili, onda vam ne štete puno pa zašto kažnjavate one koji žele reinvestirati. Ja ne razumijem zašto ih kažnjavate. Znači one koji su htjeli reinvestirati e sad ćemo vas oglobit jer vas nema puno. Pa ne štete vam u proračunu. Ljudi moji, će tako ćete potaknuti gospodarstvo? Nisam stigao pitati jer mi je ograničenje na 1 minutu replike. Zašto se isplaćena dobit dva puta oporezuje? Je li to pravedno? Što time postižete? Isto tako, pitao sam, to sam uspio pitati, zašto postoji akontacija poreza na dobit? Ministar je odgovorio, pa znate, kada rekalkuliraju, ma mene ne interesira hoće li oni rekalkulirati. Zašto postoji sistem u kojem poslodavac kreditira državu unaprijed? Evo, ja, još uvijek mjesecima pitam isto pitanje, nemam odgovora. Dakle, poslodavac vas unaprijed kreditira. Vi pričate o rekalkulacijama. Želimo da budemo zemlja znanja. Da, ministar je rekao, imamo limit od 2%. Zašto? 2% prihoda poduzetnik svojih može donirati obrazovnim ustanovama. Zašto limit? I opet nisam dobio logičan, jasan odgovor. Pa nisu dostigli to. Pa super. Ako nisu dostigli, zašto postoji limit? Obećali ste, ja ću vam ponoviti, obećali ste 2% BDP-a da ćete ulagati u obrazovanje. Očekivao sam upravo od vaših partnera koji su navodno zbog obrazovanja, zemlje znanja uskočili u Titanik vladu kako su je oni zvali. Oni koji su baš protiv ovoga ministra krenuli s opozivom Vlade, danas im ne smeta što su s ministrom u Vladi na račun obrazovanja. Tako su rekli. E sad isti ti ne šljive ništa za obrazovanje, nije im problem što se ne izdvaja 2% BDP-a, niste došli ni do 1% i još limitirate one koji vam žele pomoć. Limitirate poduzetnike koji žele umjesto vas, znači vaša bi uloga trebala biti donirati, pomoći obrazovnim ustanovama da jačaju, ne radite, u redu, pa dajte nemojte limitirati one poduzetnike koji to žele. Zašto ne postoji jedinstveno dvostruko umanjenje porezne osnovice za sva ulaganja u obrazovanje? To su mjere, ako želimo da Hrvatska bude zemlja znanja. Ja vas molim, neke od ovih stvari uzmite u obzir. Ne prigovaram i zapamtite, ja vam ne prigovaram zato što sam oporba nego zato što želim iskoristiti vrijeme koje su mi dali građani da progovorim u njihovo ime i ne interesira me hoćete li ovo uzeti kao naš prijedlog, hoćete li ga oblikovati tako da ispadne da ste ga vi predložili, ma napravite kako god, ali daj nemojte bojati ogradu dok vam je krater u trupu broda. O kojim mjerama pričate? Pričate o mjerama da će mladi do 25 godina neće imati poreza. Oni do 30-te 50%. A zanimljivo znači onda onima koji navrše 30 godina baš onda kad imaju veće životne troškove, kad osnivaju obitelji, e tad će dobiti manju plaću. Objasnite mi gdje je tu logika. Objasnite mi što ste im napravili u lokalnim, regionalnim sredinama gdje će poslodavac gledati hoće li na njih dobiti određenu financijski iznos za dohodak ili ne. Jeste li im napravili medvjeđu uslugu? Primjer koji ste dali, kažete, Zakon o porezu na dohodak, podiže se neoporezivi dio osobnog odbitka s 3800 na 4000 kuna i to je mjera. Tako kažete. Ljudi, to vam je mjera gdje će moći iskoristiti samo polovica zaposlenih u iznosu od 50 kuna mjesečno, a najžalosnije i upozoravam vas na to već nekoliko puta, najžalosnije od svega, tu ste išli kompenzirati jer tih 50 kuna mjesečno što ćete dat samo polovici zaposlenih u Hrvatskoj, košta 500 milijuna kuna i taj novac ćete iz državne kase vratiti nazad njima. Tko puni državnu kasu? Pa isti oni kojima ste navodno poklonili 50 kuna. Znači prelijevanje iz šupljeg u prazno. Ovdje ćemo vam skinuti, ovdje ćemo vam dodat i to ćemo nazvati 4. krug porezne reforme. Ja znam da su moje riječi teške, ali ja vas molim, Hrvatska nema mnogo vremena. Hrvatska se suočava s demografskom kataklizmom. Molim vas, usvojite prijedlog koji smo vam dali. Na taj način ćete, ponavljam vam, većini ljudi u Hrvatskoj koji imaju niske plaće i 2, 3 djece, značajno promijeniti prihode i neće odlaziti. Pomozite poslodavcima oni otvaraju radna mjesta. Oni su ti koji ovdje sve nas financiraju. Srežite si i rashode. I konačno riješite javnu upravu na način da oni koji rade su tu, a oni koji ne rade [[Upadica Radin: Hvala. Vrijeme.]] neće više biti u javnoj upravi. To se od vas očekuje. Hvala.
Sada je na redu gđa. Anka Mrak-Taritaš koja će govorit u ime Kluba zastupnika GLAS-a.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi ministri sa suradnicima, kolegice i kolege, pred nama je u drugom čitanju 9 poreznih zakona, 9 zakona koji su tzv. 4 krug porezne reforme. Opće je pitanje, ajmo vidjeti u kontekstu u kojem su ti zakoni pred nama. Nakon što je već proračun izglasan, odlučilo se ić s ovim zakonima u dva čitanja, da ste odlučili ić u jednom čitanju mi ne bih imali ništa protiv, tako da ovo trebamo gledati u kontekstu sa stvarnosti i okvira u kojim o tome raspravljamo. Ministar inače dobro razumije sport, pa ja mislim da će dobro i razumjeti ono što ću ja sada reći. Postoji jedno zgodno takmičenje gdje se takmiče ekipe, takmiče se u trčanju, svaka ekipa ima 5 članova i najbolja ekipa je ona čiji najlošiji član je najbolji, dakle najbolja ekipa je ona koji, gdje je najlošiji član je od svih dođe najbolji. Tako vam je i Vlada. Vladu morate gledati da svi članovi Vlade odnosno svi koji jesu rade zajedno, premijer je prvi koji pokazuje tu Vladu i jedno ministarstvo ili jedan sektor može raditi strašno velike napore i, ali gleda se sinergija i gleda se zajednički učinak. Tako kad govorimo o poreznim zakonima, ono pitanje koje si svi moramo postaviti, što je smisao ovih 9 zakona, kakvu mi to RH želimo imati 2030. odnosno kakvu to RH želimo imati 2050.? Da li želimo imati RH koja je bazirana na turizmu? Možda želimo, pa onda sve zajedno ima smisla. Da li želimo da sve ono što je misleće iz RH se iseli? Možda i to ima smisla. Možda RH želi biti jedan veliki dom umirovljenika za ostale članice EU, pa ćemo razvijati nekretninski biznis, pa će ljudi negdje drugdje zarađivat i raditi, a u RH doći i provoditi stare dane. Ajmo to onda jasno reći, ajdemo onda jasno reći da takvu RH želimo imati, da ne želimo da to što se netko iseljava, iseljavaju se ljudi u najboljoj životnoj dobi, iseljavaju se ljudi koji mogu raditi, ljudi se iseljavaju sa obiteljima, ja inače mislim da je dobro da se iskusi svoje mogućnosti, da je puno bolje biti peti u gradu, nego prvi u selu, da vidiš svoje mogućnosti negdje drugdje, ali ono što iz ovog, svih seta zakona, što ovdje dolazimo, a vaš set je mali, ja čitam, važan nam je turizam, važno nam je da ostavimo nekakav dobar dojam, važno nam je što dalje, jer mi u ovom setu poreznih zakona za vas ministre razgovaramo u činjenici kada su učitelji, nastavnici i profesori 35 dana u štrajku. Kad bi u jednom riječi trebali okarakterizirati našeg premijera postoji jedna jedina riječ koja isti čas njega okarakterizira, a to je bahatost. Nakon 10 dana što su učitelji i profesori, nastavnici štrajkali, premijer je trebao biti taj koji ih je trebao pozvati za stol i ako oni traže jabuke, a vi im nudite kruške, nema razgovora. Ako jedni razgovaraju kineski, a drugi francuski, neće se razumjeti. Ali šta u ovom trenutku mi imamo? Imamo djecu koja sjede doma, imamo izbezumljene roditelje koji više ne znaju što će s tom djecom koja sjede doma, imamo profesore, nastavnike i učitelje koji su vani i koji su molili pozovite nas za stol da razgovaramo, imamo premijera koji je došao ovdje i rekao je, spreman sam potrošiti iz proračuna o kojem vi vodite računa 2 milijarde kuna, ali ne želim sa profesorima, nastavnicima i učiteljima sjest za stol i na njih potrošiti ni 200 ni 300 milijuna kuna, dat ću 2 milijarde svima, ali vama neću dati, tako se zemljom ne upravlja jer ovaj revolt koji je profesora, nastavnika i učitelja govori samo o tome, bez nas nema obrazovanja, bez nas nema znanja, pozovite, sjednite za stol i da vidimo kako iz toga izaći van. Nakon 35 dana, 36 dana, 37 tko vidi rezultat? Ajdemo reći istinu, ova školska godina je propala, da u ponedjeljak počne nastava, taj prvi tjedan dana će se svi prilagođavat toj nastavi, iza tog su Božić i Nova Godina, da ja imam dijete koje treba maturirat i upisivat na fakultet bila bi izbezumljena, svi smo koji imamo djecu prošli ljetne praznike, pa nakon ljetnih praznika kreću na jesen u školu, pa cijeli 9. mjesec niti znaju da idu u školu, niti bilo šta drugo, to su činjenica. Koju poruku šaljemo? Stoga, kad formirate jednu Vladu, tu Vladu ocjenjujete ne prema onima koji su dobri i koji rade svoj posao, nego ocjenjujete prema onima koji loše rade svoj posao i po tome će biti ocjenjivana jedna Vlada. Da li želimo razvoj gospodarstva u RH? Kakvo to gospodarstvo želimo? Da li mi to čitamo iz pojedinih ovih zakona? Ne čitamo. Pogledajte malo neka druga gospodarstva što sve rade. Prilagođava se novim uvjetima, prilagođavaju se novim poslovima, prilagođavaju se novim idejama koji su vezani uz zelene ekonomije, koje su vezane uz klimatske promjene, postoji jedan odličan primjer, između ostalog kod nas se u jednom trenutku kad se razvijalo neko gospodarstvo, ono gospodarstvo koje se razvijalo u garažama je bilo štampanje najlon vrećica. Onih bazičnih najlon vrećica, netko si je na taj način svoj osobni budžet poboljšao, poboljšala se nekakva familija, bilo je nešto laganije. Toga više nema. Moraju biti neki drugi poslovi koji su isključivo vezani u kontekstu klimatskih promjena i oni koji prvi krenu, bit će im bolje. Da li mi to čitamo kroz pojedine zakone koji definiraju poreznu politiku? Ne čitamo. Da li čitamo tu priču koji su vezani uz poticaje, koji to gospodarstvo mi potičemo? Što to želimo biti? Mi to ne čitamo. Ova 4. porezna reforma kako ju zovete i vi i mi znamo da nije reforma. Još je najmanje sveobuhvatna ili cjelovita. U kontekstu onog što imamo vi pokušavate napraviti najbolje. Ja sam jedna od onih koji zaista nemam nikakav problem kad netko nešto i krene raditi da to nekako i pohvalim. Vi pokazujete određeni napor, pokazujete nekakvu priču, ali uzalud vam trud svirači jer se mi cijelo vrijeme krećemo u krugu i mi iz svega ovog ne vidimo nekakav iskorak bez jedne jasne demografske politike Hrvatske koja treba biti donesena konsenzusom, iza toga sve što se radi zapravo neće ostvariti svoj cilj, sve da upotrijebim jednu onako možda malo ružniju riječ, ovo sve dalje je prčkanje. Treba biti jedna demografska politika, ali ta demografska politika se ne može čitati kroz pojedinu mjeru. Ta se demografska politika čita na posve drugačiji način. Ja ću reći nešto što, sve se mijenja. Danas se žene, danas se parovi, danas se pojedinci odlučuju imati djecu kasno. Grade svoju karijeru i imaju djecu kasno. Zašto? Zato što i dalje nemate vrtića. Poslodavci se sami s tim na određeni način muče, poslodavci pokušavaju to sve riješiti, ali danas su i poslovi drugačiji. Neusporedivo više poslova vi možete raditi od doma, prema tome, u tom kontekstu se treba ovo sve iščitati, a mi, odnosno vi, radite cijeli set kao da se ništa nije promijenilo. Kao da je još uvijek radno vrijeme, ne znam, od 6 do 2, ja više ne znam, vrlo malo ih uopće više radi od 6 do 2, dakle, radno vrijeme se je promijenilo, poslovi su se promijenili, način pristupa koji se promijenio, a mi i dalje se vrtimo u krug i nismo se ništa promijenili. Ali kad nešto radite, ključno pitanje je, ne ono što će biti sutra, ne ono što ćete vi u svom mandatu vidjeti rezultat jer su to neke kratkoročne mjere. Ključno pitanje koje si svi zajedno trebamo postaviti, kud to idemo? Dakle demografi su već izbezumljeni i ne u tako velikom vremenu mi vidimo zapravo rapidno padanje ne samo da ljudi iseljavaju nego je tema i rapidno se manje djece rađa, manje ima. Mi smo sad, kad se varamo na 4 milijuna stanovnika. Demografi kažu da će nas za 20-tak godina biti 3 i pol milijuna stanovnika. Nas nema. Koje su to mjere za gospodarstvenike, tko će raditi? Ove godine je negdje 80 tisuća otvorenih novih radnim mjesta. Jesmo svjesno rekli, ljudi moji, mi moramo imati nekog tko će raditi jer nema, ako nema nekog tko će raditi i tko će zaraditi, vi nećete imati od čega platiti porez i puniti proračun. Dakle vrlo jednostavno. Ove, ja sam tu s ove govornice pred nepunih godinu dana govorila oko 50 tisuća radnih mjesta, kad sam se vratila tamo i sjela, rekla sam pa malo sam pretjerala, neće ih biti toliko. Dakle, mi sad već imamo potrebu za 80 tisuća ljudi da nam dođe i radi. Imamo slučajeve da dođu, budu tu mjesec dana i odu negdje dalje jer hajdemo biti apsolutno jasni. Mi smo nekom prijelazna stanica za druge zemlje EU gdje oni vide svoju budućnost. Oni će vidjeti svoju budućnost u Njemačkoj, u Francuskoj, u skandinavskim zemljama i mi smo im samo prijelazna stanica. Što mi to omogućavamo poslodavcima da oni imaju određene mjere da ih zadržimo? Što mi to nudimo više nego što će im ponuditi tamo? Iz ovih svih setova poreznih zakona, a to se tu treba vidjeti, to se nažalost ne vidi. Ali stvarnost u kojoj živimo, hajdemo si reći u lice je sljedeće, imamo profesore i učitelje vani i svi se nadamo da će to završiti što prije jer to nije dobro. Bez obzira, mi u oporbi bi mogli biti zluradi i mogli bi cijelo vrijeme govoriti, vidi, premijeru Plenkoviću, svi su ti vani, svi su protiv toga. Ali, to je ozbiljan problem. Imamo ljude koji odlaze iz Hrvatske van jer ovdje ne, ne zato što ovdje nemaju posla, čak imaju posla. Oni ovdje ne žele biti. Imamo u ovom trenutku potrebu za 80 tisuća radnih mjesta da nam netko dođe, nema nam tko doći raditi. Probajte danas vidjeti tko će doći raditi. Vezali smo razvoj uz turizam koji je naj nekako osjetljiva grana i ubrzano razvijamo nekretninski biznis. Ja tu moram priznati, ne vidim ništa drugo, nego da smo odlučili biti veliki starački dom za ostale zemlje EU, sigurni smo, imamo dobru klimu, relativno je blizu, obiđe Hrvatsku, recimo ležerno u 2 dana. Ali, ako smo to odlučili biti, hajmo to napraviti najbolje. Ja ne mislim da je dobro. Ja ne mislim da to treba biti budućnost. Ja ne želim takvu budućnost svojoj djeci. Ali, hajdemo si pogledati u oči i reći da je došlo, da dolazi trenutak kad treba reći dosta. Postoji vam nekoliko grijehova, meni osobno je veliki grijeh bahatost jer puno, ja mislim da si puno bolji kada možeš sa svakim razgovarat, kad možeš sjesti za stol, kad možeš doći i izać van i reć pogriješio sam, sada je bilo dosta, neću više. Dva ovna na brvi nisu nikad dobro. I postoji još jedan veliki grijeh, nečinjenja. Kada imaš pokazatelje koji su ti dobri, kada imaš neke trendove koji su ti dobri, a ti ništa ne činiš nego sjediš u udobnoj fotelji svoje kancelarije, e najveći grijeh je grijeh nečinjenja. I stoga ministru Mariću koji već odlazi, i možete biti dobar ministar, možete se jako trudit, možete se jako, jako raditi sve ovo ostalo i možete biti negdje prvi, ali će se rezultati ove Vlade voditi po onome ko će biti zadnji. A najslabija karika u ovoj Vladi u ovom trenutku je gospodin Plenković. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada ispred Kluba zastupnika SDP-a najprije će govoriti gospodin Lalovac. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim, promijenili ste se.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Pozdravljam gospodu iz Ministarstva financija, kolegice i kolege. Zapravo ova današnja rasprave je pomalo pase, ja to moram u uvodu reći jer mi smo donijeli državni proračun, izglasali, a porezna reforma je dio toga državnog proračuna, a već smo imali raspravu u prvom krugu i manje-više smo sve rekli i u međuvremenu nije bilo nikakvih promjena što smo i očekivali do drugog čitanja. I mogli bi danas samo ponoviti ono što smo rekli prije par tjedana, znači nešto što je bila intencija ove Vlade i jedna od rijetkih pokušaja da se napravi bilo kakav pomak u državi i nešto na što je Vlada i PR-ovski jako puno upirala, da tako kažem, to je ta cjelovita, sveobuhvatna, porezna reforma. Međutim, danas je sasvim jasno da taj veliki projekt ili je barem tako zamišljen u konačnici nije dao nikakav opipljivi i vidljivi rezultat niti za građane niti za poduzeća, to je činjenica. Zašto to govorim? Pa vrlo jednostavan pokazatelj, dakle argument postoji, a to je udjel ukupnih poreznih prihoda u BDP-u, udjel. O apsolutnoj razini poreza neću niti govoriti, dakle u apsolutno iznosu oni su sigurno rasli, jako puno su rasli od 2015. ukupni porezni prihodi u državnom proračunu, naglašavam u državnom proračunu, dakle u centralnoj državi porasli su za 15 milijardi kuna. Kasnije ću se osvrnuti na to što se sve moglo napraviti s tih 15 milijardi kuna u javnom sektoru. A kada uključite sve porezne oblike u državi, dakle i one na lokalnoj i regionalnoj razini, ukupno porezno opterećenje u apsolutnom iznosu u milijardama je poraslo 21 milijardu do kraja 2018. godine. To su podaci koje je Ministarstvo financija poslalo EUROSTAT-u, znači Europskoj statističkoj agenciji. Dakle tu nema greške, to su izvorni podaci skinuti sa stranica EU koje je naša Vlada poslala tamo. Prema tome, uz takvo porezno opterećenje i frapantne brojke koje kažu da danas se u Hrvatskoj ubire na svim razinama, dakle ne samo na državnoj razini nego na svim razinama 147 milijardi kuna različitih poreza, doprinosa, lokalnih davanja i svih drugih opterećenja trošarina, poreza na potrošnju itd., itd. I svi ti oblici oporezivanja su u ovom vremenu od zadnje tri, četiri godine enormno rasli. I zašto je to sada važno reći? Pa zato što to dokazuje da je temeljni cilj te tzv. sveobuhvatne i široke porezne reforme zapravo potpuno promašen i nije ostvaren. I što dalje onda govoriti? Kako onda komentirati sada ove pojedinačne mjere u tzv. 4. krugu porezne reforme iako to zapravo reforma nije. To su više nekakvi zahvati, korekcije u sustavu, negdje malo uzmeš, negdje malo daš itd., međutim u konačnici kada podvučete crtu nikakvog bitnog poreznog rasterećenja tu nema. To su fakti, što bi rekao naš premijer, to su fakti. E sada, osvrnut ću se kratko na ove ovdje porezne mjere, ali prije toga želim vrlo jasno reći jednu stvar. Kada govorimo o ovim ogromnim brojkama više prikupljenih poreza onda moramo imati u vidu da to plaćaju naši građani i da to plaćaju poslodavci, firme. Oni su izvor tih poreznih prihoda i to se slijeva u neke proračune, u državni proračun, u lokalni proračun, u regionalni proračun. A vlade koje na različitim razinama vladaju i upravljaju tim proračunom zapravo su neko ko redistribuira novac prikupljen od ljudi, od građana, bili oni radnici, bili oni poslodavci i svi ostali koji troše u ovoj državi. Zašto to naglašavam? Pa ne može se predsjednik Vlade postaviti na način da kada treba nešto odraditi u toj distribuciji novca da je on taj koji uzima ili koji daje. Dakle, ove dane cijelo vrijeme slušamo kako premijer daje učiteljima, kako premijer daje zdravstvenim djelatnicima, ma nema šta premijer davati. On je tu na čelu Vlade netko tko upravlja tom Vladom u redistribuciji ne vladinog novca, nego novca građana poreznih obveznika. I ne može se postavljati na taj način kao što je kolegica Mrak Taritaš malo prije rekla, bahato, da kaže ja dajem to, to i to. Ako je već tako onda je u ovoj velikoj krizi koja de facto derogira, ozbiljno derogira sve možda i one pozitivne strane u ovom mandatu ove Vlade koja se sada duboko zaglavila u ovom problemu plaća u obrazovnom sektoru i zapravo više ne zna koji izlaz iz te situacije je, jer svaka, svako sada moguće rješenje bilo to kompromis, bilo nešto slično je poraz za ovu Vladu, za što je ona sama najviše kriva. Jer kad gledate unazad nekoliko tjedana ili mjeseci tu se radilo o zaista minimalnim, reći ću minimalnim iznosima u odnosu na ono što Vlada kroz državni proračun uprihodi poreznim putem. 400 miliona kuna koliko je trebalo izdvojiti za povećanje koeficijenata u obrazovanju je doista minimalni iznos. Ja sam ovdje već upotrijebio jednu usporedbu kad sam rekao da ministar Marić, figurativno, svako jutro uz kavu potpiše za taj dan troškove države na razini od 400 miliona kuna. Kada to pomnožite sa 250, 260 radnih dana onda je to taman hrvatski proračun. I to je istina, to je također fakat. I to nije mogao biti nikako za jednu odgovornu Vladu problem ove razine, ali isključivo taštine, bahatost i pristup imat ćete samo ono što vam ja dam, a ne ono što vi tražite je dovelo sada do ove poprilično složene gotovo bezizlazne situacije, bezizlazne za Vladu, ali ja vjerujem da će se sindikati u obrazovanju u konačnici izboriti, prije ili poslije za ono što su tražili. I sada još jedna stvar, svaki od mojih kolega u saboru, a naravno i mnogi u Vladi govore o tome, ok pa što vi iz SDP-a o tome pričate kad se u vaše vrijeme smanjivalo plaće u javnom sektoru. I onda novinari, ne ja, novinari, pitaju premijera Plenkovića prije dva dana, ali premijeru tada je bila kriza, a on kaže ne, a onda drugi kolega novinar kaže, ali tada je BDP padao, to nije tema današnjeg razgovora, tako odgovara premijer Plenković. Pa svakom građaninu, svakom građaninu ove naše zemlje je jasno da je SDP preuzeo od HDZ-ove vlade 2011. godine praktički ono što se figurativno kaže spaljenu zemlju. Nas prozivaju za dug od 70 milijardi kuna, da smo napravili u 4 godine, a vlada Ive Sanadera kasnije Jadranke Kosor u 4 godine napravila je dug od 100 milijardi kuna. To je fakat, to nisu gluposti, to je statistika HNB-a. Dakle, ovdje nijedna brojka nije izrečena, a da nije, a da nije utemeljena na točnim podacima iz statistika, službenih statistika Hrvatske države. Prema tome, molim vas lijepo 100 milijardi kuna između 2007. kad je kriza počela '08., do 2011. Još jedan podatak u relativnom smislu to je bio porast udjela javnog duga u BDP-u sa 37%, Ivane provjeri kasnije, 37% na [[Upadica: Oprostite gospodin Grčić, oprostite.]] na 65,3%.
Gospodine Šuker ne možete, ne možete dobacivati sa klupe, ako hoćete imate instrumente povrede Poslovnika ili što god hoćete da se ovaj, da revidirate mišljenje.
Dakle, vrlo rado poslije ovog mog govora ja se nudim da vam pokažem te podatke koji su izvorni podatci.
Gospodin Grčić, gospodin Grčić možete nastaviti. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, nudim se da raspravimo to, dakle i u dvoje i da vidimo što podaci stvari pokazuju. 37% udjel javnog duga na kraju, dakle na početku mandata Sanaderove vlade, 65,5% udjel javnog duga u BDP-u na kraju mandata 2011. godine. Dakle, gotovo dvostruko, gotovo dvostruko u relativnom smislu i pređena je ona famozna granica od 60%. I nemojte nam više govoriti o tome da smo mi zadužili Hrvatsku. 100 milijardi duga, a znate što se u tom vremenu dogodilo, minus 10% u BDP-u kumulativno. Nemojmo, nemojmo ljudi budimo iti malo korektni i priznajmo kriza je bila, budimo korektni da, ja razumijem, razumijem mnoge poteze iz tog vremena. Sjećate se tko je smanjio plaće u javnom sektoru za 6% i tko je izvan snage stavio ugovor između sindikata i Vlade o 6%-tnom godišnjem povećanju u 3 g. uzastopno? Tko? Evo ga, Ivan Šuker. Dalje, sjećate li se tko je uveo harač? Tzv. tada odnosno službeno krizni porez. I ja to sve razumijem, dakle ja ovdje ne kritiziram, ja samo želim reći fakte. To su fakti. To su činjenice. Bila je teška ekonomska kriza i tako se moralo dečki, raditi. A naša Vlada je došla, istina, zadužila se 70 milijardi kuna ali je u tom vremenu od -10% BDP, BDP u zadnjoj godini našoj izvučen na pozitivu i mandat smo završili sa 2,4% gospodarskog rasta. To su fakti. Jel tako? Prema tome, ako je netko želio korektan, onda će reći, da, u plaći je prije svega zahvaćala HDZ-ova Vlada, poslije je došao SDP i na spaljenu zemlju, da tako kažem, sa minusima u svakom segmentu, sa kosturima iz ormara koji su ispadali, pokušavao izvući zemlju iz krize i to 2014. g., nažalost 2 g. tek nakon što došli na vlast smo i uspjeli. I završili mandat sa 2,5% gospodarskog rasta a znate koliko ste vi sad projicirali za iduću godinu? Tih 2,5%. Prema tome, u 4 g. se niste makli ni promila, to su fakti. Opet fakti. Znači i stojim čvrsto iza svih brojki koje sam danas ovdje iznio i morate uvijek računati da na te manipulacije koje dolaze iz vaših redova u ova dva, tri segmenta, stopa rasta, dug od 70 milijardi, plaće u javnom sektoru, da ćete dobiti odgovor, upravo ovakav kakav sam vam danas dao na temelju činjenicu, podataka koji su službeni podaci hrvatskih institucija od statističkog zavoda, HNB-a, Ministarstva financija itd., itd. Prema tome, prestanimo manipulirati podacima ili bolje rečeno, prestanite manipulirati podacima, govorimo o realnom vremenu u kojem smo živjeli i danas je posve druga situacija a to što vi tu situaciju niste dobro iskoristili, to je vaš problem.
Hvala, vrijeme. Samo trenutak, g. Šuker. G. Grčić, u zanosu govora ste zaboravili na g. Lalovca. U zanosu govora ste zaboravili na g. Lalovca koji je trebao održati drugi dio … … [[Upadica Grčić, ne razumije se.]] Jel tako? Ali piše tako. … [[Upadica Grčić, ne razumije se.]] Piše tako. G. Maras.
Hvala vam lijepo. Kolegice i kolege, tražim stanku. Ako mogu? Hvala lijepo, u ime Kluba zastupnika SDP-a, jedan od razloga je naravno što ministar ne sluša ove argumente koje ovdje govorimo ali puno važniji razlog je taj što poreznim izmjenama danas i poreznim prihodima koje Hrvatska ostvaruje, treba ispraviti nepravdu koja je u ovom trenutku na djelu a to je da imamo potplaćene zaposlene u sustavu obrazovanja. Bahato ponašanje premijera Plenkovića, ministra Marića i čitave garniture HDZ-ovaca se nastavlja i dalje. Ne slušaju, ne žele razgovarati, ne nude rješenja, nego upravo suprotno. Ucjenu nude i govore ljudima da će ukinuti i ovo 2+2+2 šta su obećali ukoliko sustav obrazovanja ne prihvati njihove uvjete. Sa te strane, ako to tako bude, da li će možda g. Plenković smanjiti PDV? Ako se ne prihvati 2+2+2? Ali ono šta je puno važnije, pitam vas g. Radin i vas gospodo iz ministarstva i vas gospodo iz HDZ-a, iz vlasti, kada će naša djeca u škole? 35 dana nema škole u RH. Djeca sjede doma, izgubila su godinu, izgubili su kontinuitet učenja, sada kada se vrate u školu, 7 dana će se učiti ponovno da idu u školu. Dolaze praznici božićni, novogodišnji, dolaze praznici, školska godina, prvo polugodište, kada ćete pustiti djecu u školu? To vas tražimo da napravite odmah u ovom trenutku. Ukoliko ste se mogli sa Bandićem dogovoriti u 30 sekundi za vaše koruptivne radnje u Zagrebu, dogovorite se i oko škole jer meni nije partner [[Upadica Radin: Hvala. …Bandić nego su partneri učitelji, … …]] Upadica Radin: Hvala, vrijeme./… … obrazovni sustav … …/Upadica Radin: Vrijeme, vrijeme. …koji moju djecu zajedno sa mnom odgajaju da budu ... [[Govornik se ne razumije.]]
Pretpostavljam da tražite pauzu … ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Dat ću vam malo više vremena. Do 12 i 10. Hvala lijepa. STANKA U 11,56 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,10 SATI]] 12,10h, nastavljamo sa radom, bez obzira što se g. Maras još uvijek konzultira u svom klubu, mi ćemo nastaviti sa radom i sada je na redu g. Ivan Šuker koji će govoriti ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, g. državni tajniče sa suradnicima, drage mnogobrojne kolege i kolegice. Dakle nažalost, kako to obično biva ovdje u Saboru kada nemate što reći o konkretnoj temi onda pričate o svemu i svačemu. No s obzirom na ono što je rečeno i što će biti rečeno buduće, dozvolite mi da u ime kluba ipak pokušam napraviti jedan rezime ovih poreznih zakona. Ali prije svega jedno pitanje i odgovor i vama, kolege i kolegice a i da ostane u zapisniku, zašto služe porezi? Za financiranje javnih potreba. A tko koristi te javne potrebe? Hrvatski građani. Dakle to je činjenica. E sad, ajmo to malo dalje razrađivati. Ako mi kažemo ovdje da ćemo smanjiti nekakav porez onda istovremeno moramo razmišljati da li smo u stanju iz prihodovne strane proračuna kako na državnoj razini, tako i na lokalnoj razini podmiriti sve one potrebe koje smo nekome dali u određenim zakonima ili kojim smo pravo koje smo nekom dali donošenjem državnog proračuna. Međutim, nažalost u raspravama u ovom Visokom domu negiramo da ta, da izvršenje tog državnog proračuna usvajamo u ovom saboru i da temeljem toga postaje zapisani nekakvi dokumenti o financijskom stanju države, što je država ostavila i što nasljeđuje u sljedećoj godini. Također kolegice i kolege, definitivno nakon 4. kruga porezne reforme mi možemo konstatirati jednu činjenicu ali ako je gledamo na statičkoj razini čak se možda Ministarstvo financija trebalo potruditi pa određenom metodologijom to napraviti na dinamičkoj razini onda bi taj podatak bio itekako još kvalitetniji. Dakle ako gledamo na statičkoj razini, ako gledamo to statički onda ova ukupna, oslobođenja, reći ćemo smanjenja porezne presije je hrvatskim građanima i hrvatskom gospodarsku protekle sa ovim što predlažemo, što Vlada predlaže za sljedeću godinu hrvatskim građanima i hrvatskom gospodarstvu stavila skoro 9 milijardi kuna. I još kolegice i kolege, nemojte zaboraviti kad govorimo o tih 9 milijardi kuna, jednu vrlo bitnu stvar sa određenim smanjenjem porezne presije mi smo uzeli prihode jedinica lokalne samouprave i nismo kao neki prije nas ostavili milijardu i pol kuna jedinicama lokalne samouprave manjka pa neka se snalaze kako hoće nego Vlada je to kompenzirala sa 2,5 milijarde kuna iz prihoda državnog proračuna. Dakle to je bila jedna nova stavka na rashodovnoj strani državnog proračuna. I kad to pribrojite ovome, onda je ta cifra impozantna. E kada se tu nema šta prigovoriti onda se kaže Hrvatska ima daleko veću poreznu presiju. Pa možda o toj poreznoj presiji nisam htio govoriti na način kako ću govoriti ali s obzirom na svog prethodnika i neke druge moram naprosto reći neke stvari, postaviti vama a i cjelokupnoj hrvatskoj javnosti jedno pitanje. Da li je ova Vlada u protekle 3 godine povećala porezno opterećenje što se tiče poreza na dodanu vrijednost. Dakle to je ključno pitanje jer ako se vama povećavaju prihodi i to znatno a kasnije ću elaborirati određene cifre a niste povećali porezno opterećenje onda je to rezultat određenih procesa koje je ova Vlada učinila. Ako pogledamo strukturu rasta BDP-a pa ako vidimo da od onog ... [[Govornik se ne razumije.]] evo recimo 2,9 koliko je bio sad u zadnjem kvartalu ili na godišnjoj razini 2,6, 2,7% 2%-tna poena čini potrošnja, onda definitivno ovaj dio sredstava koji je Vlada iz državnog proračuna preusmjerila prema građanima i poduzetnicima je dio te potrošnje. Znači Vlada je tu učinila određene poteze. Sa oslobađanjem prostora za investicije Vlada je dala zraka gospodarstvu koje opet generira gospodarski rast. I sad gledajte što se dogodi, dakle SDP je, SDP-ova Vlada 2012. podigla opću stopu PDV-a sa 23 na 25%. Digla je diferenciranu stopu PDV-a sa 10 na 13%, postotnih poena. A pogledajte koliko su im prihodi rasli u 2012., 2015. ... [[Govornik se ne razumije.]] PDV-a samo nekakve 3, 4 milijarde kuna. I sad gledajte, dolazi druga Vlada, nasljeđuje potpuno iste porezne stope sa nekakvim sitnim korekcijama i njoj prihodi u praktički dvije godine, 2,5, 3 godine porastu za preko 10 milijardi kuna, sa preko 10 milijardi kuna. Ali gledajte kolegice i kolege, rast plaća je naprosto temeljem određenih zakona koje smo mi donijeli u ovom Visokom domu je obvezao Vladu RH i prije svega HZMO da mirovine poveća jer mirovine imaju svoju formula koje su vezane i na rast plaća i na svega. Prema tome i to je dodatni rashod u državnom proračunu. I vi kad uzmete ukupnu, rast ... [[Govornik se ne razumije.]] sredstava za plaće i za mirovine onda ćete vidjeti koji razlog i zašto je rashodovna strana državnog proračuna narasla za skoro, samo s tog osnova za skoro 10 milijardi kuna. I zato kolegice i kolege kad raspravljamo o porezima onda nikad ne smijemo gledati samo jednu stranu, uvijek moramo gledati cjelokupnu priču jer uvijek moramo paziti da bi netko mogao ostati bez svojih prava ako smanjimo neke poreze. Zato onaj tko predlaže smanjenje poreza naprosto mora stvoriti uvjete da se povećaju prihodi a da se ne poveća porezna presija. Porezna presija se povećava jedino ako vi dižete stopu poreza a ako je na drugačiji način pune se porezni prihodi, oni su posljedica povećanih gospodarskih aktivnosti. To su naprosto činjenice. E sad kad bi mi na takav način raspravljali u ovom visokom domu, onda bi vjerojatno čak i možda neke prijedloge možda malo na drugačiji način koncipirali, ali da li je ta rasprava u ovom domu bila danas takova, nije, nažalost nije, nažalost nije. Ali ponavljam tko je digao stopu PDV-a sa 23 na 25%, diferenciranu stopu sa 10 na 13%, istovremeno državu zadužio za 80 milijardi kuna, a o tome koliko je tko državu zadužio trebate samo pogledati izvršenje državnog proračuna. Onaj deficit državnog proračuna možete financirat na samo dva načina, jedan je da prodate imovinu i s tim financirate deficit, a drugi je da se zadužite. Prema tome, ne trebamo se mi ovdje navlačit koliko je tko i uvjeravat nekoga drugoga zadužio državu, ali gledajte ako vi dođete na vlast, pa onda ste hvalite da ste restrukturirali brodogradnju i onda troškove restrukturiranja brodogradnje od nekakvih 12, 13 milijardi kuna jednostavno samo knjigovodstveno prebacite na deficit proračuna dvije prethodne godine da bi vaš proračun izgledao nekako i kažete je to je njihovo, iako po svim metodologijama taj trošak je bio u onom trenutku kada je došao na naplatu. Ali gledajte što se dogodi, ima ona narodna ovoga Bog pravicu, a netko drugi nešto drugo, šta im se dogodi na kraju mandata, iako nisu smjeli davati jamstva brodogradnji najedanput nakon tri godine stanke počeli davati jamstva brodogradnji i ovu Vladu je dočekalo 4 milijarde i 100 protestiranih jamstava. I nismo mi to prebacivali na deficit 2014., 2015. kad su izdana jamstva, nego Ministarstvo financija je to uredno knjižilo u deficit državnog proračuna godine kad su ta jamstva plaćena. Nije se radila nikakva knjigovodstvena ekshibicija kao što su neki drugi radili. To su činjenice kolegice i kolege, kao što su činjenice da su koeficijenti smanjeni zato što je naprosto bila takva situacija u proračunu i možemo vidjeti šta je tko od nas raspravljao tada u saboru i ne možeš zanemariti ako je kriza da netko može dati sve, ali isto tako kolegice i kolege je činjenica da je BDP u 2011. praktički bio na nuli, bio je minus 0,2%. E sad ako imate veliki pad u 2009., u 2010. se on praktički on znatno smanjio, a u 2011. nestao i sad dođe druga vlada i onda je taj gospodarski pad najedanput 10 puta porastao od onoga kakav je bio 2011., a to su službeni statistički pokazatelji, to nije izmišljotina mene ili nekoga drugoga. I onda kažete da vam je netko drugi kriv. I što onda posežete, e sad dolazimo do ključne razlike između ove porezne reforme koju radi ova Vlada i koju su radili neki prije, dižite poreze. I nitko ne može reći da opće stopa PDV-a nije dignuta sa 23 na 25, 2014. diferencirana stopa sa 10 na 13%. Jedino koje je porezno smanjenje bilo u prethodnoj vladi je bilo povećanje neoporezivog dijela na mislim sa 1.800 na 2.400, ali je ova Vlada kasnije to digla. I kompenzacija toga prema jedinicama lokalne samouprave nije išla. Jedinice lokalne samouprave su ostale bez milijardu i pol kuna. Zašto ovo sve govorim? Pa govorim upravo zbog toga što danas se svatko nabacuje sa nekakvim podacima koji naprosto nisu činjenični. Ovo sve što sam rekao stoji u službenim podacima da li ovog sabora, da li Vlade RH, da li resornih ministarstava. I to daje jednu dodatnu snagu, jedno dodatno značenje ovog poreznog rasterećenja. Još jedna stvar, politička odluka je ove Vlade bila da ide porezno rasterećenje poreza na dohodak i poreza na dobit. To je bila politička odluka ove Vlade i ona je to koncizno radila sve ove 4 godine i nije rekla, ajmo mi smanjiti zdravstveni doprinos za 3 postotna poena, onda nakon 6 mjeseci ja sam se šalio, prevario se, pa idemo ga vraćati natrag. To nije koncizna politika. Ovdje se može vidjeti koncizna politika pa čak i ako se netko s nekim stvarima ne slaže i može reći čuj niste u pravu možda ste trebali napraviti nešto, međutim ovdje se vidi konciznost. Isto tako, kao što se vidi konciznost u ovo što je ministar govorio, o odlukama koje su regulirane Pravilnikom o porezu na dohodak, da određena primanja zaposlenika u RH su neoporeziva. Dakle, Vlada je shvatila u onom momentu kad je preko 800.000 zaposlenih izišlo izvan poreznih škara i kad je praktički skoro 80% naših umirovljenika nažalost isto izišlo iz poreznih škara, naprosto shvatila da mora otvoriti jednu novu mjeru koja će biti primjenjiva na sve. Jer ako vi date mogućnost nekome da isplati 13 plaću do 5.000 kuna, kolokvijalno je zovemo 13 plaća, onda to kvači sve, ali da ste digli neoporezivi dio onda bi kvačio samo one koji su zahvaćeni poreznim škarama, one koji nisu zahvaćeni poreznim škarama to ne bi kvačilo. Isto tako i topli obrok i smještaj uz vjerodostojnu dokumentaciju i sve ostalo. Dakle, to je porezna mjera i porezna olakšica koja tangira sve, sve koji su zaposleni i sad je stvar njihovih poslodavaca hoće im to dati ili neće. I kumulativno kad to sve skupa zbrojimo to je za one zaposlene koji imaju smještaj i prehranu koji su na terenu, pa na godišnjoj razini skoro 15.000 kuna, skoro 15.000 kuna. E sad gledajte kolegice i kolege, to su novci koji po zakonu koji smo mi donijeli ovdje pripadaju jedinicama lokalne samouprave, iz tih novaca se između ostalog financira i ne plaće, nego materijalni troškovi osnovnog i srednjeg školstva, financira se dječji vrtić itd. i da Vlada nije našla supstitut kompenzacijske mjere kako ih mi zovemo u državnom proračunu za ta oslobođenja, jedinice lokalne samouprave te usluge bi vrlo teško pružile. I zato kad govorimo o porezima onda ovo sve moramo imat na pameti, sve moramo imat na pameti, jedna vrlo složena priča, ne trpi politikanstvo, ja sam očekivao s obzirom i na neke kolege koji su govorili danas ovdje i na njihovo iskustvo da će rasprava upravo biti takova. Međutim, mi raspravu bacamo u neko drugo dvorište, a o ovome što je danas, možda je danas možda mogla iskrsnut jedna možda bolja i kvalitetna ideja, recimo ajde uzmimo ovu priču oko oslobođenja 100% i 50% poreza na dohodak za ove naše sugrađane do 25 i do 30.g., pa kako će se tretirati ta priča na području od posebne državne skrbi ili ovoga na, ovoga ili temeljem Zakona o gradu Vukovaru, dakle možda smo danas o tome raspravljali, niko neće reći da stopa poreza na dobit koje plaćaju 12% je dignuta na one koji imaju prihod 7,5 milijuna kuna, s praktički 93% poduzetnika u RH … [[Govornik se ne razumije]] sa oporezivanjem od 12%, dakle niz pozitivnih stvari o kojima smo mogli govoriti, međutim kad nemate argumenata onda se vraćate u prahistoriju i događa se što se događa, međutim kolegice i kolege, stopu PDV-a s 23 na 25% je digo neko drugi iz razloga što je bila naprosto situacija, kriza u svijetu i dogodilo se to što se dogodilo. Klub HDZ-a uz sve ove argumente [[Upadica: Hvala]] i obrazloženje neke stvari će podržati ovaj paket [[Upadica: Hvala lijepa]] zakona porezne reforme Ministarstva financija i Vlade RH.
Hvala lijepa. Sada je na redu g. Tomislav Žagar, ispred Kluba zastupnika HSU-a, SNAGA-e, Nezavisnih zastupnika i nove politike, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS, uvaženi predstavniče Vlade, kolegice i kolege, s obzirom da je ovaj paket zakona sad u drugom čitanju, nastojat ću u raspravi ne ponavljati ono što je već rečeno u prvom čitanju, nego možda naglasiti one bitne elemente koje mi se čini da su, ajmo ih tako nazvat, kamen spoticaja za razvoj i hrvatske ekonomije i hrvatskog gospodarstva, koji god od tih pojmova bio prihvatljiviji ili širi i svega onog što nam se danas događa, sve ove nedaće koje su nas zatekle jer, dozvolite ipak da koristim tu riječ, doista ne znam više čini mi se da su Vladu RH zatekla ova situacija sa učiteljima jer ovo sad traje predugo, 14 dana djeca ne idu u školu i to bi svakako trebalo riješiti. Ali zbog čega je tome tako? Ovaj paket zakona bi mogli usmjeriti u, ili orijentirati se na 3 smjera kojima on, kojima on zapravo, kojima kreće ka rasterećenju da ga tako nazovemo, to je porez na dodanu vrijednost, porez na dobit i porez na dohodak, to su tri stvari oko kojega se vrti ova priča. E sad kad sam rekao rasterećenje, iako porez na dodanu vrijednost ostaje na općoj stopi PDV-a, ostaje na općoj stopi od 25% jer je to bilo nužno kako je premijer ovdje rekao, ako želi ispuniti zahtjeve sindikata da se plaće povećaju ne na, na, na onaj način na koji se…
g. Žagar, jednu sekundu, zaustavit ćemo vrijeme, možete mi dat tu slobodu?
Ma naravno.
Pozdravljamo, budući da sad odlaze učenike Srednje škole Vladimira Nazora iz Čabra koji su ovdje danas s nama, hvala što ste s nama. … [[Pljesak]] Zaustavili smo vrijeme i sada može, možemo, možete ić dalje, izvolite.
