Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Poštovani ministre, zamjeniče ministra. Evo počeli bismo sa današnjim radom i kao što je i najavljeno prva točka je - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Regionalna konkurentnost" za pomoć zajednice iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 328 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste dobili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj i fondove Europske unije i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste također primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Zamjenik ministra regionalnog razvoja i fondove Europske unije poštovani doktor Jakša Puljiz. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici Pred vama se nalazi prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije. Ovim se zakonom mijenja prethodni Sporazum o financiranju za višegodišnji operativni program "Regionalna konkurentnost". Što je poanta ovoga zakona? Dakle, ovim se zakonom mijenja izvorni sporazum koji je predstavljao osnovu za korištenje bespovratnih sredstava u sklopu Operativnog programa "Regionalna konkurentnost" kojim je inicijalno bilo obuhvaćeno razdoblje 2007.-2009., nakon toga 2007.-2011. Ovim izmjenama se navedeno razdoblje produljuje na način da obuhvaća 2012. godinu i prvu polovicu 2013. godine. Sukladno pravilima instrumenta pretpristupne pomoći dakle još uvijek se radi o sredstvima iz IPA fonda, potrebno je pristupiti sklapanju predmetnoga sporazuma o financiranju za višegodišnji program. Sam sporazum o financiranju je u ime Vlade potpisan 21. veljače 2013. godine. Što se tiče iznosa koji se reguliraju ovim zakonom, da podsjetimo da je ukupna vrijednost Operativnog programa "Regionalna konkurentnost" za proračunsko razdoblje 2007.-2013. 717 milijuna kuna, od čega Europska komisija iz instrumenta pretpristupne pomoći dakle IPA programa osigurava nepovratna sredstva u iznosu od 609 milijuna kuna što iznosi 85% ukupnoga iznosa. Dakle Europska unija osigurava 85% sredstava za Operativni program "Regionalna konkurentnost". Ostatak sredstava osiguravaju nacionalna tijela, Ministarstvo gospodarstva, Ministarstvo poduzetništva i obrta, Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova Europske unije, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta i krajnjih korisnici, prvenstveno jedinice lokalne i područne samouprave. Za provedbu ovog operativnog programa osigurana su potrebna sredstva u državnom proračunu za 2013., kao i u projekcijama za 2014. i 2015. godinu. I još jedan put da ponovimo ono osnovno, da je cilj Operativnog programa "Regionalna konkurentnost" ulaganja u poslovnu, turističku i znanstveno-istraživačku infrastrukturu te izravne potpore za male i srednje poduzetnike. Također jedan dio sredstava odlazi na pripremu budućih projekata što nam je vrlo važno jer su to upravo projekti koje ćemo kasnije nastaviti financirati iz strukturnih fondova Europske unije te također imamo jedan dio alokacije koji se odnosi na jačanje kapaciteta institucija koje provode operativni program. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne vidim nikoga. Hvala lijepo. Onda bismo prešli na raspravu u ime klubova i imamo jednog prijavljenog govornika, to je u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Pa evo pošto ću jedini raspravljat ja ću se potrudit da budem što kraći, ali obzirom da govorimo o europskim fondovima, u ovom slučaju još uvijek o pristupnim, uskoro ulazimo u Europsku uniju, mislim da je ovo bitno i ja sam si dao malo truda kako bi i sebi,a i javnosti otprilike mogao reći o čemu se ustvari ovdje radi. Dakle ovo je ustvari, da skratim ovu cijelu priču, promjena financijskog sporazuma za Operativni program "Regionalna konkurentnost". Za razliku od nekih prijašnjih aktova moram reći da je u ovome vrlo dobro kako i formalno tako i sadržajno objašnjena potreba za njegovim hitnim donošenjem, ali mislim da je potrebno reći par riječi o čemu se radi kako bi zaokružili cjelinu. Dakle radi se opet o IPA programu i nije na odmet ponoviti njegove komponente, dakle pet komponenti: jačanje kapaciteta, izgradnja institucija, prekogranična suradnja, regionalni razvoj, razvoj ljudskih potencijala i na koncu ruralni razvoj. Ovdje se radi o trećoj komponenti dakle koja u sebi sadrži tri podkomponente koje su izražene operativnim programima, dakle promet, zaštita okoliša i na koncu regionalni razvoj. Sve ovo govorim kako bi dobili malo širi kontekst, čisto da vidimo koje su i kako bi usmjerili pravilno reference za daljnju raspravu. Dakle kako je kolega zamjenik ministra rekao za koje razdoblje se radi, dakle ono što je bitno za javnost vrlo lako i vrlo jednostavno uz malo truda možemo izračunati koliko novaca iz nacionalnog proračuna ide za sufinanciranje ovih projekata i to kroz četiri ministarstva, dakle gospodarstvo, Ministarstvo regionalnog razvoja, Ministarstvo poduzetništva i Ministarstvo znanosti i športa. Dakle tu govorimo ustvari o segmentima izmjena ovoga sporazuma. Zamjenik je naglasio da će se sredstva koristiti za ulaganja u poslovnoj, turističkoj, istraživačkoj strukturi i kao izvorna potpora malim i srednjim poduzećima, ali koristit će se dakle i za tehničku potporu za provedbu ovog programa. Koliko god to zvučalo možda ironično ja sam malo si dao truda, gledao sam dakle program je zaista složen i ova sredstva su više nego opravdana i koliko sam dobro računao ona će iznositi negdje oko 9% dakle ukupnih sredstava. Dakle, ovaj prvi segment je nužan, sredstva su nužna za provedbu projekata i mislim da je u tom smislu vrlo prihvatljiv. Drugi dio se odnosi na ažuriranje naziva institucija i kontakata i ne mogu ne primijetiti da uz četiri ministarstva koja sam naveo kao ugovorno tijelo je navedena i Središnja agencija za financiranje i ugovaranje programa i projekata EU. Moram reći da mi taj dio nije baš najjasniji, pa evo molim zamjenika možda da me sluša ako mi može odgovoriti na ovo. Dakle, govorim o agenciji, Središnjoj agenciji za financiranje i ugovaranje programa koja je navedena dakle uz četiri ministarstva. Imamo i Agenciju za regionalni razvoj Republike Hrvatske i prvo sam mislio da se ona ne bavi EU projektima, međutim kasnije sam vidio da to nije točno pa moram reći da sam zbunjen. Agencija dakle koja se upravo i zove Agencija za regionalni razvoj eto baš se ne bavi programima koji se odnose na regionalni razvoj, dakle na regionalnu konkurentnost nego to radi jedna druga agencija. Ja moram reći da kad imamo dvije agencije pod jednim ministarstvom pa po imenu jedne upućuje da bi ona mogla biti upravo ta koja bi trebala provoditi … [[Govornik se ne razumije.]] program, pa vidimo da je to druga. Ne želim dakle ništa špekulirati. Htio bih samo malo da se to pojasni, jer mislim možda te kućice nisu baš posložene, upravo sada nisu strukturirane. Evo dolazimo uskoro će se, stiču se uvjeti za ulazak odnosno u strukturne fondove. Dakle, ulazak u EU pa možda bi to trebalo, to je čisto sugestija, ne znam da li sam u pravu posložiti dakle kućice kako bi tu imali strukturirano da to ne mijenjamo svako malo. Upravo ovo što sam naveo možda će demantirati neku priču da je to već posloženo i da je to tako kako je. Meni se čini da ovo ako ništa drugo može stvorit neke loše ili pogrešne pretpostavke. Treći segment je ažuriranje liste pokazatelja i tu bih dao nekoliko napomena. Dakle, što se tiče … [[Govornik se ne razumije.]] Unapređenje razvojnog potencijala slabije razvijenih područja mogu reći da pokazatelji uspjeha kao što su broj radnih mjesta, broj osnovanih malih, srednjih poduzeća postavljeni su vrlo ambiciozno ali će ih biti lako mjeriti i te pokazatelje ćemo moći vrlo lako izmjeriti do 2016. A isto se odnosi na mjeru jedan, dakle na posebnu infrastrukturu ali i na poboljšanje poslovne klime, dakle koja se nalazi u prioritetu dva. Dakle, jačanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Mislim da pokazatelji kao što su županije kojima je pružena pomoć, stručnjaci za usluge posebne podrške kojima je pružena pomoć, ustanove za poslovnu podršku kojima je pružena pomoć, mala i srednja poduzeća koja su primila pomoć, klasteri itd. mislim da oni ne mogu bit pokazatelj cilja, dakle poboljšanja kvalitete i mehanizama podrške dostupne investitorima. Ako je samo netko primio pomoć ne znači da ta pomoć i ispunjenje onog konačnog cilja, ona ne znači da je to poboljšanje kvalitete. Tu možemo možda mjeriti povećanje dostupnosti, distribucije. Ali kvalitetu podrške možemo mjeriti jedino imputom o zadovoljstvu, odnosno mjerenjem onoga što se tom podrškom smjera postići, a ne samo navođenjem broja onih koji su i primili. To me uvijek podsjeća na ono u turizmu broj noćenja je toliki, broj noćenja je toliki, a u stvari šta iza toga stoji nismo nikad sigurni. Pa evo tu je moja napomena i možda bi bilo dobro da se o tome razmisli, ali mislim da su pokazatelji ukoliko se ispune, mislim da treba izvijestit ovaj Dom o njima jer mislim da su oni bit, uopće bit baš ovih programa. I na koncu imamo četvrti segment izmjene koji se odnosi na dodavanje liste velikih projekata. Ja sam tu uočio jedan projekat, to je tzv. inkubacijski centar za bioznanosti i komercijalizaciju tehnologija koji bi trebao biti gotov do 2014. i on se uglavnom svodi na izgradnju novog inkubacijskog centra na području kampusa sveučilišta na Borongaju. Dakle, nabavka opreme za središnje laboratorijske jedinice itd. Meni to zvuči odlično, ali kao i kod mnogih priča ne bih htio da to ostane samo paušalna priča pa bih molio ukoliko je to moguće da se nešto o tom centru kaže više, da se kaže nešto o projektu, o njegovoj samo izradi, o aktivnostima i svemu onom što bi taj centar trebao uraditi i na koji način bi trebao funkcionirati. A inače u cjelini mislim da ovaj akt vrijedi prihvatiti, mislim da je dobar i apelirao bih da Vlada i sve druge akte šalje u ovoj formi jer mislim da je to ono što je potrebno kako bi mogli jasno i argumentirano i raspraviti i shvatiti ono. Dakle, podupiremo ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Budući da nemamo drugih klubova niti pojedinačnih rasprava želi li predstavnik predlagača poštovani zamjenik ministra dr. Puljiz dati završnu riječ? Da.
Ja ću se samo kratko osvrnuti na opservacije uvaženog zastupnika. Dakle, zaista ovdje se radi o jednoj nazovimo tehničkoj izmjeni zakona kojom se zapravo omogućava korištenje dodatnih sredstava za razdoblje od godinu i pol dana. I postoje neke manje tehničke promjene u samome tekstu, dakle operativnoga programa koji su ovim zakonom potvrđena, koji se odnose na tzv. indikativnu listu velikih projekata koja se doista sastoji od samo jednog velikog projekta a to je taj spomenuti bioinkubacijski centar znanosti i Sveučilišta u Zagrebu i na određene indikatore koje smo ažurirali obzirom da protekom vremena su tijela koja vode program svjesnija realnosti, odnosno objektivnosti pojedinih pokazatelja. Vezano za upravljanje samim operativnim programom i pitanje je zbog čega Agencija za regionalni razvoj koja nosi taj naziv ne sudjeluje u upravljačkoj strukturi ovog operativnog programa koji nosi naziv regionalna konkurentnost. Ja ću naglasit to prije svega pitanje povijesti, dakle trenutka kada je definirano tko će upravljati tim upravljačkim, upravljanje operativnim programom. Agencija za regionalni razvoj nije ni postojala. Dakle, govorim o razdoblju koje je prije, koje se odnosi na godine kao što je 2006., 2007. kada se sami sustav definirao i tada smo najjače implementacijsko tijelo u RH je onda bila Središnja agencija za financiranje i ugovaranje. I to je zapravo poanta priče zbog čega je SAFU, dakle Središnja agencija odabrana kao implementacijsko tijelo. Ono je još uvijek zaista naš najveći provedbeni kapacitet koji imamo u ovoj zemlji što se tiče korištenja europskih fondova i mi ga namjeravamo i dalje razvijati i jačati. Agencija za regionalni razvoj svoje mjesto pod ovim EU suncem našla je u programima prekogranične suradnje. Programi prekogranične suradnje su također dio priče o regionalnom razvoju. Dakle, tu nema spora radi se o malo drugačijim vrstama projekata, dakle radi se o manjim projektima ali sve su to razvojni projekti vrlo važni za ovu zemlju i koji su pokazali svoju vrijednost. Ja sam sam ovdje više puta obrazlagao različite zakone iz područje prekogranične kao i transnacionalne suradnje iz kojih je vidljiva vrijednost tih programa. Sve je ovo zagrijavanje. Ja bih samo htio ponoviti da sve ovo što smo radili u pretpristupnom razdoblju i ovaj operativni program i ove izmjene su zapravo uvod u ono što nas čeka iduće godine. Operativni program koji će obuhvatiti razdoblje 2014-2020 će dovesti u drugačijoj formi. Dakle, ovo što mi sada kao Vlada predstavljamo Saboru, ova vrsta ugovornih odnosa i zakonodavnih odnosa između EU i Hrvatske koji se onda prelamaju kod ovakvih stvari neće biti iduće godine. Imat ćemo naše nacionalne operativne programe i predstavnici Vlade će dolaziti u Sabor da razgovaraju o operativnim programima, neće imati ovako recimo tako proceduralni sistem kao što ga sada imamo. Mislim da će to svima onda biti puno lakše i razumljivije jer moram zaista evo priznati da kad ovakav jedan materijal i dođe u Sabor za one koji možda nisu imali toliko iskustva sa ovim materijalima ponekad se teško doista snaći da vide o čemu se radi. Zbog toga smo i promijenili malo sistem. Tako da se nadam da vam je ovaj materijal bio lakši i razumljiviji za pratiti nego možda materijali dosada. Hvala na pažnji.
Hvala lijepo. S time smo završili raspravu o tekstu zakona i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske Komisije kojim se mijenja sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Regionalna konkurentnost" za pomoć zajednice iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 328. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo ovaj zakon prihvatili jednoglasno sa 108 glasova za.
Sada bismo prešli na sljedeću točku, a to je - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 285; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste već. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite, uvaženi ministar pomorstva, prometa i infrastrukture dr. Siniša Hajdaš-Dončić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, cijenjene dame i gospodo. Dobro jutro prije svega! Zakon o izmjenama i dopunama Pomorskog zakona osim usklađivanja sa pravnom stečevinom EU donosi i reći ću nekoliko noviteta. Prije svega oni se odnose na zaštitu okoliša gdje se i lučkim kapetanijama i koncesionarima na lučkim područjima zapravo propisuju obveze koje su vrlo rigorozne i koje imaju za konačni cilj ne samo održavanje kvalitete reći ću Jadrana sa aspekta zaštite okoliša već i vrlo visoke ljestvice same zaštite okoliša kroz propisivanje standarda, a isto tako reći ću i uputstva na koji način upravo upravljati otpadom. Sa druge strane diže se i razina sigurnosti i reći ću izbjegavanja šteta u maritimnom prometu koji se naravno veže uz specijalna prava vučenja i time se svim sudionicima u pomorskom prometu zapravo daju i veće odgovornosti, a isto tako i obveze koje kreću prema postulatu sigurnosti putnika. Dakle, osim postulata onečišćivač plaća i postulata da tako kažemo potrošač mora biti zaštićen, Pomorskim zakonikom se zadržavaju sva postojeća prava pomoraca koja su bila i 2007., 2008., 2011. uvedena u Pomorski zakonik, a to je da su potpuno oslobođeni od plaćanja poreza na dohodak ako su plovili više od 183 dana. Dakle, nijedno pravo nije umanjeno što u ovom mom da tako kažemo slojevitom resoru zapravo nije praksa. Nadalje, reći ću da ostavlja se nadležnog Hrvatskog registra brodova u odnosu na brodove u nacionalnoj plovidbi iako se naravno dozvoljava ulazak na tržište tzv. priznatih organizacija tj. drugih osiguravatelja. Mogu napomenuti da po prvi puta također uvodi se jedna kategorija namjernog potapanja određenih plovila koji mogu kasnije služiti za specifične oblike turizma tj. za ronilački turizam. Dakle, uz prethodnu suglasnost HHI-a i naravno lučkih uprava prvi puta moći će se legalno određeni da tako kažem objekt potopiti koji kasnije služi isključivo za turističku valorizaciju. Mogu reći zaključno da također smo pokušali osigurati uvjete za konkurentno poslovanje hrvatskih brodara i za konkurentnost hrvatskih pomoraca kroz odgodu primjene poreza po tonaži do 1. siječnja 2014. godine. Dakle, i kroz zapravo vođenje samog poreza po tonaži umjesto poreza na dobit. Zaključno, u najvećoj mjeri zaokružujemo proces prilagodbe i usklađivanja hrvatskog pomorskog zakonodavstva pravnoj stečevini EU. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne vidim. Hvala lijepo. I onda otvaram raspravu. Prvi se za raspravu javio u ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre. Prije svega dopustite mi da istaknem da Klub zastupnika SDP-a podražava prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika koji se nalazi pred nama. Ovim se prijedlogom zakona prvenstveno usklađuju odredbe našeg pomorskog zakonodavstva s propisima EU i to s Uredbom Vijeća o slobodi pružanja usluga u pomorskom prijevozu, Direktivom Europskog Parlamenta i Vijeća o lučkim prihvatnim uređajima za otpad s brodova i ostatke tereta, Uredbom Europskog Parlamenta i Vijeća o odgovornosti pomorskog prijevoznika za putnike u slučaju nezgode a također se zakonom osigurava primjena Atenske konvencije o prijevozu putnika i prtljage morem iz 1974. godine kako je izmijenjena i dopunjena protokolom iz 2002. godine koji smo, podsjetit ću, ratificirali u veljači ove godine. Kroz takvo usklađivanje, ali i kroz uređenje određenih odredbi zakona koji nisu vezano za usklađivanje, ovim se prijedlogom zakona konkretno osigurava viši stupanj zaštite za putnike u pomorskom prijevozu na način da se podiže visina ograničenja odgovornosti brodara. Kao što smo već isticali kada smo govorili o ratificiranju protokola, Atenskoj konvenciji iz 2002. godine povećava se odgovornost brodara budući da je ona ograničena, znači za razliku od primjerice prometnih nezgoda, gdje postoji samo ograničenje odgovornosti osiguravatelja, kod pomorskih nezgoda ograničenja odgovornosti odnosi se samo i na brodare, odnosi se i na brodare, i ono je kako kroz protokol tako i kroz ovaj prijedlog zakona povećano. Propisuje se obvezno osiguranje za brodove veće od 300 bruto registarskih tona koji viju zastavu RH ili pristaju u luke čime će se povećati sigurnost naplate štete u slučaju da dođe do nezgode, odnosno naplata štete više neće ovisiti samo o likvidnosti brodara već će se šteta moći naplaćivati i od osiguravatelja. Posebno važnim smatramo istaknuti pojačavanje okvira za zaštitu morskog okoliša od onečišćenja prouzročenog pomorskom plovidbom. Tu se također predviđa donošenje Strategije o sprječavanju štetnog prijenosa morskih organizama i patogena putem balansnih voda. Danas se upravo kroz prijenos tih morskih organizama i patogena događaju vrlo opasni oblici zagađenja, naime kako se pomorski promet intenzivirao kroz balansne vode brodova, kroz same brodove prenose se organizmi iz jednog dijela svijeta u drugi, dolaze u prostore gdje nemaju svojih prirodnih neprijatelja i oni vrlo štetno djeluju na postojeći ekosustav. Kada takav organizam u ekosustav uđe, a imali smo prilike vidjeti kako to kod nas izgleda sa famoznom algom ubojicom, takav je organizam izuzetno teško iz ekosustava ukloniti i mi moramo djelovati preventivno kako bi se spriječilo, kako bi se uopće spriječilo, kako bi postigli da takvi organizmi više ne dolaze u kontakt sa našim prirodnim okolišem. Nadalje, obvezuju se luke da se opreme sustavima prihvata i sakupljanja otpada s brodova, a zapovjednici brodova se obvezuju na predaju otpada. Radi se o jednoj izmjeni u zakonu, radi se o jednom povećanom standardu što smatramo povoljnim, naravno to će uzrokovati određene troškove. Ali mi koji živimo na moru svjesni smo i vidjeli smo koliko često brodovi stanu, pa nekad i ne previše daleko od obale, iz brodova se izbacuje smeće, čiste se tankovi itd. Takvo postupanje je nedopustivo, stvara izuzetno velika onečišćenja za naš okoliš i smatramo da ovaj zakon ima dobre mehanizme koji će spriječiti ubuduće takvo postupanje. Ministar je govorio o vađenju stvari i podrtina iz mora ali smatram da je ovo posebno važno za napomenuti. Naime, zakonom se izrijekom propisuje objektivna odgovornost za vlasnika podrtine. Na taj način, na taj način osiguravamo da imamo efikasan mehanizam koji će vlasnike prisiliti da sami uklanjaju, odnosno vade opasne potonule stvari, opasne podrtine. Jer tu se ne radi samo o opasnosti za okoliš da sa broda, odnosno sa podrtine dođe do curenja primjerice nafte iz tankova, radi se o izuzetnoj opasnosti za sigurnost plovidbe. Smatramo da je ovaj zakon i na ovom području predvidio dosta dobre, efikasne mehanizme i mislimo da će kroz njegovu primjenu doći do znatno bržeg vađenja potonulih stvari i znatno efikasnijeg uklanjanja podrtina. Nadalje, jasnije se propisuju odredbe koje se odnose na dolazak stranih, znanstveno istraživačkih brodova, uređuju se pitanja vezana za plovidbu i boravak stranih jahti, donosi se niz tehničkih, nomotehnički poboljšanja posebno u dijelu sigurnosti plovidbe, postupku upisa brodova, jahti, brodica i drugo. Također, ovim se zakonom predlaže i proširenje kruga brodara koji bi porez umjesto kroz porez na dobit, plaćali kroz paušalno plaćanje poreza po tonaži, bez obzira na stvarnu dobit ili na gubitak u poreznom razdoblju. Takvom se mjerom ide ka povećanju konkurentnosti brodara na svjetskom tržištu. Porez po tonaži moći će se primjenjivati i na brodove u međunarodnom linijskom prometu unutar Jadranskog mora. Pravo prijave na sustav poreza po tonaži odnosni se na desetogodišnje razdoblje koje započinje 1. siječnja 2014. godine, a pravo prijave u taj sustav poreza na tonažu brodari bi dobili sa 1. srpnjem ove godine, odnosno sa pristupanjem RH EU. Ukratko, ovom mini reformom dodatno se poboljšava hrvatski sustav pomorskog prava, isto se usklađuje s relevantnim europskim i međunarodnim standardima zbog čega prijedlog zakona treba podržati. Međutim, isto tako kako smo i rekli, ovim se zakonom uvode dodatni, viši standardi tako da moramo zatražiti od ministarstva da nakon usvajanja ovog zakona vrlo pažljivo, vrlo pažljivo prati provedbu i obavještava po potrebi i ovaj dom o rezultatima koje smo očekivali, odnosno koje smo dobili usvajanjem ovog zakona. Evo, napomenut ću još jednom, Klub zastupnika SDP-a podržava donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći će u ime kluba HDZ-a riječ uzeti poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege. I klub hrvatske demokratske zajednice će podržati prijedlog izmjena i dopuna Pomorskog zakonika. Pri tome ćemo dati jedan amandman i jednu sugestiju s obzirom da Vladi s obzirom članak na kojega bi također uložili amandman nije u promjenama pa onda amandmane možemo uložiti ali ćemo evo i kroz raspravu tražiti da Vlada prihvati amandman kluba HDZ-a. U prvom redu želim nešto reći o važećem pomorskom zakoniku koji je donesen 2004.godine i koji je označio novi proces u razvoju hrvatskog pomorstva i hrvatskog pomorskog gospodarstva. Naime važeći pomorski zakonik koji je u dva navrata mijenjan donio je tri tada bitne novine kojima je omogućeno da Hrvatska država i brodovi koji vire hrvatsku zastavu budu doista apsolutno konkurentni, a usuđujem se reći i najkonkurentniji brodovi i brodari na svjetskome tržištu. Te 2004.godine omogućili smo da hrvatski brodari koji su do tada u većini vijali zastave država pogodnosti kao što je Malta, Senfice, Panama i Liberija da se prepišu u hrvatski upisnik brodova i da onda viju hrvatsku zastavu. Zbog čega? Zbog toga što smo omogućili da u vrijeme velike konjunkture svjetskog tržišta, rasta vozarina na svjetskome tržištu, kada su inače svjetski brodari pa onda i hrvatski brodari ostvarivali enormne zarade, kada je bilo itekako potrebe i zahtjeva za brodskim prostorom Pomorskim zakonikom kojim je tada donesen omogućeno je da u tako velikim ostvarenim zaradama i dobitima hrvatski brodari budu oslobođeni plaćanja poreza na dobit a to su bila iznimno velika sredstava ali ono što je dobro bilo to je da je ta dobit i PDV koji bi bili plaćali hrvatski brodari državnom proračunu je praktično usmjerena na obnovu flote. Tako da je danas hrvatska flota pogotovo najvažnijih hrvatskih brodara kao što je atlantska plovidba, tankerska plovidba, Uljanik plovidba itd. bude iznimno mlada flota što onda je još i čini konkurentnijom na svjetskom tržištu da se obnovi i da li smo na taj način mogućnost a što su oni prihvatili da se obnova te flote vrši u pravilu u hrvatskim brodogradilištima što je tada 2004., 2005. i 2006. Značilo jako puno za navoze kako Uljanika, kako trećeg maja tako i Brodo Splita. Dakle kroz jednu mjeru kojom smo omogućili zadržavanje u potpunosti dobiti a dobit je tada kažem u vremenima velike konjunkture svjetskog tržišta i potražnje za brodskim prostorima bila enormno velika uložena je na način da se obnovi flota hrvatskih brodara, hrvatska trgovačka flota a i da se omogući rad hrvatskim brodogradilištima. To je bila prva rekao bih reforma koja je napravljena u hrvatskom pomorstvu a druga se odnosila na zdravstveni i socijalni status hrvatskim pomoraca. Naime do tada mogu reći bio je prilično nesređen status hrvatskih pomoraca i svega njih 500 ili 600, 25 i 6 tisuća hrvatskih pomoraca bilo je uvedeno u hrvatski radni i socijalni sustav. Tim pomorskim zakonikom smo tada omogućili da hrvatski pomorci ne plaćaju porez na dohodak temeljem ostvarenih primanja u međunarodnoj plovidbi već da prema visini prosječne plaće u Hrvatskoj pomorci koji plove međunarodnoj plovidbi plaćaju obveze državnom proračunu što je vrlo brzo rezultiralo da je preko 14 tisuća pomoraca u vrlo kratkom razdoblju se uvelo u hrvatski radni socijalni status i čime je omogućena njihova socijalna sigurnost njih i njihovih obitelji. I tu je bilo da je na taj način napravljano i s druge strane tim istim pomorcima je omogućeno da bez obzira na visinu zarade koju ostvare u međunarodnoj plovidbi da ukoliko plove više od 183 dana u međunarodnoj plovidbi budu oslobođeni plaćanja poreza na dohodak. Ovo što u ovom proračunu nije napravljeno, u ovom pomorskom zakoniku nije napravljeno a mislim da je sindikat pomoraca to predlagao i mi u klubu HDZ-a podržavamo to jest da se u ta 183 dana ako pomorci provedu u međunarodnoj plovidbi oslobode plaćanja poreza na dohodak uvrste i oni dani kada oni ne mogu ploviti jer su na bolovanju. Prema tome da ta odredba kojom se propisuje da je pomorac oslobođen plaćanja poreza na dohodak ako provede više od 183 dana u međunarodnoj plovidbi je dobra ona je riješena još prije 4 godine ali kroz provedbu ove zakonske mogućnosti se utvrdio i nedostatak jer primjerice ako su pomorci bolesni, ako su na bolovanju onda u tom trenutku njima ne mogu ploviti pa onda su obveznici plaćanja poreza na dohodak. Iako u postojećem pomorskom zakoniku je omogućeno pomorcima da im se uračunava bolovanje ali samo ako je bolovanje započelo na brodu ili u povratku kući. Ja mislim a poznavajući često puta bolesti kojima oboljevaju pomorci da ta bolest nastane par, ili 15-tak dana nakon što se vrate iz plovidbe pa onda je čudno da im evo Vlada ne omogući i ovakvu mogućnost da bolovanje koje je nastupilo nakon što su se vratili iz plovidbe im se ne uračunava u ovaj cenzus od 183 dana. Druga stvar koju također želim istaknuti, to je mogućnost koja je ovim zakonom omogućena a jasno u postupku usklađenja sa pravnom stečevinom EU da svi putnički brodovi koju uplovljavaju u hrvatske luke ne moraju koristiti usluge peljara ili lučkih pilota. Sa aspekta sigurnosti pomorskog okoliša, sa aspekta sigurnosti plovidbe, čini nam se da je ovakva odredba opasna i da bi bilo dobro i mi ćemo u tom smislu uložiti amandman da ministar, da takva odredba ostane ali uz uvjete da brodovima koji viju zastava država članica EU bude omogućeno uplovljavanje u hrvatske luke bez korištenja usluga lučkih peljara odnosno lučkih pilota ali prema uvjetima koje propiše ministar. Jel naime, što se sada događa? Sada se događa da hrvatski brodovi primjerice Jadrolinije koji uplovljavaju u talijanske luke moraju koristiti moraju koristiti usluge pilota i u te iste luke kada uplovljavaju talijanski brodovi moraju koristiti usluge pilota. No kada dolaze u hrvatske luke onda brodovi Jadrolinije ne moraju koristiti tu uslugu što im jasno povećava cijenu karte i čini ih nekonkurentnima, a talijanski brodovi primjerice koji dolaze u Split, Zadar ili Dubrovnik to moraju plaćaju. Kako zbog jasno izjednačavanja pristupa tržištu mi moramo omogućiti jedinstven pristup hrvatskom tržištu nakon 1.srpnja, sada će se dogoditi da će pojedini zapovjednici brodova koji prvi puta uplovljavaju u Luku Zadar, Luku Split, Luku Dubrovnik nemaju iskustva ne poznaju maritime osobine takve luke i može se dogoditi da se doista napravi velika pomorska nezgoda koja može ugroziti kako morski okoliš, tako ljudske živote. Kako se to ne bi dogodilo mi predlažemo i to ćemo amandmanom predložiti da ministar ostavi mogućnosti da svojim pravilnikom propiše uvjete kojima će se brodovi odnosno zapovjednici koji upravljaju brodovima i uplovljavaju u hrvatske luke mogu osloboditi obveze korištenja lučkih pilota odnosno peljara. Mislim da je to dobro. Ostavljam ministru mogućnost da propiše uvjete s jedne strane, a s druge strane želimo i kao država koja je pomorska država koja baštini jedno od najčistijih i najljepših svjetskih mora da ostane ono i dalje zaštićeno, da ostane čisto i da se ne bi tijekom ljeta kada je iznimno veliki pomorski promet u hrvatskim lukama zbog nepoznavanja pomorskih osobina i navigacijskih karakteristika pojedinih luka događale prometne nesreće zbog toga što u te luke uplovljavaju zapovjednici koji prvi puta dolaze u te luke i onda tada ne koriste usluge lučkih pilota. Nadalje, ono što je također važno, važno je istaknut to je činjenica da nakon pristupanja RH u punopravno članstvo u EU omogućava se jasno kabotaža odnosno obavljanje pomorskog prometa i prijevoza putnika i robe u hrvatskom teritorijalnom moru svim brodarima koji dolaze iz država članica EU. Pri tome treba istaknuti da smo kroz pregovore u poglavlju 14.u dijelu koji se odnosi na pomorski promet omogućili prijelazno razdoblje za nacionalni linijski pomorski promet, putnički promet do kraja 2016.godine što znači da će naši putnički brodari praktično još uvijek iduće 4 godine biti bez konkurencije ali 1.siječnja 2017.godine nastupa i u pomorskom putničkom prometu u Hrvatskoj konkurencija. Zbog toga bi bilo dobro da već sada ministarstvo krene u raspisivanje natječaja za davanje koncesija u putničkom pomorskom prometu i da se naši putnički brodari ili brodari koji obavljaju putnički promet u prvom redu nacionalni brodar Jadrolinija još kvalitetnije pripremi za to razdoblje kada će se kabotaža omogućiti europskim brodarima. I druga stvar koju treba spomenuti jest činjenica da od 1.siječnja 2015.godine će ta ista kabotaža se omogućiti i turističkim brodovima država članica EU i da taj privilegij u teritorijalnom moru između hrvatskih otoka i hrvatskih luka takav vid pružanja turističke usluge pružaju samo hrvatski brodari više neće biti takova. Prema tome bilo bi dobro da se i u tom dijelu razmisli kako i na koji način pomoći hrvatskim malim brodarima vlasnicima onih malih drvenih kruzera ili kruzera kojima obavljaju i pružaju tu nautičku uslugu između hrvatskih otoka i duž hrvatske obale da ih se još dodatno osnaži kako bi bili spremniji za trenutak kada se omogući ta ista djelatnost i europskim brodarima. Također smo mi u klubu HDZ-a dobili i primjedbu dijela ribara u RH u kojemu se žale na kompliciranu proceduru verifikacije nadzora kontrole ispravnosti ribarskih brodova dužine između 12 i 24 metra, drže kada je već vršeno usklađivanje Pomorskog zakonika sa pravnom stečevinom EU i u dijelu postupka provjere ispravnosti tih brodova između 12 i 24 metra da bude procedura kao što je u EU. Ako to u ovom trenutku iziskuje a znam da iziskuje velike promjene u čitavom sustavu pomorske administracije onda u svakom slučaju hrvatski registar brodova trebao bi za te brodove između 12 i 24 metra značajno smanjiti cijene jer ih to također čini nekonkurentnima. I još jedna primjedba gospodine ministre koju mislim da trebate razmisliti odnosi se na rad lučkih kapetanija. Lučke kapetanije su produžene ruke ministarstva duž jadranske obale, mislim da je negdje preko 65 ili 6 takvih ispostava duž jadranske obale i prema mojim saznanjima, a mislim da su prilično točna postoje veliki kadrovski problemi opremljenosti tih kapetanija. Ja ću istaknuti primjer Vodica o čemu je prije nekoliko dana govorila i gradonačelnica Vodica, a istaknuti ću problem funkcioniranja ispostave Lučke kapetanije u Veloj Luci. Naime, u Veloj Luci postoji kapetanija više od 120 godina, ovo ćemo ljeto prvi puta dočekati bez iti jednog zaposlenika u toj lučkoj kapetaniji, a do prije dvije, tri godine tamo su radila 4 djelatnika zajedno sa lučkim kapetanom. Što za sigurnost plovidbe, što za nautički turizam, što za intervencije prilikom spašavanja unesrećenih na moru znači lučka kapetanija ne treba obrazlagati. Neshvatljivo je da se odlazak u mirovinu i zamjena zaposlenika u lučkoj kapetaniji u državnoj upravi smatra novim zapošljavanjem. Pa vas molim da u onim ispostavama, mislim da to traže i brojni gradonačelnici, načelnici, župani diljem obale da u brojnim ispostavama lučke kapetanije duž Jadrana, lučkih kapetanija duž Jadrana tamo gdje su lučki kapetani, tamo gdje su djelatnici lučkih kapetanija otišli u mirovinu da se izvrši popuna tih radnih mjesta s obzirom na velike obveze koje pogotovo u turističkoj sezoni ima lučke kapetanije. Nemojte dozvoliti da se zbog nerada lučka kapetanija događaju brojni propusti, da oni zbog nemogućnosti nadzora i kontrole teritorijalnog mora da se događaju pomorske nesreće na Jadranu jer bi to, jer to u svakom slučaju ne bi doprinijelo jednom imageu Hrvatske kao iznimne nautičke, pomorske turističke destinacije. Pa prema tome evo u tom smislu ja vas molim da doista napravite sve kako bi se omogućio redovan i normalan rad lučkih kapetanija. Evo, uz ove amandmane koje sam rekao Klub Hrvatske Demokratske Zajednice podržati će ovaj Prijedlog izmjena i dopuna Pomorskog zakonika. Hvala.
Hvala vam lijepo. Dalje sljedeći govornik biti će u ime Kluba hrvatskih laburista, uvaženi zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi ministre, kolegice i kolege. Nisam pomorac i ne dolazim iz toga kraja, ali kao član Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu dobio sam kao i svi ostali članovi različite materijale od moram priznati puno udruga. S obzirom da je ustaljena praksa u ovom Saboru da sve što dolazi, svaki prijedlog koji dolazi od strane oporbe da bude odbijen uz puno razumijevanja za sve ono što stoji u našim prijedlozima. Ja apeliram u ime Udruge pomorskih peljara, Udruge profesionalnih ribara Mare Croaticum, nezavisnog sindikata pomoraca, putničkih brodova Hrvatske, Zajednice hrvatskih udruga pomorskih kapetana i Sindikata pomoraca Hrvatske na zastupnike vladajuće koalicije kojima je ova tematika bliska da izađu sa svojim prijedlozima koji će ponuditi rješenja ovih problema koje oni navode. A problemi su stvarno živući. I oni, to su građani Republike Hrvatske koji se susreću sa time i koji u svom radu funkcioniranju i životu imaju velikih problema upravo zbog ovdje navedenih činjenica. Pa da krenem nekim redom, člankom 29. Prijedloga zakona predviđa se dopuna članka 70. stavak 2. o tome je moj prethodnik pričao i dodaju se riječi: "podstavak 2." čime se iza riječi: "hrvatski putnički brodovi" dodaju riječi: "i putnički brodovi koji viju zastavu države članice Europske unije.". Na prvi pogled i meni kada sam to čitao tekst prijedloga zakona djelovalo je to najobičnije usuglašavanje, odnosno jednostavno usuglašavanje sa propisima Europske unije, no međutim jedna od ovih udruga je upozorila na problem koji iz toga proizlazi a to je da niti jedna zemlja Europske unije nema ovakav propis kojim praktički oslobađa sve prijevoznike bez obzira kako oni to kažu, ne poznaje se status oslobađanja brodova, ovisno o vrsti broda, putnički ili teretni ili karakteru plovidbe linijska ili slobodna već oslobađanje omogućuje onim osobama, odnosno zapovjednicima koji ispunjavaju odgovarajuće propisane uvjete. U tom smislu podržavam prijedlog kolege Bačića da podzakonskim aktom da ministar iskoristi svoju mogućnost da propiše u kojim uvjetima bi dolazilo tako nešto u obzir a na preporuku Hrvatske udruge peljara mi smo također pripremili amandman za ovaj dio. Drugi problem koji je vezan uz Pomorski zakonik odnosi se na članak 5. Pomorskog zakonika koji doduše nije u ovom prijedlogu zakona, definira termin broda odnosno brodice. Takva definicija kakva je u našem Pomorskom zakoniku ne postoji u zemljama Europske unije. Pa npr. u Sloveniji je ribarski brod plovilo preko 24 metra dužine a pri ulaska u Europsku uniju Sloveniji je ribarsko plovilo bilo brod a sada je brodica. Nama koji nismo baš iz te branše to sve skupa djeluje možda malo čudno ali očito je iz Pomorskog zakonika i svih onih, svega onoga što proizlazi iz toga da su bitne razlike. Bitne su razlike ne samo u nazivu, bitna je razlika u dužini broda, bitna je razlika u broju pregleda, bitna je razlika u cijeni tih pregleda. Argument koji je, koji je iznesen zbog čega se odbija ovakav prijedlog odnosno ovaj stav je bio, jedan od argumenata je bio da će se utjecati na sigurnost. Međutim, pokazatelji pokazuju upravo suprotno. Pa je recimo u pomorskim nesrećama sudjelovalo svega 0,3% registriranih brodica za razliku od ribarskih brodova koji su sudjelovali sa 12% registriranog fonda. Cijene sam već spomenuo da su drastično različite. I sada ne mogu se oteti dojmu, neću griješiti dušu ali da li je netko lakonski prešao preko te neke odredbe ili je, nadam se da nije ipak cilj o nekom svjesnom uništavanju hrvatskih ribara jer očito je da ljudi vape za pomoći. A ako i zastupnici i predstavnici ministarstva odnosno ministar koji je prisutan, ako ne pokažu razumijevanje nažalost to će se svesti na njihovu propast. Vezano uz to oni predlažu četiri točke, prva je da se vrste pregleda po veličini ribarskih plovila preko 12 metara baždarske dužine izjednače sa pregledima na Jadranskom moru kao što je u susjednim zemljama Italiji i Sloveniji, da cijena tih pregleda bude izjednačena kao u Italiji i Sloveniji, odnosno da se pregled vrši svake tri godine sa troškom od oko 500 eura kao što je to u Italiji ili svake dvije godine sa cijenom od otprilike 350 eura kao što je to u Sloveniji. Također traže da se oprema odnosno splavi i ostalo provjera vrši od strane lučkih kapetanija, da se izjednače dozvole i zvanja nelibarskim plovilima od 12 do 24 metra baždarske dužine kao što je u Italiji i Sloveniji i da se članak 5. stavak 4. Pomorskog zakonika uskladi sa propisima za ribarska plovila kao što je u Europskoj uniji. Postoji još jedan članak Pomorskog zakonika koji je dosta izazvao prijepora među pomorcima, a spominjao ga je i moj prethodnik, a odnosi se na ona famozna 183 dana plovidbe u međunarodnoj plovidbi. Osim što su porez na dohodak je jedna od stavki koja kači pomorce koji zbog bolovanja ne mogu ostvarit 183 dana, njih dodatno još kači taj porez i pri tome ne mogu ostvarit plovidbu, odnosno ne ostvaruju dohodak. Tu postoji alternativa, odnosno postoji mogućnost koju su predložili Zajednica udruga pomorskih kapetana Hrvatske na način da se u ovih 183 dana ubraja i bolovanje, ali da se u to ubraja i obavezna edukacija odnosno osposobljavanje koje pomorci moraju obavljati. Upozorili su na još jedan detalj da zbog toga što je propis ovakav se često ta osposobljavanja vrše u susjednim državama, Crnoj Gori i Sloveniji upravo iz razloga da bi se ostvarilo tih 183 dana. Samim tim smo i praktički tu dobit od tih održavanja takvih edukacija ili ne znam koji je stručan termin kod njih i to smo preselili u druge države i s tim smo izgubili dobit, mogli smo to sve skupa održavat kod nas. Mislim da je princip vrlo jednostavno rješenje, vrlo jednostavno, samo treba pokazat dobru volju od strane ministarstva. I to je otprilike to, moram priznat da mi je kolega Bačić uzeo veći dio jer izgleda da smo, doduše on iz vlastitog iskustva, a ja iz pripreme koje smo dobili kao članovi, obojica kao članovi istog odbora praktički smo imali isti materijal za pripremu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Branka Vukšića. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege. Evo kolega, pa jednu tvrdnju koju ste izrekli zapravo jednu molbu ribara Hrvatske, hrvatskih ribara je to da oni traže da cijena pregleda brodova se izjednači s cijenama pregleda brodova u Italiji i u Sloveniji. Taj podatak sasvim sigurno govori koliko je Hrvatska država skupa. Znači umjesto toga da su kod nas obzirom na standard građana, obzirom na ekonomske uvjete te cijene mnogo niže, naši bi ribari bili sretni da se te cijene izjednače s daleko jačim ekonomskim zemljama, barem što se tiče Italije ako ne Slovenije. Pa sasvim sigurno treba apelirati zakonodavca da uvaži to jer trebamo učiniti da ti ribari, kao što ste kolega Novak rekli, uspiju preživjeti.
Hvala lijepo. Na repliku će odgovoriti poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Vukšić, stvar je u tome da intenzitet tih pregleda je sasvim drugačiji u zemljama koje su spomenute, Italiji i Sloveniji nego što je kod nas pa onda se kumulativno to zbraja, znači oni pristaju na cijene koje su u susjednim zemljama Sloveniji i Italiji, ali da se intenzitet prilagodi isto tom. Ono što sam još u svojoj raspravi možda zaboravio reći je problem beneficiranog radnog staža koji je također problem naših pomoraca. Ima jedna nelogičnost u Pomorskom zakoniku koji tim ljudima daje mogućnost da ostvare pravo na beneficirani radni staž, ali uz obavezu poslodavca da ga uplati. E sad samo mi objasnite kako možete recimo panamskog brodara prisilit da posluje po hrvatskim zakonima. Nadam se da nitko ne očekuje isto i obrnuto, da će netko na svom brodu iz Paname poštivat naš zakon ili mi njihov. Postoji vrlo jednostavno rješenje za to samo ako ponovno ako postoji sluha, a to je da se omogući samom pomorcu da izvrši uplatu za beneficirani odnosno produljeni staž sa produljenim trajanjem. No međutim ono nažalost što smo dobili informaciju od samih udruga pomoraca da nažalost nema sluha. Nema sluha od strane ministarstva. Ali ja apeliram ponovo na zastupnike vladajuće koalicije koji jesu iz te branše, koji predstavljaju te ljude, koji znaju o čemu je riječ da probaju progurat taj prijedlog jer prijedlog bez osnove, nije nešto što bi rekli ljudi kruha preko pogače. Ovo je realan zahtjev. Hvala.
