Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime kluba Živoga zida i SNAGA-e želim uzeti stanku od deset minuta i nakon toga govoriti o presudi Višega suda u Mariboru kojom je presuđeno da je valutna klauzula CHF nepoštena i u Sloveniji.
Dobro. Kolega Bulj izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Tražim stanku u ime kluba MOST-a o projektima koji su obećani, nisu ostvareni već godinama zaboravljene Dalmacije. Hvala lijepa.
Dobro. Stanka će biti do 9,45 pa se vidimo. Hvala. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Nastavljamo s radom. Uvaženi kolega Goran Aleksić prvi se javio za riječ. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Imam presudu Višega suda u Mariboru koji je nakon prvostupanjske presude da je valutna klauzula CHF ispravna, da je pravilno ugovorena ukinuo tu presudu, vratio je na prvi stupanj i utvrdio da je valutna klauzula CHF nepoštena. Tako da nakon Francuske koja je prva država sudski utvrdila da je valutna klauzula CHF nepoštena i time ništetna, to sada učinila i Slovenija. Obrazloženja su sljedeća, ugovaranjem valutne klauzule CHF krši se načelo savjesnosti i poštenja iz Zakona o obveznim odnosima. Dalje se kaže da su potrošači slabija strana u ugovornom donosu. Dužnost je suda po službenoj dužnosti ukinuti učinke nepoštenih ugovornih odredaba. Sud na vlastitu inicijativu mora spriječiti primjenu nepoštenih ugovornih odredaba. U slučaju kada je domaća valuta stabilna, a domaća valuta u Sloveniji je euro, nema razloga za indeksaciju kredita bilo kakvom valutnom klauzulom. Dalje, budući da ne postoje zakonska ograničenja za ugovaranje valutna klauzule banke su svakako morale kod ugovaranja valutne klauzule takva ograničenja ugovoriti slično kao što se ugovaraju ograničenja za kamatnu stopu. Obveza savjesnosti i poštenja iz Zakona o obveznim odnosima podrazumijeva da osim što ugovorna strana mora nastojati ostvariti svoj interes ona mora brinuti i o interesu druge ugovorne strane, a posebice ako je ta druga ugovorna strana slabija strana. Osim na zakonske odredbe sud se mora voditi i moralnim načelima. I konačno, apsolutni valutni rizik za potrošače je neprihvatljiv. Dakle valutna klauzula CHF u Sloveniji je time postala nepoštena jer Viši sud je najviša institucija sudska u Sloveniji i njezin pravorijek vrijedi za sve druge sudove. Moram se prisjetiti maestrale presude suca Radovana Dobronića od 4. srpnja 2013. godine gdje je on u presudi koja je za mene znanstveni rad, sve ovo što sam ovdje pročitao isto tako utvrdio u svojoj presudi na 80-ak stranica. Negdje oko tri sata je čitao svoju presudu. Nažalost viši sudovi nisu dovoljno dobro ušli u meritum problema pa su valutnu klauzulu CHF proglasili dobro ugovorenom valutnom klauzulom. Međutim naš Ustavni sud je prošle godine krajem godine u prosincu odlučio da revizija Vrhovnoga suda o valutnoj klauzuli CHF nije na zakonu utemeljena, da se nije poštivalo odluke Suda EU-a, da se nisu uputila prethodna pitanja Sudu EU-a prije konačne odluke i zbog toga je vratio reviziju na ponovno odlučivanje. Dakle mi očekujemo, nadam se ove godine novu odluku Vrhovnoga suda. Nema razloga da se s tom odlukom predugo čeka jer sve je poznato. To nije više neki novi predmet o kojem treba puno razmišljati. Ja neću ulaziti u meritum presude nove revizije koju će donijeti Vrhovni sud, ali svakako bi bilo da Vrhovni sud što prije tu reviziju donese. Evo sam htio toliko reći i čestitam Združenju Frank iz Slovenije koji radi sve ono što je radila Udruga Franak u Hrvatskoj i što još uvijek radi Udruga Franak u Hrvatskoj i time se pokazalo da je Udruga Franak bila na pravom putu, da ona ustvari čuva svoje građane i da čuva na neki način i suverenost RH. Čestitam i Ustavnom sudu na odlukama koje je do sada donosio i time je Ustavni sud pokazao da je institucija vrijedna poštovanja. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Druga rasprava je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče. Kolegice i kolege. Vidjeli smo prije neki dan u Požegi je bila Vlada, sa županima sa regionalnim čelnicima iznijela je Strategiju razvoja do 2020. Kada govorimo o ravnomjernom razvoju šta se više strategija donosi to nam više izumiru naši krajevi i Hrvatska se neravnomjerno razvija. Stoga brojne projekte obećavamo kontinuirano tim krajevima pa ću se ja samo fokusirati na dio Dalmacije, Splitsko-dalmatinske županije kao najveće županije. Krenut ću od toga da je već od prometnica jer imamo autoput koji je napravljen do samoga juga, još nije do kraja, ali se nadamo da će doći do juga sa Pelješkim mostom zajedno, ali i taj projekt još nije odrađen, a evo već se desetljećima spominje. Prije svega bih kazao da jedini projekt šta imamo prema Dalmaciji to je poskupljenje autoceste koja je i sada poskupila 10%, bila je prije neki dan 180 kuna od Dugopolja do Zagreba, sada je 200 kuna i to je jedan teret i u biti jedan vrlo loš potez prema građanima i narodu Dalmacije, Like i zaboravljene jer sigurno će sad sve manje i manje se koristiti ta cesta i ljudi će morati tražiti alternativne pravce prijevoza do Zagreba. A o projektima bih mogao govoriti pa ću krenuti o već gotovome projektu, dokumentaciji koju je gospodin Bačić kao ministar i gospodin Bebić kao predsjednik Sabora 2009. počeo graditi a to je spoj na autocestu Ravča-Drvenik gdje su izgradili 10 metara ceste, lijepo se ugodno slikali i to je zaboravljeno, stalo je na tome. S time da je taj projekt vrlo bitan poglavito za otok Hvar gdje bi u Drveniku bilo samo 20 minuta brodom do Hvar-Drvenik s time da bi i zaleđe, tj. Vrgorački kraj, Imotski kraj dobio prigodu razvoja turistički naravno kroz seoski turizam i ostale vidove turizma. Međutim, to je bila jedna obična laž i prijevara ljudi na tome području. I samo fotografiranje službeno koje je objavljeno na službeni stranicama. Pa spomenuti ću vrlo bitnu zaobilaznicu to je Trogir-Omiš koja je trebala biti već davno završena, sve Vlade su obećavale da taj projekat bude gotov međutim po nekakvim procjenama bude li se radilo ovako i gradilo ovako taj projekat koji stvara ogromne čepove od Splita do Omiša biti će završen negdje za 70 godina, jer apsolutno se ništa ne poduzima osim obećavanja i nikakvih ulaganja nema. Spoj na brzu cestu Sinja i Cetinskog kraja, da li zaobilaznice Damlmatinske … [[Govornik se ne razumije.]] u biti jedne Cetinske krajine koja ima više stanovnika nego Ličko-senjska županija. Jednostavno pokrenuo sam kroz odbor za promet i sa ministrom prometa da se krene u studiju izvodivosti koja je gotova i na tome se stalo. Procjene isplativosti su da je isplativa i da je treba graditi. Ovo vam samo govori da je Dalmacija jednostavno eksploatacijsko polje, poskupljenje znači cestarine, koncesije u interesu ljudi iz Zagreba a ne dolje naroda, polja koja nemaju navodnjavanje i to je uzrok iseljavanja ljudi iz tih krajeva i svrha da na tome sastanku gdje su bili župan i premijer nije kazana od župana istina da i otkada je županija samo u Dalmatinskoj zagori je 100 tisuća ljudi manje, škole su nam prazne, naša djeca nemaju besplatne udžbenike, besplatan prijevoz. I očekujem od župana, Bobana koji je obećao za ove projekte Splitsko-dalmatinske županije da će kampirati ispred Vlade. Očekujem da ćemo svi zajedno spriječiti i zaustaviti da se iseljavaju mladi a tome možemo pridonijeti da se poštuje Ustav RH, da sva djeca imaju pravo, ista prava u školama. Ponavljam i na besplatne udžbenike i na besplatan prijevoz jer jednostavno nije moguće živjeti u tim krajevima a o zdravstvenim uslugama neću niti govoriti gdje ljudi nemaju osiguranu niti hitnu pomoć niti, poglavito starije pučanstvo i naravno da mladi ljudi odlaze. Stoga još jednom pozivam premijera da više se ostave pustih strategija, nego da se uhvate učinaka, svih dosadašnjih strategija koje su donesene na štetu u ovome Parlamentu jednoglasno Dalmatinske zagore, cijele Dalmacije, otoka i da svi zajedno, da kao izvršna vlast zajedno sa županijama riješi taj problem koji je ogroman i gorući problem a to je iseljavanje i izumiranje Dalmacije. Hvala lijepo.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Nastavljamo sa sjednicom, gospodin Maras je tražio riječ. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Tražimo stanku u ime kluba zbog skandalozne izjave ministrice Murganić koja je napala pravobraniteljicu za djecu i želimo o tome obavijestiti hrvatsku javnost. Ako može i bez stanke u ime kluba, ako ne može. Evo gospodin Hrelja, a on ne vodi pa ćete vi ipak odlučiti.
Što se mene tiče može i bez stanke, ali samo ako nema drugih zainteresiranih? Nema. Izvolite gospodine Maras.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Iako smo počeli ležerno nakon ove pauze uz duhovite opaske i kolege Bulja i gospodina Hrelje. Ova tema koju ja sada ovdje otvaram nije duhovita i pokazuje koliko je u biti nažalost hrvatsko društvo i Hrvatska država kada HDZ vodi Vladu društvo netolerancije i nepoštivanja kontinuiteta institucija u RH. Danas smo saznali iz medija nešto što smo mislili da je odavno iza nas. Znači postoje institucije, postoje mandati, postoje ljudi koji rade dobro posao i koji rade loš posao i postoji odgovornost i Vlade i tih ljudi koji obavljaju svoje dužnosti. Danas je gospođa pravobraniteljica za djecu Ivana Milas Klarić rekla jednu skandaloznu stvar, da Vlada RH nju smjenjuje ne zato što ne radi dobro posao, ne zato što nije napravila određene stvari tijekom svog mandata koji je opis njenog posla i čemu služi pravobranitelj za djecu, nego joj je gospođa ministra Muraganić na sastanku u Vladi u prisustvu premijera rekli smjenjujemo vas ja i HDZ mislimo da ste vi SDP. Jedini kriterij po kojem gospođa Milas Klarić ne bi trebala odraditi još godinu ili dvije mandata od osam godina koliko mandat pravobranitelja svih ne samo za djecu traje u RH. To bi vam otprilike značilo to da zakon predviđa osam godina, Vlada i mandat Sabora traje četiri godine i ova Vlada derogira zakon na način da kaže ne, ne ne traje on osam godina on traje četiri godine. Gospodine Babić [[Upadica Radin: Samo nastavite kolega Maras.]] ja vam kažem što kaže gospođa, a vi recite da li je to skandalozno ili nije, a ne nije joj prošlo izvješće. Gospođa Muraganić joj je rekla pred svim svjedocima, ne nije vam prošlo izvješće, ne radite dobro. Ja i HDZ mislimo da ste vi SDP, pazite mislimo, mislimo da ste SDP. Znači HDZ, Andrej Plenković, europejac koji poštuje standarde, zakone, pravila i principe ponašanja EU u Hrvatskoj se ponaša gore nego mnogi koji su se tako ponašali devedesetih godina kada još nismo imali ni blizu takve standarde kakve danas bi trebali imati. Gospođa ima mandat koji joj je dao Hrvatski sabor i koji traje period koji je zakon propisao. Znači to nije izmislio niti Andrej Plenković, niti Zoran Milanović niti HDZ, niti SDP. 8 godina postoji razlog zbog čega pravobranitelji imaju mandat. I ne može biti razlog, dame i gospodo ovakvog ponašanja samo zato šta je netko imenovan za vrijeme ove ili one Vlade. Po toj logici mi bi razriješili tijekom Vlade Zorana Milanovića čitav niz pravobranitelja državnog revizora i sve one koji su bili imenovani prije Vlade Zorana Milanovića. Ali po tome se razlikuje država od hajdučije a HDZ zagovara hajdučiju i samo dajte da smo iz istog čopora a SDP zagovara državu, institucije i kontinuitet. …/Upadica: Terorizam. [[… Zbilja, pazite vi ni sami sebe ne razumijete gospon. …]] Upadica se ne čuje. [[… Ne razumijete vi ni sami sebe gospodine Culej … …]] Upadica Radin: Molim vas nemojte dobacivati iz klupe, molim vas, nemojte dobacivati iz klupe./… … a teško da vas razumije i bilo tko od ovih ovdje ljudi koji sada slušaju. Vi nabacujete teroristi. Šta sada to znači? Dajte povežite ono misli, molim vas. … [[Upadica se ne čuje.]] Ono šta želim reći, ljudima iz HDZ-a, premijeru Plenkoviću, ministrici Murganić, nemojte od Hrvatske raditi hajdučiju, nemojte raditi državu koja ne poštuje svoje institucije i ne poštuje svoje zakone. Sa ovakvim izjavama to radite. Ja mislim da je to skandalozno. Nadam se da će ljudi koji odlučuju povući ovu izjavu gospođe Murganić i nadam se da ćemo stati iza svoje države i svojih zakona. To je moja želja i moja ambicija i moja ako hoćete i molba da se tako kao dužnosnici, oni koji vode ovu državu ponašamo. Jer naši građani moraju vidjeti da prvo mi poštujemo državu da bi je onda poštovali svi. Ovako kada je pitanje samo HDZ-a pokazujemo da to nije tako. Hvala lijepa.
Gospodin Pernar je tražio riječ. Izvolite.
Poštovanje. Htio bih zamoliti samo stanku. Htio bih stanku zbog sve većeg broja deložacija. Ja ne znam zašto upadate u riječ …
Nemojte govoriti ne čujem. Izvolite.
Htio bih stanku zbog sve većeg broja deložacija. Hvala, pet minuta molim.
Dobro nastavljamo, dat ću vam deset minuta tako onda će doći neko umjesto mene tako da on će morati to raspravljati. Do pet sati stanka. STANKA U 16,50 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 17,00 SATI]] Možemo nastaviti? [[Upadica: Može.]] Evo, ja ću dati riječ gospodinu Pernaru 5 minuta.
Uvažene dame i gospodo, nažalost nema vas puno ali u zadnje vrijeme događa se val deložacija. Znači mi smo imali u 12 dana čak 4 deložacije, posljednja je bila u Prečkom. I danas sam otišao na e-oglasnu ploču Općinskog suda u Zagrebu i u Novom Zagrebu i tamo je masa ovršnih predmeta nad nekretninama. Jako puno ljudi su u situaciji da im banke prijete deložacijom, odnosno da su im nekretnine na dražbi. I postavlja se pitanje je li to i dalje osobni problem, kao što se predstavlja u medijima određene obitelji ili je riječ o sustavnom problemu. Ono što mi iz Živog zida tvrdimo jest da se radi o sustavnom problemu a evo i zašto. Zato jer problem neotplativosti duga ne veže samo određenu obitelj nego veže i samu državu. Država nema otkuda podmirivati svoje dugove, neprestano se zadužuje i samo povećava svoj dug, Agrokor nije u stanju vratiti svoje kredite, Petrokemija Kutina to nije u stanju, Autoceste i brodogradilišta također nisu u stanju kao ni željeznica. Sve veći broj pravnih subjekata je u toj situaciji. Slomom Agrokora došlo je do jednog šokantnog detalja a to je da je udio loših kredita danih poduzetnicima vjerojatno došao do 50%. Znači da svaka druga kuna kredita koja se dala poduzetnicima ne može se vratiti. Ne mogu se vratiti niti, znači ni država ne može vratiti kredite a nelikvidnost fizičkih osoba, znači građana je premašila nelikvidnost poduzeća. Ja ne znam koliko ima država na svijetu gdje su građani dužni više nego poduzeća. I ta epidemija, znači blokada i ovrha nitko ne zna kako će to završiti. Nalazimo se pred jednom provalijom, odnosno 'ajmo to slikovito ovako reći, naše društvo se većim dijelom nalazi da tako kažem iza provalije a dio, a manji dio je već pao u provaliju. Znači već su zakoračili u propast. I sada što se događa? Ukoliko se ne promijeni monetarni sustav, ukoliko se krediti ne učine otplativima što će se događati? Sve veći broj ljudi će jednostavno hodati u provaliju i propadati će. I dužnost nas kao zastupnika jest spasiti te ljude, odnosno ne te ljude, cijelu državu, jer ti ljudi se nalaze u istoj poziciji kao i država. Na kraju krajeva kada država neće moći vratiti svoje kredite a ne može ih vratiti tražiti će kreditori privatizaciju HEP-a, autocesta i sveukupne državne imovine, uvesti će se porez na nekretnine. Moram upozoriti na jedan zabrinjavajući trend, da država se pojavljuje sve više također kao ovrhovoditelj nad nekretninama. Ovaj financijski sustav u kojem je centralna banka mjenjačnica, u kojem je kuna samo bon za euro, u kojem se vanjski dug prelijeva u unutarnji, u kojem su ljudi vezani valutnom klauzulom, ovaj financijski sustav zapravo nas vodi u propast. Imamo masu problema koji su nam nametnuti egzogeno kako bi se reklo izvana, to je ovaj monetarni model. I ako mi unutar Hrvatske kao društvo ne dođemo do konsenzusa i kažemo ljudi hajmo se izboriti za monetarni suverenitet, hajde da država ima svoj novac, hajde da ne budemo dužničko roblje, od naše zemlje neće ostati ništa ljudi moji. Nastaviti će se proces iseljavanja i smanjenja, znači i ukupnog stanovništva i ukupne radne snage i broja učenika itd., itd.. Ne znam ljudi kamo nas budućnost vodi ali, mislim znam ako se ništa ne promijeni nastaviti ćemo ići putem kojim idemo a to je put u propast, to nije put u bolje sutra. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru.
Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Najavit ću samo prvu točku jer već vidim da su ruke u zraku. Nastavit ćemo sa radom, točka je: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, drugo čitanje, P.Z.E broj 78. Prelazimo sada na dnevni red. Kao što sam rekao: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, drugo čitanje, P.Z.E. br. 78. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Molio bih sada predstavnika predlagatelja, državnog tajnika u Ministarstvu pravosuđa, Juru Martinovića da dodatno obrazloži navedeni prijedlog zakona. Izvolite.
Uvažene zastupnice, uvaženi zastupnici. Evo pripala mi je čast da u ime Vlade prezentiram ovaj konačni Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku. Ono što bih vam izvan onog protokola bih vam želio reći a to je da uvijek kada se zadire u bilo koji zakon iz sfere kaznenog prava u biti mi kao društvena zajednica i vi koji u konačnici usvajate ovaj zakon šaljete poruku hrvatskoj javnosti i hrvatskim građanima kakav je naš odnos prema kriminalitetu. Dakle to je regulirano materijalnim zakonima i procesnim, u ovom slučaju se krenulo u Izmjenu zakona o kaznenom postupku. Istina u jednom manjem dijelu su to novine naše domaće, Zakona o kaznenom postupku, u većem dijelu ove izmjene su u biti prilagodba domaćeg zakonodavstva, pravnim stečevinama u sferi kaznenog prava, pravnim stečevinama EU. Hrvatski sabor je nakon rasprave o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama ZKP-a i povezanih zakona na 3.-oj sjednici 29. ožujka 2017. prihvatio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku a ovaj Konači prijedlog zakona izrađen je sukladno iznesenim primjedbama, mišljenjima i prijedlozima. Ovim prijedlogom zakona predložene su 7. Izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku iz 2008. kao i Izmjena zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta te prestanak važenja Zakona o oduzimanju imovinske koristi stečene kaznenim djelima i prekršajima. A razlog za predlaganje sveobuhvatne intervencije u čak tri zakona je prvenstveno, usklađenje domaćeg i kaznenog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU-a. Četiri direktive su u provedbi, Direktiva iz 2012. br. 29, Europskog parlamenta i Vijeća, o uspostavi minimalnih standarda za pravnu potporu i zaštitu žrtva kaznenog djela, te o zamjeni okvirne odluke vijeća iz 2001. br. 220, a radi se o položaju žetve u kaznenom postupku. Druga direktiva koja se ovim promjenama implementira u Zakon o kaznenom postupku je iz 2013. br. 48 Europskog parlamenta i Vijeća, dakle radi se o pravu na pristupu odvjetnika u kaznenom postupku na njegovom samom početku dok se procesne radnje odvijaju pred u pravilu policijom, i u postupku na temelju Europskog uhidbenog naloga te o pravu na obavješćivanje treće strane u slučaju oduzimanja slobode na komunikaciju s trećim osobama i konzularnim tijelima čije je datum prenošenja 27. studenog 2016. godine koji se izravno primjenjiva. Nadalje, inkorporiramo ovo naše zakonodavstvo Direktivu iz 2014. br. 24. Europskog parlamenta i Vijeća, a govori se o zamrzavanju i oduzimanju predmeta imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u EU-u. I četvrta direktiva je br. 62 iz 2014. Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014., dakle govori se o kazneno-pravnoj zaštiti eura i drugih valuta od krivotvorenja. Dakle ova prva direktiva u odnosu na transparirane odredbe ove direktive transponiranjem iako ZKP iz 2008. već sada sadrži niz odredaba kojima uređuje prava žrtve kojima žrtvama kaznenih djela vrlo visok stupanj zaštite njihovih prava, transponiranje odredaba navedene direktive ipak zahtjeva intervenciju u prvom redu odredbe glave 5. ZKP-a iz 2008. ali i što je najvažnije, u samu definiciju žrtve i to se ovim izmjenama radi. Druga direktiva Europskog parlamenta iz 2013. godine je u pravu pristupa odvjetnika u kaznenom postupku i u postupku na temelju Europskog uhidbenog naloga, te o pravu na obavješćivanje treće strane u slučaju oduzimanja slobode i na komunikaciju s trećim osobama i konzularnim tijelima. Transponiranje odredba ove direktive zahtjeva određenu intervenciju u spomenuti zakon ZKP iz 2008. godine. Tijekom izrade zakonskog teksta, zaključeno je imajući vidu odredbe navedene direktive koje uređuju područje njezine primjene a nakon analize važećih odredba ZKP-a iz 2008., kako je nužno intervenirati u članak 208. koji uređuje pitanje obavijesnih razgovora sa osumnjičenicama koji u svojoj suštini predstavljaju ispitivanje u smislu odredaba direktive, pa je već od tog trenutka osumnjičenicima potrebno omogućiti aktivno ostvarivanje prava na pristup branitelju. Kao posebno važna ukazala se i potreba uređivanje situacije u kojima se tijekom prikupljanja obavijesnih obavijesti ustanovi kako u odnosu na određenu osobu postoji osnove sumnje počinjenja kaznenog djela s obzirom na to da od navedenog trenutka ta osoba postaje osumnjičenik i stječe sva procesna prava koja joj pripadaju sukladno direktivi. Iako direktiva ne nameće obvezu po pitanju dokazne snage navedenih ispitivanja, nakon opsežne i dugotrajne rasprave o ovom pitanju, tijekom koje su proučena i riješena iz rješenja iz Komparativnog prava, većina država članica EU-a, uopće ne poznaju institut obavijesnih razgovora sa osumnjičenikom, tj. ne razlikuje formalno i neformalno ispitivanje osumnjičenika nego se ispitivanje osumnjičenika provodi uz propisana upozorenja a u velikoj većini, policija može provesti ispitivanja osumnjičenika koji ima dokaznu snagu. Zaključeno je, kako bi svakom ispitivanju osumnjičenika pred policijom uz branitelja ili bez njega, pod uvjetom da je osumnjičenik propisano upozoren i odrekao se svog prava trebalo dati snagu dokaza u postupku koji slijedi. Imajući u vidu da se dio povreda Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljenih sloboda koje u odnosu na postupanje nacionalnih tijela RH utvrdio Europski sud za ljudska prava odnosi upravo na fazu ispitivanja osumnjičenika, od strane policije kako bi se osigurale poštivanje procesnih prava osumnjičenika i spriječilo moguće povrede, predlaže se da se kao dodatni garant zakonitosti postupanja policije i dokazne snage tog ispitivanja tijekom kasnijeg postupka propiše da se ispitivanje osumnjičenika pred policijom snima uređajem za audio-video snimanje. Audio-video snimanje obuhvatilo bi ispitivanje u cijelosti, uključujući pouku o pravima i eventualno izričito odricanje od prava na branitelja. Treća direktiva dakle, govori o zamrzavanju i oduzimanju predmeta imovinske koristi koje su ostvarene kaznenih djelima u EU-u. U odnosu na ovu direktivu, kazneno postupovno pravo bilo je potrebno transponirati odredbe, koje se odnosi na postupak oduzimanja imovinske koristi na temelju osuđujuće presude i oduzimanje bez osuđujuće presude prema članku 4. direktive, privremene mjere tzv., osiguranja oduzimanja imovinske koristi tzv. zamrzavanja imovine prema članku 7. direktive i mjere kojima se osigurava aktivno sudjelovanje u postupku zaštite prava okrivljenika i drugih osoba u odnosu na koje su primjenjene privremene mjere osiguranja oduzimanja imovinske koristi, dakle zaštitne mjere iz članka 8. direktive. Navedenu materiju trenutno u većoj mjeri regulira Zakon u postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i prekršajima, u daljnjem tekstu Zakon o oduzimanju te koristi ali dijelom je reguliran odredbama Zakona o kaznenom postupku i Zakona o uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Valja primijetiti da iako je Zakon o oduzimanju u prvo redu bio donesen s ciljem da se u njemu objedini zakonska regulativa postupka oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i