A sad kad bi ja znao gdje sam ja stao. Da krećemo, da pozdravljamo učenike. Dakle, opća stopa PDV-a ostaje na 25%, nije smanjena, premijer je obrazložio jer ako se želi povećati plaće onda je nužno da tih gotovo 2 milijarde ostane kao prihodi proračuna, ali jedna činjenica se neprestano tu prešućuje ili zaboravlja. S jedne strane ako govorimo da se opća stopa PDV-a trebala smanjiti za jedan postotni poen i da bi to uzrokovalo smanjenje prihoda, ako ostavimo opću stopu PDV-a na sadašnjoj razini, nećemo imat povećanje u ili neće se ostvarit ono što, što je trebalo, što se trebalo ovoga ostvarit da, da nismo, da nismo uopće dirali jer ako vi, ako se povećaju plaće, a plaća je učitelja, sigurno su te plaće koje neće ići u štednju, to su plaće koje će ići u potrošnju, bilo prema obavezama ili za plaćanje kredita ili na druge načine u potrošnju i te plaće će generirati još veći prihod od poreza na dodanu vrijednost i tu se, a to pokazuju i podaci, od toga ne možemo pobjeći i to je ministar jutros kad je, kad je obrazlagao to, u prvom čitanju smo o tome dosta govorili. Iako se u 4 kruga ide s poreznim rasterećenjima, mi imamo najveći porezni ubriz do sad, porezni prihodi nam rastu, ali to više nije problem ovih, ovih mjera koje se navode i ovim rasterećenjem, nego je to strukturni problem, naš bruto domaći proizvod raste isključivo, pazite isključivo na temelju potrošnje, mi možemo reć nešto investicije, ali tu, na tim investicijama uglavnom su to investicije u kojima država sudjeluje, najmanje su, najmanje su tu uključene investicije privatnog sektora i onda nam se događa jedan drugi popratni efekt kad rastu investicije, kad raste BDP, nama obavezno raste uvoz, uvozna komponenta, to smo najbolje mogli vidjeti na primjeru brodogradnje. A sad zašto je kod nas, stvari, zašto su stvari tako nepovoljne? HUP Skor koji izrađuje, izrađuje Hrvatska udruga poslodavaca je dobar alat kojim, u kojima možemo vidjeti, prema njemu najveći i najslabije točke su opterećenje gospodarstva i investicijske poslovne barijere, nedostaju dakle privatna ulaganja. Zbog čega tih ulaganja nema? Pa jedna od, jedan od razloga se krije u tome što mi imamo opet HUP Skor pokazuje, obrazovni, zdravstveni i mirovinski sustav i teritorijalni ustroj koji ima vrlo lošu, lošu ovoga sliku, dakle mi nismo radili strukturne reforme i onda nemamo, nemamo investicija dovoljno u, u poduzetništvu. I naravno tržište rada, e sad kod tržišta rada moramo biti jako oprezni i sve ono što danas podrazumijevamo pod tržištem rada jer sigurno iako u javnosti se takav dojam stječe. Jutros sam upozorio ministra da i on potiče na takvo razmišljanje svojim izjavama koje moraju biti primjerenije. Evo konkretno reći ćemo to za učitelje s obzirom da oni štrajkaju, da učitelji nisu na tržištu rada. Kako nisu? Pa i učitelji su na tržištu rada i oni utječu na tome tržištu. I kada govorimo o tržištu rada onda moramo biti oprezni što po tom pitanju podrazumijevamo. Jer pitanje povećanja koeficijenata za plaće učitelja je pitanje koje rješava stvari za jednu ili dvije godine, ono je zapravo temelj za budućnost. Ako mi želimo napraviti ono što se neprestano već nekoliko godina govori ovdje, reformu obrazovnog sustava, kurikularnu reformu kako ćemo to napraviti ako ne poboljšamo materijalno stanje učitelja? Ministar je upozorio s pravom da ako bi se povećale plaće učitelja, dakle ako bi dirnuo, dozvolite mi taj izraz svetost koeficijenata da bi se onda napravila lančana reakcija pa bi drugi tražili da se koeficijenti korigiraju. Ali ja ne vidim tu straha ministre, zbog čega taj strah? Uredba o koeficijentima koju je Vlada donijela, koja je više puta mijenjana, doista izgleda malo čudno. I vi tamo to je jedna šuma koeficijenata koji su kao da su lopatom nabacani. Tu bi trebalo napraviti jedan temeljiti posao i vi kažete nećete pregovarati o koeficijentima dok se ne napravi analiza. Ali tko treba raditi analizu? Pa imamo mi u javnom sektoru ljudi koji to mogu već danas raditi. Neka se napravi analiza čim prije, a moj vam je savjet i još jednom ponavljam, nemojte se bojati povećajte koeficijente za učitelje, vidjet ćete da efekt neće biti poguban za proračun, a ako je to podloga za ispravljanje drugih nepravdi onda to čak neće biti niti loše. Ali vratimo se sada na gospodarstvo i ono što s pravom ljudi koji su zaposleni u tzv. realnom sektoru prigovaraju pa i u odnosu na ovo povećanje plaća u javnom sektoru. Najveći problem je zapravo opterećenje gospodarstva u nejasnim pravilima u velikom broju procedura od građevinskih dozvola koje trebaju dobiti od samih poreza. Netko je ovdje danas spomenuo i plaćanje avansno plaćanje poreza na dobit, sve su to stvari koje poreznike stavlja u neizvjesnu situaciju, to je najveći problem poduzetništva, što ste vi nalazite u neizvjesnoj situaciji. Sjećam se razgovora, evo baš mislim da je to bilo u Agenciji za poticanje malog i srednjeg poduzetništva kad se pregovaralo oko sufinanciranja, mislim da je područje svinjogojstva pa je neko postavio pitanje cijene mesa za idućih sedam, osam godina jel. Ko vam to može izračunati i ko može garantirati? Ali ako imate sustavnu politiku, ako vi na tome inzistirate onda će sigurno neovisno o kretanju cijene mesa taj projekt biti opravdan. I u tom smislu ovakva porezna rasterećenja koja su kraćeg daha, na kratak dah neće donesti one promjene koje su nam nužne da bi gospodarstvo zaživjelo. Jutros sam ponovo čitao da se uvjerim da sam dobro pročitao izjavu stečajne upraviteljice Uljanika koja predlaže spas Uljanika na taj način da će se morati ići u likvidaciju Uljanika d.d. jer neće vjerovnici prihvatiti stečajni plan i sada ona predlaže da država kao jedan od razlučnih vjerovnika prebaci dio imovine na tvrtku kćer Uljanik 1856 i da to naprave ostali vjerovnici kako bi se stvorili, inače ta tvrtka je osnovana mislim prošle godine, ima temeljni kapital 20.000 kuna tako bi se povećao temeljni kapital ove tvrtke kćeri 1856 trebalo bi u tom slučaju bi se moglo zaposliti kako ona kaže, 450 ljudi i trebalo bi nekih 50 milijuna eura HBOR osigurati kako bi se nastavila prije svega gradnja, mislim da je to Stočar brod 526 i nastaviti s radom. I ova priča u kontekstu ovih izmjena je vrlo slikovita. Što mi zapravo radimo? Zavaravamo li sami sebe? Pokušavamo li mi napraviti da se tako izrazim perpetuum mobile? Dakle nešto što nije funkcioniralo, nešto što nije išlo sada želimo napraviti bajpas pa ćemo to pokrenuti. Ista je stvar i sa određivanjem visine plaća, bilo je riječ o minimalnoj plaći ili neoporezivom dijelu u ovom slučaju se predlaže da se poveća neoporezivi dio na plaće. To naravno da neće osjetiti oni sa najnižim plaćama jer te plaće više ne mogu se porezno ni rasteretiti kada nisu porezno niti opterećeni. I svako umjetno podizanje plaća koje ne prati rast produktivnosti je dugoročno pogubno. Ministar to jako dobro zna i ono što ministar u ovom slučaju mislim da je ministar financija po mom mišljenju čak jedna od najvažnijih osoba u državi, opet ću to ponoviti volio bih da se ministra financija bira kao predsjednika države direktno da mu nitko ništa ne može, pa kada on kaže nema novaca onda ih nema stvarno, ali nema za nikoga, a ne samo za učitelja, nema ih uopće, ne može se trošiti kako se kome prohtje. Ovako doista ministre imamo dojam da nema za učitelje, za neke drugi stvari ima. Ministar financija se nalazi u jednoj situaciji gdje mora balansirati između prihoda i rashoda. Kolega Šuker je s pravom govorio kada se govori o porezima moramo imati na umu da porezi pokrivaju sve one rashode koji su nužni u društvu. Ali ono što meni smeta u toj i takvom odnosu snaga što ministar financija nema doista ili ja ne znam da postoje instrumenti kako će on, a on je i potpredsjednik Vlade, kako će on reći svojim kolegama ministrima kolege pa vi ne radite ništa. 2,3 milijarde kuna je manje povučeno sredstava iz fondova EU za ovu godinu, 2,3 milijarde kuna, 555+1 jedinica lokalne samouprave, prihodi opće države, ne znam jel postoji u svijetu zemlja, tu u našem okruženju ne postoji zemlja čiji su opći prihodi polovica BDP-a, opći prihodi države su polovica BDP-a. Takva država, evo sugerira mi kolega, Branko hvala, takva država ne postoji. Nešto onda strukturno nama nije u redu. Danas su krivi ovi načelnici, šerifi, lokalni šerifi, uhljebi na lokalnoj razini, sutra su krivi učitelji jer tu nešto ne žele raditi, preksutra će biti krivi policajci, ne. kriva je Vlada RH, koja god Vlada je bila, u kojem trenutku, kriva je Vlada RH koja mora nešto poduzimati da se ove stvari mijenjaju. Potpredsjednik Vlade bi trebao imati ovlasti da kaže ministrima kolege, uozbiljite se, počnite radit, ministre Kujundžiću, čovjek od 80 g. iz općine Zdenci ide na pregled u Osijek sa crvenom tzv. C1 uputnicom, u bolnici Osijek mu kažu da mora napraviti CT glave pa neka skokne tamo u Zdence gdje živi pa neka u Zdenci uzme ponovno crvenu C1 uputnicu za CT ali s tom uputnicom neće ići na pregled CT nego će doć u dnevnu bolnicu, dobit će uputnicu za dnevnu bolnicu, u dnevnoj bolnici ... [[Govornik se ne razumije.]] mislim da je u D2 bijela uputnica pa će onda s tom bijelom uputnicom otići na CT, čovjek od 80 g. koji nema automobil, ne može, teško je pokretan, neka malo skakuće od Osijeka do, i onda kad je doktorica rekla imate u sustavu, imate, umreženi ste, vidite tu uputnicu, neko tamo, sestra ili koji je već bio rekao dežurni, pa neka on skokne, ako ne može, ne mora ni doć. Drugim riječima, rekla je ako ne može doć, neka umre. To su problemi i zato ministar financija mora razgovarati ozbiljno sa ministrom Kujundžićem. Mi imamo i onaj Državni ured za digitalizaciju društva. RH ima izlaz u 3D tehnologiji, ja ću to tako nazvat. 3D su tu bitne. Digitalizacija, digitalizacija i digitalizacija. Bez toga nema napretka, sve ove mjere koje vi ministre ovdje radite su, daju, ne mogu biti zločest pa reći ne daju rezultate, daju rezultate ali ono strukturno, ne pokazuju značajan uspjeh, pogledajmo Estoniju, pogledajmo što su ljudi napravili, znači imamo primjere gdje se to može, u RH samo je potrebna volja. I kad govorimo o koeficijentima, još jedanput, mi smo se ovdje cijeli Sabor, svi zastupnici se sastali da izglasamo koeficijent glavnom državnom inspektoru da bi čovjek dobio plaću. Za glavnog državnog inspektora smo mogli pregovarati o njegovom koeficijentu, sastati se, za učitelje ne možemo, evo 14 dana djeca ne idu u školu i da to razjasnimo, osnivači škola, vidim da šute, ne znam šta je sa, ne svi, neki, većina šuti. Osnivača škola ima, to su župani ... [[Govornik se ne razumije.]] ili gradonačelnici, ima ih iz svih političkih opcija. Ministre, učitelji su svih političkih opcija, ne radi se tu o nikakvom političkom podmetanju, pritisku, radi se jednostavno za borbu za bolju Hrvatsku, Hrvatsku u kojoj će biti obrazovanje prioritet, u kojoj ćemo učitelje, dat ćemo im ona barem materijalno dio onoga što im pripada da bi mogli obrazovati djecu jer ti će ... [[Govornik se ne razumije.]] sutra otići negdje dalje obrazovati djecu van. Hvala.
Vrijeme, hvala. Sada je na redu g. Branko Hrg ispred Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, poštovani potpredsjedniče Vlade i ministre sa suradnicima. Mi danas raspravljamo u drugom čitanju o paketu poreznih zakona, četvrti krug porezne reforme, slušamo raznorazne rasprave, u krajnjem slučaju vrlo malo govorimo o onome što je stvarno pred nama a to su porezni zakoni. Porezni zakoni čije izmjene i čije reforme su urodile dakle poreznim rasterećenjem, sa ovim paketom oko 9 milijardi kuna i to koga smo rasterećivali, rasterećivali smo čovjeka, znači građanina, zaposlenika, umirovljenika i rasterećivali smo poduzetnike. To je činjenica koju vrlo rijetko možemo čuti ovdje u ovoj sabornici, u ovom paketu i ako je išta da tako kažem, solidno rađeno u ovom mandatu, u mandatu ove Vlade ove saborske većine, onda je u principu teško nešto drugo uopće komparirati ovim potezima poreznog rasterećenja, dakle građana i poduzetnika. Naš će klub podržati ove prijedloge izmjena zakona. Pogotovo iz razloga što su oni usmjereni i povećanju minimalnih plaća, poreznim dalje rasterećenjima poreza na dohodak, dakle što su usmjereni opet dalje prema poreznim rasterećenjima poduzetnika određenih grupacija a spomenut ću i ovaj dio vezan na porezno rasterećenje mladih. To je izazvalo dosta polemika, čak je bilo izraza da je to diskriminatorno, da je to diskriminacija ljudi a onda istovremeno imamo situaciju da se svi kunemo u mlade, svi želimo mlade, svi želimo da ostanu, svi želimo da završe svoje škole da li strukovne, da li fakultete i da ostanu raditi i živjeti u Hrvatskoj. Ja ne vidim nikakvog razloga da u bilokojem momentu kažemo da je to diskriminatorno nego dapače, mislim da je to dobra poruka mladim ljudima koji trebaju započeti svoj radni vijek, koji trebaju započeti raditi, koji trebaju početi savijat svoje obiteljsko gnijezdo i na taj način i pokušat zadržat barem jedan dio u Hrvatskoj, u svojim sredinama, u svojim lokalnim samoupravama. Bilo je tu dosta kritika od strane i o lokalnih samouprava jer naravno do lokalne samouprave koje se financiraju iz poreza na dohodak, smatraju da će time izgubiti dio tog prihoda no dugoročno gledajući, neće izgubiti taj dio prihoda jer ako ti mladi ljudi ostanu, ako se zadrže u tim jedinicama lokalne samouprave, ostanu tamo živjeti, ne odu nekuda van, onda će oni dugoročno naravno itekako to jedinice lokalne samouprave i plaćati porez i ostale dažbine koje idu i u krajnjem slučaju očuvati život u njoj. Bilo je dosta i povika na taj dio gubljenja tih prihoda od lokalnih samouprava ali nije bilo možda dovoljno neću reći pohvala nego pozitivnih komentara kada je po prvi puta prema lokalnoj samoupravi od strane države dakle napravljena jedna fiskalna decentralizacija i kada su lokalne samouprave najedanput, najveći dio lokalnih samouprava, naravno ne sve, one razvijenije, one koje su jače, one nisu niti trebale dobivati iz Fonda izravnanja nikakve novce kada su najedanput te lokalne samouprave koje nisu prije imale tih sredstava dobile znatna sredstva. I onda su se neki čelnici lokalnih samouprava i njihova predstavnička tijela okrenuli prema investiranju, razvoju, stvaranju boljih uvjeta života, neki su počeli organizirati koncerte, fešte, prošćenja. Neki idu i dalje pa kupuju tenisice, razno raznih stvari vidimo kojih ima. I mislim da smo tu možda malo ministre pogriješili i da smo možda u toj fiskalnoj decentralizaciji morali malo jače definirati ipak kako i na koji način će se koristi i trošiti ta sredstva jer znate kad najedanput imaš puno novaca a prije nisi imao razno razne ti ideje padaju na pamet a znamo da ljudi vole se malo i dodvoriti svojim biračima na terenu pa onda koriste taj novac koji je novac građana za stvari koje možda i ne bi trebalo raditi. No, svi imaju svoju odgovornost, imaju izbore, tako svi i govore pa će građani to ocjenjivati i biti će ili pozitivno ili negativno ali taj novac je u mnogim stvarima otišao, jedan dio tog novca je otišao nepovratno i u principu ga više nema, on je potrošen a nisu se napravile možda neke stvari koje je trebalo napraviti. Dakle ne generaliziram, rekao sam uvodno da je bilo onih čelnika i predstavničkih tijela koji su vrlo pametno išli ulagati taj novac, iskoristili su to, iskoristili su posebno za svoje komponente za korištenje europskih novaca obzirom da je u ovom vremenu u mandatu dakle ove Vlade ipak pokrenut čitav niz razno raznih infrastrukturnih projekata i programa i da se taj investicijski ciklus itekako osjeća u svim dijelovima Hrvatske da danas nema skoro načelnika općine ili gradonačelnika kada dođete u posjed, kada dođete na dan općine ili grada koji se ne hvali da su realizirali toliko i toliko projekata, toliko i toliko europskih novaca. Dakle kritike da se nije napravilo, da se nije pokrenulo investiranje i korištenje europskih sredstava ne stoje a dobra dio i razloga toga je ona fiskalna decentralizacija da su mogli lokalni čelnici dakle pratiti sve to skupa. I znam da je tek pred nama jedan pravi investicijski ciklus po lokalnim samoupravama jer su pripremljeni mnogi projekti i posebno u ovom dijelu vodno komunalne infrastrukture, aglomeracija. Dakle tu će biti pred nama u ovoj i u narednoj godini čitav niz natječaja i projekata, ogromnih projekata koji će se odvijati samo recimo na evo na području Koprivničko-križevačke županije u tri programa aglomeracije preko milijardu kuna. Znači investicije kakvih se ne sjećamo, u krajnjem slučaju ne pamtimo ih da ih je bilo i to je činjenično stanje. E sada kad govorimo o ukupnoj situaciji i naravno svi su spomenuli plaće i izdvajanje za plaće u javnom sektoru mi u klubu posebno pozdravljamo odluku premijera da odustane od svog predizbornog obećanja, da smanji PDV za 1% i da taj 1% PDV-a usmjeri prema plaćama ljudi. Ono što mi je žalosno, žalosno mi je da mi ovdje u ovoj sabornici pa i u svojim javnim izjavama u dnevno političke svrhe pokušavamo iskoristiti problem koji nije stvorila ova Vlada koji su stvorile sve Vlade do sada u RH a to je problem degradacije prosvjetnih djelatnika. Dakle žalosno je da bilo tko iz oporbe danas pokušava hvatati neke sitne političke poene na tome. I poruka je nek' ne pokušavate ljudi jer nećete ih uloviti. Za te ljude mi smo svi odgovorni i jesmo odgovorni i svi smo krivi ili manje ili više. Ali u svakom slučaju nije vrijeme za sitno politikanstvo i za sitno hvatanje političkih poena jer ih tu nema nego je vrijeme da se stvarno nađe rješenje. I uvjeren sam da će se rješenja pronaći, da će se rješenja pronaći, da će prevladati jedan razum, jedna racionalnost, da će se emocije ipak malo staviti na stranu i da će se doći do konačnog rješenja. A onda u onom drugom dijelu i do korekcija svih tih stvari koje su prisutne u javnom sektoru kako ljudi ne bi bili izdegradirani nego bi imali nekakvu startnu poziciju i startnu osnovu na jednakim uvjetima a onda prema svom radu, prema kvaliteti svojeg rada, prema vremenu koje provode u radu bili i adekvatno nagrađeni. Eto, poštovani potpredsjedniče Vlade, ministre, dakle klub će podržati čitav paket ovih zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu gospodin, imamo dva zastupnika. Prvo je gđa. Makar a onda g. Čuraj ispred Kluba zastupnika HNS-a.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege, evo danas tu raspravljamo o 4 krugu porezne reforme u kojem nažalost nije došlo do smanjenja opće stope PDV-a, međutim i mi smo stava da je bolje u ovom momentu zadržati stopu od 25% i 1,8 milijardi kuna upotrijebiti u druge svrhe koje su stvarno u ovom momentu potrebne odnosno u korekciji plaća i mnoge druge stvari. Ali se isto tako nadamo da će doći vrijeme s obzirom i na ove trendove i ovu situaciju koja je u RH da ćemo stvarno moći razmišljati i o značajnijem smanjenju opće stope o tih 1%. Sad bi se malo osvrnula ono taksativno na neke zakone, između prvog i drugog čitanja nije bilo nekih bitnih promjena, osim nekih sitnih korekcija naravno kako bi se još poboljšali ti zakoni. Što se tiče Zakona o porezu na dodanu vrijednost, tu svakako moramo izdvojiti mogućnost plaćanja PDV-a po naplaćenoj naknadi do 7,5 milijuna kuna, dakle svako sad može odlučiti čiji je promet do 7,5 milijuna kuna da li će plaćati PDV onda kad ga on dobije naplaćeno ili će i dalje se odlučiti da to bude po fakturiranom. Ono što je još bitno kod ovog dijela izdvojiti, a to je smanjenje stope PDV-a na 13% za jela i slastice i tu su bila različita rješenja, imali smo prvo stopu od 10%, pa je bila povećana na 13, pa je bilo povećana na 25, pa je bilo nekih izuzeća, ali sad je točno definirano na što se sve obračunava 13% bez obzira gdje se uslužuje, to su dakle jela i slastice i to je stvarno tu obrazloženo. Ono koje su izmjene u odnosu na prvo čitanje, to je da se u čl. 5. st. 3. mijenja točka z) i to je oporezivanje sniženom stopom PDV-a od 13% za nositelje fonogramskih prava, što je povezano s autorskim pravima, pa je to i zapravo logično rješenje. Što se tiče Zakona o porezu na dobit, tu isto imamo novi prag od 7,5 milijuna kuna gdje se sad plaća stopa poreza na dobit 12%, čuli smo da 93% od ukupnog broja poduzetnika će sada plaćati stopu 12%. Ali nažalost opet se moram prisjetiti na poduzetnike iz kraja iz kojeg dolazim, što doduše ne rješava ovaj zakon, a to je oni plaćat će isto, mnogo njih odnosno većina stopu, stopu poreza na dobit od 12%, ali će to biti jako mali apsolutni iznosi jer radi se o radno intenzivnoj industriji gdje je stvarno dobit mala, gdje su plaće radnika male i trebamo pronaći rješenje za tu granu jer takvih je dosta poduzetnika koji zapošljavaju mnogo ljudi, kojima će se sad ovom Uredbom o povećanju minimalne plaće povećati minimalna plaća, zapravo trebala bi im narasti plaća, ali koji će odnos to biti, to ćemo još vidjeti jer su samo mogućnošću isplate neoporezivog dijela oni svojim radnicima stavili dodatak na rezultate rada, sad će mnogi od njih morati dio uvećan za doprinose isplatiti u obliku plaće, pa da li će uspjeti zadržati i ovaj neoporezivi dio plus plaće, to još kalkuliraju, ali to im je isto sad jedna nedoumica, jedan problem, ja ne kažem da je minimalna plaća previsoka, nego jednostavno su troškovi rada koji odnosno sa svim doprinosima previsoki u tom dijelu i zadnji put sam se osvrtala na bolovanja koja su prisutna u tim branšama, u toj industriji gdje je u većini slučajeve ženska radna snaga i bolovanje do 42 dana koja idu na teret poslodavca. Ipak moram pohvaliti mnoge stvari u ovom dijelu Zakona o porezu na dohodak, posebno bi izdvojila mjere koje se odnose na demografsku politiku. Tu imamo kod osobnog odbitka sad proširenje primitaka koji ne ulaze u cenzus za uzdržavane članove gdje prvi put imamo uvrštene i nagrade učenicima za vrijeme praktičnog rada, ali isto tako i naknade učenicima za vrijeme dualnog obrazovanja. Dodatna demografska mjera je također i isplata neoporezivog dijela za troškove vrtića gdje poslodavac može svom zaposleniku neoporezivo isplatiti dio koji on plaća za vrtić. I drago mi je što u ovom dijelu gdje je, se ne plaća porez za mlade do 25.g. odnosno do 30.g. plaća se 50% je uvaženi dio da to ne bude obveza poslodavca mjesečno, da na taj način obračunava plaću, već će to biti tek 2021. prvi put nakon konačnog obračuna, dakle negdje u 5. mjesecu i nadam se da će do onda isto biti pronađeno rješenje kako to nadoknaditi jedinicama lokalne samouprave ukoliko neće imati toliko povećanje prihoda da bi mogle zadovoljiti odnosno usklađenje sa svojim proračunom. Kao što su kompenzacijske mjere zbog ovog osobnog odbitka s 3.800,00 na 4 sigurna sam da će se i u ovom dijelu pronaći rješenje, a sad ću zamolit kolegu Čuraja za nastavak. Hvala.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Dakle da se ne ponavljamo, ja ću samo kratko apostrofirati ne samo, mislim najbitniji je ovaj sad zadnji krug cjelovite, ne cjelovite, ukupne, neukupne, tako svejedno, ono što je bitno i ono što građani osjete na svojim džepovima, što gospodarstveni osjete i to je ono što, jedino što zapravo je važno u ovome svemu. Ova sva peripetije, cjelovito, polu cjelovito, na pola, ne, da, kako god, bitno je da mi kao i ovaj puta radimo porezne izmjene koje idu in favorem, znači prema građanima, prema gospodarstvenim, nikome se ne propisuje dodatne porezne obveze, nego dapače one se rasterećuju. To je naravno sa strane oporbe, kaže uvijek možete više, treba više, naravno kako bi se svi lijepo dodvorili. S druge strane morate biti odgovorni i ja sam to već nekoliko puta rekao ne može se sve raditi preko noći. Pokazivao sam i zadnji put ovdje jedan graf koji je najbolje, ... [[Govornik se ne razumije.]] zapravo pokazuje što se događa kada se smanjuje ili povećava porezno opterećenje. Dakle ako porezne prihode povećavamo, odnosno porezno, stope povećavamo, prihodi su u jednom trenutku nakon pika smanjuju. Isto tako kad idemo unatraške. Ovaj pik gdje je uravnoteženo, to nitko ne zna gdje je, to ne može nitko sa sigurnošću reći to je tolika stopa PDV-a, to je tolika stopa poreza na dohodak i svih onih neoporezivih ili bilo kojih drugih davanja. To se mora postupno utvrđivati jer to je sukladno promjeni, veličini gospodarstva, gospodarskih kretanja, izuzetno, izuzetno promjenjivo. I zato treba ići postupno, zato treba pratiti i gledati kako promjene reagiraju. I naravno onda ako su dobre i ako idu u dobrom smjeru da kada smanjimo porezno opterećenje dolazi do povećanja gospodarskih aktivnosti i povećavaju se prihodi. Dakle to vam je isto ono kao što sam rekao smanjite cijenu proizvoda, netko bi logički rekao sada ćete manje zaraditi, ne prodati ćete više tog proizvoda i zaraditi ćete u konačnici više. E sad to treba znači dokle. To je onaj najosnovniji graf, tko god je malo ekonomije se gledao ponude i potražnje u fleksibilnosti u kojoj mjeri vi možete sa cijenom utjecati na vaše prihode i kako će se kretati ta cijena. I manje-više to je taj isti graf. E sad, što smo napravili ovdje? Ovdje se rade neke stvari koje su zbilja godinama se spominjale kao opterećenja, kao nešto što je pretjerano. Sve u svemu ide se u daljnje rasterećenje. Naravno ono što je dobro, što imamo načelo blagajne kod plaćanja PDV-a dakle da se može sada birati do 7,5 milijuna kuna da si obveznik tek kada ti netko plati da te država zadužuje. Prije ste imali onu maltene tvrtke su išle u stečaj, male tvrtke koje su fakturirale, generirala se jedna nelikvidnost. Njima je država sjedala na račun, dužni ste za PDV a njima one se nisu naplatile. I op, op, op, jedan, dva, tri kruga, blokada, ode sve, ode u stečaj. Tvrtke ni krive ni dužne. Sada možemo to za ove male, apsolutno dižemo ti i to je jako jedna dobra stvar. Nadalje, isto za porez na dobit, to je ministar već govorio, povećava se prag za one koji idu u stopu od 12% i zapravo to isto također iznosi 7,5 milijuna kuna, dakle mislim da će to sada i preko 90, 93% biti njih koji će u tome malo i srednje poduzetništvo koji su u tome razredu obuhvaćeni. Dakle opet kažem ide se na korist gospodarstvu i svemu onom. Što se tiče poreza na dohodak, tu sam u prvom čitanju imao nekih primjedba i osobno ako, ću sada probati nešto amandmanom doraditi. Kada govorimo o rasterećenju plaća mladih, dobro da je naš prijedlog prihvaćen da malo damo zraka jedinicama lokalne samouprave što se tiče njihovih prihoda da se znaju sračunati i da se ovdje radi to zbilja u korist tih mladih osoba da oni na kraju kod svoje porezne prijave, odnosno kod poreznog rješenja će dobiti porez poreza za sav taj dio. 50% ako su od 25-30, 20-25 ili mlađe 100% tog poreza na dohodak što će im biti neka svojevrsna akumulirana štednja i kada to krene iz godine u godinu sigurno nešto na što će oni moći računati. Time radimo jednu demografsku mjeru, doduše ne pomažemo poslodavcima, oni nemaju manji trošak ali njihovi radnici imaju neke odgođene prihode na koje mogu računati. Ono što bih volio i što ću osobno podnijeti amandman da se tu uvrste i obrtnici mlađi od 30 koji su dohodaši dakle u sustavu PDV-a. Dakle jedna striktno ciljana grupa, to nije puno ljudi, za paušalce to ne možemo jer oni ovako, em nisu u sustavu PDV-a, em plaćaju vrlo mala davanja što se tiče poreza sukladno primicima, dakle tu praktički ne bi imali što više ni smanjiti, to je do 80 tisuća kuna prihoda godišnje 1200 kuna poreza, dakle to je zbilja neki ono najmanji dio zato i je toliko to popularno. Tu ću se osvrnuti samo na jedan drugi dio kod paušalnih. Tako da je to mislim nešto što bi trebali razmisliti. Također kad govorimo o mladima onda govorimo i o stručnom osposobljavanju, mislim da bi bilo dobro da se njih uvrsti i na to ću isto podnijeti amandman za neoporeziva davanja da se omoguće i onima na stručnom osposobljavanju, dakle oni danas nemaju pravo na božićnicu, regres ili nagrade zaposlenika i sve ono drugo što ih spada kao ostale radnike. Tu moramo isto naći neko rješenje pogotovo ako sam dobro shvatio prema najavama da iduće godine čak više tog neće ni biti. Onda zbilja je to, za bar ove postojeće koji sada potpisuju na godinu dana nešto što i oni mogu, mogu osjetiti jer de facto njih ne plaća poslodavac nego država. Dakle nešto što bi poslodavac mogao odabrati da se i njima da kao nagrada sigurno bi bilo zgodno. Ono što još smo ovdje dotaknuli što sigurno bih se volio adresirati je izmjena Općeg poreznog zakona koji se odnose na tzv. paušalne obrte gdje mi zapravo uvodimo određene instrumente koji sada nisu definirani nego će se pravilnikom definirati tu bi zbilja volio da se to definira ne široko nego zbilja usko, da oni koji zbilja izigravaju a tu nije sporno ako je netko otvorio paušalni obrt pa ima povezano poduzeće pa izvlači financijske koristi i manje poreze preko toga, to apsolutno da. Isto tako ako netko stalno mijenja te organizacijske oblike malo ... [[Govornik se ne razumije.]] , malo paušale pa prebacuje dio poslovanja na jedne i druge da, no što se tiče rada za određenog poslodavca, da taj nivo koji će se procjenjivati u odnosu na obilježja nesamostalnog rada da to zbilja bude samo i jedino ako je to, em taj financijski aspekt jedini prihod, ako to zbilja ništa ne mijenja, ako čovjek radi tamo, sjedi tamo, dobiva naputke, naloge, itd., da to zbilja su te obilježja sva kumulativno ispunjena, ne samo jedan od njih jer još jednom ponavljam, kod paušalnih obrta, nemojmo kažnjavati one koji su se samovoljno svjesno odrekli slobodnog dana, godišnjeg, bolovanje, regresa, božićnice, neoporezivih davanja, zaštite Zakona o radu, otkaznog roka, dakle otpremnine, sve te institute koji ti jamči Zakon o radu oni svjesno napuštaju kako bi naravno i umanjili svoje doprinose i svoje mirovine, opet svjesno, ali imali veći možda neto primitak sada i bili konkurentniji na tržištu rada. To moramo poštivati, to je sloboda izbora i to, na tome ćemo ustrajati, zato kažem, da ako se nešto izvrgava, ali to mora biti ne ili-ili nego i-i i dosta usko vezano. Zahvaljujem.
Hvala lijepo.
Hvala lijepa i s time smo završili sa iznošenjem stajališta i vraćamo se na našu točku pa će u ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih prvi govoriti poštovani zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Cijenjeni predstavnici Ministarstva financija, cijenjene kolegice i kolege, danas ovdje raspravljamo o setu zakona bilo da ga zovemo mini reformom ili nastavkom reforme, sustavnom reformom, ono što je sigurno da nitko od nas ovdje vjerojatno neće nešto reći dramatično, naći problematično u ovim stavkama koje su ovdje. Ja smatram ih pozitivnima. Znači nešto što je ministarstvo predložilo što će napraviti određeno rasterećenje. Ključna rasprava zapravo treba biti da li je intenzitet rasterećenja dovoljan da napravi određenu promjenu. Ja mogu razumjeti stav Ministarstva financija koje gledajući na ukupne, na prvenstveno na prihodovnu stranu proračuna će razmatrati koliko se smanjuju proračunski prihodi, da li je onda održiva zapravo bilanca državnih financija, da li mogu pokrivati rashode, da li će iskazivati suficit, da li ostvaruju Plenkovićeve ciljeve da uđemo u euro zonu da bi kroz to sve, znači brojni su mehanizmi koji utječu na mogućnosti donošenja ključnih promjena koje bi ministarstvo i ministar financija sa svojim suradnicima nama predložio. Prema tome, ja ipak ću reći da ovo jeste promjena koja je u okviru razmatranja proračunskih prihoda prihvatljiva Ministarstvu financija, ali bih ipak naglasio da hrvatski građani i hrvatski poduzetnici očekuju snažnije zahvate jer brojni primjeri i praksa koja se događa u Hrvatskoj pokazuju da bez takvoga snažnog zaokreta u fiskalnoj politici nećemo moći napraviti održivo stanje prvenstveno na tržištu rada, a to će nam utjecati i na brojne gospodarske tokove u državi. Možda nekome tko je ipak u razvijenom dijelu Hrvatske kao što je glavni grad Zagreb ili neke druge pozicije to ne osjeti još uvijek toliko jer ima prelijevanja radne snage iz drugih krajeva Hrvatske prema takvim centrima, ali mi zastupnici koji dolazimo iz područja koja su najviše demografski ugrožena osjetimo pad, jedan ekonomski pad već sada se osjeti i jednu besperspektivnost daljnjih ulaganja koja, koja je učinak otvorila, otvorilo naše članstvo u EU, mogućnost hrvatskim građanima da odu raditi u druge zemlje EU, a izostala su očekivanja od snažne potpore putem europskih fondova koje će stvoriti novu dodanu vrijednost, koja će stvoriti snažnija lokalna tržišta na takvim ugroženim područjima, koja će omogućiti da proizvodi koji nastaju, primarni proizvodi ili sirovine koje se nalaze na tim područjima imaju svoju preradbenu komponentu i da zatvorimo jedan ciklus. S time bismo jačali i cijelo unutarnje tržište. Pa ću ja ovako proći malo, da prokomentiram ove prijedloge već sam i kroz repliku ministru rekao da stvarno treba voditi računa o tome da hrvatski poduzetnici jesu poduzetni i ako uoče u okviru zakonskih rješenja koje Vlada predlaže, a vladajuća većina usvaja da postoji mogućost da pronađu prostor kom će povećati svoje prihode odnosno smanjiti svoje rashode, prvenstveno porezne oni će iskoristiti taj model. Ne možemo nikome zamjeriti što to koristi. Jedno je kad je to pozitivno, na način da poduzetnik stvara okruženje, gospodarski razvija, poštiva svoje radnike pa onda kroz uštede koje omogućavaju zakonska rješenja, stvara zapravo svoj napredak onda bismo mogli reć da, to je pozitivna praksa. Ono što najčešće mi imamo a to je da dolazi do negativnih pojavnosti pa onda poduzetnici izbjegavaju plaćanje svojih dadžbina prema državi ali ne samo da izbjegnu prema državi nego isto tako to uskrate i prema svojim djelatnicima i prema okruženju, zajednici u kojoj žive i onda imamo jednu negativnu pojavnost. Tu sam i upozorio tada da nama se događa da tvrtke koriste mogućnost osnivanja povezane zapravo osobe ili čak i tvrtke koriste mogućnost osnivanja jednostavnih društava sa ograničenom odgovornošću i unutar jedne poslovne godine izvrše nelegalnu transakciju koja načelno izgleda legalna ali u biti dovode do toga da zatvaraju poslovanje i pokušaju unutar iste te godine kroz skraćeni stečajni postupak izbjeći propitivanje svih povezanosti sa drugim tvrtkama. Kod mene je bilo pitanje oko Vodoprivrede iz Vinkovaca koji su kroz niz takvih društava iznajmili vlastite strojeve sebi samima na drugom gradilištu u Hrvatskoj, digla se bila malo galama, naravno vremenom je to sve skupa nestalo ali to pokazuje da nekada treba razmišljati o tome da se mogućnosti, zakonske mogućnosti ne zloupotrebljavaju i time bi ja ukoliko će učinkovitost se podići, dao podršku upravo izmjeni Općeg poreznog zakona koji prepoznaje da poduzetnici mogu zlouporabljati ovakve mogućnosti. Puno je u javnom prostoru se govorilo o rasterećenju rada mladih i ima tu puno i informacija koje su pozitivne, ima isto tako i nešto što spada u domenu dezinformacija. Naravno da svi mi raspravljamo o mladima i klub iz kojeg dolazim zauzima se za prava mladih pa podržat će ovu mjeru iako naravno da voljeli bismo vidjeti kako predlagatelj zakona vidi razvoj upravo te mjere, da li će ta mjera stvarno zadržati mlade da ostaju na svojim zapravo ostaju tamo gdje se i školovali u hrvatskoj državi, da vide svoju perspektivu a to može i financijski izračunat, sad pratimo ova događanja oko zahtjeva učitelja gdje oni kroz sve te pregovore, razgovore, postotke, koeficijente, zapravo traže neki 1000 kuna više na plaću koju imaju, recimo prosječno, dok Vlada je ponudila maksimalno 500 kuna. Nekako čovjek uvijek gleda, ok, šta mi znači postotak ovaj ili onaj ili tko će mi dati, kroz koji oblik, na koji način, nego koliko na kraju je to meni. Da li je 1000 kuna dovoljno za takav rad, ne znam, ali oni koji rade u tome poslu, koji su učitelji, koji rade sa djecom a koji traže 1000 kuna, vjerojatno imaju opravdan razlog da iza toga čvrsto stoje i da ovako uporno kroz ovo vrijeme to komuniciraju i pokušavaju kroz štrajk koji su pokrenuli, ishoditi neko pravo. Ali zašto im zamjeriti ako imamo premijera koji svaki put kad dođe u ovu sabornicu i kroz svoje intervjue u medijima, govori da je stanje u državi odlično? Da napredujemo, da imamo najveći rast BDP-a, da punjenje proračuna je dobro, onda naravno da oni koji smatraju da su potplaćeni ili gdje imaju poteškoća u bilokom obliku svog rada ili poslovanja, traže zato sebi veća prava. Evo, tu se raspravljalo o tome da smanjuju se određene stope a raste prihodovna strana sa tih pozicija proračuna. I onda možemo samo jedno reći, ok, ako već tako dobro prihodujete, onda dajte dodatno rasterećenje, pomozite i dalje i više, ono, nije cilj da smanjiš neku stopu pa si povećao prihod proračuna pa eto, kažeš mi smo smanjili neka vaša davanja i svi smo sretni, vi manje davanja, mi imamo veće punjenje proračuna ali zaboravljamo da nekad je cjelovito zadovoljstvo svih je cilj a ne da imamo pojedine skupine koje su jako zadovoljne, imamo druge koje su jako nezadovoljne pa onda evo dovodimo čak i društvo u rasprave o tome da li učitelji imaju pravo ili nemaju, da li djeca će izgubiti u svom školovanju ako evo kroz određeno vrijeme ne pohađaju školu, da li će to utjecati na praznike i brojna druga pitanja koja se nameću pa ja isto tako pitanje postavljam i za mlade, kad se ova mjera bude primijenila, realno znači njen učinak će biti vidljiv tek 2021. g. kroz povrat poreza, da li će svi mladi biti zadovoljni. I oni koji započinju, koji imaju najniže plaće, koliko će osjetiti? Hoće to biti 100 kuna, 200 kuna, 300 kuna ili će netko reći ali to vam je 1000 kuna? Znači ako učitelji traže 1000 kuna, da li mladi dobiju 1000 kuna? Ajmo vidjeti koje to plaće imaju mladi. Taj podatak koliko će izgubiti državni proračun, vjerujte da bilokojoj mladoj osobi je irelevantan, imaginaran, ne može ga doživjeti nego očekuje na onome poslu koji smatra da će dobiti, da vidi ako mu je netko ponudio 5000 kuna, neki neto plaću, koliko ja na kraju dobijem kroz ove mjere? Ako dobijem 100, 200 kuna onda sam jednako nezadovoljan ili jednako sam malo zadovoljan kao što sam i bio i sada i niste napravili korak koji će meni donijeti razlog da ovdje ostanem. Tako da baratanjem sa velikim brojkama nije nešto što mladi očekuju nego žele vidjeti sebe, svoju plaću, na neki način svoje izračune. Porez na dobit, povećanje praga sa 3 na 7,5 milijuna kuna za stopu od 12, naravno da je rasterećenje tu, moramo biti iskreni, to je jedno rasterećenje koje će obuhvatiti sve one koji ostvaruju dobit. Znači ukoliko stvorimo okruženje, da svi ostvaruju i imaju dobru priliku, na našem tržištu ostvaruju dobit, onda se to održava ali evo upravo sam se bavio i tijekom dana i malo sam gledao i poslovanje tvrtki, tvrtke koje imaju većinsko državno vlasništvo, pa kad vidim tamo podatke, onda na neki način pitam se, a kakva je sudbina privatnih poduzetnika ako država ne može kvalitetno upravljati svojim poduzećima. Što onome koji ima poteškoće u poslovanju znači ova stopa? Vrlo malo. Koliko mi imamo tih uspješnih, koliko će zapravo njih iskoristit ove mogućnosti i u pripremi sam dobio pitanje, kako mi prepoznajemo radnike, kroz njihovo oslobođenje. I čovjek mi navodi cijeli niz tvrtki u mojoj županiji koje imaju dvostruko plaćanje rada, jedan je onaj legalan model kojeg porezna uprava prati, gdje je vidljivo sve, gdje dobivaju nešto više od nekoga minimalca, nešto malo više, i dobivaju drugi dio isplate koji je u crnom na ruku. I onda se trebamo zapitati i kroz ove porezne reforme koje su išle, ako mi nismo uspjeli utjecati na to da poduzetnici krenu legalno prijavljivati cjelokupno svoje poslovanje, onda još uvijek porezna reforma nije dotaknula dubinu problema. Ako poduzetnik iskaže svoje prihode, sve moguće prihode i uvidi, boji se da bi ga država značajno oporezovala da jednostavno to je nesrazmjerno i ode u smjeru poslovanja na crno, onda nismo uspjeli, nismo uspjeli našim poduzetnicima ukazati da taj rizik poslovanja na crno je nešto što je neprihvatljivo ako su stope male. I možda je i tu traženje rješenja, ajmo biti toliko nekad malo i radikalni, pozitivno radikalni smanjimo te namete na ostvarenje dobiti, ja znam da je dobit prihod državnog proračuna značajan, smanjimo to pa da vidimo koliki promet je onaj stvarni promet, koliki stvarni promet ima naše gospodarstvo. Jer ćemo uvijek statistički biti u nekoj greški, uvijek ćemo reći postoji crno tržište. Naravno ja nisam utopista jer kažem sve na crno će nestati, ali ako brojne tvrtke se navedu samo u jednoj županiji koje svoje radnike isplaćuju jedan dio plaće na crno onda je sigurno da postoji značajan problem. I značajan problem je institucijama države koje trebaju otkrivati takve slučajeve, koje trebaju se s time nositi. Prema tome, ovakvo smanje stopa, povećanje praga bi možda trebalo biti čak i pojačano i tražiti upravo tu mjeru da vidimo dokle naši poduzetnici će iskazivati zapravo dvostruko poslovanje i na taj način ugrožavati i budućnost i radnika koji kroz te plaće koje dobiju na crno, ne dobiju prigodu da imaju mirovinu od koje će moći normalno živjeti u svojoj starosti. Smanjenje PDV-a na 13% za pripremu i usluživanje jela ugostiteljskim objektima trebalo bi doprinijeti prvenstveno povećanju prometa, održivosti nekih objekata, nižoj, ja se nadam da će i naši građani imati dostatna sredstva kroz svoje prihode da mogu odlaziti u restorane. Jer kad govorimo, evo sad se spominje ovdje u slobodnom govoru mogućnost neradne nedjelje koja je uz sve više i sami poduzetnici prikazuju kao rješenje za probleme radne snage. Ako imate neradnu nedjelju onda to ne znači da ona osoba koja priprema hranu, bilo to žena ili muž treba tu nedjelju iskoristiti da bi kuhala i potrošila sve to vrijeme na to nego joj upravo trebamo onda reći evo idemo povećati standard