Hvala lijepo. Sada bismo prešli na sljedeći klub zastupnika a to je Klub zastupnika HNS-a u čije ime će govoriti uvaženi zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, uvaženi gospodine ministre, poštovane dame i gospodo. … [[Govornik se ne razumije.]] u ime Hrvatske narodne stranke o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, hitni postupak. Bit ću iskren kao i obično kao recimo nešto bolji poznavatelj ove materije da sam imao izbora volio bih da su bila dva čitanja. Ali što je, tu je. Radi se o vrlo bitnoj materiji i o nečemu šta definira poslovanje velikog dijela gospodarskih subjekata, pravnih i fizičkih osoba u Republici Hrvatskoj. Cijeneći situaciju i činjenicu da je Hrvatska pomorska zemlja, izuzetno pomorska zemlja mada toga možda nismo svjesni. Ovo su bitne stvari kojih se dotičemo. Ovaj zakon naravno je dio procesa usklađivanja Zakona Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom EU, usklađivanja sa raznim uredbama i odlukama, direktivama i on se dotiče u ovom dijelu ovim izmjenama i dopunama nekoliko bitnih stvari. Ja ću ih prokomentirati. Pomorska kabotaža što znači i ulazak stranih brodara u područje pružanja usluga prijevoza putnika u određenim kategorijama kad je u pitanju ovo pružanje usluge prijevoza u cruisingu iza 2015. godine onda je to sigurno nešto što će stvoriti velike poteškoće našim brodarima. Jer znamo da u Turskoj spava flota iz koje mi ponekad otrgnemo po koju mrvicu, kupimo, prevedemo pod hrvatsku zastavu a ja sam samo primjer Turske koja postaje velesila u tom poslu, već jeste na Mediteranu pa ću dati jednu ideju bez kompleksa i bez pardona kako smo to riješili kad je u pitanju ribarstvo uveli smo broj licenci. Imamo argumentaciju za to i broj crusera koji pružaju tu vrstu usluge može se ograničiti uz argumentaciju da eko sustav Jadrana može podnijeti određeni broj plovila ne zadirući time u načelo slobodnog nastana tvrtke i kretanja kapitala pravne stečevine EU. Dakle, to je stvar za razmisliti i stvar je svakako i zadatak Ministarstva pomorstva, prometa i veza da učini sve štiteći svoje interese, odnosno interese naših brodara jer sve je prolazno, a interes je vječan. Tako funkcioniraju zemlje članice EU, a s obzirom da preferiramo i da već jesmo, već s jednom i pol nogom u EU počnimo se ponašati kao Europljani bez pardona. Status hrvatskog registra brodova iščitavajući ovaj zakon potpuno je jasno da smo na određeni način zaštitili i dosadašnju monopolističku poziciju hrvatskog registra brodova. Neću detaljnije komentirati osim činjenice da mi to pomalo je upitno upravo sa aspekta ove jedne od temeljnih načela jednog od temeljnih načela funkcioniranja EU, a to je sloboda nastana. Da li će ovo proći ili neće proći pokazat će vrijeme, međutim hrvatski registar brodova kao dobar poznavatelj te institucije neću dalje detaljnije komentirati jer bi vrlo vjerojatno otišao u raspravu koja ne bi baš bila ugodna. Isto tako, ono što apsolutno doživljavam pozitivno u ovom prijedlogu izmjena i dopuna Pomorskog zakonika to je detaljno razrađivanje određenih preventivnih mehanizama za sprječavanje zaštite okoliša, odnosno morskog eko sustava, propisivanje određenih obveza, propisivanje obveza obaveznog osiguranja za nadoknadu takvih šteta, a posebno me veseli i činjenica da koliko mogu iščitati se ovim zakonom stvaraju pretpostavke za jednostavniju, bržiju i efikasniju proceduru zbrinjavanja napuštenih podstandardiziranih plovila koja se znaju od strane brodara kad prestanu biti rentabilna i kad više nisu moguća u eksploataciji u pomorskom transportu onda ih se ostavlja u našim lukama. Pa smo imali slučaj podrtine motornog broda Serine koji je 6 godina trunuo u šibenskoj luci iako doduše trebao je završiti u nekoj luci bliže, ali je politika odredila da to bude Šibenik pa je naglo iz sjevernog Jadrana doplovio u Šibenik da nama krasi grad šest godina. Pri tome su se stvorili ne mali troškovi koje je naravno plaćala Hrvatska država i vrlo vjerojatno cijena koja je konačno poslije 6 godina kalvarije s tim brodom dobivena nije pokrila ni blizu troškove, ni blizu. Brod je bio kako mi pomorci kažemo bio probiven, primao je more i vjerovali ili ne šest godina su se plaćale ekipe koje su s pumpama ispumpavale brod jer smo imali prekompliciranu proceduru. Isto tako, referirat ću se i na ono što su kolege prethodnici, kolega Novak i kolega Bačić mislim spomenuli samo za pitanje prava pomoraca na oslobađanje od plaćanja poreza i onaj cenzus od 181 ili 3 dana. Česti su slučajevi, tu su prethodni govornici potpuno u pravu da ljudi zbog zdravstvenih poteškoća ne ostvare 183 dana, a isto tako je i problem šta im se vrijeme provedeno na obuci koja je učestala, vrlo rigorozna, apsolutno ne uvažava. Ukoliko je to napravljeno u hrvatskim učilištima pa nam se onda događa da ljudi da bi ostvarili to pravo kad izbroje koliko su dana proveli na brodu odlaze polagati i odlaze na seminare izvan granica Republike Hrvatske pri čemu pomorska učilišta u Hrvatskoj gube svoj dohodak. I konačno ribari. Meni je izuzetno drago, nikad se od rasprave još one o proglašenju ZERP-a 2003. godine nije se u ovom Saboru toliko govorilo o ribarima pa mi je to izuzetno drago. A još mi je simpatičnije bilo kad je o tome govorio kolega Bačić, sjetio sam se sastanka u kockici prije nekih 6 ili 7 godina u nekim sasvim drukčijim ulogama kada je kolega Bačić kao državni tajnik uz tadašnjeg pomoćnika ministra kapetana Marija Babića i moju malenkost pokušavao to riješiti sa predstavnicima čuvenog Hrvatskog registra brodova. Danas je 2013. godina, imamo tu temu ponovno na dnevnom redu. I sad ću o toj temi reći nešto vrlo jasno odmah u samom startu. Kao predsjednik Sindikata ribara Hrvatske i čovjek koji je to osjetio na svojoj koži, na koži svojih kolega pokušavao sam taj problem riješiti u nekih 6, 7 godina bezuspješno. Prolazile su Vlade, mijenjali su se sazivi Sabora, a sad ću reći vrlo jasno da očekujem od moje Vlade da taj problem i taj apsurd koji je na leđima hrvatskih ribara već godinama konačno riješi. A sad ću obrazložiti i zašto. Prema definiciji što je to brod koja je generalna definicija u Pomorskom zakoniku brod je svako plovilo dulje od 12 metara i veće od 15 gta. To u praktičnom smislu znači da je i ribarski brod od 13,5 ili 14 metara ako je malo robusnije građen ulazi pod režim Hrvatskog registra brodova, odnosno ulazi u kategoriju ribarskog broda a samim tim i pod režim Hrvatskog registra brodova. Ali tu nije problem samo Hrvatskog registra brodova, tu je problem čitav niz drugih stvari. Što znači kad je brod brod, a nije brodica? Što znači kad je ribarski brod u konkretnom slučaju plovilo 14 metara s prosječno 3 člana posade u tom režimu? Prema pomorskim propisima takav brod bi, i njegov zapovjednik, svaki put kad isplovljava trebao raditi prijavu isplovljavanja sa knjigom posade, sa svim ostalim papirima tzv. roll, kad uplovljava također bi trebao otići odraditi svoj dio administracije. Prema Zakonu o morskom ribarstvu ima čitav niz očevidnika, tiskanica, obrazaca koje također treba ispuniti. Svi članovi posade na tom brodu moraju imati matrikul, odnosno pomorsku knjižicu, moraju imat položene određene kvalifikacije koje se polažu identično kao za pripadnike članove posade trgovačkih brodova. Ti ispiti nisu jeftini, ti ispiti nisu jednostavni, ti ispiti nisu potrebni na ribarskim brodovima. I intervali pregleda takvih ribarskih brodova u Hrvatskom registru brodova su gotovo pa identični puno većim brodovima koji plove na puno zahtjevnijim rutama, koji prevoze putnike, imaju puno zahtjevnije zadatke. Sve to poskupljuje i komplicira posao na ribarskim brodovima, ribarskom sektoru a ono što je posebno bitno zadnjih godina nakon što je kriza zahvatila i hrvatsko ribarstvo zatvara mogućnost normalnog ekipiranja posada jer na takvom plovilu jednostavno više na tržištu radne snage ne možete naći odgovarajući broj kvalificiranih ljudi koji su spremni za tako niske plaće kakve su danas u hrvatskom morskom ribarstvu ukrcat se na brod. Mi dolazimo u situaciju da nam je sve više i više brodova napušteno, da sve više i više ribara profesionalnih odustaje i da ljudi imaju sve veće i veće probleme. To također znači da na takvom brodu od 13, 14 metara bi trebao biti stalno ukrcan i kad je brod u luci za nevremena nužni broj članova posade. Što to znači? To znači boravak 30 dana na brodu koji je potpuno neuvjetan za dulji boravak, na kojem nema realnih uvjeta da netko normalno boravi. Potpuno bespotrebno i apsurdno. I konačno prava istina koju je spomenuo kolega Novak mogu to iskustveno potvrditi kao netko tko je sudjelovao u više akcija spašavanja havariranih brodova najveći dio brodova koji stradavaju su upravo oni koji su tako kvalitetno i rigorozno pregledani od strane Hrvatskog registra. Brodice koje pregledavamo sami uz asistenciju, odnosno uz pregled lučkih kapetana predstavnika ministarstva imaju daleko manje havarija i daleko manje havarija sa konačnim završetkom potapanja. Neka gospoda objasne zašto? Kako je to moguće? Moguće je jer nitko više od nas ne vodi računa o našoj sigurnosti no mi sami. Ovo govorim u prvom licu osjećajući se danas u ovom Saboru kao ribar, a ne samo kao saborski zastupnik. I ovu apsurdnu situaciju, apeliram na resornog ministra, moramo riješiti. Došlo je konačno vrijeme da to riješimo. Imamo pune argumente i pravna stečevina EU nije ni najmanje isprika jer na osnovama zdravog razuma i pragmatičnosti EU u ovom dijelu postupa bitno drukčije. I u Republici Italiji postoji, naravno nitko ne zagovara režim bez nadzora i kontrole tehničke ispravnosti, ali režim eksploatacije ribarskih plovila u Republici Italiji je puno liberalniji, puno suvisliji, puno kvalitetniji no što je to slučaj kod nas. O Sloveniji neću ni govoriti, neću govoriti ni o drugim mediteranskim zemljama. U konačnici, da zaključim, Hrvatska narodna stranka će podržati ovaj prijedlog zakona, naravno. U njemu su implementirane osim samog usklađivanja sa pravnom stečevinom EU i neke stvari koje dosad nisu bile kvalitetno riješene, implementirane su i odredbe koje će umnogome učiniti sigurnijim Jadran u pogledu zaštite ekosustava i okoliša. Ali zaključno i na kraju kad je u pitanju ovo što su kolege izlagale u ime udruga kapetana, u ime udruga ribara stvari su koje imaju osnova, koje imaju argumenta, a posebno kad je u pitanju zahtjev hrvatskih ribara da se redefinira status plovila i njihova prava i obveze kad je to u pitanju je apsolutno opravdan. Jer je stvar kod nas svih ovih godina dovedena do apsurdna. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći govornik bit će u ime Kluba zastupnika HDSSB-a uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepa, uvaženi predsjedniče Sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Evo, iako kao zastupnik dolazi s kontinentalnog dijela Hrvatske želim dati svoj doprinos ovoj raspravi jer smatramo u klubu HDSSB-a da je Pomorski zakonik i pomorstvo posebice ovom gospodarskom obavljanju djelatnosti na moru, vrlo važno za prosperitet RH, posebno imajući u vidu kontekst novog režima kada Hrvatska 1.7. postane punopravna članica EU. Stoga je i ovoj prvi dio ovog zakona i osnova za ove izmjene i dopune Pomorskoga zakonika, daljnja implementacija zajedničkog prava, pravne stečevine EU, direktiva i smjernica Vijeća i Komisije EU u svezu ove problematike. U ime kluba HDSSB-a podržat ćemo naravno ovaj amandman koji je dao u ime kluba Hrvatski laburista kolega Novak na članak 29.. Isto tako apeliramo i podržavamo ovaj zahtjev Hrvatske udruge brodara, Udruge ribara, Sindikata pomoraca Hrvatske da se na način kako je to pitanje riješeno u zemljama EU oko dužine ribarskih brodica od 12 do 24 metra riješi na način kako je to riješeno u zemljama EU zbog onih razloga koji su kolega i Baranović i kolega Bačić govorili. Smatramo da ipak treba pomoći hrvatskim ribarima s obzirom da je ovakva odredba po ovom izmjenama i dopunama zakonika poprilično za njih, dakle loša i dovest će u pitanje obavljanje njihovog svakodnevnoga rada. Stoga podržavamo dakle ovu inicijativu i predlažemo da se u ovom dijelu taj Pomorski zakonik, već kad radimo izmjene i dopune zakonika izmjeni. Mi osobito važnim smatramo istako tako i uređenje statusa Hrvatskog registra brodova posebno u razdoblju nakon pristupa Hrvatske EU. Da bi se prije svega očuvala i podigla visoka razina sigurnosti plovidbe brodova u nacionalnoj plovidbi, ali i da bi se dakle u smislu racionalizacije i organizacije pomorske administracije kroz korištenje raspoloživih tehničkih znanja hrvatskog registra bila propisana nadležnosti hrvatskog registra brodova i u odnosu na brodove, jahte i u nacionalnoj plovidbi. Osim spomenutih, dakle Uredi Europskog Parlamenta i Vijeća odgovornosti pomorskog prijevoznika za putnike u slučaju nezgode, dakle smatramo važnim uređenje toga pitanja, a posebno važnim smatramo osnaživanje zakonskoga okvira kada je u pitanju zaštita morskoga okoliša od onečišćenja prouzročenog morskom plovidbom, te propisivanje obveznog osiguranja za štetu koju brodovi počine u toj pomorskoj plovidbi. Isto tako podražavamo i ove dodatne izmjene zakona kada je u pitanju procedura za zbrinjavanje brodova koji su nerentabilni, tzv. podrtina, čuli smo i od prethodnih kolega da se do 8 od 10 godina dešava da neki brodovi stoje u lukama, da su nerentabilni i da čine, osim što čine štetu čine i štetu u zaštiti okoliša. Zakon se mijenjao u ime zakonika koji se odnosi na spašavanje, te se uređuje u skladu sa Konvencijom o spašavanju iz 1989. godine, dakle to ona daljnja implementacija međunarodnog prava kada je u pitanju pomorsko pravo, to je ono što trebamo podržati. Isto tako je klub HDSSB-a podražava drugačije rješenje pitanja oko ova 183 dana provedena na brodu ili na kopnu kada je u pitanju oslobođenje od plaćanja poreza na dohodak pomoraca, smatramo da to treba u zakonu drugačije riješiti i da se ono vrijeme koje provede eventualno na bolovanju, ako postoji takvo vrijeme, i ono vrijeme koje pomorac je proveo u edukaciji, daljnjem usavršavanju treba priznati u ovih 183 dana da bi se dakle oslobodilo plaćanja od poreza na dohodak. Isto tako uvođenje i drugačije tretiranje poreza na tonažu koji bi trebao dakle doprinijeti daljnjoj konkurentnosti brodara na svjetskom tržištu, smatramo da je to dobro rješenje koje je u zakonu i da će zaista ako je to tako povećati konkurentnost hrvatskih brodova u putničkom i linijskom prijevozu i da će se dakle dalje stimulirati upis brodova u Hrvatski registar brodova. Evo, ukratko ovo su razlozi zbog kojih i klub HDSSB-a podržava donošenje ovog zakonika uz napomenu da se razmotri inicijative Udruge ribara, Sindikata pomoraca Hrvatske, Hrvatske udruge brodara i ova pitanja koja se tiču, ova 183 dana, podržavamo dakle prijedloge i amandmane koje su dali kolege ispred kluba Hrvatskih laburista i HDZ-a. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi se javio uvaženi zastupnik Boris Blažeković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Javio sam se, žao mi je da nas se tako malo javilo oko ovog zakonika. Smatram da je tema izuzetno važna za sve nas. Naime, Hrvatska je zemlja na moru. Tisuće kilometara obale, tisuće otoka, skoro pola Jadranskog mora i preko milijun ljudi. Na obali i otocima Hrvatskog jadrana živi više od milijun hrvatskih građana i građana, više od milijun žena, muškaraca, djece, školaraca, studenata, starih ljudi, svi oni žive na hrvatskoj obali i hrvatskim otocima. U ljetnim mjesecima ljudi dolaze na Hrvatski jadran na odmor, da uživaju i opuste se na najljepšem moru na svijetu. Hrvatska ima tisućljetnu povijest i tradiciju pomorstva, ribarstva, brodogradnje, trgovine, lučkog poslovanja i gospodarenja na i uz more. Tijekom prošlih vremena u okviru raznih država Hrvatske je na razne načine, te neki put uspješnije, neki put manje uspješno koristila to svoje prirodno bogatstvo, od neretvanskih gusara ili Dubrovačke trgovačke mornarice, pa do sustava uvođenja luka i pomorskih puteva. U sklopu Austrougarske imali smo svjetsku najjaču brodogradnju, najjače brodarske kompanije, najjaču luku na Mediteranu. Razvojem turizma bili smo i sad smo sve atraktivnija zemlja za odmor, za sada samo za ljetovanje, a usponi i padovi bili su stalni i veliki. Najgori odnos spram mora i priobalja čini mi se uspjeli smo iskazati nažalost u naše doba, u proteklih dvadesetak godina. Jednim dijelom za to je svakako kriv i rat, ali u ogromnoj većini slučajeva krivi smo sami, nevjerojatan je bio taj odnos spram nečeg tako vrijednog kao što je hrvatsko more i priobalje, nevjerojatno je naprosto za zdrav razum neshvatljivo, zanemariti razvojno i gospodarski najpotentnije područje države koje je najpotentnije u znatno širem okviru no što je Hrvatska sama, ali tu smo gdje smo. Danas je pred nama prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika. Taj se zakon direktno tiče svih hrvatskih pomoraca bez obzira da li plove na domaćim ili stranim brodovima, tiče se svih koji se bave bilo kakvom gospodarskom djelatnošću na moru i obali, tiče se ribara, tiče se naprosto svih hrvatskih građana koji žive ili posluju na moru a tiče se i svih drugih koji plove, borave ili na bilo koji drugi način dotiču more ili priobalje. Preko tisuću članaka pomorskog zakonika propisuje, određuje i uređuje načine i odnose plovidbe, platacije mora, otoka i priobalja. Konkretno Pomorski zakonik u cijelosti sustavno uređuje najznačajnije javno pravne, imovinsko prave odnose povezane s morem, pomorskom plovidbom, djelatnošću i pomorskim brodovima. Još jednom nam okvir EU pomaže da poboljša i osuvremenimo domaće zakonodavstvo. Ovim zakonom uređuju se pitanja vezano za obavljanje pomorske kabotaže koje se nakon 2015. posebno trebaju prilagoditi naši brodari. Ovaj zakon govori o lučkim prihvatnim uređajima za otpad brodova i ostatke tereta. Uređuje se status hrvatskog registra brodova u razdoblju nakon pristupanja RH EU. Osigurava se primjena Atenske konvencije o prijevozu putnika i prtljage morem iz 1974.godine kako je izmijenjena i dopunjena protokol iz 2002.godine. Propisuje se obvezno osiguranje za brodove veće od 300 bruto registarskih tona koji viju zastavu RH ili pristaju u luke ili uz obalne nepomične objekte u morskim vodama pod jurisdikcijom RH. Izmjenama zakona također se znatno osnažuje vrlo važan zakonski okvir za zaštitu morskog okoliša od onečišćenja prouzročenog pomorskom plovidbom te se propisuje i donošenje strategije u sprečavanju štetnog prijenosa, morskih organizama i patogena putem balasnih voda i obvezuju se lučke uprave i koncesionari luka posebne namjene da adekvatno prema luke osiguraju sustav prihvata skupljanja otpada s brodova sukladno međunarodnim europskim standardima a zapovjednici brodova se obvezuju na predaju otpada. Detaljno se uz odvojeni pravni režim uređuju pitanja vođenja potonulih stvari, uklanja podrtina. Zakonom se mijenjaju odredbe zakonika koje se odnose na spašavanje te se uređuje sa skladom sa Konvencijom o spašavanju iz 1989.godine. U skladu sa smjernicama Europske zajednice o državnim potporama u pomorskom prijevozu izmjena pomorskog zakonika iz 2011.godine potpuno je oslobođena od poreza na dobit, zamijenjeno je sustavom poreza po tonaži, važna gospodarska mjera. Ovim zakonom se proširuje krug brodara koji se mogu koristiti pravo na plaćanje porez na tonaži i kako bi se poboljšala konkurentnost hrvatske zastave i privukli brodari da upišu brodove u hrvatski upisnik. Kao što se vidi iz nabrojanog brojna se poboljšanja unose ovim zakonom u pomorski zakonik. No pred nama su i dalje izazovi upravljanja gospodarenja našim morem, našom obalom i otocima. Ulaskom Hrvatske u EU samo se povećava naša odgovornost u zaštitu mora i priobalja kao i u sigurnosnom tako i u ekološkom smislu. Kao ljudi imamo sreću da smo se rodili u prelijepoj zemlji na ovim geografskim širinama s ugodnom klimom i prelijepim morem, vjerojatno jedno od najugodnijih područja za život. Naši su nam preci a i razni osvajači ostavili u nasljeđe nevjerojatne spomenike i nevjerojatne količine spomenika raznih kultura i raznih razdoblja. Imamo povijesne vjerojatno najljepše zaokružene gradove i ostatke gradova na svijetu. Svjesni smo da su nekim razdobljima naše povijesti nismo baš pametno nosili s okolišem i eksploatacijom prirodnih bogatstava. U nekim slučajevima imali smo sreću da nismo podlegli ili nismo bili u mogućnosti podleći sveopćoj devastaciji prostora kao što se desilo u nekim drugim mediteranskim zemljama. I naša i suvremena i svjetska znanost i tehnologije i naše i svjetsko i suvremeno znanje dostupni su nam i dužni smo ih koristiti kao bi osmislili i osigurali što brži i raznovjeriji razvoj i zaštitu posebnog bogatstva hrvatske države, hrvatskog djela Jadrana. Na obali i otocima hrvatskog Jadrana živi više od milijun hrvatskih građana i građanki, više od milijun žena, muškaraca, djece, školaraca, studenata, starijih ljudi živi na hrvatskoj obali i otocima. Oni zaslužuju a država im je dužna pružiti sve kako bi svojom tradicijom, svojoj kulturom, svojim radom i željama razvijali svoje talente i realizirali svoje želje i ambicije. Oni su oduvijek bili i ostali su a i biti će najveći čuvari nacionalnog blaga hrvatskog Jadrana. Svi smo im u tome obvezni pomoći a jedan od načina je i donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Obavještavam da je sukladno odredbama poslovnika isteklo vrijeme za prijavu pojedinačnih rasprava. U ovom času imamo zadnju raspravu pojedinačnu i to je uvažene zastupnice gospođe Ane Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo ove izmjene i dopune pomorskog zakonika svakako valjalo bi podržati iz razloga što se zapravo radi o usklađenju sa pravnom stečevinom EU. Ali ja ću ovdje reagirati kao pravnik i kao netko tko se zalaže za kvalitetu zakonskih tekstova i zato apeliram na predlagatelje sada i u niz drugih slučajeva predlaganja zakona da se oni stavljaju u redovnu proceduru. Znam da će mi se odgovorit vjerojatno da je ovo europski zakon, da se usklađuje sa pravnom stečevino i direktivama ali nema zabrane da se on pusti pogotovo kad je ovako opsežan sa 150 članaka izmjena i dopuna u redovitu proceduru jer bismo mu onda mogli i tekst poboljšati. Naime svakako da treba podržati odredbe kojima se štiti Jadransko more od onečišćenja dakle razradu zaštite od onečišćenja mora. Također i pojednostavljenje uklanja podrtina to su sve dobre i kvalitetne izmjene, strože odredbe o mjerama osiguranja kod uplovljavanja brodova sa opasnim teretom, to su uglavnom na to se odnose ove izmjene. Ali još jedna značajna izmjena, a to je izmjena odredba o kabotaži. Naime, kao što znamo po dosadašnjem zakonu kabotažu su mogli obavljati promet između domaćih luka samo brodovi hrvatske državne pripadnosti, dakle brodovi hrvatske zastave. Naravno zbog europske direktive, zbog slobode kretanja robe i kapitala potrebno je sukladno direktivi dopustiti i brodovima brodara EU da vrše kabotažu u unutarnjim morskim vodama i između domaćih luka. Ali osvrnula bih se na ovaj članak 6.kojim se mijenja dosadašnji članak 9. Naime, možda sasvim neprimjetno će proći nešto, dosadašnja odredba je dopuštala samo domaćim brodovima da prometuju između domaćih luka ali je bila jedna iznimka kada je ministarstvo moglo odobriti i drugačije ali pod strogim zakonskim uvjetima i to su bila samo dva slučaja. Dakle slučaj praznih kontejnera u njihovoj eksploataciji ili stranog broda jahte ili brodice kada su prevozili osobe i stvari između hrvatskih ali uz ako je to opravdava hrvatski gospodarski interes i uz prethodno pribavljeno mišljenje HGK-a. Sada se događa sljedeće dakle osim po direktivi i ispregovaranim stajalištima sa odgodom do 2014.za kruzer odnosno do 2016.za putnički promet, dozvoljava se kabotaža doduše ovdje zakon ne kaže komu ali se poziva dakle stavkom 1.ovog članka 9.vi utvrđujete što se smatra pod kabotažom pa sada pravite razliku između obalne i otočne kabotaže ne znam zašto, to ne vidim smisla ali nije bitno. Kažete da je to prijevoz jahtom i brodicom unutar unutarnjih morskih voda i teritorijalnog mora uz naplatu. I u stavku 2.kažete "pomorska kabotaža u RH obavlja se sukladno uredbi EU koja uređuje pomorsku kabotažu". U uvodnim odredbama već imamo navedene sve direktive i odluke Vijeća EU. One su napisane točno da se zna na koju se konkretno uredbu to odnosi pa u ovakvom smislu to nema potrebe ovdje ponavljati, a osim toga se ne zna iz ovoga članka da vjerojatno u toj uredbi stoji da kabotažu mogu vršiti brodovi zemalja članica EU i unutarnjim hrvatskim vodama. Dakle bilo bi dobro kada se piše zakon nema razloga da to onda ne napišete da ne mora svatko tko hoće doznati tko to može vršiti kabotažu zapravo ići čitati i iščitavati tu uredbu vijeća broj taj i taj iz '92.itd. E ali sada ima ono što je bitno za napomenuti, a to je stavak 3.kaže "iznimno ministar može odobriti plovnom objektu treće države obavljanje kabotaže u unutrašnjim morskim vodama i teritorijalnom moru RH". Dakle treće zemlje su one koje nisu Hrvatska i nisu članice EU. I gledajte sada zapravo ministar bez ikakvih kriterija, bez ikakve potrebe opravdanja hrvatskog ekonomskog i gospodarskog interesa bez ikakve konzultacije Ministarstva gospodarstva ili HGK-a kao što je to do sada bilo, dakle može svojom diskrecijskom odlukom bilo kojoj trećoj zemlji, brodu treće zemlje odobriti kabotažu. Čuli smo sada mislim da je kolega Baranović govorio da će uopće ove odredbe o kabotaži otežati posao našim brodarima naravno jer će tu biti višestruka konkurencija u odnosu na današnju. I spomenuo je poglavito mnoge turske kruzere koji stand by čekaju samo da dođu na novo tržište i da ponude vjerojatno svoje usluge možda po nižim cijenama itd., dakle svakako domaćem gospodarstvu otežaju situaciju. Zbog čega onda mi ovim zakonom tako benevolentno dajemo ministru ovlast da bez ikakvih kriterija i ikakvih uvjeta on premda je zakonom sada to prošireno i dapače sa ispregovaranom odgodom do 2016.godine da se u kabotažu puštaju brodovi zemalja članica EU ali onda izvan toga ministar kako i kada hoće, tako to piše u zakonu ja ne kažem da će on to baš ikakvog kriterija ili zlurado prema hrvatskim brodarima itd., ali to što mi pretpostavljamo nije dovoljno. To treba pisati u zakonu i stoga ne vidim zašto uz ovu odredbu nije bila zadržana dosadašnja stipulacija koja je govorila da se to može samo iznimno u samo nekim slučajevima i da to mora biti opravdano hrvatskim gospodarskim interesima onda kada se takve usluge ne pružaju odnosno nema ih pružatelja usluga, domaćih pružatelja usluga i da mora prethodno biti pribavljeno mišljenje HGK-a. dakle ne vidim zašto je to ispušteno, koja je to intencija i ja vas lijepo molim da ovo prijelazno vrijeme koje je ispregovarano do kraja 2014.odnsono 2016.godine da iskoristite i da ovu odredbu ovoga zakona izmijenite da ne dopuštate tako široko upuštanje na hrvatsko tržište bezuvjetno kada to i nije nužno. S jedne strane smo se borili protiv ulaska u kabotažu i brodova zemalja Europske unije pa smo teško pregovarali i ispregovarali to prijelazno razdoblje, a s druge strane upuštamo treće zemlje kako god hoće i bez kriterija. Evo ja zaista na ovo apeliram i zato govorim da su bila dva čitanja onda bi još o nekim odredbama ovoga zakona mogli razgovarati. Mogli bismo sugerirati neka bolja rješenja koja bi ostala u okviru primjena direktive Europske unije. Jer naravno da mi moramo naše zakonodavstvo usklađivati sa direktivama ali to usklađivanje može biti kvalitetnije ili manje kvalitetno sa pogođenim smislom direktive u prijenosu u naše domaće zakonodavstvo i sa nepogođenim ili sa proširivanjima i ubacivanjem u zakonodavstvo i onoga što nije nužno po direktivi Europske unije. I evo zato i u slučajevima kada zakoni nose oznaku P.Z.E. nije uvijek nužno da oni budu u hitnom postupku i radi kvalitete i osiguranja smisla u provedbi zakona bilo bi dobro kada bi oni bili u redovitoj proceduri. Zašto to govorim, zato što je praktički nemoguće, ja bih intervenirala amandmanom ovaj članak 6. kojim se mijenja članak 9. ali je nemoguće amandmanski u njega intervenirati a da je prvo čitanje onda bi predlagatelj ove primjedbe ja vjerujem jer su dobronamjerne svakako uzeo u obzir. I upozoravam još i onda na prijelazne odredbe u kojima se govori da će ministar donijeti pravilnik o kabotaži ali tamo ne govori sve ono što mora urediti a što mu je propisano ovim člankom 6. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Vaše je izlaganje je izazvalo tri replike. Prva je ona poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažena kolegice Lovrin, ja se osobno ne bojim kabotaže, dugo smo pregovarali sa Europskom komisijom oko ishođenja prijelaznog razdoblja kao što su to dobile i druge mediteranske države. Neke više, neke manje. Primjerice Grčka je bila dobila jedno dugo prijelazno razdoblje od čeka je sama odustala nezadovoljna svojim brodarima i htjela je sama da joj na njeno tržište uđu drugi brodari kako bi osnažili položaj korisnika putničkog prometa u Grčkoj. Međutim, ono što, i pokazalo se da nakon omogućavanja kabotaže u Europskim državama, u matičnoj državi nije došlo do velikog ulaska, do značajnijeg ulaska drugih brodara. No ono čega se ja bojim a to sam rekao u ime kluba to jest da država i ministarstvo ne smije propustiti ovaj rok od 4 godine koliko nam preostaje još da čuvamo kabotažu za nacionalnog brodara u prvom redu Jadroliniju ali i druge putničke brodare i da taj rok potrošimo a da na određeni način ne prisilimo i ne pomognemo našim brodarima da nabave nove putničke brodove primjerice za one otoke u Hrvatskoj koji još uvijek nemaju, nemaju tu blagodat da se prevoze novim brodovima. To su u prvom redu šibenski otoci, otoci šibenskog arhipelaga i južni hrvatski otoci Šipan, Mljet, Koločep i Lopud gdje doista flota nacionalnog brodara nije primjerena 21. stoljeću i gdje kroz novi natječaj bi se prisililo ne samo Jadroliniju nego i druge potencijalne zainteresirane brodare da uđu u postupak obnove flote i da doista tamo izgrade plovila primjerena otočanima koji tamo žive a i turistima koji na te otoke dolaze. Prema tome, kroz postupak koji smo dobili kroz postupak pregovora i to prijelazno razdoblje ono je upravo bilo ciljano kako bi se brodarima domaćim omogućilo da na domaćem tržištu obnove flotu u konkurenciji sa domaćim brodarima. A onda temeljem ugovora potpisani sa državom mogu taj promet obavljati i nakon što istekne rok koji je bio odobren, to prijelazno razdoblje za kabotažu.
Hvala lijepo. Na vašu repliku odgovoriti će poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. E pa kolega Bačić ako se vi ne bojite kabotaže dakle, da to pojednostavimo, konkurencije hrvatskim brodarima. Onda ja predlažem da bi ovaj zakon članak trebao glasiti drugačije a to na način da kaže da kabotažu može odnosno promet između domaćih hrvatskih luka obavljati bilo tko, bilo tko bez ikakvih uvjeta. Naime, onda nam niti ne treba odredba po kojoj smo sada zbog direktive Europske unije i zbog toga što smo tako potpisali u pregovaračkim stajalištima dakle da ćemo u kabotažu pustiti brodove zemalja članica Europske unije. A nećemo i treće jer proizlazi iz toga da treće nećemo osim iznimno kada ministar tako odluči bez ikakvih uvjeta i kriterija. Ako se ne bojimo, donesimo onda zakon, odnosno ne propisujemo uopće uvjete za kabotažu pa onda taj promet može obavljati bilo tko i bilo kako. Ja samo upozoravam na to da ne može ako je zakon odredio tko može se prepuštati ministru da i izvan toga za treće zemlje donosi odluku bez kriterija kada i kako hoće. Jer onda cijeli ovaj zakon nema smisla. Ta odredba gubi svoj smisao.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Vukšića.
Uvažena kolegice Lovrin, ja ću sada na tragu ove vaše intervencije reći, ja se slažem s vama, vaš kolega se ne slaže i to jest replika, ja ću umnožiti u 151 primjera Klaića da vide potpredsjednice sabora što jest replika, što nije, mada se predstavljaju velikim jezikoslovcima ali nisu. Rekli ste ovako, ministar dopušta diskrecijskim odlukom ili diskrecijskim pravom kabotažu brodovima trećih zemalja bez i bez, može to napraviti bez ikakvih ekonomskih interesa. Slažem se s vama da treba propisati kriterije. Ne bi se trebali pripisati kriteriji da dvodesetljetna praksa nije dokazala da ministri često štete interesima Republike Hrvatske. Uglavnom su do sada štitili interese ili svojih stranaka ili svojih koalicija ili svoje osobne interese. Ja vjerujem da ministar Hajdaš Dončić obavlja časno svoj posao, ali ovaj zakon se ne piše za ministra Hajdaša Dončića nego ovaj zakon se piše za sve ministre koji će doći poslije njega i volio bih da taj zakon dugo traje, da nismo jedna od zemalja koja mijenja svaki dan zakone kao čarape. Imao bih povjerenja da nismo jedna od rijetkih zemalja koja ima na optuženičkoj klupi premijera koji je optužen za veliki kriminal, a podržavali su ga i neki ministri. Prema tome u potpunosti se slažem, treba za sve što propisujemo i jučer smo govorili o nekim kriterijima, propisati kriterije, da li je to propisano u drugim zakonima drugih europskih zemalja, pa druge europske zemlje su kulturološki daleko, kada je u pitanju okružje u kojem politika djeluje, daleko naprednije od nas.
Hvala lijepo. Ja bih samo upozorio sve zastupnike da, naravno vidio sam, dat ću vam riječ, samo bih upozorio sve zastupnike da se sukladno odredbama Poslovnika drže teme o kojoj govorimo. A sada će odgovoriti na repliku uvažena zastupnica gospođa Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Pa kolega Vukšić, pa dobro držali ste se teme, ali ja ću se vratit zaista na temu ovog Pomorskog zakonika. Evo vidite, za sve to vrijeme koje ste vi govorili o nekim prošlim vremenima ja čitam upravo Pomorski zakonik koji je donijet 2004., izmijenjen je 2009. i 2011. i za cijelo to vrijeme je u tom Pomorskom zakoniku pisalo da kabotažu mogu obavljati samo hrvatski brodovi između hrvatskih luka, a iznimno da ministarstvo može odobriti stranom brodu samo prijevoz praznih kontejnera, samo jahti ili brodici ili brodu uz naplatu i to ako to zahtijeva gospodarski interes Republike Hrvatske uz prethodno pribavljeno mišljenje Gospodarske komore. Tako je to bilo od 2004. do sada. Sada se predlaže da se bilo koji uvjeti izbrišu i da se da ministru pravo da bilo kada kako hoće, sviđalo se to nekom ili ne ili se njemu sviđa ali bez ikakvih valjanih razloga da on donese odluku da u kabotažu upušta treće zemlje. Ja ne moram sumnjati i ne želim sumnjati u dobre namjere i poštenje gospodina aktualnog ministra, ali zakoni se ne pišu prema osobi ni prema aktualnoj garnituri, niti prema onoj prošloj nego se pišu tako da budu jasni i jednoznačni u primjeni. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja replika je ona poštovanog zastupnika Mladena Novaka. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa uvažena kolegice Lovrin, apsolutno podržavam sve ovo što ste vi rekli s tim što posebno naglašavam ova dva čitanja, odnosno procedura. Imamo sad situaciju da članak 70. još i možemo mijenjat, odnosno možemo dat amandman na njega, a izuzetno je opasan jer u pitanju je i sigurnost brodova. S druge strane brodari su svjesni da trošak peljara je dodatni trošak, a ono što može izaći kao posljedica može biti jedna ekološka katastrofa u bilo kojoj od naših luka. Zbog čega? Ja vjerujem da je to neki previd. Apsolutno podržavam ovo da nitko nije išao pisat nešto s namjerom da napravi štetu, ali imamo upravo iz ovih razloga koje ste vi rekli, imamo sad situaciju da recimo ne možemo utjecat na članak 5. koji definira da li je nešto brod ili brodica, ne možemo utjecat na članke od 126 mislim do 129.a koji definiraju porez na dohodak pomoraca zato što se predloženi tekst odnosi samo na, ako se ne varam, mislim na članak 127. čijom izmjenom ustvari ne bi napravili ništa. Jer ta problematika je obuhvaćena kroz ako se ne varam pet članaka i tih pet članaka praktički bi trebalo svih pet biti dio izmjena i dopuna da bi mogli na njega utjecati. To se moglo ostvarit, bez obzira što je zakon europski, to se moglo ostvarit sa dva čitanja, ne vidim potrebe za ovim. A previd može svatko napravit, u najboljoj mjeri postoji mogućnost da napravi previd. Ne vidim zbog čega svaki puta idemo sa hitnim čitanjem, hitnom procedurom kad postoji mogućnost, postoji još uvijek dovoljno vremena za to. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovoriti će uvažena zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepo. Pa kolega Novak, ja kao članica Odbora za zakonodavstvo sustavno i uporno upozoravam na tome odboru da mi niz zakona donosimo u hitnoj proceduri protivno Poslovniku, ali većina u Odboru za zakonodavstvo to ne uvažava i prosljeđuje protuposlovnički zakone na plenarnu sjednicu. A u ovom slučaju to nije protuposlovnički jer kaže se da se po hitnom postupku donose zakoni kojima se usklađuju s propisima Europske unije, ali kaže ako to zatraži predlagatelj. Dakle gospodin ministar kada je to zatražio nije povrijedio Poslovnik, ali bi bilo bolje radi nas svih i radi kvalitetnog teksta zakona kao što ste rekli i zbog obimnih izmjena da je ovaj zakon išao u dva čitanja. Sve bi bilo uređeno, bile bi primijenjene direktive, ali svakako na jedan kvalitetniji način i smisao tih odredaba bi bio bolje inkorporiran u zakonski tekst jer bi se, ja čvrsto vjerujem, predlagatelj uzeo u obzir naše primjedbe, a ovako je ono što smo uočili u ovoj fazi postupka nemoguće urediti amandmanom. Ali još jedanputa apeliram na predlagatelje i onda kada im to dozvoljava Poslovnik radi kvalitete teksta zakonskog, a poglavito onda kada u Poslovniku nema temelja za donošenje po hitnoj proceduri, a mi smo dnevno svjedoci da takvi zakoni budu donijeti i bude izglasan hitni postupak i budu donijeti u hitnom postupku.
Hvala lijepo. Evo nakon ove rasprave ja sam uvjeren da će na sve to odgovoriti u svojoj završnoj riječi poštovani ministar pomorstva, prometa i infrastrukture doktor Siniša Hajdaš Dončić. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Još jednom dobar dan. Vrlo konstruktivna rasprava, dakle koja je i uvažila reći ću i nešto što je bilo u prethodnom razdoblju, a to je široka javna rasprava gdje su se zapravo i svi dionici ili … [[Govornik se ne razumije.]] ili interesne skupine, dakle uključivale u izradu samog Pomorskog zakonika. Dakle, nama je kao ministarstvu, meni je kao ministru naravno cilj da pokušamo nivelirati, dakle različite interesne skupine pa tako i kod peljara ili pilota. Dakle, ne smatram da postoji bojaznost, dakle od gubitka prihoda jer oni gubitak prihoda, tj. taj prihod neće ni imati. Jer većina brodova ako i dođe zapravo bit će pod nekim zastavama pogodnosti. Dakle, neće postojati problem nekog reciprociteta što se tiče Hrvatske, recimo Italije oni i tako i tako sad ne plove. Što se tiče naglasio sam to, dakle prava pomoraca mi smo zaštitili ovu razinu koja sada postoji trenutno u situaciji kakva je sad osobito što se tiče mirovinskog sustava i situacije recesije neka dodatna prava. Trenutno kažem nisu moguća. Ne kažem da pomorci osobito oni koji plove više od 183 dana to ne zaslužuju, ali kažem u širokim konzultacijama i sa Ministarstvom financija i sa drugim ministarstvima, dakle trenutno taj dio nije moguće. Ali meni je važno kao ministru pomorstva, prometa i infrastrukture da su postojeća prava zadržana. Što se tiče što je govorio i kolega Baranović i kolega iz Laburista da tako kažemo, da spremamo jednu detaljniju reformu hrvatskog registra brodova, dakle koji će, pokušat ćemo dakle deregulirat neke propise koji se tiču ribarskih brodica, ali naravno vodeći se prije svega postulatima sigurnosti. Ali spremamo taj dio. A što se tiče kabotaže i zaštite Jadrolinije i ostalih domaćih brodara mislim da smo i sa ovim početkom nekog mini investicijskog ciklusa u Jadroliniji na ova četiri nova trajekta zapravo činimo Jadroliniju konkurentnijom za 31.12.2016. ili 1.1.2017. kada se otvara tržište. Ali opet, neće se dogoditi nikakav, ja zapravo duboko vjerujem nikakav preveliki šok za domaće brodare jer ministarstvo, dakle ministar nevezano tko bio, dakle propisuje i uvjete koji se tiču jezika i kvalitete posade i životnih uvjeta tako da dosadašnja praksa je i pokazala zapravo, dakle da kod otvaranja kabotaže osobito za putnički linijski prijevoz, dakle nije se dogodilo neko veće da tako kažemo turbulencija a tržištu. A isto tako od 1.7. to je isto još jedna mjera smanjuju se trošarine na gorivo za dakle kompanije. Dakle, sama Jadrolinija ako govorim o državnoj kompaniji trebala bi biti bar za dvije kune i 30, 40 lipa konkurentnija što bi ona ponovno koristila kažem za obnavljanje flote koja vam je sada u prosjeku na nekakvih 17, 18 godina. Dakle, to nam je taj investicijski ciklus da učinimo nacionalnog, državnog brodara konkurentnijim. Ali kažem, zahvaljujem svima na raspravi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Dok ne napravite tu reorganizaciju hrvatskog registra brodova ja sam malo prije predložio u svojoj raspravi da cijene koje hrvatski registar brodova naplaćuje za brodove, ribarske brodove danas brodove između 12 i 24 metra smanjite i učinite ih i uskladite ih sa cijenama koju imaju ribarski brodovi manjih od 12 metara, odnosno ribarske brodice. Što se tiče kabotaže još jednom ću ponoviti, dakle 1. srpnja hrvatski brodari mogu obavljati kabotažu u lukama EU. Prema tome, to je izazov za naše brodare da mogu sudjelovati u kabotaži diljem Europe i to nije sporno. To sam rekao u svom izlaganju. Sporno je druga stvar, a to da vi možete temeljem vlastite ocjene omogućiti kabotažu brodovima treće države koja nije članica EU. To je opasno. Dakle, u onom dijelu u kojem govorimo za kabotažu u našoj plovidbi gdje omogućavamo drugima tu trebate napraviti sve da se hrvatski brodari osnaže za to prijelazno razdoblje. Ali ostaje sporno što je moguće da za pojedine djelatnosti, za pojedine djelatnosti pomorske djelatnosti, za pojedine poslove koji se odvijaju na istraživanju ili na nekakvim specifičnim poslovima vi vlastitom odlukom donosite, omogućujete da kabotažu u hrvatskom Jadranu obavljaju države, odnosno brodari trećih država. Pri tome bi trebalo postojati odredba u Pomorskom zakoniku da uz određene uvjete koje je do sada propisivala Hrvatska gospodarska komora, odnosno davala suglasnost ili da daje Udruga brodara Mare nostrum ili netko treći ako baš vam se ne dopada da to radi Hrvatska gospodarska komora da oni daju određeni način suglasnost da taj posao kojega će obavljati treća država se ne može obaviti u Hrvatskoj. Na taj način bi ta odredba onda možda bila opravdana.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Ane Lovrin.
Hvala lijepo. Pa evo vidim da gospodin ministar na repliku ne odgovara, a ja ću upravo reći isto. Naime, gospodine ministre nakon, recimo moje rasprave o kabotaži i poglavito o ovom stavku trećemu članka, izmijenjenog članka 9. kojom se dopušta ministru da diskrecijskom odlukom u kabotažu upusti brodove treće zemlje. Ja sam očekivala da ćete vi u završnom obraćanju nama reći barem reći koji je ratio tako predložene odluke. Dakle, koji je ratio odredbe da ste ukinuli sada u zakonu postojeće uvjete kada ministarstvo iznimno može dopustiti stranom brodaru kabotažu. Očekivali smo da ćete reć neki razlog zašto ste ukinuli uvjete i dopustili da mimo zakonske odredbe ministar može kada god to hoće dat dozvolu da se postupa ionako kako to u zakonu ne piše. Ovako široke ovlasti, predavanja zakonodavne vlasti izvršnoj vlasti i to ne Vladi nego jednom ministru ja sam u rijetko kojem zakonu do sada vidjela. Hvala.
Evo uvaženi ministar Hajdaš Dončić će odgovoriti.
Vrlo kratko. Stvar odgovornosti, ljudi će pocjenjivati. Hvala.
Hvala lijepo. S time smo završili raspravu o tekstu ovog zakona. Mi ćemo o njemu glasovati kad se steknu uvjeti. I sada bismo prešli na sljedeći zakon.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 285. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli, posebna tablica amandmana podijeljena je zastupnicima. Molim ministra, poštovani ministre Siniša Hajdaš Dončić, idemo po redu poštovani ministre. Amandman broj 1 Odbora za zakonodavstvo.
Poštovani predsjedniče, dame i gospodo. Amandman broj 1 prihvaća se, na članak 3.
Hvala lijepa. Amandman broj 2 Odbora za zakonodavstvo.
Na članak 8, prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga. Amandman broj 3 Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman broj 4 Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Amandman broj 5 Vlada je podnijela, ne glasujemo jer su podneseni u skladu sa Poslovnikom.
Prihvaća se.
Amandman broj 6 Odbora za zakonodavstvo.
Djelomično se prihvaća na članak 23., u dodanom članku 56.a stavak 5. i stavak 7. prihvaća se, a na članak 23. u dodanom članku 56.b u stavku 1. ne prihvaća se jer predloženim amandman izmijenio bi se tekst stavka 1.članka 56.b na način da se u istom poziva na članak 56.a Zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika, a namjera je bila pozivanje na članak 56.a Pomorskog zakonika koji je izmijenjen i dopunjen ovim zakonom.
Hvala lijepa. Povlači se amandman Odbora za zakonodavstvo broj 6. Amandman broj 7 Odbora za zakonodavstvo.
Ne prihvaća se. Navedeni članak Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika brisan je amandmanom 3 Vlade Republike Hrvatske [[Upadica: Povlači se zbog toga.]]
Hvala lijepa. Povučen je amandman Odbora za zakonodavstvo. Amandman broj 8 Kluba zastupnika HDZ-a poštovani ministre.
Ne prihvaća se, na članak 29. stavak 1. Amandman se ne prihvaća, evo bit ću pažljiv, amandman se ne prihvaća jer bi njegovim prihvaćanjem nametnuli dodatne potpuno nepotrebne obveze prvenstveno domaćim brodarima koji u najvećoj mjeri obavljaju … linijski prijevoz u Republici Hrvatskoj.
U ime kluba podnositelja amandmana poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa gospodine ministre, šteta što niste prihvatili ovaj amandman zato što dovodite u pitanje sigurnost hrvatskih luka. Naime, izmjenama i dopunama kao što je poznato do sada su hrvatski brodari koji su u linijskoj plovidbi dakle ti i brodove Hrvatske ratne mornarice itd. imali pravo ulaska bez peljara, ali napominjem hrvatski putnički brodovi koji su plovili u redovnoj liniji zbog jednakosti na brodarskom tržištu sada je potrebno da se i brodovi sa zastavama Europske unije stave u iste uvjete kao i hrvatski brodari. Na ovaj način kako smo mi predložili amandmanom dakle da se bez peljara dozvoli ulazak i brodovima koji viju zastavu država članica Europske unije, ali ako ispune uvjete koje propiše ministar. Dakle smisao odredbe da hrvatski brodari ulaze bez peljara je bio taj da poznaju maritimnu situaciju pojedinih hrvatskih luka. Na ovaj način biste vi svojim pravilnikom propisali kada se pretpostavlja da zapovjednik to poznaje kada ne i to bi vrijedilo jednako za sve brodare i hrvatske i brodare Europske unije, a na taj način se hrvatski brodari svakako ne bi ugrozili jer njihovi zapovjednici u linijskoj plovidbi poznaju te prigode. Na ovaj način ovako lošom nomotehničkom stipulacijom ste dapače proširili da za hrvatske brodare to vrijedi u redovnoj linijskoj plovidbi, a za putničke brodove država zastava Europske unije toga ograničenja nema. Mislim da je to loše i da zaista ugrožavate prvo sigurnost hrvatskih luka, a pitanje je da li dovodite hrvatske brodare u neravnopravan položaj u odnosu na njihov pristup lukama država EU.
Hvala lijepa. Tražite glasovanje?
Tražim glasovanje, naravno.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 8. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. amandman broj 9. poštovanog zastupnika Mladena Novak.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje. Dakle, jedno od temeljnih načela EU, načelo jednakosti u pristupu tržištu stoga bi zadržavanje različitih pravila u odnosu na brodove, hrvatske zastave, u odnosu na brodove zastava drugih država članica bila nedopuštena diskriminacija. Što se tiče sigurnosti, dakle koja je također vezano na i jedan dio amandmana HDZ-a, dakle u prethodnom obrazloženju je i obrazložena uloga peljara u odnosu na zapovjednika broda kao i drugi sustavi koji stoje na raspolaganju zapovjedniku, a koje je Hrvatska uvela upravo zbog unapređenja sigurnosti plovidbe i zaštita morskog okoliša što je naš najveći prioritet i najveća briga. Upravo kroz sve te VTMS sustav služba sa lučkim kontrolnim centrima upravo posvećuje najveću pozornost brodovima prilikom operacije uplova i isplovljavanja dajući im sve potrebne upute. Hvala.
Hvala i vama. Poštovanog podnositelja amandmana, zastupnika nema. Glasujemo o tom amandmanu. Molim da se izjasnite o amandmanu broj 9. zastupnika Mladena Novak kojega Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 10., 11. i 12. podnijela je Vlada Republike Hrvatske u skladu sa Poslovnikom pa o njima ne odlučujemo. Prelazimo na amandman broj 13. Odbora za zakonodavstvo. Molim ministra.
Amandman 13. na članak 116. prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 14. istog odbora.
Ne prihvaća se jer izričaj u članku 117. u izmijenjenom stavku 3. smatralo se dovoljno jasnim.
Povlači se zbog toga.
Hvala.
Hvala lijepa. I idemo na amandman broj 15. Odbora za zakonodavstvo. Poštovani ministre.
Na članak, dakle amandman 15. na članak 133. prihvaća se.
Hvala lijepa. Idemo na amandman broj 16. Odbora za zakonodavstvo.
Na članak 146., dakle amandman se prihvaća.
Prihvaća se?
Da.
Dobro. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 17. istog odbora.
Na članke dakle 147., 148. i 149. oni se ne prihvaćaju jer navedenim člancima radi se o prijelaznim i završnim odredbama. To smo kasnije prebacili.
Oprostite poštovani ministre. Amandman broj 17. odnosi se na članak 115. prijedloga zakona i osamnaest.
Ako se odnosi na članak 115. on se prihvaća.
Hvala lijepa. Da, postaje sastavni dio konačnog prijedloga. Amandman broj 18. na članak 115. također odbora.
Prihvaća se uz napomenu da se u tekstu amandmana riječi: "u dodanom članku 823b. treba zamijeniti riječima dodanom članku 823d."
Dobro. Suglasni? Predstavnica. Je? Hvala lijepa. Amandman broj 19. Odbora za zakonodavstvo na članak 116. poštovani ministre.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman 20. Vlade Republike Hrvatske u skladu je sa Poslovnikom pa ne glasujemo. Amandman broj 21. Odbora za zakonodavstvo na članak 117. poštovani ministre.
Ne prihvaća se, jer … [[Govornik se ne razumije.]] u članku 113. u izmijenjenom stavku 3. smatramo dovoljno jasnim.
Hvala lijepa. Povučen amandman. Amandman 22. Odbora za zakonodavstvo na članak 146.
Prihvaća se.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 3. na članak, broj 23. na članak 147. poštovani ministre.
Ne prihvaća se, jer se u navedenim člancima radi o prijelaznim i završnim odredbama.
Hvala lijepa. Povučen je. Amandman broj 24. istog Odbora za zakonodavstvo na članak 149.
Na članak 149a. ili na 149.?
Iza članka 149. dodaje se članak 149. koji glasi. itd.
To se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. I na kraju amandman broj 25. Odbora za zakonodavstvo poštovani ministre.
To je na članak 150.?
Je.
Ne prihvaća se jer navedeni članak konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika brisan je amandmanom Vlade Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Amandman povučen Odbora za zakonodavstvo. Time smo iscrpili listu amandmana poštovani ministre. Hvala lijepa.
Hvala lijepa.
Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 102. glasa za i 1 suzdržanim glasom donesen Zakon o izmjenama i dopunama Pomorskog zakonika u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sljedeći zakon je - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama unutarnjih voda, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 333; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje dakle prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Poštovani ministar pomorstva, prometa i infrastrukture dr. Siniša Hajdaš-Dončić.