prekršajem, odnosno postigne cjelovito, jasnije, jednostavnije uređenje ovog postupka, ta je materija i dalje ostala regulirana i u drugim zakonima pa navedeni cilj i nije bio ostvaren. Naime, usred činjenice da je materija oduzimanje imovinske koristi djelomično ostala regulirana u drugim propisima u praksi se postupak oduzimanja imovinske koristi mogao provesti i bez pozivanja na Zakon o oduzimanju što je dovelo do rijetke primjene navedenog zakona u praksi. Imajući u vidu iznijeto, a nakon opsežne rasprave u ovom pitanju sa predstavnicima stručne javnosti predlagatelj se odlučio na premještanje pojedinih u osnovi ključnih odredaba Zakona o oduzimanju koristi u ZKP iz 2008. godine. Time se uz sadržajne izmjene pojedinih odredbi nastoji objediniti pravna regulacija postupka oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom, odnosno protupravnom radnjom u jednom propisu. Intencija je predlagatelja da se objedinjavanjem ključnih odredbi koje se odnose na oduzimanje imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom u ZKP-u iz 2008. izbjegne neujednačenost u njihovoj primjeni, ali i trenutni primjeri iz prakse koji pokazuju da se ovisno o konkretnom slučaju i praksi pojedinog suda primjenjuju konkurirajući odredbe Zakona o oduzimanju ZKP-a i Kaznenog zakona koje u bitnome reguliraju istovjetnu materiju, primjerice pozivanje na Zakon o oduzimanju i KZ iz jedanaeste prilikom donošenja Odluke o oduzimanju imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom oduzimanja imovinske koristi i bez prijedloga ovlaštenog tužitelja pozivom na članak 5. KZ-a i slično. Ovakvi primjeri ukazuju na zaključak da Zakon o oduzimanju koristi ipak nije ostvario svoj primarni cilj što je u osnovi razlog da se predloženim izmjenama Zakona o oduzimanju, da se te izmjene prenesu u ZKP kako bi se izbjegla pravna nesigurnost u kaznenoj sferi, odnosno kada se odlučuje o kaznenom progonu. Posebno u pogledu zamrzavanja imovinske koristi bit će propisano da se privremena mjera može odrediti i prije započinjanja kaznenog postupka ili podnošenja prijedloga za oduzimanje imovinske koristi. Do potvrđivanja optužnice, određivanja rasprave na temelju privatne tužbe ili podnošenja prijedloga za oduzimanje imovinske koristi privremena mjera može trajati najdulje dvije godine, a nakon toga najdulje 6 dana od dostave državnom odvjetniku obavijesti o pravomoćnosti odluke kojom se oduzeta imovinska korist, kojom je oduzeta. Rok od dvije godine ne teče za vrijeme prekida istrage. Očekuje se kako će upravo ovakvo rješenje u najvećoj mogućoj mjeri povećati učinkovitost sustava oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom. Kako bi se postiglo paralelno sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku predviđa se donijeti izmjenu Zakona o USKOK-u, Zakon o oduzimanju, dakle i Zakon o prekršajima. Paralelnim stupanjem na snagu sva ova tri zakona na jednom će mjestu ZKP iz 2008. kao organskom zakonu biti objedinjene sve odredbe koje se tiču oduzimanja imovinske koristi ostvareni kaznenim djelom i to u odnosu na sva kaznena djela, dakle uključujući i ona iz kataloga članka 21. Zakona o USKOK-u. Stupanjem na snagu Zakona o USKOK-u prestale bi važiti, dakle stupanja na snagu Zakona o izmjenama Zakona o USKOK-u prestale bi važiti odredbe kojima se regulira osiguranje prisilnog oduzimanja sredstava prihoda ili imovine ostvarene kaznenim djelom. Budući će one postati suvišne trenutkom stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku u kojem će biti objedinjene sve relevantne odredbe o postupku predlaganja i određivanja privremenih mjera osiguranja oduzimanja imovinske koristi koje će se primjenjivati i u predmetima iz nadležnosti Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. U odnosu na Zakon o prestanku važenja Zakona o oduzimanju imovinske koristi premještanje u Zakon o kaznenom postupku odredbe Zakona o oduzimanju koristi koje po svom sadržaju ulaze u procesni zakon učinilo je postojanje posebnog Zakona o postupku oduzimanja imovinske koristi suvišnim tim više što predmetna materija kao adhezijski postupak sada postaje dijelom organskog zakona čime će se osigurati puna jedinstvena primjena ovih odredbi u praksi. Dakle imamo i četvrtu direktivu Europskog parlamenta i Vijeća u kazneno-pravnoj zaštiti eura. Što se tiče transponiranja odredbe ove direktive imajući u vidu da se radi o direktivi koja se samo podredno odnosi na materiju kaznenog postupovnog prava radi prenošenja članka 9. navedene direktive bilo je potrebno intervenirati u članak 334. ZKP-a iz 2008. na način da se u katalog kaznenih djela za koja je moguće odrediti primjenu posebnih dokaznih radnji unese i kazneno djelo izrade, nabavljanja, posjedovanja, prodaje ili davanja na uporabu sredstava za krivotvorenje iz članka 283. Kaznenog zakona iz 2011. U preostalom dijelu navedena odredba citirane direktive već je transponirana u Zakon o kaznenom postupku iz 2008. obzirom da je članak 334. u točki 2. ZKP-a iz 2008. kao jedno od kaznenih djela za koje je moguće odrediti primjenu posebnih dokaznih radnji navedeno i kazneno djelo krivotvorenja novca iz članka 274. KZ iz jedanaeste godine. Preostale izmjene rezultat su potreba na koje je ukazala praksa uklanjanja uočenih nejasnoća i usklađivanja sa mjerodavnim nacionalnim pravom. Kao neke od važnijih treba istaknuti sljedeće izmjene. Dakle, prešli smo iz ove sfere prilagodbe Zakona o kaznenom postupku sukladno tim direktivama i ulazimo u ovu sferu koju smo ovdje mi, dakle mijenjali autonomno, dakle i manifestiramo svoj odnos prema kriminalitetu u Hrvatskoj. Dakle, predlaže se izmjena instituta jamstva na način da bi se istražni zatvor mogao ukinuti i zamijeniti jamstvom samo u slučaju ako je određen zbog toga što je osoba za koje postoji osnovana sumnja da je počinila kazneno djelo u bijegu ili ako osobite okolnosti upućuju na opasnost da će pobjeći. Stav je Ministarstva pravosuđa kako bi institut jamstva kao mjera osiguranja nazočnosti okrivljenika u kaznenom postupku svakako trebalo regulirati znatno restriktivnije u odnosu na postojeće zakonsko rješenje. Stoga se predlaže rješenje da institut jamstva ne može zamijeniti istražni zatvor u slučajevima koluzijske opasnosti kod utjecaja na svjedoke, uništavanje dokaza, interakcijske opasnosti. Dakle, kod opasnosti ponavljanja djela i opasnosti od uznemiravanja javnosti kod kaznenih djela za koje je moguće izreći dugotrajni zatvor. A okolnosti djela su posebno teške. Na isto je ukazao i Ustavni sud u svojoj odluci iz 2015. godine 1451. Predlaže se obvezu policije da promptno, dakle druga stvar, ovo je oko jamstva, mislim da stručnoj javnosti ali i vama koji ste pratili izmjene zakona je jasno da se ovdje radi jedna restrikcija u odnosu na mogućnost korištenja instituta jamstva, kao supstituta kao zamjene za istražni zatvor, kada se tijela gonjenja odluče, dakle okrivljenika lišiti slobode i držati ga u istražnom zatvoru za vrijeme trajanja postupka iz razloga da bi se osigurali tzv. probici, odnosno interes postupka. Dakle, suzila se ta mogućnost u dosadašnjem zakonskom rješenju, dakle jamstvo se kao zamjena za istražni zatvor moglo odrediti u svim istražno zatvorskim razlozima, a to je pod točkom 1. je ta opasnost od bijega, 2. utjecaj na svjedoke i skrivanje tragova, 3. ponavljanje dijela i 4. zbog teških okolnosti dijela. Dakle, sada se jamstvo, moći će se ponuditi samo za situacije kada se radi o razlozima, od opasnosti od bijega, to je nešto što smo već nekad ranije imali, pa je evo, ovo je reakcija društva na nekakvu praksu koja je izazvala pozornosti, zakonodavac se odlučio na ovakvo rješenje. Dakle, druga izmjena se odnosi na postupanje policije, dakle predlaže se obvezu policije da promptno obavijesti državnog odvjetnika o poduzetim izvidima u roku od 24 sata. Zamijeniti obvezom pravovremenog obavješćivanja o poduzetim radnjama, naime, predmetno ima za cilj ubrzati postupanja policije i povećati njezinu učinkovitost, smanjujući nepotrebno administriranje, na najmanju moguću mjeru, a uz zadržavanje kontrole Državnog odvjetnika nad radnjama koje policija provodi u prethodnom postupku. Također je jasnije propisana ovlast policije, da samostalno poduzima hitne dokaze radnje, na način da bi za kaznena dijela, za koja je propisana kazna zatvora, teža od 5 godina u slučaju postojanje opasnosti od odgode i potrebe provođenja dokaznih radnji, policija odmah obavještavala državnog odvjetnika, osim za provođenje dokazne radnje, privremenog oduzimanja predmetna i pretrage. Novost je i ta da bi državni odvjetnik mogao poduzimati poduzimanje hitnih dokaznih radnji prepusti policiji, s tim u vezi ističe se da su Ministarstvo unutarnjih poslova i Državno odvjetništvo RH, suglasni s ovakvim uređenjem, to tim više što je suradnja ta dva detalja, detaljno propisano protokolom o njihovoj međusobnoj suradnji. U odnosu na rad državnih odvjetništava, predlaže se jedna izmjena kojima je cilj dodatno uravnotežiti zahtjev za učinkovitošću kaznenog progona sa zahtjevom za zaštitom prava obrane, tako se uvodi institut proširenja istrage, koji je poznavao Zakon o kaznenom postupku iz 97' godine a koji je nužno ponovno propisati zbog potreba na koje je ukazala svakodnevna primjena Zakona o kaznom postupku iz 2008. u radu državnih odvjetništava. Uz to predlaže se jednostavniji koncept, produljenja istrage radi rasterećenja državnih odvjetnika od administriranja, prilikom formalnog produljenja istrage, te se produljuju rekurzivni rokovi za poduzimanje optužnice. Nadalje, detaljno su normirani institut povlačenja optužnice i vraćanja optužnice, čija je podnormiranost u praksi izazivala određene nedoumice. Novost je da se kod završetak isprave, vraćanje optužnice državnom odvjetniku i povlačenje optužnice uvodi sudska kontrola. Nasuprot tome, u odnosu na način prijedloga zakona koji je prihvaćen u Hrvatskom saboru u prvom čitanju, odustaje se od uvođenje instituta povrata u prijašnje stanje u korist državnog odvjetnika. Predviđa se da mogućnost … [[Govornik se ne razumije.]] kaznenog postupka u slučaju kada je zahtjev za obnovu podnesen na temelju konačne presude Europskog suda za ljudska prava, kojem je utvrđena povreda prava i sloboda iz Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, ako je povreda konvencije utjecala na ishod postupka. A povreda ili njena posljedica se može ispraviti u obnovljenom postupku, predmetnom izmjenom u svakom pojedinom slučaju nastojati će se voditi računa o tome da obnova postupka ovisi o okolnosti, je li povreda konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda utjecala na ishod domaćeg postupka, te mogu li se povrede konvencije ispraviti u ponovljenom postupku, pri čemu se u mjeri u kojoj to moguće, obnavlja onaj stadij postupka u kojem je došlo do povrede. Stoga je predviđeno da će sud u rješavanju kojim dopušta obnovu kaznenog postupka odrediti da se postupak vrati u stadij postupka pred optužnim vijećem ili u raspravu ili u postupak povodom žalbe ili izvanrednih pravnih lijekova, ovisno o tome gdje je Europski sud utvrdio povredu. Predviđa se kako će prvostupanjski sud prije dostavljanje spisa vrhovnog sudu, odgovor na zahtjev dostaviti osuđeniku i njegovom branitelju. Ova intervencija, bila je potrebna uvažavajući stavove Ustavnog suda RH, koji je pozivajući se na praksu Europskog suda za ljudska prava ponovio shvaćanje kako povreda načela procesne ravnopravnosti stranaka, odnosno kolokvijalno se to govori jednakost oružja i prava na kontradiktorni postupak, postoji u slučaju da Vrhovni sud RH, nije dostavio okrivljeniku očitovanje Državnog odvjetništva RH na uvid i odgovor. Ukazuje se kako to očitovanje Državnog odvjetništva RH, po svojoj pravnoj prirodi predstavlja obrazloženo mišljenje o osnovanosti podnositelja zahtjeva. Evo poštovane zastupnice i zastupnici to je ono što smo mi prije davanja na raspravu imali potrebu reći vama saborskim zastupnicima. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Dvije su replike. Prvi je kolega Miro Bulj. Izvolite.
Uvaženi tajniče, kazali ste da narodu treba prikazati kakav je ovaj kazneni postupak, međutim dosadašnji postupci, ovo je 7 izmjena od 98' godine imate li možda učinke našeg kaznenog postupka, ka Zakonu o kaznenom postupku prema ratnom profiterstvu i privatizaciji sve kriminalna djela koja su se dogodila hrvatskome narodu nisu uopće ni procesuirane jel da jesu i da je išlo ovo što sada govorite, što sada spominjete u izmjenama dobro je ovo jamstvo riješeno da nema svako pravo jamstva, onaj tko ima da bude sloboda, tko nema da ode, ali ovo oduzimanje imovinske koristi da je se poštivao zakon bilo koji danas bi se oduzimala korist koja je opljačkana u ovih 25 godina kroz ratno profiterstvo i privatizaciju, danas bi Hrvatska bila najbogatija država. Kažite mi imaju li učinci znači ovih svih zakona Ministarstvo pravosuđa, postoji li ikakav učinci svih tih procesa svih tih pljački naše imovine, tvrtki, svega dobro, imaju li učinci koliko je oduzeto imovine od toga sve jel je činjenica da 2010. godine je bio donesen Zakon o nezastarijevanju ratnog profiterstva i privatizacije, znači privatizacije koja se događala u kriminalu međutim Ustavni sud u slučaju Sanadera je taj postupak u biti prikazao da je nezakonit taj zakon. Kako te stvari ispraviti u hrvatskom društvu koje su nanijele najveće zlo, gore nego što su osvajači od turskoga carstva do sada gore nego srbočetnička vojska u Domovinskome ratu? Kako riješiti taj ključni problem da se vrati oduzeta imovina narodu tj. onima koji su je stvarali? Znači imaju li ikakvi učinci u ovome zakonu, a poglavito DORH ja sa osobno dizao kaznene prijave protiv ratnog profiterstva do dan danas nikakvo rješenje osim šta su ti sada najbogatiji ljudi u Hrvatskoj.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Uvaženi zastupniče Bulj. Dakle respektiram sve vaše bojazni, sve vaše strahove i govorite sa jednog šireg društvenog aspekta dobre stvari. No ja vam moram reći da je kazneno pravo jedna sfera o kojoj sam uvodno rekao dakle reakcija društva na kriminalitet. Ove procesne zakone koje danas mijenjamo koje ustvari predlažemo da Sabor usvoji i izmjeni su alati koje dajemo sudbenoj vlasti koja je jedna posebno odvojena treća grana vlasti i vi kao donositelj zakona i ja u ovom trenutku pripadam izvršnoj vlasti jednostavno ne možemo utjecati kako će oni primjenjivati zakon, ali mi im dajemo dobre alate. Ta jedna želja ljudska, univerzalna kod sviju da se to sve brzo sankcionira da se odmah vrati imovina je nešto što se kroz ovaj Zakon o kaznenom postupku u biti suština, srž Zakona o kaznenom postupku je jedan balans koje društvo nastoji postići između želje za brzim i učinkovitim progonom svih počinitelja kaznenih djela otkrivanje i procesuiranje i naravno oduzimanje svake koristi od kaznenog djela. Ali s druge strane mi smo demokratsko društvo, mi smo članica obitelji država EU i mi imamo visoke standarde zaštite ljudskih prava i jamstva okrivljenicima u kaznenom postupku, njih štiti presumpcija nevinosti i taj jedan balans kroz zakonodavni okvir stalno se mora postizati i ovaj Zakon o kaznenom postupku je na tom tragu. Pa oni koji su bolje pratili, razumili i ovu izmjenu vidite da ovdje ima nekih stvari gdje se osnažuje represivni aparat, dakle kod ovih izvida, kod činjenice da će se dokaz prvo ispitivanje kod policije smatrati dokazom u daljnjem tijeku postupka, a s druge strane imate nekakva jamstva o pravima branitelja da pristupi na vrijeme. Dakle to je taj balans koji se stalno pokušava postići i to je vječna težnja koju ćemo raditi kroz zakonodavne okvire kao i sva demokratska društva. Hvala.
Hvala. Druga po redu uvažena kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Uvaženi kolega Martinović. Drago mi je da se u ovom drugom čitanju uvažili svi komentari iz prvog čitanja, a odnose se na duljinu istrage. Naime, prije desetak godina kada su se mijenjale odredbe koje se tiču istrage glavni argument s prebacivanja sudske istrage i mijenjanja toga svega bilo je da će se istraga provoditi u kraćim rokovima. A nažalost u prvom čitanju pred nama su bili prijedlozi da se ti rokovi produže. Ukoliko nije moguće povećati učinkovitost istrage u zadanim rokovima može se treba razmisliti da se u novim odredbama zakona odnosno u novom zakonu koji će se sljedeći put donositi da se razmisli o mijenjanju cijele te istrage, a ne produžavanju rokova koji su sada već zadani. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala vam na sugestiji. Naravno ja bih rekao i stručna javnost i ja osobno mislim tako kao i vi. Ja sam sada rekao dva ključna zahtjeva i ključna očekivanja društva od Zakona o kaznenom postupku je učinkovit progon i s druge strane maksimalna zaštita osobnih sloboda i prava osoba koje postanu osumnjičenici pa nakon toga i okrivljenici i tu se stalno traži balans. Nerado govorimo o osobnim aspiracijama i željama kako bi to trebalo izgledati. Po meni je istraga nešto što je mijenjano u hrvatskom kaznenopravnom sustavu i mislim da je vrijeme kada je ona bila pred sudovima bilo nešto učinkovitije i bilo je manje odugovlačenje nakon toga tih postupaka s obzirom da ovaj način istrage koje vode državna odvjetništva i USKOK ima jedan nedostatak, a to je tzv. kontradiktornost kada tamo u njihovim radnjama tijekom cijele istrage nema nazočnog branitelja. Pa se onda događa da se sve te iste radnje ponovno iz procesne nužde da bi druga se strana izjasnila o tome svi ti dokazi ponovno provode. Mislim da tu ima nekih manjkavosti i hendikepa koji ćemo kada se bude radio konačni prijedlog novog zakona o kaznenom postupku koji se zagovara u stručnoj i općoj javnosti pokušati te stvari rekao bih bolje izbalansirati.
Zahvaljujem. Prelazimo sada na izvješća odbora. Želi li netko od predsjednika odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Prvi se za riječ javio uvaženi kolega Branimir Bunjac u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče SAbora. Uvažene kolegice i kolege. Pred nama su danas izmjene Kaznenoga zakona u drugom čitanju. Većina onoga što sam mislio reći o tim izmjenama rekao sam prilikom prvog čitanja. I s obzirom da se ovdje u drugom čitanju praktički ništa bitno nije promijenilo, mi ostajemo kod našega stava. Dakle Klub zastupnika Živoga zida a taj je da ovaj zakon nećemo podržati, ove izmjene zakona. Ovdje se nama danas govori, bolje rečeno čita, kako će ove Izmjene kaznenog zakona 7. po redu, dakle 7. po redu omogućiti efikasni i učinkoviti progon kriminalaca, posebno onih optuženih za najteža kaznena djela ali mi u praksi svakodnevno vidimo da to jednostavno ne funkcionira. Trebam li samo podsjetiti evo na najsvježija primjere, danas je prepolovljena kazna Paravinji, svi znamo tko je on i on će biti, on će već za 4 godine moći zatražiti izlazak iz pritvora, odnosno zatvorske kazne. Znači kakvu poruku nam šalje naše ministarstvo, naše pravosuđe? Šalje nam poruku, dragi ljudi naoružajte se ili bježite iz Hrvatske. Isto tako imamo primjer čovjeka koji je opustošio Hrvatsku, prodao naš energetski sektor strancima koji se danas predstavlja kao književnik, slobodno hoda po Zagrebu, pametuje nam po medijima, još malo pa će biti vjerojatno ponovno kandidat za Sabor, to je ta učinkovitost o kojemu nam svakodnevno svjedoči naše pravosuđe. Ova 7. izmjena Kaznenog zakona bolje bi bilo naravno da se napiše novi, kao što ste i sami spomenuli, ali očito se neće. Daljnje štiti krupne kriminalce, daljnje štiti one koji pljačkaju, daljnje štiti one koji bacaju ovu zemlju na prosjački štap a dodatno pogoršava poziciju malih ljudi koji pokušavaju ostvariti svoja prava pred sudovima. Podsjećam još jednom na članak koji se dodaje 43.a i članak 208.a koji praktički rade inverziju žrtve i počinitelja kaznenoga djela gdje se dakle žrtva mora vještačiti. Znači umjesto da se vještači kriminalac, mi ćemo vještačiti žrtvu. I podsjećam da već i u ovom trenutku oko 30 do 40% žrtava odustaje od bilo kakvog svjedočenja iz jednostavnoga straha dakle da će na kraju ona snositi posljedice toga suđenja a sa ovim, ovom još, ovim vještačenjem koje se sada uvodi kao obavezno vjerujem da će taj postotak biti još veći. Na kraju će naravno žrtve biti proglašavane krivima što ih je netko pretukao, što ih je netko opljačkao, silovao, biti će proglašene psihički bolesnima, neuravnoteženima a sve posebno u slučajevima ako se budu zamjerile nekom političkom moćniku ili bogatašu koji je u vezi sa političarima. Također status žrtve narušen je i novom definicijom pojma žrtve, oštećenika i osumnjičenika prema članku 202. ZKP-a sve na štetu procesnih i materijalnih prava žrtva a pogotovo na štetu žrtve koja je preuzela ulogu oštećenika kao tužitelja koja je samostalno nastavila kazneni progon o čemu svjedoče članci od 57., predloženi članci od 57. do 59. Zbog novih promjena biti će nemoguće provesti djelotvorni prethodni postupak i izvide istrage jer će dakle počiniteljima kaznenog djela biti omogućeno da od prvoga trenutka imaju sa sobom odvjetnike. Tko će ih moći platiti moći će ih imati 3, 5, 10, koliko god tko bude htio i ustvari se zaštiti od toga da se saznaju konkretne stvari zbog kojih je netko osumnjičen. Predlagatelj predlaže zakon koji neće omogućiti sveobuhvatan, brz, temeljit, revan, pažljivi i smislen prethodni postupak. Uz to se ukida i tajnost postupka pa se ovakvom praksom dolazi u direktnu suprotnost sa europskim pravnim standardima ali i sa demokratskim i civilizacijskim vrijednostima. Ovaj zakon, ovakva izmjena zakona direktno ugrožava ustavni poredak i vladavinu prava. Ja znam da sam sada većini ovdje prisutnih zastupnika govorio a da me oni nisu slušali, isto kao što sam govorio i kada je bio Zakon o koncesijama, isto kao i kada je bio Zakon CETA, isto kad je bio Zakon o GMO-u, o slanju hrvatskih vojnika na rusku granicu. Ali zbog hrvatskih građana ja sam dužan reći da svi ovi zakoni koje mi usvajamo idu na njihovu štetu. Neki od zastupnika i ljudi koji imaju utjecaj u politici shvatiti će koje su izmjene ovoga Kaznenog zakona kao i uvijek kada budu vidjeli njegove posljedice ili još gore kada ih budu osjetili na vlastitoj koži. Žao mi je što je to tako, žao mi je što je ovaj zakon već unaprijed određen da mora biti donesen, što će sutra zastupnici mehanički dignuti ruke za njega, kao i uvijek do sada. Imamo dakle 76 ruku koje će bez problema ovo izglasati. Ali ponavljam još jednom, moja je dužnost ovdje bila reći da je ovaj zakon štetan i da ga zastupnici Živoga zida nadam se i još neki neće podržati. Hvala lijepa.
Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Kolega Bunjac, ja vas moram podržati u nekom vašim riječima ali ne mogu da ne spomenem a nisam mogao da ne ustanem, a da ne govorim o onome što se spomenuli a to je žrtve. Najveće žrtve hrvatskoga pravosuđa su žrtve iz Domovinskoga rata, su žrtve ratne agresije nad kojima je izvršen ratni zločin koji nisu nikada procesuirane, koje stoje u nekim ladicama pa tako imamo spoznaju da je u prošloj godini samo 23 postupka su provedena za ratne zločine, dakle treba nam još jedno 200 godina da bi uopće približili licu pravde sve one koju su zaslužili da pred njega dođu. I ne mogu ovdje a da ne spomenem dva slučaja u Hrvatskoj, za ratne zločine. Jedan je Tomislava Merčepa, organizatora obrane grada Vukovara, hrvatskoga branitelja, koji se nalazi u zatvoru u Hrvatskoj za ratne zločine koji nije on počinio već pripadnici, navodno njegove jedinice koje je on bio zapovjednik i zbog zapovjedne odgovornosti, zbog nesprečavanja i nesankcioniranja onoga što moguće počinili njegovi pripadnici njegove postrojbe za koju nije utvrđeno pismeno da je on bio njezin zapovjednik, dočim za iste, slične ili puno veće zločine u gradu Vukovaru je oslobođen kaznene prijave za ratne zločine Vojislav Stanimirović, za kojega eto, nije se ni pokušalo utvrditi da li je bio zapovjednik obrane tj. oslobađanja grada Vukovara od Hrvata, da li je uopće kriv ili nije kriv, nije se ni pokušalo, mada još postoji živi svjedok, žrtva koja želi da svjedoči ali pitanje da li će umrijeti do dođe pravde na njezin prag.