da obitelj može otići i negdje dalje u ugostiteljskom objektu uživati u hrani. Onda je to stvaran jedan slobodan dan, pa možda onda i ovo smanjenje 13% će biti stvarno. Bezalkoholna pića prema udjelu šećera, govorimo o neelastičnosti ponude, zapravo potražnje i onda je pitanje da li će jedna coca cola manje se prodavati ako ovo napravimo. Evo, ali generalno neke od ovih prijedloga imaju našu potporu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i Demokrata u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, uvaženi državni tajnici, suradnici, vezano uz ovi paket 9 zakona treba reći da svaki gazda, svaki dobar gospodarstvenik štedi kad ima, svaki dobar gospodarstvenik, svaki dobar gazda ulaže kad ima. Ova paket zakona ide za tim da se napravi određeno porezno rasterećenje, međutim ne ide za onim korakom dalje, a to je da bude proaktivno u smislu potpore rasta gospodarstva, poljoprivrede i jeftinijeg i kvalitetnijeg života građana u RH. Jer činjenica je da su porezni prihodi rasli i to su rasli po stopi od 1,3% i i dalje je dojam kad razgovarate sa predstavnicima gospodarstva da je još uvijek prevelik porezni pritisak i administrativni pritisak na gospodarstvo u RH i umjesto da smo iskoristili ovu priliku da su pozitivna gospodarska kretanja, da su pozitivo puni proračun, da imaju suficit u državnom proračunu onda se moglo razmišljati i o ozbiljnijoj smanjenju troškovne strane. Jer činjenica da negdje preko 400.000 je uposlenih u javnom sektoru, da je to više od 10% od ukupnog broja stanovništva, a volimo se uspoređivati sa uspješnim državama kao što je recimo Njemačka, gdje negdje oko 5% stanovništva u javnom sektoru i ono što stalno težimo da imamo efikasnu upravu, da imamo kvalitetnu uslugu građanima kroz uslugu e-građani naši građani mogu svega i gospodarstvenici svega 30 do 35% dobit kroz e-uslugu dok je to u Njemačkoj 85%, a istovremeno se nije dogodilo smanjenje broja zaposlenih u javnoj upravi. U kriznim godinama RH je zbog ekonomske krize ostala je negdje u gospodarstvu preko 100.000 radnih mjesta je ugašeno, a u međuvremenu se u javnoj upravi povećao broj zaposlenih. Pa je pitanje koje treba postaviti u ime svih građana u ime svih poreznih obveznika koliko je to zaposlenih u RH u ministarstvima, agencijama, državnim poduzećima i drugim tijelima jer sve to oni plaćaju iz svog osobnog dohotka iz poreza oni i njihovi poslodavci. Jednostavno je taj nesrazmjer između broja uposlenih i broja zaposlenih i broja onih koji bi trebali javnu uslugu kroz državna tijela pružiti tim građanima i gospodarstvu i dalje prisutan. Nema ozbiljnijeg zahvaćanja u taj dio i nema ozbiljnog rezanja troškova i onda ovaj višak kapitala koji se oprihoduje, višak novca koji se oprihoduje u državni proračun se investira znate gdje? Pa rema ciljanim skupinama jer ovo je proračun koji smo usvojili treba reći da je to predizborni proračun, da se zadovolje interesi onih skupina na koje se računa da će glasati da bi ova Vlada i ovaj ministar ostali na vlasti što jednostavno da to je tako, ali to nije dobro jer mi moramo razmišljati da će doći kriza i veći dio gospodarstva EU najavljuje da je kriza već pomalo prisutna. A to vide i naši izvoznici jer već imaju smanjeni broj narudžbi za neke proizvode koji su planirali i povećati i to govori da je kriza pred vratima, a mi i dalje živimo na nekakvom uzletu na tom valu povećanih poreznih prihoda i to trošimo kao pijani milijuneri. Tako da treba ozbiljnije zahvatiti u tu troškovnu stranu i vidjeti kako najpametnije uložiti tu poreznu kunu da bi stvorili jedno društvo gdje će imati svi jednaku šansu i da bi stvorili društvo u kojem će gospodarstvo moći rasti. I da bi stvorili uvjete da se ojača tržište i poslovni položaj gospodarstvenika u depriviranim područjima Slavoniji, Baranji, Srijemu, Lici, Dalmatinskoj zagori jer ovo što mi činimo kroz ove porezne mjere je dio samo tih mjera i nije dovoljan i odražava se na ukupno gospodarstvo, na sve poduzetnike u RH. I nikad onaj iz Županje ni onaj iz Konavala ne može sustići ovoga iz Zagreba i iz Varaždina jer nije isto poslovati 200km od Zagreba ili u samom Zagrebu gdje je sjedište svih europskih kompanija i gdje su troškovi poslovanja i sigurno manji. O tome ova Vlada ne razmišlja, to se ne vidi iz mjera da ima ciljane mjere za ciljane skupine za ciljana područja. Ima iz nekih drugih resora i ministarstava potpornih mjera, ali to je nedovoljno da bi zaustavili ovaj demografski problem i iseljavanje iz područja Slavonije, Like pa i drugih nerazvijenih područja. I o tome stalno govorimo, međutim iz ovih politika i ove reforme se ne vidi da se išta ozbiljnije tome prišlo nego jednostavno treba zadovoljiti pritisak političkih skupina, ciljanih skupina od kojih se očekuje glas da bi se ostalo na vlasti. Samo dokle? Neće to ići trajno tako i nije dobro tako promišljati. I zato kažem da svaki gazda, svaki dobar domaćin kada ima onda štedi i onda razmišlja gdje uložiti da bi sutra imao još više. Ova Vlada, ovaj ministar to ne čini. A evo i na primjeru Zakona o porezu na dodanu vrijednost gdje se ministar hvali sa povećanim prihodima i rast je značajan od prihoda poreznih iz PDV-a. Međutim treba reći istinu da je dobar dio tih prihoda ostvaren od uvoza na uvozne robe. Mi nismo dali imput da pomognemo kroz sve ove mjere koje su do sada poduzete domaćoj proizvodnji, pogotovo poljoprivredno prehrambenoj proizvodnji jel svi statistički pokazatelji govore o padu proizvodnje svinjskog mesa, o padu proizvodnje mlijeka, o padu proizvodnje voća, povrća i da ne nabrajam dalje. Ne znam da li imamo u jednom segmentu rast. Zašto je tomu tako? Pa zato što se išlo samo sa segmentalnom potporom ovoj skupini, ovom sektoru kroz dio poljoprivredno-prehrambenih proizvoda gdje je smanjen PDV sa 25 na 13%. I tada smo govorili da to nije dovoljno, da je u okruženju stopa PDV-a na te iste ili takove proizvode niža. Imate primjere da je za grupe tih proizvoda poljoprivredno-prehrambenog u Francuskoj PDV 5%, u Bavarskoj je 5% pa i u našoj susjednoj BiH je 10%. I tražili smo da PDV se smanji na poljoprivredno-prehrambene proizvode da bude naša poljoprivredna proizvodnja konkurentna. I naš prijedlog evo i u prvoj raspravi bio da se osmisli koji su to ciljani proizvodi u RH koji se proizvode u Hrvatskoj i da se na njih stopa PDV-a smanji na 5%.Vvlada to nije prihvatila, ministar financija je obećao na kada je bio treći krug porezne reforme da će se razmisliti o tom dijelu koje još proizvode poljoprivredno-prehrambene smanjiti PDV i kako još stopu sniziti ako bude državni proračun u mogućnosti. Sada vidimo da je državni proračun to u mogućnosti i da proširenje ove skupine ovih proizvoda na koje bi se smanjio PDV ne bi ugrozilo značajno prihode RH, međutim očito da nije nikome u Vladi RH u interesu da se proizvodi u Slavoniji, Baranju u Srijemu da se proizvode poljoprivredni proizvodi i da se ostvaruje dohodak od domaće proizvodnje, da se ostvaruju prihodi od PDV-a na domaće proizvode, nego očito jednostavnije je podići uvoznicima i uvozničkim lobijima i nekim grupacijama koje zagovaraju ovakav model i činjenica da su prihodi od PDV-a rasli, ali ponovit ću rasli su većinom na proizvode i proizvodnju stranih država, stranih proizvođača, stranih proizvoda. Još jedan detalj treba također ovdje istaknuti da je dobar dio naših sugrađana takove kupovne moći da si ne može kupiti te proizvode u Hrvatskoj nego nažalost odlaze u kupovinu tamo gdje je to jeftinije u susjedne zemlje, BiH, Srbiju, Sloveniju, Mađarsku pa i dalje. I pitao sam i prošli put i ponovit ću pitanje, ima li Ministarstvo financija, država informaciju koliko je taj promet ostvaren u BiH ili u Srbiji. Već značajni su iznosi, ja sam istraživao i dio sam tih podataka dobio, još ću prikupiti pa ću onda izići s tim informacijama, značajan dio dohotka, značajan dio poreznih prihoda na taj način RH izgubi. Zašto nismo procijenili koji su to proizvodi koji naši građani kupuju, kolika su porezna opterećenja u Hrvatskoj na te proizvode, koliko u BiH, pa reagirali? Ne, ne, to je puno posla ili nekom nije interes. Ja više mislim da to nije puno posla da to nije interes ovom ministarstvu, ovoj Vladi i sigurno da to nije dobro i naši sugrađani su prinuđeni zbog svoje kupovne moći, zbog očuvanja standarda svojoj obitelji otići kupovati izvan Hrvatske, a mi to samo gledamo te kolone na granici i u Staroj Gradiški i u Slavonskom Brodu i kod Županje, a i šire. I mislim da treba ozbiljno razmisliti o smanjenju PDV-a na poljoprivredne i prehrambene proizvode, mi smo iznijeli prijedlog da to bude 5%, pa čak ima dio proizvoda gdje konkretno, kad je riječ o poljoprivrednoj proizvodnji bi bilo dobro i uvesti i nultu stopu jer nije dovoljno samo smanjiti PDV na inpute, na sirovo meso, na stočnu hranu, itd., treba i na gotovi proizvod da bi naši poljoprivredni proizvod bio konkurentan i da bi dali potporu našim poljoprivrednom proizvođaču da može financirati tu proizvodnju. Također, kad je riječ o porezu na dobit, ponovno ističem da treba uvesti porezne olakšice za poduzetnike koji reinvestiraju dobit i to na ona područja gdje je prisutno iseljavanje, gdje je veliki broj građana bez posla i mislim da bi to sigurno doprinijelo zapošljavanju i ostanku mladih na tom području, ali evo, ova Vlada je ukinula tu poreznu olakšicu i ne vidim razloga zašto je ne bi vratila jer to bi sigurno pomoglo gospodarskom oporavku. Također, nije dobro da se najveći dio dobiti koji se ostvari, porez plaća prema sjedištu tvrtke, a najveći dio tvrtke je registriran ovdje u Zagrebu i drugim gradovima, a imaju svoje poslovnice i u Slavoniji i u Lici i tamo gdje je taj prihod ostvaren, to, te sredine ne dobiju ništa nazad od toga. Kad je riječ o potporama za mlade, mi pozdravljamo ovo da se porezno rastereti mlade i da im se omogući na taj način zapošljavanje, ali smo istaknuli da nije dobro da to bude samo do 30 godina. Naš prijedlog je bio da se to proširi do 35 godina jer ako mi želimo da naši mladi upisuju visoke škole, fakultete, da završavaju ih, onda im dajemo šansu da nakon što završe fakultet, a to je obično je 24., 25. godina mogu još barem 10 godina uživati te porezne olakšice jer tih 10 godina im treba da se zaposle, da kupe stan, da kupe automobil, da dobiju dijete, sigurno da ovih 5 godina nije dovoljno stimulativna mjera i da treba o tome razmisliti, ali evo, ova Vlada je odbila naš prijedlog. Kad je riječ o trošarinama, pogotovo na ovaj dio iz goriva, smatramo da bi trebao jedan dio tih trošarina preko 60% porezna na gorivo ide u državni proračun bi se trebalo odvojiti jedinicama lokalne samouprave, vratiti i to je već više puta i na zajednici općine gradova komentirano, da bi trebalo taj dio trošarine vratiti njima kao prihod i za investiciju i infrastrukturu, ali i za potpore za otvaranje novih radnih mjesta. Znači ciljano za takove mjere i tu bi doprinijelo ostanku mladih na tim područjima jer uz sve činjenice da im se, su im se povećali prihodi neće doći do većeg investicijskog ciklusa, nemaju oni novca za EU projekte već su se da tako kažem, potrošili jer moraju sve te projekte pripremiti, sufinancirati i nedostajat će im sredstava, a ovo bi jedan bio od modela koji bi se mogao pomoći jedinicama lokalne samouprave. Naravno da nema razvoja države bez ulaganja u obrazovanje. Ako se ne ulaže u one koji su nosioci znanja i obrazovanja, učitelje, profesore i nastavnike, onda ne možemo ni očekivati bolju budućnost RH. I stoga se mi iz HSS-a zalažemo i tražimo da ova Vlada konačno prekine štrajk jer ona to može, da učenici idu sutra u školu i da se povećaju koeficijenti učiteljima, profesorima i nastavnicima za tih 6,11% jer to je svega oko 350 milijuna kuna. Ako nema za njih, ne znam za koga će onda biti sutra. Kad je riječ o potporama gospodarstvu, već sam istaknuo, odbili ste amandman 200 milijuna kuna za dokapitalizaciju Đure Đaković. Sad imate ponovno štrajk, neisplatu plaća i to je sramota. Jedino se Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo poljoprivrede smanjio proračun, a evo, Europa reagira prema poljoprivredi, 27.11. je objavljena uredba, 467 milijuna eura daju poljoprivrednicima za to što su u krizi i nisu im isplatili sve direktna plaćanja, a Hrvatska je smanjila 600 milijuna kuna našim poljoprivrednim proizvođačima i odbila amandman HSS-a i SDP-a da im se to vrati. Pa evo, sad imate primjer iz Europe, vratite i vi. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj IDS-a, PGS-a i RI-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Giovanni Sponza, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva. Kolegice i kolege. Danas se podosta o ovom paketu zakona govorilo o obrazovanju, o aktualnoj situaciji, a iz mog kuta gledanja određene kolege koristili su jedan neprimjereni termin u kontekstu politikantstva u odnosu na nastalu situaciju. Danas mi imamo intelektualnu zajednicu nezadovoljnu, na ulicama koja u prvom redu ne ističe i ne stavlja među prioritete plaću već njihov status u društvu i uvjete u kojima rade i posluju. Ulaganje u obrazovanje je ulaganje u budućnost, ulaganje sutra u razvoj države i kada netko koristi termin politikantstvo zapravo je slijep. Ovo nisu šatori, ovo nisu plinske boce ovo je puno jače, ono što ova država ima u intelektualnom kapacitetu definitivno najmoćnije. Danas roditelji koji se bore za svoju egzistenciju zbog užurbanog života, načina i stila rada zapravo svi skupa mi kao društvo ne sagledavamo da ti profesori ti učitelji ne uče samo našu djecu, već tu našu djecu u dobrom dijelu i odgajaju. I sad je pitanje da li mi imamo snage priznati da od osamostaljenja RH nismo stvorili uređen sustav ni u jednom području. Da li imamo snage priznati sve one greške koje su se događale i da li imamo snage ulagati energiju u točke razumijevanja. Da bi to postigli treba nam lider, da bi to postigli treba nam vizija. I sad ću pokušati kroz ovaj paket zakona pokazati da u Vladi samo kroz nekoliko primjera lijeva ne zna što radi desna i da ministar financija niti može, niti je u stanju riješiti brojne nagomilane probleme u ovome društvu. Ministar financija zadužen je u prvom redu za stabilnost javnih financija. Stabilnost javnih financija bez usuglašenih izmjena zakona u drugim ministarstvima, u drugim resorima bez jasnih provedivih mjera i sa ovim paketom zakona neće dati svoje učinke. Ovaj paket zakona, bez Zakona o financiranju gradova, općina i županija nije cjelovit. Nije cjelovi jer svako rasterećenje koje predlaže ova Vlada, koje predlaže državna razina uvijek se prevaljuje na teret financijskog opterećenja općina i gradova čime se izravno smanjuje standard samih građana koji žive u tim općinama i u tim gradovima. Brojni državnici već stoljećima unazad shvatili su da se iz jednog centra vlada, a da se upravlja na razini koja je najbliža građanima. Brojne članice EU, uspješne države koje su najmanje osjetile globalnu krizu, koje imaju najveći gospodarski rast shvatile su da bez funkcionalne i fiskalne decentralizacije niti ima odgovora na krizu, niti ima napretka. Decentralizacija ili autonomija upravljanja financijskim sredstvima znači da se prihodi gdje se stvaraju u najvećoj mjeri i ostaju, ali da se iz tih jedinica lokalne samouprave prihodi gdje se stvaraju uplaćuju u državni proračun za normalno funkcioniranje države, od elementa sigurnosti i svega ostalog, da se također uplaćuju sredstva u državni proračun za one područja i one krajeve koji imaju tu potrebu gdje je ugrađena i socijalna komponenta, ali veći dio prihoda treba ostati tamo gdje se on i ostvaruje. Decentralizacija znači autonomiju upravljanja resursima, a kada govorimo o upravljanju resursima mi imamo jednu potpuno apsurdnu situaciju u kojoj sam puno detaljnije govorio prije nekih pola sata, ali ću se nadovezati i kazati da Vlada zna upravljati svojom imovinom, situacija u državnom proračunu bila bi znatno povoljnija. Državna tijela niti znaju koju imovinu imaju u svom vlasništvu, niti ju znaju upravljati svojom imovinom. Pitam vas, svakog ponaosob da ste vlasnici kompanije i da u svom vlasništvu imate enormnu imovinu, a da osoba koja je u toj kompaniji zadužena za upravljanje tom istom imovinom i da na temelju te imovine, enormne, ima prinos od svega 10%, što bi vi sa tom osobom učinili? Odmah bi ju smijenili, a što da imate osobu koja zna upravljati tom enormnom imovinom, imali bi dodatne prihode i tada bi mogli govoriti o ulaganjima u novu dodanu vrijednost, a ulaganje u novu dodanu vrijednost je osim moderne infrastrukture kao preduvjeta, ulaganje u nove tehnologije i stvaranje i ulaganje u potpuno novi sustav znanosti, obrazovanja, temelj na modernom dobu. Dobu digitalne revolucije, zelenih tehnologija, individualnih sloboda i odgovornosti. Tada ne bi za posljedice imali ovo što se danas događa u našem društvu, jer ovo su samo kolegice i kolege posljedice, a uzrok zapravo leži kao što sam i prethodno rekao u nedostatku vidarstva, u nedostatku vizije. U nedostatku postavljenih ciljeva gdje želimo biti za 20, 30 godina. Uzrok leži u neodgovornom upravljanju državom i njenim vlastitim resursima. S odgovornim upravljanjem državnom imovinom i autonomijom upravljanja na regionalnoj, lokalnoj razini danas ne bi bile teme da li je dovoljno novaca za plaće prosvjetnih djelatnika, da li je dovoljno novaca za ulaganje u potpunu modernizaciju školskih i znanstvenih ustanova. Naposljetku da li je dovoljno novaca da nam državni proračun ima više prihoda od rashoda. Umjesto takvog odgovornog upravljanja državnom imovinom mi imamo s druge strane potpuno apsurdnu situaciju, gdje država poduzima neshvatljive radnje, da oduzima imovinu općinama i gradovima, a sa svojom ne zna ni upravljati. Samo ovi primjeri dokazuju da na razini Vlade, među ministarstvima ne postoji usuglašena strategija koja daje jasne odgovore na aktualna, ozbiljna pitanja u našem društvu, od pitanje demografije, obrazovanja, situacije u zdravstvu, pravosuđu kao i brojnim drugima. I završiti ću, ministar financija ne može riješiti brojne nagomilane probleme, on je zadužen za stabilnost javnih financija, ali da postoji nekoordinacija unutar Vlade to je činjenica. I kolegice i kolege završiti ću na slijedeći način. Kad nam je poznat vanjski neprijatelj kao što je bilo u Domovinskom ratu, tada smo svi jedinstveni i znalo se odgovoriti na tako strašan i težak izazov. Danas kada živimo u vrijeme mira, aktualni društveni teški problemi su ovdje prisutni, je li doista moguće da u jednoj mirnoj situaciji nemamo snage svi ulagati energiju u točke koje nas spajaju, da budemo konstruktivni, da damo svoj doprinos kojeg danas očekuju ljudi koji rade u obrazovanju, koji očekuju ljudi koji rade u realnom sektoru. Ponovit ću, rješenje je u liderstvu i u viziji i u ulaganju energije u one točke koje nas spajaju. Da smo samo u ovom mandatu riješili dva područja ovaj saziv sabora i ova Vlada bila bi uspješna Vlada. Uspješna Vlada je ponos i za mene koji sam dio opozicije jer želim iskazati poštovanje kroz odgovoran pristup da dam doprinos u rješavanju onih tema i onih problema. Kako smo se ponašali na prethodnom proračunu i na ovogodišnjem proračunu pokazuje da smo daleko od toga. Ljudi živimo u miru, ulažimo u energiju, nemojmo se svađati i dosta populizmu i puno više odgovornosti molim.
Hvala. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi se javio poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i uvaženi suradnici ministra Marića koji ovdje nije nazočan, ali na naravno da ova četvrta cjelovita, bila je prva cjelovita, druga cjelovita, treća cjelovita i sad imamo četvrtu cjelovitu reformu poreznu, ja bi ovdje krenio od pravih reformi i davao bih prijedloge, znači davao bi prijedloge, a jedan od glavnih prijedloga je ono što koči naš sustav i ono što bi se moglo popraviti i proračunu i smanjenjem PDV-a i punim znači i mogućostima da se olakšicama našim građanima od poduzetnika do obrazovanja, policije, vojske, znači sve da funkcionira. Imamo u sustavu problem, mi imamo sustavni problem, a to je problem viška upravljanja tj. podjela RH u sustavu upravljanja, a to su županije. Mene zanima, evo ja predlažem ministru da ukine odmah županije pa će vidjeti izračunom koliko novca ostaje za zdravstvo, koja sredstva centralizira, koliko novca ostaje za školstvo, koliko ostaje novca na navodnjavanja, za poljoprivrednike, koliko ostaje novca za naše građane, za lokalne samouprave, a ovako smo stvorili jedan višak. Znači to je županija, ja znam kad sam se ja kandidira za župana moj jedini program je bio da ću se boriti da ukinem županije, ja bi stvarno pokazao da su one bespotrebne, jer samo decentralizirani novac koji se spušta se transferira gradonačelnicima i načelnicima koji su odani županima tj. koji se ponašaju poglavito iza lex šerifa kao faraoni. I to je jedna za, nukleus u biti za kontrolu stranačku i glasačku mašineriju. Hrvatskoj je spas odmah, evo odmah što se tiče rashoda kolika bi tajniče bila ušteda možete li reći da ukinete županije, koliko manje stranačkih zaposlenika, koliko manje tih razina, znači Ministarstvo financija decentralizira sredstva za zdravstvo, onda to zdravstvo dolazi novac u županiju i onda županija zaposli 10-tak pravnika u dom zdravlja, 15-tak ovih najmanje za specijalizacije liječnika, za dijagnostičku opremu i zato imamo rasulo zdravstvenog sustava i nikad gore zdravstvene usluge bez obzira na taj gospodarski rast koji se pozivate. A gospodarski rast je isključivo zbog toga šta ste iselili, gospodo iz Vlade ako ćete slušati, šta ste iselili naše Hrvate, ja sam to danima govorio, vi ste to željeli, ministar Marić i premijer prikriti dok nije izašlo u medijima i kad je bio proračun, govorim da su govorili da su to moje tlapnje, premijer je govorio. 5% BDP-a je iz doznaka i to ću govoriti. A ključno iseljavanje zbog toga što imamo, u 2/3 Hrvatske nemamo organizirano zdravstvo, nikad gore, i što nemamo obrazovanje. To je činjenica, činjenica je, to je činjenica da su županije viška i da nije županija i da nije toga stranačkog nukleusa, sve kontrolirate od školstva do čistačice. Dobro je rekao dr. Ivan Nasić kad je bilo kao ovaj član ovoga upravnog tijela Splitsko-dalmatinske županije doma zdravlja, kad je rekao bez premijera se ne može, kad je izašla snimka, zaposliti niti čistačica, portir. Znači sustav kontrolirate isključivo zbog stranačkog, tako i školstvo, o tome bi trebao pričat da bi trebala bi cila jedna kako se kontrolira i školstvo, novac, zapošljavanje, administracija, na koji način se rješava. Prema tome, ja mislim tribalo na ovoj rashodovnoj strani ukinuti županije one su viška. Mi smo mala država, ne triba nama tolike županije, toliki zaposleni, brojni župani, faraoni to su posebne ovaj kraljevine male koje jednostavno na taj način troše novac. Prema tome, žao mi je što ovdje nije ministar evo ovaj prijedlog, da ne bi bilo da ne dajemo nikakav prijedlog, interesira me tajniče da mi izbacite izračun kolike bi bile uštede i ne samo to, vi sada i državnu upravu prebacivate pod kontrolu županija, a županije su ključni problem i kočnica razvoja, ključni problem. Opet ću ponoviti, to ću ponoviti 1.000 puta samo iz Dalmatinske zagore od kad županija je osnovana 100.000 ljudi je izašlo, samo 100.000 otišlo i naravno ti ljudi sada svojim obiteljima šalju novac i vi se hvalite sa gospodarskim rastom. To je jedna od tih mjera. Naravno da politika određiva kakav je sustav, ovaj sustav je tako nastrojen da jednostavno kada kod pitanja u replici ministru Mariću kojem ja kažem kažite mi koja su predviđanja ove godine koliko ćete dobiti sredstava od doznaka iz inozemstva naših građana koje ste ciljano iselili kao i šezdesetih godina, prazna je, dvije trećine Hrvatske su prazne, on kaže to prati HNB. Ma koja Narodna banka koja Hrvatska banka. Oni su krivi za sve što se događa po pitanju monetarne stabilnosti, po pitanju funkcioniranja države. Niti oni šta rade osim šta uredno HNB traži konobare i kuvare koje znaju sljubljivati vina sa oboritom ribom, kvalitetna bijela vina, crna vina i to im je bitno i što su nekontrolirani HNB. Statistički vodi to Hrvatska banka. Pa moj ministre Mariću pa kako vi onda pratite koliko će novca biti u BDP-u jel to utječe na poreze. Naravno da taj novac se troši. Bit će kao ribar prija, prst u usta onda gleda odakle će puvat vitar, tako bez ikakvog mora kazati projekcije. Koliko će ove godine 2019. već temeljem dosadašnjih uplata može vidjeti koliko je novaca naši građani koji su namjerno iseljeni, opet ponavljam namjerno iseljeni da ostane samo stranačka baza zaposlena po županijama i te strukture i zbog toga imamo kaos. Znači to je prava reforma, to je prava reforma. Ukinut županije Hrvatska nije tolika država da ima tolike župane, tolike faraone. Još im donesete zakon lex šerif. Naravno da vi to nećete napraviti niti imate snage napraviti da bi oslobodili obrazovanje, da bi učitelji imali veće plaće, da bi liječnici imali specijalizacije, da bi imali bolje obučenu policiju, više uloženo u naš policijski sustav u vojni sustav i sve što treba RH to je da imamo primanja. Naravno kada gledam ove reforme i kada gledam onda povećanje osnovice s 3 … na 4 onda se još jednom pitam, ja se pitam pošto se premijer poziva uvijek na EU njemu možete sve reći premijeru, ali nemojte mu samo EU kritizirati. Brajo nakostriješi se ko mačak onaj mačić kada vidi pile, sve mu možete reći samo EU nemojte kritizirati. A mene zanima zbog čega u Hrvatskoj blagajnica nema istu plaću kao u Austriji ako radi u istoj trgovini istoga vlasnika? Ako je isti vlasnik zašto? A taj strani proizvod je puno skuplji u RH već marža im je nego u Austriji. To me zanima. Zanima me što ste po tome pitanju vi poduzeli, da naši ljudi ostaju ovdje, a ne da … puta imamo veće plaće u Austriji, ako smo EU, ako se pozivamo na EU. Nije to smiješno, to su činjenice životne. Pa imate dvije trećine Hrvatske prazne, a vi se hvalite sa gospodarskim rastom. Hrvatska je iseljena, ciljano iseljena, ali vama govorilo to isto magarče čeka da naraste trava, isto. Pa otiđite doli među narod van ovih svjetala i van svjetala Bruxellesa pa ćete vidjeti da su prazna sela, vidjet ćete da su ognjišta ugašena. Pozivat se na fondove, na europske fondove ma dajte molim vas, ma poljoprivredu koji su se olakšice poljoprivrednicima kada nemamo više poljoprivrede. Koje ćete dati olakšice? Sada će vam stranci kupiti i ovo od 2020. mogu kupovati poljoprivredno zemljište. Pa napravite jedan rez, evo ja sam predložio jedan. Ukinite županije one su nepotrebne, ponavljam nepotrebne. One su isključivo potrebne da se kontroliraju uposlenici da se zapošljavaju ljudi koji će biti isključivo glasačka mašinerija inače nikada ne bi dobili izbore. A s druge strane svi koji nemaju stranačku iskaznicu, bez obzira tko bio na vlasti u toj županiji HDZ ili SDP, u mojoj HDZ, taj mora iseliti i mora plaćati doznakama i oni vas plaćaju, a nemaju pravo niti glasa. Niste spremni da elektronsko ili dopisno glasanje osigurate tim ljudima. Jednu reformu napravite i to će biti prava. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Emila Dausa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa morao sam reagirati, znate poštovani kolega Bulj, nisu sve županije iste. U nekima je maslina neobrana, a neka je maslinarska regija broj 1 u svijetu. Slučajno ili ne baš slučajno dolazim iz te i zove se Istarska. Ali tamo je strategija bila pred 20, 25 godina učinjena u kom pravcu se ide. Treba drukčije gledati na cjelokupni bit stvari, treba biti odgovoran i pozivati na odgovornost, treba raditi ne politizirati. A zamislite tek gdje bi bili da smo decentralizirani. I još jedna stvar i u Istarskoj županiji postoji solidarnost, solidarnost bogate obale prema skromnoj unutrašnjosti Istre. Nije potrebno ukidati županije nego ulagati i birati kvalitetan kadar da upravlja županijama kao i ostalim javnim institucijama. Evo morao sam reagirati iako ne vidim koliko je ovo vezano za poreznu reformu. Hvala vam.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Ja se neću nikad složiti zato što je HDZ u Splitsko-dalmatinskoj županiji u većini županija, a SDP u pojedinačnim tako IDS u Istri. Ja smatram i znam odakle dolazim, a tako vjerojatno je i kod vas da bi puno razvijenija bila Istra da nije županije, puno razvijenija Istra bila. I vi sve kontrolirate isto kao što kontrolira od zapošljavanja do svega, do koncesija pomorskoga dobra, sve kontrolirate. Bez vas se ne može ništa, vas treba ukinuti kao i sve županije. Županije su nešto nepotrebno, one su viška, one su vjerujte mi vika. Narod ste iselili zbog županija, narod je iseljen zbog županija, narod, isključivo narod. Bez vas ne možemo ništa. Pa doslovno nećemo moći još malo ni u crkvu bez vas bez vašeg odobrenja. vi ste oni koji kontrolirate život i smrti i radno mjesto i otkaze, sve kontroliraju župani i županije, sve. Ja vam govorim, jedina prava reforma je ukidanje županija.
Hvala lijepa. Ja bih svima skrenuo pozornost samo da pogledaju u papire koje su pred njima i zakone o kojima raspravljamo jer mi se čini da netko tko nas, tko je slučajno upalio sad televizor ili sluša o čem mi govorimo, ne bi shvatio o kojim zakonima mi govorimo pa molim sve da se posvetimo temi ovih zakona. Izvolite, kolega Bulj.
Hvala lijepo, potpredsjedniče. Predsjedavatelju, povrijedili ste članak Poslovnika 238. pa bi vas zamolio, napišite nam drugi put kao što vama piše premijer Plenković, prije Karamarko ili Kosorica ili Sanader što ćemo mi govoriti saborski zastupnici. To meni nećete napraviti nit ste mogli nit ćete, hvala lijepo.
Nego ću vam dati sad opomenu jer ste zlorabili instituciju povrede Poslovnika. … [[Upadica Bulj, ne razumije se.]] Da, dajem vam opomenu. Sad će pojedinačnu raspravu imati poštovani zastupnik Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Pozdravljam i predstavnike Ministarstva financija, poštivane kolegice i kolege i posebno pozdravljam vas dragi građani koji nas pratite. Kao što znamo, sve je manje povjerenje u Sabor, zašto, jer kao što vidimo, uvijek iznova ovdje je prisutno ni 10% izabranih zastupnika što je žalosno a vladajuća stranka je prezentirala danas četvrti krug porezne reforme. Dakle, hipotetski da su oni 10 g. na vlasti, mi bi danas raspravljali o desetom krugu porezne reforme. Dakle, ovo nije ni porezna reforma niti išta i mi iz stranke Promijenimo Hrvatsku napravili smo analizu, naši stručnjaci, ovoga prijedloga tzv. četvrtog kruga i ja ću vam ovdje iznijeti najvažnija zapažanja ali kao što znate, mi iz strane Promijenimo Hrvatsku uvijek izlazimo sa argumentima i ja ću ovdje iznijeti neke konstruktivne prijedloge koje može ova Vlada i predlagatelj iskoristiti na korist svih građana. Ja se nadam da će barem nešto od ovoga biti usvojeno. Ono što nije dobro jest da se ekonomska politika ove Vlade svela nažalost samo na jedan uski segment a to je porezna politika. Znači nema razgovora o industrijskoj politici, nema razgovora o monetarnoj politici, nema razgovora o tržištu radne snage, o regionalnom razvoju, o novim tehnologijama itd., itd., već se stalno svake godine vrti dakle novi krug porezne reforme. Gledano pragmatično, PR-ovski, znači iz sfere političkog marketinga, ovo je dobro, zašto? Jer uvijek kad najavi Vlada novi krug porezne reforme, ljudi računaju postotke, hoće li nešto malo dobiti, hoće li izgubiti i ljudi se time zabavljaju a ustvari su zabrinuti, oni su zabrinuti. E sada ja nemam namjeru ovdje kritizirati, previše je kritika izneseno i ne samo to nego građani su ogorčeni. Ne mogu više slušati puste kritike a da nitko ništa smisleno ne predlaže. Pa evo ispred stranke Promijenimo Hrvatsku podnio sam 4 amandmana na ove prijedloge. Prvi amandman odnosi se na povećanje neoporezivog djela plaća. Vlada je predložila da taj neoporezivi dio plaće sa 3800 kuna poveća se na 4000 kuna. Pa molim vas, pa to su beznačajne promjene. To su beznačajne promjene ali to izgleda stil ove Vlade i premijera Plenkovića, povećaj 2+2+2 prosvjeti, ovima drugima ne daj ništa, dakle daj mrvice onima koji rade i koji su stupovi ovog društva kao što je odgoj i obrazovanje, kao što je zdravstveni sustav, njima daj mrvice ali nitko ne razmišlja niti se pita zašto ova Vlada plaća 8,5 milijardi kuna bankama i fondovima na kamate državnih dugova a treba plaćati najviše 4,5 milijarde. Znači uštedjet se može 4 milijarde kuna a da se onda iz toga bez ikakvih problema podmire svi zahtjevi radnika u prosvjeti i u zdravstvu i da se i naravno i penzionerima, umirovljenicima, povećaju mirovine. E sada, što mi predlažemo? Mi predlažemo da se neoporezivi dio dohotka tzv. osobni odbitak, da se poveća sa 3800 kuna na 7500 kuna. Na 7500 kuna. Ovo su poštovane kolegice i kolege, dragi građani, ovo su prave, korjenite promjene. Zašto? Pa to jedino može ovu tešku situaciju preokrenuti da ljudi ostaju ovdje, da im se manje uzima od plaće a što bi dobila država odnosno državni proračun s druge strane? Kada radniku ostane više, znači ako mu ne oporezujemo, 7500 osobni odbitak bude, pa njemu će ostati puno više novca a on će taj novac potrošiti za kupnju raznih dobara i dobar dio će se vratiti održivom obliku PDV-a a proizvođači će znači više proizvoditi roba i usluga. Znači zato je ovo dobar prijedlog, usvojite ga, to podržavaju svi radnici u ovoj zemlji. Drugi amandman je vezan, odnosi se na zahtjev naš za fiskalizacijom poduzeća, znači svih obveznika PDV-a. Tko danas, koji je smisao ove odluke? Vidite, danas proizvođač recimo isporuči za 100 000 kuna robu veletrgovačkom centru koji dalje prodaje znači u maloprodaji. 100 000 kuna vrijedi roba plus 25 000 kuna PDV i on za otprilike najkasnije mjesec dana mora platiti znači PDV državi a on će u prosjeku od ovoga trgovačkog velikog centra naplatiti u najboljem slučaju za 2, 3 mj. fakturu a trgovački lanac će tek još mjesec dana nakon toga platiti državi PDV. Znači ovdje su se trgovački centri uklinili, oni štete i proizvođačima i državi i njih financira onaj mali proizvođač kojem je ionako najteže. Ja molim poslovnu zajednicu, ljude koji slušaju ovo izlaganje, da podrže ovakav zahtjev, ovo je razuman zahtjev. Zašto? Neka PDV plaća samo krajnji obveznik koji prodaje onome koji nije u sustavu PDV-a. U tom slučaju, uz potpunu primjenu fiskalizacije koju također tražimo, dnevno će porezna uprava imati stanje uplata, isplata, znači PDV-a i neće morati podnositi izvještaj o PDV-u na mjesečnoj razini. Ali, zašto se ne želi ovaj naš prijedlog usvojiti? Pa zato što se tu upravo mulja, vi danas imate firme koje se osnivaju samo za da dakle rade kriminal, da ne plaćaju, da izbjegavaju plaćanje PDV-a. Mi kad dođemo u situaciju, ako Bog da, na sljedećim izborima iz stranke Promijenimo Hrvatsku, upravo ćemo ovo, dragi građani napraviti i više nitko, odmah će se znati svaki dan tko taji porez, aha, izdao je fakturu, traži tu fakturu, a nema petljanja sa fakturama. To je ta priča koju niste do sada nikada čuli, dakle, ovo je naše rješenje. U tom kontekstu, u tom kontekstu, i tu nema više, nema šta raditi ni DORH, itd., ustvari ima, ako uvidi da je to tako i to je to. E sad, što ćemo dalje? To se zove ustvari prijenos porezne obveze. Ona postoji kao takva, ali znate tko je korisnik? Samo građevinski određeni poduzetnici, sektor i možda još netko. Neka, moraju koristiti svi. Vi tražite od bakica i kumica da njih fiskalizirate, moraju prikazati, a ovi veliki koji petljaju sa stotinama milijuna i milijardama, njih se ne dira, e to ćemo promijeniti i to će jedino promijeniti Hrvatsku. 3. amandman se odnosi na vaš prijedlog da se porez na dohodak u cijelosti oslobodi mlade radnike do 25 godina života, a 50% one do između 25-30%. Ma ljudi, nemojte komplicirati. Dajte 100% oslobođenje od poreza na dohodak do znači, u dobnoj skupini do 30 godina. Do 30 godina. Radite ovako diskriminaciju, to je protuustavno i netko će to osporiti. Znači, uvedite do 30 godina 100%, nitko ne plaća da mlade ljude, znači u fertilnoj dobit tzv. zadržimo u Hrvatskoj. Što dalje predlaže stranke Promijenimo Hrvatsku. Mi predlažemo znači da sljedeću stvar, ovo sam zaboravio reći. Tražio sam odgovor na zastupnička pitanja iz porezne uprave i nakon 8 mjeseci konačno dobio, ja se zahvaljujem na odgovorima. Doduše, iz tih odgovora nisam ništa saznao što ne mogu pročitati, a pitanja su bila vrlo jasna, a o tome ću posebno govoriti. Pitao sam koliko ima nenaplaćenih poreza, koliko ima ukupno nenaplaćenog poreza, odgovori su 28 milijardi kuna. Ponavljam, 28 milijardi. Koliko ste otpisali poreza zbog zastare ili nečega, nisam dobio odgovor na to pitanje, to su silne milijarde do sada. Pitao sam, nadalje, koliko poreza na dobit nisu platili strani trgovački lanci, rekli su mi da je to poslovna tajna. To nije poslovna tajna, naš analitički tim, to su dostupni podaci, mi ćemo izanalizirati i dragi građani, mi ćemo vas o tome izvijestiti, bit ćete doslovno šokirani time što ćete čuti da oni ne plaćaju porez na dobit. To ne podliježe poreznoj tajni, dakle nemojte prikivati pojedince na porezni stup ako to radite, objavite sve podatke jer nema porezne tajne za one, koji su znači, koji se ne ponašaju kako treba. I na kraju, dakle, porezni sustav, promjene ne rješavaju ove zemlje, oni zabavljaju nas jer moramo [[Upadica Reiner: Hvala.]] moramo provesti korijenite promjene već jednom.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika, prva je poštovani zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa poštovani kolega Lovrinović, ja smatram da nije porezna reforma ako se ubere 20 milijardi kuna više, ako nam stenju obrtnici, poduzetnici pod bremenom poreznih davanja, ako nam poljoprivreda propada u svim sektorima, ako smo po svim pokazateljima, svim ljestvicama na dnu EU, prestigle su nas i Rumunjska i Mađarska i Poljska i Češka, zemlje koje su bile daleko, daleko iza nas. Loše je to i porezna reforma kada nam ode 350 tisuća ljudi iz Hrvatske trbuhom za kruhom i ovo je porezna reforma, tj. jedna u nizu svih reformi koje bi mogli nazvati reforme za opstanak na vlasti HDZ-a kupovinom žetončića i koalicijskih partnera. Evo, to je jedina porezna reforma, cilj vjerojatno jer ovo ubiranje ovih sredstava upravo ovo omogućuje. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Lovrinovića.
Hvala na pitanju, kolega Lenart. Vidite, kada guske previše čerupate, one dreče, a kada čerupate hrvatske porezne obveznike, oni šute. To je fenomen pravi. Ja ne znam što nas još treba napraviti, pa evo i ovim podržavam sve u prosvjeti, stranka Promijenimo Hrvatsku, ali dakle, moramo se uhvatiti tih problema. Nije to nikakva reforma. Prema tome, Hrvatska ima jedno od najvećih poreznih presija u Europi, to su pokazatelji Eurostata, to je potpuno jasno, nije bilo rasterećenja od 9 milijardi kuna kojima nas bombardiraju već godinu dana. Naprotiv, udio poreza u BDP-u kad kumulativno računate, on se povećao. Ljudi moji, moramo već jednom građanima reći istinu, ali reći istinu da imamo ljude koji znaju riješiti ove probleme, ali dok se ne riješimo ljudi koji rade za sebe, za interesne skupine, koji ne rade za javno dobro [[Upadica Reiner: Hvala lijepa, sljedeća…]] nikada nećemo izaći iz toga.
Odgovor na repliku. Pardon. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Kirina.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, uvaženi zastupniče. Porezi su prihodi državnog proračuna. Moja replika ima osnovu u ekonomskoj teoriji, ali i praksi. Što vi mislite o porezima kao o jedinstvenoj stopi? Što mislite o jedinstvenoj stopi poreza na sve, pa i na imovinu? Ali, jednoj niskoj stopi, cca 6%, tako da se plaća recimo 6% na bicikl, ali i na Ferrari. Svi građani imaju istu obvezu prema državi, prema zajednici. Dakle, bez silnih manevara što se oporezuje i do koje mjere i što često podložno je naravno, manipulacijama. Dohodak se oporezuje, a dio ne, a oni koji imaju mali dohodak, a veliku imovinu, njih se gotovo ne oporezuje. Govorimo o imovinskom cenzusu. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Lovrinovića.
Hvala lijepo na pitanju. Pitanje tzv. flat tax-a, poreza istog za sve porezne stope, na prvi pogled izgleda zanimljivo, pa i slatko. Zašto? Hajmo jednu stopu pa se nećemo mučiti, sve se plaća po recimo, kako vi kažete 6%, kupio netko bicikl ili avion, međutim, to je duboko nepravedno kolega, sad kad sam bio na Islandu prije 2 tjedna, pitao sam bivšeg ministra financija, što su oni, recimo napravili u poreznoj sferi. 2008. kada je Island skoro satrven do kraja, jedna od ključnih i prvih poteza jest da su odmah ukinuli takav porez. Zašto? Jer njega upravo promoviraju ljudi koji su bogati, prebogati, pa prema tome, da mogu imati razne oblike imovine, ogromne iznose, a da praktično malo plate. Nije, znači u nekim zemljama to možda i funkcionira, međutim, ovakva država i ovakav sustav, on ne može jednostavno podnijeti niti je to pravedno [[Upadica Reiner: Hvala.]] kao što sam rekao u sustavu .../nerazumljivo/...
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Emila Dausa.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Lovrinović. Niste spomenuli da zapravo ono što se pokušava prikazati da se reforma provodi u cijelosti kroz državni proračun, a zapravo se dobrim dijelom provodi kroz lokalne proračune. I ono se ne naglašava dovoljno. Da li se radi o odbitcima s 3800 na 4000 pa kompenzacijske mjere samo za godinu dana, već u projekciji dalje se vidi da će to biti jako malo i mizerno, da li se radi o poreznu na dohodak za mlade, što, ponavljam, da to se podržava, ali treba i naglasiti. Sve to ide uglavnom kroz lokalne proračune jer je porez na dohodak u svom najvećem dijelu prihod lokalne, zapravo, u potpunosti lokalne i regionalne samouprave.
Odgovor poštovanog zastupnika Lovrinovića.