Hvala vam lijepo. Dakle, prije svega izmjenama i dopunama izvršene su korekcije u postojećem zakonu na način da se ukidaju odredbe koje su prenesene u sam zakon, dakle u postupku pravne prilagodbe preuzetih obaveza iz Sporazuma o stabilizaciji. Iste se naravno odnose i na kabotažu. Mogu reći također da su restriktivni zahtjevi koji se tiču upisa vlasnika plovila za fizičke i pravne osobe s prebivalištem ili sjedištem u zemlji članici EU. Znači, kako se upisuju plovila upisnih plovila koja vode nadležna Lučka kapetanija unutarnjih voda, a isto tako definiraju se nadležnosti Lučke kapetanije unutarnjih voda prilikom spašavanja plovila tj. definiraju se da su oni nadležni isključivo dakle u slučajevima nesreća kada je to uzrok plovidbe. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Znači onda mogu otvoriti raspravu. Prvo će u ime kluba HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Izmjena i dopuna Zakona o plovidbi unutarnjim vodama u prvom redu radi se kako bi se dovršio proces usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU i praktično u manjoj mjeri mijenja postojeći zakon koji je donesen i koji je već tada u velikoj mjeri bio gotovo u cijelosti usklađen sa pravnom stečevinom EU. On se u određenom dijelu naslanja ako to tako mogu reći nastavlja na maloprijašnju raspravu kada smo govorili o Pomorskom zakoniku iz razloga što se i ovim zakonom omogućava kabotaža, ovom izmjenom zakona, omogućava kabotaža brodarima na unutarnjim vodama. Jasno da je to obveza koju ulaskom u EU moramo izvršiti i to je kao što sam i maloprije u replici gospodinu ministru rekao, to je šansa hrvatskim brodarima koji doduše nisu snažni na europskom tržištu ali svejedno jest šansa da oni sada mogu obavljati taj vrlo značajan, veliki, obiman promet na području EU. Taj je promet u Hrvatskoj gotovo beznačajan. Naime, ako se gleda udio riječnog prometa u RH onda ćemo vidjeti da on u Hrvatskoj sudjeluje sa svega 0,34% odnosno negdje oko 100 tisuća tona tereta se u RH obavi rijekama za razliku od cestovnog prometa gdje se obavi oko 51% i cestovni promet participira negdje oko 15 milijuna tona ili pomorski promet koji participira negdje oko 25% ili oko 8 milijuna tona. Dakle, ovaj je promet u RH beznačajan i nije primjeren mogućnostima koje RH ima kada se govori o unutarnjim plovnim putovima. Naime, Hrvatska doista ima sjajne predispozicije da razvije riječni promet iz činjenice da smo u isto vrijeme i podunavska i mediteranska država i tu našu karakteristiku da smo na takvom geoprometnom položaju mi dosada nismo iskoristili. Ovaj zakon ide na tragu, jest na tragu snaženja prometa na unutarnjim vodama ali zakon sam po sebi ne može puno napraviti ako ga ne prate druge mjere koje Vlada mora napraviti da bi osnažila riječni promet. Mi smo u prošlim mandatima inicirali nekoliko projekata koji bi trebali osnažiti promet na unutarnjim plovnim putovima, a to je u prvom redu rehabilitacija plovnog puta rijeke Save koji nakon 1990. i Domovinskog rata još uvijek nije uređen, nije rehabilitiran i praktično Sava kao jedan od temeljnih ako ne i najvažnijih plovnih putova na unutarnjim vodama u RH ne može ispunjavati sve one mogućnosti koje je ranije Sava imala. Zbog toga je i osnovana Savska komisija kao međunarodna institucija čiji jest cilj doprinijeti uređenju tog plovnog puta. Pa onda bilo bi dobro, evo da gospodine ministre ako možete upoznati nas saborske zastupnike što je sa aktivnostima na rehabilitaciji plovnog puta rijeke Save koja jest pretpostavka kvalitetnijem valoriziranju RH kao jedne prometne, kao države na sjajnom geoprometnom položaju koja bi onda jasno mogla pripomoći cjelokupnom hrvatskom gospodarstvu. Također nas interesira kad govorimo o unutarnjim plovnim putovima je li Vlada nastavila sa projektom izgradnje višenamjenskog kanala Dunav-Sava koji bi doveo do integracije unutarnjih plovnih putova u RH i koji bi još dodatno osnažio položaj i Luke Vukovar i Luke Slavonski Brod koje bi se na određeni način vezivale na izgradnju ovog višenamjenskog kanala. Dakle, u ovom djelu u kojemu se, u kojemu zakon se usklađuje sa pravnom stečevinom EU, u dijelu koji omogućava kabotažu, u dijelu u kojemu doprinosi daljnjoj zaštiti okoliša hrvatskih rijeka, u dijelu koji se odnosi na redefiniranje statusa lučke kapetanije kad su u pitanju nesreće koje se događaju u riječnom prometu. I što je dobro i prihvatljivo na određeni način i naša je obaveza je u postupku usklađivanja našeg zakonodavstva sa EU. Bilo bi dobro gospodine ministre da, s obzirom da je u proteklih godinu i po dana nismo ni riječi od Vlade čuli kako i na koji način misli razvijati ovaj vid prometa, da nas upoznate što i na koji način Vlada postupa sa temeljnim projektima koji se odnose na snaženje riječnog prometa, odnosno prometa na unutarnjih plovnim putovima. Tim više što kažem su dva najvažnija projekta, a to je rehabilitacija plovnog puta rijeke Save i izgradnja višenamjenskog kanala Dunav-Sava bili u vrlo visokoj fazi, fazi ishođenja dokumentacije koja bi mogla se financirati u provom redu fondovima EU jer je prema prometnoj politici EU, koja je donesena još 2002. godine, tzv. Roterdamska deklaracija, utvrđeno da su oni vidovi prometa koji su prijateljski raspoloženi prema okolišu a u tom dijelu je ovaj vid prometa itekako prihvatljiv, su jednostavno podatni europskim fondovima i vrlo se, Europska ih komisija itekako potiče, subvencionira sa velikim sredstvima u pravilu bespovratnim. Prema tome, osim ove rekao bih kratke izmjene zakona kojim se usklađuje naše zakonodavstvo sa pravnom stečevinom EU, kud i kamo važnije su druge mjere, drugi projekti koje Vlada provodi kako bi smo osnažili ovaj vid prometa. Zašto Hrvatska ima sjajne predispozicije kao malo koja država, pogotovo kao malo koja država na jugoistoku Europe? Ne govorimo o državama sjeverne i zapadne Europe, kao što su Belgija, Nizozemska, Njemačka gdje je taj vid prometa itekako razvijen, govorim o državama članicama EU koje su na jugoistoku Europe koji nemaju takve uvjete da mogu razvijati ovaj vid prometa. A znajući koliko su manji eksterni troškovi u riječnom prometu u odnosu na sve druge vidove prometa, na cestovni pa djelom i na željeznički promet. Evo u tom dijelu je jasno da ćemo podržati zakon kojim dovršavamo proces usklađivanja našeg zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU. Hvala.
Hvala lijep. Sljedeći će u ime kluba SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Franko Vidović. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo, što reći, ovo je još jedan zakon P.Z.E. dakle usklađivanje sa pravnom stečevinom EU. Jedino što je dobro tu što vidimo, odnosno što je novo to je da izmjena važećeg zakona ujedno je prilika da se izmjene i dopune neke druge odredbe u zakonu koje poboljšavaju pravni izričaj pojedinih normi ili su razvojem gospodarskih odnosa nastupile promjene koje iziskuju potrebu drugačije pravne norme. I to je ovom prilikom zaista i iskorišteno. Mislim da u prvom redu su dodani i neki pojmovi i preciznije su definirane određene situacije koje mogu nastajat u samom prometu a posebice meni je zanimljiv članak 5. koji regulira situaciju tajnog povlačenja plovila iz plovidbe i brisanja iz upisnika plovila, to je obaveza i njihovog uklanjanja s unutarnjih voda. Odnosno do sad je dolazilo do kolizije između pojma … [[Govornik se ne razumije.]] plovila i pojma povlačenja praktički iz plovidbe. Sad sa ovim prijedlogom članka, odnosno ovim prijedlogom zakona je ta situacija razrješenja i definirano je točno što znači za uklanjanje nekog plovila s unutarnjih voda da se moraju ispuniti dva uvjeta: tajno povlačenje iz plovidbe i brisanje iz upisnika plovila. Zatim tu je članak 7. koji obuhvaća i dio koji se tiče kabotaže o čemu je i kolega Bačić govorio. Mislim također da je tu dobro što se regulira praktički institut obveznog upisa i fakultativnog upisa plovila, odnosno do sadašnjim člankom 79. stavkom 1. važećeg zakona bio je propisan institut obveznog upisa plovila u vlasništvu domaćih fizičkih i pravnih osoba, a odredbom članka 81. stavka 1. bio je propisan fakultativni upis plovila u vlasništvu fizičkih osoba s prebivalištem u zemlji članici EU, odnosno pravnih osoba sa sjedištem u zemlji članici EU ili čiji su većinski vlasnici državljani zemlje članice EU s prebivalištem, odnosno stalnim boravištem ili sjedištem u zemlji članici EU. Prevedeno to znači da domaće osobe nisu mogle svoja plovila upisat u nekoj od zemalja članica EU, a osobama iz zemalja članica EU to pravo upisa plovila bilo je bezuvjetno omogućeno. Takvo liberalno rješenje, osim što je nelogično, suprotno je i odredbi članka 3. Konvencije o upisu brodova unutarnje plovidbe iz 65. godine a koja je stupila na snagu 24. lipnja 82. godine. Dakle, predloženim rješenjima članka 79. stavka 1. napušta se institut obveznog upisa plovila i propisuje se fakultativni upis plovila u vlasništvu domaćih i stranih fizičkih i pravnih osoba, a sve sukladno navedenoj konvenciji, propisima i praksi EU. Bez prigovora da se time plovila čiji su vlasnici ili brodari osobe iz EU diskriminiraju u odnosu na plovila čiji su vlasnici ili brodari hrvatske državne pripadnosti. Zatim dalje gledajući po samom prijedlogu izmjena i dopuna zasigurno i članak 13. nosi svoje novine, odnosno u njemu se određuju uvjeti pod kojima na rezidentni prijevoznici mogu prevoziti putnike ili robu na unutarnjim plovnim putovima unutar države članice. I izmjenom se predlaže da to mogu bit a)domaći prijevoznici, b) strani prijevoznici iznimno uz prethodno odobrenje ministarstva nadležnog za unutarnju plovidbu i c) prijevoznici iz zemalja članica EU smiju obavljati domaći prijevoz pod istim uvjetima kao i domaći prijevoznici. Mislim, obzirom na sve što je ovdje prethodno rečeno, ovo je u principu šansa za naše prijevoznike. Članak 14. također nosi novinu, odnosno preciznije definira ulogu lučke kapetanije u slučaju plovidbenih nezgoda i mislim da je dobro da se to na taj način definira jer sad postaje jasno što doista lučka kapetanija treba raditi. Na samom kraju jedino što mogu reći to je da će Klub zastupnika SDP-a podržati ovaj zakon.
Hvala i vama. Na redu je Klub hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa predsjedniče, uvaženi ministri, kolegice i kolege. Zakon je sam po sebi kratak pa ne može se kao ni što moji prethodnici baš neku preveliku raspravu. Međutim imam par zapažanja ako ministar ima vremena za to primijetiti. U članku 3. Gdje se spominju dodaci 25 a i 25 b, domaći prijevoznik, strani prijevoznik je definiran. Međutim što sa prijevoznicima sa EU, strani prijevoznik je praktički treće zemlje. Što je sa prijevoznicima koji nisu iz EU, njih smo na neki način, propust je napravljen, nisu svrstani ni u jednu kategoriju. U članku 7. ili članak 79. osnovnog teksta, ovim se člankom omogućuje u većinskim vlasnicima plovila van RH i Europske unije da plove pod hrvatskom zastavom. Potrebno je samo da prepišu neki dio vlasnika na fizičku osobu, državljanin RH ili da pronađu pravnu osobu sa ovlašću brodova sa kojima naprave ugovor i nesmetano obavljaju prijevoz između luka u RH i EU. Kako se u pravilu radi o plovilima sa posadama koji nisu državljani RH, znači jeftinija radna snaga, radi se i o nelojalnoj konkurenciji. Zakonodavac bi trebao objasniti što se događa ukoliko je državljanin RH manjim dijelom vlasnik plovila recimo sa 0,04% a ostali većinski vlasnici državljani zemlje koja nije u EU. Mislim da ovo nije usklađeno sa propisima EU ali to je opet povratak na onu staru priču da je išlo u dva čitanja pogotovo ovako kratak zakona moglo bi se i ovo izmijeniti ovako. Nadam se da ćete nać načina da izvršite ovu izmjenu. Ovo što bih još s obzirom da je ovdje riječ o unutarnjim plovnim putevima htio napomenuti. Nije direktno vezan na ovaj zakon ali je na ovu tematiku su na koji način proglasiti elementarnu nepogodu prilikom suše. Mi imamo situaciju da prije ako se ne varam prije tri godina bila dugotrajna suša koja praktički prisilila hrvatskog nacionalnog brodara koji je jednim dijelom u vlasništvu RH, riječ je o dunavskom lojdu, praktički ga otjerala u stečaj. S druge strane, korisnici tih usluga su isto tako ostali onemogućeni da koriste plovne putove unutar RH, plovni putevi nisu održavani kao što je kolega Bačić konstantno imamo situaciju što je, ja se nadam da ćemo ulaskom u EU jednostavno zbog Europe ćemo biti prisiljeni drugačije pristupiti i funkcionirati. Al sad imamo situaciju da iz susjedne države se ekslotira šljunak koji ustvari sa naše strane Save i to ako ćemo baš gledati to je već i kršenje i granične crte i na neki način prepuštamo naše nacionalne interese na milost i nemilost kojekakvim sposobnim mešetarima a ta stvar nije nimalo nebitna. Nadam se da ćete nać za shodno da koju riječ uputite vezano i uz uređenje plovnog puta Save s obzirom da to je ako ćemo iskreno jedina naša rijeka koja je u značajnoj mjeri plovna i isto tako da ćete naći načina za situaciju od prije tri godine da se nađe tko je mjerodavan za proglašavanje elementarne nepogode u slučaju dužeg onemogućavanja plovnosti naših rijeka. Hvala.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu prijavljenih klubova i listu prijavljenih zastupnika za raspravu o ovoj temi. Na kraju predstavnik predlagatelja poštovani, ispričavam se imamo jednu repliku na vaše izlaganje, poštovani zastupnik Šimo Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjeni kolega Novak, ja ću se samo referirati na onu činjenicu što ste iznijeli a to je održavanje plovnog puta rijeke Save. Moramo znati gospodine ministre i kolega Novak da su radovi u tijeku na kapitalnom projektu kanala Dunav-Sava i da su aktivnosti u lukama poglavito u Slavonskom Brodu kad se tiče zone lučke uprave, velike gospodarske aktivnosti mi u Brodu imamo ugovorenih poslova u visini 4 i pol milijarde kuna. Bilo bi potrebito u narednom razdoblju urediti i taj plovni put kako bi brodovi mogli pristajati u luci Slavonski Brod i u drugim lukama uz rijeku Savu a dakako to ne možemo ako sa Republikom BIH zajednički ne uredimo taj isti plovni put.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega sjetili ste me sad ustvari još na jedan problem vezano uz rijeku Savu i znam da se ne tiče ministra pomorstva, prometa i infrastrukture al je itekako bitan a to je, to su upravo sad ove vode koje su se digle i vjerovali ili ne ali nasipi su u katastrofalnom stanju. To godinama nije održavano i kompletno uz stanovništvo uz rijeku Savu je strepilo dal će doć do pucanja nasipa jer nasipi su ove godine prvi puta nakon dugo vremena bili konstantno pod vodom, bili su razvodnjeni. Desilo se da su se podzemne vode dizale pa su poplave bile od toga, ali mislim da je i ovo ministarstvo itekako zainteresirano da bude korito rijeke Save čak i u onim dijelovima koji nisu plovni da budu uređen. Hvala.
Hvala lijepa i vama. Na redu je predstavnik predlagatelja Vlade RH ministar pomorstva, prometa i infrastrukture poštovani Siniša Hajdaš Dončić.
Poštovanje prije svega još jednom. Dakle ponovno zahvaljujem na raspravi na sugestijama. Htio bih se osvrnuti na razvoj unutarnjih plovnih puteva. RH kao što u željezničkom i u cestovnom prometu sad uključuje svoje strateške one bivše paneuropske pravce i koridore u osnovnu ili sržnu mrežu EU. Dakle postoji nešto što se zove comprehensi network postoji nešto se zove corridors i nešto što se zove core corridors. Dakle ova sržna ili core corridors mreža sastoji se od 10 ključnih TEN-T pravaca. Jedan od tih pravaca je tzv. Dunaue coridor ili Dunavski koridor. Mi smo u intenzivnim razgovorima dakle baš u razgovorima i imamo veliko razumijevanje i gotovo sam siguran i duboko vjerujem da će taj dio dunavskog pravca i savskog pravca postati dio sastavne sržne mreže prometnih koridora EU. Samim time omogućava se sufinanciranje do 85% za uređenje plovnosti unutarnjih plovnih puteva tako i rijeke Save. Trenutno iskreno mi imamo jedan problem kao država, a to je da nam naša zadnja Prometna strategija reći ću prestala važiti 2009.godine. zašto je to tako ne znam, ali mi smo ugovorili sa EU komisijiom mislim 8,2 milijuna kuna izradu kompletne prometne strategije RH koja uključuje i unutarnje plovne putove. Dakle ona je sektorska. U cijeloj toj sektorskoj strategiji posebna pozornost se daje i poveznici kanala, isto tako uređenosti plovnih puteva kao i razvoja riječkih luka. Parije svega dakle sada je već … ugovorene master planove mislim Siska i Slavonskog Broda, Vukovara i južne obale Osijeka. Dakle nakon izrade tih master planova opet kroz IPA-u stvaraju se preduvjeti za razvoj lučke reći ću infrastrukture, a kasnije suprastrukture. No moramo ovdje biti oprezni, racionalno i realno. Dakle do sada se trenutačni promet se zanemarivao, ali postoji još jedan problem koji sam uočio, a to je da je nažalost kroz izradu tih master strategija nažalost kroz luke evo sada dajem primjer Slavonski Brod i Sisak izvođači su računali na isti promet i na isti teret a toliko te robe nema. Dakle upravo kroz strategiju će se definirati specijaliziranost pojedinih riječnih luka ali vodit će se prije svega o teretu, dakle o tome koliko ima tereta. Hvala lijepo.
Hvala lijepa i vama ministre. Time smo iscrpili listu prijavljenih. Rasprava o tekstu zakona je završena. Glasovat ćemo o konačnom prijedlogu kada se steknu uvjeti za to.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama unutarnjih voda, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 333. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. U ime predlagatelja ministar Siniša Hajdaš Dončić.
Hvala lijepo. Vlada Republike Hrvatske prihvaća amandman. Hvala.
Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 114 glasova za donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama unutarnjih voda, u tekstu kako ga je predložio predlagatelj sa prihvaćenim amandmanom.
Sada prelazimo na raspravu o: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o cestama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E . br. 334 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog zakona primili ste poštom. u skladu s člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za lokalnu, područnu samoupravu. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar pomorstva, prometa i infrastrukture Siniša Hajdaš Dončić. Izvolite.
Hvala lijepa. Naravno da se donošenjem ovog zakona postiže puna harmonizacija s pravnom stečevinom EU za područje cestovne infrastrukture i to kroz preuzimanje 7 direktiva. Prije svega to su Direktive o pristojbama za korištenje infrastrukture za teška teretna vozila, zatim dvije Direktive o sigurnosnim zahtjevima za ceste i za tunele za TEN ili transeuropskoj mreži, Direktiva o elektroničkoj napravi ili ENC u RH i Interoperabilnost i inteligentni prometni sustavi koje je reći ću i neka nova stara platforma EU. Isto tako usklađujemo zakon sa Zakonom o koncesijama, Zakonom o prekršajima i Zakonom o JPP-u. Konkretno i ono što je novitet u zakonu dakle definiraju se po prvi puta naknade za korištenje javnih cesta što znači cestarine i što znači pojedini cestovni objekti dakle most, tunel, vijadukt kako na autocestama tako i na državnim cestama i uvodi se jedan model cestarine koja obuhvaća infrastrukturnu pristojbu, a infrastrukturna pristojba se naplaćuje ne samo za troškove održavanja i upravljanja već i za troškove izgradnje, a uvodi se i pristojba koja mora biti kasnije definirana na računu koje će primiti krajnji korisnik, a to je tzv. pristojba za vanjske troškove, a to su troškovi onečišćenja zraka i buke. Dakle u budućnosti kod izdavanja računa na autocesti ta pristojba će morati biti strogo odvojena. Isto tako dakle popust može biti maksimalno do 13% dakle ako se uračuna trošak infrastrukturne pristojbe koja uključuje izgradnju, kasnije se diskontuira i troškove da tako kažemo održavanja i ako to iznosi 100, dakle trošak na tom objektu ili autocesti ušteda može biti isključivo 13% dakle to je maksimalan popust koji se može dati korisniku infrastrukture. No međutim stalni korisnici opet kroz EU direktivu koja se ovdje regulira i kroz uvođenje elektronske naplate, dakle ove u Hrvatskoj popularne da kažemo ENC, a u budućnosti i interoperabilnost što znači da će morat biti primjenjiva u svim zemljama Europske komisije u roku od 5 godina. Stimulira se elektronski sustav naplate što znači da operater u Hrvatskoj, nazovimo ih koncesionari dakle bila to Bina-Istra, bio AZN, bilo to HAC kao definitivno koncesionar može dodatnom komercijalnom politikom dakle stimulirati stalne korisnike, ali isključivo kroz sustav elektronske naplate. Nadalje, koje su još novine u zakonu, to su pitanja sigurnosti, posebno sigurnosni zahtjevi dakle za tunele u prometu, gdje se definira novo upravno tijelo za sigurnost tunela. Što znači da zakon traži ustrojavanje tri odvojene razine upravljanja sigurnosti u tunelima koje su ponovo kažem na osnovnoj mreži. Dakle, to je upravno tijelo, to je upravitelj tunela i službenik za sigurnost. Što znači da Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture mora ustrojiti upravno tijelo, dakle koje će nadgledati pitanje sigurnosti, dakle pitanje više sigurnosti osobito tunela je jedno od najvažnijih pitanja reći ću politika. Inteligentni transportni sustavi u cestovnom prometu, znači stimulira se uporaba inteligentnih transportnih sustava, dakle cijela jedna rasprava u Europskoj komisiji koja sada traje, vjerojatno i kada će zaživjeti umjesto ovog GPS-a koje sada imamo sustav galileo i kada se vjerojatno u budućnosti čipiraju automobili da tako kažemo ide na to da će korisnik, dakle infrastrukture one koje više koristite zapravo više i plaćate. Dakle, korisnik plaća, uvaža se model. I po prvi puta, dakle u ovom zakonu ravnomjerno pozicioniramo biciklistički promet u cjeloviti prometni sustav. Što znači da će se kroz podzakonske akte i pravilnike, dakle funkcionalno organizacijski propisati obveze upravitelja cesta dakle prema reći ću razvoju biciklističkog sustava i integracije biciklističkog sustava u prometni sustav. Zaključno. Koncesionari će imati pet godina rok da uvedu sustav interoperabilnosti kod elektronskih sustava naplate, također postoji definiranje same infrastrukturne pristojbe i ostalih pristojbi, ali što se tiče državnog proračuna novi Zakon o cestama ne zahtjeva izdavanje posebnih sredstava na teret državnog proračuna. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Na vaše izlaganje prijavljena je replika poštovanog zastupnika Stjepana Milinkovića. Izvolite poštovani zastupniće.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa gospodine ministre govorili ste o troškovima održavanja. Ja sam razumio naravno da su troškovi održavanja i na velikim autocestama i na tunelima, ali zasigurno i na županijskim cestama. Pa u tom smislu mislim da je trenutak ovdje reći da ovo smanjenje, ovih sredstava sa 240 na 120 milijuna kuna uistinu će izazvati ozbiljne poremećaje održavanja županijskih cesta. U tom smislu želim reći da u mojoj županiji Koprivničko-križevačkoj prošle godine već su, dobili smo najmanji iznos. I sada u ovim okolnostima ako dobijemo još manje zasigurno će prometovanje biti otežano i uistinu će biti sigurnost onih koji u tom prometu sudjeluju biti će zasigurno otežano i to vam želim skrenuti pozornost na to. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku [[Upadica: Ne.]] Ne. Hvala lijepa. Da li žele izvjestitelji odbora, radnih tijela Hrvatskoga sabora uzeti učešće u ovom, prije rasprave sa svojim izvješćima? Ne. Otvaram raspravu. Raspravu počinjemo sa Klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Socijal-demokratske partije Hrvatske i poštovani zastupnik Franko Vidović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani ministre. Dakle ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije te se u prilogu dostavlja i izjava o njegovoj usklađenosti sa pravnom stečevinom EU i pravnim aktima Vijeća Europe. Javne ceste i njihov pravni status, način korištenja, razvrstavanje, planiranje, građenje, održavanje, upravljanje javnim cestama, mjere za zaštitu javnih cesta prometa na njima, koncesije, financiranje i nadzor javnih cesta uređeni su Zakonom o cestama kao i podzakonskim propisima donesenim na temelju toga zakona. Vlada je na sjednici prihvatila Nacrt prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o cestama sa Nacrtom konačnog prijedloga Zakona radi preuzimanja direktiva EU Parlamenta i Vijeća. Međutim, uz preuzimanje pravne stečevine Europske unije, Zakon o cestama bilo je nužno uskladiti sa novim Zakonom o koncesijama, Zakonom o javno-privatnom partnerstvu i Kaznenim zakonom. Osnovna pitanja koja se trebaju urediti ovim zakonom jesu naknada za korištenje javnih cesta, autocesta i pojedinih cestovnih objekata, most, tunel, vijadukt, slično na državnim cestama. Godišnja naknada za upotrebu javnih cesta koja se naplaćuje za motorna i priključna vozila, korisnička naknada, elektronički sustav i za naplatu cestarine, tehnički zahtjevi, posebni uvjeti za europsku elektroničku naplatu cestarine ENC-om i interoperabilnost, sigurnosni zahtjevi za tunele u prometu po ranije važećim propisima, upravno tijelo za sigurnost tunela, ocjena utjecaja na sigurnost u cestovnom prometu, revizija sigurnosti TEM ceste, kontrola sigurnosti i vođenja evidencije o prometnim nezgodama, inteligentni transportni sustavi u cestovnom prometu. Po redom po prvi put se u Zakon uvode pojmovi "biciklistička traka" i "biciklistička staza" u članku 2. te se oglašuje ministar u Članku 15. da uz suglasnost ministra za graditeljstvo donese tehničke provedbene propise kojima se uređuje projektiranje građenja, rekonstrukcije, održavanja biciklističkih staza i biciklističkih traka uključujući i način prometovanja i njihova označavanja prometnom signalizacijom. U članku 5. propisuje se da se za korištenje javnih cesta vozilima registriranim u Republici Hrvatskoj naplaćuje godišnja naknada a vozilima bez obzira na državu u kojoj su registrirana može se pod uvjetima propisanim Zakonom o cestama naplaćivati cestarina odnosno korisnička naknada. Naknade za korištenje javnih cesta ne smiju diskriminirati korisnike javnih cesta. Uvođenje naknada ne smije diskriminirat međunarodni promet javnim cestama, niti prijevoznicima u cestovnom prometu poremetiti slobodu tržišnoga natjecanja. Za korištenje iste dionice autoceste ne može za bilo koju skupinu vozila istodobno naplaćivat cestarina i korisnička naknada. Člankom 6. propisano je da je cestarina naknada za korištenje autoceste ili pojedinog cestovnog objekta: most, tunel, viadukt i slično, na državnoj cesti koja se plaća u iznosu određenom na temelju udaljenosti koju je vozilo prešlo i na temelju skupina vozila. Cestarina obuhvaća infrastrukturnu pristojbu, kao i pristojbu za vanjske troškove. Ministru pomorstva, prometa i infrastrukture daje se ovlast za donošenje provedbenih propisa kojima će urediti skupine vozila u koje se raspoređuju vozila u svrhu naplate cestarine, ali i niz drugih provedbenih propisa. Rok za donošenje tih propisa je 1. listopada 2013. godine. Također se propisuju uvjeti pod kojima Hrvatske autoceste i koncesionar mogu davat popuste ili sniženja cestarine koje se odnosi na infrastrukturnu pristojbu. Daje se ovlast Vladi Republike Hrvatske da može odobriti stimulativne metode plaćanja za elektroničku naplatu cestarina. Člankom 7. se određuje prema kojim parametrima se određuje visina godišnje naknade te se propisuju te se propisuju umanjenja godišnje naknade. Propisuje se da se korisnička naknada može uvesti za korištenje javne ceste ili pojedine dionice javne ceste za motorna i priključna vozila namijenjena isključivo za prijevoz tereta čija ukupna masa prelazi 3,5 tone. Odluku o uvođenju, visini i namjeni korisničke naknade donosi Vlada. Visina korisničke naknade utvrđuje se razmjerno trajanju korištenja javne ceste, a maksimalni iznosi korisničke naknade za sve kategorije vozila određeni su u prilogu 2 Direktive 1999/62/EZ. U člancima od 8. do 13. se preuzimaju odredbe direktive 2004/52/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. godine o interoperabilnosti elektroničkih sustava za naplatu cestarina u zajednici. Elektronički sustavi za naplatu cestarine koje uvode Hrvatske autoceste i koncesionari moraju bit međusobno interoperabilni. Hrvatske autoceste i koncesionari mogu s pružateljima drugih usluga ugovoriti da se oprema u vozilu korisnika elektroničke naplate cestarine može koristit za druge namjene, pod uvjetom da to ne predstavlja dodatno opterećenje za korisnika usluge i ne diskriminira korisnike usluga elektroničke naplate cestarine. Interoperabilnost predstavlja sposobnost sustava i pridruženih poslovnih procesa da nesmetano razmjenjuju podatke i međusobno dijele informacije i znanje. Na temelju članka 9. Vlada treba utvrditi mjere za povećanje korištenja elektroničkih sustava za naplatu cestarine koji uključuju i stimulativne modele plaćanja cestarine kako elektronička naplata cestarine dosegla barem 50% ukupne naplate cestarine. Člankom 10. se nadalje propisuje da su Hrvatske autoceste i koncesionar najkasnije u roku od 5 godina od dana pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji dužni osigurat uvjete za sklapanje ugovora sa ovlaštenim pružateljem usluge ENC u Europskoj uniji. Ugovorom se uz ostalo određuje način obrade transakcija na naplatnim …, financijski obračun, postupci za pregled podataka o transakcijama, posebno u slučaju zakazivanja ili kvara opreme, kontrolni sustavi, mogućnost prisilne izvršivosti, kao i osiguranje plaćanja. Članci 11., 12., 13. sadrže odredbe o tehničkim zahtjevima i posebnim uvjetima te elementima interoperabilnosti koje moraju ispunjavat pružatelji usluge ENC sa sjedištem na teritoriju RH, a potvrdu o ispunjavanju tehničkih zahtjeva i elemenata interoperabilnosti izdaje Državni zavod za mjeriteljstvo. U članku 14. propisuje se zaštita osobnih podataka korisnika javnih cesta sukladno zahtjevima Direktive 2004/52/EZ i Direktive 2010/40/EZ. Osobni podaci korisnika javne ceste za potrebe inteligentnih transportnih sustava na javnoj cesti, elektronička naplata cestarine i ENC, sustavi za upravljanje prometom i drugi moraju se prikupljati, obrađivati i koristiti u skladu s propisima o zaštiti osobnih podataka i propisima o zaštiti podataka i sigurnosti u elektroničkim komunikacijama. U svrhu dodatne zaštite privatnosti uvijek kad je to tehnički izvodivo, inteligentni transportni sustavi trebaju koristit depersonalizirane podatke. U člancima od 19. do 25. dalje preuzimaju se odredbe Direktive 2004/54/EZ Europski parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. godine o najnižim sigurnosnim zahtjevima za tunele u transeuropskoj cestovnoj mreži odnosno u TEM cestama. Člankom 19. propisuje se da se minimalni sigurnosni uvjeti za tunele primjenjuju na tunele dulje od 500 metara na onim javnim cestama koje će biti dio transeuropske mreže cesta nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji određene na temelju odluka Europskog parlamenta i vijeća o smjernicama za razvoj transeuropske prometne mreže. Ministar pomorstva, prometa i infrastrukture u suglasnosti s ministrom nadležnim za unutarnje poslove i ministrom nadležnim za graditeljstvo donosi propise o minimalnim sigurnosnim zahtjevima i postupcima za tunele, za faze planiranja, projektiranja, građenja i korištenja, kao i kompletne upotrebe istih. Članak 20. sadrži odredbe o prilagodbi tunela koji su u prometu po ranijim propisima i odredbama Zakona o cestama i Direktiva 2004/54/ EZ. U članku 21. propisuje se ustrojavanje upravnog tijela u Ministarstvu pomorstva, prometa i veza i njegovoj obvezi …. U članku 22. nadalje propisuje se obveza i odgovornost upravitelja tunela. Upravitelj tunela su Hrvatske autoceste, Hrvatske ceste i koncesionar, odnosno pravna osoba koju upravno tijelo imenuje upraviteljem tunela za projektiranje i građenje, odnosno za korištenje i održavanje tunela. U člancima 26. do 33. preuzimaju se odredbe Direktive 2008/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenog 2008. o sigurnosti upravljanja cestovne infrastrukture. U odnosu na važeće odredbe Zakona o cestama uvodi se ocjena utjecaja na sigurnost u cestovnom prometu kao obvezna i usporedna analiza utjecaja nove javne ceste, odnosno rekonstrukcije postojeće javne ceste koja utječe na promet i razinu sigurnosti cestovne mreže. Odredbama članka 29. i 30. propisuje se provođenje revizije projektne i druge dokumentacije u okviru procijenjene sigurnosti na TEM cestama, revizija sigurnosti TEM ceste je nezavisna, detaljna, sustavna i tehnička provjera sigurnosti koja se odnosi na projektirane karakteristike projekta javne ceste i koja obuhvaća sve faze od planiranja do puštanja javne ceste u promet. Reviziju jasno provodi revizor cestovne sigurnosti, a revizora cestovne sigurnosti on mora imati ovlaštenje koje se izdaje osobi koja ima odgovarajuće iskustvo ili kvalifikaciju u projektiranju sredstva u području cestovne sigurnosti, te u provođenju analiza prometnih nezgoda, a prošla je program osposobljavanja za revizora cestovne sigurnosti. Ministar pomorstva, prometa i infrastrukture ovlašćuje se propisat radno iskustvo i stručnu spremu za revizora cestovne sigurnosti, način na koji se to dokazuje kod izdavanja ovlaštenja, program osposobljavanja za revizora cestovne sigurnosti, provjeru osposobljenosti, programe dodatnog osposobljavanja, sadržaj i način vođenja očevidnika, načini i opseg obavljanja poslova revizije cestovne sigurnosti, te način izračuna naknade za obavljane poslove revizije cestovne sigurnosti. Sigurnosna ocjena dionica TEM cesta s velikim brojem prometnih nezgoda, te kontrola sigurnosti i vođenje evidencije o prometnim nezgodama uređuju se u članku 32. Zatim u članku 34. se preuzimaju odredbe i direktive 2010./40/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. srpnja 2010. u okviru za uvođenje inteligentnih transportnih sustava u cestovnom prometu i za veze sa ostalim vrstama prijevoza. Za usluge ITS-a primjenjuju se tehnički i funkcionalni organizacijski zahtjevi i specifikacije i norme koje donosi Europska komisija kako bi se osigurala usklađenost i interoperabilnost ITS-a na području Europske unije. Također se određuju četiri prioritetna područja za koje se ITS prvenstveno treba razvijati, te prioritetne aktivnosti unutar tih prioritetnih područja. Vlada Republike Hrvatske se obvezuje na donošenje Nacionalnog programa za razvoj i uvođenje ITS-a u cestovnom prometu na prioritetnim područjima za razdoblje od 5 godina kojim se planiraju aktivnosti i projekti te određuju mjere za provedbu programa. Članak 35. do 40. predstavlja praktički usklađivanje ovog zakona sa Zakonom o koncesijama pri čemu se pretežito radi o izmjenama formalne naravi i u konačnici obzirom da se u prvom redu radi o usklađivanju sa pravnom stečevinom EU te s obzirom da se prihvaćanjem i implementiranjem tih odredbi u Zakonu o cestama poboljšava i sigurnost prometa, te omogućava lakše i efikasnije upravljanje prometom klub SDP-a će podržati prijedlog izmjena i dopuna Zakona o cestama. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege. Ja ću puno kraće od kolege koji je govorio u ime kluba SDP-a. U svakom slučaju podržavamo ovaj Zakon o cestama s tim da vidi se iz prijava, to ne znači ovaj puta neaktivno saborskih zastupnika. Stvarno ovaj zakon je dobro napisan. On je usklađivanje sa europskim zakonima, sa svim uredbama, sve ono što nas čeka pri ulasku u EU 1.7. ovaj zakon regulira i nema razloga o tome raspravljati. Moglo bi se reći da je ovaj zakon zapravo tehničke naravi i da sve što u njemu piše vrlo teško je diskutirati pošto je mnogo toga i zadanoga. Međutim, dvije stvari koje su ovdje upozorene, koje su kolege upozorile, a govori o tome i ministar Hajdaš Dončić, a to je razvoj biciklističkog prometa što će sad govorim sasvim sigurno trebalo biti predmetom i bit će vjerojatno rasprave ovdje u Saboru. Jedna problematika kojoj treba posvetiti iznimnu pozornost iz više razloga pa je neću elaborirati. Jedino što je kolega iz HDZ-a upozorio, a što se izravno ne tiče ovoga zakona, a pitanje je cesta to je sigurnost cesta, a sigurnost cesta o kojima ovaj zakon govori. Ovisi o održavanju cesta. Ako se iz godine u godinu smanjuje novac kojim se ceste trebaju održavati sasvim sigurno da će sigurnost biti puno manja. Sve ovo ostalo što regulira zakon rekao sam prihvatljivo vrlo interesantno jedna napomena koju je ministar rekao a to je odredba tko više koristi infrastrukturu taj će više plaćati. Sasvim sigurno hajmo reći jedno demokratičnije opredjeljenje znači ekonomskije opredjeljenje onaj tko koristi mora plaćati više i vrlo je zanimljivo da će se na cestama na kojima se naplaćuje cestarina to je negdje 1250 km autocesta i još k tome pridodamo most kopno-Krk da će biti i europska usluga elektroničke naplate cestarine. Znači, stimulira se elektronički sustav naplate cestarine. Zanima me kakva će rješenja i kad će se početi ta rješenja primjenjivati. Toliko u ime kluba Hrvatskih laburista.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih klubova zastupnika za raspravu po ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Na redu je poštovani zastupnik Mladen Novak, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Vukšić je prije mene spominjao neke detalje oko naplate. I ja moram priznati da imam jednu malu nedoumicu, a odnosi se na članak 9. točku 11. u kojoj se definira ovlasti ministra koje se odnose na visinu cestarina. Nejasno mi je na koji to način ministar može utjecati na cestarine koje su na cestama koje su pod koncesijom i mislim da je tu malo ostavljeno previše praznog prostora pa ispada da ministar može svojom odlukom, znam da ne može, ali ispada iz ovog teksta. Mislim da nije dovoljno dobro, precizno sročen, pa ispada da može staviti van snage jedan dio ugovora o koncesiji. Kolega Vukšić je prije mene spominjao ukupnu kilometražu, 1251 km autocesta i most kopno-Krk. E taj most kopno-Krk je između ostalog predmet jednog dopisa koji su dobili svi članovi Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu pa između ostalog u njemu stoji da je dug 23 milijuna 786 tisuća i 246 kuna i to fakturiran. Mislim da kad već pričamo o Zakonu o cestama i koji spominje i taj most i normalno veže se i na Zakon o otocima jer su jedan s drugim pa neću reći u suprotnosti ali oba se tiču ove problematike, bilo bi dobro znati što ministarstvo misli poduzeti po pitanju ovog dopisa ovog duga koji je sastavni dio ovog zakona. S obzirom da je na odboru bio vaš zamjenik, pretpostavljam da ste dobili informaciju povratnu, a i to je tema iz ovog zakona, druga cijev tunela Učka. S obzirom da se u potpunosti ovaj zakon veže na sve te infrastrukturne objekte odnosi se i na to, mislim da bi bilo dobro imati informaciju i kad će to pa na kraju krajeva i ono pitanje koje se provlači kroz par sjednica odbora kakve koncesijske ugovore je potpisala RH? Ja znam da ne možemo sve znati, dio toga vjerojatno ide u sferu nekih poslovnih tajni ali mislim da je koncesijskim ugovorom propisano i kad se stječu uvjeti za otvaranje, odnosno za radove na drugoj cijevi. Pa piše između ostalog vjerojatno i do kad su ti koncesijski ugovori, pod kojim uvjetima. Neki detalji koje bi hrvatska javnost ipak morala znati. Eto, to je par pitanja koje je upućeno vama, koja se odnose sva na problematiku ovog zakona mada nisu baš svi sastavni dio ovog teksta ali mislim da ima dovoljno razloga da čujemo i vas. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na redu je poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Nisam se posebno mislio javljati, ali vidim da ovaj zakon baš ne izaziva neki interes zastupnika pa da onda ipak malo o njemu progovorimo u jednom drugom dijelu. Ne toliko o naplati o kojoj cijelo vrijeme govorimo jer samo pričamo o tome kako ćemo nešto naplatiti. U redu, možda bi bilo bolje da imamo jedan sustav kao što imaju neki susjedi pa da se ne mučimo puno s tim. Ali ja bih se više osvrnuo na ovaj članak koji je vezan za mjerila za raspoređivanje sredstava od goriva, vezano na financiranje županijskih uprava za ceste. Naime, u tom dijelu se govori o tome da će sredstva raspoređivati ministar. A pošto je ministar ovdje ja bih onda želio samo upozoriti na nekoliko stvari koje su se dogodile u prošloj godini kada je na jedan vrlo čudan način raspoređen onaj veliki iznos novaca od 400 i nešto milijuna kuna po nekim čudnim kriterijima i po čudnim mjerilima. Gdje su recimo neki ŽUC-evi koji imaju znatno manje kilometara i duplo manje dobivali više nego duplo više novaca, gdje su ustvari županijske uprave za ceste očito bile nominirane u tom prijedlogu raspodjele sredstava po stranačkim kaputima, po onima koji upravljaju kojim dijelom Hrvatske na lokalnoj razini, a ne po pravim kriterijima. Ja mislim da bi u ovom članku trebalo malo čvršće i jače definirati te kriterije, da se ne bi smjelo dopustiti ministru da to određuje jer se ministar pokazao kao osoba nedosljedna u raspodjeli tih sredstava i napravio je veliku štetu mnogim ŽUC-evima, između ostalog Županijskoj upravi za ceste Koprivničko-križevačke županije. Mislim da bi mi kod raspodjele ovakvih novaca trebali dobiti u principu ukupno u programu već raspoređen taj novac, da se točno vidi kako je novac raspoređen i da Sabor kod usvajanja programa Hrvatskih cesta u krajnjem slučaju već ima točan iznos i točne kriterije po kojima se to radi jer na ovaj način stvarno stvaramo jednu vrlo ružnu sliku, stvaramo jednu možemo reći priču, jednu maglu da jednostavno ministar dodjeljuje novac kako se sjeti, kako je njemu po volji kako bi on to želio, kako on misli da je najbolje bez ikakvih kriterija i mjerila. Prema tome, ako već ne možemo dobivati točan iznos novaca koji se dobiva onda bi bilo u redu da barem mi donesemo, da usvojimo te kriterije, ta pravila po kojima se to radi jer kod točnih pravila, kod jasnih pravila onda nema manipulacije, nema malverzacija kojih je dakle u prošloj godini bilo. A da ne govorim o održavanju cesta sada u ovo vrijeme kada dakle ono što je već bilo spomenuto ovdje u replici od kolege Milinkovića da ćemo u ovoj godini u principu imati onemogućeno održavanje cesta na lokalnoj razini pa da i ne govorim o tome da jedinice lokalne samouprave od naknada iz goriva u principu nemaju ništa, a da je najveći broj cesta u principu nerazvrstanih cesta po jedinicama lokalne samouprave koje moraju pronaći načina da to same održavaju. I da ne govorim o tome da imamo još uvijek županijskih lokalnih cesta koje su neasfaltirane gdje ljudi žive na kamenoj cesti gdje nema ni naznaka da će se moći to riješiti ove godine obzirom na predloženo smanjenje tih sredstava. Pa vidite koliko ima detalja koje bi trebalo riješiti u tom pravilniku, u tim kriterijima i mislim da bi trebalo biti kriteriji ako želimo ravnomjerni razvoj RH barem koliko toliko, ako nigdje drugdje a ono barem u prometnoj povezanosti. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Prijavljene su replike, idemo po redu. Prva replika i poštovan zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Hrg drago mi je da ste primijetili i da ste rekli ono uistinu što sam i ja pokušao u svojoj replici reći. Naime, glede raspodjele ovih sredstava naravno uz onu konstataciju da ovo smanjenje, prepolovljenje na neki način ovih 240 na 120 milijuna kuna. I svima je jasno da će biti nedostatno dakle za odražavanje i da će izazvati ogromne teškoće u prometovanju, naravno i u sigurnosti što je potrebito na svakoj kategoriji od tih cesta. Iako se dakle i ta sredstva od, 60 lipa ide od prodaje goriva i pravilnik nije donesen, još nije donesen u onom dijelu u kojem ste vi govorili, gdje raspolaže ministar. I zato je potrebno ponoviti ovdje da pravilnik u raspodjeli sredstava mora biti tako napraviti da stvarno ujednači standard za održavanje županijskih i lokalnih cesta gdje treba uvrstiti stanje cesta, promet itd. Dakle, u tom dijelu, a mi imamo uistinu u našoj županiji Koprivničko-križevačkoj neugodna iskustva iz prošle godine, evo gdje na ovoj tablici vidite gdje smo, tu smo predzadnji na toj, i uistinu mislim da na taj način se ne vodi briga o ravnomjernom razvoju Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa upravo se radi o ovoj tablici koju vidim da imate vi u ruci, ima je i ja naravno. I sad samo da spomenem, dakle u ovom dijelu onih redovitih sredstava za koje mi ne znamo koliko će točno od onih 120 milijuna predviđenih sada i za 120 smanjenih biti novaca za, po kriterijima. A koliko će ministar svojom odlukom moći to razdijeliti, taj se još omjer još ne zna, već vidimo da imamo problem. Ali samo za primjer recimo, jedna županija, jedan ŽUC prošle godine, 453 županijskih lokalnih cesta dobiva 28 milijuna kuna. Naš ŽUC, 868 kilometara županijskih lokalnih cesta dobiva 13,6 milijuna kuna. Znači ponavljam, imamo cesta, imamo sela i naselja na području Grada Križevaca gdje ja živim, imamo 5 sela koja nemaju asfalt do sebe. U 21. stoljeću županijske i lokalne ceste. Kako ćemo ih izgraditi ako se na ovaj način to radi? Hvala.
Hvala i vama. Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Hrg dalo bi se iz ovog vašeg izlaganja, iz ove čitanja tablice zaključiti da su vaše ceste u dobrom stanju, pa ne treba u lagati u njih jel. Međutim, nije tako. Ovo što ste vi govorili o kriterijima za dodjelu novca, o diskrecijskom pravu ministra da o tome odlučuje, zapravo dotakli ste suštinu svega, suštinu politike jer suština politike je preraspodjela bar tamo mi Laburisti mislimo, preraspodjela koja je u potpunosti danas raspodjela kriva. Pa se mi zalažemo za preraspodjelu bogatstva pa tako i preraspodjelu. Ovdje kad govorimo o svakom segmentu u društvu, u državi, pa tako i kada govorimo o cestama. Jer suština društva i hrvatskoj, i europskog i svjetskog kao što rekoh je preraspodjela dobara, nova i ako tu uspostavimo pravične kriterije tada smo na dobrom tragu da napravimo dobro društvo i da pomognemo i ovom segmentu kad se tiče isto sigurnosti cesta, što se tiče i cesta u suštini u Hrvatskoj. Tako da se zalažemo ovo što ste vi rekli, da trebamo uspostaviti kriterije i govorili smo kriterije isto tako u dvije tri točke i danas i jučer. Znači nedostaju nam kriteriji. U svemu što donosimo, sve zakone koje donosimo, sve više se oslanjamo na to da će ili pojedinac ili partija znati odlučiti bez ikakvih kriterija. To vidimo da je pogrešno.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani kolega Vukšić. Pa upravo se radi o tome, dakle ovdje se radio jednoj već sada dosta puta prikazanoj nevjerodostojnosti našeg ministra, jer gospodin ministar se često puta volio razbacivati brojkama pa je tako nedavno izjavio da je nastala milijarda štete na izgradnji podravskog ipsilona. Znači podaci govore nešto sasvim drugo. Kad tako paušalno se razbacujemo novcem možemo mislit kako paušalno možemo raspoređivati ta sredstva. Ono što ste i vi rekli i za što se naravno ja zalažem, ravnomjerni razvoj Hrvatske. Svaki građanin RH mora imati one minimalne uvjete, minimalni standard da bi mogao živjeti tamo gdje on je odabrao svoj živo ili gdje mora živjeti jer nema mogućnosti se preseliti u neki grad. Posebno su tu oštećena ruralna područja, ruralni prostori su posebno. A u ovoj godini je kontinentalna Hrvatska jako u problemu posebno na županijskim cestama, i lokalnim, i nerazvrstanim jer jednostavno je bila jaka zima, potrošeno je hrpe novaca na zimsku službu i još će biti naravno, sada treba potrošiti tri put više novaca na održavanje i popravke zbog te same zime. Mi u tom vremenu nemamo kriterija, ne raspravljamo o tome, ne razmišljamo o tome i omogućujemo ministru dakle da paušalno ili po volji, ili po nečijoj drugoj volji, ili po svojoj rasporedi novac onako kako da je to njegov novac, iz njegovog džepa. Ovo je novac hrvatskih građana, nas svih koji se vozimo, koji plaćamo gorivo. Prema tome, moramo znati kako ga raspoređujemo
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu, pojedinačnu raspravu. Na redu je poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, pa kao što su već i klubovi u svom uvodnom dijelu rekli radi se naime o usklađivanju Zakona o cestama sa, kako i u uvodu piše, 7. direktiva EU. Pa onda jasno da samim time zakon u, ova izmjena zakona u velikom dijelu jest i tehnička izmjena. Ono što je na samom uvodnom dijelu zakona odnosno izmjene samoga zakona navedenog govori se o naknadi za korištenje javnih cesta pa evo velikim dijelom sam svoju raspravu i usmjerio a temeljenu na zahtjevu odnosno dopisu kojega su nam uputili iz javnih poduzeća autocesta Rijeka-Zagreb za potraživanja koje poduzeće autocesta Rijeka-Zagreb prema Vladi RH. ono što mene kao zastupnika pa i oporbenog zastupnika čudi što, koliko ja imam saznanja, dakle Vlada ne spori da postoji obveza prema autocesti Rijeka-Zagreb za nenaplaćivanje prostora prijelaza preko Krčkog mosta već da unutar Vlade među vladinim resorima postoji dvojba o tome je li ta obveza prema tom poduzeću obveza vašeg ministarstva, ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture ili Ministarstva regionalnog razvoja. Naime, temeljem Zakona o otocima je omogućeno otočanima koji žive na Krku, građanima grada Krka da ne plaćaju naknadu za prijelaz preko Krčkog mosta pa onda jasno da će tu razliku i tu subvenciju plaćati državni proračun. Stoga me čudi da se jedno javno poduzeće treba vraćati saborskim zastupnicima kako bi javnost bila upoznata s time da potražuju od državnog proračuna određeni iznos. Pa onda sam ovu svoju raspravu htio usmjeriti i prema jednom drugom projektu, jednom drugom cestovnom pravcu koji također ovih dana u žeži javnosti a to je prolaz kroz budući tunel koji se evo dovršava kroz Biokovo, tunel Sv. Ilija gdje ste i vi gospodine ministre najavili da će korisnici tog prometnog pravca trebati plaćati tunelarinu. Ja mislim s obzirom na činjenicu da smo Zakonom o otocima oslobodili plaćanja stanovnika i Krka prelaza preko mosta koji je jasno, koji je u funkciji prometnog povezivanja tog otoka da bi na isti način kroz drugi zakon trebali omogućiti da stanovnicima Imotske krajine kojima je taj projekt i taj cestovni pravac itekako važan za cjelokupni gospodarski razvoj za Biokovlja mogao biti tretiran i moglo bi se postupati prema tom cestovnom objektu na isti način kao što se i postupa i sa Krčkim mostom. Kad govorimo o sredstvima i o nedostatku sredstava koje imaju hrvatske ceste a to puno puta čujemo u saborskoj raspravi kako Hrvatske ceste nemaju dovoljno sredstava za gradnju ili pak kvalitetno održavanje državnih cesta u RH ja sam već u nekoliko navrata a to mogu i sada vama uputio pitanje ako je tome tako a znam da jasno zbog nedostatka prihoda državnom proračunu često puta resorno ministarstvo ne može odgovoriti svim onim projektima koje i zahtjevima koji dolaze iz jedince lokalne samouprave zbog čega su se onda Državne ceste kao javno poduzeće zadužile uz suglasnost Vlade prošle godine na iznos od 400 milijuna kuna kako bi ta sredstva plasirali na tuđu imovinu a to u ovom slučaju zbog kojih su se i hrvatske ceste zadužile na imovinu županijske uprave za ceste. Dakle s jedne strane govorimo o tome kako nema dovoljno sredstava za održavanje, kvalitetno održavanje državnih cesta. U isto vrijeme Vlada daje suglasnost Državnim cestama da se zaduže i to ne u malom iznosu od 400 milijuna kuna prema koja će transferirat županijskoj upravi za ceste a koje će projekte razviti, razvijati, realizirati na županijskim cestama. Ja moram vidjeti da tu neku posebnu logiku ne vidim. A da ne govorim da ni logiku nisam vidio ni u ključu raspodjele tih sredstava koje su državne ceste nakon što su temeljem suglasnosti Vlade za zaduživanje rasporedile županijskim upravama za ceste. I još nešto što želim istaknuti, to je činjenica da 1.srpnja Hrvatska ulazi u EU i da će režim prijelaza preko granice na jugu Hrvatske itekako dodatno otežati život stanovnicima Dubrovačko-neretvanske županije. Vi ste i sami gospodine ministre sudjelovali u nekoliko sastanaka i rasprava oko načina oko tog prometnog povezivanja do izgradnje Pelješkog mosta pa onda na tom tragu mislim da je bilo dobro da su Hrvatske ceste kad su se već zadužile prošle godine za 400 milijuna kuna omogućile da se dijelom iz tih sredstava uredi Pelješka cesta. Naime nakon 1.srpnja s obzirom na novi režim prolaska kroz Neum veliki dio prometa bit će usmjeren preko Pelješca pa bi bilo dobro da Pelješka cesta, državna cesta koja je u iznimno lošem stanju da se do 1.srpnja da se je rekonstruirala da je na njoj napravljen beterment da je jednostavno može zadovoljiti promet koji će se tamo obavljati. Usput budi rečeno ja ne znam a pokušavam i tu informaciju dobiti s obzirom na taj povećani obujam prometa koji će odvijati preko Pelješca a onda jasno i samim time preko trajektne veze Trpanj-Ploče interesira me na koji način će se, kojim brodovima će se i kojim trajektima omogućiti taj prijevoz. Naime nakon 1.srpnja prolaz živim životinjama a to su i kućni ljubimci bit će preusmjeren na trajektnu vezu Trpanj-Ploče, da ne govorim da će ta činjenica izazvati velike neprilike obiteljima koji budu u tom pravcu putovali sa malom djecom za koje ne postoje putne isprave pa će onda biti primorani i oni također se preusmjeriti na trajektnu liniju Trpanj-Ploče a to će dodatno snažno povećati obujam prometa preko Pelješke ceste. I još kratko, time ću završiti, što se tiče izgradnje Pelješkog mosta meni je drago da je predsjednik Hrvatske Vlade rekao da je ovih dana postao i on zagovornik izgradnje Pelješkog mosta ali je pri tome i dalje ostavio dvojbu oko njegove izgradnje. Naime, on će još biti izgleda veći pobornik ako nam sredstva za njegovu izgradnju osigura EU. Pelješki most predstavlja dio prometnog suvereniteta RH. po meni a vjerujem i po svakom građaninu RH suverenitet se ne može mjeriti novcem, ne možemo svoj stav o tome da li ćemo dovršiti prometni suverenitet RH povezivati sa činjenicom hoće li nam jedna institucija pa bila ona i EU komisija ili izdašni europski fondovi pomoći nama da uspostavimo sami vlastiti prometni suverenitet. Ako nam je Pelješki most nužan onda nam je on nužan neovisno o tome jeli nam novce za njega daje EU komisija ili ne daje. Prema tome, ja vas molim gospodine ministre da tu činjenicu da je sada i predsjednik Vlade suglasan sa izgradnjom mosta da je kako sam kaže postao njegov pobornik da onda i poduzme radnje kako bi se taj most nastavio graditi neovisno o tome hoćemo li sredstva dobiti iz europskog proračuna. jer ako sredstva dobijemo vi to jako dobro znate postoje još niz prometnica po Pelješcu pa i jedan manji most s kojim se iz Pelješca vraćamo na državnu cestu D8 koja ima prema Dubrovniku koja će tražiti dodatna sredstva. Prema tome ako sredstva od EU komisije i dođu za projekt Pelješkog mosta pri čemu ja taj projekt podrazumijevam i pristupne ceste i ceste preko Pelješca i povratak na državnu cestu D8 na magistralu jadransku onda ćemo ta sredstva koja dobijemo od EU komisije tu uložiti. A ako smo suglasni i ako postoji konsenzus i meni je drago da je to predsjednik Vlade rekao, ako postoji konsenzus da je potrebna izgradnja Pelješkog mosta onda nemojmo njegovu izgradnju i početak njegove izgradnje prolongirati i dovoditi ga u vezu sa eventualnim sredstvima koja bi nam dala EU komisija jer ponavljam suverenitet a Pelješki most jest izraz prometnog suvereniteta RH on se ne može mjeriti novcem ne možemo konačnu odluku o njegovoj izgradnji vezivati uz to hoće li netko ocijeniti da li nama nešto treba ili ne treba ako smo mi u Hrvatskoj konsensualno utvrdili da nam to doista treba. Hvala.