Hvala kolega Culej. Odgovor na repliku, kolega Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnice Culej, vi ste u pravu kad tvrdite da mnogi ratni zločini u Hrvatskoj još nisu procesuirani, sada je prošlo već 26 ili malo manje godina od vremena od kad su ti zločini napravljeni, a koliko vidimo, pravda je vrlo spora i u pravilu, nije dostižna. Naravno da ovo što se spomenuli da ljudi umiru i da je vrlo vjerovatno da mnogi od tih zločinaca na kraju neće biti niti kažnjeni, što je vrlo loša poruka ovom društvu, koje je čeka ozdravljenje, kojemu mu suočavanje s istinom doista pomoglo da se okrene budućnosti. Ali evo imamo i slučaj suđenja za ratne profiterstvo kojih je također u Hrvatskoj bilo jako puno, prema onim podacima koje sam službenom dobio od Ministarstva pravosuđa, u Hrvatskoj je osuđen jedan jedini ratni profiter. Eto, jedan je osuđen i to je dakle, da doista u Hrvatskoj postoji jedan ratni profiter, ja vjerujem da bi mi bili najčasnija država u povijesti svijeta, ali kao što znate istina je ustvari obrnuta, kod nas je to ratno profiterstvo uzelo jako maha, zašto oni nisu osuđeni, ja isto tako ne znam. Ti predmeti postoje, oni su dokumentirani, stoje u nečijoj ladici, u čijoj ladici stoje, koji su interesi tih ljudi ja sad ovdje neću govoriti, ali očito da ni ove izmjene kaznenog zakona neće doprinijeti bržem raščišćavanju, one su samo kozmetičke, mislim da je potreban politička volja ali u ovom trenutku ona jednostavno ne postoji. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na raspravu Kluba zastupnika SDP-a, uvaženi kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine državni tajniče. Mada je to možda neuobičajeno ali ovu raspravu ću morati započeti osvrtom na ono što je govorio moj uvaženi prethodnik. Uvaženi kolega, zastupnici su ovaj zakon pročitali. Ovaj zakon nije tajna ni nepoznanica hrvatskoj javnosti. Javna rasprava za ovaj zakon možda ne pod oznako P.Z.E. 78, već pod nekom drugom, pod kojim se izrađivao još tamo 2015. i prije toga, je prvi put održana prije pune dvije godine. Dakle, o ovom zakonu se izuzetno puno govorilo, mnogi zastupnici su i aktivno sudjelovali u njegovoj izradi dajući primjedbe, prijedloge i sugestije, i ovaj zakoni koji je sada pred nama, plod je takve suradnje i rada. Molim vas da kvalifikaciju kakvu ste iznijeli drugi puta zadržite za sebe, ako za njih nemate valjano uporište. No da se vratimo samom sadržaju zakona. Predmetni zakon je naravno u bitnome usklađenje sa pravom EU-a, ali ne u čitavom svom sadržaju. I to dolazimo do onoga što je njegov najveći problem. A to je problem da mi otkada nam je 2009. počeo stupati na snagu Zakon o kaznenom postupku kojeg sada primjenjujemo, imali smo čitav niz izmjena i dopuna. Samo ove koje su danas pred nama imaju 137 članaka, a broj je još i veći jer se pojedinim člancima tog zakona dodaje veći broj drugim članaka. Kada tome pridodamo odluku Ustavnog suda, koje je ukinula nekakvih pedesetak odredbi tadašnjeg ZKP-a, radi se o zakonu koji u mnogome nema veze sa onime što smo prije desetak godina usvajali. Stoga mislim da glavna poruka koju Hrvatski sabor danas mora zauzeti je ne ona koja se odnosi na ove izmjene i dopune već ona koja zahtijeva da krenemo u potpuno reavulaciju našeg sustava kaznenog postupka. Mi smo kada smo usvajali prije desetak godina ovaj Zakon o kaznenom postupku, odnosno kada smo usvojili ono što je u jezgri ovog zakona o kojem danas raspravljamo prešli sa jednog sustava koji je u Hrvatskoj bio uobičajen možda se grubo zove i asocira građane na nešto drugo. Ali prešli smo sa sustava inkvizitornog postupka, na sustav akuzatornog postupka. Danas je po mojem skromnom mišljenju potrebna reavulacija da li je prelazak sa akuzatornog na inkvizitorni postupak za građane RH njihova prava i njihove obveze bio dobar. Kako bih pojasnio o čemu se radi mi smo za situacije u kojoj je istragu provodio sud, istražni sudac prešli u situaciju po uzoru na anglosaksonsko pravo u kojoj je istraga povjerena državnom odvjetniku. Uz svo dužno poštovanje kao netko tko je u saborske klupe došao iz odvjetničkih redova i ne jednom nekog branio u kaznenom postupku smatram da je takvim sustavom u Hrvatskoj došlo do nečega što se u pravnoj terminologiji zove nejednakost oružja. Dakle, oružje koje ima obrana i oružje koje ima optužba su došle u jedan nesrazmjer. Prije nekakvih 250 godina i više jedan izuzetan britanski pravnik rekao je da je u kaznenom postupku bolje da imamo 10 oslobođenih krivaca nego da imamo jednog nevinog koji pati zbog toga što mu je u kaznenom postupku dokazana krivnja za nešto što on nije počinio. Držim da je to možda malo prestroga kvalifikacija, ali demokratska država mora počivati na tome. Bojim se da akvizatorni postupak kakav sada imamo ne ide u tom smjeru. Zašto? Zato što i tu ću se ipak složiti djelomično sa onime što je kolega Bunjac prije mene govorio, ali prije svega ću se oko toga složiti na temelju vlastitog iskustva djelovanja u sustavu kaznenog prava i zastupanja pred sudom osoba. Sustav koji sada imamo honorira imućnije građane na uštrb onih koji nemaju sredstava formirati jedan ozbiljan odvjetnički tim koji će biti praćen jednim ozbiljnim istražiteljskim timom koji će biti potreban za utvrđivanje činjenica u kaznenom postupku. I upravo zbog toga predlažem neću to formulirati u zaključak, nego predlažem da zajedno pošaljemo jednu snažnu poruku kao Ministarstvo pravosuđa da krene sa izradom jednog potpuno novog sustava kaznenog postupanja, odnosno sa novim Zakonom o kaznenom postupku koji će biti usmjeren, ako već ne na povratak ka inkvizitornom postupku, a onda barem da se provede evaluacija da li je akuzatorni postupak u ovom obliku kojeg sada imamo u našem kaznenom pravu donio rezultate koje smo očekivali. A kako bih ukazao na to o kakvim se rezultatima radi poslužit ću se izvješćem predsjednika Vrhovnog suda za 2016. ali i 2015. godinu koju smo raspravljali do sada na odborima. Nadam se da ćemo uskoro i na plenarnoj sjednici Hrvatskog sabora koje jasno ukazuju porast neriješenih predmeta u prvostupanjskom kaznenom sudovanju pred općinskim sudovima. Dakle, nakon godina smanjenja broja predmeta, nakon godina u kojima smo postizali ažurnost u prvostupanjskom kaznenom sudovanju došli smo u situaciju da se ponovno gomilaju zaostaci, dok u svim drugim, odnosno gotovo u svim drugim granama sudovanja imamo rješavanje zaostataka i smanjenje broja neriješenih predmeta. Dakle, to je nešto o čemu bih uvodno govorio. Vezano je i uz ove izmjene i uz Zakon o kaznenom postupku u cjelini. Konkretno moram ukazati da nam je izuzetno drago što je predlagatelj usvojio čitav niz primjedbi koje su istaknute kako u raspravi po odborima, tako i u raspravi na samoj plenarnoj sjednici. Evo već na primjer u članku 35. dio koji se odnosi na pouku o pravima uhićenika, onda u članku 72. dio koji se odnosi na to da se provođenje dokazne radnje i ispitivanje okrivljenika u određenim situacijama ne može povjeriti istražitelju već da to mora biti zadaća državnog odvjetnika ili primjerice da se ipak određuje da državni odvjetnik ne može produljiti istragu za 12 već za 6 mjeseci. To je sve hvale vrijedno. Imajući u vidu i ono što smo istaknuli prilikom prvog čitanja ovog zakona Klub zastupnika SDP-a će ovaj zakon podržati. Međutim, to ne znači da na njega nemamo primjedbe. Prva je i tu smo ipak zadovoljni što je barem djelomično usvojena naša primjedba ona koja se odnosi na Visoki kazneni sud. Dakle u provom čitanju bilo je predviđeno da Visoki kazneni sud započne sa radom 1.1.2018. godine. Za to ne postoje uvjeti, to je činjenica. Nemamo takvo što u Zakonu o sudovima. Dakle, nemamo potreban pravni okvir za započinjanje rada tog suda. S druge strane u proračunu za 2017. godinu nismo predvidjeli ama baš nikakva sredstva da bi Visoki kazneni sud mogao odraditi pripremne radnje i 1.1.2018. godine početi sa radom. U tom kontekstu prihvaćamo činjenicu da je početak rada Visokog kaznenog suda odgođen za 1. siječnja 2020. godine o čemu je ministar i govorio prilikom saslušanja na resornom odboru prije nekoliko tjedana. Međutim, opet molim da se te godine koje su nam preostale do 1. siječnja 2020. godine iskoriste, da vidimo da li nam Visoki kazneni sud uopće treba. Spomenuo sam izvješće predsjednika Vrhovnog suda. Za razliku od prvostupanjskog kaznenog sudovanja gdje vidimo porast neriješenih predmeta u onom dijelu koji se odnosi na broj predmeta pred Vrhovnim sudom, a koji su kaznene prirode kontinuirano vidimo smanjenje ne samo neriješenih predmeta već i opterećenosti Vrhovnog suda RH odlučivanjem u kaznenim stvarima. Dakle u tom kontekstu imajući u vidu da bi Visoki kazneni sud trebao dodati izuzetno velike ovlasti jer idemo i na ujedinjenje ono što danas rade prekršajni sudovi, pod kapu kaznenog sudovanja, držimo da je potrebno razmotriti da li nam je takav sud uopće potreban. I zadnja stvar o kojoj ću govoriti je pitanje stupanje na snagu ovog zakona. Kao što sam rekao 137. članaka. Osim 5 ili 6 članaka za čije je stupanje na snagu da to bude 1. prosinca 2017. godine ostale odredbe ovoga zakon stupiti će na snagu 8 dana od objave u N.N. Dakle, mi danas ovome raspravljamo, sutra ćemo to izglasati u Hrvatskom saboru, a stupiti će na snagu i početi će se primjenjivati za 20 dana. Ovaj sustav koji ovdje imamo, bojim se nije moguće implementirati u tako kratkom roku. Stoga ću podnijeti jedan amandman kojim predlažem da se odgodi primjena cjelokupnog zakona na 1. prosinca 2017. godine kako bi svi oni koji će taj zakon morati primjenjivati u praksi imali dovoljno vremena da se za to pripreme. Hvala vam lijepa. Ispričavam se još jednom, trebam ponoviti i što sam možda na početku trebao reći, Klub zastupnika SDP-a svakako podržava donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala i vama. 3 su replike. Prvi je uvaženi kolega Orepić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Saborski zastupniče, gospodin Grbin, pridružio bi se nastojanju da ovaj zakon ne daje sve one odgovore koje treba dati, odnosno, zadržava inertnost kaznenog postupka i vrlo je bitno po meni pristupiti što prije u jednom sveobuhvatnom definiranje kaznenog postupanja u cijelosti, novo, jer svaki zakon treba imati intenciju riješiti nekakav društveni problem. Jednostavno nije usklađen sa društvenom situacijom i treba dati brze odgovore na probleme kao što su ratni zločini, ratno profiterstvo, kao što je profiterstvo iz kriminalne privatizacije. Uistinu, ukoliko želimo da narod što prije počne vjerovati u sustav, u državu, to su odgovori koji kroz ovaj zakon moraju dobiti se što prije. Ovdje bi skrenuo pozornost, također na jednu stvar, da nadzor rada policije od strane DORH-a to je dobar put, sve je u redu, ali jednostavno u ovom trenutku DORH jednostavno stručno nije u mogućnosti pratiti isljedne postupke od strane policije u svim razinama. Opet kad se prijavi DORH-u postupak koji radi, nastavlja raditi policija, tako da, znači u tom smislu treba ga značajno intervenirati u taj prostor. I jednostavno moramo doći u situaciju, govorili smo i oduzimanju imovine. Vrlo je bitno, znam da postoji u ovom trenutku zakonske mogućnosti da se to napravi, oduzimanje imovine bez definiranja kaznenog dijela, ali to je toliko komplicirano i smatram da je tu ogromni prostor, da se doprinese efikasnosti, da se nesrazmjer imovine i primanja dovede u nekakvu osnovu za oduzimanje imovine i naknade dokazivanja bez kaznenog dijela, pa postupno definirati proces da osoba koja ima taj nesrazmjer dokaže odakle mu imovina. Smatram da bi došli do onog što je konačni cilj, a to je pravda, vrlo brzo, na taj način. Evo, u tih nekoliko intencija mislim da bi ovaj zakon trebao sadržavati. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Orepiću, krenuti ću od kraja vašeg izlaganja. S ovime zadnjim što ste govorili, ne samo načelno, nego se apsolutno i sadržajno mogu složiti ali to nije materija kaznenog zakonodavstva, već je to materija onoga što bi trebalo spadati u porezne propise, a onda kada se kroz takav nesrazmjer utvrdi da nešto drugo stoji iza njega onda je to trenutak u kojem bi Porezna uprava trebala na račun takvog nesrazmjera pokretati kaznene postupke protiv počinitelja. U svemu drugome to bi trebala biti poreznog postupka. Što se tiče nadzora Državnog odvjetništva RH nad policijom, i tu se slažem s vama, međutim, tu sad dolazimo do još jednog ozbiljnog problema. Prilikom implementacije ovog novog sustava kaznenog postupanja, još tamo prije 2009. godine mi smo krenuli u jačanje kapaciteta državnog odvjetništva, ali krenuli smo kao da ga nismo htjeli napraviti. Ti ljudi u Državnom odvjetništvu su se doista trudili i educirati i pripremati za rad, ali oni rade u uvjetima u kojima ne mogu ispuniti ono što smo stavili pred njih. I tu ne govorim samo o kadrovskom, već govorim o nečemu puno puno prizemnijem. Govorim o tome da prostorni uvjeti za rad nisu adekvatni, govorim da oprema koju imaju, nije adekvatna da bi zadovoljili sve ono što bi trebali u svojem radu i bojim se da smo pred njih stavili jedan ogroman izazov, a nismo im pri tome dodijelili alate, koji bi im trebali omogućiti da tom izazovu odgovore kako i treba. I sada ću stati jer mi vrijeme ne dozvoljava da dalje odgovaram. Hvala.
Ali ide i 2 replika. Pa će biti vremena. Kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Grbin, govorili ste o tome da u Hrvatskoj postoji cijeli niz neriješenih predmeta, pa me zanima, što se dogodi sucu, kakve sankcije snosi sudac koji ne riješi svoj predmet u roku? I zanima me također, da li je takvoga suca moguće tužiti, na primjer, zato što je neki kažu ne samo oštetio mene kao oštećenika, nego ustvari predugački sudski spor, smatra se i kršenje ljudskih prava. Zanima me kako je moguće, da Hrvatska ima u prosjeku 5 puta više sudaca nego Austrija, a u Austriji se prvostupanjske donose duplo brže? Koji su uzroci takvomu stanu? Vi kažete da se intenzivno bavite ovim pravnim pitanjima, pa evo ako imate odgovor na ovo moje pitanje, molim vas da mi odgovorite. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Vaše je pitanje uvaženi kolega Bunjac izuzetno paušalno. Kažete sudac nije riješio predmet u roku. U kojem roku, koji predmet? Poštovani kolega, postoje različiti predmeti i ne može se povlačiti paralela između primjerice naknade štete koju potražujem zbog prometne nezgode i predmeta primjerice gdje se spore naručitelj i izvođač radova oko toga da li su radovi izvedeni u skladu sa ugovorom ili ne. Jedan od tih predmeta će biti gotov za šest ili sedam mjeseci jer je u njemu potrebno provesti možda samo medicinsko vještačenje na okolnost utvrđivanja visine šteta dok u predmetu koji se tiče kompliciranih građevinskih radova treba provesti ohoho vještačenja od građevinskih, elektrotehničkih, strojarskih itd. Paušalno govoriti da se predmeti ne rješavaju u roku je jednako opasno za društvo kao i paušalno govoriti da u pravosuđu nema problema. U pravosuđu ima problema, ali te probleme treba sustavno rješavati bez paušalnog optuživanja. Kada o tome govorimo i primjerice o zaštiti koja građanima stoji na raspolaganju već čitav niz godina građanima na raspolaganju stoje mehanizmi kojima oni mogu i dobiti štetu u slučaju da se njihov predmet neprimjereno dugo rješava. I to uredno funkcionira godinama. Što se tiče sudaca ili recimo državnih odvjetnika koji ne rade svoje predmete, postoje dvije institucije, jedna se zove Državno sudbeno vijeće ona trenutno zasjeda zbog čega danas o ovoj temi govorim ja umjesto kolege MIljenića, drugo je Državno odvjetničko vijeće koje na svojim tijelima redovito imaju predmete koji se tiču utvrđivanja odgovornosti onih državnih odvjetnika i onih sudaca koji nisu ispunjavali svoju dužnost, između ostalog i na način da ne rješavaju predmete u nekakvim primjerenim rokovima.
Zahvaljujem. 12 sekundi ste onda sačuvali sada sam vam 7 vratio. Kolega Culej treća replika. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Razumljiv mi je stav kolega Grbin vas prema meni mada smo u istom Odboru za pravosuđe, moguće i smatrate da meni tamo nije mjesto zbog moga po vama ne znanja paušalnoga govora kao i Bunjčevoga ili neutemeljenih kvalifikacija čak i za ona djela za koja moguće postoje dokazi i imaju, ali se ne uvažavaju na sudovima i pored toga što sam ja za razliku od vas, a i vi ste u nekim predmetima svjedoci događanja gdje imamo jako puno spoznaja o onome šta se desilo, šta se događalo, šta se procesuiralo, a šta se nije procesuiralo i iz kojih razloga se nije procesuiralo. Pa isto tako govorite i o djelovanju sudaca i postupanju po nekim predmetima sa vremenskim odmakom, što kaže Bunjac, kada će biti sudac pozvan na odgovornost zbog nekoga djela koje nije završeno? Nikada. U kojem vremenskom periodu to djelo treba biti riješeno? Nikada. Mi svi dobro znamo da imamo jako puno po pitanju ratnih zločina, imamo zločinaca koji se nalaze u Beogradu i ne možemo ih nikako procesuirati u odsutnost, to sam jučer saznao. A da li ih možemo oslobađati ili smanjivati im kazne u odsutnosti? Ja znam jedan slučaj izvjesnoga Arsića Bobana koji je na Miljevačkom platou ubio dvoje staraca iz koristoljublja. I znate tko ga je sudio? Sud u Kninu 3.5. dakle dva dana uoči Oluje sa onim dokazima koje je imao, a naše pravosuđe hrvatsko u odsutnosti ga je osudilo da bi ga kasnije i oslobodilo za pet godina isto u odsutnosti [[Upadica Predsjednik: Hvala.]] , a on je i dalje slobodan.
Hvala vam. Odgovor na repliku kolega Grbin.
Poštovani kolega vjerojatno je to bio lapsus kada ste rekli 3.5. dva dana uoči Oluje. Pa teško da je 3.5. mogao biti dva dana uoči Oluje jer ako se ne varam Oluja je bila u kolovozu, ali to je sada manje bitno. Kolega, nisam baš najbolje shvatio vašu repliku osim u onom dijelu u kojem se referirate na nešto o čemu uopće nisam govorio, a to je pitanje da li je vama mjesto u Odboru za pravosuđe ili nije. To je bila politička odluka vaše stranke, a moj stav o tome da li vam je mjesto u Odboru za pravosuđe ili ne izrazit ću na sljedeći način, meni ne bi nikada palo na pamet biti član Odbora za poljoprivredu ili Odbora za zdravstvo jer o tome poštovani kolega nemam apsolutno nimalo pojma. Hvala.
Molim vas. Nastavljamo sa raspravom, u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi kolega Marko Šimić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Predlagatelj je u svom uvodnom izlaganju zapravo težište stavio na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, ali se osvrnuo i na sljedeća dva zakona koja danas imamo u raspravi, stoga ću i ja svoju raspravu postaviti u slične okvire s težištem dakako na Zakon o kaznenom postupku i njegove izmjene. Zakon o kaznenom postupku donesen je 2008. godine, u cjelini je stupio na snagu 1. rujna 2011. godine i do danas je prošao kroz šest što većih, a što manjih izmjena. U jednom zahvatu mijenjali smo nekakvih 40 do 50 članaka ovoga zakona. Mnogi će se stoga zapitati kakav je to zakon koji se tako često mijenja i tko to sve može pratiti. Naime, procesni zakoni najčešće se mijenjaju kada za to sazrije trenutak i to upravo kod onih subjekata kod kojih se zakon najčešće i najviše primjenjuju. Stoga najčešće upravo od tih subjekata i dolaze nekakvi prijedlozi izmjena i dopuna ovakvih procesnih zakona. Procesni zakoni su živo tijelo koje se mijenja, prilagođava materijalnim zakonima i potrebama provedbe zakonskih regulativa na brz, učinkovit i transparentan način imajući na prvom mjestu zaštitu svih Ustavom zajamčenih prava i sloboda kako žrtve, oštećenika tako i svih drugi stranaka u postupku. Ove 7. izmjena zakona uvjetovane su i implementacijom 4 direktive uz zakonodavstvo RH. Smatramo da se cijeli niz tih odredbi koje se danas ovim zakonima implementiraju u naš pravni sustav već ranije koristio. No smatramo da se one ovim prijedlozima konačnih zakona o kojima raspravljamo još bolje i preciznije i dosta opširnije definiraju i određuju. I ranije smo znali tko je u postupku žrtva a tko oštećenik no prema novoj definiciji žrtva je fizička osoba koja je i izravno pogođena počinjenim kaznenim djelom i koja je uslijed toga pretrpjela fizičke i duševne posljedice, imovinsku štetu ili bitnu povredu temeljnih prava i sloboda, tzv. izravna žrtva. Žrtvom se smatraju bračni i izvanbračni drug, životni partner i neformalni životni partner, te potomak ako njih nema, predak, brat i sestra, one osobe čija je smrt izravno prouzročena kaznenim djelom te osoba kojoj je ona na temelju zakona bila dužna uzdržavati. To je posredna žrtva. Razlikovanje upravo te izravne i posredne žrtve, kaznenog djela jedan je od zahtjeva iz direktive i novina u Zakonu o kaznenom postupku čime će se ujedno otkloniti i nejasnoće koje je dosadašnja definicija prouzrokovala u praksi u pogledu koje se sve osobe smatraju žrtvom u dosadašnjem Zakonu o kaznenom postupku iz 2008. godine. Prilikom prvog čitanja prijedloga zakona dosta je rasprava bilo vezano uz položaj i status žrtve u postupku s obzirom na procjenu žrtve. Smatramo da je predlagatelj u potpunosti razjasnio definiciju žrtve u postupovnim radnjama te način zaštite i odnosa tijela u postupku naspram žrtve. Tako se novim člankom 43.a propisuje dužnost tijela koje provodi ispitivanje žrtve, policija, državno odvjetništvo i sud da prije ispitivanja provede pojedinačnu procjenu žrtve, njen sadržaj i način provođenja. Određeno je da će u nekim slučajevima biti potrebno i poželjno na kvalitetan i sveobuhvatan način provesti procjenu individualnih potreba svake žrtve i načina pristupa. Isto tako zaključeno je kako je nužno intervenirati u članak 208. Zakona o kaznenom postupku iz 2008. godine koji uređuje pitanje obavijesnih razgovora sa osumnjičenicima koji u svojoj suštini predstavljaju ispitivanje u smislu odredaba direktive pa je već od tog trenutka osumnjičenicima potrebno omogućiti aktivno ostvarivanje prava na pristup branitelju. Kao posebno važno ukazala se i potreba uređivanja situacije u kojima se tijekom prikupljanja obavijesti ustanovi kako u odnosu na određenu osobu postoje osnove sumnje u počinjenje kaznenog dijela. Obzirom da od navedenog trenutka navedena osoba postaje osumnjičenik i stječe sva prava koja joj pripadaju sukladno direktivi. Također kao klub podržavamo i odluku predlagatelja da rokove za istragu ostavi na onim postavkama kakvi su bili prije prvoga čitanja jer se time u boljoj mjeri ostvaruju ciljevi postupka. Važno je napomenuti da je predlagatelj prihvatio još jednu bitnu primjedbu odnosno prijedlog iznesen u prvome čitanju prijedloga zakona a to je vacatio legis ovoga propisa koji je predlagatelj sada prilagodio mogućnostima implementacije novih načina i metoda prikupljanja i obrade podataka prilikom vođenja obavijesnih razgovora te rokova u pojedinim, odnosno određenim stadijima postupka. Valja istaknuti kako se ovim prijedlogom zakona predlažu izmjene u Institutu jamstva kao mjeri procesne prisile, kojima se mogućnost primjene jamstva ograničava samo na situaciju kada je istražni zatvor protiv okrivljenika određen temeljem članka 123. stavka 1. točke 1. opasnost od bijega. Dakle izmjenama se isključuje mogućnost primjene jamstva za zamjene za istražni zatvor koji je određen zbog koluzijske opasnosti i iteracijske opasnosti člankom 123. stavak 1. točke 3. Zakona o kaznenom postupku. Navedena izmjena rezultat je pravnih stajališta koja je Ustavni sud RH izrazio u svojoj odluci od 9. travnja 2015. godine iz kojih jasno slijedi zaključak da jamstvo više nije učinkovita mjera kojom bi se mogla ostvariti ista svrha kao i istražnim zatvorom koji je određen zbog postupanja kolizijske i iteracijske opasnosti i da bi ga u tom dijelu valjalo ukinuti. Možda je naizgled neobično podržati ukidanje jednog zakona koji govori o oduzimanju imovinske koristi stečenim kaznenim dijelom. Točnije Zakon o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i prekršajem, no materija oduzimanja imovinske koristi dobrim dijelom regulirana je i odredbama Zakona o kaznenom postupku. Dok će se ostatak zakona koji se ukida disperzirati u Zakon o kaznenom postupku ovim izmjenama. Naime, predlagatelj se odlučio na premještanje odredbi Zakona o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i prekršajem u Zakonu o kaznenom postupku, naravno onih odredaba koje po svom sadržaju ulaze u područje regulative Zakona o kaznenom postupku. Time se uz sadržajne izmjene pojedinih odredbi nastoji objediniti pravna regulacija postupka oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom odnosno protupravnom radnjom u jednom propisu. Intencija je predlagatelja da se objedinjavanjem ključnih odredbi koje se odnose na oduzimanje imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom u Zakonu o kaznenom postupku izbjegne neujednačenost u njihovoj primjeni te osigura puna i jedinstvena primjena ovih odredaba u praksi. Na kraju valja dodati i da postupak oduzimanja imovinske koristi kao adthezijski postupak prema mišljenju predlagatelja treba biti reguliran upravo u Zakonu o kaznenom postupku dok bi se pojedina pitanja koja se tiču ovrhe, raspolaganja sa oduzetim stvarima i slično a koja se ne odnose izravno na kazneni postupak i dalje trebaju regulirati posebnim propisima. U prvom čitanju prijedloga ovih zakona bilo je riječi i o povjerenju odnosno nepovjerenju u pravosuđe u RH. I upravo rasprava kolege Bošnjakovića išla je u smjeru sa nekoliko konkretnih primjera, odnosno načina kako doprinijeti poboljšanju efikasnosti sustava i njegove realnije percepcije u široj javnosti. Ovim putem zapravo izražavam žaljenje što uvaženi kolega Bošnjaković danas nije prisutan na ovoj raspravi, no svejedno upućujem svoje čestitke kako kolegi Bošnjakoviću, na izboru na dužnosti ministra pravosuđa u Vladi RH, tako i kolegi Martinoviću na imenovanje na dužnost državnog tajnika u istom ministarstvu. Uz čestitke izražavam i najiskreniju želju da u ovome teškom dugotrajnom procesu zaista uspijemo, jer učinkovito pravosuđe pretpostavka je svakog uspješnog društva i efikasnosti svih procesa društvenog života koji se u jednoj državi odvijaju. Klub zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru, prihvatit će i podržati prijedloge raspravljenih konačnih prijedloga zakona sukladno zaključcima i mišljenja matičnih odbora i zainteresiranih odbora te pozdraviti donošenje jednog ovakvog zakonodavnog okvira za koji se nadamo da će poboljšati i ubrzati postupak sudovanja u kaznenim predmetima u RH. Zahvaljujem.