Poštovani kolega. Naravno da odmah ljudi koji rade u lokalnim jedinicama vlasti odmah pitaju a što, kako ćeš nama namiriti taj gubitak prihoda od poreza na dohodak, itd. Vidite, upravo u tome i je smisao, s jedne strane povećati raspoloživi dohodak tim ljudima mladim, a s druge strane, napraviti selekciju u sferi javne uprave i samouprave, zašto? Da konačno nestanu oni koji se ne mogu održavati, ja pretpostavljam da u vašem slučaju to nije upitno jer ovo služi praktično, zaista su u pravu oni koji tvrde, za financiranje glasačke mašinerije stranaka koje su bile do sada na vlasti, koju mi plaćamo kroz PDV, kroz sve ostalo, itd. Dakle, država mora zaslužiti porez koji naplaćuje. Znači mora biti dobra država. Ova i ovakva država ne zaslužuje poreze i zato ćemo se potruditi da Hrvatska nam bude takva država da joj rado plaćamo poreze, ali to moraju biti samo novi ljudi.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona poštovanog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovani kolegice i kolege. Rasprava o 4. krugu porezne reforme prolazi nekako u sjeni činjenice da je jučer Državni zavod za statistiku objavio da hrvatsko gospodarstvo raste po stopi od 2,9% koji je rast više nego dvostruko brži ili viši, primjerenije je reći viši, u odnosu na prosjek država članica EU-e koje prema podacima Eurostata raste na razini na postotku od 1,3% i pri tome je Državni zavod za statistiku izdvojio nekoliko važnih podataka koji su generatori rasta BDP-a u Hrvatskoj, a to je prije svega rast osobne potrošnje, koja raste po stopi od 3,3%, a rast osobne potrošnje, između ostalog je rezultat i činjenice da je kroz 4. kruga porezne reforme, da su hrvatski građani, ali i poduzetnici, kao što smo čuli od ministra financija rasterećeni za 9 milijardi kuna. I zbog činjenice da se izmjenama poreza, prije svega poreza na dohodak, zahvaljujući poreznoj reformi raste onda plaća, a jasno, rastom plaće raste i osobna potrošnja u Hrvatskoj. O tome ću nešto kasnije. Drugi bitan generator rasta BDP-a jest izvoz koji raste prema stopi od 4,7% i pri tome, kaže se da rast izvoza, da izvoz roba raste po stoji od 7,1%. Kad čujem od naših kolega iz oporbe o, koji plaču nad sudbinom hrvatskih poslodavaca, onda upravo ... [[Govornik se ne razumije.]] poslodavcima prije svega, treba zahvaliti ovom rastu izvoza roba od 7,1% i rastu izvoza usluga od 3,2%. Prema tome, tih nekoliko bitnih pokazatelja govori o činjenici, dakle da je hrvatsko gospodarstvo zahvaljujući i između ostaloga, opet kažem, ne mora biti presudno, ali zahvaljujući, između ostaloga i činjenici da smo kroz 4 kruga porezne reforme tim rješenjima koja se prvenstveno odnose na zahvat u porez na dobit pa onda kad su građani u pitanju i poreza na dohodak, ostavljamo poduzetnicima više sredstava da, ako i ne smanjuju cijenu svog proizvoda, tu razliku mogu ostaviti za sebe, ulagati u poboljšanje opreme, ulagati u vlastite proizvodne komplekse i na taj način biti konkurentni, a da je su konkurentni na tržištu, europskome tržištu, po meni je podatak o rastu roba itekako jedan od dovoljnih pokazatelja. Kad govorimo o ovim rješenjima iz porezne reforme, onda bih ja posebno izdvojio i to sam govorio u prvom krugu, prvom čitanju. Izdvojio bih kao poticajnu mjeru izmjenu Zakona o porezu na dohodak kojim se mladim osobama, mladim zaposlenicima u Hrvatskoj do 25. g. života, ukida, nestaje, nema, ne obračunava odnosno oslobođeni su plaćanja poreza na dohodak u iznosu od 100%, a onim nešto malo starijim između 25. i 30 godine života, 50%. Ja držim da je to odlična mjera jer upravo mlad čovjek kad se zaposli ima manju plaću jer još, tek je stupio u svijet rada, a s druge strane i ona odredba od 0,5% povećanja plaće temeljem godina radnog staža ne doprinosi ništa, pa prema tome, u tom trenutku ovakve mjeru jesu dobrodošle, one su i demografske, one su i opravdane i one će omogućiti da na razini prosječne plaće u Hrvatskoj to oslobođenje bude na godišnjoj razini između 5, 6, do 7 tisuća kuna, što nije malo. Druga stvar koju sam, koji bih želio istaknuti, to je odredba koju smo u nekoliko navrata spominjali kroz ova tri kruga porezne reforme, a to je da se izmijeni odredba poreza na dohodak, prema kojemu porez na dohodak iznajmljivači plaćaju prema mjestu i prema lokaciji nekretnine, a ne prema mjestu prebivališta, to je jako dobro i mislim da je to poticajno i za one jedinice lokalne samouprave na čijem prostoru je najviše upravo takvih nekretnina, odnosno zgrada koje se iznajmljuju jer mislim da je to i opravdano i pravično, premda je to izuzetak u odnosu na plaćanje poreza na dohodak koji se plaća prema mjestu prebivališta poreznog obveznika, to mi se čini da je to odlična mjera, ona je dobrodošla, pogotovo je ona i poticajna jer povećava prihode onih koji ulažu u podizanje vrijednosti te iste nekretnine koja onda posebno može u drugoj fazi u narednom periodu još povećati svoju vrijednosti i time povećati prihod onome tko taj porez plaća, a koji je porezni obveznik, a koji koristi tu nekretninu, tu zgradu, tu vikendicu ili već što je, kako bi taj objekt kako bi mogao povećati vrijednost odnosno samu ... [[Govornik se ne razumije.]] odnosno naknadu za iznajmljivanje. Treća bitna po meni odredba koju podržavam i koja će imati refleks na podizanje plaće svih zaposlenika, to je povećanje osobnog odbitka sa 3800 na 4000 kuna. To povećanje koje je započelo sa 2600 i na kraju došlo na 4 tisuće kuna u velikom dijelu povećava plaće, a samim time, jasno onda, nakon povećanja plaća svakako da ima onaj refleks kojega sam u početku spomenuo, a to je da dolazi do povećanja osobne potrošnje. Ovo kada govorim sve odnosi se na sve zaposlenike u Hrvatskoj. I na one, na sve zaposlenike u Hrvatskoj, na sve radnike u Hrvatskoj, kako one kojima su poslodavac jedinice lokalne samouprave, kojima su poslodavac privatni poduzetnici koji rade u realnom sektoru, ali i na one kojima je Vlada poslodavac. Ja to već dugo vremena govorim da je Vlada najveći poduzetnik u Hrvatskoj. Ona isplaćuje, poduzetnik, najveći poslodavac u Hrvatskoj, ona isplaćuje negdje oko 250 tisuća mjesečno plaća svojim državnim službenicima i namještenicima i osigurava i plaće za javne službenike i namještenike. I da u proteklih 3, odnosno mi smo sada u 4. godini, u te 4 godine činjenica da će se primjerice, svim državnim i javnim službenicima i namještenicima povećati plaća 18,5%, a s druge strane prosvjetnim djelatnicima 23,1% govori o tome koliki je napredak za vrijeme ove Vlade, kad je pitanju plaća zaposlenika čiji je poslodavac Vlada RH. Veliki. I mene bi interesiralo jer da li ima još takvih poslodavaca koji su napravili takav ustupak i ja još dodatno govorim da to pri činjenici da Vlada smanjuje poreznu presiju. Ako bismo poreze kao temeljni prihodi koji puni državni proračun usporedili sa krajnjim proizvodom, kojega ima poslodavac, onda bi mogli, to mogli reći na način da poslodavac je uspješan, da je onaj poslodavac uspješan koji smanjuje cijenu svog konačnog proizvoda tim smanjivanjem cijene ... [[Govornik se ne razumije.]] na tržištu i prodaje više tog proizvoda i kao refleks, s jedne smanjuje cijenu, s druge strane povećaje obim svog proizvoda, prodaju svog proizvoda i efekt je taj da mu je veći prihod i kroz veći prihod on onda može ostvarivati veću dobit i isplaćivati veću plaću svojim zaposlenicima. To je preslikano na razinu države, smanjujemo poreze koje je naš, nije krajnji proizvod, ali koji je izvor prihoda, smanjujemo prihode, smanjujemo poreze povećavamo prihode i kao rezultat toga možemo doći ... [[Govornik se ne razumije.]] da konsolidiramo državni proračun, da nam je državni proračun u suficitu i da zahvaljujući tome, bez dodatnog zaduženja, što je bio slučaj prije, a to je zaduženje bilo preko 70 milijardi kuna u mandatu Vlade Zorana Milanovića, možemo povećati plaću svima za 18,5, a i još dodatno prosvjetnim djelatnicima za 23,1% i pri tome svjesni činjenice da uvažavamo poziciju svih profesora, nastavnika, prosvjetara, da, lakše je to reći u Hrvatskoj ulazimo u [[Upadica Reiner: Hvala.]] izradu uredbe o izradi koeficijenata i kao jamac da ćemo to napraviti osiguramo još 1% dodatna povećanje plaće. Hvala.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. G. Bačić, istaknuli ste gospodarski rast, rast izvoza i to je činjenica. Međutim, treba vas podsjetiti da je među tim izvoznicima i tim koji su ostvarili taj rast izvoza i drvna industrija koja zapošljava u RH preko 50 tisuća ljudi i sigurno zaslužuje pažnju i ove Vlade i ministarstva. A kako se odnosite prema njima i kao izvoznicima i kao gospodarstvenicima je to da je u proračunu za 2019. bilo planirano 80 milijuna kuna za potpore razvojnim projektima drvoprerađivača, a u proračunu za 2020. ste stavili samo milijun kuna. Kakva je to poruka vlasnicima drvoprerađivačke industrije? Kakva je to poruka radnicima koji rade u ovim tvrtkama i dali će to doprinijeti rastu izvoza? I drugo, da li ćete, kad se već zalažete za gospodarstvo, omogućiti da se i radnicima Đure Đakovića isplate plaće? Hvala.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Vlaoviću, kad sam govorio o generatorima rasta BDP-a zaboravio sam, ispustio sam reći da jedan od važnih generatora rast investicija i to na razini od 5% i ono što je važno kad govorimo o radu Vlade spomenuti da od svih javnih investicija u Hrvatskoj, gotovo 70% dolazi sa tih investicija u javnom sektoru obavlja, provodi zahvaljujući ponajprije sredstvima EU odnosno sredstvima EU fondova. To govori o tome da je Vlada u vrlo kratkom roku omogućila brže, kvalitetnije korištenje fondova EU. Kad mi govorite o drvnoj industriji, pa vi jako dobro znate da se kroz Zakon o minimalnoj plaći, u mandatu ove Vlade će se s ovim najavljenim povećanjem minimalne plaće koje će ići u idućoj godini za 100 eura odnosno 750 kuna povećati minimalna plaća i da smo pri tome imali [[Upadica Reiner: Hvala.]] upravo za industriju o kojoj vi govorite kompenzacijske mjere.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Grčića.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Bačić. Moram se opet referirati na ovo što ste rekli za smanjenje osobnog odbitka, odnosno povećanje osobnog odbitka s 3800 na 4000 kuna. Znači na tu razliku od 200 kuna, kad se obračuna porez sa 24%, to vam je ukupno 48 kuna. Dakle svim ljudima koje ste vi spomenuli u privatnom sektoru po toj mjeri plaća može maksimalno narasti 48 kuna + prirez. Dakle, ništa više od toga. I sad zaista, imat ćemo jedan apsurd, ali dobro, okej, javni sektor treba podržati i mi ga podržavamo. Tamo će plaće rasti 300, 400, 500, možda i 700 kuna, a u privatnom sektoru će maksimalno rasti 48 kuna.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Grčić, bili biste u pravu kada vas podaci Državnog zavoda za statistiku ne bi, ne bi demantirali. Naime, u tom razdoblju o kojemu ja govorim je i visina ukupne prosječne plaće, a tu je milijun i 350 tisuća radnika za koji govorite da će im se povećati ovim izmjenama 48 kuna plaća. Dakle tamo ih milijun i 350 i njima je povećana plaća 800, gotovo 800 kuna. U mandatu, 800 kuna i vi sad meni želite reći da to nema veze sa poreznom reformom. Ima itekako veze sa poreznom reformom jer smo osobni odbitak .../nerazumljivo/... na 2600, a sad je 4, to je jedna stvar, što onda više nije, kako vi kažete 48 kuna nego puno više. I druga stvar, koju ja sam maloprije spomenuo, a to je da smo smanjenjem poreza na dobit poslodavcima ostavili mogućnosti da umjesto da plati državi [[Upadica Reiner: Hvala.]] porez po stopi od 20, plaća po stopi od 18 i mogu i stoga povećati plaće svojim zaposlenicima.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo. G. Bačić, ja ću se isto referirati na ovaj minimalni iznos koji će se poreznom olakšicom ljudima omoguće da zarade 40-tak kuna mjesečno za razliku od vojske, satnije bivših pomoćnika ministara koji će postati ravnatelji u ministarstvima istaknutih HDZ-ovaca kojima će se plaća povećati 6%, preko 1000 kuna. Znači ti ljudi koji se sad kao fol javljaju na natječaje u ministarstva, svi će biti primljeni koji žele pomoćnici ministara koji nemaju stara radna mjesta pa ih ne čuvaju, svi oni koji se žele, prijaviti će se i postat će ravnatelji u ministarstvima, imati plaće od 15 hiljada kuna i jedino što će im biti zajedničko da će imati 6% više, odnosno preko 1000 kuna mjesečno i stranačku iskaznicu HDZ-a. A za učitelje nemate 6%. Za učitelje nemate 6% za dignuti koeficijent. Ali ovima ste dali preko 1000 kuna. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Maras. Vidjet ćemo na kraju od ukupnog broja pomoćnika ministara koliko će biti ravnatelja uprave. Ravnatelja uprave novoizabranih, novoimenovanih. Ja, meni je, ja sam niti jednog ministra nisam pitao, ministar koji je predložio, predložio taj zakon, tvrdi da od njegovih pomoćnika se nitko neće javiti. A zašto se neće javiti? Imamo mi već to iskustvo iz prije. To što vi govorite o rastu od 6%, on gubi pravo na stan. Živjeti u Zagrebu i plaćati stan puno je više nego što vi kažete da će on dobiti iz osnovice 6,12, puno više, odnosno puno je skuplji stan jer da bi sada netko iz moje Korčule ili Dubrovnika ili Slavonskog Broda postao ravnatelj uprave do sada kao pomoćnik ministra imao je stan i bio mu je tu osigurano i još nešto pored stana to vi znate dobro jer ste vi bili isto tako i sad ste zastupnik i bili ste ministar, a kada bez svega toga ostanete nisam siguran da će se itko javiti. Prema tome, ne, ja sam rekao pričekajmo da završi taj proces pa ćemo vidjeti tko je u pravu.
Kolega Maras vi ste digli povredu Poslovnika. Što je povrijeđeno u Poslovniku?
Pa moram reagirati, 238. moram samo radi javnosti, nisam imao namjeru posebno tu polemizirati, gospodin Bačić je rekao …
Ne, ne možete ako nije povrijeđen Poslovnik.
… da, da ali povrijeđen je Poslovnik jer nije činjenica koju je izrekao istinita.
Ma to nema veze s povredom Poslovnika.
Znači sa tom stranom, sa tom stranom ja nisam imao …
Molim vas ja vam dajem opomenu kolega Maras. … ali nemojte ja nisam imao ništa osigurano, čovjek je rekao da sam imao nešto osigurano.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Bačić, zaboravili ste napomenuti jednu vrlo bitnu stvar, a to su oni primici za zaposlenike koji su definirani temeljem Pravilnika o porezu na dohodak i zašto se išlo na takvu varijantu. Zato što one tangiraju sve zaposlene, a vi ako izdižete neoporezivi dio on tangira, on nažalost ne tangira 800.000 zaposlenih koji su izvan poreznih škara i preko 800.000 umirovljenika. Ali kad se dotaknete ovoga poreza na dohodak pa kad kažete o 5.000 kuna o toj famoznoj 13 plaći ili kako, pa o troškovima za prijevoz, pa o troškovima za prehranu, pa onima koji se nalaze na terenu ako dokumentiraju sa vjerodostojnom dokumentacijom troškove smještaja i troškove prehrane, to je 15-tak tisuća kuna. To su naprosto činjenice od kojih se ne može pobjeći. Međutim, kažem neki naprosto iskrivljuju i dokumente koji su usvojeni u ovom saboru, ali to je valjda stil.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker zahvaljujem, to bi bila dodatna argumentacija gospodinu Grčiću, ali evo nisam se toga prisjetio. O tome sam govorio puno u prvom, u prvom, u raspravi kada je bila u prvom čitanju, na mjesečnoj razini to je negdje oko milijun i 300, tisuću i 300, na mjesečnoj razini za svakog zaposlenika u Hrvatskoj koji radi čiji poduzetnik to može, može upored plaće na koju obračunava porez na dohodak, a i sami ste rekli oko 900.000 njih uopće nije u škarama poreza na dohodak, može im pored plaće i još dodati oko milijun i 300 tisuća, 1.300 kuna mjesečno da bi mu povećao plaću, a i to je u svakom slučaju onda poticaj rasta osobne potrošnje, a mislim da je ministar rekao koliko ih je već u prvom mjesecu poslodavaca koristilo tu mogućnost da svojim zaposlenicima isplati ovaj jedan neoporezivi primitak.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Bačić, vi pričate o nekim mrvicama povećanja plaća, govorite o nekim prosjecima. Znate što su prosjeci kad vi jedete meso, ja rižu, kolegica kupus i onda je to sarma u prosjeku. Lijepo to zvuči, ali nije to tako. Nažalost ne govorite o tome koliko su cijene roba i usluga porasle u Hrvatskoj, koliko je taj trend izravnanja cijena u Hrvatskoj sa starijim članicama EU prisutan, koliko sve oko nas, pa i sad ste spomenuli poskupljenje najma stanova, koliko sve to raste, koliko raste održavanje stanova, kuća, vozila, znači naši građani trpe puno poskupljenja, puno više izdataka, a ovo o čemu govorite za povećanje plaća je vrlo minorno i, kad odete van, a ja ne znam očito baš ne cirkulirate među običnim pukom, kako izgleda po ovome, ne shvaćate koliko oni breme imaju na sebi, koliko im je teško školovati svoju djecu i održavati domove.
Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo, drago mi da mi docira gospodin Lenart koji je svaki dan među pukom, među našim ljudima, ima informacije, a ja te informacije nemam. Gospodine Lenart o standardu naših građana jako dobro znam i znam kakav je standard, međutim mislim da sam sa podacima o rastu plaća, o rastu minimalne plaće, o rastu mirovine, o rastu osobne potrošnje, puno više rekao nego vi ovim vašim naklapanjem oko toga koliko i kakav je standard, puno više od vaših ovde oporbenjačkih istupa govore podaci o rastu plaća i o rastu mirovine, o rastu minimalne plaće, o rastu potrošnje i svemu onome što se događa u Hrvatskoj.
Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Saše Đujića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedničke. Gospodine ministre, kolegice i kolege, pa ja ću na početku i ove rasprave još jednom ponoviti da mi je žao što o ovome raspravljamo nakon usvajanja državnog proračuna. Smatram da bi i rasprava bila kvalitetnija, ali i da je nekakav normalan slijed bio da prvo raspravimo ove porezne izmjene i u prvom i u drugom čitanju, pogotovo kad vidimo da smo ih praktički u tjedan dana raspravili. Dakle, ova pauza koja je bila od tjedan dana. Ne vidim zašto to nismo mogli raspraviti prije jedno 3, 4 tjedna pa da ona možemo ovoga normalno razgovarati o proračunu budući da su efekti koji bi trebali biti vidljivi od ovih poreznih izmjena već prikazani u proračunu, a one praktički još nisu usvojene. Smatram da je to važno naglasiti, ali dobro, ja sam u prvom čitanju iznio jedan cijeli niz primjedbi odnosno prijedloga koje sam ja smatrao da treba ovoga možda ugraditi u ove porezne izmjene, da ih treba raspraviti. Žao mi je što u biti ne da niste prihvatili, nego niste se ni očitovali uopće ovoga osim na jednu moju primjedbu između dva čitanja, ja ću ovdje opet ponovit, dakle kad pričamo o porezu na dohodak i ovom mjerom za mlade kojom se sada svi tu iz vladajuće većine toliko hvale, ja sam predlagao u prvom čitanju da se to napravi da podržavam tu mjeru, a podržavam ju čak drukčije od vas odnosno predlagao sam da se oslobode mladi do 30.g. svi 100%, ne do 25. 100, pa onda do 30. 100% i zašto to smatram? Smatram da na ovaj način kažnjavate one koji idu na fakultet i koji se školuju i koji ulažu u sebe i u svoje znanje, koji dok završe svoje školovanje ovu mjeru neće moć ni koristit. Smatram da to nije dobro, da to nije stimulirajuće za mlade ljude i mislim da je to trebalo promijeniti, da treba napravit oslobađanje 100% svima do 30.g. bez ovih 50%. Isto sam naglašavao vam da bi trebalo jedinicama lokalne samouprave kompenzirat taj gubitak iz poreza na dohodak, dakle da li kroz kompenzacijski, kroz fond poravnanja ili na neki drugi način, ali mislim da je i vrijeme da svi skupa razmislimo o reformi jedinica lokalne samouprave odnosno načinu njihovog financiranja da ne, mi smo sada sveli jedinice da je u biti samo porez na dohodak jedini, jedini izvor financiranja jedinica, a u biti vi u svakoj poreznoj izmjeni od godine, svake godine im smanjujete njihov udio i praktički sve ova porezna rasterećenja veći dio rade lokalne jedinice samouprave odnosno naši gradovi i općine budući da svaki, svaki vaš porezni krug oni imaju, imaju ovoga manje prihoda za sebe, tako da treba možda u budućnosti razmislit drugi način izvora financija za gradove i općine. Druga stvar, kolega Grčić je govorio ovdje isto kada pričamo o porezu na dohodak, mi smo vam iz SDP-a predlagali da odustanete od smanjenja stope PDV-a za 1% što ste u konačnici i napravili, drago nam je da ste nas bar u tom dijelu poslušali i da ta sredstva usmjerite na rast plaća u RH. Nažalost, napravili ste drukčije od onog što smo mi govorili, mi smo predlagali da osobni odbitak povisite na 5.000,00 kn što bi dovelo do momentalnog povećanja od 300-350,00 kn svakom zaposlenom što je puno, puno više od ovih 48, što će biti vašim, vašim prijedlogom. Druga stvar, kolega Bačić, kolege iz HDZ-a ovdje cijelo vrijeme ističu i vi ministre u javnosti kao i premijer da je u mandatu ove Vlade plaće rastu 20%, okej pričali smo i neki dan o tome, dakle one rastu u javnom sektoru, dakle tu di je poslodavac država i g. Bačić cijeli dan već nekoliko puta ističe kako je država povećala svojim radnicima kao najveći poslodavac plaće 20%, on se ruga realnom sektoru i ljudima koji stvaraju vrijednosti u ovom društvu govoreći šta je država bolji poslodavac od privatnika jer država diže 20%, privatnici ne mogu dignuti 20% plaće zbog svih silnih nameta koje imaju u ovoj zemlji, zbog birokratizacije poslovanja, zbog nedostatka radne snage i xy stvari, moramo uvozit radnike i to su sve razlozi zašto poslodavci odnosno realni sektor ne može dizat plaću i sramotno je da g. Bačić uopće mu padne na pamet da to govori da uspoređuje državu sa nekakvim realnim sektorom koji puni proračun iz kojeg svi mi dobivamo plaću. Mislim da je to nedopustivo, da to treba reć i kad uzmemo te brojke o kojima on govori koje koga demantiraju, dakle ako je plaća u javnom sektoru rasla 20%, a prosječna plaća u RH u mandatu ove Vlade je rasla oko 12% onda se točno vidi razlika koliko je rasla u realnom sektoru, a rasla je ispod 10% u mandatu ove Vlade, a to je isto odgovorna ova Vlada, ako je za uspjehe rasta u javnom sektoru zaslužna onda ste odgovorni zato što privatnici ne mogu podignuti plaću više svojim djelatnicima zbog svega toga što Vlada radi i provodi i mislim da to treba reć. Ista stvar je i ova priča sa, sa učiteljima, da mi imamo ovaj štrajk već više od mjesec dana i da mu se uopće ne vidi kraj, ja se opet moram tu referirat na to, dakle ističete punjenje državnog proračuna, ističete ogromne prihode, ističete kako dobro idu financije, niske stope zaduživanja, a onda s druge strane govorite da nemate novca za povećanje, za izmjenu koeficijenata radi koji bi doveli do povećanja plaća učiteljima, a to je trošak od 400 milijuna kuna godišnje i u proračunu povijesnom od 145 milijardi kuna da nema 400 milijuna kuna za učitelje, meni je to šuplja priča i potpuno neuvjerljiva. Ja mislim da se ovdje ipak radi isključivo i samo o egu predsjednika Vlade koji je na početku rekao ne dam ništa, čitamo i danas izjave od anonimnih izvora iz HDZ-a koji poručuju ja im ne bi dao ni milimetra, ja ne bi popustio lipe, kakve su to poruke, kako se vi odnosite prema, prema ljudima u ovoj zemlji? Dakle to su stvari o kojima treba govoriti i smatram da je to nedopustivo i da na takav način se zemlja ne vodi i da trebate zatomit ega i da ne može cijela država bit taoc ega jednog čovjeka jer on ne želi popustiti, da onda sada već mjesec dana Vlada daje svakih 5 dana neke nove ponude nekakvom kemijom, malo ću tu 2%, tamo ću 1%, a u biti šta radite, prčkate po tom prijedlogu, ne dajete nikakav konkretan prijedlog, dakle u sumi koju ste ponudili na prvom, na prvim pregovorima sada ovo šta ste ponudili jučer, pa je to sad najednom rast 10%, masa koju bi učitelji dobili je jednaka, dakle samo prčkate, a ne dajete ništa konkretno i to smatram da se ne smije dešavati i da morate, morate nešto napravit po tom pitanju pod hitno jer je ovo stanje neodrživo i mi imamo kaos u zemlji, kolko god vi govorite, ova Vlada se često na čelu s premijerom Plenkovićem poziva na stabilnost, dakle sve ove pretumbacije u vladajućoj većini, uvijek je nekakav izgovor bio stabilnost, a kakva nam je danas stabilnost u zemlji? Imamo zemlju u kojoj mjesec, više od mjesec dana djeca ne idu u školu, zemlju u kojoj se u vojnim helikopterima švercaju, šverca oružje, gdje policija svaki dan propuca jednog migranta, gdje policijski službenici voze preko ograničenja i drukaju jedni druge unutar ministarstva pa onda onaj koji ga je prokazao dobije otkaz umjesto onoga tko je kriv. Sustav ne funkcionira od policije, vojske, države, ništa ne funkcionira. I dajte se više ono pokrenite, maknite ega, maknite priče i počnite rješavati probleme građana ove zemlje a ne pričati ovdje ove bajke koje priča g. Bačić. I dobro mu je rekao kolega Lenart da živi u nekakvom svom svijetu i da uopće nije u doticaju s ljudima kao što u konačnici nije ni premijer. I vi živite u jednom svom oblaku i dajte se spustite i počnite rješavati probleme u ovoj zemlji. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Branka Grčića. Izvolite.
G. potpredsjedniče. Kolega Đujić, dakle rekli ste ovo da su, da je Vlada poslušala naš prijedlog za povećanje osobnog odbitka sa 3800 na 56 tisuća kuna ne samo da bi rasle plaće ljudima u privatnom sektoru kojima sad plaće će rasti nekih 48 kuna već bi plaće rasle i u javnom sektoru i to baš ovim ljudima koji su u kritičnim skupinama kada su plaće u pitanju. A to su upravo medicinske sestre, tehničari, učitelji, nastavnici. Dakle najviše bi relativno rasle plaće između 5 i 7 tisuća kuna a to su upravo te plaće. I na taj način bi Vlada riješila jedan značajan dio problema i razgovor sa sindikatima bi bio puno lakši i ugodniji jer svi koji plaćaju danas porez u tim kategorijama profitirali bi za 330 do 500 kuna.
Hvala. Poštovani zastupnik Đujić.
Točno kolega Grčić i ne samo to, nego kada su neki kolege, ja to nisam govorio ali neki kolege su govorili u prvom čitanju da kao ministar govori o poreznom rasterećenju a rastu porezni prihodi. To je normalno jer su to efekti tog rasterećenja. I upravo tako, da se napravilo ovo što smo mi predlagali, dakle osobni odbitak podigao sa 3800 na 5 što bi dovelo do ovog povećanja plaća o kojem ste vi govorili to bi imalo i efekt povećanja osobne potrošnje što bi opet punilo proračun dodatno. Dakle država tu ne bi bila na gubitku. Mi smo, slušamo najave prošlih mjeseci hoće biti krize, neće biti krize. I svi su bili usmjereni prema njemačkom gospodarstvu i britanskom gospodarstvu. E pa Njemačka je upravo izbjegla ovaj, tehničku krizu, dakle treći kvartal u minusu zbog rasta osobne potrošnje. I umjesto da učimo na tome, šta mi radimo? Mi radimo, ne znam, inatimo se.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Đujić dobro ste ovo saželi, ali evo ja ću to pokušati sažet kroz jedan vic. Kaže, vozio se Tito vlakom, stao vlak, pita on što je, kažu druže Tito nema više pruge, kaže on zovi omladince da sagrade prugu. Vozio se Franjo Tuđman vlakom, stao vlak, pita on što je je, kažu g. predsjedniče nema više pruge, kaže on pozovi vojsku da sagradi prugu. I nedavno se vozio Andrej Plenković sa cijelom Vladom vlakom, stao vlak, pita on što je, kažu g. premijeru nema više pruge a kaže on ajde izvedi ministre van neka ljuljaju vlak da izgleda kao da se vozimo. Hvala.
Poštovani zastupnik Đujić.
Dobar je vic.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Juričev-Martinčev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Đujić vi ste u prvom dijelu izlaganja rekli da zaposlenici kojima je država poslodavac imaju povećanje plaće i do 20% i stali ste na stranu zaposlenika kod obrtnika i u gospodarstvu, poduzetništvu gdje je bilo daleko manje povećanje. Na neki način ste rekli da sva ova povećanja kod zaposlenika gdje je poslodavac država je išlo na teret onih u poduzetništvu u obrtništvu. Međutim, u drugom dijelu izlaganja ste rekli kako imamo nereda i u obrazovnom sustavu i kod policije, socijalnih djelatnika i slično i sigurno da oni zaslužuju povećanje. Recite mi odakle ste mislili namiriti to povećanje i zar ne bi to doprinijelo novoj razlici u plaći i povećanju plaća gdje je zaposlenik država a gdje oni koji rade kod obrtnika, odnosno poduzetnika?
Poštovani zastupnik Đujić.
Vi ste sad tumačili što sam ja rekao, nisam ja to tako rekao. Vi ste rekli, ne vi ste odmah rekli vi ste na neki način rekli to. Ne, vaš predsjednik kluba Branko Bačić danas cijeli dan govori, u mandatu ove Vlade rasla je plaća 20% gdje je poslodavac država. Koji to drugi poslodavac se može pohvaliti s time da je nekome digao plaću 20%? A koji su to poslodavci u državi osim Vlade, javnog sektora i privatnika, dajte vi meni to objasnite, tko je drugi? Dakle ja sam samo reagirao na to kako se g. Bačić, vaš predsjednik kluba, vaš ... [[Govornik se ne razumije.]] sprda sa javnim sektorom u ovoj zemlji, vrijeđa ih na način da govori mi smo bolji poslodavac od vas. A svoje prihode puni uzimajući njima. E to sam rekao, nisam ja govorio treba uzeti ovom ili onome. I smatram da je to nedopustivo i da je netko na to danas trebao reagirati da on ne priča te gluposti već 5 dana za redom.
Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovane zastupnice Grozdane Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. Pa evo cijeli dan se uvjeravamo tko je što i kako napravio. Činjenica je da za mandata ove Vlade su smanjeni i porez na dohodak, u jednom dijelu, odnosno porez na dodanu vrijednost je ostao isti, porez na dohodak je mijenjan u nekoliko navrata. Porez na dobit je isto tako smanjen. Pa onda kada gledamo koja su to opterećenja onda možemo sve to izmjeriti i na kraju kazati koliko je ukupno sa svim tim mjerama što se dogodilo. U ovoj zadnjoj izmjeni odnosno ovom krugu je ukupno opterećenja, dakle smanjeno za 2,4 milijarde kuna. Kada gledamo porez na dodanu vrijednost onda ono što ste i sami spominjali svi prije, on je ostao zaista na 25%, ali ta stopa je zapravo u više navrata kada se pogleda kako se selektivno primjenjivalo na pojedine grupe proizvoda, onda je vidljivo da je u 2017. došlo do smanjenja ukupnog za 350 milijuna kuna godišnje, u 2018. 530., u 19. je to rasterećenje bilo oko milijardu i pol i ono što se predviđa u 2020., to je rasterećenje od 900 milijuna kuna. Dakle, sve ono što se događalo u okviru svih izmjena i dopuna, a ticalo se poreza na dodanu vrijednost, kad pogledate, veliki su efekti koji su omogućavali da i ugostitelji i privatni poduzetnici u onim segmentima kojih se ticalo zaista imaju koristi od tih izmjena, a prvenstveno se to odnosilo i na male poduzetnike u ovom zadnjem paketu, gdje ukupan promet od 3 milijuna kuna se mijenja na 7,5 milijuna kuna, dakle poduzetnik tada kada prijavljuje svoju obvezu poreza na dohodak i kada plaća, PDV, i kada ga plaća, tada ga plaća po fakturiranoj realizaciji, što je veliki iskorak za upravo za male poduzetnike koji na taj način čuvaju svoju likvidnost, a u isto vrijeme imaju bolju naplatu jer to je zapravo svrha svih nas da novac i da obveze se što prije izmiruju i na taj način da se i obveza prema državi plaća na vrijeme. Kada pogledate Zakon o porezu na dohodak onda gledate u svim ovim segmentima koji su se događali od početka ovih poreznih izmjena. Kažete da je porez na dohodak, da je on zapravo neprimjetan i da se ništa bitno nije promijenilo. Međutim, kad pogledamo da je od neoporezivog dijela koji je bio 2600 sad on narastao u ovoj godini, odnosno primjena sa 1.1.2020. na 4 tisuće, onda je to itekako veliki dio raspoloživog dohotka koji će ostati, kako umirovljenicima, a i zaposlenicima, bilo u privatnom ili u javnom sektoru. Kada pogledate da upravo u poreznim škarama od ovih, zapravo umirovljenika kojih ima oko milijun i 240 tisuća, njih 800 tisuća na ovaj način uopće ne spada i ne ulazi u porezne škare, a još uz to preko 800 tisuća zaposlenih, onda je to itekako značajno i upravo ovi efekti koji su se dogodili od povećanja potrošnje, osobne potrošnje zapravo dokazuju da je na taj način veća košarica dobara bila moguća potrošiti, odnosno bila na raspoložila samom svakom građaninu. Ako gledamo da je u izmjenama Pravilnika o porezu na dohodak došlo do dodatnih olakšica odnosno omogućeno je dodatno nagrađivanje radnika i zaposlenika, ako je dodatno omogućeno da se plaćaju troškovi vrtića, da se plaćaju troškovi odnosno priznaju kao porezno priznati rashod troškovi prehrane zaposlenika, pa i u onim prethodnim izmjenama kada se to omogućilo i poslodavcima da se plaćaju troškovi smještaja zaposlenika onda je to itekako veliki iskorak gdje upravo poslodavac na taj način može privući veći broj zaposlenika i dodatno ga nagraditi, s čime zapravo ga dodatno može stimulirati. Pa evo, to sam već spominjala da je samo evo kao nagrada koja je isplaćena u periodu 2018. i 19. g. do kraja, evo 10. mj. bilo ukupno milijardu i 276 kuna, milijuna kuna koje su isplaćene upravo kao nagrade zaposlenicima što je izuzetno veliki iznos, a da ne spominjem ostale naknade koje su isplaćene, dakle i prvenstveno od privatnih poduzetnika. Kada uz to gledamo da uz sva rasterećenja koja su se događala i povećanog neoporezivog dijela, kad pogledamo da je paralelno s tim, da su zapravo prihodi od poreza na dohodak unatoč tome rasli, dakle povećala se i proširila se zapravo porezna baza i na taj način su se zapravo stvorili preduvjeti da jedinice lokalne samouprave na taj način dobiju što veći raspoloživi dohodak. Kad pogledate samo da su od poreza, porez na dobit koji je smanjen dakle sa 20% na 12, odnosno 18%, unatoč tome, od 2017. kad je on bio 8,3 milijarde, on je evo na u 2018. bio skoro 8,5 milijardi, a u 2019. 8,8 milijardi kuna koje je prvotni plan i vidjet ćemo što će to biti u izvršenju s obzirom da je izmjenama on podignut na 9,2 milijarde kuna. Porez na dodanu vrijednost dakle koji je od 2017. iznosio 47,5 milijardi sada je narastao na 54 milijarde sa novim planom. Dakle unatoč svim rasterećenjima i selektivnom pristupu za pojedine skupine roba vidimo da upravo ta potrošnja itekako podiže prihode. I zbog toga to ne znači da je ukupna porezna presija veća nego to dokazuje da je raspored samih poreznih prihoda drugačiji odnosno da je ta baza puno šira i kvalitetnija što na taj način zapravo omogućava i jedan kvalitetniji prihod državnog proračuna koji na taj način može onda servisirati sve ostale obveze. Kad uz to pogledamo da je došlo i do znatnog pada stope nezaposlenosti gdje je evo na kraju 10.-og mjeseca ove godine kod nas u Hrvatskoj ona 7,2% a referentna odnosno anketna stopa EU je 6,2%. Onda i to govori da se itekako u svim smjerovima se vodilo računa da se ostavi što veći iznos raspoloživog dohotka svakom zaposleniku ali isto tako i umirovljeniku. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Pa evo ja bih na samom početku još jedanput istakla i rekla da ovaj 4.-ti paket porezne reforme predviđa novo rasterečenje za naše građane, obrtnike, poduzetnike, za 2,3 milijarde kuna što znači da sa prethodne 3 je ukupno rasterečenje za gotovo 9 milijardi kuna. Jako revoltira činjenica da postoje kolege koji će reći da su ovo male i beznačajne pogodnosti koje malo i nitko neće koristiti. Evo ako pogledamo samo pogodnosti koje su stupile na snagu 1. rujna ove godine da su neoporezivi izdaci postali i troškovi smještaja, troškovi prehrane, smještaj djece djelatnika u odgojno-obrazovnim ustanovama. Pa evo neki dan čitamo kaže 13.-tu plaću već je dobilo više od pola milijuna zaposlenika. Ja vjerujem da se tih pola milijuna zaposlenika ne bi složilo ovo što govori naša oporba da sve ovo što radimo i da je malo i beznačajno. Nadalje u dva mjeseca više od 115 tisuća radnika počelo je dobivati naknadu za topli obrok. Kolega Lovrinović često govori istinu, trebaju znati naši građani, pa upravo iz tog razloga želim reći da sa približno 6400 kuna neto i oko 8800 kuna prosječna bruto plaća Hrvatske se nalazi na trećem mjestu po visini plaća među tranzicijskim zemljama iza Slovenije i Češke ali smo ispred i Poljske i Slovačke, Mađarske, Rumunjske jer se često ističe da smo uvijek zadnji na zadnjem mjestu i najlošiji po svim mogućim pokazateljima. Od iduće godine bi se čak ta naša pozicija trebala popraviti jer se priprema i promjena metodologije statističkog iskazivanja plaća pa će se u primanja zaposlenika uključiti i neoporezive naknade kao što su božićnice, regresi i 13.-ta plaća, topli obrok i još nekakve slične naknade. Od početka rujna kada je topli obrok postao neoporeziva naknada počelo je isplaćivati to 11600 poslodavaca za 115 tisuća zaposlenih radnika. Svi oni ukupno dobili su 133 milijuna kuna. Jednako tako 1192 tvrtke počele su plaćati trošak vrtića za 1588 zaposlenih na što je otišlo 3600 milijuna kuna. Nova mogućnost je i plaćanje smještaja radnika što je također iskoristilo 187 tvrtki što je posebno značajno u ovo vrijeme kada govorimo o nedostatku stručnih kadrova, kada su zahtjevi masovno poduzetnika i obrtnika za uvoz radne snage koja ima odgovarajuću stručnu spremu. Veliko iznenađenje je podatak da je 32 tisuće 850 tvrtki već isplatio milijardu i 280 milijuna kuna bonusa za svoje zaposlene radnike iz čega proizlazi da je gotovo svaki radnik dobio oko 2,5 tisuće kuna bonusa. Ovaj tjedan sam bila sudionik 32. Kongresa ugostitelja i turističkih djelatnika HOK-a u Solarisu i tamo se govorilo prije svega o zaključcima sa prethodnog kongresa te su tom prilikom pohvalili nastojanja Vlade i promjene koje upravo donosi ovaj 4.-ti paket porezne reforme. Naime, prvi zaključak tog Kongresa 31. po redu je bio smanjenje stope PDV-a na pripremu i usluživanje jela i slastica, doduše i pića. Ovom upravo poreznom reformom i ovim prijedlogom proširuje se obuhvat primjene stope od 13% na pripremanje i usluživanje jela i slastica u i izvan ugostiteljskog obrta čime se država odriče prihoda u vrijednosti oko 900 milijuna kuna godišnje. Kad govorimo o tom Kongresu tu bih isto tako prenijela njihove zahtjeve i zamolbe sa ovog Kongresa koji je zatvoren da osim znači smanjenje stope PDV-a koji predviđa ovaj paket porezne reforme da se razmisli i u narednom periodu su zatražili i nižu stopu PDV-a od 13% na pripremanje i usluživanje bezalkoholnih pića, toplih napitaka, vina i piva. Također ugostitelji zahtijevaju i priznavanje troškova reprezentacije u 100%-tnom iznosu. Kad govorimo o obrtnicima i poduzetnicima sigurno da će ih veseliti izmjene i dopune Zakona o porezu na dohodak, Zakona o porezu na dobit, ali i one koje nisu obuhvaćene ovom poreznom reformom, to su izmjene i dopune Zakona o obrtu. Sve to što je dosad učinjeno i ono što Vlada ulaže u razvoju sigurno poduzetništva i obrtništva dovelo je do skoka na ljestvici konkurentnosti za 5 mjesta. Ovom prilikom bi još jedanput pohvalila i izmjene Zakona o porezu na dohodak koje predviđaju da porez na dohodak postaje prihod one jedinice lokalne samouprave gdje je apartman odnosno soba koja se iznajmljuje, a ne kao do sada što je to išlo prema mjestu prebivališta iznajmljivača. Izmjene poreza na dohodak u odnosu na prvo čitanje je i u tom dijelu koji se odnosi na prirez, naime sad osim poreza na dohodak i prirez ide prema mjestu gdje se nalazi soba odnosno apartman, to posebno znači nama u Šibensko-kninskoj županiji gdje je najveći broj smještajnih kapaciteta koji nisu u vlasništvu tog grada gdje se nalazi. Tako npr. najveći postotak ima upravo grad Šibenik, čak 64%, grad Vodice nešto iznad 60%, dok su gradovi poput Zadra na 34%, Split 30, Dubrovnik 36, koji su to iznosi u tim gradovima daleko sigurno veći nego što je u samim Vodicama, npr. Vodice bi trebale dobiti gotovo 3 milijuna kuna samo po osnovi tog poreza + na to ide i prirez. Ova Vlada pokazuje da je izuzetno odgovorna, da nastoji da imamo fiskalnu stabilnost, što također i postiže i evo s ponosom ponovno ističem da je BDP rastao 2,9% u trećem tromjesečju, što je 2,7% više nego u istom kvartalu 2018.g. U usporedbi ponovno sa ostalim zemljama u Eurozoni treba reći da je Eurozona imala rast od svega 0,2% u odnosu na prethodno tromjesečje odnosno zemlje EU 2,3%, a RH čak 0,2% odnosno 0,3, dok je RH ostvarila taj skok od 0,8% više od očekivanja. Brže je rastao i izvoz i treba reći da je najveći rast imao sektor poljoprivrede, šumarstva i ribarstva, on je rastao za čak 4,5%. Ovo je tek toliko da se zna jer kao što kaže kolega Lovrinović treba reći istinu, pa evo neka istinu čuju i naši građani. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Mišića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS. Kolegice Martinčević, spomenuli ste obrtnike i poduzetnike u vašem govoru, ja osobno mislim da ova Vlada je u ovo kratko vrijeme napravila nekakve zaokrete po pitanju poduzetnika i obrtnika. Pod br. 1. porez na dobit je na 12% što je jako bitno i 92%, 95% obrtnika ulazi u taj dio porezne reforme. Druga stvar, podigli su sa 3 milijuna prometa na 7,5 milijuna, što je jako bitno i puno još dodatnih stvari kojih su obrtnici oslobođeni. Dalje, dosta su dali poticaja za mlade radnike koje mi obrtnici možemo primiti i obučiti i na kraju ostaviti u svojim firmama ukoliko ostave nekakva dobra znanja i tako. Mislim da ova Vlada je učinila u ovo vrijeme puno koliko se moglo, naravno uvijek se može više [[Upadica: Hvala]] i rasteretiti koliko se može. Hvala vam.
Poštovana zastupnica Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo, istina, kolega Mišić u RH ima 86 020 aktivnih obrta, što je 39% ukupnih poslovnih subjekata, posebno u mojoj Šibensko-kninskoj županiji, kod nas je čak udio obrtnika u privredi 58% i jako dobro znamo što znači poboljšanje, administrativno rasterećenje, financijsko rasterećenje, novi neoporezivi izdaci i sve oni benifiti koje omogućuju ova Vlada, a sigurno da se uvijek može više i bolje i da će i u narednom periodu, evo već slijedeći tjedan imamo na svojim klupama izmjene i dopune Zakona o obrtu koji predviđaju nova i rasterećenja i nove pogodnosti za naše obrtnike.
Slijedeće pojedinačne rasprave poštovane zastupnice Ljubice Maksimčuk.
Hvala potpredsjedniče HS, uvaženi ministre, kolegice i kolege, od 2016.g. su do sada pred nama bila 3 kruga porezne reforme, danas je pred nama 4. krug, do sada kroz ova prethodna 3 kruga građani i poduzetnici su rasterećeni bili s gotovo 7 milijardi kuna, u ovom 4. krugu porezne reforme sa gotovo 2,4 milijarde kuna i to sve ukupno sa, kad zbrojimo ova 4 porezna kruga, to je preko 9 milijardi kuna. Ja ću se osvrnuti na neke mjere iz prethodna 3 kruga, znači u prvom krugu PDV je smanjen s 25 na 5% za sve lijekove, novine i časopise, zatim smanjen je PDV s 25 na 13% za isporuku električne energije, dječje sjedalice, pelene i … [[Govornik se ne razumije]] u poljoprivrednoj proizvodnji, isporuku životinja, mesa, ribe, voća i povrća, povećan je prag za ulazak u registar obveza PDV na 300.000,00 kn, povećan je osobni odbitak s 2.600,00 na 3.800,00 kn, povećan je koeficijent za uzdržavane članove obitelji, povećan je iznos primitka za uzdržavanog člana obitelji s 13 na 15.000,00 kn, stipendije ne ulaze u primitke za status uzdržavanog člana obitelji ma koliko one iznosile, uvedeni su novi neoporezivi primici, trošak smještaja i prehrane za radnike na sezonskom radu, novčana nagrada do 5.000,00 kn, plaća u naravi s 400 na 600,00 kn je povećana, potpora za novorođenčad na 10.000,00 kn. Novim mjerama, ja ću posebno naglasiti jednu za mene najznačajniju, naravno i sve druge su značajne, nju možemo nazvati gospodarskom, socijalnom i demografskom, to je mjera za mlade. Znači za mlade do 25 godina smanjene su porezne obveze za 100%, za one od 26 do 30 godina smanjuje se za 50%. Ova mjera nije vezana za datum rođenja nego za godinu i ona će obuhvatiti preko 300.000 mladih. To je posebno značajno za krajeve i županije kakva je moja iz kojih su se mladi iseljavali i ja sam sigurna da će ovo biti jedna od mjera koja će zasigurno mladima pomoći u ostanku i opstanku u svojim krajevima. Nadalje, trošak smještaja za sve radnike, trošak prehrane do 12.000 kuna, novčana naknada za smještaj do 5.000 kuna, troškovi redovne skrbi djece radnika predškolske dobi, povećanje neoporezivog iznosa dnevnica za tuzemna putovanja sa 170 na 200 kuna, povećanje osobnog odbitka s 3.800 na 4.000 kuna, naknada učenicima dualnog obrazovanja i nagrada za vrijeme praktičnog rada za sve one vrijedne učenike ne ulazi u cenzus uzdržavanog člana obitelji što će zasigurno pomoći roditeljima da zbog onih nekih par kuna više ne gube pravo na poreznu olakšicu. I ono što je značajno, a tiče se jedinica lokalne i regionalne samouprave, ja ću napomenuti da ovom poreznom reforma moja županija je u prošloj godini dobila preko 22 milijuna kuna više, kada uz to preračunamo i pridodamo ono fiskalno izravnanje to su zasigurno velika sredstva. Stoga evo pohvaljujem i podržavam i ovaj 4. krug porezne reforme. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Đujića.