Hvala lijepa i vama. I imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Stjepana Milinkovića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Bačić drago mi je da ste i vi primijetili da vam nije jasna logika ove raspodjele koje su u nadležnosti ministra. Nije ni nama jasno naravno u Koprivničko-križevačkoj županiji i mi ne bismo željeli da se ponovno dogodi protekla godina gdje smo prošli gotovo najlošije. Držim da treba jasno naglasiti te kriterije, postaviti kriterije, standarde održavanja i da uistinu naši građani svi adekvatno tome imaju sigurnost u prometovanju i da se može jednostavno i ravnomjeran razvoj Hrvatske, a naravno jednakost svih građana. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Slažem se kolega MIlinkoviću s vama, apsolutno se slažem. No ja sam rekao da sam ja u svojoj raspravi išao korak dalje, ne samo da nisu bili jasni kriteriji po kojima je određen iznos sredstava transferiran pojedinoj županijskoj upravi, a drugoj nije, nego kada ja govorim o zaduživanju Hrvatskih cesta. da bi sredstva transferirala Županijskim upravama za ceste po samo njima znanom kriteriju bez jasnih postavljenih kriterija onda mi je takva odluka još manje jasna. Ne razumijem, što je to vodilo Hrvatske ceste u vremenima kada nemaju sredstava za održavanje svojih vlastitih prometnica, svoje vlastite imovine što ih je to vodilo da se dodatno zadužuju kako bi bez kriterija sredstva prosljeđivali Županijskim upravama za ceste. Neki govore da je to trebalo Hrvatskim cestama kako bi realizirali neke male projekte koji bi onda svečano u vrijeme kampanje za lokalne izbore otvarali na način da bi onda tamo gdje im to odgovara više, više bi i ulagali a tamo bi onda više i otvarali sukladno njihovim potrebama u samoj realizaciji kampanje. Hvala.
Hvala lijepa. U ime predlagateljice Vlade RH poštovani ministar pomorstva, prometa i infrastrukture Siniša Hajdaš Dončić. Izvolite.
Hvala lijepo. Rasprava je bila vrlo živahna, dakle naravno da su lokalni izbori, a ja ću se zapravo samo skoncentrirati na ovaj dio koji se tiče Zakona o cestama, a to je mislim da je gospodin iz laburista koji je postavio konkretno pitanje koje se tiče ja mislim koncesija koje se ovdje definiraju i zapravo razlike između naknade kroz infrastrukturnu pristojbu i mogućnosti utjecanja na koncesijske ugovore. Da, u pravu ste, vrlo postoji uzak da tako kažemo uska platforma da zapravo možemo utjecati na koncesionare jer su ugovori koji su potpisan o koncesijama govorimo o Bina-Istra i autocesti Zagreb-Macelj, dakle njih nemamo baš nekog alata da utječemo na definiranje cijene cestarine. Dakle jedino ono što moramo voditi tu razliku to je da i oni moraju detaljno izračunati koliko je ta infrastrukturna pristojba. Znači točno da je definiraju koja se sastoji od troškova izgradnje, koja se sastoji od troškova održavanja, uz to idu naravno i troškovi naplate gdje postoje i uz nekakva amortizacijski vijek samog objekta. Što se tiče nastavka izgradnje autoceste nazovimo to Istarskog ipsilona, mi pregovaramo sa koncesionarom jer sukladno sadašnjem koncesijskom ugovoru obveza RH je cca 200 milijuna kuna godišnje do konca 2027.ili 28., dakle bilo kakva investicija i bilo kakva fizibilnost ili bankabilnost samog projekta kroz kreditore ovisi vjerojatno o produžetku koncesije gdje dobro važemo. Znači na jedan način bi htjeli smanjiti taj koncesijski feed koji Vlada RH tj. Ministarstvo pomorstva sada plaća. S druge strane dovršiti do tunela mislim da je 45 ili 50km autocestu, a pošto kažem projekt nije fizibilan definitivno čak ni … kontribuciju tek vjerojatno u nekoj drugoj ili trećoj fazi dolazila bi u obzir izgradnja i druge cijevi tunela. Ono što se tiče kriterija što ste isto dobro primijetili da kriteriji stvarno u ministarstvu su vrlo paušalne i ne postoje, dakle to ne smatram svojom odgovornošću. Ali dakle inicijativa dakle koja je prije nekih mjesec dana, reći ću inicijativa pokrenuta je to da Hrvatske ceste nabave jednu vrlo normalnu stvar koja se zove brojač prometa. Dakle, glavni kriterij u budućnosti će biti prosječni godišnji dnevni promet. Time će se i lokalnim političarima i svim drugima zapravo onemogućiti u budućnosti da donose političke odluke. Političke odluke imate u Hrvatskoj puno. Hoćemo gladiti ovaj tunel, hoćemo graditi onaj, gdje nije bilo zapravo reći ću ekonomske računice, dakle nije postojalo ništa što se zove PGDP što je zapravo dobro. Na to nas prisiljava Europska unija. Dakle nećemo moći krenuti u neku izgradnju i očekivati zapravo sufinanciranje 20, 30, 40, 50% ako neće biti izrađena cost benefit analiza. Pa će se onda planirati, dakle ako je na određenoj cesti ne znam PGDP prosječni godišnji dnevni promet 4 tisuće to će biti normalna, obična cesta. Ako će on rasti na 8 biti će brza cesta, ako će doći do 14, 15 postat će autocesta. Dakle, važno je utvrditi kriterije. Jedan nama od ovih kriterija zapravo u principu su brojači prometa, time ćemo si olakšati posao. Naravno da mislim, ja to ne želim, uopće donositi nekakvu odluku i kriterije bez nekih stručnih ću reći podloga što je vrlo racionalno i logično. A sve da tako kažemo kriterije, podjele sredstava, pa i ovih 400 milijuna kuna i ovo što je, nije diskreciono pravo, dakle postoje kriteriji, dakle postoje kriteriji koje predlažu Hrvatske ceste. Hvala.
Hvala i vama ministre. Imamo prijavljene replike pa idemo po redu. Prva replika i poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Gospodine ministre vi ste rekli, naravno da su lokalni izbori. Nakon toga ste rekli da kriteriji ne postoje ali da ne smatrate da je to vaša odgovornost. Da li to stvarno znači da je ovo prošlogodišnja raspodjela bila uoči lokalnih izbora jer kada se iščitava i gleda to bi tako moglo biti. Biti će zanimljivo pratiti gdje će se otvarati koji cestovni objekti sada pred ove lokalne izbore u ovih narednih mjesec dana. A što se tiče isplativosti podravskog ipsilona ili nekog drugog ipsilona ili nekog drugog ipsilona, neke druge ceste. Pa i to mi nije jasno. Mi kada hoćemo govorimo o isplativosti a kada hoćemo onda govorimo, onda prešutimo isplativost. Pa ja postavljam pitanje, ako je već pitanje isplativosti, koja je onda logika, meni nije jasno, nelogično mi je, molim vas pojasnite mi, rečeno je da će se, da nije isplativo graditi autocestu jer će se ona plaćati i nama paše koji tamo živimo da se ne plaća. Pa je onda rečeno nakon toga ali će se graditi brza cesta koja će se financirati iz državnog proračuna i nju nećemo plaćati. Nama koji tamo živimo ovo odgovara. Ali mi je nelogično, naime, ne radi se ovdje o isplativostima, kada bi mi išli raditi isplativosti svih cesta u Hrvatskoj koji je toliko napravljeno u zadnjih 20 godina onda bi vrlo rijetko našli neku isplativu cestu. Ali se radi o životu ljudi, radi se o otvaranju prostora, radi se otvaranju mogućnosti razvoja pojedinog kraja. Tu je ta isplativost. Nije samo isplativost u tome koliko auta po toj cesti ide nego da li se neki kraj, da li mu se pružaju prilike i šanse da se razvije ili ga se tjera da ostane nerazvijen.
Hvala lijepa odgovor na repliku ministar poštovani Siniša Hajdaš Dončić. Možete ovdje replicirati.
Vidite zbog takvog pristupa, vjerojatno je HCR-ov zajam od 37 milijardi kuna trenutno zaduženost, da graditi ćemo, ne kažem ja da ne treba graditi, ne kažem ja da ne postoje kriteriji, dakle kriteriji postoje i svaka podjela, nazovimo to podjela je bazirana na nekim kriterijima. Ja kažem da ti kriteriji nisu dobri bili i nisu bili dostatni. A sa druge strane ja ne kažem da ne treba graditi ali pitanje je obujam gradnje, pitanje racionalnost toj izgradnji. Naravno da Koprivničko-križevačka županija treba cestu, samo razlika je u cijeni gradnje brze ceste, razlika je u cijeni gradnje autoceste 20 do 30% plus održavanje. Dakle, imamo prosječni godišnji dnevni promet, imamo koliko je manje od 4 tisuće, šta ćemo autocestu graditi. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine ministre skoro da nismo dobro čuli da ste rekli da doista pri podjeli ovih sredstava za županijske uprave za ceste u ministarstvu nije bilo nikakvih kriterija ili su bili paušalni ali da vi kao ministar se ne smatrate za to odgovornim. A što mislite tko bi trebao biti odgovoran zato što je vaše ministarstvo, vašom odlukom podijelilo 400 milijuna kuna bez kriterija kako vi kažete ili paušalnim kriterijima. Premda su kriteriji bili itekako utvrđeni postojećim člankom 92. postojećeg Zakona o cestama, oni su razrađeni od veličine, veličine županijskih i lokalnih cesta, ujednačavanje redovitog i izvanrednog održavanja, stupnja izgrađenosti, stanja kolnika itd., itd.. Dakle do zadnjega je bio kriterij ali ga se očito nitko nije pridržavao. A da ga se nije pridržavao to se vidi evo iz ove famozne tablice gdje je zadarska županija dobila za interventna sredstva nula kuna. Nula. Dakle, otkada, mislim da od 2005. čini mi se da imamo podatke nikada nikojoj županiji nije bilo određeno nula kuna. Za razliku od toga Primorsko-goranska je recimo dobila 2 milijuna i 300 kuna interventnih sredstava, pa evo Krapinsko-zagorska 800, ne znam, Međimurska 3 milijuna itd., ali Zadarska nula. Naravno da je to tome tako jer kao što ste sami rekli niti ste imali kriterij, odnosno bolje rečeno imali ste ih u zakonu ali se prigodom donošenja svoje odluke niste njih pridržavali već ste se povodili, ja neću insinuirati, tu je bilo riječi … [[Govornik se ne razumije.]] da li lokalnim izborima, da li mišljenjima o tome tko je kada i kako što dobio [[Upadica: Hvala.]] Ali uvjeravam vas da Zadarska županija nije … …/Upadica: Hvala lijepa. … niti prije dobila toliko da bi ju trebalo ovim kažnjavati.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar Siniša Hajdaš Dončić.
Pa evo, biti ću vrlo kratak, dakle samo miješate pojmove, jedno j,e dakle redi se o investicijskom ciklusu Hrvatskih cesta koje nemaju veze sa ovim kriterijima, dakle to je pod broj jedan i koje su kriterije raspodjele donijele Hrvatske ceste. Dakle ja kažem da kriteriji postoje za sve a da oni nisu savršeni. Dakle to je nasljedstvo. Ne tražimo …, to je nasljedstvo. Ali nemojte samo miješati dakle 400 milijuna kuna iz … ciklusa koji su Hrvatske ceste podijelile, kriterijima Hrvatskih cesta. I nešto što je zakonska obveza koja se poštuje, koja nije savršena, to govorim o malom iznosu. Ovo je bilo investicijsko ulaganje 400 milijuna kuna, što su dva različita pojma. Hvala.
Hvala i vama ministre. I treća replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi ministre, rekli ste u jednom trenutku vjerojatno, da ne bi bilo nejasnoća pa ja želim malo polemizirat s vama, da neće biti više toliko političkih odluka već će se donositi ekonomske odluke. Međutim, da se 3.siječanjska Vlada koja je bila Vlada Ivice Račana vodila samo tim kriterijem tada sasvim sigurno ne bi bilo autoceste od Zagreba do Splita, a ona je nužna. Ne bi bilo ni mnogih drugih autocesta da smo se samo tim kriterijem vodili. Po tom kriteriju samo ekonomske isplativosti teško da bi se mogla Republika Hrvatska razvijati. U konačnosti sve se svodi na novac i na neku ekonomsku isplativost. Nekim naizgled političkim odlukama stvaramo uvjete za ekonomski razvitak, stvaramo zapravo uvjete za dostojanstven život, a građani bi trebali biti, to ćete vi sigurno priznati, najvažniji državi jer država postoji radi građana. Pelješki most isto tako je pitanje ne samo ekonomske isplativosti nego prije svega političkog suvereniteta i pitanje dostojanstva tih ljudi koji žive na jugu Hrvatske. Znači, sve je povezano i teško je govoriti samo o političkom aspektu ceste ili samo o ekonomskom aspektu izgradnje neke ceste.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Siniša Hajdaš Dončić.
Zahvaljujem. Kažem, jedan od najvažnijih kriterija je PGDP, jedan od najvažnijih kriterija. Dakle ajmo sad dat primjere … Pelješkog mosta. Znate da smo ugovorili sa konzultantima Europske komisije izradu prometne strategije, povezivanja hrvatskog tj. EU juga, znači koji analiziraju nekoliko rješenja, povezivanja hrvatskog juga tj. europskog juga. Dakle naravno da jedan od parametara će biti PGDP, ali kroz cost benefit analizu oni će bit različito ponderirani. Dakle tu su još parametri i ekonomski i demografski i sociološki, dakle oni se da tako kažemo stave u jedan black box koje onda to malo pretrese i zapravo onda da najbolje rješenje. Ali kažem, jedan od najvažnijih kriterija mora bit stvarno PGDP u ponderima, u različitim ponderima, uvažavajući sve ostale kriterije. Hvala.
Hvala i vama ministre. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu po ovoj temi, čak i replike i odgovore na replike. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za to.
Prelazimo na konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o cestama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 334. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada je podnijela amandman nakon roka utvrđenog Poslovnikom. Sukladno članku 166. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravimo i odlučujemo o amandmanu Vlade Republike Hrvatske, tko je za? Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da smo sa 106 glasova za i 7 suzdržanih prihvatili da raspravimo i odlučimo o amandmanu Vlade. Molim ministra Sinišu Hajdaša Dončića da obrazloži amandman Vlade.
Hvala lijepo. Dakle amandmani na članak 47.stavak 3 on se mijenja i glasi u dosadašnjoj točci 3 koja postaje 4 broj 2 zamjenjuje se brojem 1 uz obrazloženje da se nomotehnički dorađuje izričaj u članku 47 u stavku 3 gdje je prilikom pisanja došlo do pogreške u numeraciji podstavka dva. Hvala.
Otvaram raspravu. U raspravi mogu sudjelovati predstavnici klubova. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je sa 112 glasova za jednoglasno prihvaćen amandman Vlade i sada zaključujem raspravu. Imamo još i amandmane Odbora za zakonodavstvo. Ministre izvolite, amandman broj 1 na članak 36.
Vlada Rh prihvaća amandman 1 na članak 36
Postaje sastavnim dijelom zakona. Amandman broj 2 na članak 47.
Amandman na članak 47 stavak 3 Vlada ne prihvaća amandman jer je kroz nometehnički dorađaj, izričaj već zapravo kroz amandman Vlade RH u svojem.
Amandman je povučen. Treći amandman na članak 50
Amandman na članak 50 stavak 2 Vlada RH prihvaća amandman.
Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan?molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 112 glasova za donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o cestama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sada ćemo preći na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnutku Hrvatske kontrole zračne plovidbe, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZE br. 320 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ova dva radna tijela primili ste na sjednicama. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar pomorstva, prometa i infrastrukture Siniša Hajdaš Dončić. Izvolite poštovani ministre.
Hvala lijepo. Dakle vrlo jednostavno, izmjenama Zakona o HKZP-u definiramo status tj. cijenu letova koji se ne naplaćuju sukladno eurocontrolu tj. zajedničkoj reći ću udruzi europskih kontrola zračne plovidbe. Zašto je to važno, važno je postoji i sukladno je međunarodnim propisima, isto tako i nacionalnim propisima da se recimo neki letovi ne naplaćuju. To su recimo humanitarni letovi, to su letovi predsjednika, ministara koji lete iznad zračnog neba i cijena tih letova ne može se prevaljivati dakle na civilne operatere, što znači da naknadu, dakle ne može biti prevaljena recimo na Lufthansu ili Croatia Airlines nego mora biti striktno definirana dakle u proračunu. Znači točno koliko je tih letova kontribucija mora biti sa strane nacionalne države, dakle u ovom slučaju Hrvatskoj kontroli zračne plovidbe. Tako da od ovih svih zakona s kojima sam danas počeo, dakle i od Pomorskog zakonika, Zakona o cestama i Zakona o unutarnjih plovnim putevima, jedino ovaj zakon ima utjecaj na državni proračun jer predviđamo da ćemo godišnje trebat osigurati oko 2,5 do 3 milijuna kuna upravo kao tu kontribuciju tj. zamjenu za one stvarne troškove koje HKZP ima. Hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Da li izvjestitelji odbora i radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ocjenjujem da ne. Otvaram raspravu o ovom prijedlogu. Idemo na raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Vesna Fabijančić-Križanić. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnutku Hrvatske kontrole zračne plovidbe, prijedlog zakona koji se usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije. Zakonom o osnutku Hrvatske kontrole zračne plovidbe osnovano je društvo s ograničenom odgovornošću, dakle Hrvatska kontrole zračne plovidbe, društvo u vlasništvu Republike Hrvatske koje obavlja poslove pružanja usluge u zračnom prometu, u zračnom prostoru Republike Hrvatske, u zračnom prostoru iznad Jadranskog mora izvan teritorijalnih granica utvrđenih međunarodnim ugovorima koji obvezuju Republiku Hrvatsku i u zračnom prostoru druge države koja je društvu povjerila provedbu kontrole zračne plovidbe. Naravno da je izuzetno bitno ostvariti najbolju kvalitetu usluga u zračnoj plovidbi, odražavajući najviše standarde sigurnosti i vrhunsku kvalitetu usluga kroz znanje, pouzdanost i učinkovitost. Sve to treba biti moderno ustrojena organizacija koja odgovara na zahtjeve korisnika, održava visoku razinu sigurnosti i vodi brigu o zaštiti okoliša. Sukladno međunarodnim standardima Hrvatska kontrola zračne plovidbe certificirana je za sljedeći opseg usluga: pružanje operativnih usluga u zračnom prometu, pružanje usluga komunikacije, navigacije i nadzora, pružanje usluga zrakoplovne meteorologije. Relevantni propisi EU propisuju između ostalog i letove koje države članice EU moraju odnosno koje mogu izuzeti od naplate troškova nastalih pružanjem usluga u zračnoj plovidbi. I naravno da se to mora integrirati i u naše propise. Nadalje propisuju da zemlje članice moraju osigurati da se njihovim pružateljima usluga u zračnoj plovidbi nadoknade troškovi usluga koje im pružaju izuzetim letovima, a troškovi izuzetih letova ne smiju se uzeti u obzir prilikom izračunavanja jediničnih cijena. Stoga provođenje odredaba ovog zakona zahtijeva i osiguranje dodatnih sredstava u državnom proračunu Republike Hrvatske počevši od 2014. na dalje. S obzirom da popis letova čije izuzeće od naplate troškova nastalih pružanjem usluga u zračnoj plovidbi utvrđeno važećim zakonom i ne odgovara popisu letova utvrđenih relevantnim propisima EU. Potrebno je izmijeniti odnosne odredbe važećeg zakona. Uzevši u obzir potencijalne buduće izmjene i dopune propisa EU koje regulira ovu materiju umjesto popisivanja vrste letova koji se izuzimaju od naplate naknade troškova predlaže se i općenitija odredba koja neće iziskivati daljnje promjene zakona u slučaju eventualnih promjena u europskim propisima. Tako se i prijedlogom zakona što naravno podržavamo propisuje da će od obveze plaćanja naknade za troškove nastale pružanjem usluga u zračnoj plovidbi biti izuzeti letovi u skladu sa propisima EU kojima se utvrđuje zajednički način obračuna naknada za usluge u zračnoj plovidbi, a kojima su propisani letovi koji moraju i koji mogu biti izuzeti od plaćanja naknada u zračnoj plovidbi. Nadalje s obzirom da je i spomenuta naknada za usluge u zračnoj plovidbi prihod društva utvrđuje se obveza nadoknade troškova letova izuzetih od obveze plaćanja naknade društva i sredstava koji se osiguravaju u državnom proračunu Republike Hrvatske. Osim toga propisuje se da društvo ima pravo na naknadu troškova letova ostvarenih od 1. srpnja 2013. a da će se troškovi nadoknađivati u tekućoj godini za troškove koji nastanu u prethodnoj. Osim navedenog predmetni zakon predviđa i dvije izmjene u odnosu na odredbe važećeg zakona koje su identificirane kao nepraktične, odnosno koje uzrokuju poteškoće u kontekstu potrebe za izmjenama i dopunama važećeg zakona, a isto tako je i prijedlog da skupština je ta koja predlaže odluku o sjedištu društva i da donosi skupština, a u cilju izbjegavanja potrebe da je potrebno ići sa izmjenama i dopunama zakona kod promjene sjedišta na sjednicu Hrvatskom sabora. Slijedom navedenog donošenjem ovog zakona omogućava se i primjena pravne stečevine EU, omogućava se pojednostavljena i praktična primjena zakona u odnosu na određivanje sjedišta društva i donošenje statuta i stoga će klub SDP-a podržati ove izmjene. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovana kolegice. Na redu je klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Uvaženi ministre, činjenica je da opet imamo svega par članaka o kojima treba nešto reći, a istovremeno ne smijemo zanemariti činjenicu da hrvatski proračun se ostvaruje popriličan prihod upravo po ovoj osnovi. Upravo stoga manje mi je interesantan ovaj dio teksta koji je pred nama a više ono što se dešavalo proteklih par mjeseci vezano za ovaj centar koji je da ne kažem bio poprilično zasut aferama, nekim igrama ispod žita i radnjama koje su očito između, unutar vladajuće koalicije ali i između određenih neću reći klanova, ali struja su nametale svoja rješenja. S obzirom da to sve skupa može imat kao posljedicu štetu za Republiku Hrvatsku, štetu za proračun, štetu za ugled firme koju predstavljaju. Ja se toplo nadam da je u ovim igrama, odnosno zbivanjima došao kraj i da će se oni moći posvetiti poslu zbog kojeg i jesu tamo, zbog kojeg su imenovani. Ali istovremeno očekujem od ministra da poduzme sve što je u njegovim ingerencijama, a jesu to njegove ingerencije, da provjeri istinitost onih navoda koji su se pojavljivali u medijima oko isplata pojedincima koje su bile stvarno astronomske i oko, da se istraže i one priče koje su vezane uz, a biću blag netransparentne radnje oko imenovanja pojedinaca na rukovodeće dužnosti u ovom centru. Praktički nema se tu šta dodat. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Klub Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, ministre. Pa evo gospođa je u ime kluba SDP-a više manje rekla sve važno što se ovim prijedlogom zakona, izmjenama i dopunama Zakona o osnutku hrvatske kontrole zračne plovidbe i događa. Čisto da možda približimo o čemu se radi, o kakvoj je firmi riječi, govorimo o trgovačkom društvu u vlasništvu RH koje je nadležno za obavljanje poslova kontrole zračne plovidbe. Ukratko, njihov zadatak su poslovi i operacije koje su u funkciji sigurnog obavljanja zračnog prometa i mislim da možemo reći da oni to zaista rade na jednoj visokoj razini. Ono što je ovdje spomenuto da se zakon usklađuje sa europskom regulativom tj. spomenuto je već znači u dijelu obveze plaćanja naknade za troškove nastale pružanjem usluga u zračnoj plovidbi za izuzete letove što je bilo dosada izuzeto. Bili su izuzeti temeljem članka 8. stavka 2. znači državni zrakoplovi RH koji se koriste u vojne, policijske i carinske svrhe, zatim strani državni zrakoplovi na temelju uzajamnosti, zrakoplovi u pokusnom letu i letu za izobrazbu letačkog osoblja ako se na tim letovima ne prevoze putnici ili teret. I izuzeti su bili i drugi zrakoplovi na temelju izuzeće koje je utvrdio EUROCONTROL. Ono što je također navedeno da će to netko morati i platiti, sam ministar je rekao da to iznosi negdje na nivou 2,5 do 3 milijuna kuna godišnje. Pretpostavljamo da će se znači za 2012. plaćati u 2013., u 2014. za 2013. i tako godinu unazad. Tu su i ove praktične izmjene zakona koje su dosada identificirane kao nepraktične, a odnose se na sjedište društva. Znači, odluke koje donosi skupština. Tako da se pokušava ajmo reći i kroz ovaj oblik prijedloga izmjena i dopuna opet Hrvatskom saboru uzeti ovlast koju je imao dosada, a to je da daje suglasnost na statut tog društva. Međutim, da ne bi smatrali da se radi zaista o nevažnoj firmi ili nevažnom javnom poduzeću reći ću evo samo neke podatke. Radi se o poduzeću čiji su ukupni prihodi na nivou godine oko 600 milijuna kuna, koji zapošljava negdje 740 zaposlenika a gdje su troškovi osoblja i njihovog rada nevjerojatnih 389 milijuna kuna godišnje. Ono što treba svakako također napomenuti da tu recimo mjesečne neto plaće savjetnika dosežu i 28 tisuća kuna, neto. Već je kolega iz Laburista spomenuo da je to društvo imalo i neke male afere u proteklih godinu dana tj. nakon 18 godina smijenjen je dotadašnji direktor pa je to jedno vrijeme bilo ajmo reći na v.d. direktoru i vidimo sada da je tek u 3. mjesecu imenovan novi direktor iz redova zaposlenika unutar društva. I treba ih pohvaliti u dijelu kada su oni sami kao poduzeće rekli, a kada je Agencija za civilno zrakoplovstvo planirala nabaviti zrakoplov koji je koštao 64 milijuna kuna s opremom da bi primarno obavljali kontrolu i usmjeravanje tada ih je kontrola zračnog leta upozorila da to ne čine, da oni mogu iznajmljivati takav zrakoplov koji košta godišnje negdje oko milijun, milijun i 300 tisuća kuna i da bi se nabavka takvog zrakoplova koji je tada objašnjavan kao nešto što je potrebno i u druge svrhe da bi to onda trajalo u otplati gotovo 50 godina da bi se moglo kao isplatiti. Svakako da pod ovom temom možemo i govoriti o gubitku našeg nacionalnog zračnog prijevoznika koji je prošlu godinu 2012. završio sa nevjerojatnih 483 milijuna kuna gubitka pa se danas evo govori i o smanjenju broja zaposlenih za gotovo 200, o smanjenju flote i ukidanju linija. Da li je to pravi put da se ovaj golemi potencijal koji imamo pogotovo u porastu zračnog prometa nastavi tj. da taj potencijal bude veći, da se on zaživi na Vladi je, na prijevoznicima, zračnim prijevoznicima, na lukama, zračnim lukama da pronađu najbolje modele kako što bolje promovirati ne samo turizam i putovanja nego da ovu mrežu koja i nije razvijena do kraja jednostavno unutar same regije činimo i boljom i kvalitetnijom. Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala i vama. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu o konačnom prijedlogu zakona P.Z. br. 320. Rasprava dakle o tekstu zakona je završena. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za to.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnutku Hrvatske kontrole zračne plovidbe hitni postupak prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 320, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 112 glasova za donesen Zakon o izmjenama i dopunama zakona o osnutku hrvatske kontrole zračne plovidbe u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na raspravu o - Konačnom prijedlogu Zakona o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 295; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona primili ste u pretince. U skladu s člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu s člankom 164. Poslovnika. Raspravu o konačnom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. To je poštovani ministar Siniša Hajdaš-Dončić. Izvolite.
Hvala lijepo. Sukladno da kažem EU propisima trebamo nadopuniti ću reći postojeću agenciju koja postoji za istraživanje zrakoplovnih nesreća. Ona je postojala sa dva modela. Jedan je model bio da ta agencija ostane, dakle da se osnuje još jedna agencija a mi smo već u pregovorima, dakle na operativnoj razini sa DG-ovima uspjeli ispregovarati da napravimo zapravo jednu agenciju. Dakle, iz postojeće Agencije za istraživanje zrakoplovnih nesreća ona se u principu samo ekstenzira tj. proširuje i dodaje se dio pomorstva i dio željeznice. Efekta u proračunu ove godine neće biti jer su osigurana za agenciju već u proračunu ove godine, a vjerojatno u budućnosti, dakle bit će potrebno pojačati da tako kažemo tu stavku i ona mora biti isključivo stavka proračuna. Dakle, ne može se financirati iz industrije jer mora ostati neovisno istražno tijelo. Hvala.
Hvala vama ministre. Da li predstavnici radnih tijela Odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. Raspravu počinjemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Mario Habek. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, ministre, kolegice i kolege. Trenutno u Hrvatskoj postoji Agencija za istraživanje nesreća u zračnom prometu koja je osnovana uredbom Vlade Republike Hrvatske a slijedom odredaba Zakona o zračnom prometu. No, prema EU propisima potrebno je osnovati agenciju koja će uz istraživanje nesreća u zračnom prometu istraživati i nesreće u pomorskom te u željezničkom prometu. S obzirom da vidimo da Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture radi na racionalizaciji sustava osnovat će se samo jedna neovisna agencija koja će istraživati nesreće i za zračni, i pomorski i željeznički promet zajedno. Osnivač agencije je RH i osnivačka prava obavlja Vlada Republike Hrvatske. Ta agencija mora funkcionalno i organizacijski biti neovisna od svih tijela nadležnih za zračni, pomorski i željeznički promet, te od svih pravnih i fizičkih osoba s kojima bi mogla doći u sukob interesa. Odredbama ovog zakona uređuje se sjedište agencije, djelatnost po pojedinim područjima prometa, znači zračni, pomorski i željeznički promet, Upravno vijeće, ravnatelj, sredstva koja su potrebna za osnivanje i početak rada i način njihovog pribavljanja ili osiguravanja, ograničenja glede stjecanja, opterećivanja i utvrđivanja nekretnina i druge imovine, te druga pitanja značajna za rad agencije. Na način obavljanja poslova agencije primjenjuje se posebni propisi, zakoni kojima se uređuje zračni promet, pomorstvo te sigurnost i željeznički promet odnosno propisi doneseni za njihovu provedbu. Agencija na temelju javne ovlasti kao djelatnosti od interesa za RH obavlja istraživanje nesreća i ozbiljnih nezgoda zrakoplova, sigurnosnu istragu u svrhu utvrđivanja uzroka nesreće i predlaganje mjere radi izbjegavanja pomorskih nesreća, te unaprjeđivanja sigurnosti plovidbe, istraživanje ozbiljne nesreće u željezničkom prometu. Te između ostalog daje sigurnosne preporuke radi poboljšanja sigurnosti u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu te pruža stručnu pomoć i vodi nacionalnu bazu podataka i drugo. Za svako pojedino područje istraživanja agencija ima tri glavna istražitelja koja su odgovorna za stručni rad agencije. Provođenje odredbi ovog zakona ne zahtjeva osiguranje dodatnih sredstava u državnom proračunu RH za 2013. godinu s obzirom da su financijska sredstva za početak rada Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom ili željezničkom prometu osigurana u državnom proračunu RH za 2013. godinu u okviru sredstava za rad Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture i Agencije za istraživanje nesreća i ozbiljnih nezgoda zrakoplova. U budućem razdoblju kako što smo već čuli godišnja sredstva potreban za redovitu djelatnost ove agencije osigurala bi se u državnom proračunu RH, a agencija može stjecati naravno i sredstva iz drugih izvora kao što su npr. donacije, fondovi i slično, naravno sukladno svim propisima. Nacrt prijedloga ovog zakona dostavljen je nekoliko puta i na mišljenje ureda za zakonodavstvo, te središnjim tijelima državne uprave tu prvenstveno mislim na Ministarstvo financija, vanjskih i europskih poslova, Ministarstvo uprave, Ministarstvo pravosuđa i naravno da je usuglašen sa većinom danih primjedbi i prijedloga. Kao što sam već napomenuo ovaj nacrt prijedloga zakona dostavljen je na mišljenje Europskoj komisiji sa kojom je usuglašeno da s obzirom da je ova agencija neovisno tijelo, da se na temelju EU propisa predviđa obaveza osnivanja neovisnih tijela za provođenje istrage u pojedinim područjima prometa. Ministar ne daje prethodnu suglasnost na imenovanje ravnatelja i zamjenika, ravnatelj agencije smatrajući da bi predloženim odredbama bila narušena neovisnost agencije. Stoga donošenjem ovog zakona, odnosno osnivanjem Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu u skladu sa relevantnim direktivama EU osigurat će se organizacijska, funkcionalna i financijska neovisnost tijela za istraživanje, a istovremeno će se smanjiti troškovi za koje bi se sredstva osiguravala u državnom proračunu za nekoliko agencija. Klub SDP-a podržat će ove izmjene i dopune zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Pa, evo gospodin Habek je više-manje rekao osnovno sve o zadaćama ovog zakona, o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu. Činjenica jest da smo do sada imali tri zakona koji su svako u svom dijelu propisivale mogućnost da se osnuju neovisna tijela za provođenje istraga u pojedinim područjima. Imali smo Zakon o zračnom prometu temeljem kojeg je nastala Agencija za istraživanje nesreća i ozbiljnih nezgoda zrakoplova, Pomorski zakonik. Prema Pomorskom zakoniku sigurnosnu istragu u svrhu utvrđivanja uzroka nesreće i predlaganje mjera radi izbjegavanja pomorskih nesreća te unaprjeđivanja sigurnosti plovidbe kao djelatnosti od interesa za RH, a temeljem javne ovlasti također je trebala provoditi agencija, funkcionalno i organizacijskih neovisna od svih tijela nadležnih za područje pomorstva. Međutim, do sada su to činile službe unutar samog Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture. A u željezničkom također, željezničkom prometu radilo je također i samo ministarstvo i službe unutar ministarstva. Ovaj zakon predviđa osnivanje jedne jedinstvene, što je dobro jer na taj način se racionalizira poslovanje i omogućuju se i određene uštede. Treba reći da će agencija imati tri glavna istražitelja, po jednog za svako pojedino područje, a da će tako danom upisa u sudski registar preuzeti od sadašnje agencije osam radnika i jednog državnog službenika, te će nakon donošenja Statuta i drugih općih akata agencije i ona profunkcionirati u novom sastavu. Ono što je možda neobično, da mi ovim zakonom naređujemo nekim drugim zakonima, tj. prestaju bez tih izmjena zakona važiti odredbe pa tako prestaje važiti članak 12. Iz Zakona o zračnom prometu, članka 66. I stavak 6. Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu. Možda malo neobično ali kažem nakon što je Vlada već osnovala 28 agencija dobro je da na neki način kroz ovu agenciju imamo tri obveze u jednu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Dat ćemo posebno kad je na vlastiti klub, poštovani zastupnik Ivan Šuker repliku na izlaganje poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Boriću, vrlo interesantno je da u članku 13. što je totalno neuobičajeno u zakonskim prijedlozima u stavku 2. stoji: "sredstvo za osnivanje i početak rada Agencije osigurana su u državnom proračunu." To je nešto naprosto niti jedan zakon ne sadržava. To je prema Poslovniku Hrvatskog sabora nešto što mora biti sastavni dio u prijedlogu Zakona. Dakle ovaj sam Zakon po sebi, članak 13. Zakona je totalno protivan normativi kako se zakoni pišu no vrlo interesantno je da ovaj Zakon stupa osam dana po objavi u NN a u ocjeni izvori potrebnih sredstava se govori da će se njegovo financiranje u 2013.godinu pokriti od sredstvima Ministarstva prometa, infrastrukture i agencije za istraživanje nesreće i ozbiljnih nezgoda zrakoplova. Nijem mi jasno kako ste mogli osigurati sredstva, kako su se sredstva mogla osigurati u Ministarstvu pomorstva, prometa i infrastrukture ako se nije znalo u tom trenutku da će se agencije osnovati, kako će agencija izgledati, koji su njeni troškovi itd. Dakle sam prijedlog zakona je i u suprotnosti i sa Poslovnikom po kojem radi Hrvatski sabor ali kažem članak 13. je nešto što je neuobičajeno i kolegice i kolege ako pogledate sve prijedloge zakona ovako još nešto nismo vidjeli da se u zakonu kaže. Jer što će značiti da ovaj stavak dva članka 13. nakon 31.12.213. koja je njegova funkcija?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Kolega Šuker, djelomično ste u pravu, ja sam napomenuo da je možda neobično da mi sa ovim zakonom diramo u neke druge zakone, Zakone o zračnom prometu, Pomorski zakonik i Zakon sigurnosti u željezničkom prometu na način da brišemo neke odredbe u tim Zakonima a da isti nisu prošli kroz proceduru Sabora. Tamo će te odredbe ostati. Svatko onaj tko uzme taj zakon u ruke neće znati da je nekim drugim zakonom to promijenjeno. Što se tiče sredstava Agencija za istraživanje nesreća i ozbiljnih nezgoda zrakoplova postoji, ona ima svoj proračun i toj agenciji se pridružuju sada ajmo reći i dio pomorskog i dio željezničkog prometa koje je također trebalo osnovati, a koje je Vlada navela da je osigurala sredstva ajmo reći da im moramo vjerovati. Međutim ono što je osnovno pitanje je problem odnosa novog direktora ili ravnatelja sa upravnim vijećem koji će imati svega tri člana od kojih dva člana imenuje Vlada. Uvijek je Europska unija i Europska komisija inzistirala u pregovorima da ti ljudi u upravnim vijećima budu neovisni jer se radi o istraživanju nesreća i zbog toga je moguće s obzirom na ovakav odnos unutar upravnog vijeća da dođe do ajmo reći problema i uplitanja u stručnost onih istražitelja koji određenu nesreću dao Bog da ih bude nikad. Znači da ova Agencija niti ne radi svoj posao ali da u tom trenutku kad se nesreća desi da jednostavno ti istražitelji budu zaista u potpunosti neovisni.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika u Hrvatskom Saboru je Klub HNS-a i poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora, uvaženi gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Kratki osvrt na ovaj prijedlog zakona jedan u nizu danas koji su zapravo u najvećem djelu usklađivanja s pravnom stečevinom EU. Prijedlog zakona o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu zapravo je prijedlog koji proizlazi iz odredbi postojećih Zakona u RH, Zakona o zračnom prometu, Pomorskog zakonika i Zakon o sigurnosti u željezničkom prometu. Sva tri navedena zakona u svojim odredbama apostrofiraju potrebu za osnivanje neovisnog istražnog tijela kao službe od javnog interesa za RH. Pravna stečevina EU također inzistira i prepoznaje, poznaje samo neovisna istražna tijela kao mjerodavna za ovakve slučajeve. Iz tog razloga potpuno jasno i mi smo obavezni osnovati agencije. Kako smo mala zemlja koja bi trebala težiti racionalnom odlučivanju i vođenju efikasnom i što jeftinijem tako je naravno i samo po sebi suvislo da ne formiramo tri posebne agencije, nego da objedinimo sve tri funkcije u jednoj koja bi kompetentno, stručno, puno brže i efikasnije reagirala u situacijama kad je potrebno provesti kvalitetne istrage nesreća u prometu. Da nam je takva agencija potrebna možemo zaključiti i sami iz iskustava proteklih godina, proteklih decenija kad su se nažalost i na našim prostorima događale učestale nesreće i u željezničkom i u pomorskom prometu, rjeđe doduše ali ipak su se događale i u zračnom. Često ne samo sa velikim materijalnim štetama nego i sa većim brojem ozlijeđenih pa i poginulih. Istrage koje su se provodile nakon toga u nekim slučajevima su ostavljale vrlo blijed dojam, otvarale su kontroverze, stvarale su se i čak hipoteze u javnosti da se pokušavaju u nekim situacijama zataškati pojedine stvari jer su istrage u području određene sfere prometa provodili predstavnici resornog ministarstva. Da bi se ubuduće u tako tragičnim nažalost neizbježnim situacijama otklonile bilo kakve sumnje mi u HNS-u smatramo da je vrlo oportuno i pametno da se formira neovisno istražno tijelo ne samo zbog obaveze usklađivanja sa praksom EU nego i zbog nas samih. Kao što je rečeno sredstva su osigurana u državnom proračunu i ono što očekuje resorno ministarstvo to je da sukladno odredbama ovog zakona tu agenciju zasnuje što prije i da osiguran njene normalne uvjete za rad. Mi ćemo u HNS-u naravno podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala na pažnji.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljene replike i prva replika poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Nije sporno da agencija treba i da će imati ona svog posla mada mi agencija imamo već malo i previše i upitno je da li ih baš treba toliko. Međutim ostaje mi preslobodna definicija upravnog vijeća i njihovih obaveza ali i njihovih prava koji proizlaze iz ovoga i mislim da to malo preslobodno definirano odnosno prevelike su date ovlasti i vama kao ministru po pitanju određivanja prava članova upravnog vijeća. Mada znam da je ovdje još bilo rasprave i oko toga morao sam nažalost biti odsutan, bilo je rasprava i oko toga da li je to usklađeno sa ostalim zakonima koji se odnose konkretno recimo na željeznice Zakon o željeznicama, Zakona o sigurnosti na željeznicama. Znam da su u sigurnosti u željezničkom prometu i znam da su ta dva zakona trenutno u javnoj raspravi. Pretpostavljam da su tekstovi usklađeni. I sama agencija možda i nije toliko sporna koliko će njezine kvalitete, njezinog rada ovisiti o kvaliteti kadrova koji će tamo biti doprinjeni. Nadam se da neće biti opet ključ neka stranačka ili neka druga pripadnost, rodbinske veze nego da će biti isključivo stručnost, ali ne stručnost iz onog teoretskog dijela, nego stručnost od onih ljudi koji iz prakse znaju što to znači, kako uopće dolazi do takvih nesreća. Imamo jedan dobar primjer nažalost najteži u novijoj povijesti primjer Rudina koji ni dan danas nije okončan taj predmet, a mislim da je u suštini upravi na tom tu izostala malo čvršća volja upravo ministarstva. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega zapravo mene u ovom isto što je kolega Novak govorio, ja bih samo jedan aspekt upravnog vijeća, kaže se "upravno vijeće agencije sastaje se povremeno u skladu sa statutom agencije" i nakon toga "članovi upravnog vijeća agencije imaju pravo na mjesečnu naknadu za svoj rad koja se isplaćuje iz sredstava agencije" itd. Mi se često ponašamo u vrijeme krize u ovoj državi kao da imamo previše novca. Zašto ne bi bilo logično da su članovi vijeća agencije koji se sastaju otprilike do prilike da nisu plaćeni mjesečno, nego da su plaćeni po tome koliko se sastaju. Ako se oni sastaju jedanput godišnje, daj Bože da se nikad ne sastanu da nema nesreća, znači oni će se plaćati mjesečno dobivat će neku naknadu, tisuću, 2 tisuće, 3 tisuće kuna bez obzira radili ili ne radili. Mislim da to nisu profesionalne funkcije, prije svega to nisu ljudi koji žive od toga i mislim da bi trebalo sagledati da ta odredba bude da ne dobivaju naknade mjesečne nego da se plaćaju po ne znam ili dnevnica jer kažem ponavljam, mogu se jedanput u tri godine sastati. Hvala.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Završni ministar Hajdaš Dončić. Izvolite ministre.
Zahvaljujem svima na konstruktivnoj raspravi. Agencija je reći ću nova koja će nastati, samo možda jedna nedoumica da biste gospodine Šuker jel vi ste spomenuli onaj članak vi ste spomenuli onaj članak 13. To je točno to odlazi u prijelazne i završne odredbe, to će biti amandman koji će biti sutra predložen Vladi, to je uredu. Ali vidjet ćemo u principu trudit ćemo da i vjerujem da će biti izabrani najbolji stručnjaci iz reda pomorstva, željeznice i zračnog prometa koji će činiti upravno vijeće same agencije. Hvala.
Jedna replika poštovanog zastupnika Ivana Šukera. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre, zakonom se ne uređuje paušalno i u vremenskom roku ograničeno financiranje i to je ono što sam i rekao. Dakle stavak 2. članka 13.to naprosto ne može stajati u zakonu. To je ono što sam ja govorio. A sljedeća stvar koja je dakle to je jedno to je konstatacija što se tiče zakona, a druga je stvar poslovnička odredba jer vi u Sabor ne možete poslati zakon za koji nisu osigurana sredstva. Dakle ako se držimo odredbe od kada će zakon stupiti na snagu i odredbe zapravo obrazloženja o osiguranim financijskim sredstvima, jedno s drugim je u koliziji. Dakle vi ovdje govorite da će se koristiti sredstva za istraživanje nesreće i ozbiljnih nezgoda zrakoplova i da ćete koristiti neka druga sredstva ministarstva, a to znači da ili niste dobro planirali sredstva u ministarstvu ili ćete određene poslove u ministarstvu jednostavno eliminirati i ta sredstava … /Govornik isključen./ …
Uključite se poštovani zastupniče.
Gospodin ministar me isključio. Tako da točno se zna kako se planiraju sredstva. Dakle ja sam govoreći vaše obrazloženje o osiguranim sredstvima i govoreći o članku 13.što je suprotno normativama i formama za izradu zakona dakle upozorio da su neke stvari u koliziji i da bi to bilo dobro ispraviti. Dakle, nije sporno da ćemo mi podržati ovo. Ali da bi nešto bilo tehnički dorađeno i dobro napravljeno, dakle moja je replika i vama i kolegi Boriću išla u tom smjeru a vi se možete smješkati koliko god hoćete.
I sada replika poštovanog ministra Siniše Hajdaš Dončića.