Hvala kolegi Šimiću. Imamo dvije replike, prvi je uvaženi kolega Vlaović. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Šimić, i klub HSS-a i ja osobno se naravno zalažem implementaciju europskih direktiva u naše zakonodavstvo, pogotovo kad je riječ o kaznenom zakonodavstvu i pripadajućim zakonima o kojima je danas rasprava s ciljem da imamo pravedan sustav, vladavinu prava i jednakost svih pred zakonima. Međutim, činjenica je da si moramo postaviti pitanje imamo li mi provedbu zakona u Hrvatskoj na takav način da imamo pravedan sustav, povjerenje u taj zakonodavni sustav i jednakost svih građana pred zakonima u RH. I sami ste spomenuli u svojoj raspravi da je i ovaj zakon pretrpio sedam izmjena, da je postupno uveden u pravnu praksu i procedure u RH, i da i ovim izmjenama ga želimo poboljšati. Čuli smo već u raspravama da bi trebalo napraviti kompletnu reviziju i ovog zakona i možda bi bilo bolje donijeti jedan novi Zakon o kaznenom postupku obzirom na 137 izmjena u člancima u ovom zakonu, ali evo mišljenje je klub HSS-a da bi trebalo jednu tematsku sjednicu o ovim temama u Hrvatsko saboru jer je činjenica da je veliko nepovjerenje građana u pravosudni sustav, da se ne sudi po istom zakonu u sličnim slučajevima jednako na svim sudovima, da su neki građani u poziciji da se protiv njih ne povede postupak, da se protiv drugi povede, da neki budu osuđeni, i na kraju da te presude padnu na Ustavnom sudu. Zašto? Zato zbog grešaka u proceduralnom smislu, zbog različitog tumačenja pravni propisa i zbog toga što nemamo povjerenje ni poduzetnika u pravosudni sustav i bježe nam investicije zbog toga što smo prenormirana država, što prečesto mijenjamo zakone i što svi građani nemaju mogućnost da imaju kvalitetne odvjetničke timove, u tom smislu mislim da bi trebala jedna tematska rasprava o ovom zakonu. Što vi mislite?
Hvala. Izvolite kolega Šimić.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora, zahvaljujem i na replici uvaženom kolegi Vlaoviću. Kolega Vlaović, vi ste zaista u jednoj opširnoj i opsežnoj replici, opservaciji na moje izlaganje možda odredili i nekakvu širinu, otišli puno dalje nego sam ja otišao u svoj raspravi u ime kluba. No međutim pokušat ću svoj odgovor na repliku sažeti u nekoliko rečenica. Istina je da je ovaj zakon prolazio kroz nekakvih šest izmjena, da je ovo sedma izmjena zakona, no međutim to samo svjedoči o tome da zakonodavac i ovo predstavničko tijelo hrvatskog naroda zapravo ima želju sudbenoj vlasti omogućiti da radi po posljednjim standardima u donošenju i provedbi, od provedbe istraga do donošenja presuda. Što se tiče tematske sjednice, to je sigurno na Predsjedništvu Hrvatskog sabora, na vama kao klubu da takvu sjednicu inicirate, no međutim, htio sam zapravo reći da važnost ovih izmjena koje danas postavljamo samo doprinosi kvalitetu sudovanja, kvaliteti provođenja istrage, i da ovim izmjenama zakona zapravo dajemo veću pravnu sigurnost i jamčimo temeljne slobode i prava naših građana koje su im dane Ustavom. U cijeloj toj provedbi zakona jamčimo njihovu zaštitu a zapravo sudbenoj vlasti omogućujemo da bude efikasnija i brža. Evo hvala vam lijepa.
Hvala. Druga replika kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Uvaženi kolega, da, je intencija da narod vjeruje u pravosuđe i implementacija zakona EU-a i propisa, i izmjena koje doprinose u biti kao što je jamstvo da ne bude kao dosada onaj tko ima novca, da bude na slobodi, a ona j tko nema da bude pritvaran, zatvaran, da bude u biti u lošijoj poziciji nego onaj tko je bogat. Ali je činjenica da nije dovoljno samo sedam puta raditi izmjene, i činjenica da je postavio ove izmjene počeo ministar Šprlje, to ste zaboravili kazati i dobro je što se čestitali svome, i u prvome čitanju je to bilo ovdje, koliko se sjećati, ali to je najmanje bitno. Intencija vjere u pravosuđe će biti kada budu zakoni primjenjivi. Kada ne bude previše zakonski propisa gdje više nitko ne razumije. Znači, treba jedna kvalitetan zakon koji će omogućiti da narod vjeruje u to, ali i taj zakon ako se ne primjenjuje u praksi, a vidljivo je da se ne primjenjuje, do onoga trenutka ako netko nije devedesete godine imao pet kuna u džepu a danas je vlasnik Hrvatske, onda vam govori na način da to nije mogao zaraditi poštenim radom, ima onih koji su pošteni, pa ja u svome gradu mogu nabrojiti ljude tako koji nisu imali kune u džepu, dinara onda, sad imaju carstva. I to je onaj osnovni problem da narod vidi u stvarnosti šta je sa imovinom. Naravno, ne može to samo pravosuđe, to je Zakon o porijeklu imovine, kojega ću ja osobno, pripremam sa ljudima koji su stručnjaci, kojega ću dati svim saborskim zastupnicima da ga potpišu, i da se jednostavno kroz druge institucije to provjeri. Što se tiče čestitke gospodinu Martinoviću, čestitam mu i ja. Ali je činjenica da je njegova stranka, glavni odbor donio jednu odluku da su oni u oporbi pa sad ne znam, možda se on očituje da li je on… [[Govornik se ne razumije.]] glavni odbor ili u vlasti. Hvala lijepo.
Hvala. Izvolite kolega Šimić.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bulj, vi ste u svojoj replici zapravo izrazili čestitku i bivšem ministru Šprlji. Evo i ovim putem i ja se pridružujem čestitkama. No, ako ćemo govoriti kome se sve treba čestitati, onda zaista upućujem čestitke i gospodinu Orsatu Miljeniću, uvaženom kolegi saborskom zastupniku jer je on zapravo stvorio sa svojim ljudima iz ministarstva kostur i temelj za nadogradnju ovakvog jednog kaznenog, Zakona o kaznenom postupku koji je, dakle ova Vlada i ovaj ministar poslali, dakle u Sabor na saborsku raspravu. Što se tiče nekakvih razlika u postupanju prema osumnjičenicima u kaznenom postupku ja vas samo želim podsjetiti na jednu stvar. Koliko puta vi dosta često iznosite podatke iz nekakvih medija i novina, pa ću vas samo podsjetiti na nekakve medijske natpise koliko ste puta samo pročitali da je osumnjičenik ili osoba prilikom saslušanja u određenom dijelu postupka dala jedan iskaz, a kasnije ga mijenjala zbog nekih stvari. Smatram da upravo ovim izmjenama zakona idemo u smjeru da i onaj prvi nekakav obavijesni razgovor koji se vodi bude zabilježen audio vizualnim metodama, dakle i nekakvom tehnikom i kasnije se može koristiti u svim stadijima postupka kao nekakav relevantan dokaz. Evo zahvaljujem.
Hvala. Prelazimo na iduću raspravu. To je pojedinačna rasprava, uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Uvaženi tajniče, uvažena pomoćnice ministra pravosuđa, kolegice i kolege ja ću samo kratko uputiti nekoliko pitanja uz obrazloženje jer je u prvom čitanju se postavlja da … [[Govornik se ne razumije.]] pitanja. Međutim, činjenica da ovdje ima nekakvih pomaka u zakonu, ali ja ću postaviti uvijek pitanje dosadašnjih učinaka, evo do sada sedme izmjene ovoga zakona. Znači od '98. godine, znači tj. poglavito pitanje, evo jedno pitanje koji su učinci i razmišljanja Ministarstva pravosuđa po pitanju same istrage, znači u postupku koje vode DORH da li će se to vratiti kao prije '97. godine, da li se razmišlja o tome, o sudovima. I koji su učinci dok su sudovi vodili istrage, a koji dok DORH vodi istrage. Znači taj, znači u tome postupku. Znači koji je odnos DORH-a i policije, da li DORH ima dovoljno kapaciteta i ljudskih resursa i potencijala da obavi ovo sve, jer je činjenica da brojne kaznene prijave stoje u ladicama, da se čak neke u datim trenutcima i politički zloupotrebljavaju, da se vade po političkome ključu. Da li je ta implementacija najbolja poruka našim građanima da vjeruju u znači, da vjeruju u naše pravosuđe. Da bi narod počeo vjerovati ovome što je kolega Culej govorio prije o ratnim zločinima, da treba procesuirati ratne zločine koji su napravljeni u Hrvatskoj. Međutim, mi smo na žalost dali ulaskom u Sbiji u pregovorima potpisali smo mogućnost da Srbija ima ingerenciju pravosudnu, tj. da ima nad hrvatskim braniteljima, pa će ona suditi kolega Culej hrvatske branitelje u Srbiji. Jer u poglavlju koje smo mi, koje je Srbija znači Hrvatska nije blokirala u predpristupnim pregovorima sa Srbijom Srbiju gdje je trebala biti puno oštrija i hrvatska diplomacija. Žao mi je, ovdje su dva bivša ministra i predsjednici i predsjednica Republike. Ali je činjenica da brojni ljudi koji su bili ugrožavali hrvatski teritorij, pa čak iz topova pucali danas su visoko pozicionirani, a vi to vrlo dobro znate u našim institucijama i upravljaju našim nacionalnim bogatstvom i resursima. To je činjenica i to je istina, a da su se proganjali hrvatski branitelji i neutemeljeno i čak su u Haagu patili brojni dok drugi upravljaju našim resursima i vrlo bitnim resursima. Prema tome, još ću jednom postaviti još pitanje da li se razmišlja o onom zakonu i kad bi išao novi Zakon o kaznenom postupku koji je vrlo bitan, jer sedam izmjena raditi, znači da nešto nije u redu. Koji su učinci primjera na pravosuđa jer je činjenica da nas narod gleda i da je evo krenut ćemo od telekomunikacija. Telekomunikacije su bile vlasništvo hrvatsko, privatizirano je, nitko nije odgovarao. Krenut ćemo od INA-e, privatizirana, Bijele noći privatizirane, nitko nije odgovarao. U Ukrajinu su poslati naši avioni borbeni, nacionalna sigurnost je bila ugrožena u ispravnome, u letu službenome vratili su se u dijelovima. Mislim brojne smo imali probleme gdje je nacionalna sigurnost ugrožena, gdje je ugrožen znači integritet RH. Nitko nije odgovarao. Onaj tko nije imao kune danas je najbogatiji. Znači, da li netko odgovara? Koji su postupci prema ljudima koji su uništili mnoge OPG-ove, gospodarstva? Znači kao što je Agrokor u ovome slučaju ili gospodin Todorić. Da li netko odgovara zbog tog zlodjela prema čovjeku, zbog toga što imamo dvije trećine Hrvatske prazne ili je samo dovoljno mijenjati sedam puta ovaj zakon koji u biti je u interesu ne znam koga ako imamo dvije trećine Hrvatske prazne zbog onih koji su uzeli imovinu naših građana za pravo da je privatiziraju na način kako je privatiziraju. Jer u pretvorbi i privatizaciji nemamo nekakvih učinaka bez obzira što su revizije davale u izvješćima da je nezakonitosti brojnih bilo. Pravosuđe, DORH i ostali očito nisu ništa poduzimali. Ja sam osobno četiri puta digao kaznenu prijavu protiv toga šta je, protiv osoba koje su novac dobile u Sinju, znači u Sinju za obranu, za oružje kao pozajmicu i danas su slobodne. Za oružje, za obranu cetinskoga kraja, tada vrlo bitan novac nikada nije vraćen niti ima na računu ni Sinja ni Trilja ni Vrlike. Ja ne znam jel' to vraćeno gradonačelnik Trilja? Može li naći na računu? Sad su to tajkuni, a to je bio novac za obranu cetinskog kraja. Možda ne bi pala Vrlika, vjerojatno ne bi imali oružje, ne bi pala brana Peruča strateški objekat gdje je pokušan, napravljen najveći zločin. Nitko ne odgovara, a mi sedam puta mijenjamo kazneni postupak. U biti odgovara. Pa kako je moguće da Ustavni sud donesene rješenje da Zakon o nezastarijevanju ratnog profiterstva i kriminala u pretvorbi, privatizaciji je nevažeći temeljem nekakve presude gdje je bio gospodin Sanader da on to, da to nije utemeljeno sa zakonom, pa o čemu mi pričamo? Ključni, ključni zakon koji mora se po pravilnosti zbog pravde je Zakon o porijeklu imovine. To je vrlo lako vidljivo, za svakoga od nas, pojedinca, za svakog čovjeka koji se more analizirati iz onoga, iz Porezne uprave, znači Ministarstva financija, tome je vidljivo, imamo znači i druge institucije koje to mogu provjeriti, to je i u drugim državama, u drugim kad se kupi malo bolje vozilo. Porezna uprava provjerava na koji način, gdje i kako a netko u nas tko ne radi nigdje, nije preuređivan, nije radio, nije u biti, stvorio je carstvo, stvorio je bogatstva. Čast ljudima koji su zaradili časno i to je lako se more provjeriti. Međutim, zbog pravednosti i pravde i početka novoga Hrvatske i vjere u društvo i pravosuđe Zakon o porijeklu imovine je osnova svega. Do tada, ljudi neće vjerovati ni u pravosuđe, ni u Ministarstvo financija, jer ljudi su svjesni da ih se opljačkalo ono što im se moglo opljačkati. Pa ja se sjećam Silosa kada su jednom priko noći nestale puni žita. Nestalo žito, nestalo zlato, nema grama zlata u HNB. 15 tona, da li je itko pita narod hrvatski, narode imamo li mi pravo kao vlast, Sabor prodati zlato? Imamo li se pravo zadužiti 300 milijardi kuna? Imamo li pravo dozvoliti da naši sada ljudi bježe vanka, da nam nikad manji mentalitet nije bio nego danas, pa tko je to da za pravo? I tko će vjerovati u pravosuđe kad vrlo mala većina u Hrvatskoj dok se krvlju branila je stekla velika bogatstva. Tko će vjerovati u naše institucije ako su ljudi bili, ministrica vodi ovaj Parlament, vodi Parlament ako su tada potpisala arbitražu sa Slovenijom koja je katastrofalna. Koja je donijela katastrofu. Moramo govoriti znači narodu istinu da vratimo vjeru i u pravosuđe i u Parlament, pa ne more čelni čovjek Parlamenta u to vrijem kao ministar, ključna osoba dozvoliti šutljivo, sluganski da nam Piranski zaljev, Slovenci uzmu i naše teritorijalno more, našu granicu, naš kamen, nismo smjeli dozvoliti, da bi vratili vjeru u institucije i pravosuđe i Parlament i financije i Vladu onda moramo donijeti Zakon o podrijetlu imovinu, a svi oni koji su nanijeli zločine, ili političkim odlukama, trebaju, kao što je u slučaju Salvurdije, trebaju odgovarati pred zakonom jer su nanijele narodu štetu, na našu imovinu. S tim intencijama još jednom pozivam ovdje zakonodavca da zakon bude novi, koji će biti primjenjiv, a uglavnom bez da se vjera vrati naroda, najbitnija je Zakon o porijeklu imovine i da krenemo s tim unaprijed, a svi oni koji su napravili zločine prema Hrvatskoj poslije Domovinskog rata, a to su političke elite, u svim institucijama trebale bi odgovarati. Hvala.
Imamo 2 replike. Prva je uvaženi kolega Culej. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Kolega Bulj, mi smo tu generacija, a i prošli smo dosta toga sličnoga, pa ja vjerujem da ste vi kao mali, ja sam gledao onaj poznati crtani Mali Kalimero, ono crno pile što viče „To je nepravda.“ Sve je to kolega Bulj, moj, nepravda. A mi smo ovdje svjedoci te nepravde, svakodnevno. Već godinu dana. Mi koji smo kao slučajno došli u ovaj Hrvatski sabor pa progovaramo u ime naroda. Zašto mi? Zato što pravne vertikale, ali i ne moralne vertikale, progovaraju u ovom Hrvatskom saboru, o pravu, o mnogo čemu u interesu hrvatskoga naroda, a sami su učesnici poznatih Lex Perkovića i inih drugih slučajeva, gdje su radili protupravno. Samo iz jednoga razloga, da bi zaštitili sebe i sebi slične. E pa kolega Bulj, vi ste isto tako i svjedok događanja, evo tu samo 15 metara iza našega hrvatskoga grba, kada su se 100%-tni invalidi i hrvatski branitelji, silom prilika sklonili u zaštitu Svete crkve, Vatikana i koji im je prostor ministar Ranko Ostojić, koji sada nije tu, kao ministar MUP-a i protiv kojeg ga je čovjek imenom i prezimenom podnio kaznenu prijavu, koja je odbačena, a prijava je bila zbog svega onoga prekomjernoga što je on naložio da se čini protiv hrvatskih branitelja i 100%-tnih invalida. Međutim, nije se mogla utvrditi povezanost ministra kao naredbodavca, nalogodavca svojim počinjenima i onih protiv koji je ta nesrazmjerna sila bila upotrjebljena tj. 100%-tih invalida i hrvatskih branitelja. Pa bih ja s time završio o našemu Kalimeru i o vjeru hrvatskoga naroda da će se nešto dobro desiti po njih.
Hvala. Kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Culej svaki građanin pa tako i branitelji imaju pravo na građanski prosvjed, ne ugrožavajući nikoga i to je pravo svakog građana, ja sam osobno bio aktivist, sudjelovao sam u brojnim građanskim aktivnostima, akcijama prosvjedima i to je moje pravo, hoću li biti u šatoru, neću li bit u šatoru danas u Plitvicama, gdje i također branitelji brane naša Plitvička jezera, naše nacionalno bogatstvo ili bilo kakvo i volio bi da i branitelji i druge skupine ustanu, zbog svega, svih nepravda koje su napravljene. Spomenuli ste Lex Perković, da, to je … [[Govornik se ne razumije.]] jednoga čovjeka, pa kako vjerovati u to vrijeme, čovjek koji je bio predsjednik Odbora za Ustav i Poslovnik koji kaže da će se o referendumu, kako je narod većinom izglasao treba glasati u Parlament. Naravno oni su, vertikale ove i stručne i činjenica je da je strka radila svoj posao, pravosuđe svoj posao, svi da su radili svoj posao. Ja vjerojatno 99% ne bi bio u Saboru. Ja sam nastao … [[Govornik se ne razumije.]] u svojoj sredini boreći se sa ljudima za zdravstven usluge, probleme ljudi, radnika, Dalmatinke, autoprijevoza, koji su opljačkani, jer institucije nisu radile svoj posao jel su bile podmićene, kupljene jer su pljunile po mrtvim kostima ljudi koji su davali svoj život za Hrvatsku. I naravno da svaki čovjek pozivam ima pravo na udruživanje, na upozoravanje nas koji smo odlučujemo u njihovo ime, organizirano djelovanje od branitelja, civilnih udruga, svih udruga imaju pravo pokrećati referendume i brojna druga pitanja i u tome imaju moju podršku slagao se ja s njima ili ne slagao, ali ih pozivam neka se dignu na svaki krivi potez institucija Hrvatske, a u ovome slučaju imali bi svakodnevno zbog čega se dizati [[Upadica Predsjednik: Hvala.]] I još jedno, aktivizam je vrlo dobra stvar i utjecaj na političare. Hvala vam.
Zahvaljujem. Druga replika uvaženi kolega Kirin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani predstavnici ministarstva. Uvaženi kolega Bulj. U okviru rasprave o ZKP-u postavlja se pitanje zastare ratnih zločina, dakle ne odgovaranja za žrtve. To nam je jasno po medijima, informirani smo manje-više o svemu tome, ali jedno drugo pitanje na koje ste vi već u raspravi se dotaknuo toga pitanja i dali odgovore i svoja razmišljanja. Da li treba postaviti pitanje zastare ratnih zločina u smislu kriminalne privatizacije tijekom Domovinskog rata jer znamo sve što se dogodilo. Hrvatska je ostala opustošena gospodarski, radnici su ostali bez posla, a Hrvatska je temeljem uništavanja gospodarskih subjekata svjesnog uništavanja, rasprodaje resursa iz gospodarskih subjekata bila orijentirana na uvoz, a mi dan danas plaćamo danak tome. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolega Kirin, ne zastarijevanje ratnih zločina da, ali veći zločin su učinili u privatizacijskoj pljački, veći su učinci i pretvorbi. Veći zločin. Ljudi dok su ginuli branili domovinu pa i u bivšim sistemima, režimima brojni su domoljubi Hrvati bez obzira na svjetonazor težili za samostalnom slobodnom Hrvatskom i patili su za Hrvatskom. I kada smo došli u slobodnu Hrvatsku kada smo ju ostvarili krvlju da sada imamo dvije trećine Hrvatske prazne baš zbog toga što ne smije biti zastarijevanja pljačka privatizacijske pljačke Zakona o privatizaciji čiji su učinci katastrofalni i pretvorbe i ratnog profiterstva. Jer to je djedino pravedno šta može biti prema onima koji su težili za slobodnom, demokratskom, samostalnom Hrvatskom od brojnih uznika hrvatskih od Marka Veselice od Tuđmana od svih koji su željeli pa i vi ste težili za slobodnom Hrvatskom, bili ste dosta aktivni i saborski zastupnici koji su stariji od nas koji su u Jugoslaviji težili za samostalnošću, za Hrvatskom jakom gdje će mladi ljudi ostajati. I jedina pravda je, nema zastare kriminala, pretvorbe i privatizacije i ratnom profiterstvu. To je naša obaveza prema narodu, prema onima koji sada odlaze u Irsku i roditelji koji prate svoju djecu prema Irskoj i trećim zemljama, a mi smo lipši i bolje uvjete imamo nego i Kalifornija i Irska i Novi Zeland. Institucije su krive. Moramo vratiti povjerenje, Zakon o nezastarijevanju kriminala u pretvorbi i privatizaciji i Zakon o porijeklu imovine, to je najmanje što možemo učiniti, ali to provesti u stvarnosti, a ne samo kao … sedam izmjena na papiru, gdje državno odvjetništvo, pravosuđe, Državno sudbeno vijeće radi što želi i kako želi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. S time smo završili sa replikama i pojedinačnim raspravama. I sada će u ime predlagatelja govoriti uvaženi državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa gospodin Juro Martinović. Izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici. Rekao bi da na kraju ovih rasprava koje su se odnosile na izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku i nemam baš naročito stručnih razloga, pravničkih razloga govoriti dodatno, no Ministarstvo pravosuđa uvažavajući poziciju saborskih zastupnika kao najviših predstavnika hrvatskog naroda imam potrebu zbog tog standarda poštivanje vas kao zastupnika i Hrvatskog sabora ponešto reći i o ovom zaključnom dijelu budući hrvatski građani preko vas manifestiraju svoju volju kako sam rekao i svoj odnos prema kriminalitetu. Mislim da je stručna javnost kako ona koja je sudjelovala u izradi ovog koncepta zakona tako i pravnici u okviru ministarstva u okviru Vlade, ali i puno stručnih osoba u Hrvatskom saboru i saborskim odborima je dalo potporu ovom zakonu i prepoznato je to jedna univerzalna generalna intencija da se poprave alati našem pravosuđu u njihovoj reakciji na kriminalitet, a s druge strane kao država članica EU mi smo u obvezi implementirati direktive koje se odnose u ovom slučaju na ovu specifičnu kaznenu sferu. I to smo upravo ovim izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku i napravili. Dakle u ime Ministarstva pravosuđa umjesto Vlade kao predlagatelja ja sam zahvalan svima onima koji su na stručnoj razini sudjelovali u tome da ovaj zakon dobije ovakvu formu koja je po meni optimalno što možemo danas dobiti, ali zahvaljujem i svim onima koji su svojim primjedbama, svojim stručnim, a ponekad i ne stručnim, ali dobronamjernim kritikama natjerali nas da učinimo ovaj zakon što je moguće boljim. Dakle naravno neko od zastupnika je govorio da nam je potrebno učinkovitost pravosuđa, da nam je potrebna pravednost pravosuđa. Ja mislim da su ovo univerzalne stvari da tu nitko nema dileme da bi pravosuđe moralo biti učinkovito. Imam ponekad dileme, odnosno strahova da ima nerazumijevanja tog jednog ključnog, ustavnog instituta a to je trodioba vlasti. Dakle mi imamo sudove koje su jedna grana vlasti, potpuno neovisni u svojoj slobodi primjene zakona, imamo Parlament koji je zakonodavna vlast i koji donosi zakone i imamo izvršnu vlast koja u tom segmentu u ovom konkretnom slučaju ima ulogu servisa odnosno struktura koje pripremaju zakonska rješenja najčešće na vaše inicijative. I moram reći da mi svi moramo znati, dakle ja bih rekao stručna javnost a i ova šira javnost da je vladavina prava jedno od velikih načela, naših ustavnih načela koje smo mi prihvatili a s druge strane moramo nakon što smo pristupili EU, moramo implementirati i sve one pravne stečevine koje njeguje ta obitelj u koju smo se mi uključili. Dakle, svaka, govorilo se ovdje o ravnoteži oružja kako se to to kolokvijalno u kaznenim procesima govori, dakle svako pretjerivanje, davanje pretjeranih ovlasti tijelima progona u odnosu na pravo obrane bi bilo štetno po taj generalni, očekujući zahtjev za pravičnošću. Dakle pravo na pravičnost i na jedno korektno suđenje imaju i okrivljenici budući su oni sve dok ne postaju pravomoćno osuđeni u biti štiti ih presumpcija nedužnosti. I to je to što zakonodavna vlast, dakle vi, mi koji to iniciramo i ovdje pred vama branimo moramo uvijek voditi računa o tom balansu da se stvar ne bi nagnula na jednu stranu. U ovim izmjenama osim implementacije direktiva Europskog parlamenta i Vijeća ima dio kojeg smo mijenjali upravo da negdje popravimo nekakva prava kolokvijalno rečeno progonitelja, dakle tijela gonjenja ali i da učvrstimo nekakve demokratske standarde prava, obrane u tim postupcima koje tijela, pravosudna u prvom redu sudovi ali dijelom i državno odvjetništvo i policija vode protiv osoba koje se dakle ogluše o taj zajednički ugovor, to su zakoni kojima smo mi definirali što je društveno neprihvatljivo i što čeka one koji se na društveno neprihvatljiv način ponašaju u sferi prekršajnog i kaznenog prava to su propisane sankcije. Naravno da javnost najčešće onaj dio javnosti koji nije u tom pravnom smislu stručan očekuje i ima svoja očekivanja i u smislu visine izrečenih kazni. Ali poštovana gospodo, dakle taj proces koji se vodi pred sudovima ima nekoliko svojih faza i sve te faze imaju svoja pravila, to je ovako pojednostavljeno ali tako i propisano, to je faza utvrđivanja pravno relevantnih činjenica temeljem dokaza koje nadležna tijela provode u utvrđivanju tih činjenica. Nakon toga imamo dakle materijalno kaznene norme koje ste vi, dakle koje je Parlament iznjedrio kao reakciju na nedopuštena društvena ponašanja dakle u sferi počinjenja kaznenih djela i imamo procesne alate a to je Zakon o kaznenom postupku i drugi procesni zakoni ali ovo je temeljni, primarni zakon koji određuje te alate i tijelima koja provode postupak i strankama, dakle koje su, protiv kojih se provodi postupak, jedan balans a to je ono da oni što je i kolega Grbin rekao, da to je jedna maksima pravne teorije, veoma stara i dugačka, da je bolje više osoba dakle osloboditi a bili su krivi nego samo jednu osuditi koja nije kriva i to krivnjom pomanjkanja te ravnopravnosti u alatima koje stranke u kaznenom postupku imaju. Dakle ovo je Parlament pa je tu bilo i govora o nekim stvarima koje ne idu u ovu sferu ali meni je to sve razumljivo s obzirom da sam bio i u ovim klupama pa je to razumljivo. Ali no, sutra ćemo još ne raspraviti nego kod glasovanja ako se steknu uvjeti, dakle govoriti o nekim amandmanima. Ministarstvo pravosuđa nema problem prihvatiti sve amandmane koji su u funkciji što boljeg funkcioniranja naših tijela koje provode kaznene postupke i nekoliko amandmana od saborskih odbora ćemo uvažiti koji su u nomotehničkom smislu funkcionalni i korisni za provedbu ovoga zakona. Evo ja vam se zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa. Imamo dvije replika na vaše izlaganje. Prvo je uvaženog zastupnika Davora Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče, komentirali ste ove naše rasprave u kontekstu da smo svi za vladavinu prava, jednakost građana pred pravosudnim sustavom i da i u kontekstu ovoga zakona imamo poboljšanje i očekivanu učinkovitost u provedbi istog zakona. Imam podatak ako je točan da je broj predmeta koji su zaprimljeni kod kaznenih pa i kod građanskih sudova je iz godine u godinu u padu. Pa bi se dalo iz toga iščitati ili da su sudovi učinkoviti ili da nema kaznenih djela i da bi temeljem toga trebali imati povjerenje u pravosudni sustav pa i u provedbu zakona da su svi građani jednaki pred pravosudnim sustavom. Činjenica je da je mišljenje građana da baš i nije tako, da imate sve češće slučajeve i uzimanja zakona u svoje ruke, različite oblike samopomoći i nažalost i na taj način i počinjenja kaznenih djela ili zbog nepovjerenja nemamo investicije ili građani odlaze iz RH. Pa zbog toga smo i predložili tematsku sjednicu a ne da bi politizirali. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog državnog tajnika.