Hvala lijepo. Kolegice Maksimčuk, mi smo, vi ste ustvari vladajući u ovim poreznim izmjenama smanjili odnosno vratili porez na ugostiteljstvo sa 25 na 13% ali samo za pripremu hrane i slastica. Zbog čega niste napravili i za piće, pogotovo recimo ako znamo da to utječe na domaću proizvodnju jer su mnogi naši poduzetnici ili poljoprivrednici u Hrvatskoj vinari proizvodimo ogromne količine vina koje onda sada moraju plaćati 25% porez na ugostiteljstvu umjesto da je sve vraćeno na 13% kao što je i bilo prije dolaska vaše vladajuće većine na vlast. Dakle, opet se tu nekakva polovična rješenja rade. Prvo ste digli prvi korak u onim prvim poreznim izmjenama ste sa 13 digli na 25, sada kao nešto vraćate ali opet polovično, a u biti izostavljate jednu jaku gospodarsku granu u RH upravo u vašem kraju iz kojeg vi dolazite. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, smanjenje s 25 na 13% je sigurno značajna mjera. Naravno da očekujemo od ministra kroz daljnji rad da će poboljšavati mjere i sigurno olakšavati rad ugostiteljima, ali evo ovo je jedna od mjera koja zasigurno u ovom trenutku će značajno pomoć rad ugostiteljima, ali kažem rasteretiti gospodarstvenike ali i sve građane.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Lipošćaka.
Zahvaljujem. Pa kolegice Maksimčuk, čuli smo dosta toga u ovoj današnjoj raspravi i zapravo oni koji nas slušaju u najmanju su ruku i pomalo zbunjeni s onim što sve čuju. Jedni govore da se ništa praktički dobro ne radi, drugi govore o povećanju brojaka i općenito jako puno brojki zapravo u eteru. Evo tako sam i ja nedavno dobio i SMS od svog sugrađanina iz Ogulina koji me konkretno pitao o kojim iznosima zapravo govorimo i što se to mijenja? Ja bih samo ponovio još jednom da se osobni odbitak odnosno neoporezivi dio podiže sa 3.800 na 4.000 kuna, ne tako davno je bio na 2.600 kuna, a mladima do 25 godina se umanjuje obaveza poreza na dohodak za 100% odnosno onima do 30 godina starosti za 50%. Usporedbe radi na neto plaću od 7.000 kuna u mome Ogulinu nekakvi taj porez na dohodak iznosi oko 1.000 kuna i nije teško onda izračunati koliko je to na godišnjoj razini. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, da ovim poreznim rasterećenjem oko 9 milijardi kuna kroz ova 4 kruga su rasterećeni građani i gospodarstvenici. Ova mjera na koju sam se ja i vi osvrnuli rekla sam da je ona gospodarska, socijalna i demografska, to je mjera za mlade gdje se mladi do 25 godina oslobađaju obveze u 100%-tnom iznosu oni od 26 do 30 sa 50% i vi ste rekli da je to na neto iznos plaću od 7.000 kuna 1.000 kuna uštede. To je uveliko jedan lijepi iznos koji će sigurno pomoći mladima i svima onima koji žele ostati ovdje i živjeti u Hrvatskoj. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Vrlo kratko ću samo rezimirati kroz dva čitanja ono što sam već napominjao s nekim malim dodacima. Naime, ono što je dobro što je nedvojbeno da ove porezne izmjene kao i mnoge prije toga ne idu na štetu odnosno na teret građanima, a niti gospodarstvu. To znači da se ništa ne mijenja što bi prouzrokovalo i iziskivalo veće poreze, veća davanja, manje sredstava u džepu naših sugrađana odnosno gospodarstvenicima za daljnja ulaganja. To je osnova. Možemo se tu raspravljati da bi trebalo nešto više ili manje, to je legitimno. Ja uvijek volim podsjetiti da nigdje ne treba srljati grlom u jagode i ići previše nego uvijek polako gledati efekte onoga što se radi i to se u ove zadnje 3, 4 godine radilo i meni je drago da danas ovdje ne slušamo kako zapravo se ovdje više porez ne rasterećuje nego da povećavaju se porezni prihodi, time se kao porez opterećuje mislim da je to sada svima jasno da ta teza ne stoji, a da zapravo možemo jedino raspravljati kako još ovo što imamo, mogućnosti koje imamo bolje iskoristiti i to je apsolutno legitimno. U skladu s time, ja bi i podnijet ću nekoliko amandmana, volio bi da se u ova proširenja i neoporezivih primitaka uključe i osobe na stručnom, na stručnom osposobljavanju bez zasnivanja odnosa, da se pronađe i za njih mogućnost kad već dijele sve uvjete rada sa svojim kolegama da se i njima omogući određena vrsta neoporezivih prihoda, time će ta mjera biti i zanimljivija i više ispuniti svoj cilj. I također da se proba uključiti u ove mjere od mlade, a tu možemo raspravljati da li bi trebalo produžiti ili ne s obzirom na one koji idu na fakultet i koji nam je cilj, dali su nam cilj oni koji odlaze ponajviše obrtnici koje želimo zadržati ili oni koji imaju fakultete. Ja mislim da su jedni i drugi bitni, ali možemo reći da nam je sada prioritet zadržati obrtnike jer je takvo tržište rada sada trenutno, nedostatak velike cijene itd., pogotovo majstora, ali tu upravo kada govorimo o tim obrtnicima bi volio da se uključe u njih i da dobiju porezne olakšice identične ko što je u prijedlogu i osobe koje su mlađe od 30-te do, ostvaruju prihode od samostalnog rada, dakle obrtnici koji nisu u sustavu paušalnog oporezivanja. Dakle, netko tko ima 25 godina, osnovao je svoj obrt, da li je u sustavu PDV-a ili ne, ali nije paušalac da i njega se isto to na godišnjoj poreznoj prijavi, budući da smo ovo sada promijenili od one prvotne ideje, da se upravo će se na godišnjoj razini obračunavati taj olakšica, da se i njima kod godišnje prijave i obračuna porezna na dohodak odnosno samog dohotka pošto su oni dohodaši, da im se to omogući. Dakle, ne one paušalne koji i onako već plaćaju vrlo mali porez, mislim ako ostvare prihode do 80.000 plate oko 1.200, dakle to bi bilo zbilja možda i nepravedno od njih, njima još dodatno dati, ali svima drugima koji oporezuju se kao maltene i oni od nesamostalnog rada da i njima to omogućimo i u skladu tome će ići amandman. Naravno, volio bi samo napomenuti da s obzirom da imamo cijelu iduću godinu, da osmislimo kompenzacijske mjere za jedinice lokalne samouprave koje će tim olakšicama izgubiti određeni dio prihoda, a najviše se to odnosi na gradove koji i ovako i onako u velikoj mjeri nisu u onoj, onom fondu za izravnavanje zbog svoje razvijenosti, da se vidi to kroz ono što sam rekao i u prvom čitanju, kroz spomeničku rentu, prihode od spomeničke rente, da se u potpunosti prebace kao prihodi jedinica lokalne samouprave i isto tako prihodi od otkupa društvenih stanova gdje se sada to dijeli 40 60 za rentu, a 55 45 u korist države za otkup. Pa bi tu na neki način malo to kompenzirali i ne doveli do toga da nam poskupljuju određene komunalne usluge, naknade, vrtići, prijevozi javni itd., ako to ne daj Bože bi se negdje dogodilo. Naravno puno se već i dalo samim jedinicama lokalne samouprave, to ne treba izgubiti kroz, samim time što im se omogućilo kompletan prihod od poreza na dohodak, ali idemo malo i ovo to još probati razmišljati u tom, u tom smjeru. Također, ono što još ću samo za kraj apostrofirati, kad govorimo o ovim mjerama vezene uz oporezivanja odnosno izbjegavanje svojevrsnih poreznih davanja kod paušalnih obrta, da apsolutno ćemo pratiti taj i pravilnik, da se ne događa da se to ide preusko, prekruto i da samo to vrijedi za one kad govorimo o financijskom ponašanju koji zbilja imaju ne jedan nego možda više oblika nesamostalnog rada i da na taj način to zloupotrebljavaju. Dakle, onaj zbilja tko samo je osnovao obrt, paušalni i radi …/nerazumljivo/… za poslodavca i samo kod njega i ide kod njega raditi i prima naloge od njega jer ima radno mjesto svoje tamo, onda tu možemo reći o nekom izbjegavanju. Sve drugo bi bilo ulaženje u određene tržišne slobode i izbora samog paušalca koji kažem još jednom, sam svojevoljno bira da nema nikakve beneficije od Zakon o radu, dakle niti otpremnine, niti bolovanja, niti godišnjeg, niti slobodnih dana, dakle ništa od onoga što štiti dakle otkaze ugovora itd. i to mislim da oni svjesno rade i za to moraju biti adekvatno nagrađeni. Dakle, ove neke dvije stvari ćemo nadam se da će predlagatelj moći prihvatiti, ali prije svega i ovaj stvari pravilnikom …/nerazumljivo/… riješiti za te paušalce, jer ne smijemo si dozvoliti da ulazimo tu u neku priču sloboda izbora i poslovnog nastana. Evo zahvaljujem.
Hvala. Repliku je tražio gospodin Đujić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Čuraj spominjali ste ovaj porez na dohodak u biti porezno rasterećenje za mlade, pa ste spominjali obrtnike i ove koji se školuju, pa šta bi nam trebao biti cilj i u biti slažem se s vama da bi nam trebao cilj biti jedno i drugo, a onda ja ne bi tu radio koji je veći cilj, koji je manji. Evo ja sam podnio amandman da se 100% oslobode svi do 30 godina, evo pozivam vas da podržite taj moj prijedlog i amandman, jer mislim ipak da je veća šteta od te destimulacije obrazovanja mladih ljudi, a bar su vama u HNS-u, bar deklarativno vam je obrazovanje važno, pa stoga mislim da ćete podržati ovog ovaj moj prijedlog, a ako gledamo tko najviše napušta Hrvatsku to su upravo ovi od 30 do 40 godina za koje nema nikakvih mjera, tako da ne vidim razlog zašto, zašto ovoga ne bite podržali moj prijedlog. I jedno osobno pitanje, evo cijeli dan vas čekam, šta vi mislite o ovoj Vladinoj ponudi prema ovoga učiteljima od jučer, vi osobno i vi u HNS-u? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku gospodin Čuraj.
Prvo ću ovo što se tiče dnevnog reda, dakle pa ja bih išao s amandmanom recimo za one koji se redovno školuju da se za period proveden u redovnom školovanju nakon obveznog srednjoškolskog da se za toliko produžava ovaj dio prva korištenja. Mi i dalje i sa ovim vašim amandmanom ako netko se školovao 5 ili 6 godina on neće moći koristiti kao onaj koji se nije. Onda i tu možemo govoriti o nekoj pravednosti ne bez obzira bila ona 50 ili 100%, ali onda kad tako krenemo to bi dovelo zbilja mogu razumjeti i predlagatelje do gubitka onoga fokusa, a to je da potaknemo da ovi koji su sada koja su deficitarna zanimanja na tržištu rada da se, što ostaju tu, da se zapošljavaju i da oni budu zbilja konkurentni svojim poslodavcima a prije svega ovo ima jedan demografski aspekt. Što se tiče ponude Vlade svakako da je ono što se možemo sigurno složiti da oni koji rade jedinu veliku reformu da ih treba nagraditi i treba to prepoznati ali da i tu treba biti pravednosti, apsolutno treba i ja se nadam da će se i dogovoriti da svi dobiju ono što apsolutno zaslužuju. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje, g. Josip Borić, pojedinačna rasprava.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa želim nešto reći o ovih 9. zakona, kako kažemo 4.-ti krug porezne reforme. Jesmo imali jedno zanimljivo jutro, dan, 4.-ti puta ista priča s druge strane, njima je sve bezveze, jednostavno ako sam ja to dobro razumio, što god da netko napiše, donese u ovaj Sabor, barem iz Ministarstva financija njima je bezveze, da ne kažem ružniju riječ. Jer slušajući ih uspjeli smo utvrditi da su oni odgatali cijelu tu poreznu reformu, oni znaju točno učinke takve porezne reforme tako da će neki dobiti plaću veću 17 kuna, neki će dobiti 45 kuna, neki možda i 100 i to njih silno ne veseli. Oni su smanjivali svima plaće, nekima 200, nekima 500, uglavnom radili su što su najbolje znali i sve je išlo u minus. Slušajući g. Grčića njemu je ovo i danas bilo isto također sve bezveze jer kad je on bio onda su se porezne reforme radile svaki tjedan, svaki mjesec i te reforme su urodile s time da su nas ostavili tamo gdje su nas i uzeli 2011. godine, identično. Kako su rekli da je to bila spaljena zemlja, vjerojatno je spaljena zemlja bilo i to što su ostavili. I naravno s time se treba nositi onaj koji je preuzeo odgovornost, vlast jer ona obvezuje i ne možeš se ponašati na isti način kao što su se to oni ponašali. Jer kažem, stvarati proračune kao što to radi gradonačelnica Siska kojoj su Milanović i g. Maras politički pokrovitelji, to je posebna priča. Kada stvorite kako oni kažu prenapuhan proračun, izmislite prihode koje znate da nećete imati onda jednostavno se možemo vratiti i par godina unazad pa shvatiti što su oni tada radili. Proračune smo donosili a onda bi ih popravljali već nakon 3 mjeseca jer su i oni sami shvatili da su radili isto što i gđa. u Sisku kojoj je g. Maras i g. Milanović politički pokrovitelj. I s takvima trebamo argumentirano. I kad mi kažemo 2,3 milijarde oslobađamo i dajemo poduzetnicima, građanima, ne znam, lokalnoj samoupravi itd., oni kažu da je to bezveze jer su oni uzeli lokalnoj samoupravi 2 milijarde i nikad ništa vratili. To moraju građani znati, oni to moraju čuti jer nije njima bilo briga što će biti s građanima, s učiteljima, profesorima i svima onima koji su bili u javnim i državnim službama. Odrezali bez ikakve velike priče, rekli su moramo ili 10 tisuća odmah van iz sustava ili režimo koeficijente, dodatke, regrese, božićnice. I danas slušamo objašnjenje, kaže bilo je takvo vrijeme, mi smo to morali, ne da li su znali ili nisu znali nego je bilo tako loše vrijeme. Eto i to građani moraju shvatiti kao ozbiljnu poruku. Ne slažem se sa time, bilo je vrijeme kao i danas i da su znali sigurno ne bi to radili na način na koji su radili. Vide i danas da ima boljih od njih i takvi im smetaju. I svaki dan ovu državu crtaju nekakvim teškim bojama izazivajući kaos i nezadovoljstvo i pokušaj da valjda svi završimo u nekakvoj depresiji u trenutku kada svaka brojka argumentirano pokazuje da ova Vlada ima rezultat. I njima je i taj rezultat bezveze. Oni kažu što 2,9, pa mi smo imali 2,5 u zadnjoj godini. Kakav je to napredak. Ali nisu pobrojali sve one minuse u prethodnim godinama. Nije ih bilo briga. Uvijek se gledalo samo tu jednu brojku da bi oni sebi izgledali uspješno. I što bi sad trebali očekivati od njih, ako nismo podržali 3 kruga porezne reforme, sa 4.-tim znači rasterećenje od 9,3 milijarde kuna prema svima, očekujemo da podrže 4.-tu? Ne, ne trebaju nam. Neka budu protiv, protiv svega jer i tako i tako to rade već pune 4 godine. I sada smo čuli, evo smanjujemo PDV što su oni silno zalagali se, to govore već 4 godine, za jelo, za slastice, za hranu u ugostiteljskim objektima sa 25 na 13. Oni su digli onu među stopu sa 10 na 13 pa spustili svima sa 25 na 13 i onda je g. Linić došao ovdje i ukinuo čuveni Zakon o doprinosima da je napravio toliki minus da mora doprinose koji su bili smanjeni vratiti nazad. Sjećamo se toga, pa nismo to zaboravili. Da su dali ugostiteljima a skoro uništili zdravstveni sustav. To je bila njihova politika, Marasova, on je stalno dizao ruku za to, sve mu je bilo dobro. Danas mu više ništa ne valja. Kada je g. Glasovac smanjivala plaće učiteljima za 500 kuna mjesečno, mjesečno, on je rekao to je super, valjda su tada svi poštivali stranačku stegu i nije bilo nikakvih problema. ... [[Govornik se ne razumije.]] Gledamo ne znam 7,5 milijardi, samo, 7,5 milijuna kažem prag, 93% malih poduzetnika može u to ući, plaćati manji porez na dobit, njima je to bezveze. On kada je bio ministar koji je imao svoj lift da bi se on vozio valjda do svog kata on je njih izbrisao, nekoliko desetaka tisuća ću reći jer mi je zadnji put rekao da je 50 tisuća preveliki broj, nekoliko desetaka tisuća. To je bila njegova briga o malim poduzetnicima. Jednostavno te izbriše i to je to. Što je njima 200 milijuna kuna? Ništa. 70 milijardi su oni natukli u 4 godine, 70 milijardi. To građani moraju znati, javnog duga. Pitali ih gdje ste to potrošili kažu na deficit. To su ti proračuni koje bi napuhali a na kraju bi završili kako završe, netko je to trebao platiti i sada kad želite popraviti takvu situaciju, njima je to bez veze. Njima je bez veze da mladu osobu oslobodimo plaćanja poreza na dohodak, kaže neće moć radit, može studirat do 45.g., pa nek studira, što ne bi, valjda će bit i onih koji hoće u redu završit svoj studij i odradit svoje vrijeme, zašto ne 100%, zašto 50, zašto ovdje, zašto i stalno nekakve dvojbe, ništa ne valja, učinak 700 milijuna kuna, bez veze, jer gledamo i ostale, ne znam, evo povećavamo osnovni odbitak sa 3.800,00 na 4.000,00, oni kažu premalo, na 5.000,00, onda dođemo ovdje na raspravu o, ne znam, lokalnim samoupravama, kaže što ste im uzeli novce, kako vas nije sram, znači dignite za još 1.000,00 odbitak, kako vas nije sram što uzimate lokalnoj samoupravi novce, to su njihove politike, za građane, ne moraju bit stručni da to sve znaju, ali valjda ih netko prati ovdje i takva je razina politika koja nema apsolutno nikakav argument, koja nema što ponuditi osim ovih teških boja o kojima govorim, znači svaki dan je sve loše, svaki dan je sve katastrofa, s time izlazimo na izbore, možda za godinu dana, možda prije itd. i s takvima se moramo boriti, na koji način, samo na ovakav način s ovakvim izmjenama koje ljudi osjete, nije istina da plaće nisu porasle, nije istina, kao ni mirovine, nije istina, to će svatko znati za sebe najbolje s obzirom na ono što dobiva da li od države, da li od nekog privatnika kao plaću. Urediti sve onako kako oni predlažu jednostavno nije moguće jer i kad su sami bili na vlasti u dvije Vlade, njihov učinak svih njihovih poreznih izmjena nije bio ovoliki koliki je samo u 4. krugu ove porezne reforme. Znači ona … [[Govornik se ne razumije]] od 2000. do 2003. i u ovoj slijedećoj najgoroj ikada, bili su 5. najgora Vlada na svijetu, tako su ih stavili tamo, evo vam tablice ovdje ne trebaš se smijat, ja ću to tebi dokazat, ja imam argument…
Nije debatni klub, pustimo ga završiti.
…a to što ti, 5. najgora odozada, najgora. Zato ja kažem, s vama se treba boriti argumentima g. Maras i na ovo odgovor nemate osim da ćete sutra stisnuti, ne znam, crveno, mi smo pratili, ali vas svih štitimo, ne damo vam ništa, ali vas štitimo, mi smo zaštitnici, nekada su štitili radničku klasu, sad su ih napustili, čuli smo od predsjedničkog kandidata kojega oni podržavaju da radnika i radničke klase više nema u RH, da to više ne postoji i to treba kao podržati eto, tako da ova priča, ovo je dobro ministre i naravno da oni koji to trebaju prepoznat vjerojatno će prepoznati u onom trenutku kad za to dođe vrijeme, a sa ovakvim i sa ovakvom oporbom koja na ovaj način raspravlja o poreznoj reformi, ovakvoj poreznoj reformi kad dođe vrijeme i vrijeme … [[Govornik se ne razumije]]
Imate nekoliko replika, g. Maras.
Hvala lijepo. Kolega Boriću, kad vas slušam u biti shvatim koliko je hrvatsko obrazovanje izgubilo kada ste se počeli baviti politikom kao profesor razredne nastave davali ste mnogo učenicima i kada vidite ovu argumentaciju s kojom lakoćom baratate materijom, vjerujem da ste bili jedan od boljih profesora koje su učenici mogli dobit. Znači, moja preporuka je i korist za RH što biste vi mogli napravit da se vratite u školske klupe, da pomognete obrazovanju i da napravite ono šta radite najbolje jer zbilja ovako jednostavno objašnjavati ne može svako. Znači gledam sad tu Klimana i on je vjerojatno privučen kvalitetom rasprave dotrčao u sabornicu jer je čuo sa kakvom lakoćom i sa kakvom samouvjerenošću Borić barata činjenicama, svaka vam, svaka vam čast i žao mi je učenika koji su vas izgubili. Hvala lijepo.
g. Borić odgovor.
Zahvaljujem g. Radin potpredsjedniče. Drago mi je da me kolega Maras hvali svaki puta, znači da na njega imam dobar utjecaj i ja sam u školi radio i zbog toga što sam nastavnik razredne nastave doživio sam mnogo problema pogotovo u politici gdje ovakvi licemjeri se koriste sa ovakvim rječnikom ne bi li ponizili onoga tko je nastavnik i učitelj i profesor jer su oni doktori ekonomije, kad spali jednu Bjelolasicu ili unište ministarstvo ili poduzetnike, oni su doktori ekonomije, imamo ih više, nije samo g. Maras, tako da takve treba forsirat … [[Govornik se ne razumije]] iza njih vam nema ništa, nema tragova koje ostavljaju da bi bili upečatljiviji od nekoliko izgovorenih riječi dnevno, vidjet ćete, osvrnite se iza njih, nema ničeg. S ponosom mogu pokazati što sam ostavio u školi i što sam ostavio kao načelnik, što sam ostavio kao pomoćnik, državni tajnik i saborski zastupnik.
To je bilo na razini ironije i sardoničnosti sasvim u okviru Poslovnika. Drugi, g. Mišić.
Hvala potpredsjedniče HS. Poštovane kolege, poštovani kolega Boriću, ja kao jedan obrtnik slušam ove priče i moram priznati čudno mi je i nije mi čudno, ljudi koji su na proračunu koji troše javni novac u javnom sektoru traže plaće, dajte nam više, mi jako puno radimo, pitam se koliko je njih dalo plaće, Mariću hvala na ovom neoporezivom dijelu do 4.000,00, to je dobro za male poduzetnike, dobro je kolko ste rasteretili, al kako ćete sutra rasteretit kad oni hoće veće, kad im je malo 1.000,00 EUR-a za jednog profesora ili nastavnika, ja to cijenim, ali gospodo, sjetite se radnika i koji rade u tvornicama, u Vartekstu, u Borovu, u Đuri Đakoviću, u Uljaniku, u 3. Maju i svugdje, kako oni mogu podići plaće, gdje su ti sindikati da utječu na poslodavce, nema ih. Lako je biti na proračunu i pričati i pametovati kao Grbin što je i rekao [[Upadica: Hvala lijepa]] da sam u sukobu interesa zato što sam radio 40.g [[Upadica: Vrijeme, vrijeme, vrijeme]] a on se bavio politikom [[Upadica: Vrijeme, hvala]] propala mu … [[Govornik se ne razumije]]
Imamo povredu Poslovnika koja ima prioritet nad odgovorom. Povreda Poslovnika gospodina Grbina.
Uvaženi kolega je povrijedio članak 238. i ne u ovom dijelu kada je mene prozvao jer na to ima puno pravo i to nije nešto što je prihvatljivo, ali nije ni povreda Poslovnika. Međutim, povrijedio je Poslovnik i to članak 238. kada je ovako eklatantno uvrijedio sve one vrijedne hrvatske građane, javne službenike bilo u obrazovanju, bilo u zdravstvu ili drugdje gdje ih je praktički prozvao neradnicima i uskratio im pravo da traže veću plaću. To je velika povreda Poslovnika i poštovani gospodine potpredsjedniče mislim da je zaslužila opomenu. Hvala.
Vrijeme, vrijeme. Hvala lijepa gospodine Grbin. Vi ste tražili isto povredu Poslovnika. Izvolite.
Gospodine Grbin, ja nisam nikoga uvrijedio samo sam pričao o javnim plaćama iz proračuna kako se lijepo dižu, a ja osobno kao čovjek koji sam 40 godina proveo u privredi i u realnom sektoru znam kako se zarađuje plaća. A vi gospodine koji ste me prijavili za sukob interesa zato što sam radio 40, sada 45 godina sram vas bilo da možete na taj način razgovarati. Ja nastavnike cijenim i cijenim sve radnike u javnom sektoru, ali gospodo obrnite se i pogledajte šta radnicima u Hrvatskoj rade. Hvala.
Vrijeme. Ne mogu ulaziti u vaše stavove, svako je odgovoran za svoje stavove i svako odgovara biračkom tijelu na osnovi svojih stavova zbog toga neću dati nikakvu opomenu. Ali mogli smo uštedjeti vrijeme. Gospođa Glasovac. Oprostite, ima pravo. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mišić, nije važno što ste vi rekli nego što je sugovornik razumio. Kolega Maras i Grbin oni vam uvijek krivo razumiju što god vi kažete znači i to je njihov odnos prema vama kao poduzetniku. Nisu oni ništa pogriješili u smislu kada oni vas gledaju kao poduzetnika, oni tako doživljavaju svih, njima je to sve bezveze jer njihov predsjednički kandidat s minimalcem ide na Pantovčak kažu da je to normalno. Znači konzultira ne znamo koga, pitamo nikoga ne interesira, mediji uopće ih nije briga, koga je konzultirao, koliko novaca, tko su ti ljudi itd. i minimalac normalno. Na konzultacijama, ne na nekom teškom radu u obrtu nego na konzultacijama i to se predstavlja kao što je super u Hrvatskoj s minimalcem i oni to tako doživljavaju i ne čudimo se zato ovakvim raspravama u Saboru. Mi smo ti koji ih moramo vraćati malo na ispravniji put.
Sada je gospođa Glasovac.
Hvala lijepo. Pa kolega Boriću bar jedna pohvala barem niste s prijezirom pričali prema učiteljima i nastavnicima kao neki poduzetnici u Hrvatskom saboru zaboravivši valjda da bez učitelja i nastavnika ne bi bilo ni njih kao poduzetnika. Bez znanja i obrazovanja ništa od toga, bili biste tabula rasa skoro pa. Gospodine Boriću, uporno vi držite ovaj vaš historijski, povijesni čas ovdje, malo iskrivljujete doduše povijesne činjenice pa ja moram ponoviti. Jesmo, rezali smo prava ne samo zaposlenima u obrazovanju zato jer je Hrvatska popljačkana i nije bilo novaca. Danas kada novaca ima nažalost prosvjetari se ne nalaze na listi prioriteta, pa evo ja vas molim kao učitelja da poučite premijera razliku između osnovice koeficijenta i dodatka i ukažete mu da je za ovo bitna samo politička volja jer novaca ima. A ako nema odreknite se oprosta duga Sveučilištu u Mostaru i skupih limuzina u 2019. imate već 400 milijuna kuna.
Hvala. Gospodin Borić izvolite.
Hvala lijepo. Gospođo Glasovac, imamo premijera koji jako dobro zna što je osnovica, što je koeficijent i što je dodatak i tu se vi ne možete uopće uspoređivati. I bezobrazno je na taj način razgovarati s nekim tko upravlja i pokušava rješavati sve ono što se 30 godina pokušalo svesti na leđa tih učitelja i profesora pa i s onim što ste im vi stavili na leđa, da bi ispravljali sve u zadnjoj godini. To je taj odnos, to je licemjerje. I vi ste ti koji ste stali na početak cijele te priče odjedanput. Što vi? Pa vi ste zadnji koji trebate tim ljudima bilo što poručiti. Pa zato jer ste im smanjili plaće, dodatke, koeficijente i sve što ste im mogli. Nisu vam bili bitni. …/Govornici govore u isto vrijeme./ …
Ja ću vam dati opomenu, nemojte. Zadnji put smo se dogovorili da vam neću više dati opomenu jel se sjećate? Sada je gospodin Grin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Boriću. Od kada je gospođa Ikić Baniček došla na čelo grada Siska, grad Sisak pokazuje fantastične rezultate. Primjerice prošli tjedan je grad Sisak imao plus, pozitivan saldo na računu od preko 8,5 milijuna kuna. Svake godine zbog uspješnog gospodarenja gradom Siskom proračun je sve veći i veći za razliku od primjerice Sisačko-moslavačke županije u kojoj je od kada je HDZ došao na vlast kontinuirano se pokazuju gubici pa je u prošloj godini proračun imao gubitak od 70 milijuna kuna. Ali vi to gospodine Boriću ne znate i boli vas briga pa lupetate gluposti. A da znate onda bi recimo znači da je za planiranja ovog gospodina koji sjedi ravno ispred vas u 2018. godini iz europskih fondova uprihođeno 3,3 milijarde kuna manje nego što je bilo planirano. Po vašoj logici koju ste rekli za gospođu Ikić Baniček tada bi i gospodin Marić trebao završiti u zatvoru. Ali da li bi trebao? Pa naravno da ne bi jer je to pogrešna procjena, ali ne kažnjiva. Za nju će ga kazniti jedino i isključivo birači. Hvala.
Hvala lijepa. G. Grbin, kao odvjetnik znate da se može drugačije reći nego lupetati gluposti, jel da? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Vi znate da se može drugačije. Izvolite.
Kad smo već kod te Sisačko-moslavačke županije, pa mi imamo takav nekakav proces ako se ja ne varam u toku protiv neke županice iz SDP-a, kojoj je Maras bio pokrovitelj kao i gđi. Baniček. Njih to ne briga. Kažem, njima je to sve normalno. Ne smijemo to vezati za njih. Nije njihovo. Minusi i plusevi, zašto nije plus zbog porezne reforme u tom proračunu? Nije plus zbog toga, ministre, ne, sposobnost gradonačelnice koja zatvara vrata dvorane nekom klubu, koja ne želi napraviti cestu do nekog mjesnog odbora zato što je HDZ tamo na vlasti, to je vaša politika, s time se vi bavite, podjelom naroda, građana, mi ili oni. Nije vas bilo briga kad ste ovdje zatočili 100%-tne invalide u crkvi Sv. Marka, nije vas bilo briga, to vam je bilo normalno, pobjegli su unutra, bravo. Odlično. To ste vi. i to građani moraju znati.
Vrijeme, vrijeme, vrijeme, vrijeme. Gđa. Perić.
Kolega Borić, vidite kako oporba lakonski cenzus i limit neoporezivog ... [[Govornik se ne razumije.]] 7500, to je nikakav problem. To što se događalo sa lokalnom samoupravom i 2 milijarde manje koje nisu bile nadoknađene, znači nije bilo kompenzacijskih mjera, nije ih briga što bi se dogodilo i sa gradovima i općinama i županijama, to je ono o čemu je ova Vlada brinula i brine a njihove niti jesu niti hoće.
Borić, izvolite. G. Borić.
Hvala lijepo. Gđo. Perić, sjećam se njih, zato kažem, moramo ih podsjećat, sjećam se g. Grčića koja je dolazio ovdje kao potpredsjednik Vlade, ministar regionalnog razvoja, znači da kontrolira financije i regionalni razvoj i što nam napravi? Uzme nam 2 milijarde da bi ovdje danas naricali na nekakvih stotinu milijuna kuna koje ćemo kompenzirat i piše točno koliko kome. Točno znam za svoju općinu koliko ću dobit do godine zato jer ćemo provest mjere. Kod njih zapisali su nam da će nam vratiti 700 milijuna kuna, znate što su nam dali? Ništa, jednu veliku nulu. I to su slušamo kao velike stručnjake ovdje koje moramo odgledat, odslušat, sve znaju. Građani to moraju čut, kako kaže Maras, moraju znat jer jednostavno imamo posla s ljudima koji jednostavno ne žele priznati da su bili loši, da nisu znali nego se opravdavaju sa nekakvim nasljeđem ili nekakvim okolnostima. Niste znali, gospodo.
Hvala lijepa, gotovi smo sa replikama i sad idemo ka posljednjoj pojedinačnoj raspravi koju će imati g. Gordan Maras. Izvolite.
Hvala vam lijepa, … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] g. potpredsjedniče, kolegice i kolege, nije ovo replika, ovo je rasprava. Znači hvala vam lijepo na riječi nakon ove osebujne ali vrlo tanke složit ćemo se svi, rasprave i po faktima i po ja bi rekao onome šta je izrečeno, moramo se zbilja malo osvrnuti na trenutnu situaciju u RH i skandaloznu ja bi rekao danas, izjavu i premijera Plenkovića koji ne samo da nije riješio problem 35 dana što nema škole, nego je danas poslao poruku učiteljima odnosno zaposlenicima u obrazovnom sustavu da oni nisu razumjeli što im on nudi. Znači 90% ljudi je danas reklo ne HDZ-u i premijeru Plenkoviću koji rade u obrazovnom sustavu a on im je danas poručio ne da će razgovarati, ne da će promijeniti svoj stav i poslušati ono na šta oni imaju pravo, nego im je rekao da nisu razumjeli o čemu se radi i šta im je on ponudio. Što se tiče, ja se moram zbilja i teško se načuditi i raspravama, evo gledali smo g. Mišića ovdje koji objašnjava da učitelji nemaju pravo tražiti, da su oni praktično kao teret, pa onda nije ni čudo što vladajuća koalicija nema niti sluha niti želje da napravi opravdane i ispuni opravdane zahtjeve koje učitelji su stavili pred njih. Znači kada se treba odlučiti u što će se uložiti, onda se treba uložiti u ono što nosi budućnost a to je sigurno obrazovanje. I onda se vraćamo na neke teme koje iskreno dobro je pričati šta je bilo prije 2, 5 ili 10 g., ali puno bolje je pričati šta možemo danas napraviti. I da li je povećanje izdvajanja za obrazovanje prioritet Hrvatske ili nije prioritet Hrvatske. I čudna je i komunikacija u vladajućoj koaliciji, evo recimo HNS koji danas se opet prijeti pod 58. put valjda da će izaći iz koalicije ako se gđa. Divjak makne sa mjesta ministrice a što se tiče njene participacije u toj cijeloj priči, ona gotovo da i ne postoji, znači nje nema nigdje, znači ona je izgubila u potpunosti autoritet i među svojim kolegama ministrima i među strukom i zbilja mi nije jasno zbog čega i dalje inzistira da ostane na tom mjestu kada više ništa ne može napraviti. Pa niti ne zovu je na sastanke. Znači radi zaštite svojeg digniteta, gospođa bi trebala podnijeti ostavku i maknuti se iz Vlade, to isključivo radi nje govorim. Znači ovo je mrcvarenje nje osobno na način na koji, ja bi rekao, nitko ne zaslužuje. A što se tiče rješenja problema, pa on je jednostavan, treba ljudima povećati koeficijente. Kao što su se povećali u diplomaciji, kao što su se povećali jednim djelom i u nekim drugim ministarstvima, kao što su se izmislili novi koeficijenti za ravnatelje uprava u ministarstvima koji će imati plaće 13, 14 000 kuna. Znači za njih se uredba promijenila, koeficijenti su formirani, a za učitelje, nastavnike, tete u kantini ili u knjižnici, za njih se ne može napraviti. I drago mi je i ponosan sam da su se ljudi tome suprotstavili i da ne razumiju niti ovo što govori ovdje Borić niti Mišić a što je najčudnije, ne razumiju ni što govori ministar Marić odnosno premijer Plenković a oni bi trebali davati odgovore, lako za Borića i Mišića, oni mogu svašta ovdje govoriti i nisu odgovorni za rješavanje problema nego za dizanje ruku u petak, to je njihov jedini zadatak da stisnu zeleni gumb i da izglasaju ono šta im je Vlada servirala a premijer Plenković i ministar Marić su zaduženi da vrate djecu u škole, to je njihov zadatak. I da ljudi jednostavno nakon ovako dugačkog perioda iscrpljujućeg za sve a najviše za djecu koja jednostavno više ne znaju di su, jesu na praznicima, jesu u školi, kada će škola krenuti, kada će nadoknaditi to što nisu učili itd., te probleme treba rješavati, nažalost, imamo disfunkcionalnu Vladu koja to ne zna napraviti. Što se tiče samog zakona i ovih seta zakona, stvarno je nejasno zašto smo išli dva puta raspravljati o tome kada smo već i proračun usvojili na temelju ovih zakonskih rješenja koja nisu izglasana. Znači to je nešto šta je po meni neprihvatljivo odnosno šta ne bi trebalo biti, trebalo bi se prvo zakone izglasati pa onda na temelju njih izglasati i planirati proračun a mi smo napravili proračunski prijedlog koji u potpunosti odgovara nečemu što još nismo u saborskoj proceduri usvojili i zato možda i zbunjuje neke zastupnike protiv Borića poneka emisija na televiziji kad on ne razumije šta je to planiranje, šta je proračun, na koji način se to radi da može planirati na ovaj konzervativniji malo ili optimističniji način tako da sa te strane njega mogu i zavarati pojedine emisije i da, ja ću isto ovdje reći, ja sam ponosan na to kako gđa. Ikić Baniček vodi Sisak, ja mislim da radi izvrstan posao, da je Sisak jedan drugačiji grad nego šta je bio prije njenog mandata, da se izgradilo jako puno toga pa i ledena dvorana odnosno dvorana u kojoj je led i u kojem se može i rekreirati i obavljati određene sportske aktivnosti i na kraju krajeva, o tome kako ona vodi grad neće odlučivati ni Borić niti neka emisija na televiziji, nego će odlučivati građani Siska 2020. godine. Ono što ovdje želim reći, ja se sa nekim stvarima iz ovih prijedloga slažem, znači slažem se također, to isto recimo Borić ne razumije, da kada isplatite plaću po zakonu u nekom trgovačkom društvu, da je drugi način plaćanja poreza ako ste vlasnik te tvrtke i porez na dobit. I pravo je poduzetnika da odabere na koji način će izvršiti tu obvezu, da li će platiti porez na dobit odnosno da li će uspjeh njegove firme biti i njegova zarada ili će uplaćivati plaću duplo veću ili tri puta veću nego šta je uplaćivao do sada. Nažalost, g. Borić to ne razumije i bilo bi dobro da se za njega organizira jedan mali tečaj u Ministarstvu financija ili u Poreznoj upravi, da ljudi objasne da se u slučaju poreza na dobit, isto plaća porez, ne. Znači državi se plaća porez i kad ga plaćaš kao porez na dobit. Tako da sa te strane puno je tu neznanja ali opet kažem, nije problem Borić ili Mišić, problem je šta premijer Plenković ne rješava stvari koje bi trebao na dnevnoj bazi rješavati. Znači mi nećemo škole imati ni sutra, vjerojatno ni u ponedjeljak a ko zna kada će uopće nastava krenuti, vrlo brzo su i božićni odnosno novogodišnji blagdani, praznici i sve ono šta ide jedno za drugo. Tako da evo, što se tiče samog ovog zakona, mogu reći da ja mislim da nije red da se na ovaj način prvo usvaja proračun pa se predlažu zakoni, sa druge strane neke od ovih izmjena mogu pozdraviti, bio bi sretniji da se PDV recimo uopće nije mijenjao s početka mandata, da se primjerice neoporezivi dio plaće značajnije povećava odnosno osobni odbitak i da na neki način ostavim veći prostor građanima da imaju više iznose neto primanja i to je ono što mislim da se može u ovom trenutku napraviti ali nažalost Vlada to ne radi. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Nekoliko replika, pretpostavljate. Prva, g. Stevo Culej.
Kad se netko rodi 15, 20 g. nakon smrti ćopavoga Tite kad su mu odsjekli nogu pa se on iz nekih pobuda brzo učlani u njegovu ostavštinu partiju pa mu partija kupi prvo odijelo i kravatu u kojoj on je odslužio vojsku a onda mu ta ista partija da da vodi državu, da vodi Ministarstvo obrta i poduzetništva a o tome nije nikad ništa znao pa mu da još da bude i član Nadzornog odbora u HBOR-u pa da može svom šefu i njegovoj familiji davati kredite i ostalima kojima je sve davao i onda ovdje može ostati samo u Hrvatskom saboru da trkelja. Do sitnih noćnih sati i da vrijeđa. A kad vrijeđa hrvatske branitelje, šatoraše kako su ih zvali iz crkve da su pobjegli, od koga su pobjegli? Zašto su se sklonili u crkvu? Upali ste u crkvu sa čizmama, palicama, tonfama, s oružjem, na sveto tlo ste upali. Šta ste tražili tamo? Šta su trebali napraviti branitelji? Pa potražiti nalogodavce da ih pitaju zašto šaljete vojsku na nas i policiju, zbog čega? Jesi to očekivao? Sram te bilo.
Vrijeme. G. Culej, da li vi smatrate da ste na u odnosu na g. Marasa bilu uvredljivi, da li smatrate? Da li vi smatrate, da li smatrate da jeste bili uvredljivi sa konstatacijama koje ste imali o g. Marasu kao čovjeku? Smatrate da da ili ne? … [[Upadica Culej, ne razumije se.]] Preći ćemo preko toga ali ja smatram da ste bili uvredljivi. Idemo dalje, odgovor g. Marasa.
Hvala lijepo. Gledajte, ja se neću spuštati na razinu g. Culeja jer to nema nikakvog smisla, čovjek nema elementarna znanja, ja sam rođen '74. g., toliko povijesti znate da ne možete reći da sam rođen 14, 15 g. nakon smrti J. Broza Tita. To je ovako ću vam reći, '95. g., znači sad bi imao 24 g., vjerojatno bi bio sretan da imam 24 g., godine ne može nitko vratiti. S druge strane, nemojte se ponositi sa nekim stvarima koje su bile kršenje zakona, sjećamo se kako su to bile nemile scene, nikome nije drago, nit zbog šatora nit zbog navlačenja ovdje na Markovom trgu sa policijom itd., ali to ste vi potencirali samo isključivo iz HDZ-ova pobuda kako bi rušili demokratski izabranu vlast i tog vas treba biti sram, šta koristite branitelje godinama da bise bunili i rušili demokratski izabrane vlasti kada je SDP na vlasti [[Upadica Radin: Vrijeme.]] a kada je HDZ, nema nikakve demonstracije [[Upadica Radin: Vrijeme je neumoljivo, a sada je …]] i vi bi se trebali sramiti a ne ja.
A sada je na redu g. Vučetić, g. Vučetić je na redu. Šta tražite? Nitko ne traži ništa, nadam se. G. Vučetić, izvolite.
Evo nakon ovog ništavila traženja i ništavila rasprave, ja bi se referirao na ovo što je kolega Maras govorio a odnosi se na štrajk prosvjetnih djelatnika. Ja sam isto podržao štrajk ... [[Govornik se ne razumije.]] djelatnika i to aktivno štrajkajući i u štrajku sam, danas sam kao čin solidarnosti s kolegama koji imaju niži koeficijent od moga, nisam se prijavio pri ulasku u Sabor jer očekujem da će mi Vlada oduzeti i na poslu na kojem sam plaćen i od zastupničkog paušala i želio bih to na kraju mjeseca usporediti da javnost zna koliko se oduzima od zastupničkog paušala, koliko se oduzima od plaće. Druga strana, zanimljiva je ova verbalna razina, zastupnici HDZ-a su počeli govoriti javnost to mora čuti, građani to moraju čuti, očito se zastupnicima HDZ-a premijer Plenković nastanio u njihov um i to je očito se vidi da ih je on počeo poučavati umjesto nastavnika. Vrijeme je da se nastavnici vrate u škole sa većim koeficijentima [[Upadica Radin: Hvala g. Vučetić.]] inače će umovi biti nastanjeni [[Upadica Radin: Vrijeme, vrijeme.]] s onim što ne treba čuti.
Nažalost, vrijeme. Odgovor, g. Maras.
Hvala lijepa. Slažem se ali samo djelomično sa vašom raspravom jer ja sam siguran da se g. Culeju nije nastanio g. Plenković u um. Znači jer g. Culej mada se hrabrio i bio je vrlo žestok oko nekih stvari vezano uz zakone koje je predložio Đakić, ipak se povukao pred g. Plenkovićem i na kraju poslušao stranačku stegu i to je ono šta je problem u ovom Hrvatskom saboru, znači šta se pretpostavlja, stranka u nekim situacijama kod HDZ-a a ne zdrav razum. Jako puno je bilo članica i članova HDZ-a na štrajku u ponedjeljak, koji su također razočarani ponašanjem vladajuće stranke i štrajk nema nikakve veze sa strankama za razliku od Culeja koji traži branitelje da ruše demokratsku izabranu vlast, ovdje se politika uopće nije uplitala, ovdje je bunt građana protiv Vlade koja [[Upadica Radin: Vrijeme.]] ne sluša ono šta je logično o šta građani žele.
Vrijeme. Kao što sam prije g. Culeju rekao određene stvari, sad kažem vama, vi ste replicirali g. Vučetiću i cijelo vrijeme ste replicirali g. Culeju. To ja iskreno rečeno, ne shvaćam ali vi ćete mi objasniti možda poslije u 4 oka. Sada je g. Mišić na redu.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Maras, ja život gledam samo realno, čitav život sam radio i gledao realno šta je pošteno u ovom sustavu i šta nije pošteno. Što se tiče profesora i učitelja, apsolutno nemam ništa protiv, i trebalo im je podići plaću. Vi ste im slomili plaće u vašoj Vladi, oduzeli božićnice i regrese. Ova Vlada je dala sasvim dovoljno novaca profesorima i mislim da to više nije pitanje plaća. Ovo ja osobno kao čovjek koji nisam član nijedne stranke, smatram da ovo protiv premijera i protiv ove Vlade nastavlja se jedna razina neposluha koja nema veze više sa plaćama, ovo je sasvim jedna druga priča koju vi želite naravno, koji to potencirate i koji podržavate. Ja sam za to da profesori budu cijenjeni, da imaju dobre plaće ali to je već ova Vlada učinila, prema tome, smatram da ja nisam protiv profesora, ali sam protiv nerealnosti u društvu. Hvala.