Pa ja se uopće ne smješkam, ja samo kažem da je primjedba vaša u redu, znači da to ulazi u prijelazne i završne odredbe a ono što nije u redu, dakle proračun je vrlo pažljivo planiran, dakle radi se o sredstvima Agencije za istraživanje zrakoplovnih nesreća plus stavke dakle koje postoje, koje su sada u sastavi ili … [[Govornik se ne razumije.]] dio proračuna Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture koje se tiču i željeznice i pomorstva. Dakle one samo postaju sastavni dio buduće agencije ništa drugo. Hvala.
Hvala lijepa. Sada smo iscrpili listu prijavljenih i listu za replike. Dakle, rasprava o tekstu zakona je završena. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti za to.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br 295. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav. Molim ministra Sinišu Hajdaša Dončića da se najprije izjasni o amandmanima Odbora za zakonodavstvo. Amandman prvi na članak 5
Vlada RH ne prihvaća amandman jer se on suštinski prihvaća kroz prihvaćanje amandmana koje je dao Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav.
Amandman je povučen. Amandman dva na članak 26 istog odbora.
Isto, dakle Vlada RH ne prihvaća amandman jer se suštinski se prihvaća kroz prihvaćanje amandmana koje je dao Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav.
Amandman je povučen. Prelazimo na amandmane Odbora za Ustav, poslovnik i politički sustav. Amandman 1 na članak 5?
Vlada RH prihvaća amandman.
Amandman 2 na članak 8?
Prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Treći na članak 9?
Vlada RH prihvaća amandman.
Također postaje sastavni dio zakona. Četvrti na članak 13?
Vlada Rh prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Peti na članak, odnosno novi članak 24 a
Da, Vlada RH prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. I šesti na članak 26.
Također, Vlada RH prihvaća amandman.
Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 110 glasova za donesen zakon o osnivanju agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na: - Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o postupnom isključenju iz plovidbe tankera bez dvostruke oplate, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E br. 344; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog konačnog prijedloga zakona primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi sve do kraja rasprave, tj. u skladu sa člankom 164. Poslovnika. Raspravu su provela nadležan radna tijela Hrvatskoga sabora. Izvješća ste primili na sjednici. Da li želi predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. U ime predlagateljice ministar pomorstva, prometa i infrastrukture poštovani Siniša Hajdaš Dončić.
Hvala lijepo predsjedniče. Evo vrlo kratko. Zakon o postupnom isključenju iz plovidbe tankera bez dvostruke oplate donesen je 2004. godine a sada dakle uredba 417 202 dakle dan ulaska Hrvatske u Europsku uniju počinje se izravno primjenjivati te samim time, dakle nema više da tako kažemo potrebe o onom zakonu iz 2004. a to je Zakon bez dvostruke oplate koji je donesen 2004. godine. Ovim zakonom dakle stvaraju se uvjeti za izravnu primjedbu navedene uredbe koja se dakle direktno transponira u nacionalno zakonodavstvo. Hvala.
Hvala i vama ministre. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Imamo jednu prijavu za pojedinačnu raspravu Mirela Holy. Izvolite kolegice.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Vrlo ću kratko, sa velikim zadovoljstvom ću podržati ovaj Prijedlog zakona o prestanku važenja zakona o postupnom isključenju iz plovidbe tankera bez dvostruke oplate. Kao što sam i sa velikim zadovoljstvom još u to vrijeme sam radila u Ministarstvu zaštite okoliša podržala odnosno dočekala informaciju da smo dobili ovaj zakon kojeg danas ustvari ukidamo. A ukidamo ga zbog toga što preuzimamo pravnu stečevinu Europske unije u ovom dijelu koja je stroža od … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno Međunarodne konvencije o zaštiti mora od onečišćenja sa brodova. Zbog čega je ovo izuzetno važna tema, Jadransko more je zatvoreno more, relativno plitko i definitivna je činjenica da bi nam se havarija sa nekog od tankera a nažalost jako su veliki rizici sve dok Jadranskim morem plove tankeri koji nemaju dvostruku oplatu. I zbog toga u najvećem hrvatskom interesu mora biti to da ubrzamo ovu proceduru i da se što je brže moguće isključe iz plovidbe Jadranskim morem brodovi koji nemaju dvostruku oplatu a prevoze ova ulja. To su različita naftna ulja, mazuti i slično i njihovo izlijevanje u Jadransko more bi bilo pogubno, ne samo za biološku raznolikost u Jadranu nego i dugoročno za sve gospodarske aktivnosti na našoj obali a posebice za turizam. I evo ga, drago mi je što na ovaj način preuzimamo ubrzanje ovih postupaka.
Hvala i vama. Ovime zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja zakona o postupnom isključenju iz plovidbe tankera bez dvostruke oplate, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P-Z. E. br. 334. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 109 glasova za donesen Zakon o prestanku važenja Zakona o postupnom isključenju iz plovidbe tankera bez dvostruke oplate u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
I još jedan prijedlog znači: - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta obnove infrastrukture luke Split, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, p.z. br. 306; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja izvolite ministre.
Potpredsjedniče Sabora. 17. prosinca 2012. potpisan je ugovor o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta obnove primarne infrastrukture u luci Split dakle na rok otplate od 15 godina uz grace period uz poček od 4 godine. Radi se o kreditnim sredstvima dakle kroz Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture kroz Lučku upravu Split koja su namijenjena izgradnji dva veza za prihvat brodova duljine od 270 metara na jednom vezu i 320 metara na drugom vezu od dvije rolo rampe širine 28 metara preko koje će se odvijati ukrcaj odnosno iskrcaj vozila i putnika, manipulativne površine i privezni sadržaji. Samo ćemo napomenuti da je promet Splitske luke prosječno godišnje, dakle oko 4,2 milijuna putnika i oko 650 tisuća vozila čime će se ovom investicijom u primarnu infrastrukturu zapravo povećati postojeći kapaciteti. I Split samim time kao grad dobiva mogućnost da pruži reći ću turističku uslugu i onim najvećim kruzerima što do sada nije bilo moguće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem ministre. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Krećemo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a Nevenka Bečić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Pozdravljam gospodina potpredsjednika, pozdravljam gospodina ministra, uvažene kolegice i kolege. Vezano za Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta obnove infrastrukture Luke Split, s konačnim prijedlogom zakona, osvrnula bih se na neke okolnosti koje su bitne a u svezi su upravo usvajanja predloženog zakona. Naime, Luka Split je najvažnija luka u kojoj se odvija promet putnika i turista prema dalmatinskim otocima, a istovremeno svakodnevno se preko nje odvija i trajektna linija sa susjednom nam Italijom. Uvažavajući povijesno naslijeđe, poglavito kulturno i uvažavajući 1700 godina splitske tradicije ne može se izbjeći činjenica da je to neizbježna destinacija za sve brodove koji plove Mediteranom. Kao što je maloprije uvaženi ministar rekao, kroz tu luku godišnji promet je negdje oko 4,2 milijuna putnika sa 650 do 700 tisuća vozila. Međutim, nakon što se realizira ovaj projekt stručnjaci očekuju da će promet putnika i turista preko te luke premašiti brojku od 7 milijuna. Danas je Luka Split na Mediteranu treća luka po ostvarenom prometu, međutim nakon što se realizira ovo investicijsko ulaganje za očekivati je da bi Luka Split mogla preuzeti … na Mediteranu i da bi mogla preteći Napulj. Za očekivati je da bi se nakon ovako značajnog ulaganja Luka Split mogla naći i na prvom mjestu. Ne mogu a da ne istaknem da je već prethodna Vlada na čelu sa gospođom Jadrankom Kosorom prepoznala važnost ovog investicijskog ulaganja te je već u studenom 2011. godine izrađen idejni projekt za ulaganje u infrastrukturu Luke Split za izgradnju dodatnih vezova, dodatnih rampi, a isto je prepoznala i aktualna hrvatska Vlada na čelu sa premijerom Milanovićem pa je tako već u studenom 2012. godine donijela odluku da se pristupi izradi i sklapanju Ugovora o jamstvu sa Europskom bankom za obnovu i razvoj. Istovremeno je donijela i odluku kojom je odlučila izdati suglasnost Lučkoj upravi Split za sklapanje ugovora o kreditu sa Europskom bankom za obnovu i razvoj. Uvažavajući činjenicu da je Republika Hrvatska već 20 godina punopravni član Europske banke za obnovu i razvoj, uvažavajući činjenicu da je ta banka tehnički davala i pružala usluge Republici Hrvatskoj i uvažavajući činjenicu da je najznačajniji dio financijski sredstava upravo Republika Hrvatska u proteklih 20 godina povukla od te banke, bilo je za očekivati da se i ovaj projekat na isti način pokuša kreditno riješiti i da se preko te financijske institucije osiguraju potrebna financijska sredstva. Meni kao građanki Grada Splita je izuzetno drago da ovaj projekt kreće u realizaciju. Drago mi je da su vlade prepoznale važnost ovog projekta za razvoj gospodarstva Grada Splita, Splitsko-Dalmatinske županije i Republike Hrvatske kao cjeline. To će biti jedan pokretač gospodarskog uspona za onu dole regiju. Naravno, jedan ovakav investicijski poduhvat nosi sa sobom višestruke koristi, koristi, mogućnosti angažmana građevinske operative i svih pratećih resursa, kako proizvodnih tako i uslužnih koji mogu sudjelovati u natječajima i uključit se u realizaciju tog razvojnog projekta, projekta obnove infrastrukture Luke Split. Isto tako, jedna od značajnih koristi u ovom momentu kad recesija još uvijek vlada na našem području i kad se svakodnevno ukidaju radna mjesta, jedan od velikih pomaka i značajki i pozitivnih efekata ovog ulaganja je upravo i mogućnost radnih mjesta koja će se otvoriti tijekom same realizacije projekta, kao i nakon što projekat bude okončan. Tu će izvor egzistencije i poboljšanja svog životnog standarda naći mnoge obitelji i to će služiti ne samo za njihovo blagostanje nego i za blagostanje šire društvene zajednice. Ja sam presretna što ovaj projekat ulaganja u obnovu Lučke uprave Split kreće i kao što ovdje u materijalima stoji osvrnula bih se na to da je ovaj zajam, kao što je gospodin uvaženi ministar maloprije napomenuo, sklopljen na rok od 15 godina sa grace periodom od 4 godine. Međutim, Lučka uprava Split kao korisnik kredita, Europska banka za obnovu i razvoj kao davatelj kredita i Republika Hrvatska kao jamac za isto će potpisati ugovore sa komercijalnim uvjetima po kojima, dakle na iznos od 18 milijuna i 800 tisuća eura s komercijalnim uvjetima koji na prvi mah djeluju izuzetno povoljni. Prvenstveno mislim na kamatnu stopu koja je ovdje izražena kao EURIBOR +1%. Komercijalno gledano to je izuzetno povoljna kamatna stopa, ali ako malo duže analiziramo ove ugovore iz njih proistječe naknada za obradu kredita od 0,5% ona je komercijalno prihvatljiva i dobro je dogovorena. Međutim, kad promatramo stopu ulazne naknade od 1% e tu ja osobno nisam zadovoljna. Možda je trebalo malo više umješnosti prilikom vođenja pregovora i ova stopa nije smjela po meni prijeći 0,5%. To je komercijalno gledano ono što na tržištu, financijskom tržištu kapitala trenutno bi moglo po mom mišljenju biti i ostvarivo. Dakle, samo jedan taj mali segment meni je zapeo u oko i bio mi je trn. Nekako bila bih puno zadovoljnija da to nije 1%, nego da je to 0,5%. Onda bi smatrala da su troškovi dobivanja ovih financijskih sredstava izuzetno povoljni za primatelja kredita Lučku upravu Split, a istovremeno i za Republiku Hrvatsku koja se ovdje pojavljuje kao jamac-platac, te se obvezuje temeljem ugovora o jamstvu koji ćemo ja sam uvjerena mi ovdje u Saboru izglasati da se potpiše jer ovo je hvale vrijedan projekat. I on će donijeti znatne ekonomske koristi kroz više elemenata. I zato sam uvjerena da ćemo ga svi prihvatiti i da će jednoglasno bit izglasan. Dakle, Vlada Republike Hrvatske, odnosno Republika Hrvatska potpisujući ugovor o jamstvu će se obvezati ne samo da će u slučaju da primatelj kredita Lučka uprava Split ne bude u mogućnosti otplaćivati anuitete, dakle glavnicu i kamatu Republika Hrvatska se obvezuje da će iz proračuna osigurati financijska sredstva i da će to pravovremeno u rokovima dospijeća i servisirati i ta kreditna sredstva financijska sredstva vraćati davatelju kredita. Istovremeno potpisujući ugovor o jamstvu Republika Hrvatska se obvezuje da će u slučaju da ovih 18 milijuna i 800 tisuća eura bude nedostatno za okončanje ulaganja u obnovu infrastrukture Luke Split osigurati dodatna sredstva iz proračuna kojima će bit omogućeno da se ovaj investicijski projekat okonča. Nadalje, ovim ugovorom o jamstvu Republika Hrvatska se također obvezuje da će u slučaju bilo kakvih možebitnih sporova koji bi nastali od razno raznih zainteresiranih strana bilo da se radi o fizičkim osobama, bilo da se radi o pravnim osobama, a koji bi ustali primjerice zbog ugroženog okoliša ili nečeg trećeg sa tužbama protiv Europske banke za obnovu i razvoj, njenih direktora, zaposlenika ili nekog tko je u njihovu sastavu Vlada Republike Hrvatske, odnosno Republika Hrvatska se obvezuje da će sve takve rizike preuzeti na sebe i osloboditi bilo kojeg rizika Europsku banku za obnovu i razvoj. Bez obzira na to, dakle smatram da je ovo izuzetno dobro, dobro za građanke i građane grada Splita. I nakon što se ovaj projekat realizira i nakon što se okonča ovo investicijsko ulaganje, a ja sam uvjerena da će Vlada ubrzati realizaciju ovog projekta i uvažavajući činjenicu, a šta ne mogu da spomenem da je u Splitu evo ovih dana završena izgradnja i zapadne obale. Grad Split će jako puno dobiti na rejtingu, na ljepoti, na sadržaju onoga što nudi putniku namjerniku poglavito turistima. Jer nemojmo zaboraviti da je u ove zadnje dvije, tri godine grad Split transformirao se iz tranzitnog grada u turističko središte. Mi na svu sreću dole bilježimo pojavu ostanka turista i to u prosjeku od 7 do 10 dana u gradu Splitu. I ta dužina zadržavanja u gradu Splitu iz godine u godinu se povećava na zadovoljstvo građana i građanki grada Splita koji zbog krize i recesije, a u cilju ostvarivanja egzistencije za svoju obitelj čak iz stare gradske jezgre iseljavaju tijekom ljeta, a svoje stanove stavljaju u funkciju smještajnih kapaciteta, iznajmljuju ih turistima na način da bi kažem poboljšali svoj standard i standard sebe i svoje obitelji, a isto tako služe i koriste općem dobru. Zato ovaj projekat, dakle izgradnja vezova, dva veza za privezište brodova, dvije rampe u kojima će se vršiti pretovar, ukrcaj, iskrcaj putnika i vozila od izuzetnog je značaja za razvoj turizma kako grada Splita, dalmatinskih otoka tako i njegovog zaleđa. Pozdravljam ovu inicijativu i sa zadovoljstvom konstatiram i vjerujem da će svi kolegice i kolege glasati za ovaj projekat. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ovime zaključujem raspravu. Zahvaljujem ministru Hajdašu Dončiću. Utvrđujem stanku. Nastavljamo u 15,00 sati sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, prvo čitanje, P.Z. br. 270.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta obnove infrastrukture Luke Split, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 306. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova 109 glasova za donesen Zakon o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta obnove infrastrukture Luke Split u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Kolegice i kolege, pred nama je - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, prvo čitanje, P.Z. br. 270; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je i u ime predlagatelja ministar znanosti, obrazovanja i športa Željko Jovanović. Uvodno, ministre izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo uvažene zastupnice i zastupnici. Evo ponosno stojim pred vama da vam predstavim sve što smo radili proteklih mjeseci i na koji način smo zamislili da sustav visokog obrazovanja i znanosti u RH krene bržim koracima na pragu ulaska u EU. Kada smo započeli sa izmjenama ovog zakona vodili smo se sa time da se RH nalazi u teškoj ekonomskoj situaciji, da nam je sustav znanosti i visokog obrazovanja nedovoljno financiran, neracionalno organiziran, neprilagođen društvenim potrebama, slabo reguliran, loše upravljan, da je nedovoljno produktivan, nedovoljno kompetitivan, nedovoljno inovativan i nedovoljno poticajan. Da nije dovoljno odgovoran prema široj javnosti, prema mladim znanstvenicima i prema hrvatskoj budućnosti. Da je sustav uzdrman korupcijom, nepravilnostima, neetičnim ponašanjima nekih njegovih dionika koji rijetko snose posljedice, a to je u očima javnosti narušilo ugled i vjerodostojnost tog sustava i svih njegovih dionika. Svi se možemo složiti da ako postoje problemi u nekom sustavu onda da bi te probleme riješili moramo razmišljati drugačije i raditi drugačije nego što se to činilo kad su se ti problemi stvarali. Zbog toga smo u trenutku kada smo preuzeli ovaj resor rekli da ćemo u svim segmentima od odgoja do znanosti ići u dva smjera. Prvi smjer je izmjena postojeće zakonske regulative kako bi na taj način riješili goruće probleme i istovremeno početak izrade potpuno nove Strategije razvoja, odgoja, obrazovanja, znanosti i tehnologije koja bi po našim željama trebala biti gotova do trenutka ulaska u EU a onda bi iz te strategije trebalo graditi čitav niz novih dokumenata, akcijskih planova, zakona kako bi na kraju ovog mandata imali potpuno novi sustav od predškolskog odgoja do doktorskih studija. Prema tome, ono što odmah na početku želim reći da česta primjedba koja se čula vezano za izmjene Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, a koja te izmjene vezuje uz strategiju je potpuno pogrešna. Dakle, novi zakon proizlazi iz strategije, a izmjene postojećeg zakona se vezuju uz druga dva strateška dokumenta koji su već donijeti. To je Program Hrvatske vlade 2011-2015., strateške smjernice rada Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta i naravno strateške smjernice razvoja, odgoja, obrazovanja, znanosti i tehnologije koje su donijete u suradnji Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, akademske zajednice i Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. Ono što na početku želim reći da na pragu pristupanja EU sustav znanosti i visokog obrazovanja RH obilježavaju izazovi i naslijeđena nezadovoljavajuća razina nekih od ključnih pokazatelja tih djelatnosti. Poput većine tranzicijskih zemalja srednje i istočne Europe, a slična iskustva očekuju ubrzo i druge, Hrvatska će pristupanjem EU za nekoliko mjeseci suočiti se sa uzbudljivim novim mogućnostima. Jedna od tih mogućnosti jest i jača integracija u europski istraživački te europski prostor visokog obrazovanja. Međutim, istovremeno te mogućnosti podrazumijevaju da će se sve aktivnosti hrvatske znanosti i obrazovanja sve više uspoređivati i mjeriti u odnosu na sadašnjih 27 država članica EU. Problem Vlade RH za razdoblje 2011-2015. teži usklađivanju ciljeva i postignuća sektora znanosti i visokog obrazovanja sa onima u Strategiji Europa 2020. koji potiče pametan, održiv i uključiv razvoj. Međutim, sadašnji hrvatski rezultati prema nekim od ključnih pokazatelja i dalje pokazuju da postoji značajan potencijal za napredak i upravo izmjenama koje predlažemo želimo jače potaknuti taj napredak. Ono što se mora naglasiti na samom početku, a to je da udio hrvatskog BDP-a od 0,75% namijenjenog aktivnostima za istraživanje i razvoj daleko je niži od prosjeka zemalja članica EU koji trenutačno iznosi 2,03% i takav je već nekoliko godina. Nadalje, suprotno trendovima u najrazvijenijim državama EU većina tih sredstava, 55%, su javni izdaci. Dakle, i postotak koji izdvajamo za istraživanje i razvoj dolazi iz državnog proračuna dok je u EU to velikim dijelom ulaganje iz privatnog sektora. Naravno, Hrvatska ima objektivan problem, a to je da zbog strukture hrvatskog gospodarstva u kojem su 92% svih poduzeća mikro-poduzeća koja imaju u prosjeku 1,9 zaposlenika predstavlja prepreku intenzivnijem ulaganju u istraživanje i razvoj osim onog što dolazi iz državnog proračuna. Jasno da takva struktura predstavlja vrlo ograničen potencijal za inovacije i ulaganje u istraživanje i razvoj. Ono što je međutim ohrabrujuće je to da u posljednjih 5, 6 godina uključujući i ovu godinu, a posebno nakon posljednjeg rebalansa proračuna sredstva za hrvatsku znanost rastu. Premda prosječni inovacijski indeks prikazuje napredak sa 0,26 u 2007. godini na 0,302 u 2012. godini Hrvatska je i dalje u skupini zemalja umjerenih inovatora sa ispodprosječnim rezultatima pa zaostaje za tranzicijskim zemljama kao što su Mađarska gdje je inovacijski indeks 0,32 ili Slovenija čak 0,50. Prema podacima EUROSTAT-a hrvatski inovatori pri Europskom patentnom uredu trenutačno prijavljuju manje od 6 patenata na milijun stanovnika, a prosjek je za države članice EU 110. Dakle, 6 u odnosu na 110, dok najuspješnije zemlje postižu i više od 1000 patenata godišnje. Iako je stupanj uspješnosti hrvatskih prijava u okviru FP7 natječaja iznosio 17,25% što je manje od EU prosjeka koji iznosi 21,77%. Hrvatski su znanstvenici ovim putem uspjeli privući nešto više od 59 milijuna eura što je za 40% više od našeg nacionalnog doprinosa. Udio stanovništva u dobi između 30 i 34 godine života sa završenim visoko školskim obrazovanjem u Hrvatskoj je 24,5% dok je EU prosjek 34,6. U Hrvatskoj je samo 3% rano aktivnog stanovništva u dobi od 25 do 64 godine uključeno u neki od oblika cjeloživotnog učenja, dok je u zemljama EU prosječna uključenost 10%, a u nekim iznosi i više od 30%. Osiguranje kvalitete u sektoru znanosti visokog obrazovanja u Hrvatskoj koordinirano od naše Agencije za znanost i visoko obrazovanje ima vodeće mjesto u regiji. Podatak koji možda mnogi ne znaju, broj hrvatskih visokih učilišta doživio je porast sa 6 sveučilišta, 7 veleučilišta i 15 visokih škola u 2003. godini na 10 sveučilišta, 15 veleučilišta i 30 visokih škola u 2012. godini. U istom vremenskom razdoblju dogodio se jedan paradoksalan skok koji govori o svim problemima procesa bolonje, a to je da je u visokom obrazovanju porastao broj studijskih programa sa 400 na 1200. Imamo šumu studijskih programa ne rijetko bez ikakve povezanosti sa tržištem rada. Ono što posebno želim naglasiti, obzirom da neki kritičari ovog prijedloga iz meni potpuno apsurdnih razloga govore da ovaj prijedlog ide u smjeru komercijalizacije i privatizacije sustava visokog obrazovanja i znanosti što je zaista apsurdna ocjena. Ne vidim ni jedan razlog zašto bi se tako razmišljalo, ali poštujem svačije mišljenje. Međutim, želim reći da u Hrvatskoj samo 6 studijskih programa i samo 7% studenata se nalazi na privatnim visokim učilištima. Vjerojatno će biti zanimljiv podatak za javnost da ovog trenutka u Hrvatskoj studira oko 200 000 studenata u visokom obrazovanju dok je 1990. bilo ih svega 70 000. Oko 60% tih studenata od ovih 200 000 pohađa studijske programe iz područja društvenih i humanističkih znanosti, 25% pohađa tehničke studijske programe, a manje od 10% programe iz područja prirodnih, bio-medicinskih i bio-tehnoloških znanosti. To naravno nije usklađeno s potrebama tržišta rada i jedan je od značajnih uzroka nezaposlenosti mladih u Hrvatskoj sa završenim visokim obrazovanjem koji iznosi 14%. Nažalost u tom pogledu smo pri samom vrhu, na trećem mjestu iza Grčke i Španjolske. Porast studenata, broja studenata sa 70 na 200 000 jedan je od razloga zašto je došlo do tako velikog porasta nastavnog osoblja koji u posljednjim godinama iznosio taj porast 26%, premda vrlo često bez strukturnih institucijskih kadrovskih politika. Nadalje, pravila napredovanja unutar znanstvene djelatnosti u sustavu javnog visokog obrazovanja i znanosti od najnižih do najviših zvanja postavljena su na način da danas, što je paradoksalno i nigdje u svijetu nije tako, gotovo 40% cjelokupnog znanstvenog osoblja ima najviše moguće zvanje znanstvenog savjetnika. Napredovanje u znanosti su brza i relativno jednostavna, tako da u zajednici od približno 6000 stalno zaposlenih znanstvenika njih oko 1500 godišnje napreduje u više zvanje, među kojima više od 60% njih napreduje brže od propisanog petogodišnjeg ciklusa napredovanja, a veći broj znanstvenika u kasnim tridesetim ili ranim četrdesetima uspijeva doći do najvišeg statusa akademskog zvanja. Nadalje, iako se to u zakonodavstvu navodi kao iznimka, posebno želim skrenuti pažnju da gotovo 80% cjelokupnog znanstvenog i nastavnog osoblja, koje je dobnu granicu za umirovljenje od 65 godina života navršilo, nastavlja radni odnos u svojim ustanovama čime se praktički onemogućuje ulazak u sustav mladih znanstvenika. Svi pokazatelji kako u Hrvatskoj tako i u svijetu pokazuju na to da su mlađi znanstvenici i znanstveno produktivniji od svojih starijih kolega. Sve navedeno dovodi u sustavu znanosti i visokog obrazovanja do neprekidnog povećanja udjela ukupnog proračuna za plaće, tako da trenutačno taj postotak u proračunu iznosi 82%, relativnim stopama raste 5% godišnje i takva je tendencija naravno neodrživa. Drugo po čemu je hrvatska znanost specifična u cijelom svijetu, a to je da znanstveni projekti koji se financiraju iz državnog proračuna imaju vrlo čudna obilježja, uspješnost prijava je na razini od 85%. Dakle, svi koji se prijave, 85% prolazi na natječaju. Trenutačno se financira i prati tijek gotovo 2000 projekata, no na tim pojedinačnim projektima u prosjeku radi manje od 2,5 aktivnih znanstvenika i 1,2 znanstvena novaka, a svaki projekt na raspolaganju za sve planirane aktivnosti ima u prosjeku sam oko 6500 eura godišnje. To je dakle sve naslijeđeno stanje. Takva fragmentacija istraživačkog potencijala je neodrživa i to je jedan od značajnih uzorka relativno nezadovoljavajućih postignuća hrvatskog znanstvenog opusa. Puno smo govorili o radovima, svega nekoliko podataka. Broj znanstvenih radova u relevantnim bazama podataka iznosi približno 0,8 radova po znanstveniku godišnje, što se čak može smatrati i relativno zadovoljavajućim i proporcionalnim sa ulaganjem u istraživanje i razvoj posebno kad se uzima u obzir stabilan rast tog broja. Kvaliteta znanstvene produkcije ipak nije zadovoljavajuća. Naime, samo 3% hrvatskih znanstvenih radova objavljeno je u 10% najcitiranijih znanstvenih publikacija u svijetu dok je prosjek u zemljama članicama EU kojim se želimo približiti 11%, ponavljam 3% - 11%. Po broju citata te po H indeksu učinak hrvatske znanosti također nije na razini učinka znanosti iz drugih tranzicijskih zemalja poput Mađarske, Slovačke ili Slovenije. Nadalje, manje od 400 hrvatskih znanstvenih radova na milijun stanovnika su rezultat zajedničkih međunarodnih autorstava sa manje od 30 hrvatskih radova na milijun stanovnika. Usporedbe radi Island ili Skandinavske zemlje ostvaruju zajedničku međunarodnu objavu od 1250 do 2500 radova na milijun stanovnika. I na samom kraju ono što je posebno bolno za akademsku zajednicu u RH, a to je da neka novija istraživanja ukazuju na značajnu učestalost nečasnih radnji u znanstvenoj i visoko obrazovnoj zajednici u Hrvatskoj kako od strane zaposlenika tako i od strane studenata. Podaci ukazuju na to da čak 60% studenata prepisuje na ispitima, te da je, čak da je od određenog broja studenata zatražen novac kao uvjet za uspješno polaganje ispita. Devet posto nastavnog osoblja tvrdi da im je ponuđen novac kako bi studentima omogućili uspješno polaganje ispita. 50–60% znanstvenog nastavnog osoblja ima saznanja o nezasluženom autorstvu pojedinih znanstvenih radova, otprilike polovica znanstvenog nastavnog osoblja to opravdava pritiskom obveze napredovanja u više znanstvena zvanja. Ponovit ću ovo još jedanput. 50-60% znanstveno nastavnog osoblja ima saznanja o nezasluženom autorstvu pojedinih znanstvenih radova a otprilike polovica znanstvenog nastavnog osoblja to opravdava pritiskom obveze napredovanja u više znanstvena zvanja. 30% znanstveno nastavnog osoblja upoznato je sa slučajevima plagijata, 53% upoznato je sa pojavom nepotizma, 20% sa pojavom političkog pogodovanja. Ali što je najtragičnije? Najtragičnije je da 80-90% znanstvenog nastavnog osoblja koje upoznato sa slučajevima nečasnih radnji nije poduzelo ništa kako bi se ti slučajevi razotkrili. Ovakvi rezultati su nažalost prikazani i posljednjim policijskim aktivnostima pomoću kojih su otkriveni slučajevi prodaje ispita za značajne sume novca a u kojima je sudjelovao veći broj studenata i dio znanstveno nastavnog osoblja. Za neke od tih dijela podignute su optužnice a neke od navedenih osoba su čak i sudskim nepravomoćnim presudama proglašeni krivi za sudjelovanje u kriminalnim djelima. Evo to je slika našeg stanja u obrazovanju i znanosti. Što mi pokušavamo učiniti ovim prijedlogom? Citirat ću našeg uglednog akademika predsjednika akademije gospodina Kusića koji kaže: " Hrvatsku se ponajviše voli kad se puno i odgovorno radi i djeluje uvažavajući relevantne svjetske kriterije onda kada se uspoređujemo sa najboljima, onda kada želimo doseći njihove standarde. Prijedlog izmjena Zakona znanstveno djelatnosti visokom obrazovanju koje je pred vama želi upravo to. Želi hrvatsku znanost mjeriti sa međunarodnim kriterijima, želi od hrvatske znanosti stvoriti glavnog pokretača razvoja hrvatskog društva u cjelini. U prijedlogu koji je pred vama izdvojit ću samo nekoliko činjenica. Dakle nadležnost i ustroj novog nacionalnog vijeća za znanost, visoko obrazovanje i tehnološki razvoj usmjerava se ka praćenju visokog obrazovanja, znanstvene djelatnosti, inovacijskog sustava tako da zaista radi strateški a da se ne opterećuje administrativnim podacima i poslovima. Određujemo jasniji postupak izbora u znanstvena i znanstveno nastavna zvanja i radna mjesta, podrobnije specificiramo uvjete za iznimno ostajanje na znanstvenim i znanstveno nastavnim radnim mjestima nakon 65 godine. Suradnička radna mjesta asistenta i poslije doktorata da se izdvajaju, ističemo dodatnu selekciju za poslije doktorata i javnim natječajima suradnička radna mjesta se vežu uz kadrovske potrebe i planove institucija. Tražimo jasniju definiciju izvanrednih studija, jasnije se definiraju vrste poslije diplomskih stručnih studija u skladu sa europskim standardima, jasnije definiramo integrirane studije, ECTS bodovi se usklađuju sa europskim te se definiraju uvjeti za izvođenje združenih razlikovnih studija kao i programi stručnog usavršavanja. Posebno naglašavam definiranje obveze visokih učilišta za vođenje evidencije i zbirki podataka i uvođenje nacionalnih zbirki podataka kako bi se mogli kvalitetnije provoditi postupci planiranja. Čuli ste probleme sa neetičnim ponašanjem, zbog toga predlažemo ojačavanje uloge i ovlasti Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju radi podizanja profesionalne odgovornosti i ugleda hrvatske znanstvene zajednice u zemlji i inozemstvu. Jedan od paradoksa aktualnog zakona, gotovo neshvatljiv da ministar nema nikakve ovlasti koje se tiču problema studentskog standarda i zbog toga u prijedlogu ministru se daju ovlasti za donošenje pravilnika kojim se reguliraju prava iz studentskog standarda za dio proračuna u nadležnosti ministra. Prema tome kao što vidite radi se o promjenama koje želimo provoditi u suradnji sa akademskom zajednicom i drugim dionicima društva, želimo da na ovaj način omogućimo da hrvatska znanost, hrvatsko visoko obrazovanje bude ravnopravan i konkurentan dio europskog obrazovnog i znanstveno istraživačkog prostora. Ključne riječi kojima se mi vodimo u svom radu su odgovornost i transparentnost, kompetitivnosti, učinkovitost, kvaliteta, fokus na prioritetima, policentrični razvoj, socijalna dimenzija obrazovanja i znanosti te internacionalizacija i mobilnost. Drago mi je da sam jučer i danas proveo praktično cijeli dan na dva sveučilišta, sveučilišta u Puli, sveučilišta u Rijeci. Razgovarali smo o brojnim temama, pa tako i ovim i mogu zaista reći da ogromna većina znanstvenika s kojima sam razgovarao daju podršku smjeru koje je zacrtalo Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta. Mogu također reći da smo danas velikim zadovoljstvom u Rijeci, na Riječkom sveučilištu pokrenuli odlukom senata osnovan je Centar za napredne studije Jugoistočne Europe u području društvene humanističkih znanosti čime Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta dalo jasnu poruku u kojoj mjeri daju podršku društveno humanističkim znanostima koje će ići u smjeru međunarodne prepoznatljivosti, veće čitanosti i veće vidljivosti. To zapravo vrijedi za cijelu hrvatsku znanost za koju ovim zakonom sigurno slijedi period u kojem će ona biti kvalitetnija nego što je bila do sada i ja vas molim da podržite ovaj prijedlog, prijedlog ovakvih izmjena. Hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Da li izvjestitelji Odbora žele uzeti riječ? Imamo prijavljene tri replike. Prvi se javio potpredsjednik Željko Rainer. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre ja naravno ću se osvrnuti malo kasnije opširnije na sam tekst zakona. Međutim moram reći potaknut sa određenim navodima o stanju hrvatske znanosti da treba gledati objektivne podatke. Dakle kad se govori da hrvatska znanost ne valja, da nije produktivna itd. onda treba pogledati međunarodno usporedive podatke i kad se pogleda koliko novaca je uloženo u jedan objavljeni znanstveni članak mi smo 31 zemlje sedmi i bolji smo od SAD-a, Velike Britanije, Švedske, Francuske, Njemačke itd. jer te zemlje za jedan znanstveni rad a znanost se može kao i mnoge druge stvari mjeriti isključivo produktivnošću, znači znanstvenim radovima objavljenim u meritornim svjetskim časopisima daju neusporedivo više novaca za taj jedan znanstveni rad nego li što daje Hrvatska. Prema tome ako se uspoređujemo sa tim zemljama nije to tako loše. Ako gledamo H indeks odnosno citiranost onda on raste, odjek hrvatske znanosti raste on je bio 118, 2010.godine je 132. Prema tome odjek hrvatskih doprinosa znanosti raste. Hrvatska ima 0,06% svjetskog stanovništva, a znanosti doprinosi podatak iz 2011.godine sa 0,25%. Znači mi smo ipak pet puta bolji od očekivanog. A i u usporedbi sa ranijim godinama recimo 1996.to je bilo 0,15% sada je 0,25% znači to raste i usporedivo je značajno usporedivo sa daleko razvijenijim zemljama koje puno više novaca daju za znanost nego mi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodin ministar se osvrnuo na neke neetičnosti koje se događaju u visokom obrazovanju. Naši studenti prepisuju mnogo više nego strani studenti, što je možda i činjenica. Ali zašto na to pitanje si trebamo odgovoriti. Bio sam u SAD pa sam u jednom koledžu prisustvovao ispitu i nitko ne prepisuje. I pitao sam predstavnicu tamo šeficu studenata zašto studenti ovdje ne prepisuju. Pa veli iz dva razloga, jedan je zašto da ja dam kolegi da prepisuje od mene pa će se na krivulji uspješnosti popeti više i dobit će posao prije od mene, a drugi, kada dođem poslodavcu, on me neće pitati koje papir imam nego što znam raditi. prema tome ja idem na ispit sa znanjem zbog toga. Slična je situacija i sa ovim što ste spomenuli šlepanjem na autorstvo, dakle lažnim autorstvom radova. Šlepaju se ljudi, da na radu ima 4, 5, 6 znanstvenika najčešće profesori koji i nisu radili su naravno koautori jer to docent ne može izbjeći zbog razloga koje ste rekli. Ali i tu je uzrok u sistemu. Napredovanje u našoj znanosti i znanstveno-nastavnim znanjima se svelo na zbrajanje bodova i postupak izbora danas može provesti svaka bolja sekretarica. Imate radove koji vrijede toliko i toliko bodova jer su objavljeni na tom i tom mjestu i nitko živ ne gleda kvalitetu tih radova. Gospodin Einstein vjerojatno ne bi mogao dalje od docenta dogurati u našem sistemu jer je imao malo radova. Eto ne bi skupio bodove. Dakle vic je prije svega u sistemu, a ne u tome da su naši studenti i naši profesori nepošteniji ili ne znam ne daj Bože gluplji od drugih.
Hvala. I zadnja replike Šimo Đurđević. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre, kolegice i kolege. U uvodnom izlaganju gospodine ministre malo ste se dotakli ili vrlo malo kada se tiče mreže naših sveučilišta u RH. to je ako se ne varam 7 sveučilišnih centara Pula, Rijeka, Zadar, Split, Dubrovnik, Zagreb i Osijek. Da li je to opravdano u prethodnim razdobljima napravljeno? Ja vjerujem da da, ali po meni mi bi trebali kada se tiče Ministarstva znanosti i svi zajedno i lokalne zajednice i Vlada u cjelini podupirati razvoj naših veleučilišta. Evo npr. gospodine ministre nemojte misliti kolegice i kolege da svako vuče u svoje dvorište ali npr. u Slavonskom Brodu postoji Strojarski fakultet koji je sastavnica Sveučilišta Strossmayer u Osijeku, postoji Visoka učiteljska škola što je dislocirani studij Osječkog pedagoškog fakulteta, Osječkog učiteljskog fakulteta i postoji veleučilište sa tri programska studija, strojarstvo, poljoprivreda i menadžment. Smatram Slavonski Brod kao pogranični grad da bi u jedno dogledno vrijeme za 5 do 7, 8 godina kada se ispune uvjeti mogao u perspektivi postati sveučilišni grad, dakako ako za to ispunimo uvjete koji se od lokalne zajednice traže. Pa stoga na razmišljanje svima nama, a i vama gospodine ministre da bi u budućoj mreži sveučilišta mogli računati i na još jedno sveučilište u 100km prije Osijeka, 180 prije Slavonskog Broda, 50 od Požege i računajući upravo na to, ispričavam se što trošim dragocjeno vrijeme, jer naši studenti iz ovog dijela idu studirati prema BiH. zašto to ne bi napravili u Hrvatskoj? Hvala.
Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika IDS-a Valter Boljunčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani sabornici članovi Sabora. Odmah da kažem da će klub IDS-a dati podršku ovome Zakonu o znanosti i visokom obrazovanju jer smatramo da je potrebno izvršiti određene prije svega se radi o tehničkim promjenama da bi znanost i visoko obrazovanje funkcioniralo na bolji način. Dosta se u uvodu pričalo o kvaliteti znanosti, ponekad se i kao prvo samo da navedem govori se o zakonu, ovo je dopuna Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju ipak treba uzeti u obzir da naročito visoko obrazovanje u Hrvatskoj je na kvalitetnom nivou. U prilog tome govori činjenica da značajan broj naših mladih studenata bilo kao nastavak poslovnog dijela svoga bilo kojeg znanstvenog odlazi van zemlje i tamo uspijevao ostvariti zavidne uspjehe i karijere na, bilo poslovnom, bilo u znanstvenom dijelu. Ovaj zakon kao takav više se ustvari bavi znanstvenom djelatnošću, dakle promjenama u znanstvenoj djelatnošću nego samim promjenama u visokom obrazovanju. Jedno od osnovnih pitanja koje se postavlja, koje je i ministar dotaknuo je da li uopće treba sada ići sa ovim promjenama budući da je na snazi izrada strategije obrazovanja znanosti i tehnološkoga razvoja koja bi po nekim dakle naznakama trebala, tj. barem je dan rok da bude završena do 1. 7. Osobno smatram da s ovim prijedlogom treba ići. Meni je osobno žao što se sa ovim prijedlogom dopuna Zakona nije išlo još prije godinu dana zato što promjene koje se nalaze u ovom prijedlogu su takve promjene koje ne ovise o tome koja će biti strategija razvoja znanosti visokog obrazovanja. Ja ih prije svega držim promjenama kojima je cilj da u organizacijskome smislu donesu promjene na bolje u sustavu visokog obrazovanja i znanosti. Ako ništa drugo da bi barem ovih malih 0,75% kojih se ulaže u znanost moglo se upotrijebiti na bolji način. Ako pogledamo dakle dijelove koji se ovim dopunama zakona mijenjaju i sami ste bili svjedoci da se u javnoj raspravi dosta pričalo o tome, možemo na neki način da su recimo tri točke bile veoma bitne. Jedna je točka bila o postdoc znači asistenti i postdoc, druga je točka bila o izborima zvanja koja je najkritičnija vjerojatno u javnosti bila i treća točka je bila umirovljenje sa 65 godina. Što se tiče umirovljenja sa 65 godina u ovom prijedlogu zakona maknuta je početna odredba da se mora otići, odnosno početna odredba je bila da samo 3% može ostati i raditi nakon 65 godine. I uvodi se dakle na neki način jači kriteriji za ostanak u radnom odnosu nakon 65 godine. Ali napominjem da se tu radi o tome da te osobe mogu ostati u radnom odnosu na teret ministarstva. Po ovom prijedlogu zakona bilo koji znanstveni djelatnik može nakon 65 godine u bilo kojem zvanju ostati raditi ako njegova institucija ima vlastita sredstva, da li se to radi kroz projekt ili kroz potrebu za nastavom. Iako on ispunjava neka druga svojstva što u principu je bolje nego ranije. S time da bi sada po ovom prijedlogu zakona uvjete za ostanak nakon 65 godina donosilo nacionalno vijeće. Da i to je četvrta možda bitna točka da se dosadašnja dva Nacionalna vijeća za obrazovanje, visoko obrazovanje i za znanost spajaju u jedno, tj. postaju jedno Nacionalno vijeće za obrazovanje, visoko obrazovanje, znanost i tehnološki razvoj. Što se tiče postdoca, to je u ovom trenutku možda jedno od veoma kritičnih pitanja zato što značajan broj mladih znanstvenika nakon što, prije svega nakon što su bili znanstveni novaci, sudjelovali su u radu na projektima, ostvarili su izbore zvanja, dosta njih je ostvarilo uvjete za izbor i u znanstvena zvanja, jednostavno nemaju radna mjesta. Oni su ustvari primljeni na određeno vrijeme. S jedne strane taj problem je problem u tome što i može se vezati za financiranje znanosti jer dokle god privatni sektori i privreda ne vidi razloga da daje novac za znanost i visoko obrazovanje to možemo shvatiti da ona ne vidi razloga da visoko obrazovane ljude, doktore znanosti primi u radni odnos. To je naravno prilično krivo, ako mi želimo razvoj na društvu znanja, na tehnologiji, onda barem u današnje vrijeme 21 stoljeća sve tehnološke firme, farmaceutske firme itd. ne mogu opstati bez doktora znanosti. Mislim da bi tu privreda s jedne strane trebala ne samo naći korist da ulaže novac nego bi trebala vidjeti koju korist mogu pružiti mladi ljudi visoko obrazovani gdje je značajan broj tih ljudi, dio svog školovanja proveo i na, u drugim zemalja, prije svega u zemljama zapada recimo Njemačka, Francuska, Amerika i Italija. S druge strane, jedan od problema znanosti koji ponekad vjerojatno zbog možda i životnog načina u Europi više prisutan nego u Americi je situacija da imate mladog znanstvenika koji je kod profesora, doktorira, ostane raditi na neki način bude zamjena cijeli svoj radni vijek. U drugim zemljama se dosta preferira da je znanost i znanje nešto što cirkulirati mora, u nekim zemljama se i ne dopušta, recimo u Americi da ostanete raditi na onom fakultetu ili sveučilištu na kojem ste doktorirali. Naravno kod nas možda to nije lako postići, prije svega zbog situacije da ako se seliš iz grada ti je problem od smještaja, stana itd., znači cijela jedna gospodarska situacija. Ali jedna od osnova znanja i visokog obrazovanja je cirkulacija profesorskog kadra i da dolazi do toga da ako netko završi doktorat na jednom sveučilištu da bi ipak možda morao potražiti posao ako je potreban po svojoj kvaliteti na drugome. Tako da smatram da je taj prijedlog dosta dobar ali za njega postoji potreba u ekonomskoj situaciju. Naime, zatvaranje znanosti u uske krugove koji se nasljeđuju s "konja na konja", što bi se reklo je definitivno nešto što nije dobro za znanost. Treći dio koji je izazvao najviše prijepora su izbori u zvanja. Po sadašnjem pravilniku, nakon 5, odnosno može se nakon tri godine ako netko ima uvjete može ići u izbor u više zvanje, može biti izabran još jednom u isto zvanje, ako nema uvjeta i nakon toga ostaje bez posla. To je dovelo do situacije da ima skoro pa najviše redovitih profesora i najviše mladih koji ulaze u sustav. I na neki način ta piramida je obrnuto okrenuta što definitivno nije prirodno. U nekim ranijim prijedlozima zakona imali smo pak drugu situaciju koja je branila, bio je prijedlog naravno o onim Fuchsovim zakonima i da se to ne može ostvariti na način da se limitirao broj koji se može izabrati što je pak potpuno krivo jer onda ispadne tko prije dođe je izabran a drugi ako je bolji nema šta tu raditi. Smatram da ovaj prijedlog koji kaže sljedeće da se ide u izbor u više zvanja jer nakon određenog broja godina koji nije sada limitiran na 5 nego kada dakle djelatnik ocijeni da je sposoban, da ide u izbor na više zvanje uz teže uvjete napredovanja bolji a da se svakih, mislim da u prijedlogu zakona piše 4 godine, izvještaj piše o dostignutom radu i da na temelju toga može ostati ako dobije pozitivnu ocjenu svoga rada ostane u sustavu ako pak dva puta za redom dobije negativnu ocjenu svoga rada da izlazi iz sustava. Taj dio mislim da je u redu, ali ipak bi po meni zahtijevao dosta dorade, naročito kroz pravilnike. Mislim da bi se svake tri godine trebalo radit izvještaj o radu. Mislim da taj izvještaj o radu ne bi trebao raditi sam djelatnik nego bi trebali imat povjerenstvo isto tako barem od tri člana jer bi se ako ne na nivou države, a ono barem na nivou njegovog fakulteta ili sveučilišta donijela pravila koja on mora ipak ostvariti, a da se pozitivno ocijeni njegov doprinos, dakle ne da se samo ocjenjuje. I drugo, mislim da bi na taj način došlo do profiliranja kvalitetnijih znanstvenika jer još jednom napominjem, rad nije samo rad u znanosti, ovo je rad u znanosti i visoko obrazovanje. Ako netko ima određen izbor u znanstvenoj djelatnosti taj može sasvim solidno radit u području visokog obrazovanja bez potrebe da napreduje do najvišega stupnja. Ali kažem, mislim da bi to isto tako bio jedan filter koji bi trebao kroz možda pravilnike ili kolektivne ugovore vidjeti koje su reperkusije odnosno nagrade za onog tko napreduje u zvanje nagrade, reperkusije za tko ne napreduje. Tu se može ostvariti npr. da oni tko ne napreduje se tretira da je to više nastavno zvanje, ne u smislu sadašnjih predavača da je više posvećen nastavi. Trebao bi možda imati više od 300 norma sati, ne bi smio predavati možda na doktorskim studijima, ne bi smio biti glavni na projektu, dakle glavni istraživač na projektu nego bi trebao biti opterećen više s nastavom, dok bi oni znanstvenici koji na neki način uspiju ostvarit uvjete i napredovat mogli više svog vremena dati tom znanstvenom dijelu i dakle radu na znanstvenoj djelatnosti, istraživanju, doktorskim studijima itd. Mislim da bi takav jedan pristup bio dosta bitan jer se na neki način mora napravit razlika i nagrada za one koji uspiju objavljivat znanstveno, a oni koji ne uspijevaju moraju postići neki minimum, ali bi trebali zato biti zauzeti s nekim drugim stvarima. To bi sigurno bio uvod i u ovo što se govori o programskim ugovorima, centrima izvrsnosti. Na taj način bi se temelj broja takvih znanstvenika koji napreduju i dobivaju projekte moglo prilično dobro ocijeniti koji su to fakulteti i sveučilišta itd. i centri izvrsnosti koji bi na temelju toga dobivali od ministarstva kroz programski ugovor i više novaca za znanstvenu djelatnost. Možda bih napomenuo jednu stvar koje dotaknuo se ministar, da do sada nije imao utjecaja na studentski standard. Možda je taj studentski standard u još nekim dijelovima zapostavljan, sad pitanje je da li idu u ovaj zakon ii pravilnicima. I ja sam već jednom bio napomenuo, postoji problem redovnih studenata koji ne studiraju u Hrvatskoj nego u drugim zemljama. S 1.7. ako su u zemljama Europske unije to će vjerojatno bit prevaziđeno, ali ima studenata koji studiraju i van zemalja Europske unije. Netko u krajnjem slučaju u Europi može bit u Švicarskoj, Rusiji, može biti u Novom Zelandu, Americi, Australiji. Ti studenti ustvari iako su redovni ako dođu ljeti kući ne mogu radit preko studentskog centra. Mislim da bi se trebao napravit pravilnik da redovan student, bez obzira gdje je u svijetu redovan student i onog pravila koje je do 26 godine, ako dobije potvrdu od svoje institucije da je redovan student da ima prava redovnog studenta. To su dva prava. Jedno je pravo da može se zaposliti preko studentskog centra, a drugo je pravo na zdravstveno osiguranje. Mi sad imamo studenata koji studiraju recimo u Ljubljani, Trstu itd., koji su redovni i koji ustvari ne mogu si preko obitelji dobiti redovito zdravstveno osiguranje. Mislim da to vjerojatno zajedno sa Ministarstvom zdravlja treba vidjeti da redovni studenti mogu imati sva prava bez obzira u kojoj su zemlji dokle god, dakle redovan student do određene starosne granice. Smatram naravno da iznos novca koji se odvaja za znanost je premali iako je rebalansom to povećano za 40 milijuna kuna. Dok privreda ne uvidi korist znanosti taj postotak će i dalje biti mali. Ona mora uvidjeti njihovu korist kroz zapošljavanje kvalitetno obrazovanih mladih ljudi, doktora znanosti i na taj način da vidi da se može nositi sa zemljama koje imaju puno bolji tehnološki razvoj. Ima još dakle dosta niza možda tehničkih primjedbi, ali još jednom evo na kraju mi ćemo dat podršku ovom zakonu. Nadam se da će primjedbe koje su se čule bilo od akademske zajednice u ovih skoro pa godinu dana dok se pričalo, bilo i s nekim drugim pravilnicima koji su pobudili buku u javnosti i ono što su … tokom rasprave moći uvesti u ovaj zakon, a nadam se da će isto tako nakon usvajanja strategije okrenuti se prema formiranju da li zakona ili ciljeva u znanosti koji su pak nešto drugo nego što bi trebala ovakva jedna promjena zakona donijeti, a to su podrške pojedinim znanostima, osnivanje inkubatora, centra izvrsnosti itd. Evo još jednom, nadam se da će ministarstvo znati uvažiti primjedbe i nadam se da će ovaj zakon zaživjeti za sljedeću akademsku godinu. Hvala.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo dvije replike. Prvi se javio potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite potpredsjedniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče Boljunčić, vi ste kao jedan od tri glavna problema spomenuli zapravo problem koji po meni nije ni izdaleka važniji, a to je pitanje 65-godišnjaka i njihov ostanaka u sustavu. Ima neusporedivo većih problema vezanih uz ovaj prijedlog zakona, međutim kad spominjemo već to onda treba jasno reći za tu skupinu sumnjivu 65-godišnjaka predviđen je jedan čitav labirint prepreka da ostvare pravo na 1-godišnje, naglašavam 1-godišnje produljenje radnog odnosa. Dakle prvo kandidat mora udovoljit kriterijima izvrsnosti koje specijalno za njih donosi Nacionalno vijeće, drugo je onda sveučilišta se potiču da donesu dodatne kriterije izvrsnosti. Koji su to dodatni kriteriji izvrsnosti za ljude koji su postigli svoj top sa 65 godina teško mi je reći i nelogično je, ali dobro. Treće, posebno stručno povjerenstvo mora napravit izvještaj o tome da li ta osoba ispunjava uvjete znanstvene izvrsnosti. Četvrto, onda na temelju izvještaja stručnog povjerenstva matični odbor donosi odluku o ispunjenju kriterija znanstvene izvrsnosti. Peto, izvještaj stručnog povjerenstva paralelno s matičnim odborom potvrđuje povjerenstvo koje imenuje nacionalno vijeće. I šesto, valjda kandidat na kraju je ili digao ruke ili umro, pa onda mu se može odobriti jednogodišnje produljenje radnog odnosa. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Boljunčić. Izvolite.