Hvala vam. Gospodine zastupniče, dakle nisam se referirao na vašu inicijativu, dapače, mislim da ona može biti samo korisna, ni u kojem slučaju štetna i inicijativa da se raspravi stanje u pravosuđu, da se u sudbenoj vlasti apsolutno je dobrodošla i ja osobno a niti Ministarstvo pravosuđa sigurno ne može imati ništa protiv toga, ali ja ukazujem na činjenicu da se ne može očekivati stopostotna učinkovitost ni u jednom društvenom segmentu, a i ovom segmentu osobito dakle, mi smo demokratsko društvo, Ustav je demokratski postavljen, mi prihvaćamo standarde demokratske EU-a, dakle dajemo iste alate onome tko progoni i onome tko se brani, to je demokratski standard i od toga se ne smije odstupiti i u opasnosti da se ponekad nešto ne isprocesuira. Ali nikada ne smije biti namjera zakonodavca a to ste vi i nas koji vas servisiramo, da tu otvaramo pore ili da nekoga štitimo i ja nisam takve stvari u svojoj praksi kad sam pratio rad Parlamenta, a i kad sam u njemu sudjelovao i danas nikada prepoznao. Hvala vam.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Poštovani državni tajniče, evo vi ste govorili i o tripartitnosti vlasti, znači, izvršnoj, sudbenoj i zakonodavnoj. Ja bi se usudio na ovu našu zakonodavnu koju mi ovdje predstavljamo, koja u biti je sve manje ta koja kreira zakone ili donosi zakone, u biti mi ih ovdje samo izglasavamo što naši građani jako dobro i vide, i ono što ispada da ova zakonodavna vlast postaje predmetom sprdnje u javnosti jer ispada da su zastupnici u Hrvatskom saboru jedni od najgorih vrsta političara, a u biti mi u najvećem dijelu ne možemo ni utjecati na ono što se donosi jer zakoni se uvijek pripremaju negdje drugdje, znači onaj koji ima izvršnu vlast, on priprema zakone. Tak koji ima izvršnu vlast ima i većinu u ovome zakonodavnom tijelu, tako da na neki način sama izvršna vlast ovdje donosi zakone kakve oni žele. A o trećoj vlasti sudbenoj, isto naši građani imaju jako loše mišljenje i nemaju više povjerenja u nju, da gledamo s ove političke strane, svjedoci smo kupovanja vijećnika u stvaranju većina, znači više nisu niti izbori koji su bitni kako će građani odlučiti jer uvijek netko kupi vijećnike i stvori sasvim drugu priče od koje su željeli naši građani. Mislim da se povjerenje u ove tri vlasti jako srozalo u očima hrvatskih građana, i da je to jedna od razloga isto zašto građani mlađi napuštaju RH i odlaze negdje gdje su stvari bolje uređene nego ovdje jer jednostavno više ne vjeruju niti u sudstvo niti nas u Hrvatskom saboru, a bogami niti u izvršnu vlast koji predstavlja Vlada RH i ministarstva i ministri. Hvala.
Odgovor uvaženog državnog tajnika.
Hvala vam na tome što ste mi dali šansu da vam odgovorim na ovim primjedbama. Dakle, ono što mogu reći svoje osobno promišljanje a to je jednu filozofsku definiciju prava a to je vječni pokušaj da se dosegne pravda. A ovo što govorite o ulozi saborskih zastupnika i Sabora u proceduri donošenja zakona, s tim se ja jednostavno ne slažem. Dakle, vi ako ste slušali dobro i raspravu i danas o ovome zakonu morali ste zapaziti da je to trajalo više od godinu dana. Da je to prošlo niz razina kako izvan Sabora, tako i saborske odbore. Ja sam na nekoliko saborskih odbora branio ovaj zakon i neke druge zakone koji dolaze od Vlade i moram vam reći da sam doživio veoma dinamične rasprave na saborskim odborima, dakle od saborskih zastupnika. Tako i ovdje ali ne mislim da je potrebno voditi političke i saborske ratove oko nekih stvari u zakonima ako prepoznamo da su oni zaista jedna opća intencija i potreba za dobrobit sviju građana u RH. Govoriti univerzalno o problemima sudbene vlasti u odnosu na zakone, dakle mi ovdje odnosno vi, donosite zakone i dajemo alate svima. Kroz te zakone vi šaljete poruku i sudbenoj vlasti što se od njih očekuje. Kontrolirati ih ne možemo, to je jednostavno demokracija. Nastojati možemo, kritizirati možemo, stvarati tu interakciju između jedne i druge i treće vlasti i to je ono što se u demokracijama radi. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. S time zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, drugo čitanje, P.Z.E. br. 78. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Peđa Grbin. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Ponovo uvaženi kolega Juro Martinović, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa. Krećemo dakle sa Odborom za zakonodavstvo. Imamo dva.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Evo da Vlada kao predlagatelj na predložene amandmane se odlučila amandman broj jedan Odbora za zakonodavstvo prihvatiti i on će činiti integralni dio tekst predloženog zakona. Amandman broj dva. također Vlada kao predlagatelj prihvaća i taj amandman će činiti sastavni dio tekst predloženog zakona.
Dobro. Sada prelazimo onda na amandman uvaženog kolege Peđe Grbina.
Vlada nije prihvatila amandman kolege Peđe Grbina iz razloga što je on u cjelokupni zakon u integralnom smislu predlagao da se odredi jedan dulji prostor, dakle tog vacatio legisa. Vlada smatra i jedan dio normi ovih izmjena je odgođen u onom dijelu gdje će se obavijesni razgovori morati snimati i dopustiti okrivljenicima da imaju odmah na početku branitelja iz razloga što je potrebna tehnička prilagodba. U ostalom dijelu radi se o prilagodbi naših, dakle zakona zakonima u stari direktivama EU i smatrali smo da to treba ići, stupiti na snagu odmah ovako kako smo rekli u zakonu.
Izvolite kolega Grbin očitujte se.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, predmetne izmjene Zakona o kaznenom postupku imaju 137 članaka, dakle 137 članaka. Njima se mijenja gotovo 25% Zakona o kaznenom postupku. Moj amandman u stvari predlaže produženje tzv. vacatio legis na način da čitav zakon, a ne samo šest članaka o kojima je govorio uvaženi gospodin državni tajnik stupe na snagu 1. prosinca 2017. Zašto? Zato što se radi o opsežnoj izmjeni za koju će biti potrebna prilagodba koja nije provedena. Ukoliko ovaj amandman ne prihvatimo dogodit će se sljedeća situacija. Mi ćemo danas zakon usvojiti, zakon će biti objavljen krajem sljedećeg tjedna, a za 8 dana nakon toga, dakle 15 dana od današnjeg svi sudovi u RH će ga morati primjenjivati u praksi. Dakle, ponovit ću još jednom. Mi nismo pripremili stupanje na snagu ovog zakona, a on će stupiti na snagu za 15 dana u nečemu što je izuzetno osjetljivo kao što je kazneni postupak u kojem se odlučuje o pravima i slobodama građana RH. Opet ćemo doći u probleme koje već imamo pogotovo u prvostupanjskom kaznenom sudovanju gdje se gomilaju neriješeni predmeti. U čitavom pravosuđu imamo pad neriješenih predmeta, znači rješavamo zaostatke osim u prvostupanjskom kaznenom sudovanju i što mi onda radimo? Donosimo novi zakon, mijenjamo gotovo četvrtinu Zakona o kaznenom postupku i onda kažemo to će stupiti na snagu u roku 15 dana od glasovanja u Hrvatskom saboru. Poštovane kolegice i kolege, naravno, tražim glasovanje o ovom amandman jer mislim da u protivnom, nastati će iznimna šteta po funkcioniranju našeg kaznenog sudovanja. Hvala.
Dobro. Dajem na glasovanje. Tko je za ovaka amandman koji je predložio kolega Grbin? Utvrđujem da nije dobio dovoljan, potreban broj glasova i on nije, dakle postao dio zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazanom postupku. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 107 glasova za i 7 suzdržanih, donesen Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kazanom postupku.
Sada bismo prešli na slijedeći zakon, to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, drugo čitanje, P.Z.E. br. 119. Predlagatelj akta je Vlada RH, temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika, a u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince, prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe, njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Ponovno uvaženi državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, gospodin Juro Martinović. Izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici, dakle evo pred nama je još jedan zakon iz te kazneno-prekršajne sfere. On je nešto manje obuhvatan, pa mislim da ćemo imati nešto lakši posao, nadam se da kad dođemo do tog konačnog prijedloga zakona. Dakle, prijedlog zakona raspravljen je i podržan na Odboru za zakonodavstvo i Odboru za pravosuđe Hrvatskog sabora a u raspravi na plenarnoj sjednici podržan je od Kluba zastupnika HDZ-a. Nije bilo drugih prijedloga, primjedbi i mišljenja na prijedlog zakona, stoga nema razlike između rješenja koja se predlažu u ovom drugom čitanju u odnosu na rješenje iz prijedloga zakona iz prvog čitanja. Dakle, Prekršajni zakon iz 2007. godine donesen je 10. listopada 2007., stupio je na snagu u siječnju 2008. Zakon je izmijenjen i dopunjen dva puta, u 2013. godini, na snazi je od 01. lipnja 2013. godine i ove druge izmjene su na snazi od 01. siječnja 2014. godine. Treće izmjene i dopune Prekršajnog zakona stupile su na snagu 21. listopada 2015. godine i bile s u inicirane i provedene zbog određenih pravno-obvezujućih akata EU-a koji su posebni zakoni morali prenijeti u domaće zakonodavstvo a zahtijevale su proširenje zakonodavnog okvira prekršajnog prava. To proširenje odnosilo se na omogućavanje propisivanja i izricanja većeg raspona i viših iznosa, te različitih načina izračuna određenih novčanih kazni, omogućavanje propisivanja i izricanja zaštitnih mjera zabrane obavljanja poslovnih ili djelatnosti u duljem trajanju pa čak i trajno omogućavanje određenim ovlaštenim tužiteljima da javno objavljuju sudske odluke o prekršajima, pa i nepravomoćne na vlastitim mrežnim stranicama što mi do sad u našoj praksi nismo imali. Dakle, prije pravomoćnosti se može na stranicama u prvom redu regulatora u EU, a kod nas tih regulatora ima nešto, ali nisu još zaživjeli kao u EU. Dakle, oni već nakon prvog stupnja mogu kao ovlašteni tužitelji mogu na svojim stranicama objaviti prvostupanjsku odluku. Posebni zakoni koji su prenosili takve pravno obvezujuće akte EU u domaće zakonodavstvo spadali su nadležnost relativno novijih subjekata u pravnom sustavu RH, tzv. neovisnih regulatornih agencija, odnosno pravnih osoba sa javnim ovlastima kojima je posebnim zakonom utvrđen status neovisnog regulatora. Tako je Prekršajni zakon iz 2015. godine stvorio zakonodavni okvir u skladu s pravno obvezujućim aktima EU koji su u to vrijeme stupili ili stupali na snagu ili su bili poznati da im predstoji prenošenje u domaće pravo s očekivanjem da će i budući, slični akti krenuti unutar takvog zakonodavnog okvira. Međutim, u međuvremenu nastaju novi pravno obvezujući akti EU koji u izvjesnoj mjeri prelaze ili odstupaju od gore opisanog zakonodavnog okvira. A osim toga, zakoni koji ih prenose u domaće pravo nisu u nadležnosti samo pravnih osoba sa javnim ovlastima kojima je posebnim zakonom utvrđen status neovisnog regulatora, nego i tijela državne uprave i vlasti u prvom redu Ministarstva financija, Financijskog inspektorata njihovog, te Ureda za sprječavanje pranja novca, nadalje Porezne uprave, Carinske uprave i Hrvatske narodne banke. Dakle, takvi slučajevi je četvrta direktiva, takav slučaj je četvrta direktiva broj 8. 49 iz 2015. Europskog parlamenta i Vijeća od svibnja 2015. godine o sprječavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma o izmjeni Uredbe EU 648 iz 2012. Europskog parlamenta i Vijeća, te o stavljanju izvan snage Direktive iz 2005. broj 60. Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije iz 2006. godine broj 70. o sankcijama za čije je prenošenje u domaće zakonodavstvo je određen rok do 26. lipnja 2017. godine. Stoga se predlaže izmjena članka 33. dakle gdje se govori o novčanoj kazni za takve prekršaje na način da se u stavku 10. tog članka omogućava da se za prekršaje za koje je pravno obvezujućim aktom EU određen raspon novčane kazne ili opći minimum ili opći maksimum novčane kazne ili način izračuna novčane kazne posebnim zakonom za počinitelja prekršaja može propisati i izreći novčana kazna u iznosu za koji ne vrijede opća pravila iz Prekršajnog zakona iz stavka 1 do 9 članka 33. ovog Zakona. Važeća odredba članka 33a. o iznosima i načinu izračuna novčane kazne ne može paralelno egzistirati sa ovom izmjenom, izmjenom članka 33. te se stoga kao takva preuska briše. Ostale izmjene i dopune su u stvari povezane, odnosno nužne zbog izmjena ove dvije odredbe članka 33. i brisanja članka 33a. S obzirom na veći broj mogućih varijanti, kombinacija određenja visina ili načina izračuna visine novčane kazne bilo koji i bilo kakav statično postavljen je zakonodavni okvir u tom pogledu nije jamstvo da bi bio dovoljan da obuhvati zahtjeve nekog budućeg pravno obvezujućeg akta EU, pa bi u svakom takvom slučaju bili primorani mijenjati Prekršajni zakon. Naime, domaći zakonodavni okvir nije brana niti prepreka dugoročnijim rješenjima iz europske pravne stečevine, jer je RH kao i druge punopravne države članice EU dužna u svoje domaće pravo prenijeti i pravno obvezujuće akte EU, pa bi u svakom takvom slučaju ionako bili primorani mijenjati Prekršajni zakon. Dakle, prema članku 288. Ugovora o funkcioniranju EU pravni akti EU su uredbe, direktive, odluke, preporuke i mišljenja od kojih samo preporuke i mišljenja nemaju karakter pravno obvezujućih akata. Stoga se predlaže takvo fleksibilno zakonodavno rješenje koje će omogućiti posebnim zakonima nesmetano prenošenje prava obvezujućih, pravno obvezujućih akata EU uz istodobno preveniranje zakonodavne nužnosti stalnih i čestih izmjena Prekršajnog zakona. Nadam se da ste svi razumjeli. Dakle, u EU regulatori, a i kod nas imaju posebne Zakone o prekršajima gdje su propisane kako materijalne norme, tako i sankcije. I one su u EU daleko, daleko u većim iznosima, veće su zapriječene kazne nego što je to kod nas. Mi to moramo implementirati s obzirom da učestalo implementiramo određene direktive iz te oblasti, ovdje se zakonodavac iz pragmatičnih razloga odlučio napraviti Prekršajni zakon kao temeljni zakon iz sfere prekršaja takav da se ne mora raditi zahvat u ovaj zakon temeljni svaki puta kada implementiramo neku direktivu, recimo iz sfere pranja novca. Mijenjat će se samo onaj dio, dakle implementirat će se to samo u Zakon o sprječavanju pranja novca gdje su propisana, dakle i prekršajna djela i njihove sankcije, a neće se morati ići zahvat u ovo. I mislim to je sav smisao ove izmjene Zakona o prekršajima. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista se javio uvaženi zastupnik Miroslav Šimić. Ne vidim ga ovdje, gubi pravo na govor. Sljedeći u ime Živoga zida i SNAGA-e uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Ne vidim ga. Nema ni njega, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi zastupnik Orsat Miljenić. Ne vidim ga, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažena zastupnica Marija Jelkovac. Nje ima, evo izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, drage kolegice i kolege. Evo ja ću pokušati biti kratka. Dakle, pred nama je danas Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona raspravljen je na trećoj sjednici koju smo imali 4. svibnja ove godine podržan je od Odbora za zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe a nije bilo niti drugih prijedloga i primjedbi na sam prijedlog zakona, pa stoga nema niti razlike u konačnom prijedlogu zakona, a uvodno su na sam prijedlog koji smo raspravljali. Isto tako na ovaj konačni prijedlog zakona nije bilo amandmana i usvajanje jednoglasno i na Odboru za zakonodavstvo i na Odboru za pravosuđe. Ovim izmjenama predloženim u konačnom zakonu, implementiraju se odredbe 4 Direktive 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća o sprječavanju korištenja financijskih sustava u svrhu pranja novca ili financiranju terorizma. Predloženim konačnim zakonom, usklađen je izričaj sukladno europskim propisima, te je izraz rad na crno zamijenjen riječima neregistriranog rada i zapošljavanja. Najznačajnije su ipak promjene odredbi vezanih na propisivanje izricanje novčane kazne, te se uvodi mogućnost propisivanje izricanje novčane kazne u postotku i od zaštićene vrijednosti. Također je važno da se ustanovi fleksibilan zakonodavni okvir za novčane kazne, u slučajevima transpozicije pravno obvezujućih akata EU, pa na taj način nećemo se naći u situaciji da u slučaju nekog budućeg pravno obvezujućeg akata EU, moramo mijenjati prekršajni zakon, što je vrlo pozitivno i na taj način, ustvari dolazi i do veće pravne sigurnosti. Naime, izmijenjen je čl.33. stavak 10. te se omogućuje da se za prekršaje za koje je pravno obvezujućim aktom EU određen raspon novčane kazne odnosno novčani minimum ili maksimum, ili način izračuna, posebnim zakonom će se moći propisati, izreći novčana kazna u iznosu za koje ne vrijede opća ograničenja iz prethodnih stavka navedenog čl.33. zakona. Dakle to je po nama i najvažnija izmjena u ovom prijedlogu i stoga će Klub HDZ-a podržati ovaj konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama prekršenog zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Kolegica Jelkovac, javio sam se za repliku iz jednog razloga, danas raspravljamo o ovim pravosudnim zakonima, međutim, meni se često postavlja pitanje, da li smo svjesni uvjeta u kojima rade ti prekršajni suci. I mislim da je to nešto o čem bi mi isto trebali ovdje raspravljati. Kada vidite uvjete na Prekršajnom sudu u Zagrebu, to je katastrofa, hoćete u Gorici ili negdje drugdje, do toga da ti suci se praktički nemaju di oprati komad voća nego to moraju raditi u WC-u, a da ne govorim kakvi su uvjeti za kancelarije. Te kancelarije su smještene u bivšim prostorima, koje su bile kancelarije jedne tvrtke koje naprosto ne odgovaraju uvjetima da tamo budu ljudi koji dolaze na saslušanje i sve skupa. Mislim da mi kao saborski zastupnici uz ove zakonske promjene koje se usklađuju sa Direktivom EU, idu ka tome da bi ti sudovi bili čim efikasniji da bi bili na usluzi naših građanima, mi moramo razmišljati i kako i u kojim uvjetima ti ljudi rade, jer to su sve visokoobrazovani ljudi, vrlo stručni, međutim uvjeti rada ih vrlo često tjeraju da odlaze od tuda i onda na žalost sa lošom kvalitetom pada i kvaliteta rada u sudu. Dakle moramo pogledati jedan cjelokupni okus u kojem se ovaj zakon primjenjuje i onda naprosto kada raspravljamo o državnom proračunu, onda neke stvari naprosto moramo uzeti u obzir.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Šuker, apsolutno se slažem s vama. Dakle činjenica je da puno puta, pa općenito među građanstvom je prisutna samo kritika svih koji rade u državnim institucijama pa tako i sudstva, a ovo što vi kažete je zaista tako, ja sam svjesna te činjenice da ne samo u prekršajnim sudovima, nego i u drugim sudovima uvjeti nisu sjajni i da zaista, nadam se ustvari da ćemo i kroz državni proračun naći mogućnosti da se ta situacija popravi, ali evo spomenula bi primjer iz mog grada, grada Karlovca gdje je sud obnovljen iz sredstva EU, i zaista vjerujem, ovih dana trebaju se suci vratiti u zgradu i u puno bolje uvjete rada. Tako da evo, to je isto tako jedna sugestija i mogućnost, da se i sredstvima europskih fondova poboljšaju zaista materijalni uvjeti u našim sudovima i na taj način zaista omogućimo sucima i kvalitetniji, bolji rad. Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovom zakonu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, drugo čitanje, P.Z.E. br. 119. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 118 glasova za donesen Zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona.
Prešli bismo na sljedeći zakon to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, drugo čitanje, P.Z. br. 80 Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske, temeljem članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnosi na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Njihova izvješća primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Evo opet državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, gospodin Juro Martinović. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] i zastupnici, dakle vi koji ste u kontinuitetu danas u Saboru, mislim da prepoznajete o čemu se ovdje radi. Dakle, mijenjamo Zakon o Uredbu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, mijenjamo ga u paketu sa promjenom Zakona o kaznenom postupku, mijenjamo ga u onom segmentu gdje smo imali preklapanje u regulativi u odnosu na oduzimanje imovinske koristi stečene kaznenim dijelima i prekršajem. Ta materija je bila regulirana odnosno ja bi rekao pre regulirana pa se nalazila u Zakonu o kaznenom postupku u tom posebnom Zakonu o oduzimanju imovinske koristi i dijelom u ovom Zakonu o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. I upravo ova izmjena je kratka, mala i ona je paket. U njoj se iz Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta brišu odredbe koje tretiraju materiju oduzimanja imovinske koristi stečene kaznenim djelima i prekršajima i smatram da se radi o jednom potpuno tehničkom rješenju i da prošlo je i prvo čitanje dakle ovo je faza drugog čitanja, ali mislim da nije izazivalo bilo kakvu polemiku s obzirom da se radi o čisto pravno-tehničkom zakonu koji kvalitetnije i bolje uređuje materiju odnosno na jedno je mjesto fokusira kako bi tijela koja primjenjuju zakon u tom segmentu gdje se treba učinkovito oduzeti imovina koja je stečena kaznenim djelom i prekršajima stavi na jedno mjesto tamo gdje je to najvažnije, a to je Zakon o kaznenom postupku i to je sve što sam vam želio poručiti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. hvala. Otvaram raspravu. Prvi se javio uvaženi zastupnik Orsat Miljenić. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeći u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažani zastupnik Marko Šimić. Nema ni njega, gubi pravo na raspravu. Pojedinačno se javio za raspravu uvaženi zastupnik Miro Bulj koji povlači. Prema tome, time zaključujem raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o Uredbu za sabijanju korupcije i organiziranog kriminaliteta, drugo čitanje, P.Z.E. br. 80. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molio bih ponovno, kolegu Juru Martinovića, državnog tajnika u Ministarstvu pravosuđa da se očituje.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Dakle Vlada, kao predlagatelj u odnosu na amandman Odbora za zakonodavstvo, to je bio jedan amandman. Vlada je odlučila prihvatiti ovaj amandman i on će činit sastavni dio teksta zakona.
Hvala vam lijepa. Da ja dajem na glasovanje sada Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakonu o Uredbu za sabijanju korupcije i organiziranog kriminaliteta. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 118 za, 5 suzdržanih donesen Zakona o izmjenama Zakonu o Uredbu za sabijanju korupcije i organiziranog kriminaliteta zajedno sa usvojenim amandman.