Hvala lijepa. G. Maras će odgovoriti na repliku.
Hvala lijepa. Mislim da je svima jasno zašto podržavamo prosvjed učitelja, nastavnika, profesora, nenastavnog osoblja a to je vrlo jednostavno, g. Mišiću. Znači ne želimo da imamo sutra, evo najavljuje se radna obveza, bilo je ucjena od strane Vlade vezano uz koeficijente, ne želimo sutra lošu situaciju u zbornicama i učionicama. Ako vi to ne možete shvatiti, ja to zbilja ne razumijem. Znači želimo da se na korektan način riješi prosvjed, spor i ja sam prvi koji navija da to premijer Plenković riješi jer mi je u interesu da mi djeca sutra ne budu doma nego da idu u školu. Pa nijedan roditelj ne želi da mu dijete sad sjedi doma i da se ne obrazuje. Znači ja želim da se taj problem što prije riješi ali ovako se riješiti neće. Riješit će se jedino na način da dirnete u koeficijente i da ih dignete [[Upadica Radin: Hvala, hvala lijepa, vrijeme.]] To morate napraviti. Hvala lijepo.
G. Čuraj.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Maras, drago mi je što je evo, sada svima zapravo jasno i ono što cijelo vrijeme govorimo što je naš osnovni i glavni uvjet i ostanka u Vladi i da od toga ne posustajemo po nikakvom pitanju. Ono što je bilo bitno i što smo od početka govorili, a to je da oni jedini koji provode takvu vrstu reforme koja je prvi put nakon desetljeća došla negdje u neki sustav a to je ovaj puta obrazovanja, budu adekvatno za to plaćeni. Da se uvede jedan nivo pravednosti koji nama treba ne samo po pitanju učitelja nego općenito po pitanju cijele državne i javne uprave, to je svima ovdje ja mislim ovdje itekako jasno. Moj prijedlog svakako je da se krene u to, da se radi analiza i da svaki mjesec ili kvartal kad ne bude napravljena, da se diže taj koeficijent pa nek se krene ispočetka ali bitno je da se prepozna da treba platiti one koji su napravili nešto za razliku od onih koji još nisu, da se potakne i druge da rade reforme i da se adekvatno sve to vrednuje. Da jedna pravednost mora postojati i ovaj prijedlog Vlade je, i drago nam je što je upravo izašao i što je omogućio barem nešto da se razgovara.
Hvala, vrijeme. Ipak želite odgovoriti? Dobro, izvolite, izvolite.
Hvala lijepa. Ja sam rekao g. Čuraj jednu drugu stvar. znači da sad pitate na cesti nekog tko prati, ovo svi prate, znači medijski svaki dan je vrlo praćen štrajk prosvjetara, ljudi su zainteresirani jer im je to jako bitno stvar. Da pitate da li gđa. Divjak o biločemu odlučuje u ovoj cijeloj priči, niti jedna osoba vam ne bi rekla da ona išta odlučuje kako će se ovaj štrajk završiti što znači da gospođa nema nikakvog autoriteta, nikakvu mogućnost da djeluje. Ja ne znam šta ona traži tamo više. Zbilja mi to nije jasno. Gospodin koji je jučer došao u Vladu, iz Požege, [[Upadica sa strane: Aladrović.]] Aladrović, evo teško mi je bilo sad sjetit na prvu ime, i udijeli lekcije o tome šta je ona i kako je ona rekla. Pa to je poniženje. Vi da imate kako bi rekao, da držite do sebe, izašli bi iz Vlade odmah i ona bi se povukla ali to ne očekujemo, naravno. Ja samo kažem da bi to bilo dobro radi nje. Hvala lijepo.
Dobro. Ja sam shvatio cijelu tu raspravu i te replike o Poreznom zakonu da imaju veze sa Poreznim zakonom zato što ... [[Govornik se ne razumije.]] porezu u obrazovanje, jel da? Uglavnom, to je bilo, dobro, to je bio razlog zašto ste imali te rasprave. G. Miro Bulj će sada nastupati završno u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Hvala lijepo. Evo završili smo znači cjelovitu poreznu reformu po četvrti put, uvaženi ministre, mene zanima, pitao sam kad sam bio u pojedinačnoj raspravi, koji je vaš stav i koliki bi bili učinci financijski tj. učinci, niste to čuli, kad bi ukinuli županije. Ukidanje županija kao najveća rak rana razvoja Hrvatske u biti bi imala velike učinke na rashodovnoj strani tako da bi bilo novca i u obrazovanju jer kontrolirate preko županija i obrazovanje, kontrolirate zdravstvo, ne može se portir zaposliti da se ne javi iz upravnog tijela ili zdravstvene ustanove ili škole, da se ne zove premijera, to je priznao Ivan Nasić kada je na snimci koju je objavi Nacional, da se ne može imenovati niti portir. Ministre, volio bi da mi date odgovor kod ukidanja županija, tu bi bila prava reforma, da ukinete županije i zasigurno danas bi profesori bili puno zadovoljniji jer to je tvornica stranačkih uhljeba koji isključivo služe kako bi sačuvali biračko tijelo i dali ste prevelike ovlasti županima. Tako da u Hrvatskoj nema decentralizacije, u Hrvatskoj je provedena faraonska decentralizacija prema županima koji jednostavno imaju toliko moć da bilokoji gradonačelnik koji ih ne sluša, tako decentralizaciju šta je kolega Borić pričao, apsolutno ta decentralizacija nije provedena, županije su nepotrebno tijelo u RH, to je tijelo koje je iselilo stanovnike RH pa bilo govorili ste o Sisačko-moslavačkoj županiji ili mojoj Splitsko-dalmatinskoj. I to je istina i činjenica. Decentralizirani novac za školstvo, kako ide iz obrazovanja? Ide županima. Tko imenuje školska vijeća? Na koji način? Školske odbore? A odbore imenuje župan većinski dio. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Imenuje, imenuje, imenuje. Imenuje vlasnik [[Upadica Radin: Ne, ne, može tako.]] Imenuje vlasnik, ne budite nervozni [[Upadica Radin: Ali ne može tako.]] Županije su kočnica razvoja, pa bio IDS, da nije županija, IDS [[Upadica Radin: Ali ne može tako.]] je kao i HDZ, ne bi postojao. Ili u Primorskoj-goranskoj SDP. Pa vi bi se raspali da nije županija [[Upadica Radin: Samo bi MOST postojao.]] Ja sam se isključivo kandidirao za župana i to je jedina reforma. Pravična reforma, uvaženi potpredsjedniče, šta ste vi nervozni? Šta ste vi nervozni odjedanput? Šta vas je uhvatila nervoza?
Oprostite, molim vas. Stranke mi ukidate ovdje, stranke koje su izabrane u parlamentu.
Nestala bi, IDS bi isto, Istarska županija je ista kao šta je u mojoj Splitsko-dalmatinskoj županiji tako, Furio Radin a brat od Furija Radina bi ostao bez posla, vjerojatno je to problem, potpredsjedniče, jel. Ako je to problem, onda nisam znao, vama se ispričavam ako je to vaš problem, s pravom ste dali [[Upadica Radin: Problem je.]] s pravom ste …
Sad ću vam ja reći, sad ću vam ja reći, zaustavite vrijeme. Problem je u tome što vi hoćete ukidati stranke a ne županije. Nismo govorili o županijama, vi ste rekli da ne bi postojale te, te i te stranke, razumijete što hoću reć? [[Upadica Bulj: Vidim da ste nervozni.]] Vi ne možete ukidat stranke u hrvatskom parlamentu, oprostite. Idite dalje sad, idemo dalje s vremenom.
Pa niste bili ovdje u raspravi, ja kad sam rekao da treba ukinuti županije, tada je IDS-ov … … [[Upadica Radin, ne razumije se.]] tada je IDS-ov, vi ste nervozni, valjda je vaš brat župan i naravno da ima faraonske ovlasti i da vama je to stvarno nezamislivo da vi nemate faraonske ovlasti ali župani imaju faraonske ovlasti, decentralizirate sredstva i tako se financira stranačka infrastruktura. Tako se financira. Ne odlazi novac za zdravstvo da imamo specijalizacije, da imamo uređeno, nikada gore nije bilo dijagnostičkih uređaja, nikada nije bilo gore zdravstvo evo u mojoj Dalmatinskoj zagori, nikad zdravstvene usluge. Nikad manje liječnika koji su specijalizirali, mi nemamo mogućost da imamo radiologa. Na Hvaru nemaju laboratorij kad vade krv moraju je prevoziti u Split, iz Makarske iz Kaštela i to je županija, ništa niste decentralizirali, ovdje triba rez, ovdje triba rez. Tako je i u poljoprivredi, koji su učinci na poljoprivredu bilo koje reforme što ste vi dali ovdje. Govorili ste vi i vaša Vlada da ćete izvoziti mlijeko u Kinu kad ste ovdje primili kinesku delegaciju, tj. kad je bio njihov premijer ili tko je sve bio, nisi mogao proći na trgu, da ćete izvoziti mlijeko u Kinu. Koliko ste mlijeka izveli u Kinu? Pitao sam vas jednu osnovnu, koliki bi financijski učinci bili na rashodovnoj strani da je ukinuti županije, koje su nepotrebne, koliko bi od toga sredstava išlo za školstvo i obrazovanje, koliko bi sredstava išlo za zdravstvo, za navodnjavanje, za opstanak ljudi na tim područjima jer jedino su zbog županija i vaše decentralizacije ostali ljudi koji imaju stranačke iskaznice i kojima su župani na vlasti. Hvala lijepo.
Sad je vrijeme, ali stranke nećemo ukinuti, jel da gospon Bulj, stranke ne? Barem to. Gospodin Marić ima završnu riječ, gospodin ministar i potpredsjednik Vlade.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Hvala lijepo svima na raspravi u ovom drugom čitanju, kao i u prvom bilo je nekoliko zaista kvalitetnih i dobrih rasprava. Što se tiče amandmana o njima koliko znam ćemo se sutra izjašnjavati, jedan od Odbora za zakonodavstvo sam u okviru replike pa ne znam jel to poslovnički skroz u redu, pa ću onda i ovim putem ponovit da prihvaćamo ovaj amandman radi jasnoće, preciziranja članka 16. u Zakonu o porezu na dodanu vrijednost. Hvala lijepo.
Gospodin Bulj replika.
Evo ja sam pitao pitanje, što se tiče učinaka da se ukine županije koliko bi bilo više sredstava ostalo i za prosvjetu i za zdravstvo jer znam, nisam znao da je gospodinu Radinu brat župan, inače bi možda bio obzirniji tu, pošto mu je brat župan vjerojatno ga i to ponukalo da o tome ne pitam, al vas pitam ministre [[Upadica: Gospodine Bulj.]] koliki bi učinci bili u milijardama kuna, na rashodovnoj strani i koliko bi se moglo utjecati na obrazovanje i zdravstvo.
Gospodine Bulj kada vas ja prekidam, onda molim vas prekinite. Nemojte govoriti na taj način jer to je ispod razine dostojanstva [[Upadica: Pa vi ste mene prekidali.]] ne, kad ste rekli da ne bi bilo stranaka u ovom saboru ako bi se ukinule županije, da ne bi bilo ove, one i one stranke. Vi nemate pravo govoriti o ukidanju stranaka u Hrvatskom saboru [[Upadica: Ma imam pravo govoriti.]] u kojem ste izabrani [[Upadica: Ma imam pravo govoriti.]] ne, nemate pravo to govoriti [[Upadica: Imam pravo.]] ne nemate pravo to govoriti [[Upadica: Imam pravo.]] ne nemate [[Upadica: Pa nećete mi vi zabraniti.]] dobro, budući da ste [[Upadica: Govornici govore istovremeno, ne razumiju se.]] ok imate još malo vremena završite.
Pa vi ste mi uzeli, molim da vratite vrijeme.
Imate drugu opomenu, ali i onako smo kraju rasprave.
Opet još jednom ministre …
Izvolite, izvolite govoriti.
Ministra pitam, replika je ministru. Ministre pitao sam vam učinci da se ukine županija, naravno da je to velik utjecaj i ove doznake od koje imamo znači 5% BDP-a i molim vas recite iskreno kolike će ove godine biti vaše projekcije od BDP-a od svih iseljenih zbog ovih županija u proračunu koji će plaćati vaše kampanje i vaše zaposlene u županijama, stranačke uhljebe. Hvala lijepo.
Gospodin ministar je završio danas. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada će se steći uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, drugo čitanje, P.Z.E. broj 780. Izvolite kolegice Čikotić. Uključite se.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, ja bi molila stanku u ime Kluba MOST-a kako bi se savjetovali o ovoj poreznoj reformi koja to nije. Odobravate li mi stanku.
Odobravam, naravno.
Hvala. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, hrvatski građani trebaju porezno rasterećenje, oni trebaju veće rasterećenje da bi primali veće plaće, a isto tako to trebaju i naši poduzetnici. Visoki porezi i visoko porezno opterećenje je ono što simbol ove Vlade. Kako bi se to dogodilo treba nam vlada koja će rezati administrativno nepotrebne ljude koji ne služe svojoj svrsi i treba nam veće porezno rasterećenje kako bi zapravo naši građani primali veće plaće. Isto tako što se tiče županija, one odavno ne ispunjavaju svoju ulogu, županije nisu ispunile svoje ni obrazovnu ulogu, ni zdravstvenu ulogu, isto tako ni kod gospodarenja otpadom. Akcijski plan za reformu javne uprave 2014. – 2020. koja je strategija donesena još za vrijeme SDP-ove vlade 2015. godine nema pomaka. Prema odgovoru Ministarstva rada i mirovinskog sustava od ukupno 880 milijuna kuna iskoristili ste svega 17 milijuna kuna. Tražim ovu Vladu izvješće o provedenim mjerama jer ova reforma se jednostavno ne provodi. Danas gospodin Plenković hvali se kako imamo povjerenicu za demografiju, a u Hrvatskoj je stanje takvo da od silne demografske politike naša djeca eto nemaju ni školu, ni nastavu. Krajnje je vrijeme da preuzme odgovornost, političku za ono što se događa u ovoj zemlji i da odstupi. Hvala.
Kao što sam rekao stanka je odobrena. Javlja li se još netko za stanku? Kolega Šuker izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. U ime Kluba HDZ-a tražim stanku da bi još jedanputa ponovili činjenice koje su nepobitne, a to je da je ova Vlada kroz poreznu reformu u protekle 4 godine hrvatskim građanima i hrvatskom gospodarstvu dala na dispoziciju oko 9 milijardi smanjenjem poreznih obveza što se tiče poreza na dohodak i poreza na dobit. To je kad gledamo statički, a kad bi promatrali to dinamički onda je taj iznos daleko veći. Međutim, ono što je vrlo bitno, porezni prihodi u proračunu se povećaju, ali to nije rezultat povećanih stopa poreza, jer kad pogledate stope PDV-a onda je to potpuno identično onome što je naslijeđeno kad se preuzela vlast. Nego prihodi u državnom proračunu s osnove poreza na dodanu vrijednost i s osnove najviše trošarina i poreza na dobit su posljedica onoga što je Vlada pokrenula sa svojim opterećenjem. Dakle, Vlada je prepuštanjem jednog velikog dijela dohotka hrvatskim građanima potaknula potrošnju i kad pogledate strukturu rasta BDP-a onda ćete vidjeti sa 2 postotna poena u strukturi rasta BDP-a sudjeluje potrošnja kako građana tako i Hrvatske. I to su naprosto činjenice, jer onaj tko zanemaruje te činjenice je zlonamjeran, onaj tko zanemaruje te činjenice njemu je krivo što su hrvatski građani dobili te novce. Nitko ne može osporiti da i ovim predloženim reformama je Vlada RH, poreznim reformama jedan dio sredstava oslobodila hrvatskim građanima. I ono što želim također ponovit, Vlada je donijela jednu političku odluku, odustala je od smanjenja stope, opće stope PDV-a sa 25 na 24% i ta sredstva je preusmjerila u povećanje plaća između ostaloga i ovih koji danas štrajkaju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ima li još netko tko je zainteresiran za stanku? Nema. Onda nastavljamo u 12,55. Ja bih vas molimo da budete svi u 12,55 ovdje. Hvala. STANKA U 12,45 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,58 SATI]] Kolegice i kolege, nastavljamo sa glasovanjem. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, drugo čitanje, P.Z.E. br. 780. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave, predstavnik predlagatelja prihvatio je amandman te je on postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 77 za, 1 suzdržan i 18 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost.
Koja tri imamo sada? Znači, to smo već odlučili jel da? Odlučili smo tri prijedloga zakona ujediniti: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, provo čitanje, P.Z.E. 775 - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, prvo čitanje, P.Z.E. broj 776 - Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, prvo čitanje, P.Z. broj 777 Molim? Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnoga reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, za pravosuđe, za obitelj, mlade i sport, za ravnopravnost spolova, za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Ministar …
Ako sam propustio čuti ispričavam se, s obzirom da se objedinjena rasprava o tri zakona, da li će biti produženo vrijeme rasprave za klubove na 20 minuta. Hvala.
…/nerazumljivo/… Gospodin ministar pravosuđa Dražen Bošnjaković imat će uvodnu riječ. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici pred nama su dakle izmjene Kaznenog zakona, Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji i Zakona o kaznenom postupku, dakle jedan paket zakona kojima zapravo temeljno imamo cilj pooštriti kazne u određenim segmentima posebno vezano za nasilje, ubrzati kazneni postupak kako bi postupci išli brže i kako bi zapravo do odluka dolazili što je moguće brže. I jasno treća je bolje razlikovanje prekršaja od kaznenog djela nasilja u obitelji jer tu imamo i Kazneni zakon i Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji i kako bismo izbjegli da za isto činjenično stanje možemo primjenjivati kazneni i prekršajni zakon što je zapravo po odluci Suda EU i Europskog suda za ljudska prava što nije dobro, ovdje radimo jasniju distinkciju. Kod Kaznenog zakona osim što sam već rekao pooštravanja zakonski kazneno pravnih politika, kod kaznenog dakle kod kaznenih djela vezano za nasilje u obitelji, želimo pooštrit kaznenu politiku propisivanjem drugačijih, oštrijih kazneno-pravnih oblika za pojedina kaznena djela. Također propisujemo i kvalificirane oblike kaznenih djela počinjenih prema bliskoj osobi a bliske osobe su članovi obitelji, bivši bračni ili izvanbračni drug, bivši životni partner ili neformalni životni partner, osobe koje imaju zajedničko dijete i osobe koje žive u zajedničkom kućanstvu. Također, želimo proširiti i definiciju službene osobe a jasno ovim zakonom želimo isto odgovoriti na ono što se događalo u društvu, želimo odrediti novo kazneno djelo prisile prema osobi koja obavlja poslove od javnog interesa ili u javnoj službi. Velika je promjena kod brisanja kaznenog djela spolnog odnošaja bez pristanka, to djelo ukidamo i zapravo biće tog djela stavljamo u kazneno djelo silovanja. I također, brišemo i kazneno djelo teškog sramoćenja, kao što znate, imamo sada uvredu, imamo klevetu, imamo u sadašnjem sustavu kazneno djelo teškog sramoćenja ali zapravo analizirajući praksu, vidjeli smo da se to baš prečesto ne vode postupci vezano za to i na neki način to možemo sankcionirati i kroz građanske postupke naknade štete. Što se tiče pooštravanja pojedinih kaznenih djela vezano za zapriječene sankcije, imamo u nasilju kod kazneno djela iz čl. 179. kazneno djelo nasilje u obitelji, danas je prema važećem zakonu dakle kazna zatvora predviđena za to do 3 g. a ovim novim mi predlažemo od 1 g. minimalno zatvora do 3 godine. Imamo znači čl. 116. sakaćenje ženskih spolnih organa, tu je kazna zatvora zapriječena danas od 6 mj. do 5 g., mi ovdje dižemo dakle od 1 do 8 g., a kvalificirani oblik je od 1 do 8 g. danas a mi idemo od 3 do 10, predlažemo po novom. Tjelesna ozljeda dakle iz čl. 117. mi danas imamo do 3 g. a sada dižemo onaj minimum znači do 1 do 3 godine. Teška tjelesna, imamo dakle danas od 1 do 8 g., mi predlažemo dizanje od 3 do 8. Osobito teška tjelesna iz čl. 119. danas je okvir od 1 do 10 g. zatvora a mi predlažemo dakle da bude od 3 do 10. Bludne radnje, danas je do 1 g., mi predlažemo do 2 g. da bude. Spolno uznemiravanje iz čl. 156., danas je do 1 g. a mi predlažemo do 2. Dakle, vidite u cijelom nizu ovih kaznenih djela, predlažemo da se taj kazneno-pravni okvir, da bude zapravo negdje dignut minimum, negdje i minimum i maksimum, u svako slučaju smatramo da će ovakav zakonodavni okvir omogućiti da se u ovim kaznenim djelima izriču strožije kazne koje će tada zapravo doprinijeti, ja mislim da mnogi koji takva kaznena djela žele počiniti, da im ovo bude jedno upozorenje da će bit oštrije kažnjeni i da zapravo ipak negdje se to pojavi da se odustane od toga. Dopunjavamo postojeće članke, kazneno djelo prijetnje iz čl. 139. gdje predlažemo jednu težu kaznu kada je to kazneno djelo počinjeno prema svim kategorijama bliskih osoba i omogućava se progon po službenoj dužnosti. Kazneno djelo nametljivog ponašanja iz čl. 140., tu je propisana teža kazna kad je počinjeno prema svim kategorijama bliskih osoba te se omogućava progon po službenoj dužnosti. Kazneno djelo nasilja u obitelji 179., tu se uvodi nova posljedica zapravo tu malo mijenjamo, mijenjamo opis tog kaznenog djela gdje kažemo danas da tko krši propise o zaštiti od nasilja u obitelji i time kod članova u obitelji ili bliske osobe i izazove strah za njezinu sigurnost ili sigurnost njoj bliskih osoba ili je dovede u ponižavajući položaj, e sad, ovdje bi dodali ponižavajući položaj ili stanje dugotrajne patnje, to je nešto dakle gdje širimo ono gdje se, što čini biće tog kaznenog djela. Definiciju službene osobe isto smo rekli proširit ćemo, sve ovo što je i sada službena osoba od državnog dužnosnika, službenika, dužnosnika ili službenica, službenika u jedinici lokalne ili područne samouprave, ovdje ćemo proširiti ista, obuhvatiti ćemo i stručne radnike koji obavljaju poslove iz djelatnosti socijalne skrbi, odgoja i obrazovanja uz sve ove već postojeće. Također vezano za to, proširujemo dakle jednim novim kaznenim djelom a to je prisila prema osobi koja obavlja poslove od javnog interesa ili u javnoj službi. Dakle po osobi u obavljaju posla od javnog interesa ili javno službenika u obavljaju javne službe silom ili prijetnjom d će izravno uporabiti silu, spriječi u obavljaju poslova od javnog interesa ili javne službe kaznit će se, mi predlažemo kazna zatvora do 3 g. a za kvalificirani oblik od 6 mj. do 5 godina. Spolni odnošaj bez pristanka, to je danas kazneno djelo iz čl. 152. KZ-a, predlažemo da se briše, tu je bilo dosta zapravo rasprave oko toga i zauzet je stav da takvo kazneno djelo zapravo treba biti, biće tog djela treba biti sastavni dio kaznenog djela silovanja jer jako je problematično ovaj spolni odnošaj bez pristanka ali ono što je možda još i važnije, mi ovdje predlažemo pooštravanje sankcije, dakle najprije smo imali za ovaj važeći bez pristanka je bilo od 6 mj. do 5 g. a sada idemo, znači minimum dižemo od 1 do 5 g., ako je bilo uporaba sile, tada idemo od 3 do 10 a sada je bila od 1, dakle dižemo i tu minimalnu granicu. Kazneno djelo teškog sramoćenja, rekao sam da predlažemo ovim zakonom da se briše jer imamo zapravo u nekakvoj našoj tradiciji kazneno djelo klevete i uvrede. I zakon kada se donosio kazneni 2011. godine bilo je dosta rasprave da li i uvredu i klevetu prebaciti u Prekršajni zakon, ali tada smo zauzeli stajalište radna skupina da su i čast i ugled nekakve kategorije koje štiti i naš Ustav i da ne bi bilo primjereno tako nešto staviti u prekršaj nego da to treba štititi Kaznenim zakonom, s tim da je ovdje napravljena promjena. Nekad je za ta kaznena djela bila predviđena i kazna zatvora, danas više ne. Danas je to samo novčana kazna. Što se tiče Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, to je prekršajni tako da kažem zakon. Mi smo tu sve prekršajne sankcije koje su predviđene tim zakonom mi smo sve pooštrili. Tamo gdje bila tisuću kuna kazna digli smo je na dvije, tamo gdje je zatvor bio predviđen 30 dana digli smo na 45, 60 jer Općim prekršajnim zakonom određena je da kazna zatvora u prekršaju ne može biti dulja od 90 dana. Tako da smo tu sve zapriječene kazne podigli, ali smo ono što je važno u ovom članku 10. koji govori o vrstama nasilja u obitelji, tjelesno nasilje, tjelesno kažnjavanje tu smo preciznije definirali što je to tjelesno nasilje kako ne bismo došli u sukob sa Kaznenim zakonom pa smo vrlo precizno definirali da je tjelesno nasilje ono nasilje koje nama za posljedicu nekakvu tjelesnu ozljedu nego su to određeni fizički nasrtaji, ali nema za posljedice nikakve tjelesne ozljede. Zakon o kaznenom postupku on ima za cilj prvenstveno moramo implementirati jednu direktivu EU o pravnoj pomoći za osuđenike i okrivljenike u kaznenom postupku i zatražene osnove u postupku na temelju Europskog uhidbenog naloga, to je nešto što moramo implementirati i to propisujemo prenoseći ovu direktivu da uhićenici, osumnjičenici, okrivljenici slabijeg imovnog stanja u pristupu obrani ne budu u nepovoljnijem položaju od onih boljeg imovnog stanja i tu trošak obrane snosi država. Taj novi institut privremena pravna pomoć branitelja na teretu proračunskih sredstava i to je širenja instituta tzv. siromašnog branitelja. Bolje smo regulirali pitanje izuzeća, koncentracije izdvajanja nezakonitih dokaza, čitanje ranije izvedenih dokaza bez suglasnosti stranaka želimo ubrzati rad policije kroz izmjene zakona, također odrediti ili produljiti i produljenje istražnog zatvora kod nepravomoćnih presuda gdje je izrečena kazna zatvora od pet godina ili teža i brisanje pripremnog ročišta do 15 godine gdje je zapriječena kazna i brisanje uvodnih govora. Kod izuzeća svi znamo da kada su postupci počinjali da su mnogi tražili izuzeće i sudaca suda pred kojim se postupak vodi, ali i svih onih drugih sudaca drugih sudova. Mi smo ovdje uredili i rekli smo da se može tražiti izuzeće samo u odnosu na suce gdje se postupak vodi, dakle ne tamo gdje još postupak nije niti dospio. Pred optužnim vijećem, što se tiče koncentracije prijedloga za izdvajanje nezakonitih dokaza, tu smo tražili jednu koncentraciju da se to mora odmah staviti prijedlog za izdvajanje takvih nezakonitih dokaza, a sada je to dozvoljeno da se takvim prijedlogom ide na više sjednice optužnog vijeća što smatramo da omogućava zlouporabu tog prava i da se time postupak produljava. Čitanje ranije izvedenih dokaza bez suglasnosti stranaka, to je naš prijedlog, smatramo to dosta važnim iskorakom jer danas događa se u postupcima da se mijenja predsjednik vijeća, da se mijenja vijeće i tada po sadašnjoj regulativi rasprava počinje ponovno i čak ako predsjednik vijeća i predloži da se ne provode dokazi koji su provedeni ako stranka traži da se dokazi provode tada mi možemo po drugi puta moramo provoditi te dokaze. Po ovom novom prijedlogu predsjednik vijeća će sam ocijeniti da li je to potrebno i to bez suglasnosti stranaka. Također što se tiče ubrzanja rada policije po našem prijedlogu samostalno bez naloga državnog odvjetnika policija može obaviti dokaznu radnju prepoznavanja, zatražiti potrebna vještačenja osim kada se radi o obdukciji, ekshumaciji, molekularno genetskoj analizi, zatražiti može također tjelesni pregled uzimanje krvi i urina od okrivljenika i drugih osoba o čemu su pravovremeno dužni izvijestiti državnog odvjetnika, dakle ne treba poseban nalog s čime ćemo ubrzati postupak. Određivanje je također važno ili produljenje istražnog zatvora kod nepravomoćno izrečene kazne zatvora od pet ili teže. To danas nemamo mogućnost, dakle kada je nepravomoćna presuda izrečena gdje je okrivljeniku izrečena kazna pet ili više godina zatvora, tada je moguće u principu po ovim izmjenama da mu se odredi i produljenje istražnog do pravomoćnog eventualno okončanja jer ovdje smatramo da se radi o takvim počiniteljima koji predstavljaju potencijalnu opasnost za društvo i društvu smatramo da se ovdje ima pravo braniti od tako nečega. Brišemo pripremno ročište u predmetima gdje je zapriječena kazna do 15 godina, a sud ga može provesti u postupcima tamo gdje je iznad, zapriječena kazna iznad 15 godina. Također brišemo i uvodne govore jer smatramo da ćemo u nekoj mjeri ubrzati postupak i ukidanjem nesvrsishovitih i izlaganja stranka pred sudom. Također usklađujemo i rokove vezano za Visoki kazneni sud koji počinje s radom 1. siječnja 2020. godine. Mjere opreza, također izričemo dvije nove mjere, a to je zabrana pristupa internetu i jedna mjera u principu ako se ne izvršavaju sudske odluke dopunjavamo članak 311. Kaznenog zakona time se čini novo kazneno djelo. Hvala vam lijepo. Predlažem da provedemo raspravu i za drugo čitanje da pripremimo zakon sukladno analizi vaše rasprave koju ćete provesti, svim vašim prijedlozima i primjedbama koje će dati. Hvala lijepo.
Puno vam hvala g. ministre. Imate međutim još posla jer imate nekoliko replika. Prvu repliku ima g. Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi g. ministre. U replici ću se, iako ću kasnije puno više govoriti o Zakonu o kaznenom postupku koncentrirati na ove mjere koje su u Kaznenom zakonu a tiču se postrožavanja i pooštravanja pristupa u kaznenim djelima protiv spolne slobode. I načelno to mogu podržati. Ali ono što vas molim i na što apeliram i nadam se da ćete tu moju sugestiju prihvatiti da ne ostanemo samo na kaznama. Stroge kazne same po sebi neće donijeti ništa. One će možda donijeti određenu satisfakciju žrtvi, one će možda donijeti određeni mir cjelokupnoj javnosti ali same strože kazne bez adekvatne potpore žrtvama, bez kvalitetnijeg procesuiranja ne znače ništa. Apeliram zato na vas da ono što smo usvojili kroz Istanbulsku konvenciju provedemo i u praksi. Hvala.
Izvolite odgovor g. ministre.
Poštovani zastupniče, ovdje se potpuno slažemo. Kada stvar dođe zapravo u zonu pravosuđa znači da puno toga nije funkcioniralo prije i zapravo cilj je upravo to da svi oni zaštitni, preventivni mehanizmi, edukacijski mehanizmi zapravo da svi prorade tako da što manje toga dođe u zonu uopće pravosuđa.
Gđa. Ines Strenja.
G. ministre ovo nije dovoljno, u proteklih 5 godina ubijeno je 100 žena. A u koliko slučajeva su suci kažnjavajući nasilnike davali najminimalniju propisanu kaznu. Što ćete učiniti da ove kazne koje ste propisali opet ne idu u tom smjeru? Dakle Pravosudna akademija isto tako odnosno suci moraju svoje odraditi a ne da i dalje vidimo one koji nakon prekršaja kreću vrlo brzo i rade rad za opće dobro a one koji su počinili najteža djela dobivaju minimalnu kaznu, nikakva to nije poruka. Isto je što se tiče i silovanja, isto je i što se tiče nasilja nad ženama. Što ćete učiniti?
Odgovor g. ministre.
Poštovana zastupnice, cijeli ovaj zapravo set zakona ide za time da omogućimo normativni okvir da se izriču teže kazne, znači da više ne bude onih kazni koje su blage, koje ne odgovaraju počinjenju djela i mi ovdje kao što ste vidjeli u cijeloj ovoj glavi pooštravamo taj zakonski okvir. Negdje dižemo onaj minimum kazne, negdje dižemo i minimum i maksimum, negdje dižemo maksimum. Tako da zaista stvaramo uvjete da to bude oštrije. Ali da bi bilo oštrije, ja se s vama potpuno slažem i suci moraju biti osviješteni da su to vrste kaznenih djela gdje treba biti oštar. I jasno je da će naša pravosudna akademija da će organizirati cijeli niz edukacija i za naše suce i za one druge sudionike procesa kako bi postali svjesni da moramo biti oštriji. Ali jasno je i ovo sve što sam dao u odgovoru na prethodnu repliku, svi oni preventivni mehanizmi moraju također djelovati.
3. rasprava g. Ante Babić.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, dakle u nekoliko, zapravo od možda godinu ili dvije dana nekoliko desetaka slučajeva se dogodilo k ada je javnost osuđivala određene postupke djelujući tako i na pravosudne djelatnike, osuđujući ih ne znači da su bili u pravu i to je bio i razlog, ne samo to već kroz program Vlade RH zapravo ovaj set zakona vezano za Kazneni zakon, Zakon o kaznenom postupku, vezano za Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji i za ove sudove za mladež. Na našim odborima vaša pomoćnica gđa. Vedrana Nikolić Šimundža je davala suvisla objašnjenja po svim upitima saborskih zastupnika. Međutim u međuvremenu smo dobili jedan dopis od pučke pravobraniteljice vezano uz Zakon o kaznenom postupku za ona djela za koja je propisana kazna viša od 5 godina i ona se referira na to da to nije usklađeno sa direktivom EU-a. Pa ako znate nešto o tome evo možemo reći i u ovoj raspravi. Hvala lijepo.
Hvala. G. ministre, izvolite.
Evo kao što vidite mi ovdje implementiramo direktivu EU gdje želimo zapravo osigurati i onim građanima slabijeg imovnog stanja da imaju branitelja na teret dakle sredstava državnog proračuna. Stoga nakon što ovo stupi na snagu ja se nadam da ćemo ga usvojiti tada će i ti građani imati pravo na branitelja na teret troškova državnog proračuna.
G. Marko Vučetić.
Evo zahvaljujem. G. ministre htio bih da izrijekom kažete kakav je odnos između Istanbulske konvencije i donošenja ovog seta zakona. Upravo zbog toga što jedan od dominantnih nasilja je i nasilje nad istinom a to nasilje nad istinom se događa onda kada svijet nije raščaran od mnogih predrasuda i varki. Jedna od tih varki je nastajala i bila je kao argument kod donošenja i usvajanja ratifikacije Istanbulske konvencije a to je da Istanbulska konvencija sadrži rodnu ideologiju. Na primjeru ovih zakona bih htio da se jasno kaže zbor raščaravanja svijeta kakav je odnos između ratifikacije Istanbulske konvencije i ovih zakona. Je li ratifikacija motivirala predlagatelja da nastupe i s ovim promjenama? Jer to je iznimno bitno zbog ove kategorije o kojoj ću u raspravi nešto govoriti. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, što se tiče Istanbulske konvencije mi ovdje već imamo određene elemente koje Istanbulska konvencija traži da budu implementirani. Dakle i prije ratifikacije Istanbulske konvencije kroz Prekršajni zakon o zaštiti od nasilja u obitelji mi smo već jako podigli te standarde u našem zakonodavstvu. Pitanje funkcioniranja toga treba osigurati cijelu infrastrukturu da svi ti mehanizmi mogu funkcionirati. Ali što se toga tiče naš Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji već je puno prije imao ove elemente u kojima Istambulska konvencija ima, a mi smo je nakon toga ratificirali. Što se tiče visina kazni, što se tiče tog nekakvog kaznenopravnog okvira Istambulska konvencija tu ne propisuje neke stvari, ali što se tiče samih vrsta kaznenog djela mi apsolutno imamo to dobro razgraničeno i dobro definirano. Ne zaboravimo da imamo i kaznena djela zločina iz mržnje koja su vrlo široka i obuhvaćaju cijeli niz.
Na kraju gospođa Dragana Jeckov.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre. Ovaj set zakona sigurno da je nastao pod pritiskom javnosti i rezultirao je inicijativom cjelokupne inicijative koja se naziva „Spasi me“. Nastanak te inicijative desio se upravo zbog groznih slučajeva i DAruvarca i nasilnika iz Paga i niz drugih groznih slučajeva kojima smo svjedoci. Na neki način pooštravanje sankcija očekujemo da će imati rezultate, međutim danas smo na okruglom stolu kojem smo prisustvovali čuli jednu zaista zabrinjavajuću tezu, a to je kada se desi nasilje nasilnik ostaje u kući, dobije kaznu od 6 mjeseci, on nekoliko mjeseci čeka da dođe na red za izvršenje te kazne. Ako mi sada njemu propišemo godinu dana.
Vrijeme. Dovršite rečenicu.
Ako mu sada godinu dana omogućimo, ako se propiše kazna od godinu dana i on i dalje sjedi i čeka izvršenje kazne, žena je cijelo to vrijeme u Sigurnoj kući.
Hvala lijepa. Izvolite gospodine ministre.
Ovo je predmet vezano za što prije odlazak na izvršavanje kazne, to je predmet drugog zakona, Zakona o izvršavanju kazne zatvora. Taj zakon je u izradi i mi ćemo sa tim zakonom u prvom čitanju na Vladi ja mislim izaći već do konca godine gdje propisujemo bitno, bitno brže rokove. Dakle, kada netko ima pravomoćnu presudu da taj nema što dugo čekati kod kuće nego da taj mora odmah ići u izvršavanje kazne zatvora. Tamo gdje presuda nije pravomoćna imamo po Zakonu o zaštiti od nasilja u obitelji imamo one sigurnosne mjere, znači zabrana pristupa osobi, zabrana ovakvog ili onakvog odnošaja u odnosu na tu osobu, mi to već imamo u tom zakonu. A sada ovim zakonom propisujemo da je kršenje odluke suda koja je to propisala posebno kazneno djelo. Tako da radimo jedan normativni mehanizam koji treba spriječiti ovo o čemu vi govorite.
Hvala lijepa. Želi li netko ispred odbora? Izvolite. Gospođa Sabina Glasovac Odbor za ravnopravnost spolova.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Odbor za ravnopravnost spolova Hrvatskog sabora na 30. sjednici održanoj 6. studenoga 2019. godine raspravljao je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona kaznenog zakona, ali i Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji. Odbor je navedene prijedloge razmatrao kao zainteresirano radno tijelo sukladno članku 179. Poslovnika Hrvatskog sabora, rasprava je provedena objedinjeno isto kao i ovdje u Hrvatskom saboru. Ono što se u raspravi iskristaliziralo sigurno je da su članice i članovi odbora podržali predložene izmjene obaju zakona. Pozdravili su postroženje zakonskih politika u kažnjavanju u vidu većih posebnih minimuma i maksimuma zatvorskih kazni, međutim ukazano je i na ekstenzivnu primjenu odredba o sudskom ublažavanju kazne i blagu politiku sudskog kažnjavanja nasilja prema ženama. U raspravi je nadalje izrečen i prijedlog propitivanja pitanja zastare u odnosu na kaznena djela spolnog zlostavljanja i iskorištavanje djeteta s obzirom na razorne posljedice na život djece i njihovu kasniju sposobnost podnošenja kaznene prijave u zadanim zastarnim rokovima. Time bi se djeci omogućilo pokretanje kaznenog postupka u kasnijoj fazi života kada će za prijavu biti sposobni i pri tome ukloniti ograničavajući faktor zastarnog roka. Što se tiče ovog drugog zakona, također su kao prednosti iskazane brzina postupka u sankcioniranju te brže izricanje sankcija u odnosu na kazneni postupak. Poduprli su članice i članovi odbora i pozdravili predložene izmjene. Naveden je podatak da pravosuđe na bezuvjetne zatvorske kazne osuđuje ispod 10% ukupne brojke svih počinitelja nasilja, dok su ostali kažnjeni relativno blagim novčanim kaznama odnosno uvjetnim zatvorskim kaznama i radom za opće dobro. Među predloženim izmjenama Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji najznačajnijom novinom je istaknuta izmjena članka 10. u točki 1 na način da se nasiljem u obitelji umjesto tjelesnog nasilja propisuje primjena fizičke sile uslijed koje nije nastupila tjelesna ozljeda. Moram samo još napomenuti da je predstavnik Ureda pravobraniteljice za ravnopravnost spolova ukazao na problem oko distinkcije između prekršajnih i kaznenih djela nasilja u obitelji. Naime, budući da ne postoji jedinstvena i jasna pravosudna praksa događa se da se ozbiljni slučajevi nasilja ne prepoznaju dok se istovremeno procesuiraju verbalne uvrede, izolirani incidenti koji nemaju pravu nasilničku prirodu. Jednako tako iz Ureda pravobraniteljice apeliralo se radi dosljedne implementacije definicije nasilja u obitelji iz članka 3.b Konvencije Vijeća Europe o sprečavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji, razmatranje proširenja definicije bliskih osoba iz članka 87. Kaznenog zakona u smislu da se obuhvate i osobe u sadašnjoj ili bivšoj intimnoj vezi bez obzira da li imaju ili nemaju zajedničku djecu, te on neovisno o tome je li počinitelj ikada dijelio ili dijeli isto prebivalište sa žrtvom. Međutim, vi ste svi, sa svim ovim već upoznati i putem savjetovanja sa zainteresiranom, sa zainteresiranom javnošću. Moram samo još na kraju konstatirati da je Odbor za ravnopravnost spolova prihvatio jednoglasno oba prijedloga zakona, a sve primjedbe, prijedloge i mišljenja iznesena u raspravi upućena su i vama radi izrade Konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Netko drugi? Dobro, prelazimo na raspravu, prva je gđa. Ines Strenja koja će govorit ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedavajući, pozdravljam ministra sa svojom pomoćnicom, dakle g. ministre ovo nije dovoljno, al to je poruka ne samo vama, to je poruka cijeloj Vladi, dakle nije dovoljno brzo i nije dovoljno u ovom trenutku. Dakle, u ovom trenutku idemo sa prvim čitanjem, a znate koliko je vremena proteklo od usvajanja Istambulske, od ratificiranja Istambulske konvencije, mijenjamo zakon, danas smo mogli čuti da idemo sad još osnovati 6 skloništa i idemo ustanoviti telefon na koji će se javljati žrtve nasilja, to nije dovoljno, RH je morala puno više. U proteklih 5.g. ubijeno je 100 žena, stotine i stotine trpe fizičko zlostavljanje, psihičko zlostavljanje i njih i njihove djece i nemaju zaštitu od onih koji su za to najpozvaniji. Dakle, svaka rasprava o obiteljskom nasilju nužno uključuje i problematiku zaštite žrtava obiteljskog nasilja. Iskustva su pokazala da obiteljsko nasilje u pravilu ima uzlaznu liniju, pa nakon relativno blagih oblika nasilja slijede oni puno teži, te da nije riječ o izoliranim incidentima, nego o periodično ponavljanim aktima nasilja. Kada se tome još pridoda i da je i u slučaju obiteljskog nasilja uvijek riječ o aktu nasilja, fizički nadmoćne osobe nad slabijom, jasno je zašto se upravo ovdje u prvi plan stavlja zaštita žrtve. Nužnost da se žrtvama obiteljskog nasilja pruži posebna dodatna zaštita razlog je i usvajanja i potrebe posebne pravne regulative u ovom području. Smatram da hrvatsko društvo tek treba stvarno prepoznati problem nasilja u obitelji i potrebu stvaranja pretpostavki za njegovo sprječavanje, za realizaciju te zahtjevne zadaće nužno je postojanje, jasno nužno i jasno zakonodavnog okvira, ali i njegovo efikasno provođenje u praksi, a toga nismo svjedoci. Propisivanje nasilnik, npr. propisivanje nasilničkog ponašanja u obitelji i kao kaznenog dijela i kao prekršaja bez kriterija koje bi jasno razgraničavali jedno od druge kažnjive radnje i doveo je takvo rješenje do u praksi neprihvatljivih rješenja i ako se povodom te iste radnje nasilničkog ponašanja vode i kazneni i prekršajni postupak krši se temeljno postupovno načelo ne bis in idem, znači ne bis in idem je temeljno ljudsko pravo i načelo kojim se zabranjuju da se pojedincu dva puta sudi u istoj stvari. Ako se vodi samo jedan postupak, kazneni ili prekršajni zbog nepostojanja jasnih kriterija razgraničenja, procjenu kvalifikacija ponašanja kao kaznenog dijela ili prekršaja odredit će najčešće policijski službenik čime se dovodi u pitanje pravna sigurnost građana. Stoga nema nikakve dvojbe da bi predstojeću izmjenu Kaznenog zakona trebalo iskoristit za preoblikovanje postojeće kazneno pravne regulative, tako da se postave jasni kriteriji. Treba naglasit da kod obiteljskog nasilja bez obzira na to dal je riječ o prekršaju ili kaznenoj odgovornosti nasilnika, uvijek u prvi plan treba stavit žrtvu i njezinu učinkovitu zaštitu, a s time povezano i otklanjanje uzroka nasilničkom ponašanju. Prema tome, odgovarajuća i precizna normativa koja će pružit pravni okvir za ostvarenje navedenog tek je prvi početni i lakši dio zadatka. Međutim, ono što je daleko teže jest njezino efikasno provođenje u praksi. Na to upućuju osobito u posljednje vrijeme mnogobrojni slučajevi obiteljskog nasilja kod nas koji su završili sa fatalnim ishodom. Svaki od tih slučajeva ostavio je gorak okus i nametnuo neizbježna pitanja, da li se ta smrt mogla spriječiti, zašto se žrtva nije zaštitila, zašto se ne provode postojeći instrumenti za zaštitu žrtava obiteljskog nasilja i tko je za to odgovoran. Takva i slična pitanja postavljat će se i dalje sve dok sustav ne osigura uvjete za provedbu postojećih propisa o zaštiti žrtava obiteljskog nasilja, a pojedinci zaduženi za njihovu provedbu ne počnu odgovorno odgovarati za svoje propuste. Prema statistikama na 10 slučajeva samo jedan žena prijavi da je žrtva nasilja, no to još uvijek ne znači da može i otići iz nasilnog odnosa, potvrđuje to i statistika prema kojoj oko 70% žena nakon što podnese svoju izjavu o nasilju, istu i povuče zbog straha, ponekad zbog pritiska okoline ili nepovjerenja u institucije. Mnoge žene tako u nasilnim odnosima žive 20, 30 i više godina. Bitno je pojasniti da početak nasilja nije šamar, on dolazi tek na kraju, a prije takvog fizičkog žene proživljavaju mučno psihološko nasilje, manipulacije, odvajanje od prijatelja i obitelji, ekonomsko nasilje, kontrolu i prijetnje i slično. Situaciju dodatno otežava i to što se za proživljeno nasilje često, češće okrivljuju i same žene žrtve, pa samim time kriveći sebe, žrtve nasilja ne dolaze iz takve okoline, ne odlaze iz takve okoline. Dakle, prvi su korak zakonske izmjene, a potom je drugi važan korak edukacija policajaca, socijalnih radnica, pravnica, sudaca i sutkinja, dok će dugoročna promjena dostići se tek adekvatnom obrazovnim sustavom koji će našu djecu učiti nasilju jer je oko 60% mladih već doživjelo neki oblik nasilja, što su pokazala istraživanja. Dakle za te promjene potrebna je ipak jedna politička volja, promjena odnosa u našem društvu i zbog toga smatram da još uvijek nismo na to bili spremni. Dakle počevši od policije koja često na intervenciji uhićuje i nasilnika i žrtvu preko CZSS-a gdje žrtve često ne dobivaju niti sve potrebne informacije o dostupnoj pomoći, primjerice da imaju pravo na besplatnog odvjetnika pa sve do pravosuđa koji u praksi imaju praksi izricati minimalne zakonske kazne nasilnicima, čak i uvjetne do sada kao što je bilo i novčanih ili pak najkraće zatvorske kazne nakon kojih se nasilnik vraća u zajedničko kućanstvo. Kada pak žena napusti nasilni odnos, vrlo često nema ni osnovnih ekonomskih sredstava kako bi s djecom odselila u podstanarski stan a uz stalne odlaske u CZZS, na sudove psihoterapije i druga liječenja koja su potrebna njoj i djeci, nema niti vremena radit puno radno vrijeme. Dakle još malo o skloništima. Trenutno u Hrvatskoj se planira pod hitno osnovati još 6 skloništa. To pod hitno znači da se zbilja u nekim sredinama kontaktira direktno župan, čak ne ni sve one institucije ili NGO, znači udruge koje godinama se same financiraju i brinu i imaju skloništa za žene i pokušava ispunit ta zadaća, da svaka županija ima svoje sklonište i da se osnuje taj jedinstveni telefonski broj kamo će se javit žene. O tom broju neću uopće pričat, prije 30 g. osnivala sam u Rijeci SOS telefon za pomoć ženama žrtvama nasilja, 90-te godine, tada smo imali telefon gdje se žene mogu javiti. Potpuno mi je neshvatljivo pogotovo kad znamo da u nekoliko dana se može dobiti i organizirati besplatan telefon, da mi danas još uvijek koliko vremena od usvajanja Istanbulske, ratificiranja Istanbulske konvencije, mi još uvijek nemamo jedinstveni broj na koji se žene mogu javiti. Ali samo telefon nije dovoljan. Danas smo isto tako mogli čuti da nažalost još uvijek sva skloništa se projektno financiraju. To apsolutno nije dovoljno. Dakle određene županije, određene grupacije koje vode sklonište nemaju kapaciteta napisati kvalitetan projekt i povuć novac. I onda dolaze u situaciju da ili će se brinuti o ženama ili će pisati projekt s kojima će moći financirat ta skloništa i onda su ta skloništa ovisna o donacijama. Pa onda imate jedno sklonište koje je udaljeno 5 km od jedne pekare koja im poklanja kruh od danas prije ali nemaju auto pa onda žene pješke svaki dan odlaze do te pekare i uzimaju taj kruh i pješke 5 km ponovno nazad nose u to sklonište kruh, itd. Neću vam ni pričat, vrlo su mučne priče koje možemo čuti od žena koje se lavovski bore za te žene o kojima se brinu. Dakle ono što je isto tako par puta navedeno, to je primjeri loše prakse i neću govoriti o svijetlim primjerima domova za žene žrtve nasilja kojih ima isto tako jako puno, u puno županija, u mojoj županija, to je ustanova koja djeluje još od rata, ustanova Sv. Ana u kojoj su zbrinute žene i godinama žive u našoj lokalnoj zajednici na jednoj tajnoj lokaciji ali apsolutno na neki način uz suport svih u mojoj županiji koji su prepoznali da te sufinanciraju i pomažu čak i tim ženama u na neki način povratku u normalan život, pronalasku radnih mjesta ali to je moja županija, neke su isto takve. Neke su se potpuno oglušile. Imate županije koje izdvajaju za skloništa 0,01% i imate županije u kojima se izdvaja 0,16%. Sve to je premalo. A neću govoriti o onim županijama na čijem čelu su župani koji su obiteljski nasilnici. I nitko im ništa ne može. zanima me u koje sklonište će se, na koju tajnu lokaciju skloniti njegova žena kad bude morala ponovno bježati ako je on taj koji dogovara sa našim ministarstvom gdje će biti to sklonište. Dakle, ono što bi Hrvatska takvim županima trebala pokazat, to je apsolutno neprihvatljivo, dakle palac dole za župana koji je nasilnik a ne ga i dalje respektabilno primamo i u ovim dvoranama hrvatskog parlamenta. Dakle, primjeri loše prakse u radu nadležnih tijela koji opsuju žene žrtava nasilja, što one kažu? Prigovaraju za nepoduzimanje, dakle vrlo često, čak u 33% nepoduzimanje bilokakvih konkretnih postupaka od strane nadležnog tijela zataškavanje i umanjivanje problema te opravdavanje nasilničkog ponašanja od strane zaposlenika, oni koji su im trebali biti na raspolaganju i koji su sa ženama u kontaktu. Poseban problem sa skrbništvom, poseban problem. Problem što se tiče materijalnog statusa, financijski, materijalni i imovinski problemi među kojima se posebno ističu problemi vezani uz pravo suvlasništva i korištenja nekretnina u svrhu stanovanja, nasilnik ostaje u kući, ona ide vani, podjela imovine, itd. U 22%. Sporost u postupanju nadležnih tijela i različite birokratske prepreke 16%, znači ovo je anketa koja je rađena među svim tim ženama u skloništu. Skrbništvo, posebni problemi vezani uz odluke o skrbništvu, neadekvatni postupci prema djeci u smislu narušavanja ili ignoriranja njihove dobrobiti. Možete zamisliti kako se osjeća žena koja je premlaćena jedva izvukla živu glavu, sjećate se onog slučaja kad ju je umlatio i strpao u prtljažnik pa ju je još mlatio s čekićem, koja tu istu svoju djecu takvom nasilniku mora voditi u posjete u zatvor jer inače ona dolazi u situaciju da će njoj se jer ne onemogućava susrete takvog oca s djecom, oduzeti skrbništvo nad djecom. Kakva je to poruka toj djeci? To je apsolutno neprihvatljivo i mi to i dalje imamo u Hrvatskoj. Nakon toga diskriminacija, vrlo često izjednačavanje krivnje između oba partnera pa do korupcije. Dakle, većina žena, čak 54% kažu da su prvi kontakt sa nekom institucijom, policijom ili CZSS-om uspostavili nakon više godina u prosjeku 10 godina od nasilja. 10 godina, to se dešava u našim okolinama, među našim kolegama, među kolegama liječnicima, pravnicima, radnicima, učiteljima, našim susjedima, našim rođacima. Nažalost nismo dovoljno prepoznali ovaj problem. G. ministre samo ove izmjene nisu dovoljne, ova Vlada nije pokazala dovoljno agilnosti da učini nešto da zaštiti žene od nasilja u ovoj zemlji. MOST nezavisnih lista podržati će ove izmjene ali očekujemo i druge poteze. Hvala.