Ja nisam rekao da su to tri osnovna problema zakona, nego sam rekao da su to tri točke oko kojih se najviše pričalo u javnosti. Što se tiče ovih točaka koje mora proći kandidat to su osim što se utvrđuju dodatni uvjeti od Nacionalnog vijeća to su oni koraci koje mora se proći kroz normalan izbor koji svatko drugi ide. Ako će kao i sada izbori negdje trajati po godinu i pol, dvije dana onda sigurno da će kandidat toliko čekati. Ali to je ko' da ide u bilo koji izbor gotovo isti broj koraka sad možda izvještaj da tročlano povjerenstvo usvoji je zamjena za vijeće. Tako da taj postupak nije bitno različit od postupka koji se ide po prijedlogu zakona u izbor. Ja nisam rekao da je to problem zakona. Ja sam samo naveo da su to tri točke oko kojih je najviše bilo spora u javnosti vezano za prijedloge zakona.
Hvala. Još jedna replika, Gvozden Srećko Flego. Izvolite kolega.
Kolega Boljunčić bili ste kazali da je obaveza napredovanja dosta opasna za akademski sustav, jer je naime ona dovela do toga da imamo inflaciju profesora, pa imamo obrnutu piramidu, imamo jako puno profesora a malo docenata. Time ste se bojim se svrstali među one koji kolportiraju netočne podatke zato što obaveza napredovanja nije odgovorna zato što imamo puno profesora, a imamo odgovarajuću inflaciju. Oduvijek je postojala obaveza na napredovanje u ovoj zemlji, jer ste mogli biti jedanput izabrani u zvanje i samo jedanput reći zabranu. Ako niste bili unaprijeđeni gubili ste posao. I to je tako ostalo u ovom zakonu. Zašto imamo veliku količinu četrdeset godišnjaka kao profesora koji jednim dobrim dijelom ne ispunjavaju uvjete koje je propisao Rektorski zbor je nešto o čemu stvarno valja debelo i dobro razmisliti. Ali tome nije odgovorna ova mjera, jer je po mom sudu obaveza napredovanja u znanosti imanentan dio znanstvenog posla. Znanost je djelatnost koja se najbrže razvija u svijetu. I ako ne napredujemo u znanosti onda postajemo zastarjeli i zapravo prestajemo biti znanstvenici i onda zato ponavljam obaveza napredovanja u znanosti nije odgovor na ovu obrnutu piramidu, a što je sve odgovorno i što je na nju utjecalo to bi trebalo biti predmet jedne vrlo ozbiljne studije.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Boljunčić. Izvolite.
Što se tiče broja profesora ja sam rekao o broju koji smo mi dobili u prijedlogu zakona. Ja nisam bio taj koji je išao po fakultetima gledati koliko je kojih zvanja. Znači, ja ponavljam brojke koje su rečene ovdje koliko ima kojih profesora, docenta, izbornih profesora. Što se tiče obaveze napredovanja … [[Govornik se ne razumije.]] da ona nije kriva ja se tu ne bih složio. Mislim da kad je bio donesen Pravilnik 2003. ili četvrte da su u startu išli sa dosta jačim uvjetima da bi se nakon kratkog vremena s promjenama pravilnika to dosta smanjilo. Posljedica je, mislim da je to jedna uzročno posljedična veza koju treba razmotriti. U dosta zemalja EU kako smo imali prilike vidjeti na prezentaciji u njih dvadesetak nema te obaveze, ali ako ne idete u više zvanje to ne znači da ste pušteni na miru. Trebate imati izvještaj od povjerenstva koji kaže da ipak zaslužujete to mjesto. Tako da kažem brojaka što se tiče, … [[Govornik se ne razumije.]] sa onim brojkama koje smo mi dobili u prijedlogu zakona, a smatram da je to jedna opasnost jer na kraju se došlo da se napreduje sa svake tri godine i da je to jedan ozbiljan problem koji na neki način onda ne stvara razliku između zbilja kvalitetnih i možda manje kvalitetnih, ali dovoljno kvalitetnih ljudi da budu u sustavu visokog obrazovanja i znanosti.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a Damir Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre, poštovani pomoćnici ministra, kolegice i kolege. Program Vlade Republike Hrvatske za period od 2011. do 2015. naglašava predanost visokom obrazovanju i znanstvenom istraživanju koje će biti u skladu sa potrebama tržišta rada. U programu je naglašeno da će se razvoj sustava znanosti i tehnologije i visokog obrazovanja između ostalog provoditi raznim mjerama i to od poticanja suradnje sveučilišta, znanstvenih instituta, istraživačkih zavoda sa gospodarstvom, objavljivanjem postignuća visokih učilišta javnih instituta uz razvoj učinkovitog modela financiranja javnih sveučilišta i znanstvenih instituta cjelovitim proračunom, maksimalnim uključivanjem hrvatskih sveučilišta u europski prostor visokog obrazovanja, osnivanjem znanstveno-istraživačkih centara izvrsnosti, kadrovskom obnovom sveučilišta javnih instituta uz posebnu brigu za znanstvene novake posebno one najuspješnije, strogim pridržavanjem znanstveničke i akademske čestitosti kontinuiranim praćenjem i analizom uspješnosti bolonjskog procesa, te poduzimanjem mjera za njegovo unapređenje, posebno osiguranjem kvalitete nastave i znanstvenih istraživanja zauzimanjem za kraće ali kvalitetnije studiranje povećanjem broja studenata tako da se do 2020. približimo cilju od 30% visoko obrazovanih zaposlenika poticanjem studiranja deficitarnih struka, brigom o studentskom standardu, a posebice subvencijom troškova studija svih onih studenata redovitih na javnim visokim učilištima u Republici Hrvatskoj, te povećanjem kapaciteta smještaja i prehrane. Osiguranjem unutarnje i vanjske, horizontalne i vertikalne mobilnosti osobito međunarodne suradnje u svim oblicima i na svim razinama, potpomaganjem hrvatske znanstvene publicistike posebno međunarodni časopisi s visokim odjekom. Program vrlo zahtjevan. Nadalje, novi izazov pred Republiku Hrvatsku predstavlja i usklađivanje znanstvenog sustava sa promjenama i napretkom europskog istraživačkog prostora u kontekstu skorog pristupanja naše zemlje EU, te sukladno tome ugrađivanja smjernica nove strategije na europskoj razini Europa 2020, okvira koji definira i usmjerava razvoj sustava znanosti i visokog obrazovanja. Europska strategija stavlja poseban naglasak na koncept inteligentnog rasta koji ujedinjuje veliki broj elemenata uključujući i podizanje kvalitete obrazovanja, poboljšanje istraživačke djelatnosti, promociji inovacija i prijenos znanja, potpunu iskoristivost informacijskih i komunikacijskih tehnologija, te osiguravanje uvjeta za komercijalizaciju novih proizvoda i usluga. Time se namjerava osigurati otvaranje novih radnih mjesta te pronaći odgovarajući način za rješavanje društvenih potreba EU. Preporuke Europske komisije navedene u Izvješću o napretku za Hrvatsku u 2010. godini ističu potrebu većeg uključivanja hrvatskih znanstvenika u europske znanstveno-istraživačke programe, poticanje ulaganja privatnog sektora u znanstveno-istraživačku djelatnost i unaprjeđenje sustava financiranja znanosti u smislu stavljanja naglaska na konkurentnost i okrupnjavanje znanstvenih projekata i znanstvenih potencijala o čemu je u onom primjeru od 2000 projekata govorio ministar. U strateškom okviru, navest ću samo neke primjere, za europsku suradnju u obrazovanju, osposobljavanju navodi se da bi u EU do 2020. godine barem 40% osoba starih između 30 i 35 godina trebalo steći neku razinu visokog obrazovanja. U 2011. u EU je prosjek bio 35%, a kod nas 25%. Cjeloživotno učenje u visokom obrazovanju u RH u usporedbi sa zemljama EU iznimno je slabo razvijeno pa je tako u Hrvatskoj manje od 3% osoba u radno aktivnom stanovništvu od 25 do 65 godine života bilo uključeno u programe cjeloživotnog obrazovanja dok je prosjek u zemljama članicama EU 10%, a u nekim zemljama prelazi i 30%. Naveo sam samo neke statističke pokazatelje, ali i svi drugi su negativni za RH i lako su dostupni. Stoga je cilj i svrha ovog zakona stvaranje daljnjih preduvjeta za izgradnju znanstvenog i inovacijskog sustava usmjerenog na javno dobro, potrebe društva u cjelini s osobitim naglaskom na povećanje konkurentnosti RH na međunarodnoj razini te prilagodbe obvezama koje za RH proizlaze iz skorašnjeg članstva u EU imajući na umu primjere dobre prakse u Uniji. Upravo zbog toga posebno žalim zbog dosadašnjih nepotrebnih otpora donošenju ovog zakona jer smo prvo čitanje mogli davno odraditi i sve primjedbe, kao što ćemo ih i sada, uvrstiti do drugog čitanja. Navest ću samo neka rješenja predviđena ovim prijedlogom koja su već u prethodnim raspravama i istaknuta, ali ih nije zgoreg ponoviti. Ovim se zakonom određuje nadležnost i ustroj novog Nacionalnog vijeća za znanost, visoko obrazovanje i tehnološki razvoj koje će u novoj strukturi preuzeti neke od dosadašnjih obveza Nacionalnog vijeća za znanost, Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, Vijeća za nacionalni inovacijski sustav i Tehnologijskog vijeća, ali i iskazivati veću odgovornost za usmjeravanje i praćenje visokog obrazovanja, znanstvene djelatnosti i inovacijskog sustava u RH. Vijeću se smanjuje opseg zadaća koje su administrativne naravi, a povećava uloga u donošenju i usmjeravanju javnih politika u visokom obrazovanju, znanosti i tehnologiji što jamči snažniju integraciju i koordinaciju mjera javnih politika za razvoj znanosti kao javnog dobra u sklopu strategije programa Vlade RH. Nadalje, zakonom se propisuje jasni postupak izbora u znanstvena i znanstveno-nastavna zvanja, znanstveno-nastavna radna mjesta uz provjeru zadovoljavanja minimalnih nacionalnih kriterija te dodatnih kriterija institucija za radna mjesta. Zakon ukida obvezu napredovanja na radnim mjestima te omogućava znanstvenicima i sveučilišnim nastavnicima vlastiti izbor razvoja karijere i sukladno potrebama institucija. A to je praksa većine zemalja EU. U zakonu se mijenja definicija izvanrednih studija s ciljem jasnog naznačavanja da studenti izvanrednih studija imaju druga značajna opterećenja pored studija te oni za koje Visoko učilište mora osigurati potrebne uvjete i način izvođenja. Definira se početak nastave u akademskoj godini kako bi se reguliralo pitanje prava studenata na subvencije za studentski standard na onim učilištima koja studiji organiziraju i prije početka listopada. U današnjem sustavu, što je ministar i napomenuo, nema ovlasti donošenja propisa kojim se regulira studentski standard što znači da nema ovlasti reguliranja prava iz studentskog standarda. S obzirom na potrebu praćenja fiskalnih učinaka zakona i planiranja proračunskih rashoda ministru znanosti, obrazovanja i sporta daje se ovlast za donošenje pravilnika kojim se reguliraju ova prava. Nadalje, jasno se definiraju i dvije vrste poslijediplomskih i tri vrste stručnih studija. Isto tako u RH kao i u Uniji posebice se razvijaju združeni studiji visokih učilišta. U predloženom zakonu definiraju se uvjeti za izvođenje takvih studija, jasno se definira pod kojim uvjetima i na koji način se ustrojavaju i izvode združeni studiji te se definira da se kreditiraju pod uvjetima definiranim propisima o osiguranju kvalitete. Nadalje, definiraju se i uvjeti za izvođenje razlikovnih studija i razlikovnih programa te programa stručnog usavršavanja koji trenutno nisu jasno definirani. I isto tako jasnije se definira obveza visokih učilišta za vođenje evidencija i zbirki podataka te se definira vođenje nacionalnih zbirki podataka, razjašnjavaju se propisani minimalni podaci o studentima polaznicima stručnog usavršavanja i zaposlenicima visokih učilišta. Kako bi se povećala kvaliteta i dostupnost podataka i evidencija te osigurala nacionalna analiza podataka ministar će propisati sadržaj, način vođenja i način dostave podataka iz evidencije iz zbirki podataka visokih učilišta i ministarstva. Visoka učilišta u RH u proteklom razdoblju u većini su počela izdavati dopunske isprave u studiju koje su važan način za povećanje transparentnosti završnih studija kao i za povećanje mogućnosti zapošljavanja naših studenata. No, visoka učilišta utvrdila su različite prakse za izdavanje istih te je stoga zakonom, ovim prijedlogom pardon, propisano pod kojim se uvjetima one trebaju izdavati. Zakonom se pojačava i uloga i ovlast Odbora za etiku u znanosti i visokom obrazovanju radi podizanja profesionalne odgovornosti i ugleda hrvatske znanstvene zajednice u zemlji i inozemstvu. I u skladu sa svim navedenim, a posebno s ciljem povećanja povezanosti obrazovanja i gospodarstva s konačnim ciljem stvaranja dodane vrijednosti klub SDP-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDZ-a potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, pomoćnici ministra, kolegice i kolege. Klub HDZ-a naravno neće podržati prijedlog ovog zakona, međutim želim najprije vrlo jasno reći uvjeren sam da svi mi da sustav znanosti i obrazovanja funkcionira bolje. On i sad funkcionira i bilo bi potpuno netočno reći kao što je gospodin ministar rekao da on ne funkcionira, da je urušen, da je sklon neetičkom ponašanju i sve ostalo ružno što je bilo rečeno ali on uistinu ima mnogo problema i svi očekujemo od novog zakona da zajamči rješenja tih brojnih problema koje sustav muče u ovom času. Međutim, mi pred sobom imamo prijedlog izmjena zakona, dakle ne novi zakon, nego prijedlog izmjena postojećeg koji ne nudi nikakva rješenja upravo tih problema koje objektivno postoje u području znanosti i visokog obrazovanja, nego naprotiv otvara nova pitanja i već u obliku prijedloga izaziva brojene sukobe, dileme i prijepore posebice u znanstvenoj i akademskoj zajednici o kojima ste svi vi čuli preko medija, ali to predlagača niti najmanje nije dirnulo, niti omelo da protivno svim brojnim dobronamjernim sugestijama i dalje uporno silom gura svoj promašeni prijedlog. Tri su glavna problema vezana uz ovaj prijedlog izmjena zakona i ja ću se u svom izlaganju ograničit samo na njih iako on sadrži niz drugih nesretnih i loših rješenja o kojima će se zacijelo tijekom rasprave također govorit. Prvi je ona koji je nebojeno puta izrečen u zadnjih, otprilike godinu dana tj. kad se u travnju prošle godine pojavila prva inačica i to u nizu prilika i od niza sudionika od akademske zajednice do istaknutih predstavnika vladajuće koalicije, a to je zahtjev da se najprije donese strategija razvitka znanosti i obrazovanja u Hrvatskoj, a tek nakon toga zakon. Naime, strategija je nužan i ključan preduvjet donošenja zakonskog okvira u području znanosti i obrazovanja i zato tim više čudi uporan i na sve te zahtjeve potpuno neosjetljiv stav ministra koji i dalje uporno gura u saborsku proceduru prijedlog izmjena zakona iako još nemamo strategije. To čudi tim više što je strategija u izradi, profesor Budak savjetnik premijera ove iste Vlade u čije ime nam sad dolazi prijedlog izmjena zakona predvodi skupinu koja izrađuje strategiju i oni su u više navrata najavili da će strategija bit gotova najkasnije u lipnju, znači za nekakva 2 ili recimo najviše 3 mjeseca. Budući da se još uopće ne zna kako će ta strategija izgledati, bez obzira kakva ona bila i bez obzira hoćemo li se mi ili bilo ko drugi s njom slagati ili ne, postavlja se pitanje što će se dogoditi ako strategija odredi neke druge smjerove razvitka sustava znanosti i obrazovanja nego što to određuje ovaj prijedlog zakona. Svaka strategija, naime određuje smjerove razvitka i definira viziju koja se onda uz pomoć novih zakona pokušava ostvariti. Dakle, zakon je samo oruđe kojim se treba vizija ostvariti, ako vizije nema a svi znamo da je u ovom času nema jer još nema strategije, postavlja se pitanje što će se onda i kako ostvariti ovim zakonom, čemu koristi oruđe ako ne znamo što s njime želimo napraviti. Potpuno je jasno da će se ponovo dogoditi, kao što se i nažalost u zadnjih godinu i nešto dana već više puta dogodilo, da se ishitreno, nepromišljeno i nepotrebno nametnuto voljom većine u Saboru, članovi koji moraju po partijskoj stezi zato glasovati, čak i kad su svjesni da je to loše, donijeti zakon koji se onda već za nekoliko mjeseci mora mijenjati. Želim jasno reći da svi budemo toga danas svjesni, svaki puta pritom kad tako postupamo mi našim građanima koji su nas sve izabrali stvaramo dojam neozbiljne države, nadam se da to nije svjesna potpora, pričam o slučajnoj državi i neozbiljnog Sabora koji takve zakone ishitreno donosi a onda ih opet brzo mijenja, danas je netko spomenuo kao čarape. Naime, potpuno je izvjesno da će se ako se ovaj ili bilo koji drugi prijedlog zakona donese prije strategije i ovog puta to dogoditi, te da će se ovaj zakon morat već u jesen ili najkasnije do kraja godine bitno mijenjati, odnosno da će se morati donijeti novi zakon. Čemu onda nasilno guranje ovog zakona umjesto da se sačeka svega doslovno nekoliko mjeseci, koji su razlozi tog nerazumnog pristupa, kome to koristi? Onima koji, zbog kojih se taj zakon donosi i na koji se odnosi sigurno ne, jer su oni već više puta javno i jasno rekli svoje neslaganje s tim postupkom nevezano od svoje stranačke pripadnosti. Pri tom ne možemo i ne smijemo zanemariti problem da ovaj prijedlog ima čak 71 članak, a osnovni zakon ima svega 121. Dakle, mi ne bismo smjeli ni raspravljati a kamoli izglasovat ovaj prijedlog jer ako se mijenja više od 1/3 članaka mora se donijeti novi zakona, a ne samo izmjene postojećeg. Zbog svega tog navedenog klub HDZ-a predlaže da se prijedlog promjena ovog zakona svakako zaustavi, da ne ide dalje u proceduru, odnosno u drugo čitanje nego da se sačeka svega tih nekoliko mjeseci, pa da se na temelju strategije koju ćemo tada imati ide u izradu potpuno novog zakona koji će omogućiti ostvarenje onoga što strategija zacrta. Usrdno se nadamo da će taj naš prijedlog koji nema nikakve veze sa politikantstvom već isključivo sa zdravim razumom prihvatiti i SDP-om predvođenom većinom te da neće i ovaj puta samo zato što ima većinu ruku u Saboru silom izglasovat ovaj prijedlog. Budući da sam već rekao da ću se osvrnut samo na neka najvažnija pitanja koja su problematična u ovom prijedlogu izmjena zakona, ne mogu ne spomenuti neka od njih: jedno je to da se iako Hrvatska za tek nešto više od 2 mjeseca postaje članica EU, u ovom prijedlogu izmjena zakona uopće ne spominje prilagodba našeg sustava znanosti i obrazovanja onom EU. Je li to zato što smo u tim područjima potpuno i u svemu usklađeni s EU? Držim da nije baš tako, ali ako jest pitanje je zašto prijedlog o tome ništa ne govori. U prijedlogu izmjena zakona praktički se ništa ne govori niti o načinima financiranja znanosti i obrazovanja, a upravo to je jedan od daleko najvećih problema. Naime, i znanost i obrazovanje imaju svoju cijenu, ona je značajna i to se nikakvim floskulama ne može zamaglit. U ovom času financiranje znanosti je drastično i katastrofalno smanjeno, a kobne posljedice toga i svi razmjeri štete koja se danas nanosi sustavu znanosti tek će se vidjeti za nekolik godina. Međutim, nije ogromni problem samo apsolutni iznos novca koji je daleko premalen, već i to kako se i na koji način taj novac raspoređuje. Iako su razgovori koji se već gotovo 3 godine vode između akademske zajednice i Ministarstva znanosti rezultirali dogovorom da bi pravo rješenje financiranja trebali biti jedinstveni programski ugovori temeljeni na tzv. langsamu, što je i na tragu dobre svjetske prakse to se i u ovom prijedlogu ne spominje. Cjeloviti programski ugovori znače da se njima osiguravaju ukupna sredstva za neki program kojeg ustanova izvodi a koja uključuju sve od novca za plaće, materijalnih troškova do sredstava za znanstvena istraživanja kojima ta institucija onda autonomnom raspolaže ali se i jasno zna za što je odgovorna i što treba da tako kažem isporučiti za ta sredstva. U stvarnom životu danas se pod pojmom programskih ugovora visokim učilištima nude neka pakcionalna rješenja financiranja jednim pseudo programskim ugovorom za novake, druge pak kvazi ugovorom za studente itd. što sa pravim programskim ugovorima nema apsolutno nikakve veze i što ne daje visokim učilištima niti sigurnost niti mogućnost strateškog planiranja razvitka i napredovanja. Pri tom im se nude drastično manja sredstva za znanstvena istraživanja tražeći istodobno upravo apsurdno da se poveća kvaliteta znanstvenih publikacija i visokog obrazovanja. Dakle za bitno manje novaca traži se značajno veća kvaliteta. Pa gdje to ima i gdje to možete na ovom svijetu dobiti? Ne možemo se oteti dojmu da se ovakva žurba za donošenjem izmjena zakona dijelom može ipak objasniti željom za svekolikom kontrolom nad sustavom znanosti i obrazovanja partijskim kadroviranjem iz ministarstva, pa ovaj prijedlog treba to omogućiti. Tako će primjerice po ovom prijedlogu dekana veleučilišta i visoke škole birati, razrješavati upravno vijeće, čita ministar jer upravno vijeću većinu člana imenuje Vlada na prijedlog ministra, dakle politika a ne kao do sada struka odnosno nastavnici, suradnici i studenti. Slično će se zbiti i sa sukladno ovim prijedlogom novo uspostavljenim nacionalnim vijećem za znanost, visoko obrazovanje i tehnološki razvoj. Naime ukinuti će se postojeći nacionalno vijeće za znanost te nacionalno vijeće za visoko obrazovanje da bi se onda po kriteriju naravno političke podobnosti izabrali članovi novog vijeća. Takvoj smo taktici već u ovom Saboru više puta svjedočili u zadnjih godinu i nešto dana ali je šteta da će se to dogoditi u sustavu znanosti i obrazovanja koji bi uistinu trebalo biti iznad izravnog utjecaja politike. O tome da su ovim prijedlogom neka više nego važna pitanja ostavljena za podzakonske akte koji će onda bez kontrole i mogućnosti utjecaja javnosti donositi osobno ministar o tome da se preko noći upravo ne shvatljivo ukida obveza znanstvenika da napreduju u znanstveno aktivnim znanjima, već mogu provesti cijeli radni vijek u jednom zvanju i to temeljem izvještaja koje će znanstvenik sam napisati o sebi a kojega onda prihvaća znanstveno vijeće ustanove te mnogim drugim nesretnim rješenjima u ovom prijedlogu već su govorili drugi a sigurno će još itekako puno imati za reći. Ja bih završio s time da posebno danas kad ulazimo u EU ako želimo načiniti bolji zakonski okvir za znanost i visoko obrazovanje od postojećeg prvo moramo znati što želimo. Želimo li biti zemlja temelja na vlastitoj pameti, znanju i kreativnosti ili ćemo svoj razvitak temeljiti samo na uslužnim aktivnostima i iskorištavanju prirodnih resursa a pamet i nor haur koristiti iz inozemstva? Ako želimo ono prvo a ja se uistinu nadam da svi to želimo onda ovaj prijedlog izmjena zakona sasvim sigurno nije pravi put da to ostvarimo. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prvi se javio kolega Tomić. Izvolite. Ne, najprije replike a onda će ministar dobiti riječ.
hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Puno toga sam zapisao, kolega Reiner rekao bih da se tehnikalije mogu riješiti ovim izmjenama i da ne treba čekati strategiju. Ovo što je ovim prijedlogom ovog zakona predloženo naprosto će sigurno biti uključeno u svaku strategiju. To nisu neke dramatične promjene. Pažljivo sam vas slušao i tražio sam bar jedno objašnjenje što točno ne valja u zakonu, a niste rekli ništa. Vi politizirate o partijskoj stezi, o partijskom kadroviranju, poznato je toga bilo samo kod vas. I novi zakon, pa što? Pa što ako budemo morali na osnovu strategije koja će biti donesena kad bude donešena donijeti novi zakon. I govorite o neslaganju mnogih, koji su to mnogi? Ja sam pričao s mnogima koji se slažu s ovim prijedlogom. To je to.
Hvala. Imamo odgovor, potpredsjednik Reiner izvolite.
Hvala lijepo. Najprije ja bih htio reći, pa ja bih se mogao složiti s vama da su to par tehničkih izmjena koja rješavaju nekakva urgentne stvari koje treba premostiti do novog zakona. Međutim to nije to. to je mješavina nekih polutehničkih izmjena i druge zadiranje bitno u sustav obrazovanja i znanosti. I tu je upravo i problem. Da su to samo tehničke izmjene vjerojatno bi i mi to podržali i vjerojatno bi se svi oko toga složili. Prema tome itekako to zadire u samu suštinu stvari. A čini mi se i ja sam to jasno obrazložio zbog čeg mislim da nije dobro da stalno iznova radimo izmjene zakona koje se onda pokažu nesretnim i onda ponovo moramo nekoliko mjeseci kasnije nalaziti neka nova rješenja. To sigurno nije dobar put niti ovdje niti u drugim zakonima i u drugim sferama. Zašto bismo to napravili ako to nije nužno? Ja ne vidim razloga a ni u kom slučaju se ne mogu složiti s vama da će izvjesno biti u strategiji upravo ovakva rješenja. Ja u to nisam siguran. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika Nikola Vuljanić. Izvolite kolega.
Hvala. Kolega Reiner rekli ste da strategije nema, strategija se izrađuje alat kojim se provodi strategija je tu pred nama. Točno strategije nema, ali ljudi moji pa mi nemamo ni jednu strategiju u ovoj državi. Mi nemamo ni strategiju razvoja države, mi nemamo ni popis državne imovine. Čini mi se da ipak ne znamo što točno radimo. Sa ovakvim zakonima je naravno opasnost jer se tiču područja gdje se rezultati ne vide odmah. Ovakve intervencije ad hoc pa svaka tri četiri mjeseca u sustav obrazovanja rezultati se vide nakon deset godina. Očito da predlagatelji misle pa to onda neće biti naš problem, netko drugi će rješavat problem. Hoće, ali će mu biti jako teško.
Hvala. Imamo odgovor, potpredsjednik Reiner izvolite.
Hvala lijepo. Pa ja se zapravo potpuno slažem sa uvaženim kolegom Vujanićem. Naravno to i jest problem svih nas koji sjedimo ovdje. Ja bih rekao u ovom času jest problem hrvatske države da nažalost ovim putem i na ovakav način donosimo zakone koje onda začas promijenimo i evo ako se ne sjeća malo fizike mene sve to skupa podsjeća na Brownovo gibanje, dakle jedno nesvrsishodno skakanje sa jedne točke na drugu koje nije nekakav jasni vektor negoli doslovno skakanje sa jedne stvari na drugu i to nije dobro. I ja duboko vjerujem da bismo svi mi odgovorni kakvi jesmo, a nadam se da jesmo bili sretni da imamo u raznim područjima najprije sustavnu strategiju o koje možemo diskutirati, možemo se složiti, ne složiti, više ili manje složiti itd.i na temelju nje onda kao instrument realizacije tih strategija donosimo zakone. Sada donosimo zakone pa i ovaj potpuno bez ikakve vizije, bez strategije i onda naravno ne treba nas čuditi da onda 2 mjeseca, 4 mjeseca ili 6 mjeseci kasnije na jedan puta kažemo joj pa mi smo se prešli malo smo se predomislili, malo smo se zaletili pa ćemo to opet promijeniti itd. Hvala lijepo. Hvala. I zadnja replika Valter Boljunčić. Izvolite.
Pa da nema Brownovog gibanja svijet bi bio mrtav. Ma evo profesore ja se s vama slažem u ovom prvom dijelu jer zbilja ove promjene zakona su pak dobre da se ponekad napada znanost i visoko obrazovanje i preko neke mjere. Mi imamo kvalitetno visoko obrazovanje, znanost u koliko toj mjeri može napraviti sa … novčanim iznosima ali nemojmo zaboraviti da dosta te kvalitetne znanosti dolazi od korištenja fondova Tempus-a i takvog jer dosta naših znanstvenika koristi međunarodne fondove. Drugo, jedino ipak možda ovo što ste rekli o EU prilagođavanje, navedeno je u zakonu da se želi izaći u susret Europa 20-20 sa one 4 točke, a ja mislim da je znanost i visoko obrazovanje još davnih dana postalo dio EU preko svojih surađivanja bilo kroz projekte kao što su Tempus, Ceepus itd. a osim toga u principu u Europi ne postoji nijedan obrazac za visoko obrazovanje u cijeloj Europi. Svaka zemlja ima jedan svoj pristup što je na kraju možda i dobro jer ta Europa osim sebe s tim znanstvenicima hrani i Sjevernu Ameriku i mnoge druge zemlje. Ali kažem složio bih se s onim dijelom koji kaže da želimo promjene zbog organizacija ali nemojmo sada napraviti od toga da nam znanost i obrazovanje je nešto što ne vrijedi jer ipak je ono u nekim relativnim mjerilima još uvijek na visokom nivou. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor potpredsjednik Reiner. Izvolite.
Pa da krenem od ovog zadnjeg, upravo ja sam to i tvrdio, dakle ja mislim da mi imamo dobru znanosti i obrazovanje posebice za sredstva koja ulažemo u to. Međutim vi ste spomenuli fondove EU, budimo vrlo jasni, nijedna zemlja u Europi ne temelji svoju znanosti na fondovima EU. Temelji svoju znanost na vlastitom ulaganju vlastitih sredstava, a onda ako se to oplemeni i ako neki najbolji uspiju dobiti i sredstva iz fondova EU to je odlično. Ali nijedna zemlja, doslovno nijedna ne temelji svoju znanost na nekim mitskim fondovima europskim koji će doći, a u zemlji se može dati mizerija za to. i to je istina i od te istine mi pobjeći ne možemo. Prema tome, to je što se toga tiče. A točke o kojima ste u EU govorili, da one nisu u zakonskim člancima one su u preambuli. U preambuli se priča o lijepim željama i sve ali točke zakonski članaka nema o tome. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I sada dajem riječ ministru Jovanoviću ispred predlagatelja. Izvolite ministre.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kaže uvaženi zastupnik Reiner nijedna europska zemlja ne temelji razvoj znanosti na europskim fondovima. Ali gospodine Reiner nijedna europska zemlja nije ovako sistemski opljačkana od strane vladajuće stranke proteklih 8 godina u vašem mandatu. Znanost koju ste pustili Hrvatskoj državi je posljedica vaših 8 godina. Govorite o tome da ne treba zakon mijenjati svaki čas. Da li znate koliko ste puta promijenili ovaj zakon? da li znate? 7 puta. Gospodin Šuker ovdje dobacuje on je rekao kakav Ivan Đikić, važnije su Seoske lole. To je odnos HDZ-a prema hrvatskoj znanosti [[Upadica: Ja vas molim kolege.]] Kaže gospodin Reiner da istaknuti predstavnici koalicije se protive ovakvom prijedlogu. Čuli ste klub SDP-a, klub IDS-a je podržao ovaj zakon. Kaže se da glavni čovjek koji izrađuje strategiju, a glavni čovjek za ovu strategiju je predsjednik Vlade Zoran Milanović koji vodi Nacionalno tijelo za izradu strategije, a samo operativni dio odrađuje prof. Budak koji podržava izmjene i dopune Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Ponavljam, čovjek koji je direktno uključen u operativnu izradu strategije slaže se da su ove promjene nužne kako bi se sustav znanosti i visokog obrazovanja prilagodio upravo onome o čemu je govorio gospodin Reiner a to je ulasku u EU. Kaže gospodin Reiner, partijska stega donošenje zakona i silom se gura promašeni prijedlog. Kolegice uvažene zastupnice i zastupnici da li se ja nalazim u Hrvatskom saboru? da li predstavljam zakon koji je hrvatska Vlada donijela u proceduri u skladu sa Ustavom? Da li vodimo demokratsku raspravu u Hrvatskom saboru? da li je to guranje silom? Meni se ne čini. Meni se čini da radimo sukladno Ustavu i demokratskom društvu gdje Ministarstvo znanosti, obrazovana i sporta izradilo prijedlog koji je hrvatska Vlada usvojila jednoglasno, uputila u saborsku proceduru gdje saborski Odbor za obrazovanje, znanost većinom glasova podržao ovaj zakon i sada se nalazi pred vama. To je demokracija, to je demokratska procedura. A sve o čemu je govorio gospodin Reiner je obično politiziranje.
Zahvaljujem. Imamo prijavljene dvije replike. Najprije Miroslav Tuđman. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospodin ministar dozvoli se reći da je ovo politiziranje, a ono što on govori u ime demokracije ili pozivajući na demokraciju čisto politiziranje. Bilo bi pristojno, bilo bi pristojno da se u obrazloženju ovoga prijedloga zakona, da su se iznijeli svi, sve, prigovori, prijedlozi, sugestije za njegovu izradu odnosno koji su u javnoj raspravi do sada donijeti. Ništa od toga niste donijeli. Naprosto zato što je akademska zajednica protiv toga, naprosto zato što je javnost protiv toga. I prema tome, nemojte se pozivati da je to ovo demokratski nametano, ovo je nametanje silom, saborske većine. Prema tome, toliko o demokraciji. A poslije ću reći u svojoj diskusiji o jednoj intelektualnoj … [[Govornik se ne razumije.]] i političkom muljanju što slijedi iz vaših naprosto rečenica kada ih spojite od jedne stranice do druge idete. Što normalno student na ispitu ne bi prošao kada bi ovako nešto napisao.
Imamo sljedeću repliku, Ivan Šuker. Izvolite.
Pa gledajte kada nemate argumenata onda govorite ovako kako govori ministar Jovanović. 2003. proračun za obrazovanje i znanost 8 milijardi, 2011. 12,5 milijardi. To najbolje govori sve. A druga stvar što se tiče uvaženoga profesora Đikića, niti jednom riječju ga nikada nigdje nisam spomenuo, … [[Govornik se ne razumije.]] ali su se neki mediji koji su očigledno vaš partijski bilten potrudili da plasiraju nešto i vi ste ovdje to, ja moram reći, gospodine ministre, ja ne znam koju riječ da upotrijebim osim da ste lagali jer ste rekli da sam ja to rekao. Ja to nikada nisam rekao. I ne shvaćam uopće što vam treba ovakva retorika. Ako tvrdite da imate takvu potporu za zakon onda branite zakon, ono što je zakon. Ne možete braniti nešto što naprosto ne stoji. Pa vi ste bili na čelu jednog odbora u Saboru, ja sam kao ministar vam podnosio izvješća a vi ste bili oduševljeni s tim izvješćem. To ste javno rekli. To ste javno rekli. Gospodine Jovanoviću, sve nepodopštine kao i dobre stvari imaju ime i prezime. I sto to nazivajte sa imenom i prezimenom. Kolektivne krivnje nema. Vi ste godinama, vaša partija, jednom dijelu hrvatskoga naroda nametala kolektivnu krivnju. Tako sada ne možete nametnuti kolektivnu krivnju HDZ-u, ne možete, naprosto ne možete. Ima ljudi koji su nešto napravili ali ja sam kažem, doći će i na red vaš hranidbeni lanas. Biti će vrlo interesantno vidjeti i čuti neke stvari. Ali ponavljam, vi ste ministar obrazovanja i vaša retorika bi treba biti sukladno tome na čelu kojeg ministarstva jeste. Druga stvar, jedno vaše poštovanje prema akademiku Reineru bar kada se govori o znanosti bi trebala biti na nekakvoj razini. Ovaj primitivizam koji vi i vaš predsjednik Vlade plasirate na političkoj sceni je ispod svake razine. Ovo se nikada u Hrvatskoj nije događalo. Ovakav primitivizam, takav rječnik i takav primitivizam je naprosto nešto što je nezabilježeno u Hrvatskoj. A vi možete govoriti što god hoćete.
Hvala. Ja vas molim kolegice i kolege da kvalifikacije ostavimo za nešto drugo. … [[Upadica se ne čuje.]] Dozvolite, niste dobili riječ. Morim vas, upozoravam, nemojmo se koristiti onakvim kvalifikacijama koje nisu primjerene za ovu saborsku govornicu. Sljedeća replika Gvozden Srećko Flego. Izvolite.
Pa nije mi bilo ni na kraj pameti da ću ispravljati svoga ministra znanosti ali istina je ministre što ste rekli da je saborski odbor donio odluku da podrži zakon. Istina je jednako tako da je saborski odbor nekoliko dana nakon toga sazvao tematsku sjednicu na kojoj je o zakonu govorilo 28 ljudi. Istina je da je zakon u ovom obliku eksplicite podržalo samo 9 ljudi uključujući i vas. I istina je, mislim oprostite, koliko se ja sjećam da profesor Budak nije eksplicite podržao ovakvo donošenje zakona nego je imao rezerve spram nečega i zapravo nešto podržao. Dakle, ako govorimo o tome tko je šta podržao, molim vas govorimo o onome što se dogodilo a ne samo onome što nam odgovara jer treba se držati pravila i kada nam ne odgovara.
Hvala. I zadnja replika potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, ja naravno neću i ne pada mi na pamet da odgovaram ministru na onaj način kako on pokušava razgovarati sa saborskim zastupnikom i sa potpredsjednikom Sabora. To spada u sferu prvo poštivanja Sabora, s jedne strane, s druge strane, usuđujem se reći pa čak i kućnog odgoja. Međutim, moram reći nešto što je vrlo jasno. Gospodin ministar kaže da ne zna zato tko se protivi ovom zakonu. Pa on je dobio niz dopisa od sveučilišta, od različitih tijela uključujući i raspravu koju je spomenuo uvaženi zastupnik Flego u kojem je jasno iskazano protivljenje ovakvom prijedlogu zakona. Prema tome ne znam o čemu govori. Odnosno znam vrlo dobro, kada nemamo argumenata onda neki, naglašavam neki to pokušavaju nadoknaditi, kompenzirati arogantnošću, kvalifikacijama i izričajima koji sigurno nisu primjereni ovom Visokom domu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba zastupnika HNS-a Igor Kolman.
Zahvaljujem gospodine, uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovani ministre i pomoćnici ministara. Baš nezgodni trenutak za raspravu pogotovo kada predstavljate istaknutog člana koalicije. Ono što bih na početku rekao je da se ja, dobro, moja karijera u Saboru nije toliko duga ali politikom se bavim već dugi niz godina, ja se teško mogu sjetiti puno zakona koji su ovoliko energije oduzeli već u pripremnoj fazi dakle prije nego što su uopće došli do rasprave u prvom čitanju. I s druge strane, kada se svi ti prigovori, prijedlozi i primjedbe zbroje onda se radi zapravo o vrlo malom broju prijedloga i primjedaba u kojima se meni čini da zapravo se više-manje svi oni koji su imali prijedloge i primjedbe slažu oko nekoliko ključnih točaka pa ću i ja neke od njih danas spomenuti u ime Kluba HNS-a. Ono što nije sporno naravno je da Hrvatskoj treba ovakav ili ovaj zakon, međutim ono što je pitanje o kojem se može raspravljati i o kojem bi trebalo raspravljati trebaju li nam izmjene i dopune ili nam zaista treba kompletno novi zakon i u tom smislu ministre nemojte se ljutiti ali ja također smatram da su u pravu svi oni koji smatraju da bi donošenje strategije možda bilo pravi korak u odnosu na redoslijed kojim smo krenuli. Vi naravno uvijek spominjete da su ove izmjene donesene na temelju nekih drugih statičkih dokumenata i to stoji, to je vjerojatno istina ali sasvim sigurno je i nije sporno da bi postojanje strategije cijelu priču na jedan sasvim drugačiji način i zaokružilo i dalo joj dodatni smisao, tim više što se u ovom zakonu ulazi zaista i u neke suštinske promjene. Jedna od njih je ukidanje obveze napredovanja na radnim mjestima što je za nas u najmanju ruku problematični koncept. Takvom odredbom riskiramo da se dovedemo u situaciju stagnacije u najmanju ruku, ako ne i pada u prostoru koji se ionako suočava s ogromnim problemima i oko tih problema se više-manje svi slažemo. Također nam se pomalo problematičnim čini i ukidanje reizbora po modelu kakav je on do sada funkcionirao, modelu kojim kandidati na neki način odlučuju sami o sebi možda i nije najbolje rješenje u kontekstu sadržaja napredovanja ukupnog sustava i postizanja izvrsnosti što su nam proklamirani ciljevi. Tu bih htio naglasiti da nepravilnosti o kojima ste govorili u uvodnom izlaganju vjerojatno stoje, međutim ne čini mi se sretnim rješenjem da jedan sustav koji je možda i loš zamijenimo jednim koji je potencijalno još lošiji. Problem koji se također pojavio u ovom prijedlogu zakona o kojem bi želio nekoliko riječi reći je i pitanje umjetničkog područja u sustavu visokog obrazovanja. S jedne strane mi moramo osigurati jednakopravnost umjetničkog i znanstvenog područja, ali s druge uvažiti i posebnosti i posebno pitanje umjetničkog istraživanja. S obzirom da smo primjedbe koje su bile vrlo konkretno i jasno napisane, svi vidjeli i vi ste ih vidjeli i mi smo ih vidjeli, ja neću ih puno elaborirati, ali želim naglasiti da klub HNS-a podržava i slaže se s primjedbama umjetničkih akademija, posebno u onom dijelu gdje se one s jedne strane tiču statusa, a s druge strane potreba razumijevanja i specifičnosti umjetničke edukacije i onda s time vezane deregulacije u određenim segmentima. I još jednu stvar koju bih htio spomenuti, iako nije ona izravno tema ovog prijedloga zakona i nije izravno u vašoj nadležnosti, ali je dio procesa koji se događa i taj nesretni pravilnik o uvjetima izbora u znanstvena znanja. Dakle postoji niz područja koja spadaju u društvene i humanističke znanosti koja ni po prirodi teme ni po načinu istraživanja ne mogu proći isti tip evaluacije kao neka druga znanstvena područja koja su mjerljiva objektivnim kategorijama. Problem je u tome dodatni da se radi najčešće o području znanosti koja se bavi uže ili usko nacionalnim temama, dakle riskiramo da u najgorem slučaju doživimo nestanak znanosti na vlastitom jeziku. Razlog zbog kojeg sam spomenuo ovaj slučaj pravilnika je da i on pokazuje koliko bi bilo važno i dobro da uđemo u ovaj posao donijevši prvo strategiju, a nakon toga zakone utemeljene na njima. Jer ako je dio strategije da uništimo društvene i humanističke znanosti na hrvatskom jeziku onda možemo donositi i takve pravilnike. Stvar koju bi ovaj zakon trebao sadržavat, a ne sadrži je pitanje financiranja znanosti. To je i dalje problem s kojim se suočavamo i tonemo i nazadujemo svakim danom u svakom pogledu sve više. I da ne duljim, ono što je istina i što stoji je da nam zakon treba, ono što isto tako stoji je da nam treba strategija. Ono što stoji i ne želim da ostane u sjeni svega drugoga što sam rekao, da ovaj zakon sadrži mnoge odredbe koje jesu korisne i koje treba donijeti. Kolega Tomić je rekao u svojoj replici da se tehnikalije mogu riješiti ovim zakonom. Mogu, istina, problem nije u ovim odredbama koje se tiču tehničkih promjena, problem je u odredbama koje se tiču suštinskih promjena u sustavu. Tako da uvaženi gospodine ministre sa kolegicom i kolegom i ostalim kolegama, ja vas molim da između dva čitanja razmislite o tim suštinskim primjedbama koje su imali zaista raznorazni krugovi u ovoj raspravi javnoj koja traje već skoro godinu dana. I to što je ta rasprava bila izuzetno duga, izuzetno sadržajna i što su se u njoj gotovo svi sudionici složili oko nekih temeljnih načela bi isto trebala na neki način biti važna i snažna poruka u procesu donošenja ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo prijavljene dvije replike. Prvi se javio Damir Tomić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Možda bih ovu repliku formulirao kao pitanje kolegi Kolmanu kada je govorio o stagnaciji i padu zbog neobaveznog napredovanja. Rekao bih da nas prošlost uči, kada smo god forsirali kvantitetu gubili smo na kvaliteti. Ovaj prijedlog ide za tim da popravimo upravo kvalitetu. I rekao bih da mi doista nije jasno otkud zbog tog neobaveznog napredovanja koje je dobar primjer uspješnim europskim zemljama sad odjednom toliko rasprave. Isto tako, osvrnuo bih se još jednom na strategiju i zakon, potpuno se slažem i sa kolegom Reinerom i sa vama. Bilo bi dobro da imamo strategiju, ali isto tako i kolega Vuljanić je rekao pa mi nemamo strategiju za ništa, desetljećima. To ne znači da ne moramo ništa radit, pa dobro je da idemo u ove izmjene, akademska godina dolazi, kvalitetne su izmjene, a siguran sam da će i ministar uvažit neke prijedloge koji dođu s ove rasprave. Šteta je što sada spominjemo da će strategija biti za mjesec-dva. Ove tehnikalije je ministar predlagao prije godinu dana, nažalost mi tek sad imamo prvo čitanje. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika, potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite potpredsjedniče.