Prelazimo na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i prekršajem, drugo čitanje, P.Z. broj 79. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe, njihova izvješća primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, ponovo uvaženi državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa gospodin Juro Martinović. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Evo dakle ponovno jedna rekao bih još blaža priča. Ukida se ovim zakonom prestaje važiti Zakon o ustvari ovo je Zakon o prestanku važenju Zakona o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i prekršajem. Govorili se danas u ovoj Sabornici dosta, dakle imali smo to trojnu regulativu Zakon o kaznenom postupku, Zakon o posebno zakonu i u Zakonu o USKOK-u. kao što ste vidjeli u prethodnom mom izlaganju sada smo te odredbe maknuli iz Zakona o USKOK-u, prebacili smo te odredbe u Zakon o kaznenom postupku. Dakle donosimo zakon kojim prestaje važiti poseban zakon kojeg smo imali o postupku oduzimanju imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i prekršajem. Ovaj zakon ima samo dva članka i treći kada stupa na snagu pa mislim da on nije bio predmet nikakvih posebnih stručnih, a niti drugih rasprava. I u tom smislu imao sam potrebu samo vam iznijet ovo da eventualno izbjegnemo, ali naravno dopušteno je o svemu diskutirati, da izbjegnemo nepotrebno raspravljanje. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa. Uvaženi državni tajniče. Vi ukidate Zakon o oduzimanje nezakonito stečene imovine i ključno je pitanje ne zbog čega je taj zakon ukinut nego je koliko je te nezakonito stečene imovine oduzeto po tom zakonu. Znači da li možete hrvatsku javnost izvijestiti s obzirom da je to doista interesira, koliko je do sada oduzeto nezakonito stečene imovine u RH? Evo građani sumnjaju da se radi o desetinama i stotinama čak milijardi kuna u posljednjih 27 godina, a prema onim analizama koje smo dobili od ministarstva nadležnoga do sada je oduzeto tri milijuna kuna. Dakle da li je istina da je u cijelom ovom razdoblju dok je postojao taj zakon oduzeto samo tri milijuna kuna nezakonito stečene imovine? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Uvaženi zastupniče Bunjac. Dakle moram reći da krivo govorite kada kažete sa smo ukinuli zakon odnosno formalno ispravno, ali mi nismo ukinuli normu koja to regulira. Dakle naravno ne očekujem da to radite sa nekim lošim namjerama, ali vjerojatno ste ispustili iz vida tijekom rasprave, da je ovaj zakon stavljen izvan snage samo iz razloga što su sve norme koje reguliraju materiju oduzimanja protuzakonito stečene imovinske koristi s kaznenim djelima i prekršajima prebačene u temeljni zakon o postupku, a to je Zakon o kaznenom postupku. Što se tiče ovih izvješća koja od mene očekujete, Ministarstvo pravosuđa u ovom trenutku i u ovom postupku nema namjeru iznositi nikakve podatke. Te podatke dobivate vrlo često u izvješćima nadležnih tijela koje imaju obvezu podnositi izvješće pa i o takvim predmetima pred hrvatski Parlament. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti će uvaženi zastupnik Marko Šimić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege zastupnici. U svojoj raspravi o prijedlogu zakona, o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama kaznenog postupka zapravo osvrnuo sam se i na predložene izmjene ovoga zakona. Stoga ostaje nam utvrditi da ne bi širili raspravu u nekakvom smjeru koji nije više možda niti potreban. Reći ću samo da je predlagatelj, odnosno da se predlagatelj odlučio za premještanje pojedinih odredbi iz ovoga zakona u Zakon o kaznenom postupku iz 2008. godine. Naravno onih odredaba koje po svom sadržaju ulaze u područje upravo toga zakona. Time se uz sadržajne izmjene pojedinih odredbi nastoji objediniti pravna regulacija postupka oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom odnosno protupravnom radnom u jednom propisu. Intencija je predlagatelja da se objedinjavanjem ključnih odredbi koje se odnose na oduzimanje imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom u Zakonu o kaznenom postupku izbjegne neujednačenost u njihovoj primjeni te osigura puna i jedinstvena primjena ovih odredaba u praksi. Na kraju valja dodati da postupak oduzimanja imovinske koristi kao adhezijski postupak prema mišljenju predlagatelja treba biti reguliran upravo u Zakonu o kaznenom postupku dok bi se pojedina pitanja koja se tiču ovrhe raspolaganja sa oduzetim stvarima i slično a koja se ne odnose izravno na kazneni postupak i dalje treba regulirati posebnim propisima. I na samome kraju Klub zastupnika HDZ-a prihvatiti će i podržati prijedlog raspravljenog konačnog zakona i dakle sukladno zaključcima i mišljenjima matičnog odbora i zainteresiranih odbora pozdraviti ćemo donošenje još jednog zakonodavnog okvira i zakoni za koji se nadamo da će poboljšati i ubrzati postupak sudovanja u kaznenim predmetima. Hvala vam.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. E sada, budući da je veliki broj zastupnika neočekivano povukao, javio se za diskusiju u ime klubova ili pojedinačno a onda povukao, mi ćemo sada napraviti jednu stanku jer trebaju doći predstavnici predlagatelja pa ćemo napraviti stanku od 15-ak minuta i vidimo se u 12,30 ovdje. Nastavljamo sa Prijedlogom o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristup osnovnom računu. Redom idemo. STANKA U 12,10 SATI
Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarenim kaznenim dijelom i prekršajem, drugo čitanje, P.Z.E. br.79. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarenim kaznenim dijelom i prekršajem. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 121 glas za, donesen Zakona o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarenim kaznenim dijelom i prekršajem.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 12, 25 SATI]] Evo, kolegice i kolege, stanka nam je istekla u međuvremenu smo pozvali nenadano uvaženog državnog tajnika koji nije to očekivao, ali puno je bilo odustajanja od rasprave, pa ćemo sad prijeći na točku: - Konačni prijedlog Zakona o usporedivosti naknada prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 83. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH, i članka 172. Poslovnika, u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince, prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor financije i državni proračun, a njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu financija gospodin Željko Tufekčić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici, pred vama se dakle nalazi Konačni prijedlog Zakona o usporedivosti naknada prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu, na trećoj sjednici Hrvatskog sabora održanoj početkom ožujka, donesen je zaključak kojim je prihvaćen prijedlog Zakona o usporedivosti naknada prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu. U prvom čitanju sa 124 glasa za i jedna glas je bio suzdržan. U tadašnjoj saborskoj raspravi, prevladala je značajna podrška donošenju ovog zakona. Upućene primjedbe i prijedlozi pomno su razmotreni, međutim zaključeno je da su izvan opsega predmeta uređenja ovog zakona, a radilo se o uređenju bankovnih naknada za pravne osobe, gašenju poslovnica banaka u općinskim središtima, isplati plaća u gotovom novcu, uređenju zatvaranja posljednjeg računa koji su uzeti iz ovrha itd. Slijedom navedenog, nema razlike između rješenja koja su predložena ovim konačnim prijedlogom zakona u odnosu na prijedlog zakona koji je bio prezentiran u prvom čitanju. Dopustite da vam ponovno kratko predstavim sam zakon, njegove ciljeve i očekivane učinke. Dakle, ovim zakonom uređuju se pravila za usporedivost naknada koje se naplaćuju potrošaču, prebacivanje računa za plaće unutar RH te otvaranje i korištenje osnovnog računa za plaćanje. Važno je napomenuti da se odredbe ovog zakona odnose samo na potrošače a ne i na pravne osobe. Predmet ovog zakona do sad nije bio uređen propisima RH, a glavni poticaj za donošenje zakona je prijenos Direktive br. 92 iz 2014. Europskog parlamenta i vijeća iz srpnja 2014., o usporedivosti naknada povezanih s računima za plaćanja, prebacivanju s računa za plaćanje i pristupu računa za plaćanje s osnovnim uslugama. Dakle, ova se direktiva ovim zakonom implementira u pravni poredak RH. Uz prijenos odredbi direktive, glavni razlog predlaganja ovog zakona je potreba za povećanje transparentnosti i usporedivosti naknada povezanih sa računom za plaćanje, ublažavanje poteškoća prilikom prebacivanja računa za plaćanja te osiguravanja pravo potrošačima da otvore i koriste se osnovnim računom za plaćanje. Donošenje zakona očekuje se unaprjeđenjem pružanjem usluga platnog prometa potrošačima, posljedično i moguće povećanje razine tržišnog natjecanja u sektoru bankovnih usluga stanovništvu. Ovim zakonom uređen je račun za plaćanje koji je definiran kao račun koji vodi pružatelj platnih usluga na ime jednog ili biše potrošača, a putem kojeg potrošač može barem uplaćivati novčana sredstva, podizati gotovo novac te izvršavati i primati platne transakcije uključujući kreditne transfere u korist druge osobe ili od druge osobe. Iz navedenih funkcionalnosti računa trenutno bi se u RH računom za plaćanje prvenstveno smatrali tekući i žiroračuni potrošača, u kunama i stranim valutama. Što se tiče trenutne situacije u ovom području krajem 2015. godine kod kreditnih institucija u RH potrošači su ukupno imali otvorenih 7 milijuna 258 tisuća i 363 transakcijska računa, a broj potrošača u RH na isti dan krajem dakle 2015. koji je imao barem jedan transakcijski račun iznosio je 3 milijuna i 608 tisuća i 852 iz čeg proizlazi da u prosjeku hrvatski potrošači, odnosno hrvatski građani imaju otvorena dva transakcijska računa. Dakle, ciljevi donošenja zakona jesu slijedeći. Povećati transparentnost i usporedivost naknada povezanih sa računom za plaćanja, uspostaviti pravila za prebacivanje računa za plaće unutar RH, olakšati prekogranično otvaranje računa za plaćanje i uspostaviti pravila za otvaranje i korištenje osnovnog računa. Kad govorimo o povećanju transparentnosti i usporedivosti naknada to ovaj zakon predviđa postići putem tri instrumenta. Prvi je informativni dokument o naknadama, drugi je izvješća o naknadama i treći je usporedba naknada. Dakle, kad govorimo o informativnom dokumentu o naknadama, temeljem ovog zakona kreditna institucija dužna je prije nego što se potrošač obveže ponudom ili okvirnim ugovorom o računu za plaćanje i to dovoljno unaprijed, dati potrošaču informirani dokument o naknadama za najreprezentativnije usluge povezane sa računom za plaćanje i pojmovnik koji mora obuhvatiti barem nazive i definicije usluga. Pritom će biti u obvezi koristit se nazivima usluga s konačnog popisa najreprezentativnijih usluga povezanih sa računom za plaćanje, čim će se potrošaču dodatno olakšati usporedivost ponuda različitih kreditnih institucija. Ako se jedna ili više usluga povezanih sa računom za plaćanje nudi kao dio paketa usluga povezanih sa računom za plaćanje, informativni dokument o naknadama mora sadržavati i naknadu za cijeli paket usluge uključene u paket i njihovu količini kao i dodatni naknadu za bilo koju uslugu koja prelazi količinu obuhvaćenu naknadom za paket. HNB podzakonskim propisom utvrđuje popis od najmanje 10 a najviše 20 najreprezentativnijih usluga povezanih sa računom za plaćanje te svake četiri godine procjenjuje i po potrebni ažurira taj popis. Izvješće o naknadama je, rekli smo drugi instrument putem kojeg ćemo povećati transparentnost. Dakle, radi se o tome da kreditna institucija je dužna za izvršene usluge povezane sa računom za plaćanje najmanje jednom godišnje besplatno dati ili učiniti dostupnim potrošaču izvješće o svim obračunatim i plaćenim naknadama i kamatama povezanim sa računom za plaćanje uključujući i informaciju o kamatnoj stopi, ukupnom iznosu za računanje tih kamata na ugovoreno prekoračenje. Time će se potrošače dodatno informirati o stvarnom iznosu naknada koje plaća na godišnjoj razini kao i ukupnom iznosu zaračunatih kamata na ugovoreno prekoračenje u istom razdoblju. Usporedba naknada u svrhu, dakle povećanja transparentnosti naknada HNB odnosno Hrvatska narodna banka na svojoj će internetskoj stranici objavljivati usporedbu naknadu koje različite kreditne institucije naplaćuju potrošačima za najreprezentativnije usluge povezane sa računom za plaćanje. Svrha je omogućiti potrošačima pristup nepristranim i vjerodostojnim informacijama o stvarnoj visini naknada vezanih uz račun za plaćanje koje naplaćuju sve kreditne institucije u Republici Hrvatskoj. Pristup navedenoj stranici bit će naravno besplatan i potrošačima će omogućiti dobivanje jasnih, sažetih i točnih informacija o naknadama koje naplaćuju kreditne institucije u RH i to sve na jednom mjestu bez nepotrebnih troškova. Time će potrošači vrlo jednostavno moći odabrati najpovoljniju kreditnu instituciju, te bi se sukladno tome trebalo povećati i tržišno natjecanje među kreditnim institucijama. Također sve kreditne institucije dužne su na svojoj internetskoj stranici osigurati poveznicu sa navedenom stranicom Hrvatske narodne banke. Zakonom se uvode pravila kojima se za potrošače pojednostavljuje i uređuje usluga prebacivanja računa za plaćanje na području RH odnosno prebacivanje računa za plaćanje iz jedne kreditne institucije u drugu kreditnu instituciju. Usluga prebacivanja treba omogućiti potrošaču jasan, brz i siguran postupak prebacivanja računa za plaćanje u istoj valuti kod pružatelja platnih usluga u RH i to bez velikog administrativnog ili financijskog opterećenja za potrošača. Da bi ostvario to svoje pravo za prebacivanje računa za plaćanje na području RH potrošač će morati samo dati punomoć kreditnoj instituciji kod koje želi prebaciti svoj račun. Zakonskim rokom od 12 radnih dana, informacije o trajnim nalozima, izravnim terećenjima i ponavljajućim dolaznim kreditnim transferima koji se izvršavaju na računu za plaćanje, te stanje računa će biti prebačeni iz jedne kreditne institucije u drugu. Naknade povezane sa uslugom prebacivanja moraju biti razumne i u skladu sa stvarnim troškovima tog pružatelja platnih usluga. Nadalje zakonom se uređuje i način otvaranja i korištenja osnovnog računa za plaćanje u kreditnim institucijama za potrošače sa zakonitim boravištem u EU. Iako pružatelji platnih usluga i danas nude određenim kategorijama potrošača, na primjer studentima, umirovljenicima itd. otvaranje i korištenje računa za plaćanje po povoljnijim uvjetima ovim zakonom će se za posebno osjetljivu skupinu potrošača korisnika socijalne pomoći omogućiti ostvarivanje prava na osnovni račun uključivo i pravo na 10 besplatnih nacionalnih platnih transakcija. Osnovni račun obuhvaća usluge otvaranja i vođenja računa za plaćanje, polaganje novčanih sredstava na račun, podizanje gotovog novca s tog računa, izvršenje platnih transakcija, dakle izravnih terećenja, platnih transakcija putem platne kartice uključujući plaćanje putem interneta i kreditnih transfera itd. Pravo na otvaranje i korištenje osnovnog računa je nediskriminirajuće i lako je dostupno. Zakonom se obveza otvaranja i vođenja osnovnog računa određuje za one kreditne institucije u RH čija financijska snaga i mrežna rasprostranjenost poslovnih jedinica osigurava široku dostupnost svim potrošačima koji žele otvoriti osnovni račun. Kreditna institucija koja prema revidiranim godišnjim financijskim izvješćima za prethodnu godinu ima ukupnu imovinu veću od 15 milijardi kuna dužna je potrošačima nuditi osnovni račun, a ostale kreditne institucije to mogu učiniti ukoliko žele. Osnovni račun vodi se u kunama, a ugovoreno prekoračenje po njemu nije dopušteno. Naknada za otvaranje i korištenje osnovnog računa potrošača koji pripada osjetljivoj skupini iznosila bi oko 7 kuna mjesečno. Zakonom je predviđeno njegovo stupanje na snagu osam dana od dana objave u Narodnim novinama, osim odredbi Zakona o transparentnosti i usporedivosti naknada povezanih sa računom za plaćanje koje stupaju na snagu prvog dana nakon proteka roka od 9 mjeseci od dana stupanja na snagu delegiranog akta Europske komisije kojim će se definirati format i struktura tih odredbi. Dakle, čeka se donošenje uredbe Europske komisije. Nakon toga će HNB pravilnikom navedeni delegirani akt, odnosno uredbu prenijeti u pravni sustav RH i nakon toga stupaju na snagu ove odredbe o transparentnosti. Očekuje se da će Europska komisija ovaj akt donijeti u trećem kvartalu ove godine. Dakle, kako smo iz obrazloženja mogli vidjeti, zakonom se povećava transparentnost naknada povezanih sa računom za plaćanje, olakšava se puno jednostavnije, brže i povoljnije prebacivanje računa za plaćanje iz jedne u drugu kreditnu instituciju. Omogućava se otvaranje i korištenje osnovnog računa, tako da mislimo da će ovaj zakon itekako biti usmjeren većoj zaštiti potrošača, njihovoj boljoj informiranosti, te bolje tržišnom položaju. I mislimo da je svakako zakon vrijedan vaše podrške kao što se dogodilo uostalom i u prvom čitanju. Evo ja vam zahvaljujem na pozornosti i očekujem konstruktivnu raspravu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. A prije nego što dam riječ samo da znamo šta će danas biti. Dakle, nakon ove točke ćemo imati Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o udrugama i Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o osobnom imenu, Izvješće o uredbama koje je Vlada RH donijela na temelju zakonske ovlasti i Prijedlog odluke o razrješenju člana Državno-odvjetničkog vijeća iz reda zastupnika. Malo smo povećali broj točaka, naprosto zato jer je niz točaka tijekom prijepodneva silno ubrzan budući da su mnogi odustali od iskusnija. I sad idemo na raspravu. Prvi se u ime Kluba zastupnika o ovoj točci, javio uvaženi zastupnik Boris Lalovac u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine tajniče sa suradnicima, evo pred nama se danas nalazi Prijelog Zakona o usporedivosti naknada prebacivanju računa za plaćanje i pristup osnovnom računu. Reklo bi se usklada s direktivnom. Jedan jednostavni zakon koji ćemo vjerujem svi tu podržati i odmah da kažem da će Klub SDP-a podržati ovaj zakon, ali da malo vidimo o tome kako je šta to je na tržištu financijskome. I znamo da ovim zakonom ne možemo urediti cjelokupni dio naknada, međutim ja ću u svojoj raspravi probati ukazati koliko je to tržište i koliko je uopće ovaj zakon važan. Pred nama je ovaj konačni prijedlog zakona kojim je osnvovna svrha urediti pod 1. transparentnost i usporedivost naknada povezanih s računa za plaćanje, pod 2. prebacivanje računa za plaće unutar RH, olakšavanje prekograničnog računa za plaćanja, te ostvarivanje i korištenje osnovnog računa. Donošenje ovog zakona radi usklađvianja nacionalnog zakonodavstva sa EU Direktivnom, potrošač će moći jednostavnije, pod 1. otvoriti i korisiti osnovni raču. Znači osnovni račun je, obuhvaća u čl. 23. usluge otvaranja, vođenje i zatvaranje računa, usluge polaganje i podizamanje gotovog novca na šalteru ili bankomatu, usluge izvršavanja platnih transakcija, znači izravno terečenje, plaćanje karticama putem interetneta, trajni naloz itd. I ovdje definirano da ugovorno prekoograničenje po osnovnom računu nije dopušteno. Znači, čl.23 stavak 6. Što znači da li će se ovo moje, ovo pitanje, sad ovdje otvorim raspravu, da li će se ovo i odnositi i na ove transakcijske račune. Ovo govorimo da je to ovo osnovni račun. Osnovni račun bi se trebao razlikovati od ovoga transakcijskog računa. Međutim, da ne bi bilo nikakve zablude, postavlja se pitanje, da li se i sa ovime zapravo ukidaju minusi na tekućim računima građana. Ja se nadam da ćemo to u raspravi kasnije i još detaljnije objasniti. Zatim, broj 2. je prebaciti račune za plaćanje iz jedne banke u drugu banku, znači prebacivanje bez velikog administrativnog i financijskog opterećivanja za potrošače, ovdje samo u obrazloženju piše da je dovoljno dostaviti zahtjev s punomoći na unificiranom obrascu, a sve ostale radnje će obaviti banke. Znači ispada vrlo jednostavno, znači samo ćete dati nalog i moći ćete prebacivati bez velikog opterećenja financijskog i administrativnog ćete otvoriti s jedne banke u drugu banku. Govorimo o osnovnom računu. Ja sad postavljam pitanje, da li se ovo odnosi i na sve račune? Naše transakcijske račune koje primamo znači na kojem primamo plaće, na kojem primamo te priljeve, da li se radi samo i o njima ili se radi samo i o ovome osnovnom računu te usporedivost obuhvat naknade i visina naknade. To je svakako prednost ovog zakona koji donosi, nismo imali ni jednim drugim zakonom. To je usporediti obuhvat usluga i visina naknade te imati bolji uvjet u već naplaćene naknade što će olakšati uspoređivanja ponuda, različitih pružatelja platnih usluga. Ovo je svakako interesantno i da je dobro da će potrošač jedanput godišnje na svoju adresu, znači biti informiran o svim naplaćenim naknadama, besplatno na jednom dokumentu. Vi ćete sad na kraju godinu, svaki dan izvršavamo određene transakcije, oni nam sa ručana uzimaju vođenje računa, to vam je oko 9 kuna, pa ako imate ne znam Internet bankarstvo, to vam je još 7 kuna. Ukoliko imate mobilno bankarstvo onda vam uzmu još 6, 7 kuna, kad plaćate određene režiji to vam je 2, 3 kune. Kad plaćate bilo koje određene trajne naloge to je 7, 8 kuna itd. i onda ćete sada dobiti na kraju godine, baš sam sinoć sa svojeg računa gledao, na kraju godine ćete dobiti, to je dobro, besplatno informirano, koliko ste vi sve, kao mi potrošači koliko smo na kraju platili banci za sve te usluge, naknade, provizije. Što mislim da je dobro i to pozdravljamo. Znači ne samo da se odnosi na sve, na sve naknade koji su oni naplaćivali i onda ćete vidjeti zapravo koliko mi godišnje plaćamo. Ovako to mjesečno ne izgleda puno, ne obraćamo određenu pozornost, a vidjet ćete kasnije u podacima o kojim iznosima se radi. Te je također bitno da će HNB na svojoj internetskoj stranici objavljivati usporedbu naknada koju različiti pružatelji platnih usluga naplaćuju potrošačima za najreprezentativnije usluge povezane sa ručna za plaćanje. Također, mislim da je to dobro. Jer danas, ako želimo vidjeti između jedne i druge banke morate ulaziti na njihove one obrasce, pa onda ne možete jednostavno to uspoređivati, jer kod ovoga jednoga je to 9 kuna, kod drugoga 10. Kod nekoga je transakcija 2 kune, kod jednoga je 1,50 kuna, i jednostavno ne možete dobiti da idete vi sami to uspoređivati. Mislim da je to dobro da dobijemo na jednom mjestu HNB, da će na jedan jednostavna i transparentan način uspoređivati naknade i vidjeti zapravo koliko mi to sve plaćamo. Pa da vidimo malo koliko uopće građani koriste kartice, račune i o kojem uopće novcu to radi, kažem iako ovim zakonom nije definirano da ćemo mi ograničenosti nekakve bankarske naknade, te provizije, ti troškovi, međutim da vidimo o kojem biznisu se to radi. Prema podacima HNB krajem 2015. godine to je i uvaženi državni tajnik rekao, kod kreditnih institucija bilo je otvoreno 7 milijuna 258 tisuća 363 transakcijska računa potrošača. Ukupan broj potrošača koji je imao otvoren barem jedan račun, je bilo 3 milijuna 608 tisuća, 852. Znači 3,6 milijuna hrvatskih građana ima otvoren barem jedna račun, što znači da u prosjeku imamo 2,16 računa otvorenih po potrošaču. Kada uzmemo ukupan broj hrvatskih građana, postotak populacije sa barem jednim računom za plaćanjem u RH je vrlo visokih 84,2%. Kad uzimamo sve stanovnike u RH, oni koji nisu potrošači i koji uopće nemaju račune, kada ih stavimo s onima koji imaju račune, 84,2% hrvatskih građana ima barem jedan račun. Ukupan broj korisnika potrošača prema ugovornim načina plaćanja korisnik na teret računa otvorenih kod kreditnih institucija izgleda sljedeće. Znači građani uglavnom internetom, koji koriste Internet na svoje plaćanje, imamo milijun 152 tisuće 945 potrošača. Mobilnim telefonom 463 tisuće 452 e-račun plaća samo oko 33 tisuće građana. Ono što izravno terećenje, znači kada teretite dajete nalog i suglasnost banke da vam tereti vaš račun, imate preko milijun potrošača za trajni nalog također u Hrvatskoj imate preko milijun potrošača koji su dali nalog da vam izvršavaju trajnim nalogom. Zanimljivo je da je debitnu karticu vjerujem većina vas tu ima, znači kada dobijete i otvorite transakcijski račun oni vam u banci daju debitnu karticu, u Hrvatskoj ima 3 milijuna 345 tisuća 174 hrvatska građanina, znači 3 milijuna i 300 imamo debitnih kartica, a kreditnih kartica koje su kasnije se više vezaju znači da morate imati određeni plaćate ih kasnije znače ne terete vam odmah račun imamo milijun 117 tisuća 302 kreditne kartice odnosno potrošače. Što nam ovo govori? Da se uglavnom hrvatski građani internetskim plaćanjem koriste oko 26,9% od ukupnog odnosno od onih koji su potrošača čak oko 31%, postupak populacije koji se koristi plaćanjem računa putem mobitela je negdje oko 10%, a zanimljivo je da je broj građana koji ima debitnu karticu 92,7% hrvatskih građana ima debitnu karticu. Zašto vam to sve govorim? Zato što je bitno kada govorimo o naknadama i da vidimo koliko je to vezano za samog potrošača koliko to košta, jako je bitno da znamo koliko hrvatskih građana uopće koriste te usluge, a dok svaki treći potrošač u RH ima kreditnu karticu. E sada malo da vidimo od ovih 7,2 milijuna transakcijskih računa 4,5 milijuna transakcijskih računa je bez odobrenog prekoračenja, od ovih 7,2 4,5 milijuna tih računa uopće nema oko 63% nema onaj minus na kartici, 1,8 milijuna transakcijskih računa ima odobreno prekoračenje ili nekih 25%, ali od tih 1,8 milijuna računa prekoračenje koristi jedan milijun, znači jedan milijun transakcijskih računa ili 57% ukupnih … koristi prekoračenje. Ono što je kasnije zanimljivo da u ovih 7,2 milijuna da je ukupno blokirano na 31.12.2015. godine 913 tisuća 852 transakcijskih računa, ja ću još jednom ponoviti 913 tisuća transakcijskih računa hrvatskih građana trenutno je blokirano u RH. To je jako velik broj, znači milijun, milijun račun. Za usporedbu da bi dobili koliko je to u odnosu na poslovne subjekte, znači blokiranih računa poslovnih subjekata je 56 tisuća 644. sada uzmite milijuna ovamo građana transakcijskih računa i 56 tisuća 644 poslovna subjekta što je 16 puta manje od transakcijskih računa potrošača. Zašto vam ovo govorim? Da bi dobili na važnosti, a ovo se veže i na blokirane građane, nedavno smo govorili o stambenom potrošačkom kreditiranju, govorit ćemo sljedeći tjedan nadam se kada bude vezano za ovrhu, znači da vidimo kada imamo cjelokupnu sliku upravljanja dugom, privatnim dugom hrvatskih građana koji su to problemi, na koji način rješavamo te probleme i da vidimo kada donosimo određene zakone i da točno ciljamo da znamo na koji način točno riješiti taj problem, a također je vezano i za ove naknade. Ono što je dobiveno također analizom kretanja izvršenih nacionalnih kreditnih transfera potrošača, govorimo samo o potrošačima o hrvatskim građanima. Oni koji su dali nalog 2015. godine na papirnatim nalazima jer uglavnom još u RH građani odlaze na šaltere i uglavnom plaćaju svoje obveze putem šaltera, izvršili su hrvatski građani 70 milijuna transakcija u 2015. godini u iznosu od 55 milijardi kuna, a elektronički dali su putem interneta su dali oko 52 milijuna transakcija u iznosu od 47,6 milijardi kuna. To kada se zbroji ili papirnato ili elektronički znači da su hrvatski građani godišnje ukupno izvršili 123 milijuna transakcija u vrijednosti 103 milijarde kuna, znači godišnje su hrvatski građani izvršili. A zašto je to ponovo kažem u konačnici bitno kada dobijemo na nekoj mjesečnoj razini da bi dobili mjesečni osjećaj koliko je to transakcija se obavlja i zašto su važne ovaj zakon i zašto su važne naknade i zašto je to jedan dodatni posao koji treba biti reguliran, mjesečno je oko 5,8 milijuna transakcija na papirnatom znači oko 4,6 milijardi i elektronski 4,4, ili 4 milijarde, znači mjesečno hrvatski građani prosječno izvrše 10 milijuna transakcija u iznosu od 8,5 milijardi kuna. Zašto je ovo bitno? Kada se uzmu godišnji izvještaji poslovnih banaka znači imate njihove prihode od kamatnih poslova, znači uzmu kredite, daju to je njihova osnovna djelatnost kreditiranje hrvatskih građana. U zadnje tri godine ću vam samo reći prihoda od provizija i naknada, s tim da u ovim prihodima provizija naknada ne nalaze se samo potrošači, nemaju razdvojene na potrošače i na poduzetnike znači ovdje su skupa koji plaćaju i poduzetnici i potrošači jel u oni tako u svojim bilancama nemaju razdvojeno nego su zajedno. Oni su godišnje negdje zarađuju, znači godišnji prihodi od provizija i naknada su na razini 4,5 milijarde kuna, još jednom ponavljam 4,5 milijarde kuna bankari naplaćuju od provizija i naknada. Troškovi provizija i naknada istih tih banaka su vam negdje oko milijardu i 300 milijuna kuna. Znači čista neto dobit, čista zarada poslovnih banaka neto prihoda od provizija i naknada u 2016. godini je iznosila 3,2 milijarde kuna. Znači da bi dobili uopće pojam milijardi 4,5 milijardi kuna vam je negdje proračun MORH-a, proračun Ministarstva obrane, dva Pelješka mosta se naprave bez eu sredstava se naprave samo od naknada i provizija banaka koji u ovome dijelu donosi. Kada govorimo o neto čistoj zaradi tri milijarde kuna koje dobivaju od provizija i naknada, zamislite šta bi to značilo državnom proračunu? Tu ima ministara, znaju kako su razgovarali sa kolegama ministrima kada se vodila određena državna politika pa uzeti 100 milijuna kuna, 50 milijuna kuna pa nekome uzeti dati za prijevoz učenika ili dati za određene knjige pa morate dati ne znam jeli 50 ili 100milijuna kuna itd. vrlo teško je bilo naći ta određena sredstva u proračunu, vrlo teško je bilo I onda kada ste uspjeli uštedjeti 50 ili 100 ili 200 ili 500 milijuna kuna, svi sretni. A ovdje na samo temelju provizija i naknada koje mi jednostavno nam to prolazi zato što jednostavno se radi o malim iznosima, mi ih ne vidimo na računu. Znači ukoliko svatko od vas, vjerujem da ćete na kraju godine dobiti, pa vidjeti ćete da plaćate da vam uzmu, da uopće ne vidite godišnje između 500 i 100 kuna. Sada uzmite da ima 3,6 milijuna ovih potrošača, to vam je negdje oko 2 milijarde kuna, samo od razno raznih ovih naknadica koje vi mislite, koje uopće jednostavno od nas ne primjećujem. Ono što je također važno za usporedivost ovih naknada, znači rekao sam da postoji 7,2 milijuna računa. Svatko od vas vjerojatno ne promatra, ne gleda taj dio, vidite mjesečno koliko vam uzmu za naknadu računa. Uzmu vam 9 kuna, 9 kuna vam svakome uzmu mjesečno, radili vi ili ne radili, uzmu vam 9 kuna sa računa. Ovdje je bilo govoreno za posebne skupine ljudi, to je i državni tajnik rekao da će biti 7 kuna, da će i za njima koji primaju određene socijalne, točno ih je ovdje navedeno u članku, čini mi se 24, potrošaču koji pripadaju osjetljivoj skupini korisnici su sljedećih prava, zajamčene minimalne naknade, naknade za osobne. Znači samo kratko 100 milijuna eura banke naplaćuju za vođenje transakcijskih računa. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Branimira Bunjca, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Lalovac na vašoj zanimljivoj raspravi. Rekli ste da banke uzimaju naknade čak i za prazne račune, evo čuli smo, za račune po kojima nema prometa, čuli smo o kakvim se ciframa radi, znači 100 milijuna eura samo za vođenje računa, 4,5 milijarde kuna samo za naknade i za provizije. Da li mi možete reći kao bivši ministar financija zbog čega je u Hrvatskoj zabranjeno da se plaća isplaćuje na ruke? Znači građani jednostavno ne mogu dobiti plaću na ruke, što znači da građani hoće neće, ne može dobiti onda iznos koji je zaradio. On čim položi plaću na tekući račun on je ostvario već jedan dio te svoje plaće, već je ostao bez nje. Također zbog čega se umirovljenicima naplaćuje 50 kuna naknada ako oni uzimaju, ako svoje mirovine dobivaju od poštara? Znači to su sve stvari gdje se ustvari hrvatski građani pljačkaju. Da, netko će reći, 7, 9 ili 20 kuna vođenje računa ali u hrvatskoj radi milijun i 200 tisuća ljudi, što znači da milijun i 200 tisuća ljudi svaki mjesec daje banci minimalno 7 kuna a ponekad i više a kada se to zbroji na godišnjoj razini dolazimo do ovih ogromnih brojki koje ste vi sada rekli. I doista je nevjerojatno da je to pravo ukinuto a mislim da je to čak i protuustavno da ne samo plaće nego i svi drugi troškovi materijalni, putni troškovi, dnevnice, regresi, božićnice, jubilarne nagrade ne mogu se isplatiti na ruke. Evo i mi imamo čak slučajeve poput ovog današnjeg da Vlada odobrava regres koji je, dakle bi se trebao isplatiti na ruke, što je najbitnije, dakle naknada koja je izuzeta od ovrhe ali ona se ne može dakle isplatiti na zaštićene račune nego će morati otići na tekuće račune, banka će naplatiti svoje naknade, FINA svoje, ljudi će ostati bez novca. Možete li to dakle malo još pojasniti? Hvala lijepa.