Hvala lijepa. Sada je na redu g. Goran Beus Richembergh koji će govoriti u ime Kluba zastupnika GLAS-a.
Poštovani g. potpredsjedniče, g. ministre sa suradnicom. Odmah na početku želim deklarirati da će Klub Građansko-liberalnog saveza podržati ove izmjene, odnosno izmjene ovih triju zakona ali želimo izraziti svoje ne samo nezadovoljstvo praksom nego i općim stavom Vlade jer iz njega proističe zapravo jedno licemjerje iz kojega se vidi da je djelovanje nedovoljno, sporo i u konačnici ne učinkovito. Dakle evo sama činjenica da ova tri zakona nakon mjesec dana vrlo intenzivne javne rasprave o problemima koje treba riješiti dolazi ovdje u prvo čitanje i ne znamo kada će doći u drugo čitanje a s druge strane mi smo po hitnom postupku donijeli zakone o blagdanima i Zakon kojim je uveden novi orden velered Franje Tuđmana, dakle to su nam prioriteti a ovo su stvari koje mogu i čekati. Dakle po tome se vidi zapravo da je stav Vlade licemjeran. Mi razumijemo i zašto, postoji u vladajućoj koaliciji dobar dio onih a među njima su i njihovi birači koji drže figu u džepu ili s druge strane koji otvoreno kritiziraju Vladu kad god krene u ovome pravcu, dakle generalno uzevši u implementaciju standarda Istanbulske konvencije. Mi smo svjedoci i mi možemo okretati glavu koliko god hoćemo, možemo zabijati glavu u pjesak koliko god hoćemo ali mi smo svjedoci jednog procesa u kojemu naše društvo postaje društvo nasilja. Ono nije samo verbalno, on nije samo na društvenim mrežama, ne radi se samo o govoru mržnje, to je i o djelovanju. Činjenica jest da mi živimo u jednom društvu koje ima duboki patrijarhalni korijen i činjenica jest da je nasilja bilo i prije. Ali je također činjenica da mi živimo u 21. stoljeću u kojemu su osvještene elementarne stvari ponašanja čovjaka koji je davno se uzdigao na dvije noge, koji misli svojom glavom, koji živi u slobodnome svijetu i koji živi i gradi slobodno misleću zajednicu u demokratskom društvu u kojemu nasilnici i oni koji misle da se nasiljem može riješiti problem moraju biti ne marginalizirani, ne prešućivani nego sankcionirani. Ove izmjene proističu između ostaloga iz činjenice da je javnost izvršila veliki pritisak na osnovu čitavog niza slučajeva sudske prakse koja se pokazala skandaloznom. I nije istina da je uvijek bio razlog tome nedorečen propis nego različita postupanja. I ne radi se samo o ovim pitanjima, naši sudovi općenito imaju vrlo različita postupanja u mnogim stvarima a Vrhovni sud ne radi gotovo ništa na ujednačavanju sudske prakse i od tud između ostaloga izvire nepovjerenje ljudi u institucije, nesigurnost pred institucijama, nesigurnost pred pravnom državom a to znači u konačnici onda i manjak te pravne države. Jer pravda koja je spora, pravda koja nije na vrijeme dostižna nije pravda. Ona može biti moralna zadovoljština ali ako je u međuvremenu potrošila ljudske živote i sudbine, ako je uništila ljude onda ne možemo govoriti o pravednom društvu. Ovo što danas radimo raspravljajući o ova tri zakona samo je jedan od koraka koje treba napraviti u implementaciji onoga što kolokvijalno nazivamo Istanbulskom konvencijom. Sama činjenica da ona postoji kao takva i to da je donesena na razini jedne međunarodne organizacije koja ima 47 članica govori da ovo nije problem samo naš, taj problem postoji, odnosno taj set problema postoji u svim zemljama članicama Vijeća Europe, dakle i azijskim i europskim. I mnoge su donijele svoja bremena tradicionalizma, patrijarhata ali se svi zajedno trudimo da uspostavimo standarde, praksu i način života koji će garantirati bolje sutra ljudima koji žive u članicama, Vijeća Europe nego što je to danas. Nama svima mora biti u interesu da svaki dan bude, svaki sljedeći dan bude dan nove bolje prakse i novih boljih standarda. Ali ne smijemo olako prelaziti preko slučajeva koji nam se zrcale ovdje u realnosti kao šaka u oko, kao uvreda ljudskome umu i razumu. I treba reagirati što je moguće prije i sa što je moguće viših razina da se poruke tipa tako vam je to u braku nikad više ne čuju, sa adrese koja je plaćena javnim novcem. O ostalome da ne govorim, o sankcioniranju onih koji su direktno zlostavljači. Žrtve nasilja u obitelji, partikularno u ovome slučaju one su te koje su naša briga kad raspravljamo o ovim trima zakona su po mnogo čemu i u više navrata žrtve, dakle to nije samo jedna patnja, to nije žrtvovanje ili patnja u jednom jedinom aktu. Sve statistike govore da se te patnje reproduciraju i kod same činjenice da 9 od 10 žena ne prijavljuje nasilje trebamo stati i zapitati se što to govori o našem društvu, što to govori o institucijama, što to govori o povjerenju ljudi u institucije. Govori sve najgore, jer onaj tko bi imao povjerenje da ga institucija neće ostaviti na čistini da ga neće izložiti novoj rundi nasilja taj bi javio i prijavio. Ali ako imate slučajeve da i nakon prijave nasilja žene masovno povlače svoje izjave jer im je potpuno jasno da su ostale same, da ih nitko neće zaštiti da nemaju kud otići onda je to još gore od same činjenice da se nasilje kao takvo događa. Mi vjerojatno nikada nećemo doživjeti dan, da živimo u društvu u kojemu nasilja kao takvog nema, ali ćemo valjda doživjeti jednoga dana društvo u kojemu se nasilje ne pozdravlja, ne tolerira i ne prešućuje. Kad govorimo žene mislimo naravno i na djecu, jer one su uvijek, uvijek u obiteljima također žrtve. U manjem broju slučajeva to su i muževi, to su muškarci, ali kad govorimo o žrtvama obiteljskoga nasilja onda govorimo o svima koji podnose nasilje. I što im se događa? S jedne strane institucije ne pružaju zaštitu, znaju da će jako, jako dugo trajati proces u kojemu će one dokazati da su žrtve, jako dugo će trajati dok onaj koji je počinitelj koji je nasilnik bude kažnjen. Jako dugo će trajati dok on uopće dospije na odsluženje svoje kazne. U međuvremenu tko joj može pružiti utjehu, ako ništa ne radimo da gradimo mrežu institucija od sigurnih kuća pa nadalje, ako im crkva okreće leđa, ako im u startu kaže da ne podržava platformu Istanbulske konvencije i to zbog potpuno suludih stvari koje uopće unutra ne pišu i to im je poruka. Na tražite duhovnu pomoć. Dakle, ovo je samo jedna, jedan segment onoga svega što mi kao prije svega država, jer ona je za to zadužena, moramo činiti da se svi elementi prevencije zaštite, sanacije štete gdje je to god moguće zapravo podignu na višu razinu da postanu funkcionalni. Mi apeliramo na ministarstvo i Vladu, da što prije dođu s drugim čitanjem i da ovi zakoni što prije stupe na snagu kako bi odmah postali dio naše sudske prakse i da učinite sve što možete, ne samo preko akademije da se asistira sucima u implementaciji nove prakse i u prepoznavanju ovih razlika koje se uvode, u prepoznavanju podizanja razina minimalnih i maksimalnih kazni. Isto tako u prepoznavanju novih rješenja kad se govori o odnosu prekršajnog i kaznenog, njima isto treba pomoć jer vjerojatno jedan dio njih također se boji. Moraju osuditi nasilnika, oni moraju također imati čistu situaciju i znati da sude legeartis, čisto, jasno i da ih također zakon štiti. Ponavljam Klub GLAS-a će podržati ove prijedloge. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu gospođa Marija Jelkovac koja će govoriti u ima Kluba HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, evo ukratko ću se osvrnuti o ova tri prijedloga zakonskih izmjena. Prije svega ću nešto reći i o Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona koji je donesen 2011. godine, a stupio na snagu 1.1.2013. godine te je do sada 4 puta mijenjan. Cilj ovih 5 izmjena Kaznenog zakona je osnaživanje kazneno pravne zaštite od nasilja u obitelji, stoga se predlaže izmjena i dopuna zakonskog opisa kaznenog dijela nasilja u obitelji iz Članka 179a. Kaznenog zakona na način da se uvodi nova posljedica počinjenja, a to je stanje dugotrajne patnje te se pooštrava kazna sa sadašnjeg minimuma od 3 mjeseca zatvora ide se na minimum od 1 godine. Nadalje se mijenja definicija kaznenog djela silovanja iz Članka 153. na način da se svaki spolni odnos bez pristanka pa i onda kad nije upotrijebljena sila ili prijetnja za život i tijelo silovane osobe ili druge osobe smatra kaznenim dijelom silovanja. Zbog tog se predlaže brisanje kaznenog dijela spolnog odnošaja bez pristanka iz Članka 152. Intervenira se i u Članak 154. na način da se predlaže da svi kvalificirani oblici propisani predmetnim člankom predstavljaju okolnosti koje kazneno djelo silovanja čine težim. Dopunjeni su postojeći članci Kaznenog zakona i to za kazneno djelo prijetnje iz Članka 139. i za kazneno djelo nametljivog ponašanja iz Članka 140. na način da je propisana teža kazna kada je kazneno djelo počinjeno prema svim kategorijama bliskih osoba te se omogućuje progon po službenoj dužnosti. Nadalje, predlaže se proširenje definicije službene osobe iz Članka 87. stavak 3. Kaznenog zakona na način da se uz postojeće kategorije službenih osoba obuhvaća i stručne radnike iz djelatnosti socijalne skrbi, odgoja i obrazovanja, propisuje se i novo kazneno djelo prisile prema osobi koja obavlja poslove od javnog interesa ili u javnoj službi. Ovim prijedlogom zakona predlaže se pooštravanje zakonske kazneno pravne politike kažnjavanja u odnosu na pojedina kaznena djela. Također se predlaže dopuna kaznenog djela neizvršenja sudske odluke iz članka 311. Kaznenog zakona kojim bi se inkriminiralo nepridržavanje samostalne mjere opreza određene sudskom odlukom. Na kraju predlaže se i brisanje kaznenog djela teškog sramoćenja iz članka 148. Kaznenog zakona a oštećenik će naknadu štete moći potraživati u građansko pravnom postupku. Zaključno, predloženim Izmjenama i dopunama Kaznenog zakona osigurati će se snažnija kazneno pravna zaštita žrtava određenih teških kaznenih djela te se što je također značajno proširuje definicija koja obuhvaća službene osobe. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Što se tiče Prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku koji je donesen 2008. godine pojedine odredbe stupile su na snagu 2009. godine a zakon je u cjelini stupio na snagu 1.9.2011. godine. Ono što nije možda najbolje a to je činjenica da je zakon do sada mijenjan 7 puta i ovo su 8. izmjene što bi značilo da bi u budućnosti zakon trebao doživjeti, znači trebali bismo donijeti novi zakon da više ne doživljava izmjene. Najvažniji razlog ovih izmjena je usklađenje sa Direktivom 2016/1919 o pravnoj pomoći za osumnjičenike i okrivljenike u kaznenom postupku i zatražena osoba u postupku na temelju Europskog uhidbenog naloga. Cilj ovih izmjena je također ubrzanje kaznenog postupka te osnaživanje mjera opreza. Direktiva traži da uhićenici, osumnjičenici i okrivljenici slabijeg imovnog stanja u pristupu obrani ne budu u nepovoljnijem položaju od onih boljeg imovnog stanja te da im trošak obrane snosi država. Direktiva je usmjerena na jačanje procesne pozicije osumnjičenika i okrivljenika u kaznom postupku a u svrhu osiguravanja prava iz članka 6., stavka 3., točke C Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Zakon o kaznenom postupku i sada propisuje u članku 72. kriterije prema kojima okrivljenik ostvaruje pravo na branitelja na teret proračunskih sredstava ali on to pravo ostvaruje u kasnijim fazama postupka dok ova direktiva nameće tu obvezu već u ranijim fazama postupka i u prethodnom postupku. To pravo se priznaje uhićeniku uz provjeru imovinskog stanja tj. njegove izjave da nema sredstva za troškove obrane a u odnosu na osumnjičenika, pored tog kriterija pravo na branitelja na teret proračunskih sredstava priznaje se u postupcima koji se vode za kaznena djela za koja je propisana kazna zatvora teža od 5 godina. Prema sadašnjem rješenju novina je da o tom pravu odlučuje sudac istrage i to zbog hitnosti postupanja u najranijim fazama postupka jer je on dostupan putem dežurstva. U slučaju podnošenja zahtjeva sudu za odlučivanjem o prethodnom pitanju propisano je da će sud rješenjem prekinuti postupak te da žalba protiv tog rješenja nije dopuštena a za vrijeme trajanja prekida postupka ne teče zastara kaznenog progona. Predlažu se također i određene novine kod mjera opreza kako bi se osnažio taj institut a posebno kad isteknu najdulji rokovi trajanja istražnog zatvora. Kao nova mjera opreza uvedena je zabrana pristupa internetu. Kao nova rješenja kojima se ubrzava kazneni postupak predlažu se u vezi izuzeća kada je zahtjev za izuzeće suca višeg suda moguće podnijeti tek nakon što predmet u povodu žalbe bude zaprimljen na višem sudu. Zatim se predlaže da na optužnom vijeću stranke moraju odmah staviti prijedlog za izdvajanje nezakonitih dokaza. Predlaže se također i mogućnost čitanja ranije izvedenih dokaza bez suglasnosti stranaka prilikom promjene predsjednika vijeća odnosno suca. Predlaže se i da policija može samostalno bez naloga državnog odvjetnika obaviti dokaznu radnju prepoznavanja zatim zatražiti potrebna vještačenja osim obdukcije, ekshumacije i molekularno genetske analize. Zatim zatražiti tjelesni pregled i uzimanje krvi i urina od okrivljenika i drugih osoba o čemu su dužni pravovremeno izvijestiti državnog odvjetnika što će na kraju dovesti do bržeg i efikasnijeg postupanja policije. Ovim prijedlogom omogućuje se određivanje ili produljenje istražnog zatvora kod nepravomoćno izrečene kazne zatvora od 5 godina ili teže kada će sud uvijek odrediti istražni zatvor i kada su istekli najdulji rokovi trajanja. Sada sud nema mogućnost zadržati okrivljenika u istražnom zatvoru ako su istekli najdulji rokovi trajanja a niti ga odrediti. Nadalje, pripremno ročište se više neće provoditi u postupcima za kaznena djela za koja je propisana kazna zatvora do 15 godina. A u postupcima za kaznena djela za koja je propisana kazna zatvora iznad 15 godina provodi se samo onda ako sud procjeni da postoji potreba za njegovim provođenjem čime se također ubrzava postupak. Radi ubrzanja postupka predlaže se i brisanje uvodnih govora jer nema svrhe uvodno izlaganje stranaka pred sudom. Budući Visoki kazneni sud počinje radom 1.1.2020. godine predlaže se da će odlučivati u drugom stupnju o žalbama protiv odluka županijskih sudova za razliku od sadašnjeg rješenja po kojem u drugom stupnju o žalbama protiv odluka županijskih sudova odlučuje Vrhovni sud a Visoki kazneni sud odlučuje o žalbama protiv presuda općinskih i županijskih sudova. Zaključno, ovim prijedlogom osim implementacije Direktive 2016/1919 postići će se također ubrzanje kaznenog postupka kroz prethodni postupak ali i u odnosu na postupak pred optužnim vijećem i raspravu. Zbog prenošenja Direktive potrebno je za provedbu ovog prijedloga zakona osigurati sredstva u državnom proračunu a ona su predviđena u okviru Državnog proračuna za 2020. godinu i Projekcija za 2021. i 2022. godinu. Glede Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji želim napomenuti da je taj zakon donesen prvi puta 2003. godine, do tada su o nasilju u obitelji postojale dvije odredbe u Obiteljskom zakonu. 2009. godine donesen je novi zakon radi otklanjanja nedostataka iz zakona iz 2003. godine. 1.1.2018. godine stupio je novi Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji koji je donesen i zbog stupanja na snagu novog Kaznenog zakona. Ciljevi ovog prijedloga zakona su prije svega pooštravanje zakonske politike kažnjavanja za sve pojavne oblike nasilja u obitelji. Vidimo to iz povećanja novčanih kazni i kazni zatvora, zatim revidiranje pojavnih oblika nasilja u obitelji u usklađenje s definicijom iz članka 87. stavka 8. Kaznenog zakona tj. proširenje kruga bliskih osoba na koje se Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji primjenjuje, što znači da se predlaže primjena na sve srodnike po tazbini do zaključno drugog stupnja. Osnovna obilježja i pravne posljedice predloženih izmjena je izmjena prava kvalifikacija tjelesnog nasilja kao jednog od oblika nasilja u obitelji kako bi se omogućilo jasnije razgraničenje prekršajnog od kaznenog zakonodavstva. Po novom prijedlogu tjelesno nasilje će biti kvalificirano kao fizička sila uslijed koje nije nastupila tjelesna ozljeda npr. guranje, što je prekršaj, a ako je nastupila tjelesna ozljeda onda se radi o kaznenom djelu. Zbog ovakvih promjena zakonske politike suzbijanja kažnjivih ponašanja za pretpostaviti je da će rezultat biti jača i generalna i specijalna prevencija kažnjavanja te bolja zaštita žrtve. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u proračunu. I na kraju zaključno htjela bih reći još samo jedno, ne možemo očekivati da će nasilje u društvu nestati samo ako propišemo sve zakonima. U ovom slučaju u ova tri prijedloga zakona zaista se pooštrila kaznenopravna politika jer se želi poslati poruka da oni koji počine najteža nasilja i najteža kaznena djela će biti za to i adekvatno kažnjeni. Međutim, što se tiče prevencije nasilja, mislim da tu u društvu trebamo činiti puno više i moramo znati da bi adekvatna zaštita funkcionirala na najbolji mogući način moraju funkcionirati svi elementi u sustavu, tako da moramo prije svega i stručno i kadrovski pojačati sve naše institucije koje se susreću i sa žrtvom, a i sa počiniteljima kaznenih djela, prije svega i sa centrima za socijalnu skrb i sa policijom i sa sudovima, dakle svi oni moraju biti i dodatno educirani i mora im se pružiti podrška da na što bolji način se mogu nositi sa ovom problematikom i suzbijati nasilje u društvu. Klub HDZ-a podržat će sva ova tri prijedloga. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovani kolegica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče. Gospodine ministre. Dakle, ja sam svoju raspravu koncipirala u nekoliko dijelova, ali s obzirom da je u pitanju objedinjena rasprava reći ću nešto prvo o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona. Pred nama je važna izmjena Kaznenog zakona s akcentom osnaživanja kaznenopravne zaštite od nasilja. Svjedoci smo posljednjih mjeseci kako imamo sve više izvršenja najtežih kaznenih djela koja se vezuju za prava žena što nas dovodi u situaciju da moramo ovoj temi pristupiti adekvatno i bez guranja glave u pijesak. U dopunama Kaznenog zakona kao iznimno važnim ističe se definiranje kaznenog djela silovanja iz članka 153. Kaznenog zakona, s tim u vezi svakako nekonsenzualni spolni odnos pa i onda kada nije upotrijebljena sila ili prijetnja na život i tijelo silovane ili druge osobe po novom smatrat će se kaznenim djelom silovanja. Ono što nas godinama na što nas upozoravaju različite udruge civilnog društva koje se bave ženama žrtvama obiteljskog nasilja jeste sankcioniranje svakog nekonsenzualnog spolnog odnosa kao kaznenog djela silovanja. Radi osvješćivanja nepotrebnosti dosadašnje definicije spolni odnos bez pristanka unesen je u naš Kazneni zakon po uzoru iz nekih stranih zakonodavstava i podrazumijevao je slučaj kada nema primjene sile i prijetnje, ali niti odgovarajućeg pristanka. Brisanjem dijela spolnog odnosa bez pristanka iz članka 152. Kaznenog zakona koji je naveo i zakonodavac rezultirat će i promjenom kataloga kaznenog djela iz članka 14. stavka 3. Kaznenog zakona. Kako smo pročitali na ovaj način je zakonodavac intervenira i u članku 154. Kaznenog zakona teška kaznena djela protiv spolne slobode i to na način da predlaže da svi kvalificirani oblici propisani predmetnim člankom predstavljaju okolnosti koje kazneno djelo silovanja čine težim. Predloženim izmjenama i dopunama Kaznenog zakona osigurat će se snažnija kaznenopravna zaštita žrtava određenim kaznenih djela, ojačat će se zaštita kaznenih djela protiv života i tijela iz članka 116., 117., 118. i 119. kroz pooštrenje zapriječenih kazni za kvalificirane oblike navedenih kaznenih djela. Novine su i osnaživanje kaznenopravne zaštite dijela povrede djetetovih prava iz članka 117. Kaznenog zakona čime se postiže povišenje posebnog minimuma zatvorske kazne za temeljni oblik počinjenog kaznenog djela. Ovim prijedlogom zakona pruža se snažnija zaštita žrtvama pojedinih kaznenih djela protiv spolne slobode čime se povisuje i minimalna kazna zatvora za kaznena djela bludnih radnji iz članka 155. i 156. Isto tako pročitali smo da se prijedlogom zakona proširuje značajnije izraz službene osobe, a koji bi status službene osobe obuhvatio i djelatnike socijalne skrbi, odgoja i obrazovanja što svakako podržavamo. Koristim priliku također da istaknem da predlagatelj nije intervenirao u definiciji bliskih osoba, a što je nužno u cilju dosljedne implementacije definicije nasilja u obitelji iz čl. 3.b Konvencije Vijeća Europe o sprječavanju nasilja nad ženama i nasilja u obitelji. Pod ovim pojmom smatra se i nasilje u obitelji i nasilje između bivših i sadašnjih partnera, neovisno o tome dijeli li počinitelj ili je dijelio prebivalište sa žrtvom. Nasilje dakle u obitelji nije samo široko rasprostranjeni društveni problem koji šteti pojedincima, obiteljima i društvu u cjelini, nego je i kazneno djelo. Isto tako, ono zahtijeva ne samo odlučnu društvenu osudu i aktivnosti u smislu prevencije, nego i nepopustljivo društveno neodobravanje i podjednako snažan odgovor pravosudnog sustava. Izmjena zakona su pozitivne, međutim, treba poraditi na odnosima u društvu i to na prvom mjestu u smislu da nitko ne može opravdavati nasilje, bilo to obiteljsko usmjereno prema ženi ili prema nekom drugom. Kazneni zakon je materijalni zakon i neće promijeniti ponašanje u društvu, stvar je u tome da svako ponašanje treba, na svako takvo ponašanje treba reagirati odmah i to ne samo kao građanin nego i institucije. Institucije moraju poduzeti sve mjere da se nasilje zaustavi. Ove zakonske izmjene su dobro rješenje i ukazuju na kretanje prema naprijed ali nedovoljno brzo. Temelj dosadašnjih analiza pokazao je da je neosviještenost i nepoznavanje nasilja veliki problem našeg društva, s obzirom da je prijava nasilja vrlo mala. Žene žrtve često toleriraju rizične i nasilne veze te traže opravdanje u vanjskim činiocima društva, bolestima ili nekim drugim okolnostima. Naglašavamo da veliki problem predstavlja i samo suočavanje žrtve s nasiljem. Nasilje se često nepotrebno odgađa, što može potrajati i godinama u nadi da će se počinitelj promijeniti. Nadalje, treba istaći da je granica nasilja koju žena kao žrtva postavlja visoka, odnosno veliku većinu nasilja ona je spremna karakterizirati kao normalno ponašanje počinitelja. Često takve žrtve nisu upoznate sa svojim pravima niti sa činjenicom da uopće trpe neko nasilje. Smatram da društvo mora osvijestiti se u vezi s i sa takvim situacijama te reagirati i nikako ne zanemarivati bilo koji oblik nasilja. U tom smislu, naravno da je neophodno i sustavna edukacija u obrazovnom sustavu, senzibiliziranje na problematiku nasilja prema ženama, podizanje svijesti cijelog društva kako je nasilje prema ženama i obiteljsko nasilje nedopustivo kršenje ljudskih prava te kao društvo moramo oštro i bez iznimke osuđivati svako nasilničko ponašanje. Mi u klubu svakako podržavamo navedene izmjene koje šire definiciju silovanja, strožije kazne za silovanje, s prisilom i bez prisile, kao i silovanje ... [[Govornik se ne razumije.]] zabludu glede postojanja pristanka, kao i povećanje minimalnih kazni za obiteljsko nasilje s 3 mjeseca na 1 godinu zatvora. Podržavamo i strožije kazne za nanošenje tjelesnih ozljeda genitalnog sakaćenja s povišenjem kazne od 1 na 8 godina zatvora u odnosu na trenutnu, koja je od 6 mjeseci do 5 godina. Pozdravljamo i povišenje kazne za bludnje radne i spolno uznemiravanje, kao i bolju zaštitu zaposlenih u sustavu socijalne skrbi kao tretiranja kao službenih osoba. Što se tiče prijedloga Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, smatram da se svakako raspravlja o zaštititi najvažnije elementa društva, a to je obitelj. Kroz ove izmjene ide se u pravcu zaštite članova unutar obitelji. Vlada RH u ovom Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji jasnije razgraničava nasilno ponašanje unutar obitelji koje pripada sferi prekršajne odgovornosti, od ponašanja koje predstavljaju kazneno djelo. Ovdje bih istakla kako je pitanje načina procesuiranja nasilja u obitelji višedimenzionalan problem koji zahtijeva sveobuhvatni pristup i sagledavanja prekršajnog i kaznenog procesuiranja nasilja u obitelji. Trebalo bi napraviti i distinkciju između prekršajnih kaznenih djela u obitelji i često smo svjedoci da se teška nasilnička djela procesuiraju prekršajno, i obratno da se lakša nasilnička djela procesuiraju kazneno. Ono što bih posebno podvukla, a što nije obuhvaćeno, ovih izmjenama Kaznenog zakona i Zakona o kaznenom postupku je sankcioniranje tzv. partnerskog nasilja i pored velike sličnosti sa osobama koje su u bračnoj i izvanbračnoj zajednici, partnerice koje su u intimnim vezama nemaju još uvijek u RH odgovarajuću pravnu zaštitu od nasilja kojem su izložene od strane partnera, odnosno zaštita žrtava partnerskog nasilja još uvijek nije i na odgovarajući način, odnosno dosljedno pronašla zakonodavno rješenje. Držim da bi uz postojeće pojmove obitelji i bliskih osoba ili uz brak i izvanbračnu zajednicu formalno i neformalno životno partnerstvo, srodstvo, tazbinu odnosno zajedničko kućanstvo trebalo pokriti i odnos između intimnih partnera koji nisu imali zajedničko prebivalište ili njihov zajednički život ne ispunjava zahtjeve za postojanje izvanbračne zajednice što je, dakle direktno u suprotnosti sa čl. 3.b Istambulske konvencije. Svojevremeno smo imali priliku čitati jedan novinski tekst sa naslovom koji govori sam za sebe dovoljno. On je glasio, u Hrvatskoj je najblaža, Hrvatska najblaže u Europi, čak 95% napada tretira se samo kao prekršaj, a ogromna većina obiteljskih nasilnika dobiva novčane ili uvjetne kazne. Jedno od ključnih pitanja je problem visine sankcija izrečenih počiniteljima od strane sudova odnosno primjene postojećih propisa. Sigurno da jedna od prednosti prekršajnog sankcioniranja svakako se može navesti brzina postupka, a posljedično i brže izricanje sankcija u odnosu na Kazneni zakon. S druge strane činjenica je da se kao prekršajni, prekršaji popisuju kažnjiva djela koja su po svojoj prirodi lakša od kaznenih stoga je i visina kazne kao i sama društvena težina osude koja donosi sankcije izrečena u prekršajnom postupku svakako blaža od one koja se može izreći u kaznenom postupku. Istraživanja dakle, koja su se provodila u okviru jednog projekta, europskog projekta koji je zapravo provela pravobraniteljica za ravnopravnost spolova ima podatak da je u uzorku od 470 prekršajnih presuda pokazuje da su sudovi skloniji blažoj politici kažnjavanja kroz odmjeravanje izrečenih sankcija. Tako je prosječna novčana kazna iznosila 1.727 kuna što je relativno blizu propisanog minimuma od 1.000 kuna. Prosječna uvjetna osuda iznosila je 21 dan uz prosječnu odgodu izvršenja u trajanju od 10 mjeseci, dok je prosječna kazna zatvora iznosila 19 dana. Razvidno je da se sudska politika kažnjavanja kod ovih oblika sankcija kreće tek u donjoj četvrtini represivnog raspona koji je zakonodavac ponudio. Također smatram da je potrebno proširiti krug osoba na koje se odnose odredbe ovog zakona. Naime, smatramo da nasilje u intimnim, adolescentskim vezama također treba sankcionirati kao obiteljsko nasilje budući da ono ima sva obilježja obiteljskog nasilja jer se događa među bliskim osobama. Nasilje među mladim intimnim partnerima može uključivati i fizičko, spolno i psihološko zlostavljanje, uhođenje, kontrolu, prisilu koja se mogu događati osobno ili putem tehnologije koja je danas izrazito razvijena, a koja pogađa žrtvu tog nasilja i stavlja je kao posebnu, posebno ranjivu zbog svoje dobi i nezrelosti. Ugroženost mladih ljudi osobito djece koja i prije svoje punoljetnosti stupaju u neformalne intimne i partnerske odnose koji nema obilježja životne zajednice te u takvim vezama postaju žrtve nasilja zahtijevaju pronalaženje rješenja za ovu skupinu. Također istači ću jedan karakterističan primjer o kojem sam govorila i na saborskom odboru, a to je dakle odnosi se tiče se promjena propisanih kazni i svakako bi trebao biti poboljšan propisivanjem viših zakonskih minimuma za izricanje novčanih kazni. Međutim, imamo jednu neobičnu situaciju, a to je kod osnovnog oblika djela iz Članka 22. stavak 1. dakle radi se o šamaranju, udaranju ili povlačenju za kosu, vrijeđanju i sl., propisana je minimalna kazna od 2.000 kuna. Dok recimo za prekršaj vozaču koji se kreće brzinom većom od . Međutim, imamo jednu neobičnu situaciju, a to je kod osnovnog oblika djela iz Članka 22. stavak 1. dakle radi se o šamaranju, udaranju ili povlačenju za kosu, vrijeđanju i sl., propisana je minimalna kazna od 2.000 kuna. Dok recimo za prekršaj vozaču koji se kreće brzinom većom od 50 km/h od dopuštene minimalno se zaprečuje kazna od 10.000 kuna. Za razliku od drugih oblika nasilja, uličnog ili onog na radnom mjestu, u školi ili u prometu, u medijima obiteljsko nasilje često su skrivena, nevidljiva i zato su mnogo i opasnija. Njihove žrtve su ili nemoćne i slabe ili premlade ili prestare da bi se suprotstavile nasilniku ili ih neka društvena očekivanja ili vlastiti strahovi i stavovi prisiljavaju na šutnju. Obiteljsko nasilje širok je pojam koji obuhvaća i nasilje među partnerima, ali i nasilje nad djecom, nad starijima i nad rodbinom. Posljednjih godina pune su crne kronike dnevnih listova o slučajevima obiteljskog nasilja skrećući pozornost na specifične odnose koji su prethodili tim kaznenim djelima. U javnosti se uvijek iznova aktualizira tema obiteljskog nasilja. Dakle, izraz obiteljsko nasilje ustalio se gotovo u svakodnevnom govoru. Na njega smo se i navikli iako bi nas trebalo duboko uznemiravati i jako zbunjivati jer obiteljsko nasilje, dakle riječi koje nikako ne bi smjele stajati jedna kraj druge, obitelj i nasilje jer je obitelj oaza mira, sigurnosti, zaštićenosti ili oaza nasilja i paravan brutalnog iživljavanja nad slabijima. Ono što je sigurno jeste da nasilje u obitelji u najmanju ruku demistificira obitelj kao središte ljubavi, sklada i radosti jer je jasno da u mnogim obiteljima dominiraju neki drugi sadržaji. Sve u svemu, dakle u prvom smo čitanju, imamo vremena za izvjesne izmjene treba imati u vidu da je ovo sigurno nadstranačko pitanje i sigurna sam da ćete upravo vi gospodine ministre prepoznati i našu dobru namjeru i prihvatiti iznijete prijedloge radi unapređenja ovog seta zakona koji nam je svima neobično važan. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Jeckov. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a. Raspravu će podijeli poštovana kolegica Glasova i kolega Grbin. Izvolite kolegice Glasovac.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicom i još jednom dobra večer, poštovane kolegice i kolege Klub zastupnika SDP-a podržava nove prijedloge Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona i Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, prije svega podržavamo zbog toga jer ovaj zakon iako možda nije idealan ali zasigurno radi određene iskorake u snažnijoj kazneno pravnoj zaštiti žrtava određenih kaznenih dijela, a prvenstveno zaštiti žrtava kaznenog djela od nasilja u obitelji. Pooštravaju se zapriječene sankcije, pojačava se dodatna kazneno pravna zaštita bliskih osoba i osigurava kroz kazneni progon po službenoj dužnosti i u slučaju njegova počinjenja na štetu bliske osobe. Jednako tako kao što ste i sami naveli u vašem uvodnom izlaganju spolni odnošaj bez pristanka odnosno nekonsenzualni spolni odnos zamjenjuje sa onim što on u svojoj naravi jest, a to je, to je silovanje, neovisno izvršilo se spolni odnos bez pristanka, nazovimo to tako sa ili bez prisile ili zapravo žrtva bila ili ne bila vrlo često u mogućnosti reći ne koji bi u tom slučaju značio ne pristanak i dobro je da se ova nepravda ispravila jer brojni su slučajevi silovanih žena u kojima one zapravo nisu bile u mogućnosti ne dati pristanak, a bile su silovane i u tom slučaju to kazneno djelo nije moglo biti kvalificirano kao, kao takvo i dodatno su bile otežavani i kazneni progoni, a samim time onda i sankcije u ovom slučaju. Jednako tako podržavamo i proširenje svojstva odnosno statusa službene osobe na zaposlenike u sustavu socijalne skrbi i zaposlenike u sustavu odgoja i obrazovanja. Znamo da se suočavamo s brojnim primjerima gdje osobe koje samo rade svoj posao su vrlo često mete odnosno žrtve, žrtve nasilja, izloženo je, izloženi su njihovi životi opasnosti i dobro je da se ovo proširilo, zapravo da i one dobivaju status ne samo službene, službene osobe nego kao što ste i vi rekli da će se kroz ove, ovaj prijedlog zakona zapravo dodatno zaštititi osobe koje su između ostalog i na bilo koji način izložene prisili u obavljanju javne, javne dužnosti ili u obavljanju posla koji je u javnom, u javnom interesu. Nužna je, da ne govorim, znači o važnosti slanja društvene poruke, državne poruke da težimo ka društvu koje ima nultu toleranciju na nasilje i da smo odlučni u obračunavanju s nasilnicima. Ove kazne koje su predviđene ovim prijedlozima zakona odnosno prijedlogom jednog zakona i su na tragu toga znači postrožavamo, postrožavamo iznimno kazne za počinjenja, vi ih tu sad navodite da ih ja ne nabrajam, vi ste ih lijepo ovdje elaborirali, ne samo kaznenih djela, nego i što ste i sami spomenuli i, i prekršaja, ne samo novčane, nego i kazne, kazne zatvora. Nije nikakva tajna i zapravo je neosporna činjenica da je istraživanje Ureda pravobraniteljice za ravnopravnost spolova provedeno na uzorku od 470 recimo prekršajnih presuda pokazuje da suci naginju blažoj politici kažnjavanja i to se vrlo jasno vidi na kaznenim sankcijama. Prosječna novčana kazna iznosila je recimo 1.727,79 kn što je vrlo, vrlo blizu onom minimumu od 1.000,00 kn. Jednako tako, prosječna uvjetna osuda je bila, izricana osuda je bila 21 dana uz prosječnu odgodu izvršenja u trajanju od 10. mjeseci, a prosječna kazna zatvora iznosila je 19 dana. Ovo istraživanje doduše na prekršajnim djelima o kojima govorimo kad govorimo o ovom paketu nasilja u obitelji, vrlo jasno pokazuje koliko su linijom manjeg otpora lakonski ili iz nekog drugog razloga naši sudovi vrlo često posezali za najblažim, najblažim kaznama, da ne govorimo o dugotrajnostima samih postupaka gdje smo vrlo često u javnosti izloženi argumentu koji je točan, da su vrlo često sami postupci trajali puno duže od samih kazni kojima su kažnjeni, kažnjeni nasilnici i počinitelji ovakvih, ovakvih djela. Statistika je nažalost i dalje i dalje porazna, u RH su žene i dalje u velikoj većini žrtve nasilja u obitelji, to je neosporna činjenica, pa recimo 2017.g. zbog prekršaja počinjenog nasiljem u obitelji prekršajno je prijavljeno 10272 osobe, od toga 78% muškaraca i 22% žena. Od ukupnog broja počinitelja kaznenog djela nasilja među bliskim osobama muškaraca je 91%, žena je 9%. Od ukupnog broja stradalih žrtava u kaznenim djelima 75% su žene, 25% su muškarci. Ono što zabrinjava da je evidentirano ukupno 2434 recidivista recimo prekršajnog djela nasilja u obitelji, iako je to za 13% manje u odnosu na 2017.g. još uvijek ne možemo biti, ne da ne možemo biti, ne još uvijek, nego ne možemo biti zadovoljni ovakvom poraznom statistikom. Među počiniteljima kaznenih djela protiv spolnih odnosa 100% su počinitelji muškarci, što se tiče kaznenog djela nasilja u obitelji počinjena je 623 kaznenih djela na štetu 535 žena i 100 muškaraca, a od strane 96 muškarca i počinitelja, počinitelja i 5 žena počiniteljica. Ono što bih samo na samom kraju željela istaknuti jest da vas molimo u ime kluba da zaista do drugog čitanja i prijedloga Konačnog zakona razmotrite posebno dvije stavke, prvo problematiku, nužno rješavanje problematike sankcioniranja partnerskog nasilja nad osobama koje su s počiniteljem samo u intimnom odnosu, koje znači nisu u bračnoj ili izvanbračnoj zajednici, u istospolnoj zajednici, formalnom, neformalnom partnerstvu, nego su naprosto u bliskom odnosu odnosno u intimnom odnosu, a ne spadaju u ni jednu od ovih kategorija, iznimno je to bitno, ne samo za žene, nego i za adolescentice, ja ću samo navesti jedan podatak nad kojim se svi trebamo zabrinuti, a to je da prema istraživanju provedenom 2013.g. kojeg su provele prof. Ajduković i suradnici, 86,4% 17.-godišnjaka u intimnoj vezi doživjelo je nasilje jednom ili dva puta, u 86,2% doživjelo je neki oblik psihičkog nasilja, 37,2% neki oblik fizičkog nasilja a 26,6% neki oblik seksualnog nasilja. Slični su rezultati u Hrvatskoj zabilježeni i ranije, znači adolescenti, posebno adolescentice izložene su nasilju u bliskim pa čak ako hoćete i u intimnim odnosima iako oni prema ovim zakonima ne pripadaju ni u jednu kategoriju koje su zaštićene kao žrtve nasilja, nazovimo to tako nasilja u obitelji jer nisu u toj kategoriji, to su porazne činjenice. Ako uzmemo u obzir da u naše škole, da su naša djeca oni koje moramo posebno štititi i da zapravo ne smijemo nikome dozvoliti da pristane na život u nasilju a kamoli dozvoliti djeci da pomisle da već od adolescentske dobi da je nasilje nešto što je normalno, nešto što se događa, nešto što se ne detektira kao nekakvo kazneno ili prekršajno djelo konkretno po ovom slučaju nasilja u obitelji gdje bi bile onda propisane i neke strože i ozbiljnije kazne, nego da je to naprosto nekakav način života ili ophođenja njihovog vršnjaka prema njima koji je normalan. Ni naše nažalost ni žene nisu kasnije kada su izložene silovanju, hrabrije, čak 50% žena silovanje ne prijavljuje a čak isto tako 50% žena nikada nikome zapravo nije priznalo da je silovano a nešto malo manje od 20% žena je u svom životu doživjelo silovanje ili pokušaj silovanja stoga podrška ovom prijedlogu ali molim vas da razmotrite još neke stvari kako bi zakon bio što kvalitetniji do drugog čitanja.