Hvala lijepo. Pa evo drago mi je da se uvaženi zastupnik Kolman i ja, ali mi smo se i inače slagali u puno stvari pa evo i u ovome se slažemo i mislim da je on dobar primjer izabrao upravo ovog toliko osporavanog i diskutiranog pravilnika, nesretnog pravilnika koji je sigurno promašen upravo kao rezultat toga da ako idete hijerarhijskim redom logično je najprije da imate viziju, da imate strategiju, onda iz nje proistekne nekakvi zakon, a onda iz tog zakona proističu pravilnici. Kod nas naravno sve ide obrnuto. Prvo se donese Pravilnik, sad ćemo donosit zakon, a onda ćemo donosit strategiju. Pa naravno da stvari moraju izgledati točno obrnuto nego što u normalnim okolnostima izgleda. A pritom ne mogu se oteti nečemu, pa iako zapravo ne odgovaram uvaženom zastupniku Kolmanu već Tomiću apsolutno mi nije jasno kako u ovom zakonu će se vidjet, poboljšat kvaliteta. Gdje je taj članak? Koji je taj članak koji jasno kaže da je kvalitetan? Nema ga, nema ga. Naravno svi bi mi voljeli poboljšati kvalitetu i znanosti i obrazovanja, ali toga tu nema. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba Hrvatskih laburista Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovaj zakon ima čudno svojstvo da se pojavi pa nestane, pa se onda opet pojavi. Jučer sam išao još jednom listati kroz prijedlog, pa sam ustanovio da imam tri prijedloga, pa dok sam shvatio koji je zadnji i što se u njemu događa potrošio sam ponešto vremena. No, konačno se zakon pojavio. Nije kao novi. Zakon se pojavio, pojavio se kao izmjene i dopune. Da bi zakon bio novi a da se u njemu ne bi i dalje provlačile ideje bivših ministara Primorca i Fuchsa koje se provlače kroz ovaj zakon bilo bi lijepo kad bi na početku zakona recimo negdje u uvodnim napomenama ili u prvom članku pisalo da je visoko obrazovanje besplatno za hrvatske građane, da je ljudsko pravo, a da je znanost javno dobro. To se u zakonu na žalost ne vidi. Uloga visokog obrazovanja u svakom društvu, a posebno u tranzicijskom kakvo je naše, nismo mi tu tranziciju prošli, ući ćemo za par mjeseci u EU ali još puno imamo napraviti da postanemo sređeno društvo. Uloga znanosti i visokog obrazovanja trebala bi biti uloga motora, onog koji pokreće stvari, koji daje nove ideje, koji je kreator i tako. Da bi motor mogao raditi treba mu benzina, dizela, već na šta radi. Ovaj motor ne dobiva dovoljno goriva ni u kojem smislu, ni u smislu financiranja, ni u smislu društvene podrške da bi mogao normalno funkcionirati. Prvi uvjet naravno normalnog funkcioniranja jeste da se zna što se hoće. Dakle, nazvali mi to strategijom znanosti, nazvali mi to pravcima razvoja, kako god hoćemo nazvati, ali da znamo što hoćemo, što zapravo taj, kako si zamišljamo taj sustav za 20 godina. Jer ako danas idemo razgovarati o tome kakav je sustav danas i kakav će biti iduće školske godine onda smo unaprijed promašili temu, unaprijed smo promašili temu. Reperkusija naših današnjih razgovora vidjet će se za 10 godina i to sam vjerojatno malo rekao, možda i 20. Reperkusije Šuvarove reforme su se vidjele na početku Hrvatske, onda je Šuvarova generacija došla i napravila nešto što nije trebalo napraviti, što ih je Šuvar naučio. Radimo li mi isto? Radimo li isto? Upitajmo se tome. Strategije nema. Riječ strategije se spominje na par mjesta ovdje. Recimo u uvodu na stranici 5. govori se o neravnoteži, o broju studenata po područjima 60% ukupnog broja studenata i u društvenim znanostima što nam naravno ne odgovara. Trebalo bi biti u tehničkim znanostima i to, ali da li mi to točno znamo o kojim to tehničkim znanostima bi naši studenti trebali biti. Od kud to znamo? Kak' izgleda strategija razvoja Hrvatske države? Jel' to informatika? Jel' to strojarstvo? Jel' to elektrotehnika? Jel' to građevina? Što je to? Ne znamo. Ne znamo jer nemamo te strategije. Vrlo teško ćemo napraviti strategiju, razumno napraviti strategiju razvoja znanosti ako nemamo strategiju razvoja države. Na strani devet isto tako u uvodnom dijelu spominje se strategija u smislu financiranja, definiranje visine sredstava za visoko obrazovanje i znanost iz državnog proračuna. Makar tu negdje ispred jedne tablice piše da je došlo do značajnog rasta ulaganja u razdoblju 2003. do jedanaeste, a onda pogledajte brojke vidite da taj rast baš nije bio tako jako značajan. Taj rast je bio u par procenata ne više od toga. Na stranici 14. uvodnog dijela također se govori o strategiji u smislu da će se Nacionalnom vijeću za ova tri dijela dodijeliti veća strateška uloga. Sad to isto vjerojatno nešto znači, ali nisam sasvim siguran što. Ministar je rekao da je strategija zapravo napravljena u programu Vlade i da se tamo jasno vidi strateška odrednica. Ne znam koliko se to uklapa u stvarnost jer jedan od strateških partnera je rekao, strateških, ovih koalicijskih partnera, rekao da je program Vlade umro. E sad, ako je on umro a pozivamo se na njega, pomalo vam teški poslovi. No dobro, umjesto takvih odrednica tekst vrvi floskulama pa i eklatantnim lažima kao što je ova koju sam maloprije rekao kroz značajan rast ulaganja. Nije bilo značajnog rasta ulaganja. Znanost i visoko obrazovanje su iz godine u godinu sve siromašniji. Ako je i poraslo par posto, a je poraslo par posto, pa pogledajte koliko se je mreža razvila. Dakle, na mrežu koja je porasla 30% sredstva su porasla 5, 6%. Pa što je to? Je li to značajan rast ulaganja u znanost i visoko obrazovanje? Na stranici 4. na dnu ovog uvodnog dijela govori se kako su postignuti izuzetni uspjesi u osiguravanju kvalitete znanosti i visokog obrazovanja u RH i po tome se Hrvatska nalazi na vodećem mjestu u regiji i po kvaliteti nacionalnih propisa. Možda propisa, a ne provođenja. Eto primjerice zadnji dan mandata ministra Primorca u Splitu je osnovano nešto za što je on dao dopusnicu što se nazvalo Medijsko sveučilište. Naravno od sveučilišta tu nema ni s, niti su bilo kakvi uvjeti oko toga ispunjeni. On je eventualno mogao dobiti dopisnicu za visoku školu i on je dobio takvu dopisnicu. To je pokušalo funkcionirati, nije uspjelo i onda je vlasnik tog Medijskog sveučilišta to prodao jednoj jedinici lokalne samouprave gradu Koprivnici koje je osnovalo opet preko pretumbacija kroz firmu kćer osnovalo Medijsko sveučilište Koprivnica. I dalje se to zove sveučilište i tu dopusnicu za studij u Koprivnici je potvrdilo ovo ministarstvo. Onog časa kad se osnivalo sveučilište je imalo jednog doktora znanosti. Sad su napravili kombinacije sa Veleučilištem u Varaždinu pa imaju nešto više ljudi, međutim to je i dalje apsolutno nelegalna rabota u kojoj se državni novac izvlači i izvući će se u nekakve džepove. Ne znam točno koje i čije, ali u nekakve džepove. Jer to po kriterijima, sa kriterijima visokog obrazovanja u RH veze nema nikakve. Dakle, govoriti o osiguranju kvalitete, a imate takve slučajeve i potvrditi ih vlastitim dolaskom na otvaranje te institucije pa to je pa gotovo maliciozno mogu reći. Kompromisi se u ovom prijedlogu zakona rade tamo gdje ih ne bi trebalo biti. I dalje se podržava amalgamat između stručnih i sveučilišnih studija, potpuno nepotrebno. Kad su stručni studiji osnivani ja sam bio u toj ekipi koja je osnivala stručne studije, oni su napravljeni sa drugim ciljem i drugačije su koncipirani. U zakon je u to doba stavljena odredba da će sveučilišta moći voditi stručne studije 10 godina. Otada je prošlo, to je bila neka '97., prošlo je dosta više od 10 godina i u ovom zakonu piše da iznimno stručni studiji mogu ostati na sveučilištu. Zašto? Zato jer u njima ima novaca. Zato jer u njima ima keš novaca i keš novac je sveučilištima isto tako zanimljiv. Nijedno ministarstvo se nije tome uspjelo oduprijeti nego je ovako kompromisno reklo ajde u iznimnim slučajevima. Iznimni slučajevi su svi slučajevi kad se netko pojavi jel'. I dalje su postupci izbora nastavnika pa mogu slobodno reći nakaradni. Nakaradno zbrajanje bodova bez akademske hrabrosti da se ocijeni kvaliteta. Ja sam uvjeren da ima znanstvenika i u Hrvatskoj i u svijetu koji bi mogli biti bez problema redovni profesori sa dva rada kad bi se radilo o kvaliteti sa dva znanstvena ili tri znanstvena rada. Međutim, naš sustav preferira Prokurstovu postelju ti izvoliš napraviti taj broj koji je propisan, tu se zbrajaju bodovi, a ono unutra to su recenzenti časopisa utvrdili kakav je rad ja se u to ne bih htio petljati. Sjećam se nekada izbora tamo '80-ih godina kad su tri ugledna profesora birala četvrtog. I obrazlagali su svoje mišljenje vlastitim kredibilitetom i stajali iza toga mišljenja. Možda nije objektivno ali je pošteno. Ovaj sustav zaustavljanja, odnosno ne traženja napredovanja u nastavničkim zvanjima posljedica je iste logike. Ta krivulja, odnosno piramida nastavnika se pošemerila pa nam je vrh širi od dna. Ima više profesora nego docenata. Naravno, nije normalna situacija. Ljudi su napredovali zato jer su morali napredovati jer bi inače dobili otkaz ne' pa su skoro svi, svatko tko je bio blizu dobio je status profesora. Naravno da se to ovim načinom, pokušajem da znanstvena napredovanja, odnosno napredovanja od znanstvenog … [[Govornik se ne razumije.]] nije obavezno, da se ta piramida neće neminovno promijeniti. Možda formalno i hoće, možda ćemo dobiti i više docenata, ljudi će ostat u nižim zvanjima računajući, mogu biti tu šta da se patim ako mi to ne treba, ali ta se piramida trebala promijeniti kritičnošću pri ocjenjivanju kolega. Ta kritičnost je iz ovih i onih razloga, možete ih nazvati koruptivnim, možete ih nazvati političkim svejedno kojim, ta kritičnost je dobrim dijelom nestala. Bojim se da se ovakvim formalnim potezom neće ništa suštinski promijeniti. Mladi ljudi teško ulaze u sustav, konkurencija je velika, a još teže ostaju u tom sustavu. E sad, načini njihovog napredovanja i izbora su pooštreni, načini su pooštreni, uvjeti su pooštreni, rokovi su skraćeni a novaca ima manje. Ja ne znam kako si neko zamišlja da sa manje para može dobiti više muzike, takva fešta ne postoji, toga nema. Dakle, ako novaca ima manje, a ima ih manje, ima ih manje za onaj temeljni dio koji se tiče znanstvenog hladnog pogona gdje bi ti mladi ljudi zapravo trebali funkcionirati. Novaca ima imanje, rok je skraćen za godinu ili dvije, a očekuje se da će ti ljudi genijalno kroz, između te scile i haribde proći i postati vrhunski znanstvenici, to tako ne ide, to tako ne ide. Pored ove čarobne riječi izvršnosti koju, kojom svi baratamo u svakoj prilici ne znaju još točno što se iza nje skriva, moramo biti svjesni da u sustavu ima i dobar broj ljudi koji su prosječni i koji su potrebni sustavu da bi izvršnost isplivala na vrh. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, Valter Boljunčić. Izvolite.
Ja bih se osvrnuo na ovaj dio oko pravilnika o izborima koji se nekako ispod površine provlači kroz ovu raspravu iako nije neka tema. Za napredovanje kriterija mora biti i oni moraju postojat, da li su brojčani ili drugi, a na taj neki način dolazimo do jedne logičnog problema, s jedne strane se njima dosta primjedbi na novi pravilnik koji je rekao da časopis u kojemu se objavljuju mora biti kvalitetniji, a s druge strane se govori o tome da radovi se moraju ocijeniti da li jesu kvalitetni ili nisu. Da ćete vi loš rad plasirati u svjetski kvalitetan časopis je šansa jako mala, to je kao da idete igrat nogomet za Barcelonu a niste u Europi. Prema tome, kvaliteta je časopisa, a ne može garantirati kvalitetu svakog rada, ali je 90% siguran i zato pravilnik ide na kvalitetu časopisa gdje je dvostruki bind review i koji onda nakon toga nam daje. Što se tiče mladih ljudi, naravno da je teško njima kao i svima u državi, ali i nakon što se primi kao znanstveni novak ja mislim da je sad 6 godina vrijeme za, znači imate 3 godine doktorata, imate 6 godina da to ostvarite i to u naponu stvaralačke snage od 24 do 30 godine. I to definitivno nije puno, puno je zato jer se ti mladi ljudi moraju držat nastavu, moraju trčat za profesorom jer drugo radi, kad bi se oni bavili samo znanstvenim radom i projektom i nakon toga bio natječaj gdje se najbolji primaju, to bi bila sasvim drugo priča. Napredovanje nije nešto što postoji u svakoj zemlji, u najrazvijenijim zemljama kao što je Amerika itd. ne možemo se mjeriti s njima iako je ogroman broj naših znanstvenika tamo i zaslužni su za njihov razvoje, tamo recimo takvog napredovanja da se ima obveznog, nema.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Vuljanić. Izvolite.
Hvala. Ma, drago mi je da ste se na ovo osvrnuli, na naše znanstvenike u inozemstvu i na njihovo napredovanje. Mi pomalo živimo u šizofrenoj situaciji, dvije dijametralno suprotne stvari pričamo, pričamo kako nam je sustav nikakav, kako je u kaosu i kako se raspada i kako imamo ogroman odljev mozgova. Pa kakvi su to mozgovi koji ljudi vani kupuju i dobro ih plaćaju i iz kakvog su to sustava izišli? Nije taj sustav tako nakaradan, nakaradan je politički sustav koji primjenjuje krive kriterije tamo gdje ih ne bi trebao primjenjivati. I sustav visokog obrazovanja je jedna od zadnjih, ma ajde da kažem grobu riječ, bastiona koji se nije dao skršiti politici u najvećem svom dijelu.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HSU-a Ljiljana Cvjetović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Načelna primjedba na prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju je uglavnom formalna narav većine predloženih izmjena što znači da one neće utjecati na poboljšanje sustava. U obrazloženju prijedloga predlagatelj se poziva na usklađivanje sa strateškim okvirom za europsku suradnju u obrazovanju i izobrazbi do 2020. godine. Usporediva strategija za RH međutim ne postoji, pa se postavlja pitanje što onda uspoređujemo sa strateškim okvirom za europsku suradnju u obrazovanju i izobrazbi. Izmjene ili donošenje novog zakona za ovo područje bili bi opravdani tek nakon razrade navedene strategije. U europskom dokumentu kao jedan od glavnih ciljeva navodi se ostvarenje cijeloživotnog učenja. Republika Hrvatska međutim nije zakonski regulirala to područje, a ono je od osobite važnosti za funkcioniranje visoko školskog sustava. I dalje je nejasan status poslijediplomskim specijalističkih sveučilišnih studija s obzirom na stupnjeve cijeloživotnog obrazovanja prema europskom referentnom okviru za cijeloživotno obrazovanje. Poslijediplomski specijalistički studiji vrlo su važni u životnom obrazovanju a ostali su u međuprostoru i za njih nema rješenja. U obrazloženju se kao prednost hrvatske znanosti i visokog obrazovanja ističe financiranje što je u potpunoj proturječnosti s razinom udjela ovih djelatnosti u državnom proračunu u usporedbi sa zemljama članicama EU. Izmjene u proceduri napredovanja u zvanjima može izazvati iznimne štete dalekosežne posljedice a djelom je i nerealna. Primjerice u članku 16 propisuje se da stručno povjerenstvo za izbor u znanstveno zvanje mora imati barem jednog člana izvan znanstvene organizacije u kojoj se zaposlenik bira. Najprije bi trebalo točno odrediti što se podrazumijeva pod pojam znanstvena organizacija. Je li to sveučilište ili fakultet? To je bitno jer za neke znanstvene grane neće biti moguće poštivati ovu odredbu osobino za viša zvanja jer u Hrvatskoj ima premalo odgovarajućih stručnjaka ili predlagatelj podrazumijeva da ćemo u tim postupcima ponovno prijeći na engleski i imati članove povjerenstva izvan Hrvatske što bi značilo i dodatni trošak. Mogućnost nenapredovanja može rezultirati stagnacijom kako znanstveno istraživačke tako i nastavne djelatnosti da tako onemogućiti konkurentnost naših obrazovnih i istraživačkih institucija. Moguće je međutim da ministarstvo predlaže ovo rješenje svjesno činjenice da mladi znanstvenici imaju vrlo ograničene financijske mogućnosti koje su pretpostavka za sudjelovanje na konferencijama, istraživačke boravke na relevantnim institucijama što je tak preduvjet za napredovanje u zvanju. Znanstvenici i visoko školski nastavnici svake bi četiri godine podnosili izvješće o radu. Nejasan je odnos četverogodišnjeg izvještajnog ciklusa i petogodišnjeg ciklusa izbora u zvanje odnosno napredovanja. Ako predlagatelj predlaže izvješća kao filtar za napredovanje, što će se dogoditi u slučaju da izvješće bude negativno cijenjeno a popravni rok je dvije godine. Znači li to da se izbor odgađa i što u tom slučaju se događa sa radnim mjestom? U svezi s vrednovanjem rada mišljenja smo da asistenti ne bi trebali ocjenjivati mentora jer je u slučaju loše ocjene moguće da mentor blokira daljnji rad asistenta. S druge strane kako je asistent u poziciji da odlučuje u mentoru ukoliko mentor ima strože kriterije jer želi kvalitetnog asistenta to mu na ovaj način neće biti omogućeno. Naprotiv dobit će se prosječna kvaliteta asistenta što nije u skladu sa politikom izvrsnosti koju uobičajeno promiču sveučilišta. Osim toga mislimo da je taj postupak suvišan jer većina doktorskih studija provodi anketu polaznika kao što je to uobičajeno i u redovnom studiju. Lošim smatramo rješenje predviđeno člankom 26 po kojem predlagatelj odustaje od zakonskog reguliranja zastupljenosti studenata u vijećima fakulteta i umjetničkih akademija. Smatramo da se zakonom mora odrediti minimum broja studenata a fakultetima i akademijama ostaviti mogućnost da svojim statutima odrede i veći broj. U prijedlogu se koristi termin integrirani preddiplomski i diplomski studij bez pojašnjenja tog pojma. Jedan od temeljenih postavka bolonjske reforme jest stupnjevani studij, preddiplomski, diplomski i poslijediplomski. Pojam integriranog studija u nekim se članicama europske unije koristi u samo dva slučaja. Prvo za studije u kojima je praksa integrirana u nastavni program i drugo za studije koji se kombiniraju na više sveučilišta ali u zajedničkom integriranom nastavnom programu. Objedinjavanje preddiplomskog i diplomskog studija moralo bi biti iznimka ako predlagatelj to objedinjavanje izbjegavanje stupnjevanja smatra integriranim studijem predlažemo da se taj pojam zamijeni pojmom konsekutivnog studija kako bi se izbjegle poteškoće s prepoznavanjem takvih studija u Europskom visoko obrazovnom prostoru. Također predlažemo da se naziv stručni specijalist to je naslov iznad članka 168 izmijeni i glasi strukovni specijalisti jer se odnosi na specijalizaciju unutar neke struke a ne na stručnost ili nestručnost. Dakle oni jesu stručnjaci ali su stručnjaci u određenoj struci a to i određuje njihov akademski naziv. Radi jasnoće izričaja predlažemo da se u članku pet u novom stavku riječi iz više znanstvenih polja umjesto na kraju stavka stave iza riječi vrhunskih znanstvenika jer se inače može tumačiti da pojedini vrhunski znanstvenik ima svjetski priznate znanstvene radove iz više znanstvenih polja. Budući da je ovo prvo čitanje ovog prijedloga zakona nadam se da su ove naše primjedbe su vrlo dobre namjere i nadam se da ćete ih razmotriti do drugog čitanja. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Dražen Đurović. Izvolite kolega.
Evo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodin ministre, zastupnice i zastupnice. Ja bih se pridružio nekim tezama nekih od prethodnika koji se tiču ovoga zakona. Također mi u klubu HDSSB-a mislimo da su ove izmjene i dopune zakona prilično opsežne i da nisu samo zahvat u neke manje stvari već da u priličnoj mjeri dotiču i samu bit tog zakona. Prema tome se slažemo sa klubovima koji su govorili o tome da bi bilo možda sretnije rješenje da je ovaj zakon išao kao novi prijedlog zakona, a onda bi možda i obuhvat bio još širi, a naravno da se taj takav jedan prijedlog zakona temeljio ako bi bilo ikako moguće na strategiji o kojoj je također prethodno bilo riječ. U tom kontekstu govoreći mislimo kao i neki od prethodnika ispred nekih klubova koji su govorili da bi bilo možda najsretnije rješenje eto da je taj prijedlog ne ovih izmjena i dopuna zakona da se one povuku, a da se onda nakon donošenja nacionalne strategije vidi sa novim prijedlogom zakona. Nakon javne rasprave, nakon konsenzusa naš je dojam da u ovom slučaju ništa ne gori. Dakle ove promjene izravno i ovog zakona ne utječu izravno ni na gospodarsku situaciju ni na standard građana, ali s druge strane na neki način možda utječu na neku tradiciju koje ovo društvo ima i na tradiciju koju ova znanost ima. Prema tome nema razloga da se u nekakvoj brzoj transformaciji donose neka rješenja koja će možda biti teško provediva ili koja će zapet i izazvati određeni revolt, negodovanje i probleme u znanstvenoj zajednici. Također bilo je riječ o pitanju prepisivanja, o pitanju korupcije na sveučilištu koja se vidimo neki primjer i koruptivnog ponašanja se događaju. Događali su se i prije. Sada ću reći svoje mišljenje i o tome kako mi nismo dovoljno kompetitivno društvo. Ja inače mislim da mi ni nismo kompetitivno društvo ni da je to tradicija hrvatskog društva, da smo mi ipak u priličnoj mjeri jedno egalitarno društvo koje s jedne strane vuče tu tradiciju iz socijalizma iz kojeg je ova država nastajala, a s druge strane iz onog kršćanskog svjetonazora koji je prevladavajući u državi. U toj nekoj kombinaciji mi kao kompetitivno društvo niti smo funkcionirali niti ćemo u budućnosti funkcionirat ili da se na drugi način izrazim, kada je riječ o prepisivanju i ja sam taj koji neće sakriti papir nekome koji prepisuje. Možda to nije najsretnije, možda bi bilo bolje kada bi bio osoba koja bi nekome sakrila i ne dopustila da prepisuje ali nisam takav, izuzet ću se za pravo da vjerujem da je dobar dio hrvatskih studenata ni danas nije takav. Kažem nije to možda sretno i nije dobro i možda bi bilo dobro za onoga koji prepisuje maknut taj papir i ne dati mu da prepisuje ali mislim da mi nismo takvi ljudi, a da takvi ljudi uskoro nećemo ni postati. Kada je riječ o problemu financiranja znanosti, naravno temeljni problem s kojim se hrvatska znanost ipak susreće to je problem financija. Kako se susreće kultura, kako se susreće i prosvjeta kako se susreće sport, tako se znanost susreće sa problemom financiranja. Evo iz tablice 5 i u ovom vašem prijedlogu na stranici 9 inače piše tablica 4, ali to je zapravo tablica 5, krivo je napisano u ovom materijalu, o izdacima javnog i privatnog sektora za istraživanje i razvoj, iako je vidljivo da ti izdaci udio tih zadataka u BDP-u polako ponovno proklizava, a nakon što smo došli do udjela od 1% u BDP-u ponovno se udio u BDP-u za izdvajanje za znanost smanjuje i to je jedan trend koji je eto ovih zadnjih desetak godina prisutan i vidljivo je iz te tablice, a i opće je poznato da smo mi izdvajanjima za znanost pri dnu europskih država odnosno EU 27. I naravno da ta činjenica neumitno utječe i stvara problem znanosti, da je to problem za znanstvene projekte. S druge strane mi nemamo jak privatni sektor, mi nemamo jako gospodarstvo, mi nemamo povezanost ili je ona relativno mala između znanstvene zajednice i nekih jakih tvrtki jel nekih jakih tvrtki što u RH bi se moglo nabrojiti na prste, mi nemamo tradiciju nekakvih javnih privatnih fondacija koji će u nekim milijunima nečega financirati znanost ili kulturu i ne treba ni gajiti iluzije da će se to događati u budućnosti. Prema tome, razvoj hrvatske znanosti i u budućnosti ostat će oslonjene na izvore javnog financiranja. Prema tome mi bi svakako podupirali ukoliko će biti moguće u godinama koje dolaze da se taj udio izdvajanja iz državnog proračuna za znanost za razvoj, za obrazovanje povećava i da se omjer u odnosu na neke druge stavke koje su u državnom proračunu veće nego što je uobičajeno da se pokuša malo u sljedećim proračunima voditi računa i da se pokuša barem malo izbalansirati taj odnos. Navedeni cijeli niz raznoraznih članaka, primjerice članci 90.zakona se mijenjaju od 90.do 97.mijenjaju se temeljito. Članak 102.prethodnog zakona se u cijelosti mijenja da ih sada ne nabrajam. Dakle mijenja se, mijenja se puno toga. I još jedanput da ponovim znači sretnije rješenje i zbog toga klub HDSSB-a neće podržati već ćemo se pridružiti onim klubovima koji su također izrazili stav o tome da bi bilo bolje ovaj zakonski prijedlog povući, a nakon donošenja strategije ići sa cjelovitim novim prijedlogom zakona, novog zakona a ne ovakvim opsežnim izmjenama u 71. članku. Još jedna stvar, ministar je u uvodu govorio o određenim devijacijama, o određenim događajima koji su na negativan način obilježili neka veleučilišta, neke fakultete, hapšenja, mito i slično. Mi čvrsto vjerujemo da Zakon o znanosti i ovakav sada, on ne može biti rigdigan, on ne može biti represivan, on ne može biti prenormiran. Zakon o znanosti ne može rješavati pitanja mita i korupcije. Za mito i korupciju su pojavnosti protuzakonitog ponašanja na koje se odnose određeni drugi zakoni koji ne trebaju imati velike veze sa Zakonom o znanosti. Dakle, pozivamo na proaktivne zakone, zakone koji će u području znanosti poticati znanstvenu djelatnost, otvarati taj prostor, koji će biti liberalni ako možemo upotrijebiti riječ, koji će biti otvoreni, koji neće biti prenormirani. A pitanje mita, korupcije, nepotizma i svih oblika protuzakonitog ponašanja zato postoje drugi zakoni, koji se time ne treba baviti, i ne treba gajiti iluzije o tome da će Zakon o znanosti taj problem rješavati. Jedino konkurencija, kvalitetna konkurencija, zdravi odnosi među ljudima, zdravi odnosi unutar sustava mogu to rješavati a nikakav državni intervencionizam u području znanosti neće pomoći u tome da znanstvena zajednica djeluje bolje i da daje veći doprinos društvu nego što ga daje danas. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo repliku Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Đuroviću spomenuli ste da zakon neće promijeniti gospodarsku situaciju, to je i tu je problem upravo zbog toga što nema suradnje između znanosti, odnosno gospodarstva, odnosno slaba je tu suradnja. A znamo isto tako da jedino znanjem može donijeti kvalitetan proizvod. Pogledajte koliko kadrova izlazi i sa studija za industrijski dizajn pri arhitekturi, mladi ljudi izlaze ali nemaju posla. Oni su na birou ili se snalaze za razno razne, druga, druga zanimanja. S druge strane imamo podatke da znamo da smo ogromni potencijal za drvnu industriju, znamo koliko uvozimo namještaja ne proizvodimo ga. Ili bilo kakva druga proizvodnja. Pogledajte podatak da dvorane koje su se radile, sportske dvorane, imamo podatak da je 90% parketa iz uvoza a kod nas postoji industrija, dobra industrija podnih obloga, to su apsurdi zapravo, to je stvarnost naša. Malo prije u uvodnom dijelu je sam ministar rekao da studijski programi nisu vezani za tržište rada. I sada ću još nešto reći a nije ovdje spomenuto kakva je uloga lokalne samouprave u takvim stvarima. Pa lokalna samouprava bi trebala u suradnji sa zavodima za zapošljavanje gledati koja su deficitarna zanimanja i upravo stipendirati samo takva deficitarna zanimanja a ostalima davati zapravo kredite. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Dražen Đurović.
E hvala. Pa kada sam govorio o državnom intervencionizmu onaj državni intervencionizam koji bi ja pozdravio kao od strane ministarstva to je svakako rigorozna, čvrst stav oko upisnih kvota na određene fakultete jer naravno da svaki fakultet ima želju i ima potrebu da održava što veću upisnu kvotu bez obzira da li je ta struka trenutno ili je trend takav da neka struka trenutno deficitarna ili suficitarna. I to je sigurno da država oko upisnih kvota onih naravno koje idu na teret ministarstva i onih koje se financiraju mora voditi vrlo čvrstu politiku i zapravo poticati deficitarne kvote odnosno one struke koje će moći naći posao na tržištu rada. Jer mi znamo sada koje su ima postoji nekoliko zanimanja, zvanja, struka sa završenim fakultetima ljudi kojih ima na desetke tisuća i nikakve šanse nema da oni nađu posao u godinama koje dolaze. A s druge strane kada je riječ o odnosu sveučilišta, odnosno fakulteta i proizvodnje i ovim problemima koje ste naveli i primjerice drvna industrija ja sam siguran da najveća investicija trenutno u Republici Hrvatsko strana a to je otvaranje primjerice IKEA-e na način kako je ugovorena, samo će dodatno potaći gašenje mase radnih mjesta u hrvatskoj industriji namještaja. Naravno, niste ni vi ni ja ugovarali taj posao ali kada se takvi poslovi ugovore a ni na koji način se prethodno ne osigura neka proizvodnja primjerice za određeni dio hrvatskih proizvođača onda posljedice dolaze takve kakve jesu. I treće, što se tiče stipendiranja, ma lokalne zajednice više nemaju novaca, većina zajednica ni za svoje elementarne potrebe a kamoli za stipendije, većina tih stipendija su toliko sitne zapravo da ne znače.
Hvala lijepa. Riječ je zatražio ministar Željko Jovanović. Izvolite ministre.
Hvala gospođo potpredsjednice, pa obzirom na ovo da je bio zadnji klub, samo nekoliko rečenica osvrta. Dakle zahvaljujem se svima na doprinosu, na konkretnim prijedlozima posebno ovih koji su došli od uvaženih zastupnika Boljunčića, Tomića zatim gospodina Kolmana, gospođe Cvjetović, većina tih prijedloga je već uvažena i u pripremi za drugo čitanje spremna, dio koji se tiče nekakvih drugačijih načina vrednovanja kod … [[Govornik se ne razumije.]] napredovanja, kroz povjerenstvo, kroz umjetničko obrazovanje što je bilo rečeno, tako da vjerujem da ćete biti zadovoljni sa rješenjima koja ćemo između dva čitanja pripremiti. Ono što sigurno želim reći na kraju ovog dijela rasprave, mi ostajemo kod toga da napredovanje neće više biti obvezno. To nam dapače daje istovremeno mogućnost da kriteriji napredovanja budu još strožiji. Do sada to nije bio slučaj i upravo su kriteriji bili tako spušteni da bi napredovanje bilo omogućeno. Imamo analizu Europske unije koja pokazuje da je obvezno napredovanje izuzetno rijetko. Pa prema tome mi koji imamo obvezno napredovanje smo daleko znanstveno lošiji od onih koji to nemaju. Mislim da je to dovoljan argument da prestanemo sa pričom da će ukidanjem obveznog napredovanja drastično se ugroziti znanost u Hrvatskoj. Ono što posebno želim još jedanput citirati, dakle bilo je rečeno da smo mi zahvaljujući našoj znanstvenoj produkciji, ako je usporedimo sa brojem stanovnika i sa ulaganjem u znanost zapravo vrlo uspješni, ali to je priča koja zapravo nema nikakve temelje, nikakve osnove i ne znači da je hrvatska znanost na onom nivou na kojem bi htjela biti. Dakle ponovit ću, upravo smo tako rekli, premda broj znanstvenih radova u relevantnim bazama podataka iznosi približno 0,8 radova po znanstveniku godišnje što se može smatrati relativno zadovoljavajućim i proporcionalnim sa ulaganjima u istraživanje i razvoj. Dakle mi kažemo da, ne ulažemo puno i s obzirom koliko ulažemo čak se i dobro radi, međutim samo 3% hrvatskih znanstvenika objavljuje radove u 10 najcitiranijih znanstvenih publikacija u svijetu i to želimo promijenit. Želimo da taj postotak bude tri puta veći, onda ćemo moći reći da imamo uspješne i kvalitetne znanstvenike. Mislim da me nitko nije uspio uvjerit da ove izmjene i dopune zakona imaju veze sa donošenjem nove strategije. Ove izmjene i dopune zakona potrebne su iz nekoliko razloga koje sam naveo na samom početku i koje ću ponoviti. Hrvatska se nalazi u teškoj ekonomskoj situaciji. Sustav znanosti i visokog obrazovanja nedovoljno je financiran, neracionalno je organiziran, neprilagođen je društvenim potrebama, slabo je reguliran i loše je upravljan, nedovoljno je produktivna, nedovoljno je kompetitivan, nedovoljno inovativan, nedovoljno je poticajan. Nije dovoljno odgovoran prema široj javnosti, mladim znanstvenicima i hrvatskoj budućnosti. Uzdrman je korupcijom, nepravilnostima i neetičnim postupanjima nekih njegovih dionika koji rijetko snose posljedice, a u javnosti to narušava ugled i vjerodostojnost cijelog sustava. To su razlozi zašto izmjenama i dopunama zakona koji predlažemo želimo učiniti situaciju u sustavu visokog obrazovanja i znanosti kvalitetnijom. Strategiju koju donosimo, a ja ću vam ponovit uvažene zastupnice i zastupnici, to je moja ideja, moj prijedlog. Ja sam na početku svog ministarskog saziva rekao da ćemo raditi na taj način. Usporedio sam sustav odgoja, obrazovanja i znanosti sa kućom u kojoj prokišnjava krov i srušeni su temelji i jasno da ta kuća neće dugo izdržati, da treba izgraditi novu, ali dok izradimo novu kuću to ipak traje. Treba popraviti krov i učvrstiti temelje i to radimo. Ovim izmjenama i dopunama zakona popravljamo krov i učvršćujemo temelje. Novu strategiju koju radimo, ona će biti donijeta do kraja godine, ali nova zakonska rješenja neće sigurno biti u primjeni prije 2016. Prema tome, ove izmjene su potrebne, a nova strategija sa potpuno novim akcijskim planovima će vrijediti za drugi mandat za što je potrebno da prođe još neko vrijeme kvalitetnoj raspravi bez politiziranja i demagogije jer ja ponavljam stalno, obrazovanje i znanost nemaju stranački predznak.
Hvala lijepa. Repliku ima potpredsjednik Željko Reiner.
Uvažena gospođo potpredsjednice. Pa ministar je sad samo ponovio zapravo sve one negativne kvalifikacije u sustavu znanosti i obrazovanja koje je rekao i u svom uvodnom govoru ne davši zapravo zato nijedan pravi argument, a ako je argument to da sustav nije dobro financiran ja se odmah s njim složim. Ja mislim da se svi mi možemo s tim složiti i dapače, posebno oni koji rade u akademskoj zajednici u sustavu obrazovanja, ali ja u ovom prijedlogu a na kraju niti jedan od mojih kolega koji su diskutirali ne vide iz ovog prijedloga ni jedan jedini element kojim će se to financiranje poboljšati, a ono se uistinu treba poboljšati. I ova država ako želi i ako tvrdi da želi biti država znanja naprosto treba uložit više novaca u sustav znanosti i obrazovanja što se ne čini. Hvala vam lijepo.
Odgovor na repliku, ministar Jovanović.
… [[Govornik naknadno uključen.]] dakle moram ispravit uvaženog potpredsjednika Sabora budući je na posljednjem rebalansu proračuna jedini sustav, jedini sektor koji je dobio više novaca upravo sustav znanosti sa 40 milijuna kuna više koji će se usmjeriti u financiranje Hrvatske zaklade za znanost i dugoročno programsko financiranje znanosti čime se jasno pokazuje da hrvatska Vlada vodi računa o znanosti i u svakom trenutku kada bude bilo novaca na raspolaganju ta će se sredstva usmjeravati u sustav znanosti.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva na redu je kolegica Lidija Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo drago mi je da napokon imamo u proceduri da raspravljamo o ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona. Oko ove teme uvijek su bile velike rasprave i suprotstavljeni stavovi, kako u ovom sastavu Ministarstva i nas ovdje u Saboru, tako i u onim prethodnima. Vjerojatno ćemo se složiti, većina nas ako ne svi, oko toga da imamo znanstveno-obrazovni sustav koji je nedovoljno učinkovit. Nedavno u jednom dnevnom listu opisan kao mala vojska … general. U brojnim raspravama konsenzus je postignut oko toga da nakon usvajanja strategije koja će bit kao što je već rečeno gotova negdje krajem lipnja i akcijskog plana, ići će se s novim zakonom. Znači napominjem što se stalno ovdje želi drugačije implicirati da novi zakon će ići nakon strategije. Ovo su nužne izmjene i dopune zakona. Pa evo ovako mogu i za pretpostavit da će s tim novim prijedlogom zakona vjerojatno i tog konsenzusa nestati, ali nadajmo se da će bit široka rasprava i da se to neće dogoditi. Ono oko čega se još uvijek vode polemike je prijedlog ukidanja obveze napredovanja pa bih se ja ukratko u raspravi osvrnula samo na taj segment. Članak 41. stavak 5. važećeg zakona kaže, citiram: "Ako zaposlenik ne podnese prijavu ili ne bude izabran zbog neispunjavanja uvjeta za ponovni izbor, pokrenut će se postupak redovnog osobno uvjetovanog otkaza ugovora o radu, bez obveze ponude drugog odgovarajućeg radnog mjesta." Možda griješim i o tome trebamo razgovarati, ali ja smatram da je upravo to izvor problema, jer zbog straha od gubitka radnog mjesta koristila su se razna sredstva da do otkaza ne bi došlo, a na uštrb kvalitete. I naravno kako zaposlenici ne bi završili na ulici. Dogodila nam se kadrovska struktura u kojoj, već je bilo spomenuto, znatno je veći udio znanstvenika u najvišem znanstvenom zvanju znanstvenog savjetnika, odnosno redovitog profesora od prosjeka ostalih zemalja ako pogledamo iskustva ostalih zemalja, na primjer Austrije, Švicarske, Norveške, Francuske, Velike Britanije, Švedske, Slovenije i brojne druge da sad ne nabrajam vidimo da u većini zemalja EU ta obveza ne postoji. Ne postoji ni u Sjedinjenim Državama, niti u Japanu, a nemaju oni tako loše znanstvenike. S druge strane na fakultetima ima veliki broj izvrsnog znanstveno-nastavnog osoblja čija se kvaliteta izvođenja nastave zasigurno neće umanjiti ukoliko se njih ne bude prisiljavalo na napredovanje. Uzmimo za primjer, uzet ću meni bliže predmete poput osnove matematike ili statistike na prvoj godini fakulteta. Tu nema velikih promjena u dokazivanju znanstvene istine, a radi se o velikom broju sati nastave sa velikim brojem studenata. Izvođenje nastave može biti vrhunsko, ali možda bez motivacije i vremena za objavljivanje znanstvenih radova. Postavlja se pitanje trebamo li te djelatnike baciti na ulicu. Osobno smatram da ne i da im treba dati mogućnost vlastitog izbora u dinamici napredovanja, jer znanstveno nastavno osoblje osobito oni koji imaju veliki broj studenata i sati nastave ne mogu u istraživačkom radu parirati znanstvenicima koji rade na institutima. Smatram da ih to ne čini lošim izvođačima nastave i da studenti time nisu zakinuti u kvaliteti te nastave. Ono što vidim kao potencijalnu opasnost i otvaranje mogućnosti negativne selekcije, pa bi možda izvrsni znanstvenici iz nekih možda i osobnih razloga mogli biti zaustavljeni u napredovanju od strane vodstva institucije. Predlažem da se za tu potencijalnu opasnost pokuša naći rješenje. Analizirajući argumente za i protiv obveze napredovanja dugo sam se propitivala koje je rješenje bolje i sklonija sam varijanti ukidanja obveze. Kao što je to slučaj u većini ostalih zemalja i koja je prijedlog ovih izmjena i dopuna. Osobno smatram da je ovaj prijedlog dobar, prihvatljiv, a većina izmjena i dopuna neophodna je za funkcioniranje sustava. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći u raspravi kolega Valter Boljunčić. Izvolite.
Evo još jednom dobar dan. Ma kao što je rečeno ranije za ovaj zakon da je bio prije godinu dana maknut, vraćen, i da je izazvao dosta veliku raspravu ja mislim da bilo koji zakon čak i sad postojeći da se stavi na raspravu ili postojeći pravilnik o izborima u zvanja da se stavi na raspravu da bi izazvao istu količinu prijepora i različitih stanovišta kao ovaj ovdje. Tako da, mislim da je tu, iako sam član te akademske zajednice i na njoj jedan mali teret odgovornosti što još od prijašnjih ministarstava kad se pričalo o tzv. Fuchsovim zakonima akademska zajednica je trebala biti ta koja je trebala izaći sa svojim prijedlogom i sa svojom strategijom, a ne samo čekati prijedloge ministarstva da bi na neki način trebala kontrirati ili se slagati sa njima. Što se tiče strategije ona bi trebala biti gotova do 1.7., međutim ja isto smatram prvo treba bit završena, drugo treba proći kroz raspravu, u međuvremenu je ljeto. Nakon toga trebaju se složiti, a i pitanje je da li će ovakve neke tehničke stvari ući u strateške odluke ili neće. Ako se čeka, dakle strategija siguran sam da nekoliko godina poslije toga novi zakon koji bi išao u detaljne izmjene ne bi mogao doći do čitanja i do usvajanja u Saboru. Upravo zato što je, dakle količina novca u znanosti kao i drugdje je mala upravo zato treba više poraditi na organizaciji te znanosti i u stvari jednostavno rečeno, dakle radi se o jednoj … [[Govornik se ne razumije.]] i začaranom krugu kako privreda ne vidi u znanosti neki poticaj, nema dakle izdvajanja za znanost. Ta ista znanost nema onda dovoljno novaca da se možda posveti nekim projektima koji bi pomogli privredi i tako to ide u krug na veoma jednom niskome stupnju. Upravo zato mislim da bi trebalo doći do odvajanja kvalitete i da bi na taj način se sa značajnijim projektima, sa većom kvalitetom znanstvenim i gospodarskim projektima moglo uticati na privredu i koja bi onda u tom slučaju dala i više novaca. Obavezno napredovanje koje se spominje već je nekoliko puta rečeno da u dosta zemalja to napredovanje kao takvo ne postoji. U ovom trenutku mi imamo situaciju da se mora napredovati ili jednom biti reizbor nakon pet godina. U velikom broju slučajeva znanstvenici sami traže nakon tri godine. To samo govori o tome da je motivacija znanstvenika koji rade u sustavu dosta velika da napreduju. Ukidanjem obveznog napredovanja smatram da se ta motivacija neće smanjiti. Štoviše smatram da će se budimo realni sa većom razlikom između znanstvenih zvanja koja se postavi ta motivacija biti još veća, ali da će doći do jednog odvajanja kvalitetnijih znanstvenika od onih kao što je i prethodnica rekla koji mogu veoma dobro držat nastavu. Ja držim matematiku na prvoj godini i znam šta to znači 500 studenata imati, ali koji, dakle mogu dobro radit u nastavi, a koji će isto nekim tempom koji njima je dobar, a i zbog može različitih objektivnih okolnosti biti u tom sustavu i moći dati svoj značajni doprinos. Mislim da je to veoma bitna stvar. Onda nećemo imati projekte koji će biti 6000 eura, dakle pedesetak tisuća kuna godišnje, nego će biti 200, 300000 i taj glavni istraživač moći će svom znanstvenom novaku posvetit puno više vremena u znanstvenom radu i taj novak neće moći reći da mu je šest godina premalo da ostvari, nego će upravo u onome ja bih rekao da je to i period do 35 godine kada znanstvenici najviše mogu dati da će dati najznačajniji doprinos. Isto tako smatram da će se ovim postdocom i obveznim dakle natječajima povećati mobilnost znanstvenika. Jedna od najgorih stvari je da se znanost kao što sam rekao prenosi s koljena na koljeno i da u biti dolazi se do začahurenosti i odvojenosti od vanjskoga svijeta. Naravno da znanost koja se bavi hrvatskim jezikom, umjetnošću i dakle hrvatskom kulturnom baštinom će ostati na hrvatskom, ali budimo realni engleski je danas jezik, ono što je latinski bio u srednjem vijeku, i onaj koji ne zna engleski a nije dakle posvećen samo tim predmetima oko kulturne baštine svoga naroda u znanosti će imati jako, jako težak put. Mislim da se znanost i uloga sveučilišta vidi. Naše Sveučilište u Puli može zahvaliti prije svega lokalnoj zajednici, dakle Istri i Puli, na poticaju. Ono što je bilo rečeno da je stipendiranje malo, grad Pula odvaja oko milijun kuna na 57 tisuća stanovnika. To je značajna brojka za stipendiranje. I vidi se potreba za razvojem i novih smjerova i da se znanstvenici, da mladi ljudi se obrazuju. Još jednom napominjem, mislim da će ova promjena zakona iako ima promjene u dosta članaka, ona kvalitativno mijenja tehničke stvari, mislim da stvara dobre podloge da se ubuduće novac koji ide u znanost iako malen bude bolje dakle upotrijebljen i da bi na neki način upravo kroz te veće kriterije za izbore u zvanja ono što stalno pričamo centri izvrsnosti mogli se ustrojiti, a to je vezano za financiranje. Da se u tom slučaju programskim ugovaranjem novac za znanstvena istraživanja više usmjeri tamo gdje rezultata ima i tamo gdje je posvećenje znanstvenom istraživanju i bitnije. Evo još jednom, mislim da je ovo dobar korak. Ima dakle cijeli niz pravilnika koji bi trebali utjecati i pisati se da bi to profunkcioniralo. Ja ipak već kad je bilo nekoliko govornika moram se osvrnuti na Pravilnik o izborima u zvanja. On je jedan korak naprijed i mislim da u većini slučajeva primjedbe koje su dane nisu u redu, zato što je to jedan materijal koje je eventualno podložan promjenama za bolje, ali kriterija u bilo čemu moramo imati. Bitno je samo da su kriteriji takvi da ne može se desiti da nakon 3 do 6 godina svi napreduju do redovnih profesora bez objavljenih radova. Nadam se da će se i tu naći jedno suglasje u akademskoj zajednici i da će kriteriji, a to je osnovan kriterij u znanosti, izvrsnost i međunarodna prepoznatljivost doći do punoga cilja. Evo toliko, hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prvi kolega Miroslav Tuđman.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega uvaženi zastupnik je doveo u vezu dvije stvari. S jedne strane znanstvenu kvalitetu i znanstvenu produktivnost, a s druge strane ste spomenuli začahurenost, odnosno odvojenost znanost ili obrazovnog sektora od realnog svijeta, od realnosti. Mislim da možemo zamisliti obje situacije. Da imamo i znanstvenu kvalitetu i produktivnost, a da to nema veze sa realnim sektorom i obrnuto. Prema tome, to samo ukazuje na nešto drugo, da ovim zakonom ne možemo riješiti odnos relevantnosti znanstveno-obrazovnog sustava za ukupni društveni razvoj. Prema tome, to se rješava strategijom s jedne strane znanstvenog razvoja i obrazovnog sustava, a s druge strane uklopljenost te strategije u ukupni društveni razvoj. Prema tome, to ne treba brkati sa ovim što mi dovodimo u vezu i što ste vi na neki način rekli izvrsnosti i vrednovanje prema međunarodnim nekakvim uvrštenost u ove međunarodne baze podataka jer, nije nužno ali je moguće, dokazati da bi to isto tako bilo zapravo financiranje tuđega razvoja ako ne znamo vlastita znanja primijeniti, odnosno koristiti za vlastiti razvoj. S te strane upravo to još je samo jedan dokaz da ova obrnuta logika kojom mi danas idemo od zakona, odnosno od izmjena zakona pa tek onda prema nekoj strategiji naprosto nije prihvatljiva i nije dopustiva. S druge pak strane imate nešto o čemu nije bilo riječi. Naime, što se može pokazati Amerikanci imaju studiju cijelu o utjecaju obrazovnog sustava na nacionalnu sigurnost SAD-a. Jer pokazuju da taj obrazovni sustav nije u funkciji zaštite i nacionalne sigurnosti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Valter Boljunčić.
Pa dakle kad sam govorio začahuren dio to sam mislio na činjenicu da imate asistenta koji je kod profesora 6 godina i da tu ostane malte ne sve ono u jednom užem krugu ljudi. U tom smjeru, mislim to ne treba se nikad desiti. Znanost u sebi zahtijeva osnovnu preambulu to je mobilnost znanstvenika da li od početka itd. Ja dakle što se tiče strategije ona naravno nama treba, ali mi sada imamo obrazovni ciklus. Znači ja mislim da pola matematike i fizike je sada u Americi ili drugdje. Vi imate situaciju da siromašna Hrvatska alimentira bogatu Ameriku sa kvalitetnim znanstvenicima. Oni trebaju dobiti prilike da napreduju u ovoj zemlji, da se vrate, da budu vani itd. Prema tome, još jednom napominjem, nama je strategija nužno potrebna, ali mislim da ove promjene zakona koje se sada rade da nisu takve koje moraju čekati na strateške projekte. To bi samo odgodilo promjenu zakona za još nekoliko godina. Između ostalog, prije godinu dana jedini ja sam bio za to da zakon ide još u 6. mjesecu 2012. u prvo čitanje. Situacija u znanosti je komplicirana dosta, nije crna, nije ni bijela, ona je i siva i to u velikoj mjeri, ali kažem mislim da neke promjene bi trebalo početi raditi. U tom smislu ja kažem uz ove primjedbe koje su se čule smatram da u ovoj promjeni zakona ima materijala koji može pokazati svoju korisnost i bolje za razvoj znanosti.
Repliku ima i kolega Nikola Vuljanić.
Hvala. Kolega pričali ste o činjenici koju su svi zapravo ovdje spominjali, da su znanost i visoko obrazovanje loše financirani i u apsolutno iznosu i u učešću u proračunu i to je naravno istina koju ne treba posebno dokazivati, brojke su tu i usporedba sa Europom. E sad, naglasak se stavlja na kvalitetu i izvršnost, kvalitetu i izvršnost treba financirati dobro tako da bi na tom valu mogli svi skupa profitirati. Ajde da se ne služimo eufemizmima, ako ćemo kvalitetnu i izvršnost unutar istih novaca financirati odlično, onda nekog drugog nećemo uopće financirati ili ćemo ga financirati vrlo malo. E, dakle imamo taj kolač koji režemo i sad hoćemo li kolač prerezati na drugačiji način ili ćemo nastojat da to bude veći kolač? Meni je ovo drugo rješenje nekako bliže jel znam i svi znate iz prakse da je neophodno da postoji i taj tzv. hladni pogon. Dakle, da postoje i ljudi koji će u prosjeku funkcionirati, prosječno funkcionirati da bi neko bio izvrstan, pa ne mogu svi biti izvrsni. Dakle, potrebno je da i oni prežive da bi ovi izvrsni dio mogao napredovati i mogao nas sve povući naprijed i kao društvo, i kao državu, i kao gospodarstvo i kako hoćete. Za to se, o tom se ne treba razgovarati danas to je rasprava koju treba voditi kad se, kad dođe sljedeći rebalans proračuna.
Odgovor na repliku Valter Boljunčić.
Pa tu ste u pravu, da o tome ne treba pričati danas, trebalo je pričati prije 3, 4, 5 ili 6 godina da bi to bilo. I moja je rasprava, možda sam se i krivo izjasnio ili nedovoljno jasno, je upravo u tome dal veći kolač nama je potreban. I ono što sam rekao, mi smo sada u jednom začaranom krugu, kvaka 22, nemaš dovoljno kvalitetno znanje da bi ga privreda prepoznala, zato ona ne daje novaca, nemaš novaca zato ne proizvodiš kvalitetno znanje i tako dok ne dođeš da je 0=0. Zato treba usmjerit novac prema kvaliteti koja će naći otvor iz toga kruga, koja će podignuti, gdje će privreda vidjeti korist. Mene baš zanima naši telekomi koji dižu silan novac u odnosu na druge, koliko su doktora znanosti sa FER-a, sa matematike, sa ekonomije … [[Govornik se ne razumije.]] uzeli i da to njima rade. U Americi Atter i svi drugi su ih uzeli koliko god hoćete. Nekad je Končar došao na četvrtu godinu FER-a, pedesetak najboljih je dobilo stipendije za magisterij i proizvodnja računala nam je bila dobra. Šta sad da rade, FER-ovac sada više ne može ni za tri dana naći posao kao što su rekli, ako završi u petak. Danas je situacija da niko ne može naći posao, niko ne može naći, ali privreda mora prepoznat, a da bi prepoznala ti ljudi … [[Govornik se ne razumije.]] Smatram da se kvaliteta mora vidjeti, koje će onda se upotrijebiti u privredi i koje će vidjeti korisnost i usmjeriti više novca i dignut cijeli sustav. Ovdje govorimo, ja sam odmah na početku rekao možda je nejasno bilo, imamo znanost ali imamo i visoko obrazovanje. I smatram da neko ko u znanosti možda nije došao do najvišeg stupnja, kao profesor može biti jako dobar i da je on sigurno nužan jer od svih studenata 1, 2% će samo odabrat znanstvenu, dalje svoj razvoj, a drugi se trebaju kvalitetno od obrazovati da imaju uvjete za cijeloživotno obrazovanje i da mogu kvalitetno raditi. Evo to je moj prijedlog, da se kvalitetno proba povećat taj kolač, znači dodat više brašna odnosno smeđeg brašna da bude zdravija. Hvala.