Hvala. Evo odgovor uvaženog zastupnika Borisa Lalovca.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega, vezano za plaćanje, znači u gotovini, odnosno na ruke postoje i određene druge direktive a nedavno smo imali jednu od takvih je Zakon o sprječavanju pranja novca gdje vam jednostavno i svi drugi određeni porezni zakoni jednostavno pokušavaju na jedan vrlo jasan i transparentan način imati kontrolu tijeka novca i jednostavno ne možemo na taj način zato što s druge strane banke ili naplaćuju određene naknade i koje su ovdje što smo vidjeli da su visoke, ne možemo derogirati nekakve druge zakone i pokušavati izvršiti određene naplate. A vidimo da će u budućnosti sve više i više transakcija, da će se obavljati putem računa. Ono što se događa u RH određeni dio, uvijek vam je u ekonomiji da određeni dio novaca ide i mimo računa. Međutim ono što je ovdje bitno da vidimo, nažalost ne možemo ovim zakonom i zato ga pohvaljujemo i da je dobro da smo ga implementirali i da prvi put možda ćemo dobiti na jasan i transparentan način koje su to naknade da li će se otvoriti. I cijelo vrijeme pokušavamo reći da tu postoji nekakva konkurencija i da bi te naknade se trebale smanjivati. Međutim, vi ste ovdje vrlo dobro spomenuli kod hrvatskih umirovljenika naplaćivanje 50 kuna, naplaćivanje, znači ovdje čak oni nisu uzeti. Znači ovdje čak nisu uzeti vezano za ovaj dio. I pitanje kada bi se obuhvatile sve ove ostale naknade i svi ovi ostali troškovi do kojih iznosa se govori. Znači samo sam htio napomenuti da je ovaj biznis koji se vozi u provizijama i naknadama ogroman, to je ogroman biznis kojega ja, do sada nismo imali reguliranog, kojega sada ovim zakonom dovodimo u određene, barem u ovaj dio transparentnosti. A onda, a otvorilo se pitanje, vrlo otvoreno pitanje od strane Europske komisije zbog vrlo visokih naknada i tih kartičarskih kuća i banaka, ja se nadam da ćemo vrlo ubrzo ovdje govoriti gdje će se ti limiti i smanjivati i neće se dopuštati po meni na ovakav način jednostavno toliki određeni dio biznisa a da hrvatski građani s druge strane imate blokiranih 320 tisuća ljudi, imate do 10 tisuća kuna blokiranih nekakvih 120 tisuća ljudi. I ovo i kada budemo rješavali ta pitanja svakako moramo voditi računa i rješavanje ovih pitanja naknada. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Gorana Aleksića. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lalovac, znamo da je RH Eldorado za banke, to je činjenica. One su do konverzije CHF kredita zaradile 40 milijardi kuna u zadnjih 10 godina onda su nakon konverzije onu godinu imale nekakvu pozitivnu nulu. Da bi odmah već sljedeće godine imali dobit preko 6 milijardi kuna u državi koja je tek nedavno počela rasti s BDP-om, u državi u kojoj gospodarstvo nije baš sjajno. Dok u svojim zemljama u kojima su one domicilne banke vjerojatno s obzirom na broj stanovnika ne zarađuju tako ogroman novac, to je sigurno tako. Dakle, to je vrlo zanimljiva činjenica da one imaju El Dorado upravo u zemljama tranzicije, u zemljama u razvoju koje nisu još uvijek stekle određeni nivo gospodarstva koje imaju razvijene zemlje. Po tom kontekstu danas saznajemo da je Vlada RH odbacila ustvari predlaže svojim mišljenjem da ne prihvati prijedlog Živog zida i SNAGA-e, da se uvede porez na imovinu banaka, koji bi donio RH preko 2 milijarde kuna godišnje. Za isto vrijeme se dopušta bankama da zarade preko 4 milijarde kuna kao što vi kažete na provizijama i naknadama. Pa me zanima vaše mišljenje u tom kontekstu, ne bismo li mi mogli i trebali bankama ipak uvesti taj porez na imovinu budući da građanima uvodimo porez na nekretnine, zašto ne bismo banka uveli porez na imovinu? Evo zahvaljujem.
odgovor uvaženi zastupnik Boris Lalovac.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa da, znači banke vam negdje godišnje imaju imovine oko 400 milijardi kuna, znači to je njihova imovina. Kad smo govorili o porezu na aktivu u tom kontekstnom slučaju, to je zakon kojeg ima u njemačkoj, kojeg ima u Austriji, kojeg ima u Sloveniji, koje ima u Mađarskoj, kojega ima u Poljskoj, kojeg ima u drugim zemljama. Znači to je ono što su bankari cijelo vrijeme počeli govoriti da je to sad nekakva osveta Vlade prema njima itd., to su jednostavne gluposti jer u njihovim maticama oni to plaćaju. Oni to plaćaju u njihovim maticama. Znači, njihove matice uplaćivaju u austrijski proračun, u njemački proračun, u proračun Mađarske, u proračun Slovenije plaćaju, i tako da te nekakve njihove, da je to sad nekakav obračun Vlade prema njima, to je zakonska regulativa koja posluje u svim tim drugim europskim zemljama i tu nema nikakvog spora da Vlada može ukoliko osjeti određenu potrebu ukoliko osjeti da s druge strane banke da pokušavaju ucjenjivati Vladu, u nekakvim svojim, imaju uvijek, normalno da imaju svoje instrumente. Međutim ono kad ste govorili, pazite, ovaj dio 1 % BDP-a, znate koliko država pokušava da bi došla do 1% BDP-a? Trudimo se, radimo investicije, itd. 1% su vam samo ovi u apsolutnom iznosu kad uzmete provizije i naknade. Znači, tu moramo početi uvoditi reda jer ovi iznosi koji jednostavno vidimo da sve više i više bankarski posao u budućnosti su provizije i naknade. Njihov osnovni posao je kreditiranje stanovništva, poticanje gospodarstva, investicije, a ne uzimanje provizija i naknada i zato imamo 320 blokiranih hrvatskih građana. Potpuno krivu filozofiju poslovanja kreditnog imaju u Hrvatskoj, a potpuno drugačiju imaju tamo. U svojim matičnim zemljama. Hvala lijepa.
Hvala. I zadnja replika uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lalovac, vi ste odlično analitički prikazali, međutim, ništa se ne događa preko noći, ništa nije došlo slučajno. Prije 10 ili 12 godina, u Hrvatskoj su svi plaće dobivali… [[Govornik se ne razumije.]] su bili oni čekovi. Međutim, ključna stvar se dogodila 2002. duge godine, tada je izmjena Zakona o platnom prometu, platni promet između pravnih osoba prenesen da mogu… [[Govornik se ne razumije.]] a ne FINA ili ZAP kao je bilo tada i to je bila priprema u principu za sve ovo što se danas događa. I kad govorimo o tome koliko banke zarađuju, banke naprosto prodaju svoje proizvode. I prije 10 ili 11 godina hrvatskim građanima je bilo vrlo teško doći do kreditne kartice isto kao što je bilo vrlo teško dobiti auto na leasing. Međutim, banke su kao nukleus svoj proizvoda krenula sa tim kreditnim karticama i to se proširilo, rezultat toga je 913 tisuća blokiranih hrvatskih građana. Pogledajmo od 56 tisuća blokiranih pravnih osoba koliko ih ima bez jednog zaposlenog i koliko ukupno u postupku blokiranih pravnih osoba u nominalnom iznosu skoro 80 i još nešto posto otpada na pravne osobe koje nemaju nijednog zaposlenog. Dakle, to je jedan proces koji se razvijao i dobro je da je Ministarstvo financija krenulo s ovim zakonom, ja se iskreno nadam da ćemo mi njega nadograđivati. I da ćemo regulirati. Jer pogledajte samo kad mjesečno dobijete onih hrpu računa, što trebate platiti, pa bilo bi logična stvar da imaju onaj bar kod, da se to može prevest, a ne da se štanca i kad pogledate te račune koliko vam uzmu naknadu samo za plaćanje tih računa. A ukupna dobit banaka, negdje oko 62% su naknade i raznorazne takse, a samo je praktički tridesetak posto dobiti njihove od one njihove osnovne djelatnosti. Jer novac je roba kao i svako drugo, dakle oni prodaju novac, da bi na njemu zaradili.
Odgovor poštovanog zastupnika Lalovca.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa da slažem se s vama kolega Šuker, prije desetak godina nisu se bezveze banke toliko otimale i cijelo vrijeme govorile da mi ne možemo obavljati to više putem FINA-e, da država ne može to regulirati itd. i dobili su jedna značajan dio kolača, i sad zamislite što bi bilo da bi bilo, ali da je 3 milijarde kuna može kontrolirati državu i da onda država može da, nema više naknada da će to biti 50, da će to biti toliko, jer naknade zapravo to nažalost se pretvori u biznis, u kojem zapravo o d ovih 320 tisuća ljudi kada vidite ove probleme, ne samo ovoga računa, morat ćemo vidjeti, ozbiljno se otvoriti pitanje kako rješavati ovih 932 tisuća blokiranih transakcijskih računa. 320 tisuća građana, to znači skoro svaki građanin ima blokirana skoro tri računa, znači oni jednostavno ne mogu više obavljati, i sad dolazi nam slijedeći Ovršni zakon, ja sam počeo govoriti kako se počelo preprodavati tržište duga, šta buja u Hrvatskoj, znači ne bujaju investicije nažalost u tom dijelu, bujaju tržišta preprodavača duga. I Hrvatska kada se, to sam čak i govorio, kad sam bio ministar,. Pa sam čak bio kritiziran i od svoje Vlade kako to mogu javno govoriti, da je privatni dug, da Hrvatska što se tiče privatnog duga jer to je po statistika EUROSTAT-a, čak blizu Grčkoj. Po privatno dugu. Znači to je dug građana i kompanija. Što se tiče građana, 40% BDP-a da se odnosi na dug građana usporedive zemlje Češka, Slovačka i ove druge zemlje nalaze se negdje na 10 do 15%. Kada sam pričao sa drugim europskim ministrima oni nisu svjesni kako, kako vi možete imati 320 tisuća blokiranih građana? Oni ne razumiju kako … [[Govornik se ne razumije.]] Znači, imamo potpuno drugi problem. I zato ovdje će, ne samo ovaj zakon koji mislim da ga treba nadograđivati, Ovršni zakon, zakon o tome preprodavanju duga. Mislim da su to ključni problemi kako rješavati taj dio blokiranih jer on dolazi na 42 milijarde kuna. Hrvatska poduzeća su došla negdje na 20 milijardi, [[Upadica Reiner: Hvala.]] 20 milijardi, građani 41 milijardu. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti uvažena zastupnica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Pa odmah na početku da velim da će klub HNS-a podržati ovaj zakon jer ga je podržao i u prvom čitanju kao i većina tu prisutnih koji su govorili u prvom čitanju. Zakon nije bitno promijenjen od prvog čitanja. Nije promijenjen zbog toga jer je on stvarno dobar i svi smo se u svojim diskusijama osvrtali zapravo na mnoge druge činjenice koje nisu regulirane ovim zakonom. Tu se prije svega odnosi na one naknade koje svi smatramo previsokima, na visinu tih naknada. Da li naknade trebaju biti. Drago mi je da je to uvršteno i polako se regulira kroz druge zakone kao što je Zakon o potrošačkom kreditiranju i vjerujem da će se nadograđivati i ovaj i da ćemo imati mnogo bolji zakon, odnosno mnogo bolja rješenja za naše građane. A i u ovom zakonu građani su stavljeni u prvi plan. Drago mi je da je konačno tu napravljeno pojmovi da građanin kad uđe, odnosno potrošač u banku točno zna što on, što znači koji pojam. Imali smo situacija da i u financijskim krugovima kad se raspravljalo neki su pojmovi bili nejasni. Tako je dobro da člankom 3. su točno navedeni pojmovi i pojašnjena njihova značenja. Tu imamo 32 pojma tako da imamo tu da se točno zna što je to kreditna institucija, kreditni transfer, da se točno zna što je naknada, nalog za plaćanje, osnovni račun i što je to platna transakcija i tko je zapravo potrošač. Dobro je da je tim zakonom riješeno i usporedivost tih naknada između banaka. Ja znam da će još uvijek biti problema jer naći g rađani kad su specificirane sve te naknade i točno je da su one, obaveza je banaka da to objave na stranicama HNB-a. Zna se da mora biti minimum tih 10 najreprezentativnijih usluga. Međutim, sami građani čuli smo dosta onih koji se koriste tehnologijom, ali ima i onih koji još uvijek, njima je najvažniji papir. I on kad dođe u banku on će dobiti te usluge. Međutim, ako ih želi usporediti morat će otići u drugu banku da dobije tamo i da si onda usporedi na način, ali dobro. Što ćemo? Moramo se truditi ili da zamoli nekoga da to umjesto njega napravi. Dobro je i to s obzirom o kojoj se visini tih usluga odnosno iznos usluga radi, da svaki građanin će na kraju godine dobiti točno iznos koliko je platio u banci. Kolega Lalovac je govorio, a i u ostalim raspravama čuli smo koji su to iznosi i ipak je dobro da će tu taj papir, odnosno taj podatak dobiti besplatno jer smo do sad imali slučajeva kad bilo koji podatak smo trebali, čim smo otvorili vrata banke odmah smo trebali platiti za tu uslugu koju smo zaželjeli koristiti. Važno je da se vodi brigu i o najosjetljivijoj skupini građana. Ali koliko njima i tih sedam kuna znači, znači im puno. Ali treba vidjeti te visine naknade i dalje smanjivati, odnosno ograničavati kao što imamo i kroz druge zakone negdje gdje smo to već uredili. Zakonom smo riješili i rješavamo prebacivanje računa iz banke u banku. Dakle, vidimo da je zakon stvarno razradio ovo područje, da je puno toga poboljšano. Ali da svakako sve ono što je dobro treba i dalje ugrađivati u ovaj zakon. I još jedanput naravno HNS podržava sve što je transparentno i bolje za naše građane, pa tako i ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepo. Vaše izlaganje je izazvalo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolegice činjenica je da kao što je i kolega Lalovac i prethodno izgovorili četiri i pol milijarde kuna od naknada i provizija banke uzimlju. To nije oporezivo, a to uzimlju od naših građana. To su ogromni iznosi jedan i pol posto BDP-a. Znamo šta to predstavlja hrvatskom društvu i tako svake godine o kolikim se iznosima radi. 4 i pol milijarde kuna koliko je to škola, zdravstvenih usluga, specijalizacija studentima, kolika bi to mogla bit pomoć. Znači 4 i pol milijarde kuna odlazi bankama a nije oporezivo. Dok se nameću porezi građanima na zrak doslovno. I opisao je i kazao je gospodin Lalovac, ne treba sumnjati u to, da taj novac, ta dobit odlazi u matice, banke matice koje su strane banke – Italija, Austrija, Njemačka. Znači, svake godine samo na naknadama i provizijama građanima 4 i pol milijarde kuna izuzima se. Tu ministarstvo triba naći rješenje da zaštiti naše građane, naš proračun i naše dobro. Isisat će nam sav novac, ostat ćemo bez novca. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Makar.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega Bulj, slažem se sa vama. Slažem se da trebamo brinuti prije svega o našim građanima. Slažem se da su ovi iznosi koje zarađuju banke preveliki ali vjerujem i to da će ovaj Zakon o usporedivosti naknada doprinijeti bar malo tome da i banke između sebe povećaju konkurentnost, odnosno bore se za tržište upravo smanjivanjem tih cijene usluga. I zato je dobro da stalno radimo i nadograđujemo ovakve zakone, a vjerujem da će Ministarstvo financija voditi brigu o tome i sigurno na temelju naših rasprava, prijedloga, doći i sa novim prijedlozima. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Iako je i uvaženi državni tajnik spomenuo u uvodnom izlaganju, vezano je uz primjedbu koju sam ja izrekao ovdje u prvom čitanju, a nije ovoga zakonskog prijedloga, ali ipak ću ponoviti jer mi ovdje govorimo zbog interesa građana. Dakle podržavamo ovaj zakon i sigurno da je jako dobro da se vidi koja je visina naknada koja pojedina banka uzima od građana. Međutim, kod kriterija odabira, to u mnogim sredinama neće biti kriterij. U mnogim sredinama je kriterij jednostavno dostupnost poslovnice te banke, jer mnoge poslovnice se u manjim mjestima gase i često puta, evo sad sam, zadnji put sam se trebao susrest s jednim prijateljem, ali kažem moram prvo baku odvesti u banku. Dakle ne samo poslovnica, više nema ni bankomata. Što se tiče Internet tehnologija, tu smo vidjeli da je nizak postotak onih koji ih koriste, tako da većina ljudi jednostavno nemaju dostupnost banke i badava i ovaj kriterij. Oni će ići u onu banku koja im je najbliža ili najdostupnija. I druga stvar, kolega Bunjac otvorio tu temu, isto da ju malo proširimo, a to je vezano, sjećam se još dok sam radio u školi kad je župan dao preporuku, neka sve škole isplaćuju plaće preko ove banke. Ne mora tu biti ništa čak niti protuzakonito, jednostavno, banka je rekla, urediti ćemo dječje igrališta, pa su sve škola onda koristile usluge te banke, da bi isplaćivale plaće, a onda ako bi pojedini učitelj rekao, ja bi ipak u nekoj drugoj banci, onda bi računovođa rekao, ma kud sad ti kompliciraš, sad svi su tamo, sad ćeš ti posebno. Znači to su neki problemi koji se javljaju na terenu, ne može to Ministarstvo financija vjerojatno riješiti, ali evo to su problemi koje građani svakodnevno susreću pa je red da ovdje upozorimo hrvatsku javnost. Evo. Hvala.
Hvala. Uvažena zastupnica Makar, odgovor na ta pitanja.
Hvala lijepa. Pa kolega Žagar, točno je, problemi postoje i ja sam ukazala na njih, ali ovaj zakon ne može riješiti to, kao što ste i sami rekli i smatramo da je ovaj zakon dobar i zato treba vidjeti i ostale mogućnosti i situacije s kojima se susrećemo na teretnu i omogućiti našim građanima da mogu bolje i dostupnije doći do određenih usluga. Da će uvijek biti problema, biti će. Ali tu smo, da pokušamo to riješiti i dobrodošla je i vaša diskusija na tu temu i slažem se s vama u tom dijelu.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa uvažena zastupnica Makar. Ja moram nažalost konstatirati da ja tim vašim raspravama u ime Kluba HNS-a, više ništa ne vjerujem. Vi od jednog čitanja do drugog čitanja, dijametralno promijenite politiku koju zastupate. Pričate jedno, a radite dugo, te još gore, potpisujete jedno, radite drugo. Sad ovdje dolazite kao s nekim svojim mišljenjem kojega de facto nemate. Lijepo recite „Mi smo pijuni, glasati ćemo onako kako nam kaže HDZ, od sada pa sve sljedeće 4 godine“. Ja bi zaista volio vidjeti da vi imate neko svoje neovisno mišljenje, ali na svim glasanjima koji su bile proteklih tjedana, vidio sam da samo poslušno dižete rukice i tako će biti i dalje, pa s te strane, evo ja ubuduće zaključujem bilo kakvu raspravu s vama. Vi ste jednostavno tu to povjerenje koje ste imali, kako pred ovim zastupnicima, tako i pred svojim biračima, nepovratno potrošili. Hvala vam lijepa.
Uvažena zastupnica Makar će odgovoriti na to.
… [[Govornik se ne razumije.]] hvala uvaženi potpredsjedniče. Pa kolega Bunjac, ja nisam nesretna zbog toga što mi vi više nećete replicirati, jer vaše sve replike su totalno destruktivne kao i vaše rasprave. A ako ste se potrudili i pročitali moju raspravu ili poslušali iz prvog čitanja, ona je bila potpuna identična ovoj, s tom razlikom što sam u prvom čitanju govorila o tome što bi trebalo promijeniti, ali što se nažalost ne može riješiti ovim zakonom. I zato, ja sebe ne smatram pijunom, a čime vi sebe smatrate, to je vaša stvar. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada ćemo zastati. Imati stanku do 3,00 sata, kada ćemo nastaviti onda dalje sa ovom točkom i sljedećim točkama. Hvala vam lijepa. STANKA U 13,20 SATI.
Nastavljamo sa Prijedlogom zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za praćenje i pristupu osnovnom računu. Imamo gospođu Dragicu Roščić koja će nam govoriti u ime kluba HDZ-a.