Zahvaljujem kolegici Glasovac. Nastavak poštovani kolega Grbin, izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvažene kol2egice i kolege, uvaženi g. ministre. Kolegica Glasovac je prije mene govorila o dva zakona koji će Klub zastupnika SDP-a podržati a to su izmjene i dopune Kaznenog zakona i izmjene Zakona o sprječavanju nasilja u obitelji međutim ono što ne možemo podržati i što ću u nastavku svojeg izlaganja obrazložiti je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku. Naravno to što ne podržavamo ovaj zakon, ne znači da je taj zakon u svojoj potpunosti loš. Ovaj zakon ima dobrih prijedloga, uvodno smo čuli jedan od njih je primjerice brisanje pripremnog ročišta koji se sa izmjenama ZKP-a pokazalo nepotrebnim. Drugo primjer kvalitetnog rješenja u ovom zakonu su sigurno odredbe koje će omogućiti i koncentraciju postupku a onda i sprječavanje zlouporaba koje nastaju u slučaju ponavljanja postupka kada se traži da se dokazi ponosno provedu iako za time objektivno nema potrebe. Dakle ovaj zakon ima dobrih rješenja međutim ta dobra rješenja nisu dovoljna da ih podržimo zbog onoga o čemu ću sada u nastavku govoriti. Prvenstveno kada govorimo o rješenjima iz čl. 72. i 72 a) odnosno b) kada govorimo o pravu na branitelja na teret proračunskih sredstava kojeg ima već uhićenik u određenim situacijama, to podržavamo, ne možemo ne podržati jer je to obveza RH. Međutim zakonodavac odnosno predlagatelj zakona ima potpuno različit pristup u slučaju čl. 72. i čl. 72 a) jer u čl. 72 a) kažete da je dosta da okrivljenik izjavi da nema sredstava da bi mu se priznala pomoć dok u čl. 72. kažete da taj okrivljenik to mora učiniti vjerojatnim. Moj prijedlog bi bio i držim da je to ispravno, da se ovo treba ujednačiti i da ista praksa treba biti u oba slučaja. Slijedeća stvar koju svakako ne mogu podržati je činjenica da ukidate uvodne govore. Ako pročitate obrazloženje prijedloga zakona kada govorite o uvodnim govorima, vidjet ćete da ih opisujete kao kratke, kao uvodne govore koji ustvari bude par riječi od strane optužbe, par riječi od strane obrane i ti je to. Ali ako je tome tako, onda tvrdnja da se uvodnim govorima oteže postupak, uopće ne stoji. A kao netko tko je zastupao u kaznenim postupcima, nekad kao punomoćnik privatnog tužitelja, nekad kao branitelj, mogu reći da uvodni govori itekako imaju smisla. Pogotovo kada se nalazite u poziciji branitelja jer vam uvodni govor ponekad daje mogućnost da u jednom kratkom uvodnom izlaganju, sudu objasnite svoju poziciju i objasnite zbog ćete postupak, neću reći voditi jer sud vodi postupak a ne jedna ili druga strana ali gurati u određenom smjeru, da objasnite zbog čega ćete predlagati određene dokaze, da objasnite zbog čega ćete dokaze predlagati u određenom slijedu. I kada imamo tu vidu, kada je jasno da ukidamo pripremno ročište, što je u redu osim tamo za 15 g. i više kad ono može biti ako je potrebno, ostavite uvodne govore. Tih 10 minuta za tužitelja ili obranu, neće otegnuti kazneni postupak a u određenim situacijama su obrani itekako potrebne jer kazneni postupak je za razliku od parničnog postupka još uvijek dominantno usmeni, oralni postupak, daje mogućnost obrani da na jednom mjestu odgovori na ono što je u optužnici i to predoči sudu u jednom neposrednom postupku. Mislim da ništa ne košta a da je za postupak dobro. Naravno da ove dvije primjedbe koje sam iznio ne bi bile dostatne za konačno protivljenje zakonu, ima toga još. Primjerice, kada smo govorili o KZ-u, svi smo pozdravili što je brisan čl. 152. i što je sve svedeno u čl. 153. silovanje, i to je dobro. međutim čl. 153. se mijenja, u čl. 153. u stavku 1. je blaži oblik kaznenog djela, u stavku 2. je teži oblik kaznenog djela. S druge strane, u čl. 19. c) ZKP-a gdje se definira nadležnost, to niste akceptirali pa ste ostavili nadležnost viših instanca znači županijskih sudova, odvjetništva itd., za članak 153. stavak 1. gdje je zapriječena kazna od 5 godina a u stavku 2 gdje je zapriječena kazna do 10 godina ostavljate nadležnost općinskih sudova i tako. Mislim da bi na to trebalo obratiti pozornost i da bi to do konačnog prijedloga zakona trebalo ispraviti. To je vjerojatno propust, siguran sam da će biti korigirano. Međutim sada dolazimo do onog što je sistemski problem ovog zakona, to je Visoki kazneni sud. Više puta sam govorio o Visokom kaznenom sudu, da se ne ponavljam, reći ću samo par osnovnih informacija o njemu, poštovane kolegice i kolege on je nepotreban. Vrhovni sud RH pogotovo sada kada smo se potpuno jasno odlučili da Visoki kazneni sud rješava samo o žalbama protiv odluka županijskih sudova, znači postoji drugostupanjski sud samo za županijske a ne i za općinske, to jasno brišemo člankom 6.-tim ovog zakona. Kada smo to dakle definirali, kada je to potpuno jasno, tada je jasno da Vrhovni sud na svom kaznenom odjelu nema problema sa zaostatkom predmeta koje bi trebalo prebaciti na Visoki kazneni sud. Poštovane kolegice i kolege, od zaostataka na Vrhovnom sudu, parnični predmeti, građanski predmeti čine preko 95% zaostataka, kazneni predmeti čine samo 5% zaostataka. Kazneni predmeti se rješavaju u gotovo 100%, jedne godine je to 101%, jedne godine je to 99%, zaostalih predmeta na kraju godine na Vrhovnom sudu RH u kaznenim stvarima ima oko 7 stotina, 7 stotina. Kada znamo da neke žalbe prispijevaju recimo danas ili sutra pa potpuno je jasno da se one ne mogu riješiti do kraja godine, potpuno je jasno. Znači Vrhovni sud je u kaznenim stvarima potpuno kurentan i potrebe za visokim kaznenim sudom s te strane nema. Neću sada ulaziti u političke razloge njegovog osnivanja ali reći ću da je on sa pravne i logične strane nepotreban. No jasno mi je da je vaš stav drugačiji i taj stav ste izrazili u ovom zakonu, Zakonu o sudovima. Na nama je samo da apeliramo na vas još jednom da to razmotrite ali isto tako da vam ukažemo na jedan problem koji nastaje iz članka 6. i članka 7. donekle riješen prijelaznim i završnim odredbama ali ne u potpunosti. Naime, sada ćemo i u članku 6. i u članku 7. zakona znači i u članku koji se odnosi na Visoki kazneni sud i u članku koji se odnosi na Vrhovni sud imati da ti sudovi odlučuju u trećem stupnju o žalbama protiv odluka donesenih u drugom stupnju kada je to propisano zakonom. A drugdje zakonom osim u prijelaznim i završnim odredbama nije propisano da to odlučuje Visoki kazneni sud. Razmotrite tu odredbu, ne morate u cjelini, ne morate u dijelu koji se odnosi kada je to dopušteno na treći stupanj vezano uz odluke koje su u prvom stupnju donosili općinski sudovi ali kada se radi o kaznama dugotrajnog zatvora, kada se radi o potvrđivanju kazne dugotrajnog zatvora ili o preinaci što se iznimno rijetko ako ikad događa treći stupanj bi trebao biti Vrhovni sud. I to mislim da je logično i u tom kontekstu predlažem da se to vrlo jasno propiše. Ako ostaje Visoki kazneni sud barem za 490, mislim da je to stavak 1., točka 1., dakle kada se radi o izrečenoj kazni dugotrajnog zatvora u trećem stupnju bi morao odlučivati Vrhovni sud da imamo potpunu kontrolu i da mu se ipak, ipak ostavi jedna konkretna zadaća u kaznenim predmetima. Kao što sam već rekao ne možemo podržati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku iako ćemo prethodna dva zakona podržati a u pojedinačnoj raspravi ukazati ću vam i na nekoliko nedostataka u njima za koje sam uvjeren da se mogu popraviti do drugog čitanja. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista i nezavisnih zastupnika kolega Hrvoje Zekanović. Nije nazočan. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Stjepan Čuraj. Nije nazočan. U ime Kluba zastupnika HSU-a, Nezavisnih zastupnika, SNAGA-e i Nove politike, poštovani kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Danas raspravljamo o setu zakona koji se tiču nasilja. Kao što smo čuli nasilje je ozbiljan problem i on, taj problem ima mnoge dimenzije. Jedna od dimenzija je pravna dimenzija i upravo danas je ona, ta dimenzija tema naše rasprave ali i našeg zalaganja da hrvatskoj javnosti uputimo nekoliko promišljanja, misli i naših temeljnih opredjeljenja vezano za problem nasilja odnosno našeg zalaganja da društvo postane nenasilno. U raspravi je već više puta prepričan i ukratko izložen na intencija i sadržaj ovih izmjena, izmjena ovog seta zakona. Pokušalo se na više načina i definirati nasilje i nasilnika kao i žrtvu i naše makar opredjeljenje da smo na strani žrtve. To nitko nije negirao. Međutim, nasilje ima i još jednu drugu dimenziju. Ta dimenzija je antropološka, ta dimenzija je povijesna, ta dimenzija je misaona. Ona ovisi o tome ne što o nasilju kažemo nego kako se prema nasilju odnosimo. Prema nasilju se možemo odnositi tako da stanemo verbalno protiv nasilja a da svojim životom i kriptama koje smo u životu napravili podržavamo nasilje. U replici ministru pravosuđa sam postavio pitanje proizlaze li ovi zakoni i jesu li motivirani ratifikacijom Istanbulske konvencije. To sam s razlogom postavio upravo zbog toga što je ova ratifikacija Istanbulske konvencije vidjela i razotkrila mnoge kripte koje postoje u hrvatskom društvu. Kripta nije ništa drugo nego sadržaj s kojim smo mi identificirani, to je onaj sadržaj kojem mi možemo djelovati na način paralelne povijesti. To znači da u društvu institucijama se možemo zalagati protiv nasilja, ali da zahvaljujući identifikaciji sa našom kriptom ustvari promoviramo nasilje. Jedan od oblika nasilja kada se raspravljalo o ratifikaciji Istambulske konvencije je bilo zastrašivanje javnosti tzv. rodnom ideologijom. Te rodne ideologije nema, to je potrebno reći. Rodna ideologija postoji isključivo kao kripta, kao ono nesvjesno, kao onaj identificirajući sadržaj i dalje kod onih koji nisu u stanju susresti se s istinom, niti povijesnom, niti pravnom, ali niti istinom nasilja. Ukoliko se naše pravosuđe ne može susresti s istinom nasilja i promovirati nenasilje ono će i dalje djelovati disfunkcionalno i podržavat će mnoge nesvjesne kripte, omogućavat će da mnogi građani RH budu javno protiv nasilja, a da u svojoj kripti, svom životu, svom stranačkom životu, svojim politikama, obiteljskim zajednicama, religijskim zajednicama na svjesnoj ili nesvjesnoj, podsvjesnoj razini promoviraju govor, sadržaj i zakonitost nasilja. Jel kako drugačije objasniti disfunkcionalnost sudova? Kako drugačije objasniti da nama žrtve nasilja da se prema nama odnose s nepovjerenjem? To nepovjerenje se manifestira u tome da žrtve nasilja nama nemaju ništa reći. Nemaju nam ništa reći zato što taje ono što im se dogodilo. Zbog čega taje? Zbog toga što smo mi kao društvo oslonjeni prema kripti koja promovira nasilje, ali to nasilje pokušava iskazati nekim pozitivnim pojmovima kao što je domoljublje, kao što je suverenitet, kao što je ugroza granica i kao što je opredjeljenje za tradicijske ili religijske vrijednosti. Ako se na takav način djeluje u jednom društvu onda je jasno da imamo povijest kojoj kao država, društvo ne pripadamo, a to je povijest zakona koji će djelovati isto kao mrtvo slovo odnosno ti zakoni nama neće ništa reći. Mi ove zakone možemo usvojiti ali ako ovi zakoni ne budu mijenjali hrvatsko društvo i ako ovi zakoni ne budu djelovali u sudskoj praksi na način da ohrabruju žrtvu i da osuđuju nasilnika i da nasilnika definiraju ili makar da ga se promatra onako kako sam to rekao, nasilnik je prazno mjesto. To je mjesto na kojem je mogla biti ljudskost, ali nije zbog neke kripte u kojoj je nasilnik identificiran i žrtvu prepoznaje kao onu koja nije vrijedna njegovog ljudskog odnosa nego je vrijedna jednog nasilničkog odnosa. A ono što predstavlja vrijednost u njegovom životu podudara se s društvom koje šuti. Društvo koje šuti pred nasiljem je društvo koje promovira nasilje, društvo u kojem parnice, sudske presude ne dolaze zbog toga što su otišle u zastaru je društvo koje promovira pravno nasilje i koje promovira jednu alternativnu ili paralelnu povijest u kojem građani neće biti zaštićeni. To je društvo koje može stati uz žrtvu, ali to je društvo kojem žrtva ništa ne govori i to stanje u žrtvu je zapravo licemjerno stanje jer nije ništa drugo nego glasno govorništvo i uspostavljanje ortaštva s nasilnikom. Svaki put kada netko ustane protiv žrtve, svaki put kada žrtva zbog pritiska sredine u kripti koju je društvo stvorilo nije u stanju izreći traumu, nije u stanju izreći istinu kojoj je bila izložena, a to je istina nasilja mi kao društvo smo kapitulirali. Ljudi koji se ne mogu sastati s istinom i koji ni danas nakon ratifikacije Istambulske konvencije u Istambulskoj konvenciji ne vide dokument koji ustaje protiv nasilja nego vide dokument koji ustaje protiv njihovih religijskih i političkih oblika, ja ih nazivam kapitulantima pred logosom. Ulica bi ih nazvala budalama. Budale ili kapitulanti pred logosom su oni koji nisu u stanju prepoznati i zalagati se za nenasilje i za nenasilne politike i za nenasilne institucije. Institucije koje nisu u stanju sankcionirati nasilnika i koje nisu u stanju, ono o čemu je govorio kolega Grbin, dovesti ne samo do kažnjavanja nasilnika nego do toga da se nasilnik rehabilitira, da on povrati onu ljudsku dimenziju da ne bude više prazno mjesto na kojem bi se trebala odigravati dinamika ljudskoga ali se nije odigravala, to je društvo koje i dalje govori govorom nasilja. Jel ako u onome koji je osuđen za nasilje mi neprestano promatramo nasilnika onda je to opet odraz naše nesvjesne i podsvjesne kripte da promoviramo nasilje jel nećemo u onome tko je sankcioniran zbog nasilja, nećemo mu omogućiti da povrati svoju palu ili nedostajuću ljudskost nego ćemo ga neprestano promatrati kao nasilnika kao osuđenika. Ista razina je i razina kada unaprijed osuđujemo nekoga i kada ga promatramo kao onoga tko je prekršio zakone, a našom voljom ga osuđujemo i presuđujemo. Sve je to govor jednog društva koje je razapeto, društvo koje se nalazi u razapetosti između neistine i nasilja, a ne u jednom stanju prirodnog kontinuiteta između istine i nenasilja ili mira. Ukoliko nismo u stanju razvijati te mirotvorne politike onda smo društvo koje vrši samo jednu transmisiju ili društvo koje neprestano prenosi različite nasilne situacije. Društvo koje prenosi nasilne situacije koje je opredijeljeno za nasilje se prepoznaje svugdje pa i u raspravama. Oni koji provociraju, koji iznose neistine koje žele u jednoj kontroliranoj sredini djelovati kao grubijani nisu ništa drugo nego glasnogovornici nasilja i oni su uspostavili ortaštvo s nasiljem. Upravo zbog takvog ortaštva s nasiljem mi ne djelujemo kao država nego djelujemo kao polu država koja donosi dokumente, ti dokumenti među kojima su i zakoni i naše javne politike budući da se nalazimo u europskom prostoru nas odmiče od nasilja, ali nas ne dovodi u potpunosti do toga da postanemo nenasilno društvo jel društvo koje po Direktivi nekog tijela ili EU usvaja zakone koji se neće provoditi, koji će i dalje traumatizirati i stigmatizirati žrtvu nije društvo, društvo koje će u jednom činu nasilja promatrati spektakl, izlazak na ulice i presudu ulice, nije zrelo društvo, pogotovo ukoliko sudovi sude po presudi onoga što je na ulici izrečeno, to je opet kripta nasilja. Mi neprestano se trebamo zalagati da izađemo, da demistificiramo, da dekodiramo, da u potpunosti razotkrijemo ove kripte nasilja koje postoji u hrvatskom društvu, kripta nasilja je u obitelji, kripta nasilja je u strankama može bit prisutna, može biti prisutna u individualnim povijestima i u nemoći žrtve jel ona nema nama što reći jel mi razumijemo isključivo govor nasilja i nasilnika, to je tužna istina koja je na razini antropologije i na razini naše nemogućnosti da se etički otvorimo prema drugome jel mi se sad ne otvaramo etički prema drugome nego je, bojim se ovaj set zakon donesen zbog toga što je došlo do ugroze određenog političkog ili stranačkog statusa. Zbog govora ulice i konkretnog nasilja koje se dogodilo i koje je senzibiliziralo javnost da izađe na ulice i da progovori o problemu nasilja ukoliko mi odgovaramo donošenjem zakona koji su motivirani isključivo govorom ulice onda ovi zakoni neće rezultirati posljedicama koje su u njemu sadržani zato što intencija zakona onda nije da izađe na kraj s nasiljem i da zaštiti žrtvu nego je intencija ovih zakona da se očuva politička moć ili da se spriječi politička šteta, ne društvena šteta. Mi ne možemo očekivati pozitivne posljedice ukoliko su uzroci bili negativni, a negativni uzroci su svakako ukoliko nasilje iskorištavamo, instrumentaliziramo zbog toga da bi politički opstali. Mi se protiv nasilja trebamo boriti da nasilje ne opstane, protiv nasilja se trebamo boriti da nas, zbog toga da nasilje nestane, protiv nasilja se trebamo boriti da razotkrijemo i prepoznamo sve one koji u sebi nose kriptu nasilja, sve one koji su u svom, ministar je rekao, u biću zakona, ja ću reć u antropološkom biću, identificirani s nasiljem, bilo da se to radi o nasilju nad istinom, bilo da se radi o fizičkom nasilju, bilo da se radi o spolom nasilju i imajmo na umu da naše pozivanje primjerice na osudu spolnog nasilja koje se dogodilo u Domovinskom ratu i koje još uvijek nije sankcionirano, ono nije sankcionirano zbog toga što mi ne izlazimo na kraj s nasiljem i nismo u stanju izaći na kraj konkretno kad je o ovom riječ, sa silovanje, jel da smo u stanju sankcionirati silovanje bilo gdje onda bi silovanje sankcionirali i ono koje se dogodilo u Domovinskom ratu, to je paradoksalna situacija da oni koji su identificirani sa unutarnjom kriptom, dakle kriptom vlastitog nasilništva kojom je posredovano putem nekakvih velikih priča koje se nazivaju mete naracije koje mogu doći putem bolesne religioznosti ili putem bolesne projekcije vlastitog ega u društvenoj sredini da se promatra putem Mesijanskog kompleksa, nije ništa drugo nego posljedica glasnogovorništva il ono što sam nazvao ortaštva s nasiljem. Dokle god djelujemo na razini ortaštva s nasiljem mi ćemo biti polu država, država koja nije u stanju djelovati putem zakona, a svi oni koji djeluju u stanju polu države i koji projiciraju vlastiti ego oni su kapitulanti pred logosom ili ono što bi ulica rekla to su budale, ali opasne budale zbog toga što su uspostavili ortaštvo s nasiljem. Ako to ne shvatimo, mi smo društvo koje je osuđeno na propast. Problem RH nije kao što se to često govori u demografskom padu, problem RH je u demokratskom padu i u tome što nismo u stanju zaštititi građane. Ako nismo u stanju zaštititi građane, ako nam žrtve šute, ako je šutnja žrtve i tišina žrtve takva da žrtva godinama je u takvoj situaciji, takvom stanju, ne da nema ništa nama reći, nego da nema ništa ni sebi reći, da sebe ne promatra kao žrtvu, nego da sebe promatra kao fizičko tijelo s kojim netko ima pravo gospodariti, kao fizičko tijelo koje je potpuno obeslobođeno, mi nemamo demografski problem, mi imamo antropološki problem, mi postajemo zemlja, postajemo država bez građana i postajemo država u kojoj su ljudi postali samo mjesto ili koji su postali spremišta kripti koji u konačnici kriju nasilje, nasilje prema žrtvama silovanja, nasilje prema o, nasilje prema članovima obitelji, nasilje prema nacionalnim manjinama, nasilje prema ženama i svim stradalnicima Domovinskog rata, ne možemo odvajati nasilje od jednog vida nasilja od drugoga, ili smo glasnogovornici nasilja, pa branimo svo nasilje ili smo zagovornici ne nasilja. Oni koji u sebi nose kripte, kripte nasilja nisu ovo u stanju razumjeti, a nisam siguran koliko su i ove izmjene zakona usmjerene prema žrtvi ili su usmjerene prema čuvanju opstojnosti jedne stranke i kripte koju ta stranka nosi i promovira. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Peđa Grbin, izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, poštovani g. ministre, kolegice i kolege. Ovaj zakon, odnosno ovi zakoni koje imamo pred sobom, a ja ću se najviše koncentrirati na Kazneni zakon plod su pritiska javnosti. I to je činjenica. I koliko god taj pritisak javnosti možda u ovom zakonu i nije toliko opasan jer su ove promjene korisne, jer se radi o posebnom, pogotovo kada govorimo o kaznenom djelu silovanja, o posebno osjetljivom kaznenom djelu koje ne samo u Hrvatskoj već i drugdje oštrije kažnjavati, a u duhu onoga što je govorio kolega Vučetić, ako ovo postane praksa da se na svako medijski jače prikazano kazneno djelo odgovara pooštravanjem kazni u Kaznenom zakonu onda mi nećemo napraviti ništa već samo štetu. Više puta sam ovdje govorio pa i kad se radilo i o Zakonu o sigurnosti prometa na cestama, možda je potpuno blažio i možda neprimjereni primjer ali je u biti pravilo isto o kojoj god kazni se radi, nije za prevenciju odlučna kazna nego izvjesnost da će ta kazna nastupiti. Danas sam imao prilike razgovarati sa kolegama i iz županijskih i općinskih i Državnog odvjetništva RH, razgovarali smo o kazni i kolege koji zastupaju optužbu koji se trude da kazna bude što veća, kažu da su znanstvena istraživanja pokazala da kazne preko 7 godina zatvora u stvari gube svrhu. Da osobi kojoj je zapriječeno nekom kaznom je gubitak slobode na 5 ili 10 godina u osnovi kada se sa njime suoči gotovo isti, a mi smo cijelo 20. stoljeće, kraj 19. i 20. stoljeća posvetili borbi za rehabilitaciju počinitelja kaznenih djela, za njihov povrat u društvo, da bi se danas na početku 21. stoljeća sve više i više okretali retribuciji. A zašto? Na to odgovor mora dati svatko od nas. Da li će meni ili nekome drugome biti bolje zato što je netko umjesto 20 dobio 40 godina zatvora, neće. A što ćemo mi dobiti kad netko nakon 25 ili 30 godina izađe iz zatvora, dobit ćemo potpuno disfunkcionalnog člana društva koji se u normalnim okolnostima i normalnim životnim situacijama ne može snaći. Ovi zakoni koji su tu pred nama, isključujem naravno Zakon o kaznenom postupku o njemu sam već govorio, ali koncentriram se na ova dva su, pogotovo kada govorim o Zakonu o sprječavanju nasilja u obitelji, dobri. Dobri su, ali nemojmo dopustiti da ovo postane praksa jer ćemo onda dobiti upravo ono o čemu je govorio kolega Vučetić, a ja ću to pokušati pojednostaviti i nemojte se kolega ljutiti. Ali mi na nasilje odgovaramo nasiljem, a to nikada nije završilo dobro. Mi koji smo polagali kazneno pravo znamo koje su svrhe kažnjavanja. I kada smo učili kazneno pravo retribucija se navodila kao jedna od svrha kažnjavanja, ali uvijek, uvijek u drugom ili trećem planu. Rehabilitacija, specijalna prevencija prema pojedincu da više ne čini kaznena djela i generalna prevencija prema društvu drugima u društvu da ih se odvrati od počinjenja kaznenog djela su ono što nas treba voditi. A tu sada dolazimo do druge poruke i tu mi je jako drago što ste se složi sa mnom gospodine ministre, a to je da kazneno zakonodavstvo dolazi na kraju priče. I mi se onda kao društvo moramo zapitati što smo napravili da spriječimo da pojedini slučaji, da pojedine situacije dođu u doseg kaznenog zakonodavstva. Sigurni telefoni, sigurne kuće, pomoći obiteljima koje su razorene nasiljem to su sve stvari u koje bi trebalo uložiti više energije, više truda, ne nužno iz vašeg resora, ali vi ste ovdje pa zato morate sve ovo čuti koje bi spriječile da mi danas govorimo o ovome jer mnogih slučajeva i silovanja i nasilja u obitelji itd., ne bi bilo da se na drugi način radio i pristupalo. Nikada, to je činjenica, nikada nećemo svakoga odvratiti od toga da čini kaznena djela, ne možemo, zato kazneno zakonodavstvo, zato represivni aparat države moramo imati, zato moramo imati zatvore, ali moramo se truditi i to mora biti naš cilj da ovo o čemu danas raspravljamo bude iznimka, a ne pravilo. Da ovo ne bude najvažnije sredstvo borbe protiv nasilja u društvu, a bojim se i opet ponavljam, niste vi krivi za to gospodine ministre, ali Vlada koje ste član je. Ovo je prikazano kao ultimativna mjera borbe protiv nasilja, protiv silovanja, protiv zlostavljanja itd., a to nije, to nije. Druge mjere moraju imati prioritet. Dopustite mi sad da i pokažem par konkretnih primjedbi za koje bih vas molimo da ih ispravimo do drugog čitanja zakona. Nije predmet ovog zakona, ali za drugo čitanje bi mogao biti, nije vaša greška. Krađa kako je nekada bila razdvojena na nekoliko članaka, pa imamo Članka 228. KZ, krađa, 229. KZ teška krađa. I onda smo u Članku 245. popisali tko je ovlašteni tužitelj, pa nam se dogodilo da ako je došlo do krađe unutar obitelji za jedan segment je, se goni po službenoj dužnosti, a teška krađa ako je unutar obitelji se uvijek goni po privatnoj tužbi. Znači za teže kazneno djelo imamo privatnu tužbu, za lakše kazneno djelo imamo ovaj, po službenoj dužnosti, molim vas da to pogledate, ja mislim i u duhu svega ovoga što smo govorili da bi ipak nekad i za krađu unutar obitelji pogotovo ako se radi o krađi velike vrijednosti što je predviđeno da je po službenoj dužnosti ako se radi o teškoj krađi trebala biti službena dužnost, a ne ostaviti baki u najgoroj situaciji baki koju je jedan unuk okrao, da ako želi pokrenuti postupak, mora ići pred sud. Tako da vas molim da to ispravite. Slijedeće na što bih vam ukazao je čl. 3. znači kojim se mijenja čl. 87. pobrojali ste osobe, stručni radnik koji obavlja poslove iz djelatnosti socijalne skrbi, odgoja i obrazovanja. Zdravstvo, zdravstvene radnike smo stavili u posebno kazneno djelo, ali njihova zaštita je manja nego ona koja bi bila da su po uzoru na radnike u socijali, odgoju i obrazovanju stavljeni u čl. 87. st. 3 kao službene osobe pa vas molim da razmotrite da se tu nađu i zdravstveni radnici. Samo jedan primjer ću vam dati, liječnik na hitnoj pomoći u kasnim noćnim satima, po mojem mišljenju, daleko izloženiji nego osobe koje su ovdje navedene, bez obzira na recentne situacije koje smo imali i mislim da zaslužuje takvu zaštitu. I za sam kraj, čl. 7, čl. 118. nasilje između bliskih osoba, uvijek minimalna kazna od 3 godine. Ne mogu se složiti sa onima koji zahtijevaju da se sucima oduzme pravo da u konkretnom slučaju donose konkretne odluke. To smo svojedobno napravili sa zlouporabom opojnih droga pa smo za jednu stabljiku marihuane koju je osoba uzgojila imali zapriječenu kaznu minimalno 3 godine što je sa sudskim ublažavanjem moglo ići na 2, a nije moglo biti uvjetne. Jedna stabljika marihuane, 2 godine zatvora. Tako sada imamo ovdje čl. 7. kojim se mijenja čl. 118., to su teške tjelesne ozlijede unutar, među bliskim osobama. Kolega iz državnog odvjetništva mi je ispričao situaciju. Šogori žive pod istim krovom, po ovom zakonu, bliske osobe kad žive u istom kućanstvu. Posvađali su se tijekom rada u polju, ovaj ga je udario lopatom, došlo je do prijeloma kosti šake, to se kvalificira kao teška tjelesna ozljeda. Nikada prije se nije vodio protiv njih kazneni postupak, radi se o ekscesu, radi se o situaciji koja će se među njima ispraviti, koja nije rezultirala, srećom, drugim ekscesima. Po sadašnjem zakonu, to je skoro pa bagatelno djelo. Po ovom zakonu koji ste predložili, oni su bliske osobe. On ako je oglašen krivim, po zakonu, 3 godine najmanje kazna, a to ne može biti, to ne može opstati. Ja znam da vas dovodim u tešku situaciju sa ovom primjedbom, ali moramo razmišljati i o posljedicama da naprosto sudac gleda u okrivljenika koji je pred njim i nekad ima puno, puno bolji pregled u uvid u to koliko je ta osoba kriva nego mi kao zakonodavci koji se nekad vodimo dnevno-političkim razlozima u donošenju zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grbinu. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Marko Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani kolega. Slažem se s vama u ovom dijelu u kojem govorite da drastičnije sankcioniranje nužno ne dovodi do prekida nasilja. Istina je, ukoliko samo sankcioniramo nasilje, a ne uspostavljamo mehanizme koji će djelovati na način da se rehabilitira onoga koji je nasilje počinio i da ga se udalji od nasilja, a to nije samo područje pravosuđa, nego je to područje društva i mnogih drugih institucija, od religijskih zajednica, socijalnih službi do stupnja vrijednosti i nekakvog društvenog kodeksa koji tu postoji. Mi ne da nećemo izaći iz nasilja nego ćemo napraviti novi krug. Nasilje teže sankcioniramo, a onda će i počinitelji činiti teže nasilje jer znaju da im slijedi teža sankcija. Bojim se da smo na tom putu. Potrebno je razvijati i druge mehanizme prestanka s nasiljem.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Grbin, izvolite.
Apsolutno ste u pravu i što je najgore, to je empirijski vidljivo iz primjera zemljama koje vode različitu kaznenu politiku. Sjedinjene države, s jedne strane i njihova ogromna kaznena, pardon zatvorska populacija sa nevjerojatnim stupnjem povrata, a s druge strane, Švedska, Danska, pa u velikoj mjeri i Hrvatska, u velikoj mjeri i Hrvatska, koja je godinama gradila politiku postupanja prema počiniteljima kaznenih djela koja se zasnivala na rehabilitaciji koja nema ni blizu takav stupanj povrata. Počinitelji kaznenih djela u Hrvatskoj se ne vraćaju tek tako, ne, u jednom dijelu da, u jednom dijelu da, ali dobar dio počini jedno kazneno djelo, odsluži kaznu i nakon toga više ne čini. To moramo zadržati, na tome moramo raditi i tu je rehabilitacija ključna. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Grbin, vi kažete da su izmjene i dopune ovih četiriju zakona plod pritiska javnosti. Zalažete se za manje kazne, a preporučate zapravo koliko sam razumio, edukacije, sigurnosne telefone, sigurnosne kuće koje bi zapravo spriječila takva kaznena djela. No, treba se prisjetiti da možda u nekim vremenima prije nije bilo sličnih stvari kao što su danas, a to je influencija socijalnih mreža, pa i kaznenih djela koja se zapravo počinju i zbog takvih socijalnih mreža u društvu i to su nove pojave na koje Vlada u ovom slučaju, društvo, reagira pa izmjenom i dopunom ovih zakona. Konkretno, recimo kroz izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku, određene stvari se modificiraju kako se postupci ne bi odugovlačili, odnosno kako bi se oni kao takvi skraćivali, poslala poruka javnosti. Niz je faktora koji utječu na to, ali ja mislim da prvenstveno, ako govorimo, trebamo govoriti o obitelji, jačanju obitelji, a time ćemo jačati i smanjenje nasilja u društvu [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] i niza kaznenih djela.
Odgovor, poštovani kolega Grbin, izvolite.
Poštovani kolega, ne mogu reći da sam razumio što hoćete reći. U životu kazneni zakoni uvijek kaskaju za realnošću. Vi ste prvo morali imati audiovizualna sredstva snimanja zvuka i slike da bi mogli imati kaznena djela koja se čine neovlaštenim snimanjem, neovlaštenim slikanjem, itd. Ali u ovom konkretnom slučaju i vi i ja znamo da dok se nije počelo prosvjedovati, dok se nije počelo i to nije samo RH izuzetak, pokret je diljem svijeta se pokrenuo, mi tu zbog nasilja nad ženama, zbog seksualnog zlostavljanja RH je samo jedan komadić, kotačić u tom pokretu, da nije bilo tog pokreta, ovog zakona vjerojatno ne bi bilo i to su činjenice, nije to nužno samo po sebi loše, ali ako nekritički pristupamo svakoj inicijativi i svakom pritisku, tada ćemo doći u probleme. U konkretnom slučaju rekao sam da ću oba ova zakona podržati i glasovati za njih. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Grbinu na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Maras nije nazočan, poštovani kolega Marko Vučetić, izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS, budući da sam u raspravi u ime kluba glavninu toga izložio, a da mi sadašnja pojedinačna rasprava u stvari služi kao jedno iskustvo kako bi se žrtva mogla osjećati u društvu koje promovira nasilje, a ne prava žrtve, to nekako odgovara sadašnjoj situaciji u ovoj sabornici, ima nas malo, a i oni koji smo tu uglavnom se ne čujemo i ne razumijevamo se. Nerazumijevanje nasilja je podržavanje nasilja, to sam rekao, mi u ovoj našoj raspravi bi trebali shvatiti da ne smijemo napraviti lom i radikalizirati društvo tako da teoriju udaljimo od prakse, pokušat ću biti konkretniji. U teorijskom smislu imamo pojmove, pojmovi odgovaraju onome što mislimo, primjerice kad netko misli obitelj onda ne misli nasilje jel obitelj ne sadrži nasilje, veza između pojma i misli ili predmeta je nužna, a kako ćemo mi neki pojam objasniti, kako ćemo ga, kojim ćemo ga riječima izreći, to nije nužno. Dakle, ako netko doživljava nasilje u obitelji to nije obitelj i trebao bi taj pojam ugasiti. Oni koji doživljavaju nasilje u obitelji nemaju obitelj, onoga koga su roditelji ugrozili, istukli, pretukli ili djeca koja su financijski iskoristili roditelje da nemaju, ti roditelji da nemaju djecu odnosno ova djeca nemaju roditelje. Nemojmo robovati društvenim normama, nego robujmo onome što je logično, što je istinito i što je praktično. Teorija nam kaže da obitelj nije mjesto u kojem se događa nasilje, ako se događa nasilje, to nije obitelj. Na praktičnoj razini izađimo iz takve zajednice. Društvo koje će se zalagati za obitelj na ovoj razini, samo na razini riječi, ne više ni pojma, nego će se zalagati za to da može izložiti nekakvu statistiku, obitelj nema statistiku, obitelj ima nužnu vezu između pojma i između onoga što se misli, u misli o obitelji nije sadržano nasilje, u misli o zdravoj partnerskom odnosu nije sadržano silovanje, u misli o zdravom društvu nije sadržano i ne postoji mogućnost da ulica donosi zakone, ja ne znam zbog kojih motiva nastaju zakoni, a ako zakoni su motivirani zbog toga što se događa na ulici, onda ovo nisu zakoni, nego su ovo nastavak ili jedna epistemološka, epistemološki produžetak onoga što se na ulici događa, dakle oni, jedno od grubljih susreta s realnošću hrvatske politike je sadržano u tome primjerice kad se kaže da u HS, konkretno parlamentu ne trebaju teoretičari, a recite mi tko bi to trebao biti? Ako praktičari postoje u HS onda su oni izvori korupcije, teoretičari su oni koji imaju mogućnost sagledati situaciju iz više, s više razina, nisu sačuvani i sadržani u praksi, praksa proizlazi iz ovih zakona, iz onoga što mi tu donesemo. Ako u ovom HS nemamo teoretičare, znate kakva će nam praksa biti? Koruptivna, koruptivna i bezumna. Ovo će biti država kako sam je maloprije nazvao, kapitulanata pred logosom, ovo je mjesto u kojem trebaju biti isključivo teoretičari da bi nam praksa izvan ovog mjesta odgovarala tome, da bi nam praksa bila takva kad netko kaže obitelj da zna da tu nema nasilja, ako ima nasilja nema obitelji, kad netko kaže da se radi o partnerskom odnosu da tu onda nema nasilja, silovanja i izrabljivanja, kad netko kaže briga ili javni djelatnici, službenici, socijalni, učitelji, nastavnici, da tu nema pokušaja da ih intelektualno ili na bilo koji način unizimo. Mislim da je naš govor o nasilju govor sredine koje nužno treba jednu racionalnost, to je sredina koju nužno treba logoizirati, ne učinit je samo logičnom nego joj dati jedan umski sadržaj, sadržaj smisla. Nasilje, maloprije sam nasilnika odredio kao onoga koji je samo prazno mjesto gdje se trebalo odigravati ljudskost, a te ljudskosti sad nema. Nasilnik je i još nešto drugo, to je snaga ili sila koja želi zagospodariti s drugim bićem kao slobodom i kao predmetom. Najstrašnije što se čovjeku može dogoditi je da postaje predmet, čovjek postaje predmet, to, danas sam se 2-3 puta referirao na Istambulsku konvenciju, to ću i danas, kad je bila rasprava o tome, o Istambulskoj konvenciji, mnogi su se pozivali na savjest i da im se dopusti da glasuju po savjesti, pa savjest nije mjesto na kojem ćete vi pronaći otuđenog sebe, nije mjesto na kojem ćete vi pronaći, kao što je ovaj čuvar državnog pečata, u kojem ćete pronaći čuvara vlastite tjeskobe, straha i nemogućnosti da se suočite s društvom, savjest je mjesto koje nam jamči i daje nam mogućnost da budemo radikalno individualni da budemo radikalno različiti od svega što se oko nas događa, to je savjest. Savjest nema autoritete. Ako slijedite autoritete, ne slijedite savjest. Savjest je ono što se odigrava u našoj nutrini i što nas unutra obvezuje. Ako mi preslikamo ono što se odigrava u savjesti na društvo, onda ono, to bi odgovaralo nekakvom sustavu etičkih normi, odnosno moralnih vrijednosti. Društvo koje nema etičkih normi, društvo koje nema moralnih vrijednosti je društvo koje se ne može susresti sa samim sobom. To je društvo koje sebe prebrojava. Ja u ovim našim srceparajućim patetičnim zazivanjima i slomovima koji na individualnoj razini doživljavamo za mikrofonom kad govorimo o demografskoj obnovi, upravo vidim to. Vidim izaslanike onih koji nisu u stanju se susresti s društvenom normom i etičkom vrijednošću. Problem hrvatskog društva je ponajmanje problem demografske obnove jer demografska obnova i demografski rast je prebrojavanje. Društvo, matematika se ne odnosi prema etičkoj normi, ljudskost nije nešto što se prebrojava. Ljudskost je vrijednost koja se neprestano ostvaruje. Može nas biti jedno, dvoje ili troje, ali ako je to zajednica u kojem postoji nekakva etička vrijednost, ako je to zajednica u kojoj se distribuiraju ili emocije, kad je riječ o obiteljskim i partnerskim zajednicama ili kad se distribuira pravda, to je zajednica koja, za koju je dobro što je živjela jer živi. Zajednica koja izumire, a nema etičke vrijednosti nego ima kripte u sebi pohranjene je zajednica koja nikad nije ni živjela, nego to je zajednica koja služi kao zastarjelo strašilo u suvremenom svijetu. Mi djelujemo kao zastarjelo strašilo u suvremenom svijetu jer otvaramo teme od 41., 91. ili ne znam koju. Otvorimo teme 2019., susretnimo se, anticipirajmo svijet koji će nam doći za 100 godina. To nije svijet u kojem ćemo se prebrojavati, nego to treba biti svijet u kojem ćemo dijeliti, distribuirati i vršiti redistribuciju i pravednosti i vrijednosti i ljudskosti i užitka, što se nalazimo u vremenu zato što smo živjeli. A ne zbog toga što smo patili za onima koje nema. To je najveće licemjerstvo koje sam u politici vidio od svih licemjerstava dosad, a to je zazivanje demografije i demografskog rasta umjesto da zazivamo vrijednosti u kojima ćemo moći susresti se s drugim, a ne metafizičkim neznanjem o drugom. To je ono što se u teoriji naziva u literaturi, metafizičko neznanje o drugome. Kad mi, primjerice ženu promatramo pod vidom metafizičkog neznanja pa joj kažemo što ona treba činiti. Kad pripadnike nacionalnih manjina promatramo pod vidom metafizičkog neznanja jer ne znamo što ni žene ni nacionalne manjine jesu nego iz našeg neznanja im kažemo, trebate biti u kući, trebate rađati ili kad ste već u Saboru, nemate pravo glasovati jer imate umanjena prava. metafizičko neznanje o drugom postoji i prema vjeroučiteljima. Mi možemo raspravljati o tome je li oni trebaju biti u školi. Ja primjerice smatram da ne trebaju, ali ako jesu u školi, trebaju imati sva prava kao i ostali nastavnici. Zašto? Zato što ne smiju imati metafizičko neznanje o drugima. Oni dok jesu u školama, jesu nastavnici, imaju sva prava i imaju prava štrajkati. Ako je to potrebno, a ako nemaju prava štrajkati, onda ne mogu ni štrajkati zato što nisu slobodni jer im je to netko uskratio. Njihov problem onda nije problem nastavničkog statusa nego je njihov problem institucije koje im oduzima ljudska prava i slobode, a u ovom slučaju nažalost, radi se o instituciji koja bi to trebala štiti i zagovarati, a to je crkva.
Zahvaljujem. Završna riječ u ime predlagatelja, poštovani ministar, g. Dražen Bošnjaković. Izvolite.
G. potpredsjedniče. Uvaženi zastupnici. Zapravo sam razmišljao da li da uopće izlazim za govornicu, ali iz poštovanja prema svima koji su diskutirali, želim se zahvaliti. Koliko vidim, popriličan je i konsenzus oko ova 3 zakona, osim Klub SDP-a problematizira Zakon o kaznenom postupku, tu imamo doista različite stavove. Ja ću se svima zahvaliti na raspravi. Ove korisne prijedloge ćemo izanalizirati do drugog čitanja, obzirom na ovakvu podršku klubova koje smo danas dobili, vidimo se vrlo brzo u drugom čitanju jer zapravo svima je interes da ovo što prije stupi na snagu. Potpuno se slažem sa svima i podržavam, zakoni vrlo često i uvijek su slovo na papiru, međutim, moramo zapravo iznaći mehanizme, da oni zažive, da oni postanu život. Da oni ne budu samo, samo nekakva norma koja je propisana, a zapravo život je nešto što je vrlo često nažalost drugačije. I svi ovi mehanizmi, ja bih rekao, bilo je ovdje govorila da je to Vlada radila pod pritiskom, Vlada može netko zvati, je li to pritisak, je li to medijski pritisak, je li to dojam onih djela koja su se baš u određeno vrijeme koncentrirala, Vlada je reagirala upravo ovakvim mjerama kroz ovaj zakon koji propisujemo. Ali, još ću jednom ponoviti. Nije ovo jedino. Mi smo donijeli unutar zapravo više tijela i Ministarstva demografije i MUP-a i Ministarstva zdravstva i Ministarstva obrazovanja, donijeli smo jedan protokol gdje definiramo točno ulogu i načine postupanja kada do nasilja dođe. To je važno da zaživi. To je važno i to je ono što će kako smo rekli, dovesti do toga da ne dođe do nasilja ili ako je ono došlo, da ga se što je moguće više, više da se posvetimo žrtvi, da sve ono što smo propisali zakonima i psihološku i socijalnu i svaku drugu pomoć da pružimo to, kako to bi žrtva što je moguće lakše prošla i kako bi se što lakše vratila u nekakav normalan život. Još jednom hvala svima na raspravi, vrlo brzo se vidimo u drugom čitanju.
Zahvaljujem poštovanom ministru. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem još jednom ministru pravosuđa i poštovanom g. Draženu Bošnjakoviću i njegovoj pomoćnici gđi. Vedrani Nikolić. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovane kolege, s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan. Nastavljamo s radom sutra, u 9,30 ujutro sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskoga sabora. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 19,32 SATI.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, prvo čitanje, P.Z. br. 775. Predlagatelj je Vlada. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 92 za, 2 suzdržana i 3 protiv donijeli zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.