Nastavljamo s raspravom. Na redu je kolegica Martina Banić.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Sustav znanosti i visokog obrazovanja u RH je, ima problem kako financijski tako i s aspekta ljudskih kapaciteta. Odljev mozgova, a posebice ovih mladih znanstvenika, doktora znanosti u naponu snaga bit će sve veći pogotovo ove i sljedeće godine. Za preko 500 mladih doktora znanosti od 2006. i 9 znanstvenih novaka u sustavu u ovoj i sljedećoj godini istječu ugovori o radu. Velika većina njih neće se dalje moći zaposliti na znanstvenim institucijama u Hrvatskoj. Najavljeni plan resornog ministarstva je ostanak samo 20% od navedenih u sustavu, ja pozdravljam da ministarstvo ima plan barem za 20% u sustavu, ali to i dalje znači da će preko 400 doktora znanosti biti nezaposleno unutar dvije godine i vrlo vjerojatno uputiti se u inozemstvo. Nažalost nemamo razvijen sektor istraživanja i razvoj unutar hrvatske industrije koji bi mogao zaposliti te kapacitete. A zastarjeli sustav doktorskih studija ne pruža mladim doktorima znanosti kompetencije kao što su timski rad, pisanje i vođenje projekata, menadžerske vještine i slično. Kako bi oni bili konkurentni na tržištu rada. Ukoliko to pretvorimo u brojke u prosjeku je država uložila oko milijun i pol kuna u plaće i obrazovanje jednog mladog znanstvenika što znači da će preko 600 milijuna kuna hrvatskih ulaganja vjerojatno preći granicu u sljedeće dvije godine te da će ti ljudi svojim znanjima razvijati inozemna društva i ekonomije. Mlade znanstvenike treba uključiti u sustav državne i javne uprave. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju dolazi prekasno, ne odgovara na izazove i probleme mladih znanstvenika u sustavu te time potiče daljnji odljev mozgova. Kad na to nadodamo činjenicu pada ulaganja u istraživanje i razvoj u RH, znači 0,75% BDP-a za 2011. a i sam ministar je rekao da je prosjek u EU 2,03% BDP-a s ciljem dosezanja 3%. Te kad pogledamo proračun za 2013. godinu kao projekcije i za 2014. i 2015. udio resornog ministarstva u BDP-u pada iz godine u godinu. Dolazimo do porazne činjenice kako smo daleko od ostvarivanja društva znanja i inovacija. Štoviše sve više se udaljavamo iz Lisabonskog ugovora i cilja o stvaranju najkonkretnijeg gospodarstva svijeta s ulaganjem u istraživanje i razvoj od 3% BDP-a. Nepostojanje strategije znanosti i istraživanja uvelike koči razvoj sustava, no izmjene zakona bi morale ići u smjeru poboljšanja sustava rada. Znači što je loše prijedlogu ovog zakona? Zakon ne rješava problem 500 mladih doktora znanosti koji ostaju bez posla. Iz prijedloga izmjena zakona ne vidi se uopće intencija i mogućnost rješavanja pitanja 500 doktora znanosti koji ostaju bez posla, nema vizije što učiniti s tim ljudskim potencijalom, te na koji način ih zadržati u državi. Ograničava se napredovanje najboljih u sustavu. Jasno je da je politika automatskog napredovanja u znanstvenim i znanstveno nastavnim znanjima nije održiva sa stanovništva budžetiranja. No mjere štednje su više nego vidljive u intenciji zakona a najboljima u znanosti se ne bi smjelo štedjeti što konstantno ponavlja i predsjednik Europske komisije Barroso. Ograničavanje na minimalno provođenje pet godina u pojedinom zvanju odnosno na tri godine za koje imaju dvostruke uvjete kvalitete je pogubno za ustavnih onih najboljih mladih. Ukoliko na najprestižnijim sveučilištima mogu mladi znanstvenici i mlađi od trideset godina biti redovni profesori zašto to onemogućujemo mladima u RH? također ne nadzire se reforma doktorskih studija. Iako su doktorski studiji pod ingerencijom sveučilišta i kao takvi zaštićeni autonomijom zakon ne daje viziju u smjeru reformi. Ključno pitanje je za koga i s kojim kompetencijama obrazujemo doktora znanosti. To i dalje ostaje neodgovoreno. U Hrvatskoj se broj doktorskih studija udvostručio od 2005.godine te su mnogi upitne kvalitete te s neopravdanim iznosom školarina. Naši mladi doktori izlaze sa sveučilišta kvalitetno obrazovani u temeljnim znanjima no prestari, prosjek doktoriranja na sveučilištu u Zagrebu je 36 godina u odnosu na kolege iz inozemstava te bez znanja generičkih vještina koje im omogućuju veću zapošljivost na tržištu rada. U Švicarskoj recimo devet do deset doktora znanosti iz fizike završi u industriji a kod nas je taj omjer 1:10. Međutim želim istaknuti neke stvari koje su dobre u prijedlogu zakona. Rekla sam već da prijedlozi dolaze kasno, da ne odgovaraju trenutku izazovima mladih znanstvenika u sustav no treba pohvaliti nekoliko inicijativa Vlade i ministarstva. Tu prvenstveno mislim na ocjenjivanje rada kako mladog znanstvenika, asistenta tako i njegovog mentora te ukidanje jednostavnog otkaza ugovora o radu u slučaju jednog negativnog izvješća mentora. Članak 23 i članak 49 propisuju da se ugovor ukida nakon dva negativna izvješća čime se umanjuje mogućnost zlouporabe tog instituta. Nadalje prepoznate su razlike u obavezama asistenta, mladih znanstvenika na institutima i sveučilištima gdje asistenti na sveučilištima imaju poprilična nastavna opterećenja unutar bolonje te im treba dulje vrijeme za doktoriranje od asistenta na institutima koji odrađuju samo znanstvena istraživanja, članak 22.stavak 1 definira da asistenti na institutima imaju najviše pet godina za izradu doktorata dok onima na sveučilištima ostaje 6 godina zbog nastavnog opterećenja. Što bi još trebalo dodati u prijedlog zakona? Slabe su veze znanosti i gospodarstva. Iako su u objašnjenju prijedloga zakona jako spominjana umrežavanje znanosti i gospodarstva transfer tehnologija te osnivanje start-up i speen of tvrtki toga uopće nema u izmjenama. Kako bi se ostvarili predviđeni ciljevi potrebno je u izmjene dodati zakonski okvir za snažnije jačanje suradnje znanosti i gospodarstva uključujući sustav državnih poticaja i prijenosa tzv. nour hous za otvaranje i vođenje start up i speen of tvrtki koji se može izraditi pod zakonskim aktom ili uredbom. Nužna je mobilnost između znanosti i industrije te uvođenje tzv. gospodarskog doktorata, post doktorata gdje bi industrije država mogle dijeliti troškove mladih znanstvenika a oni bi mogli biti zaposleni ili u industriji ili na znanstvenim institucijama. Kolegice i kolege zaključno ističem iako osobno želim da ovaj zakon uspije kao što želim da dobro funkcionira sustav obrazovanja i znanosti. Međutim predložene promjene zakona ne poboljšavaju funkcioniranje sustava. Nužne su temeljne promjene u sustavu. Potrebno je učiniti sve da zadržimo mlade ljude u RH a ne da šaljemo 400 doktora znanosti u inozemstvo. Predloženim izmjenama zakona znanost neće biti glavni pokretač u razvoju hrvatskog gospodarstva niti će znanost biti kvalitetnija. Hvala.
Hvala lijepa. I sada je na redu kolegica Ivanka Roksandić.
Hvala gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicima. Evo danas poslijepodne raspravljamo o ovom zakonu, zakonu kojeg čekamo negdje od srpnja prošle godine, zakonu koji je izazvao niz prijepora u akademskoj javnosti i nakon povlačenja iz procedure u srpnju 2012. zaista sam očekivala da ćemo dobiti potpuno izmijenjen zakon, naime novi zakon jer sam shvatila tada kad je već prošao i odbor i sve i vratio se ponovo u ministarstvo da je ministarstvo i ministar poslušali primjedbe najvećeg djela javnosti i to prije svega sveučilišne zajednice, instituta, veleučilišta, svih sveučilišta koji su se uključili u ovu raspravu i da ćemo dobiti danas odnosno novi prijedlog zakona. Očito je i sam ministar na odboru izjavio da smo izgubili nepotrebno vrijeme možda i jesmo, ali kako kažem očekivali smo novi zakon a ovaj prijedlog koji je sada koji je samo malo, malo izmijenjen od onoga koji je bio povučen u srpnju bio je i obavijen nekim velom tajne, njegov prijedlog ni nije ako se sjećate izlazio u javnost. Tek kad je ušao u saborsku proceduru nešto se o njemu čulo. Ako se prisjetimo ove velike rasprave o tzv. Fuchovim zakonima, dakle ona tri zakona kojima se trebalo urediti ovo područje i koji su i ja sada smatram s pravom bili povučeni zato što se akademska zajednica najviše usprotivila njima i u kojima je rečeno da neke stvari nisu bile dobro uređene za akademsku zajednicu. Dobili smo sada objedinjeni jedan zakon ali kad malo bolje čitate i uspoređujete ta tri predložena zakona sa ovim zakonom vidjet ćete da su neki članci i neka rješenja iz ta tri zakona iskinuti i ugurani u ovaj zakon u kojem je izmijenjen čak 71 članak pa od onih 121 članka zaista ne vidim zašto nismo pričekali novi zakon. Što dobivamo ovim prijedlogom? Ma gotovo ništa u ona tri ključna elementa u kojima svi raspravljamo a to je prije svega o načinu financiranja, načinu upravljanja i načelu odgovornosti kako pojedinca tako i institucija. Veliki dio znanstvene zajednice protivi se ministre i to vi znadete sami i nakon tematske sjednice o kojoj su govorili kolege i nakon čitava javnih rasprava ukidanju obveze znanstvenika za napredovanje. Kako je znanost danas sigurno najdinamičnija djelatnost i trebala biti najdinamičnija djelatnost, napredovanje je zaista i nazočna potreba. Uz nenapredovanje vezan je i ostanak u izbranom zvanju. Zakon omogućuje znanstveniku da provede cijeli radni vijek u jednom zvanju, to ostajanje temelji se prije svega na izvještaju koji znanstvenik piše o sebi i o svom radu, a koje prihvaća znanstveno vijeće. Trebalo bi zadržati instituciju reizbora odnosno postupka u kojem izabrano stručno povjerenstvo vrednuje rad kandidata i ocjenjuje jeli može ili ne ostati u sustavu. Ukidanje obveze napredovanja u znanstvena i nastavna zvanja a da se kroz sistem financiranja ne daje ingerencija instrumenti odlučivanja, upravljanja i odgovornosti samim institucijama što se kroz prijedlog programskih ugovora koje je predlagao bivši ministar Fuchs pokazalo kao dobro, sada smo uveli neku vrstu programskih ugovora ali očito da i ova financijska sredstva koja su sada osigurana pa čak i ovim rebalansom neće učiniti ništa puno, ništa puno po tom pitanju i neće zasigurno povećati broj znanstvenih djelatnika. Sadašnji predloženi način financiranja neće ni poticati izvrsnost jel kako su neki izračunali dobit će se oko pet tisuća kuna po znanstveniku, pet tisuća kuna za sve troškove znanstvenog rada, dakle i za one materijalne troškove i za plaće i za putne troškove neće o tome govoriti. To je izračun koji su ljudi iz znanstvene zajednice izračunavali, možete se smijati, možete gospodine Zelenika mahati glavom ali ljudi koji se bave time su izračunali da je to tako i da to neće biti dostatno. Druga stvar koju ste poboljšali od onoga vašeg ja ću reći srpanjskog zakona da vidimo tu razliku je da ste ipak prihvatili da znanstvenici sa 65 godina mogu po određenim kriterijima i pod određenim uvjetima ostati na svojim radnim mjestima. Ali kako je rekao akademik Reiner tu je čitav niz radnji i procedura koje moraju proći da bi za godinu dana produžili svoj radni status. Dok sva ta povjerenstva, dok matični odbori, dok sve to prođe mislim da će tih godinu dana od navršenih 65 godina, ja to tako vidim da se to pokreće nakon navršenih 65 godina, ja to tako iščitavam iz ovoga, proći će ta godina dana pa će već onda možda imati 67 godina kada dobiju dopuštenje da dalje rade. I još nešto, još jedna novina je što je možda i dobro formiranje Nacionalnog vijeća za znanost, visoko obrazovanje i tehnološki razvoj jel je sada to jedinstveni zakon koji ima predsjednika i 16 članova i to je najviše stručno tijelo. I sam ministar je u uvodnom izlaganju rekao da on ima vrlo značajnu funkciju jel on će prije svega predlagati članove Odbora za etiku, znanost i visokom obrazovanju. Međutim, promišljanja sam da se izbjegne ta politizacija članova da bi bilo dobro sada je prijedlog da imenuje Hrvatski sabor nacionalno vijeće na prijedlog Vlade. Možda bi bilo dobro kada već Hrvatski sabor imenuje čitav niz takvih vijeća i čitav niz različitih odbora koji su vrlo važni da Hrvatski sabor uputi javni poziv izabire članove vijeća. Možda bi se izbjeglo to promišljanje upravo o politizaciji vijeća. Ja znam da će opet većina u Saboru izabrati one koji se većina dogovori, isto kao što će Vlada predložiti, ali možda bi to bila ipak jedna ja ću reći transparentnija misija. I evo na kraju želim vam samo reći da se ipak iz one javne rasprave iz one naše tematske sjednice koja je bila izvrsna iznjedrio jedan zaključak, a on je bio ako se možemo svi prisjetiti koji smo sudjelovali u toj tematskoj sjednici da je prije svega trebalo napraviti strategiju i to smo se složili i tek onda novi zakon. I zato ova žurba sada se upravo evo sada opet pusti ovaj zakon u proceduru i on će proći danas prvo čitanje, ubrzo drugo čitanje i bit će vjerojatno usvojen većinom, mislim da ta žurba nije bila potrebna. I sada jedno tehničko i praktičan prijedlog ako ga možete prihvatiti. Naime, želim samo upozoriti na članak 43.ovog predloženog zakona dobronamjerno koji se odnosi na regulaciju članka 90.evidencije u visokom obrazovanju. Naime, u prošlom sazivu je Odbor za znanost i visoko obrazovanje imao jednu tematsku raspravu koja se odnosila na status i na probleme studenata osoba s invaliditetom. Tada smo zaključili, želim podsjetiti kolege da nema jednog jedinstvenog tijela neke koordinacije koja bi na jednom mjestu a to bi trebalo biti ministarstvo, vodila brigu o ovim studentima. Naime, nikada nema podataka to su rekli i na sveučilištu i pojedini fakulteti da se nema na jednom mjestu podaci koliko je studenata osoba sa invaliditetom u sustavu i koji su njihovi problemi. I vrlo često sveučilišta daju jedne informacije studentima o mogućnosti studiranja. Jedna od osoba koja je bila zadužena za njihovo studiranje je bila u ministarstvu. Jedna od vaših suradnica u bivšem sazivu ministarstva. Ne znam je li postoji sada. Ali je moj prijedlog da u ovoj točci 6. gdje se vode evidencije ministarstva iz zbirke podataka o visokom obrazovanju jedna od ovih 9 je točaka druge evidencije, možda ne bi bilo dobro da stavimo ove studente pod te druge evidencije, da otvorimo jednu točku, evo to je moj prijedlog u prvom čitanju gdje bi bila zbirna [[Upadica: Hvala lijepa.]] Samo da dovršim ovaj prijedlog, oprostite, gdje bi možda bio jedan zbirni podatak o evidencijama studiranja osoba sa invaliditetom. Evo hvala.
Repliku ima kolega Boljunčić.
Pa kada spominjemo tematsku sjednicu mislim da je netočno reći da sva sveučilišta su dala primjer, koliko se ja sjećam na pismo rektora iz Pule on je bio … [[Govornik se ne razumije.]] zakona rektor iz Rijeke, prorektor iz Zadra i Split, znači bilo je dosta znanstvenika koji su bili za to da su ove primjedbe, da ove promjene, bi mogle ići. Činjenica da su se svi složili da treba strategija ali se nisu svi složili, doduše možda je bio manji broj koji se nisu, da treba čekati sa zakonom za strategiju. Što se tiče Fuchsovih zakona oni su imali neke stvari, međutim oni su imali jedan osnovni problem koji je bio svima prisutan, je to da se čelnik sveučilišta birao iz vijeća gdje je većinu ministarstvo odredilo. I to je bio osnovni problem. To je civilizacijsko dostignuće stoljeća u Europi gdje je taj zakon to htio pomaknuti. To je bio onaj točka koja je, mislim cijeloj akademskoj zajednici u startu bila nešto neprihvatljivo. Dakle, oni su jednostavno htjeli sveučilišta stati pod ulogu ministarstva. A ne zaboravimo da su rektorski zbor i većina rektora se čak i složila sa Fuchsovim zakonima da bi kasnije bili demantirani od pojedinih članica svoga senata. Tako da ja ne kažem da su oni zakoni bili u svemu loši ali imalo je jednu osnovnu činjenicu a to je, da ono da ne kažem nije još tisuću godina prvih sveučilišta ali jako dugo područje samostalnosti i sveučilišta sa odredbom gdje se čelnika sastavnice konkretno rektora bira iz savjeta, je li tako sveučilišta ili vijeća gdje je bio omjer 6-6 a još je uz to jednog člana stari rektor mogao staviti, nije bilo mandatno ograničenje rektora. To je nešto što je neprihvatljivo akademskoj zajednici. Iako bi vrijedilo razmisliti da je možda što je nekada bilo, mi smo imali dekana ili rektora koji je upravljao znanstvenim dijelom, bio je reizbor ali imali smo i direktora koji je upravljao sa financijskim dijelom, da li takva možda ponovo jedna institucija naročito u onim fakultetima koji možda po svom kadru nemaju dovoljno znanstvenog kadra iz područja financija, možda ponovno potrebna. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Ivanka Roksandić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Boljunčić pa ja sam i rekla da se iz jedne široke rasprave razvilo da bi strategija trebala, da je većina [[Upadica: Možda sam ja krivo shvatio, izvinjavam se.]] Da se iz te rasprave razvila, ustvari, jedan zaključak da je prije svega trebala se donijeti strategija. Što se tiče Fuchsovih zakona ja sam rekla da sam osobno i da su, se složila što su se oni povukli, da neka rješenja nisu bila dobra i da je bivši ministar Fuchs sam rekao, akademska zajednica se nije sa nekim stvarima složila i rekao je povukao sam zakone. Zakone treba dorađivati. A sada smo dobili suprotno, iz tih zakona su izvučena neka rješenja, i ja ću reći umetnuta u ovaj zakon.
Replika Marija Vukobratović.
Zahvaljujem. Kolegice Roksandić ako sam vas dobro razumjela rekli ste da veleučilišta nisu zadovoljna sa ovim zakonom jer nisu prihvaćene njihove primjedbe. To naime nije točno jer ja dolazim iz jedne visoke škole i u stalnom sam kontaktu sa vijećem učilišta i visokih škola koje naime čine 42 ustanove i 38 tisuća studenata i oni su načelno, dakle to vijeće veleučilišta je načelno suglasno sa ovim zakonom zato što su sve bitne njihove primjedbe uvažene. Ima još nekoliko sitnica koje bi oni voljeli da se uvrste u zakon, međutim, vjeruju i računaju da će putem strategije to biti riješeno. Hvala.
Odgovor na repliku Ivanka Roksandić.
Hvala kolegice Vukobratović, pa vi ste sami odgovorili na svoju repliku, ono što sam ja rekla, govoreći prvo jednu konstataciju pa ste ju pokušali objasniti. Nisam rekla da su sva veleučilišta a sami ste rekli da su načelno suglasna, dakle bilo je velikih primjedbi i ponovo smo se vratili na strategiju koju ste i vi potvrdili. Činjenica da ono što vi kažete i govorite o vašem veleučilištu iz Koprivnice iz Križevaca, ispričavam se, iz Koprivničko-križevačke županije, iz Križevaca vi ste donijeli mišljenje vašeg veleučilišta. Ali isto se tako nama javlja čitav niz veleučilišta koje je dalo konkretne primjedbe. I u čemu je to razlika između vašeg i mog mišljenja? Zato što ste vi rekli da je vaše veleučilište dalo pozitivno, načelno se je suglasno, vijeće veleučilišta. Načelno. Načelno.
LIdija Bagarić replika.
Zahvaljujem. Evo morala sam se javiti jer iz vaše rasprave kolegice čovjek bi zaključio da se ovim prijedlogom izmjena i dopuna onemogućava napredovanje što nije točno jednostavno. Jer i dalje se znanstvenicima omogućava napredovanje samo ih se na to ne prisiljava. Odnosno oni sami odlučuju o dinamici tog njihovog napredovanja. A motivirani su samim time što su se odlučili za taj svijet znanosti. Drugo, motivirani su većim primanjima. Omogućeno je napredovanje čak i prijevremeno ali samo u onom slučaju kada su izvrsni. I još bih se osvrnula, što sam već spomenula i naglasila u raspravi, ponavljam, nakon strategije ide novi zakon, ovo su izmjene i dopune. Hvala.
Odgovor na repliku Ivanka Roksandić.
Pa krenuti ću opet od kraja. Opet riječ strategija. Nakon strategije ide novi zakon. Imali smo u javnim raspravama obećanje i tvrdnju ljudi koji operativno kako je rekao ministar, operativno vode povjerenstvo profesora Budaka koji je rekao da će strategija u prvoj polovici ove godine biti gotova. Ništa ne bi kolegice izgubili ako bi pričekali taj novi zakon, ništa, apsolutno ništa. A što se tiče da ljudi sami odlučuju, pa normalno da odlučuju, ali je činjenica i ta da su svi u javnosti rekli da je ovaj način nenapredovanja neću reći jednu ružnu riječ prisiljavanja, obveze, obveze nenapredovanja prije svega uveden isključivo samo zbog financijskih sredstava i to je činjenica. To je činjenica. Zanima me hoće li u sljedećem novom zakonu to biti tako.
I Damir Tomić, replika.
Gospođo potpredsjednice. Dakle rekao bih da, nemojte se uvrijedit, ali iznosite pomalo paušalne ocjene kada kažete da se akademska zajednica nije složila. Evo sad smo tu čuli nekoliko primjera kada se akademska zajednica složila što god to bilo akademska zajednica. Isto tako rekao bih kada govorite o ljudima koji su izračunali, volio bih čuti koji su to ljudi. Čuli smo što su izračunali, bili bi mi drago čuti što i tko. No to je manje bitno. Cijelo vrijeme pričamo o strategiji i o tome da su ovo ustvari izmjene i dopune zakona. Pa i ministar je u svom uvodnom izlaganju rekao da je bivša Vlada sedam puta mijenjala ovaj zakon, bez strategije. I što je problem ako strategija bude u 6., 7., 8., 9. mjesecu pa da Ministarstvo pripremi novi zakon sukladan toj strategiji. Pa ne možemo čekati. Vi ste rekli da što bi se dogodilo, pa možda bi se puno toga dogodilo. Možda je bitno promijeniti neke stvari tako da u novu akademsku godinu možemo ući sa strategijom koju bar ima Ministarstvo, a očito je da ima neku strategiju. To je očito. I na kraju što se tiče napredovanja, možemo razgovarat ovdje satima treba li ga ukinuti obavezno napredovanje ili ne. Osobno mislim, a i Klub zastupnika SDP-a misli da ne treba biti obaveza. Ne kažem da je ukidanje i ovaj model koji je ministar Jovanović predstavio najbolje rješenje. Možda možemo, ne ići europskim primjerima, možda možemo imat svoj hrvatski model. Ali vas uvjeravam i uvjeren sam, a poslužit ću se sad vašim paušalnim ocjenama, da akademska zajednica misli da obavezno napredovanje ne doprinosi kvaliteti znanstvenog rada, obavezno. Znate i sami, čim je nešto obavezno stvara samo probleme. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Ivanka Roksandić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa kolega, ne ljutim se ja što vi mislite da ja paušalno ocjenjujem jer sam ja rekla da dio akademske zajednice, a što… … [[Upadica se ne razumije.]] Je, je, rekla sam, nećemo mi, nije to bit svega. Bit je da vi i ja imamo različita promišljanja i to je dopušteno. U demokraciji, u ovom parlamentu je dopušteno. Mi smo iznijeli svoje stavove i iznijeli smo svoja promišljanja o ovom zakonu, o načinu donošenja i onome što se treba događati u znanosti i visokom obrazovanju. Nismo još rekli sve, zasigurno nismo rekli sve, niti ćemo se mi unutar našega kluba isto tako kao pretpostavljam i vi unutar vašega kluba složiti oko svih rješenja, ali zato nije moje razmišljanje paušalno. A onih 5000 kuna glavarine za programsko financiranje su ipak izračunali stručnjaci koji su se time bavili, dakle bavili su se financiranjem u znanosti.
I nastavljamo s raspravom. Još je prijavljen kolega Miroslav Tuđman.
Hvala gospođo potpredsjednice. Nažalost, i kod ovoga zakona imamo jednu praksu da pri predlaganju zakona ili nemamo analizu stanja ili nemamo uvida u to kakva je bila javna rasprava, koji su bili prijedlozi, prigovori i onda smo i sada svjedoci ovoga što bi se izbjeglo da imamo uvida u to, da se donose paušalne ocjene, paušalni stavovi, nešto što naprosto ne daje nam zapravo jednu nesigurnost da ne možemo objektivno raspravljati o svim ovim prijedlozima koji su sadržani u zakonu. S druge strane, da je to ovdje unijeto onda se ne bi mogle neke nelogičnosti, odnosno neke paušalne ocjene donijeti kao što se donosi u ovome uvodu pa se s jedne strane tvrdi sljedeće, da u prosjeku u europskim zemljama EU članicama 11% znanstvenih publikacija se objavljuje u 10% najcitiranijih publikacija, a u Hrvatskoj je to tek 3%. Ili pak tvrdi se da je samo 300-tinjak hrvatskih publikacija na milijun stanovnika izrađeno u međunarodnom suautorstvu, dok je u Islandu i skandinavskim zemljama to u rasponu od 1250 do preko 2300 publikacija na milijun stanovnika. Ili da je citiranost dokumenata u razdoblju tom i tom bio 5,9% za Hrvatsku, a u Finskoj je 17,64 ili drugim riječima tri puta više. Ali ti podaci se ne dovode u relaciju s onim što je na narednoj stranici dato gdje se kaže da Finska pet puta više ulaže u znanost nego Hrvatska. Pa se onda, da sad ne elaboriram zbog vremena sve ove podatke, pa se onda izvodi zaključak o neproduktivnosti i sve one ružne riječi i konstatacije krive, negativne konstatacije koje je ministar znanosti ovdje izveo o hrvatskoj znanosti i hrvatskim znanstvenicima. Usput ovo što se tiče o ovim paušalnim ocjenama za svoj projekt sam dobivao negdje oko 30000 godišnje, a nas 7 je radilo na tome. Prema tome, a fakultet onda uzima 20%, prema tome to je još manje od toga. I sa tim novcima produktivnost koju smo imali neka mi netko kaže tko može biti produktivniji. Zašto je to važno? Jer je vezano sve za taj procent izdvajanja koje Hrvatska može ili hoće izdvajati za znanost. On je sada 0,75%. Po podacima koje ovdje imamo taj broj će biti, ta brojka će ostati ista u naredne dve godine, odnosno sljedeća će biti nešto malo veća, a 2015. će biti opet ista kao i ove godine. Drugim riječima neće se ništa bitno promijeniti o znanosti ili za znanost. Zato nam je potrebna strategija, da bismo znali da li će ta izdvajanja ostati na istom omjeru s obzirom na bruto društveni, na BDP ili neće i ovisno o tome onda možemo druge stvari izvoditi. Pitanje je zapravo, ima nešto, mi o suštinskim stvarima ovdje uopće nismo ni počeli razgovarati. Mi govorimo o sveučilištima ili fakultetima kao znanstveno-nastavnim ustanovama. Znanstvena dimenzija sveučilišta je sve manja. U Americi imate negdje oko 4000 ili koliko sveučilišta, a svega ih 80 ima status izvrsnosti. Znači, bave se istraživačkom djelatnošću, znanstvenom a ne i ovim. Da li, kako treba biti ja ovdje sad ne mogu niti zagovarati, jer naprosto to nije otvoreno i o tome ne možemo uopće razgovarati. S druge strane imate jedan, na žalost kolegica Banić izgleda je imala krive podatke. Ja sam postavio zajedno sa kolegicom Roksandić što je sudbina ovih dvije i pol tisuće znanstvenih novaka misleći isto tako da je taj ugovor s njima traje do 2016. Vlada je odgovorila da traje ugovor svega do još naredne dvije godine, 2013. i 2014., da svi oni ostaju bez posla, odnosno neće biti angažirani. Štoviše, imate jednu konstataciju koju ja mislim da normalan čovjek bi se trebao sramiti. Kaže se da ta nekontrolirana financiranja znanstvenih novaka povećava i budžet za, odnosno troškove za 26% i da to ugrožava financijski i monetarni sustav Hrvatske. Znači, vi imate dvije i pol tisuće najškolovanijih ljudi koji završavaju ili će završiti u narednom periodu doktorirati, nemate odgovora i plana gdje ćete s njima i što će se s njima dogoditi. Po ovim proračunima, po nekakvim minimalnim nije točno, naime ovo je točno što je kolegica Banić rekla za, koliko je Ministarstvo znanosti plaćalo, ali po izračunima ovim školovanje, cjeloživotno školovanje doktora ide negdje oko 100000 eura. Drugim riječima, 250 milijuna eura sa otpuštanjem, odnosno sa neznanjem gdje ćemo angažirati te sadašnje ili buduće doktore znanosti. Mi naprosto ih ili ćemo zaposliti u Hrvatskoj na neadekvatnim mjestima ili ćemo ih poslati u svijet. Jasna stvar da mi možemo raspravljati o tome da li su oni svi u pravim ili najpogodnijim, najpotrebnijim društvenim područjima doktorirali ali iz ovoga tvrditi da je samo 20 njih od 2 i pol tisuće to je naprosto van svake pameti. Prema tome, to je pitanje, to su pitanja strategije na koje treba odgovoriti. S druge strane, primjenjuju se kriteriji kao ovi kriteriji za vrednovanje znanstvene produkcije, a pogotovo u društvenim humanističkim znanostima koje naprosto su neodrživi i znanstveno i stručno i kako god hoćete. To je jedna podvala i ja vam mogu citirati literaturu od Australije, od Novog Zelanda do Amerike, Španjolske ili Finske da to naprosto nije, da je neprihvatljivo. Poziva se na … [[Govornik se ne razumije.]] jednu komercijalnu bazu podataka koja sama u svom uvodu kaže da ti kriteriji ne vrijede za društvene i humanističke znanosti, a to se nameće za izbor znanstvenika u društvenim humanističkim znanostima u Hrvatskoj. I sad mi kažite gdje je tu ta pamet, gdje je tu ta logika i čemu to služi? Prema tome, ovo je naprosto s jedne strane pogreška, pogrešan je pristup, neopravdano je. Kažete, pa mi ćemo donijet, sad ćemo ovo usvojit, pa ćemo onda za ne znam pola godine ili kada donest strategiju, pa ćemo onda donest zakon. Pa čekajte, koja je to ozbiljnost ovoga Doma? Šta smo mi ovdje danas ćemo jedno, pa sutra drugo. Na žalost to je jedna praksa koja se uvriježila. Mene savršeno ne interesira da li je ona danas, jučer ili od ne znam kada ali je sve to skupa degradira ulogu Hrvatskog sabora kad imate, kad ne znate kada počinje sjednica, kada završava, koje dane u tjednu će trajati, dnevni red ako se usvoji ujutro više ne vrijedi popodne. Čujte, pa to ipak mora se tome vladajuća koalicija govori o redu. Pa dajte onda da se dogovorimo o nekakvom redu u Hrvatskom saboru. To stvarno je neprihvatljivo i nedopustivo. Ovaj zakon, način kako se donosi, kako se ne uvažavaju primjedbe akademske zajednice ili dijela akademske zajednice naprosto je samo potvrda jednog ukupnog nereda u kojem živimo.
Replika, Damir Tomić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Evo složit ću se sa gospodinom Tuđmanom o specifičnostima društvenih humanističkih znanosti. No, pravilnik nije predmet ove rasprave. No siguran sam da će i ministar uvažiti te različitosti i usmjeriti gdje treba već usmjeriti ovu raspravu. No, rekao bih samo ovo, kad ste spominjali ulaganje u znanost. Apsolutno se slažem i vjerujem da ovdje nema nitko tko će se protiv toga boriti da ulaganje u znanost ali i u obrazovanje općenito treba biti daleko veće i trebamo imati plan kako ta ulaganja tijekom idućih godina povećati. No, morat ćete se vjerojatno složiti sa mnom, nadam se bar da ćete se složiti sa mnom, da nije sva statistika koja je negativna za RH uvjetovana niskom stopom ulaganja. Isto tako spomenuli ste na početku da nisu nam dostupni, ne sjećam se točno kako ste to rekli, dokumenti s javnih rasprava. Svi ti dokumenti su dostupni i javna rasprava barem o ovom zakonu usudio bih se reći da traje već više od godinu dana. Evo, hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Miroslav Tuđman.
Nije problem da ta javna rasprava nije dostupna, ali predlagatelj je trebao se odrediti prema tim stavovima koji su u javnoj raspravi izloženi i reći ovo je prihvatljivo, ovo nije prihvatljivo iz tih i tih razloga. To je onda mjera stvari i pitanje sve te terminologije o transparentnosti pa ne znam koja se koristi. Ovo drugo pitanje vezano za statistiku da li je ona pozitivna ili ne. Ja sam suglasan i da to treba analizirati ali vjerujem da na temelju ovih pokazatelja čak i ovih koji su ovdje izloženi bi ta slika bila puno pozitivnija nego što je, odnosno mogu to dokazati, nego što je ministar dao u svojoj uvodnoj riječi. U tome je problem.
I Valter Boljunčić, replika.
Evo, hvala. Pa evo dakle drago mi je što ste spomenuli američka sveučilišta gdje dosta puta se ne samo cijelo sveučilište nego radno mjesto na njemu se unaprijed definira da li je primarno znanstveno ili je nastavno, što na neki način govori i da kod njih se razlikuje taj dio oko toga da li je potrebno kao znanstvenik da dobijaš projekte značajne, napreduješ, voditelj si doktorantima ili ćeš primarno držati nastavu što mislim da je intencija ovoga jednoga pravilnika. Novaci su veliki problem, za njih se treba pobrinuti, međutim dokle god njih 99% vidi da moraju ostati na sveučilištu kod mentora kod kojeg su doktorirali to nema smisla. Mislim privreda mora privući doktore znanosti u privredu. Bez toga se stvara jedan sustav koji se reproducira samo zbog sebe i dok možda visoko obrazovanje značajno funkcionira i dobro je, to nekoliko puta naglašavam, ne samo visoko obrazovanje nego od vrtića nadalje mi još uvijek imamo kvalitetno obrazovanje što dokazuju svi naši koji idu van, taj dio znanstveni mislim da bi trebalo ipak biti prije meritoran puno više nego što je sada. Na kraju, stalno se priča o društvenim i humanističkim znanostima koje stavljamo na jednu stranu. Društvene i humanističke znanosti su jako različite između sebe. Iz društvenih znanosti, iz područja ekonomije ne možete reći da nema časopisa svjetskih gdje se treba objavljivati. Ekonomija je danas globalna, i tu nema priče. Od humanističkih znanosti ako gledamo našu povijest, arheologiju barem uz more to imaš više objavljivati iz doba rimskog carstva nego kasnije. Ali naravno da treba zaštititi objavljivanje na domaćem jeziku, ali upravo su u ovom periodu trebali se naši znanstveni časopisi dignuti na nivo da budu prepoznati u svijetu. Dakle, ja mislim da se cijelo vrijeme priča društvena i humanistička ko jedan splet. Nije u redu jer između sebe su one veoma različite. Ima čak i područja znanosti koje šetaju. Isto informatika ona može biti na matematici jer je na računarstvu, može biti na FER-u a može biti i na Filozofskom. Tako da postoji puno znanosti koje su. Ja se slažem da treba zaštititi sigurno hrvatski jezik i baštinu, ali štogod radite to ne treba biti brojka, ali kriterij i ocjenu morate imati. E sad je samo pitanje kako i način koji je.
Hvala. Odgovor na repliku, Miroslav Tuđman.
Hvala najljepša. Da, ova rasprava naprosto o društvenim i humanističkim znanostima traje već jedno 100-njak godina pa sumnjam da ćemo u dvije minute vi i ja to riješiti, ali je poanta po mom mišljenju ako se radi o kriterijima možemo ići drugim putem i ako hoćemo biti otvoreni zašto onda ne idemo na online izdanja, na ful tekst časopise i da stimuliramo sustave za automatsko prevođenje na strane jezike i onda to rješavamo na drugi način, a ne da vrednujemo preko komercijalnih baza podataka. I zašto onda ne uzimamo druge izvore citiranosti, a ne ove ili zašto ne idemo što su neke druge zemlje išle stvarati nacionalnu bazu citata nacionalne produkcije. Prema tome, postoji niz drugih načina kako se to može raditi, a ne na ovaj način jedan neću sad da ja ostanem pristojan neću reći što bi trebalo ovdje reći. Vezano za ovo prvo što ste rekli jasna stvar da znanost mora biti vezana sa realnim sektorom. Ali to pretpostavlja ne samo ovo što svaki dan ovdje govorimo da trebamo imati Strategiju znanstvenog razvoja, nego trebamo imati Strategiju gospodarskog razvoja, prije toga Nacionalnu strategiju. Prema tome to je umreženo. A mi ovdje gubimo već godinu i pol dana da nijednu od tih strategija nismo raspravili. I to je ono što meni je neprihvatljivo jer naprosto se okreću stvari naopako i nema izlaza. Ako postotak izdvajanja za znanost ostane ovakav u narednom periodu opet ćemo istu diskusiju voditi sa istim argumentima pa će biti ja sam vam to rekao prije godinu, dvije, tri ili ne znam što. To kažem, to naprosto nema smisla nije racionalno, nije pametno i sa takvom jednom politikom i takvim nastupom nećemo nigdje stići. I zato mislim da je dobro da se ovaj zakon povuče, da se raspravi o strategiji pa da onda možemo govoriti.
Hvala lijepa. I završna riječ ministra Željka Jovanovića.
Hvala gospođo potpredsjednice, hvala ostalim saborskim zastupnicima koji su sudjelovali u ovom drugom dijelu rasprave nakon klubova. Vezano za pitanje gospođe Roksandić oko studenata sa invaliditetom, dakle ne samo studenti, ministarstvo vodi brigu od predškolske, preko osnovnih i srednjih škola do fakulteta i dapače sa svoje strane podražavaju rad udruga koji su omogućili da studenti mogu studirati i sa visokim stupnjem invaliditeta i završiti fakultete. Imamo nekoliko studenata koji sudjeluju u procesu nastave od učenika koji se školuju kod kuće do studenata koji od kuće mogu pratiti predavanje na fakultetu, npr. Grafičkom fakultetu. Vezano za ovo o čemu je govorio profesor Tuđman, moram reći da u Hrvatskoj postoji etički kodeks o savjetu sa zainteresiranom javnošću. Profesore Tuđman ovaj zakon je raspravljen upravo na taj način. Na web stranicama Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta od 21. lipnja imate sve primjedbe svih koji su poslali bilo kakav prijedlog u ministarstvo i osvrt ministarstva na taj prijedlog. Prema tome, svatko ko je htio mogao je otići na web stranice ministarstava i pogledati koji su prijedlozi došli, koji su prihvaćeni, koji nisu prihvaćeni i zašto nisu prihvaćeni. Prema tome, ovaj zakon je zaista prošao najdemokratskiju proceduru koju je mogao. Naravno da se u konačnici teksta koji je danas pred vama nismo mogli složiti oko svega, dio primjedbi koji je u raspravi došao od djela akademske zajednice, od zainteresirane javnosti, mi smo prihvatili. Dakle, ovaj tekst koji je danas pred vama nije jednak početnom tekstu, znači da smo neka mišljenja uvažili. Od nekih mišljenja ne odustajemo to je isto naše pravo. Prema tome, govoriti da ovaj zakon nije prošao demokratsku proceduru nije točan. Također, vi navodite da su nekakve brojke u materijalu paušalne, sve, svaka brojka ima svoj izvor, ima mahom su to materijali koji dolaze iz EU i Europske komisije i svi su točni, niti jedan nije proizvoljan, niti jedna nije izmišljen. Kad govorimo o znanstvenim novacima stalno se vrte brojke koje nisu točne, dakle ja ću vam točno reći u 2013. godini ugovori o radu ističu za 116 novaka, od tih 116, 81 je zaposlen na javnim znanstvenim sveučilištima odnosno njihovim sastavnicama i to ovako, Sveučilište u Zagrebu 64, Sveučilište u Splitu 8, Sveučilište u Osijeku 2, Sveučilište u Rijeci 5, Sveučilište u Zadru 1 i Sveučilište u Puli 1. Imamo podatak za svakog znanstvenog novaka. Niti jedan od ovih koje sam vam nabrojio ne mora otići iz Hrvatske. Prema našim, a odgovor na vaše pitanje ste dobili, točno je rečeno kako mislimo riješiti sve ove znanstvene novake. Dakle, dio njih mislimo riješiti kroz pretvaranje vanjske suradnje u radna mjesta, to je iznos od 33 milijuna kuna. Dio njih mislimo riješiti kroz odlazak u mirovinu, sveučilišnih nastavnika koji imaju više od 70 godina, njih je u 20113. 58 i oni će svi otići u mirovinu. Istovremeno u dobi od 65 do 69 godina imamo 419 znanstvenika. Ja vam garantiram da će dio njih otići u mirovinu. Jednako tako raspisali smo natječaj privi puta takav proces je prošao u Hrvatskoj jedan znanstveni novak, da izaberemo 20 najboljih znanstvenih novaka. Oni ispunjavaju sve kriterije koji su stroži od kriterija koji su ovako burno izazvali raspravu temeljem Poslovnika kojeg, Pravilnika kojeg je predložilo Nacionalno vijeće. Javilo se 136 mladih znanstvenih novaka od kojih 66 iz područja društveno-humanističkih znanosti i svi su ispunili sve uvjete koje propisuje novi Pravilnik koji svi tako žučno osporavaju. Mislim da taj Pravilnik mnogi nisu pročitali i da zapravo ne znaju što u njemu piše i da je njegova najveća mana što nije dovoljno strog. Ja kao ministar sam pozvao sve one koji su izradili taj Pravilnik na sastanak, razgovarao sa njima i zamolio ih da do izbora novog Nacionalnog vijeća dostave sve primjedbe koje su došle, da obrazlože sva svoja rješenja i da novo Nacionalno vijeće kada ga izabere ovaj Sabor temeljem ovog zakona i zato ovaj zakon mora što prije biti donijet, da bi dobili novo Nacionalno vijeće za znanost, da donese Pravilnik koji će ispraviti sve greške koje su se pojavile u donošenju aktualnog koji mnogi osporavaju. Ali i većina koja ga osporava, osporava ga jer nije dovoljno strog. Prema tome, društveno-humanističke znanosti nisu ovim Pravilnikom pogođene i nije ugroženo napredovanje znanstvenika iz područja društveno-humanističkih znanosti. Ja se evo na kraju ove rasprave zahvaljujem svima, rekao sam dio primjedbi koje su danas izrečene, naravno da ćemo uvažiti, dio nećemo to je naše pravo ali još jedanput bi na kraju rekao da bi zamolio da se ne barata podacima da je akademska zajednica protiv ovog zakona. Ja ću nabrojiti grupu imena koji su za mene zapravo najznačajniji predstavnici Hrvatske akademske zajednice koji podržavaju ovaj zakon i ja im se s ovog mjesta zahvaljujem: profesor Ajduković Dean, profesor Čorkalo-Biruški Dinka, profesor Čukić Bojan, profesor Đikić Ivan, profesor Gregorić Pavel, profesor Jonjić Stjepan, profesor Kraljević Hrvoje, profesor Lesar Boris, profesor Miljanić Đuro, profesor Polšek Darko, profesor Puljak Ivica, profesor Roje Marin, profesor Santini Guste, profesor Silobrčić Vlatko, profesor Smitro Tvrtko, profesor Štulhofer Aleksandar, profesor Vehovec Maja, profesor Vinković Dejan, profesor Vlahović Kristijan, profesor Terzić Janoš. Ovo su najproduktivniji, najpoznatiji, najizvrsniji hrvatski znanstvenici koji podržavaju ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I repliku ima kolega Miroslav Tuđman.
Hvala gospođo potpredsjednice. Eto vidite gospodine ministre, ja ne znam da li ja govorim nekim drugim jezikom ili, ja sam rekao, ja sam citirao ove podatke na koje se vi pozivate, ali sam rekao da su krivi zaključci izvučeni iz toga, jel to ne slijedi iz onoga iz onih podataka i iz onih brojaka koje su navedene ovdje na ove dvije, u ovom vašem materijalu. Prema tome, ja nisam rekao da ove brojke nisu točne, nego da kad se te brojke dovedu u korelaciju onda su krive konstatacije, krivi zaključci izvučeni, to je jedna stvar. Drugo, sad smo čuli znači koji su ovdje najproduktivniji i koji su ugledni članovi znanstvene zajednice, a mi drugi nismo. Problem je sa vrednovanjem znanstvenog humanističkih kriterij da bi trebali biti stroži možete naći literaturu koliku god hoćete, ako trebate mogu vam dostaviti da se vidi da naprosto to ne funkcionira u društvenim humanističkim znanostima. Vi nasilno s obzirom da ste ministar možete to primjenjivati. Što se mene tiče osobne mene to ne pogađa ali naprosto to ne funkcionira jer naprosto ta mjera nije adekvatna za društvene humanističke znanosti. Nije red da se ja sad pozivam na svoje područje jer to je područje informacijske znanosti, biometrija kao metoda spada u te znanosti. To je predmet koji inače predajem prema tome znam o čemu govorim. I možete vi nazvati koga god hoćete dalje zvati, ja ću vam citirati isto tako druge profesore od Amerike rekao sam do Novog Zelanda koji će vam isto to potvrditi.
Odgovor na repliku, ministar Željko Jovanović.
Evo dakle profesore ja sam vam rekao da ministar nije donio pravilnik. Pravilnik je donijelo nacionalno vijeće za znanost a ministar je onda sazvao sastanak i zamolio aktualni sastav nacionalnog vijeća za znanost da izradi sve primjedbe koje su izazvale najveće prijepore u javnosti i da to sve dostavim novom nacionalnom vijeću koje će onda temeljem toga utvrditi da li je zaista počinjena greška za pojedino područje koja će omogućiti da ne uspori nikome napredovanje ali da je opće mišljenje javnosti s kojim sam ja razgovarao da su kriterij u području društveno humanističkih znanosti zapravo preblagi.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, prvo čitanje, P.Z. br. 270. Rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: 1. prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i 2. sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. 81-15, 2 su bila suzdržana, niste vidjeli dolje. 15-2, dobro. Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 15 protiv i 2 suzdržana donesen predloženi zaključak.
Raspravit ćemo - Prijedlog odluke o imenovanju članova upravnog odbora Hrvatske zaklade za znanost Predlagatelj odluke je Vlada RH. Odredbom članka 5. stavka prvog Zakona o hrvatskoj zakladi za znanost određeno je da Hrvatski sabor imenuje članove upravnog odbora na prijedlog Vlade RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti prijedlog? Izvolite ministar Željko Jovanović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dakle vrlo kratko, dakle vi se sjećate mi smo donijeli izmjene i dopune Zakona o hrvatskoj zakladi za znanost u srpnju prošle godine. Tim izmjenama hrvatska zaklada za znanost dodatno postaje središnje nezavisno mjesto nacionalnih financijskih instrumenata za potporu znanstvenim projektima i na taj način se u Hrvatskoj potiče jedan potpuno novi model kojeg mi iz ministarstva zagovaramo a to je model prijelaza sa državnog upravljanja znanstvenim sektorom prema modelu državnog nadziranja sustava. Dakle mi u ministarstvu ne želimo upravljati radom hrvatske zaklade, rasporedom sredstava. Želimo da to čini neovisno tijelo, tijelo kojeg bira ovaj Sabor i prijedlog takvog upravnog odbora je pred vama, to su akademik Dario Vretenar na prijedlog sveučilišta u Zagrebu, profesor doktor Dragan Poljak na prijedlog sveučilišta u Splitu, profesor doktor Stipan Jonjić na prijedlog sveučilišta u Rijeci, akademik Pavao Rudan na prijedlog instituta za antropologiju, profesor doktor Dean Ajduković na prijedlog filozofskog fakulteta sveučilišta u Zagrebu, profesor doktor znanosti Ljiljana Marks na prijedlog instituta za etnologiju i folkloristiku hrvatskog instituta za povijest, instituta za arheologiju, instituta za fiziku i doktor znanosti Smiljana Goreta Ban na prijedlog instituta za poljoprivredu i turizam instituta za jadranske kulture, melioraciju krša i poljoprivrednog instituta Osijek. Ono što je bitno zastupljena su sva područja ravnopravno tako da bi ova zaklada mogla na kvalitetan način početi raditi nadam se već od petka prionuti poslu kako bi sredstva koja su u ovoj godini osigurana za rad Hrvatske zaklade za znanost mogla biti što prije utrošena unaprjeđenje znanstvenih projekata u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu o prijedlogu odluke izjasnit ćemo se naknadno.
Prijedlog Odluke o imenovanju članova Upravnog odbora Hrvatske zaklade za znanost. Rasprava je zaključena. Dajem na glasanje prijedlog odluke o imenovanju. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 za i 14 suzdržanih donesena Odluka o imenovanju članova Upravno odbora Hrvatske zaklade za znanost u tekstu kako ju je predloži predlagatelje.
I još ćemo - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o zastupanju u području prava industrijskog vlasništva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P. Z. E. br. 287 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li ministar obrazložiti prijedlog? Željko Jovanović izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa da ipak čujemo o čemu se radi. Dakle Zakon o zastupanju u području prava industrijskog vlasništva mijenja se kako bi se hrvatsko zakonodavstvo kojim se regulira pružanja usluge zastupanja u području prava industrijskog vlasništva uskladilo sa pravnom stečevinom EU. Zakon je potrebno uskladiti sa važećom direktivom o uslugama na unutarnjem tržištu osobito njezinim člankom 14. Naime prema dosadašnjem zakonskom rješenju jedan od uvjeta za upis u registar ovlaštenih zastupnika bio je da fizička osoba ima hrvatsko državljanstvo i prebivalište na teritoriju RH odnosno da pravna osoba ima sjedište u RH što je suprotno navedenoj odredbi direktive pristupanjem RH EU potrebno je osigurati slobodu pružanja usluga zastupništva za pružatelje usluga iz država ugovornica europskog gospodarskog prostora i uz to također u skladu sa nacionalnom politikom za ravnopravnost spolova propisano je kako će se promicati uporaba rodno osjetljivog jezika u državnim tijelima i tijelima jedinca lokalne i područne samouprave pa se također u zakonu regulira rodna neutralnost izraza. Hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Također nemamo prijavljenih pa zaključujem raspravu i o prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. I kolegice i kolege da samo informacija za rad sutra. Počet ćemo u 9,30 sa prijedlogom zakona o izemjeni zakona o sportu pa ćemo onda nastaviti sa točkom 27 konačni prijedlog zakona o provedbi uredbe EU o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti i redom po točkama dnevnog reda kao što je u dnevnom redu. Hvala lijepa.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zastupanju u području prav industrijskog vlasništva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 287. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 107 glasova donesen Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zastupanju u području prav industrijskog vlasništva, u tekstu kako ga predložio predlagatelj.