Zahvaljujem dopredsjedniče, pozdravljam državnog tajnika Tufekčića sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu. Ovaj zakon smo već u 3. mjesecu imali pred nama u prvom čitanju i on je jedan u nizu zakona kojim poboljšavamo odnos onoga tko koristi financijske institucije i kojim poboljšavamo transparentnost, kojima poboljšavamo i povećavamo znanje korisnika. Prošli tjedan smo u prvom čitanju pred nama imali i Zakon o potrošačkom stambenom kreditiranju… Može malo tišine? … [[Upadica se ne čuje.]]
Oprostite, oprostite da li bi bilo moguće dopustiti gospođi Roščić da završi svoje izlaganje, molim vas lijepo? Izvolite.
Znači ovo je jedan u nizu od zakona koji donosi Vlada i koji doista ukazuje … Kolega Maras, molim vas tišina.
A što se dešava ovo? Što se dešava. A oprostite, jedino što se može desiti ovdje sada da gospođa Roščić kaže ono što ima reći, ništa drugo. Izvolite gospođo Roščić, nemojte ni vi komunicirati sa zastupnicima nego sa svim zastupnicima. Izvolite.
Znači pred vama je Konačni prijedlog zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristup osnovnom računu. Ovo je jedan u nizu od zakona koji pokazuje da je ovoj Vladi doista stalo da popravi situaciju koja se dešava u odnosu građana spram financijskih institucija. Ovo je jedan od onih kojima prenosimo najbolju europsku praksu i jako je važno ovom prilikom naglasiti i nekako razbiti predrasude prema europskim direktivama. Prenošenje nabolje europske prakse u zakonodavstvo RH omogućava nam da riješimo situacije koje su bile problematične u RH ali nam omogućava i da vidimo što se to loše dešavalo u drugim državama i da ne čekamo da se nama problem desi već da upravo spriječimo te probleme u budućnosti. Da … [[Govornik se ne razumije.]] prenosimo samo najbolju europsku praksu pokazuje i, znači u utorak smo imali čitanje Zakona o ništetnosti kredita i svi ovi zakoni doprinose tome da doista građanin bude što bolje upoznat. Ovi svi zakoni koji se donose oni nisu protiv banaka niti su banke nama nekakav neprijatelj, one su važan čimbenik razvoja gospodarskom društvu. Ovi zakoni su upravo za one banke koje poštuju pravila, koja se drže pravila, koje su konkurentne, koje informiraju građane i svoje korisnike na pravi način. Na matičnom Odboru za financije mi smo ovo raspravljali 4. srpnja 2017. godine. Koje su novine u ovome zakonu? Znači prije nego što potrošač se obveze ponudom ili okvirnim ugovorom pružatelj platnih usluga dužan je dati potrošaču informativni dokument. Taj informativni dokument mora njega informirati o naknadama koje se će onda naplaćivati. Odlučeno je znači da naknade moraju biti slične i da ne mogu se smišljati nekakve nove naknade te da sve banke u RH i u državama koje primjenjuju ove direktive bi trebale imati 10 do 20 osnovnih naknada koje će imati jedan konkretan naziv i koje će popisivati HNB te ih objavljivati na svojim stranicama. Jako je važno da u ovakvim dokumentima ne smije biti sitnih slova. Čak je i ovdje propisano da se ni slučajno ne smiju koristiti boje koje bi mijenjale značenje ovog dokumenta npr. prilikom kopiranja. Znači išlo se dosta u detalje. Ovaj popis se ažurira svako 4 godine i kao što sam već naglasila, znači njega će prikupljati narodna banka i sve znači banke u RH, odnosno njihove naknade biti će i popisane, odnosno, njihove naknade biti će popisane na web stranici HNB-a i pristup će biti besplatan. Također, potrošač će jednom godišnje besplatno dobiti od pružatelja platnih usluga na papiru ili na drugi dogovoreni način izvješće o obračunatim naknadama i kamatama uključujući zaračunate kamate za ugovoreno prekoračenje. Ono što je još važno olakšat će se prebacivanje računa za plaćanje na nacionalnoj razini na način da će se potrošač obraćati samo onom pružatelju platnih usluga po kojem želi prebaciti račun. Naime imali smo situaciju u praksi kada želite zatvoriti u jednoj banci račun, nekako se to uvijek odgađa jer taj proces puno duže traje nego što traje nego što traje kada idete otvoriti u toj istoj banci račun. Sada vi odaberete banku u koju želite prebaciti račun i ona je dužna, ovdje su i propisani rokovi, to napraviti za vas, naravno da daje se jedna punomoć. Također, ono što je jako bitno i ono što se svi pitamo kada nekad govorimo o onoj strani zašto mi uopće moramo koristiti bankovne račune, zašto moramo plaćati sve te naknade, jednostavno situacije i današnji razvoj društva zahtjeva da se bankovni računi moraju koristiti i tako poslovanje i važno je da oni koji doista to koriste i samo recimo za mirovine ili primanje invalidnine, da njima banke, ovdje je točno propisano za koje, ali sve neke ajmo reći malo veće banke moraju omogućiti osnivanje, znači otvaranje osnovnog računa koji će biti po znatno boljim uvjetima nego što je to za one druge znači osobe koje u svakodnevnom životu vrlo žesto koriste račune. Možda će također nuditi i deset besplatnih platnih transakcija a zakon se primijenio na sve pružatelje platnih usluga, znači osim odredbi kojima se uređuje znači pravo na otvaranje osnovnog računa za plaćanje potrošača, one se primjenjuju samo na kreditne institucije koje nude osnovni račun. A to su one koje prema revidiranim godišnjim financijskim izvještajima za prethodnu godinu imaju imovinu veću od 15 milijardi kuna. Klub HDZ-a će naravno ovaj zakon podržati, mi smo dosad danas raspravljali kao što sam već rekla o tome da li je potrebno da mi moramo recimo, plaću primati na račun, da nam banke uzimaju dosta novaca, da ćemo stati bez novaca, ali moramo biti iskreni i priznati da pogotovo u nekakvim ruralnim sredinama gdje nemamo veliku pristupačnost banci da upravo korištenje ovih i računa i internet bankarstva, da u biti je građanima smanjilo te troškove i da se naravno sa porastom korištenja svih tih usluga, da banke ostvarivaju veće promete ali da ovakav jedna zakon će baš omogućiti veći konkurentnost među bankama i spuštanje tih cijena koje nisu pravedno određene za korisnike ovih osnovnih usluga banaka. Eto hvala i još jedno znači klub HDZ-a će podržati ovaj zakon.
Hvala lijepa gospođo Roščić. Imamo četiri replike, prva gospodin Maras.
Hvala lijepo. Gospođo Dragice Roščić, zbilja evo, moram pohvaliti vašu raspravu kako ste lijepo raščlanili i vrlo koncizno i sažeto objasnili koje su prednosti ovog zakona a koje su mane, tako da evo u potpunosti se mogu složiti s onim šta ste govorili i vrlo mi je bilo zanimljivo slušati cijelo vrijeme, bio sam vrlo pažljiv, naravno, dosta toga ste rekli, a najviše me zainteresirala ta transparentnost i kako ste razumjeli u biti intenciju ovog zakona koji ide ka tome da ljudi bolje shvate koliko troše novca za određene usluge, i kako će to dovesti do smanjenja troškova. Znači, rasprava je bila vrlo kvalitetna i zanimljiva, ja sam je saslušao vrlo pažljivo od početka do kraja, ali sam primijetio da gospodin Šuker nije, pa bi predložio da mu date vašu raspravu da i on pročita, mislim da će mu koristiti. Hvala vam lijepo.
Gospođo Roščić, odgovor na repliku. Izvolite, prije povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, ima ljudi koji kontinuirano ili s vremena na vrijeme u Sabornicu guraju politički primitivizam. I danas u raspravi [[Upadica Radin: Koji broj?]] 238 [[Upadica Radin: Hvala.]] Dakle, i danas kad je bila stanka gospodin Maras je koristio neprimjerene izraze, vrijeđajući HDZ i sad kad se javio za raspravu opravdavajući svoje neprimjereno ponašanje dok je kolega Roščić govorila kad se tako cerekao iz klupe, na što je bio upozoren, e sad na kraju on govori da ja nisam slušao. Ja sam vrlo pažljivo slušao, ali sam primijetio da je on bio jako nemiran, nekulturan prema kolegici pa sam ga zbog toga morao upozoriti.
Hvala vam lijepa. Oba dva ste u pravu. Izvolite, gospođo Roščić. Gospođo Roščić, morat ćete sjest još jednom, odgovor na povredu Poslovnika. Izvolite.
Ne, nije odgovor, nego je povreda Poslovnika, 238. Gospodin Šuker, ja sam već zaboravio kako njega nije bilo neki period, jednom 6, 7 mjeseci, ali on nažalost evo povrijedio je članak 238., to je radio u prošlosti. Znači, mislio sad da će sada malo dok se odmarao, shvatiti da ne smije vrijeđati druge zastupnike i žao mije što ga vi niste upozorili gospodine potpredsjedniče jer koristiti riječ primitivizam, to ne da nije kolegijalno, to ej uvreda koja ovdje ne bi trebala biti dopuštena, bez obzira koliko imate slobodnu narav i koliko sebi dopuštaju. Ja znam da je gospodin Šuker ovdje dosta dugo, znam da je svašta prošao u životu, od Ministarstva financija za vrijeme ive Sanader do toga nadalje, ali vrijeđati svoje kolege, mislim da to nije dopustivo, ja vas molim da to spriječite u budućnosti. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa Roščić, sada imate pravo odgovoriti na repliku.
Kolega Maras, meni je drago da ste se složili sa mnom, ali molim vas, mislim da ipak nije na razini iskorištavati replike za osobnu komunikaciju sa kolegom Šukerom. Hvala.
Hvala lijepa. Drugu repliku ima gospodin Bulj.
Hvala lijepa. Kolegice Roščić, kazali ste da transparentnost ovog zakona i pomoć, tj. smanjenje troškova našim građanima je vrlo bitna kod naknada i provizija koje građani imaju kod poslovnih banaka. Međutim, činjenica je da ste vi naveli da nama banke nisu neprijatelji. Nisu oni nama neprijatelji nego oni preko svojih banaka, ispostava u druge države priko tvrtki majki taj novac muzu našim građanima iz džepa i to četiri i pol milijarde kuna godišnje u naknadama i proviziji. To je ogroman novac na godišnjoj razini. Zamislite vi kao mlada osoba koliko bi se toga moglo u Hrvatskoj uložiti ili usmjeriti taj novac da se usmjeri gdje treba, a ne bankama koje vi kažete da će preko HNB-a. Da, HNB triba imati ulogu štititi naš monetarni sustav. Međutim i sve što treba štititi, međutim to nije istina da HNB to radi na žalost. To je vidljivo i iz izjave i guvernera Vujčića koji kaže da je 2012. godine 10 milijardi kuna dato, znači bez pokrića mjenica Agrokoru. Znači šta je bio direktan udar na monetarnu politiku hrvatsku, znači šta je ugrozilo stabilnost hrvatsku financijsku, a za što je odgovorna Hrvatska narodna banka. Prema tome, ovdje je ogromna šteta na našim građanima. I zašto mi ne bi pojedinci, građani koji žele imati bez računa na banci ne bi primali svoj novac bez ovih naknada, da imaju bar mogućnost, da imaju pravo izbora, a ne da im se naplaćuju provizije i naknade u visini od 4 znači i pol milijarde kuna ukupno bez toga da mi to oporezujemo u biti što bi bilo normalno. Jer opet ponavljam, ono što građanima namećemo poreze i na zrak očito bankama je dozvoljeno i da muzu naše građane [[Upadica Radin: Hvala.]] i da se igraju sa novcima.
Izvolite odgovor na repliku.
Znači kada vodimo rasprave trebamo bit konzistentni i ne mijenjati svoja razmišljanja od zakona do zakona. Prije nekoliko mjeseci smo raspravljali kako je moguće recimo da se putni nalozi isplaćuju na ruke ne na račun, a danas raspravljamo zašto uopće trebamo imati bankovne račune. Tako da ono što ja želim reći da mi nikako nismo protiv banaka koje rade po pravilima, po propisima koji su transparentni i koji na dovoljan način informiraju naše građane. A te institucije financijske koje štete našim građanima i rade protuzakonito protiv njih definitivno jesmo, ali to ne znači da smo protiv svih banaka u cjelini. Hvala.
Hvala i vama. Treća replika gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Roščić, dakle dvije stvari ću, zbog dvije stvari sam se javio za repliku. Prvo, rekli ste da je obaveza banaka da svake četiri godine, da zapravo Hrvatskoj narodnoj banci pošalju popis naknada ili cijena naknada. Nekako mi se čini, nisam na to prije obraćao pažnju da je to nekako dugačak period, ali evo tako je. Ako je četiri godine, nisam to prije zapazio. Druga stvar, ja to moram ponovno reći. Kolega Šuker je danas spomenuo dobro banke prodaju svoje proizvode. Ako to napravimo usporedbu sa tehničkim proizvodima, evo recimo uzmimo primjer automobil. Zamislite kad bi proizvođač automobila kad bi prodao svoj automobil, svoj proizvod i kad bi korisnik automobila svaki put kad bi točio gorivo ili mijenjao ulje plaćao naknadu proizvođaču. S druge strane, vi zapravo ne možete danas prodati ozbiljniji proizvod u tehničkom smislu ako nemate osiguran servis. Znači svaki proizvođač je trgovac, tehničkih proizvoda mora osigurati servis na teritoriju one države na koje prodaje da bi ljudi mogli pravodobno servisirati svoje proizvode. U tom smislu, a kolega Lalovac je to rekao banke koje su zaradile 3 milijarde kuna gase svoje poslovnice jer njima to nije u interesu. Ali jesu li oni svojim građanima osigurali pristup do svojih računa i sve ono što moraju obaviti. Ja se ponovno slažem, možda nije tema ovoga zakona ali se sigurno Vlada RH s tim pitanjem mora pozabaviti ili ako netko ostvaruje toliku zaradu i prodaje svoje proizvode onda neka osigura građanima dostupnost tih, servisa tih proizvoda. Hvala.
Gospodin Žagar, kad polemizirate bilo bi dobro polemizirati sa jednom osobom koja može odgovarat na repliku, replicirati jer vi ste replicirali gospodinu Šukeru koji sad vam ne može odgovarati pa onda je to može izazvati povrede Poslovnika i svega. Izvolite gospođo Roščić.
Evo drago mi je da ste se osvrnuli na više tema, ali doista bi bilo dobro da nakon moje rasprave se osvrnete na ono što sam ja pričala. Da tako je, možemo i tražiti da Hrvatska narodna banka češće revidira usporedivost tih naknada. Ali s druge strane banke također imaju dužnost svaku godinu dati dokument na kojem korisnik vidi koliko mu je banka naplatila za te usluge, pa to isto je jedna pomoć u transparentnosti i informiranju građana. A što se tiče ovih servisa djelomično se slažem, ali mislim da ste se malo i sami izgubili u toj priči uspoređivanjem sa točenjem benzina i slično. Naravno da nećete plaćati proizvođaču kada svaki put točite benzin u svoj auto, ali ćete platit gorivo. Tako isto kod nekakvih transakcija i svega. Tu samu transakciju ćete platiti, a sad ići dalje mislim da ćemo otići predaleko, da nisam sigurna jeste li vi do kraja ispričali priču koju ste htjeli reći. Hvala.
Posljednja replika gospodin Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice Roščić. Pozdravljam vašu raspravu i zapravo ste i ono što je Vlada predložila vi ste posebno apostrofirali nekoliko puta u svojoj raspravi govoreći o samim naknadama u bankama, ali i uvođenju nove direktive da nam se zapravo stvari ne događaju drugačije nego da preduhitrimo određene stvari. Svako malo kao korisnici tekućih računa dobivamo određene obavijesti za koje se iznenadimo kada ih dobijemo na adresu. Ali želim vam ovdje i zbog javnosti i zbog vas reći, da recimo pojedine banke prije dva mjeseca zatvarale su redovne račune građana bez da su oni to znali i to je stvorilo jako velike probleme recimo Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje koji su isplaćivali te mirovine. Naime, to banke nisu smjele napraviti zbog otvaranja ovih zaštićenih računa po članku 212. Ovršnog zakona i to su učinile. Tu su se dogodili veliki troškovi i za Hrvatski zavod jer se ta sredstva nisu mogla sjesti na račune tih građana. Ali evo i ovaj primjer pokazuje tu aroganciju, bahatost zapravo banaka koje su iskoristile tu svoju poziciju da zatvaraju tekuće račune bez znanja građana. Što je nedopustivo, ja se nadam, da će zbog ovoga propusta, to neće proći, samo na nekakvoj opomeni prema bankama već da će i mjerodavne institucije to znati itekako kazniti. Hvala.
Roščić, odgovor na repliku. Izvolite.
Pa evo, ovaj zakon može samo djelomično riješiti taj problem, ali možemo tu problematiku predložiti, odnosno rješenje za istu u nekim budućim zakonskim prijedlozima, kao što vidimo Vlada vrijedno radi i one nam stalno dolaze na stol. Hvala.
Prva i jedina pojedinačna rasprava gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi tajniče, govorimo o izmjenu zakona koji može pomoći građanima. Naravno da će biti nešto transparentnije, međutim, osnovni cilj i intencija je da budu što manji troškovi našim građanima koje sa ovim godinama vidljivo je da se ne ponavljamo ali dobro je reći da znamo o čemu se radi na naknadama i još ću jednom ponoviti na naknadama banke, na poruku RH, zarade 4,5 milijarde kuna, što je ogroman iznos i nećemo uopće govoriti na način na koje su hrvatske banke, izuzete od hrvatskog čovjeka, od hrvatskog naroda, to je bilo sve naše vlasništvo. Koliko je puta trebalo dokapitalizirati da bi se privatiziralo i danas godišnje 4,5 milijarde ili 1,5% BDP-a čini mi se što je ogroman iznos i što je bivši ministar financija ovdje dobro elaborirao, a banke se ponašaju i bahate se u hrvatskom društvu kako god žele, a to je vidljivo i kod švicaraca to je vidljivo kod njihovih pritisaka u drugim načinima poslovanja naših građana sa bankama i sigurno da se na ovaj način ne ponašaju u svojim zemljama gdje su im matice, majke njihove, odakle je naš novac taj koji našim građanima, zbog naknada i provizija lipo, dnevnoj bazi ubiru. Ja ne znam točan broj tih naknada i provizija, ali znam da je ogroman broj, to su nevidljivi iznosi, vrlo mali iznosi, ali evo godišnje, 4,5 milijarde kuna. Ni manje, ni više i tome treba težiti Ministarstvo financija zbog toga jer tajnik u ministarstvu i cijeloj Vladi i svima nama kako taj problem riješiti i zbog čega, pitanje je legitimno postavljeno malo prije ovdje, zbog čega kolega saborski zastupnik. Zbog čega naši građani nemaju pravo izbora da primaju novac? Pa imamo mi Hrvatsku poštu ili nam je interes uništiti Hrvatsku poštu a temeljito smo je uništili kao i ostalo kao i u slučaju bankarskog sustava. Naravno, kontrola, revizija HNB, jer HNB je toliko toga napravila loše za hrvatsku monetarnu politiku da je to katastrofalno, najmanje neovisno i SOA više ona delegirana od onih banaka koji ima plaćaju izlete i sastanke po Europi od Unito Kredita pa i dalje. Prema tome, ovdje nije baš hrvatski građanin da je zaštićen, ovdje 4,5 milijarde kuna se isisaju iz džepa hrvatskih građana koje odlaze u 3 zemlje. Nećemo govoriti o kamatama, nećemo govoriti o švicarcima, nećemo govorit o bornim drugim novcima, ovoj je samo da građani bolje razumiju 4,5 milijarde kuna za naknade i provizije. To je ogroman iznos i zaista tajniku da ne duljim puno o ovom problemu, svi smo poslali jasan odgovor, što učiniti i koje je rješenje? Da li naši građani mogu imati pravo izvora da ne plaćaju te naknade, da primaju novac isto u skladu sa zakonom propisati na ruke uz dostavu, tako i poslodavci da imaju mogućnost i omogućiti im taj rad, a ne da se uzima novac i da se plasira u 3 zemlje. Zamislite, svake godine 4,5 milijarde kuna. U 10 godina to je pola proračuna Hrvatskoj je isisano samo kroz naknade i provizije bez kamata. To je pljačka hrvatskog naroda, zbog toga naši mladi iseljavaju, zbog toga 2/3 Hrvatske je prazna, zbog toga naša polja nemaju navodnjavanje, zbog toga nemamo dobro organizirano zdravstveni sustav, nemamo u biti, prepuštali smo novac drugima koji odvlače ga u treće zemlje odakle su banke u biti njihove majke. Prema tome, tajniče, nadam se da ćete u interesu hrvatskoga naroda, i očekujem kao saborski zastupnik i predstavnik jednog dijela građana, a očekujem i moje kolege s lijeva i s desna, da ćemo svi zajedno inzistirati na tome, a vi da ćete dati prijedlog i rješenje, kako zaustaviti da se našim građanima strane banke muzu novac iz džepova, a dok naši mladi moraju odlaziti u te iste zemlje i gubimo taj jedan potencijal i gubimo stanovništvo 2/3 Hrvatske da ostanu prazne. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo 7 replika. Prvi gospodin Sladoljev.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, rekli ste da su to sitne naknade. Mene te sitne naknade podsjećaju na ono u našim trgovačkim centrima, 9,99 pa građani traže tu jednu lipu, a trgovački lanci zarađuju milijarde kuna na toj, na neki način i zakonskoj legaliziranoj pljački. S druge strane spomenuli ste da ne možemo, ja sam radio u školi i ja dok sam radio u školi, praktički nisam mogao izabrati banku, nego smo morali svi primati plaću preko jedne strane banke. Kad smo ih zatražili, ne znam da bi primali plaću u hrvatskoj banci, u HPB-u i to, to je takav veliki postupak da jednostavno ste odustali od toga. Pa šta mislite o takvim stvarima. Evo molim vas komentar.
Hvala lijepa. Gospodin Bulj, odgovor na repliku.
Kolega Sladoljev, da, to su sitne naknade 0,1 lipa, 000,1, kažu da ima negdje oko 500. Nije točan broj, ali nakupi iz naših džepova znači 4,5 milijarde svih pojedinaca u hrvatskome društvu 4,5 milijarde kuna. I naravno da naši profesori gdje ste vi radili u školi nemaju kredu, nemaju dovoljno veliku plaću, nemaju učenici besplatne udžbenike osnovnoškolci. U nekim gradovima kao što je Zagreb imaju i većim i jačim sredinama, ali u Slavoniji, Dalmatinskoj zagori nemaju, nemamo sustav navodnjavanja u našim poljima, nemamo ništa, nemamo zdravstvene usluge, nemamo dovoljno dobro organiziranu hitnu pomoć u Makarskoj, primorju u Dalmatinskom zaleđu. Zbog čega? Samo na sitnim nagradama ovo su te sitnice. Nećemo govoriti o kamatama, o franku i svemu što su izvukli strane banke o kolikom se iznosu radi isisavanja i osiromašivanja hrvatskoga društva u cijelosti. Zamislite da je godišnje 4,5 milijardi kuna ulagati u Hrvatsku, a ne da godišnje iznesu vanka? Prema tome na ovome trebamo svi zajedno raditi i to je interes zaštiti naše građane od ove doslovno krađe i uzimanja para iz džepa koja je legalizirana. I tu HNB nije odradila svoj posao da se zaštiti taj novac i da ostane u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepa. Druga replika gospodin Maras.
Hvala lijepa. Gospodine Bulj, samo djelomično ću se složiti sa vašom raspravom zbog toga što ja nisam sada neki zaštitnik banaka ali svaka usluga nešto i košta, ali je pitanje da li regulator dopušta da se tu zarađuje više nego šta treba ili uvodi neki red i snizuje se regulacijom tržišta cijena iz godine u godinu. Kod nas očito dugi niz godina te naknade su otprilike na toj razini o kojoj ste vi govorili 4,5 milijarde kuna, kada vidite koji je broj računa u RH ispada da po računu se troši više tisuća kuna godišnje koje ljudi uopće ni nemaju na jednom mjestu i to je recimo kvaliteta ovog zakona, da će ljudi postati svjesni koliko su naknada platili ako dobiju izvještaj tijekom jedne godine. Ja znam kada ja plaćam Internet bankarstvo, ti sve ukucaš upišeš i platiš dvije kune po transakciji. Znači bilo bi dobro da ljudi na jednom mjestu dobe potpunu informaciju i na taj način će se onda banke možda i dodatno početi natjecati u tome koje će naknade i koji će troškovi biti manji jer će ljudi biti svjesni da su to veliki novci koji troše, a da uopće nemaju nad time pregled. Što se tiče osnovnog računa, to također možemo napraviti da je obaveza obavljanja djelatnosti u RH da građani koji žele osnovni tekući žiro račun otvoriti u nekoj banci da to moraju dobiti free of charge znati besplatno. Ukoliko banka želi djelovati u Hrvatskoj na taj način mora omogućiti korisnicima otvaranje tog računa. To je recimo jedan od prijedloga koji bi mogao biti. Nisam sklon tome da se novci isplaćuju na ruke jer to sigurno ne vodi k transparentnosti nego upravo suprotno, sivoj ekonomiji itd. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Bulj odgovor.
Banke, da, banka koja taj novac i tu dobit ima obavezu ulagati na naknadama i ostali koji imate sitne naknade da ulaže u Hrvatsku, međutim činjenica je da se vrlo vaš kolega Lalovac je to upozorio dobro, sigurno da oni to svojim majkama tamo transferiraju tu dobit u biti ne ostaje u Hrvatskoj, ne ulaže se u Hrvatskoj. znači to je legalno isisavanje novca hrvatskih građana isisavanje u treće zemlje jer mi to ne možemo kontrolirati, o regulatoru … govoriti ako mislite o HNB-u. Prema tome, po meni treba mijenjati zakon, a i novac ne na ruke znači kroz proceduru koju može … preko banke može se naći mogućnost da poslodavac daje način da se potpisiva ili ne znam kako to iskontrolirati kao što je nekada bilo. Postojala je nekada … ali da ima pravo izbora omogućiti kroz zakonsku najtransparentnije isto da bude, ne da bude nekakvo sivilo, ali je činjenica da banke nemaju poreze koje imaju građani. Građani imaju poreze doslovno porez na poljoprivredno zemljište, sada će biti na sve znači doslovno plaćaju porez na sve, a strane banke apsolutno to nemaju. I činjenica da na ovim sitnim naknadama 4,5 milijarde kuna izlazi iz džepova građana, a pitanje je ulaže li se tu u Hrvatsku. Ode to u treće zemlje i tamo se ulaže, tamo se razvija, a naši mladi odlaze tamo zbog toga što je taj novac isisan iz naše države. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika gospođa Ninčević-Lesandrić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo mene do ove današnje rasprave najznačajnija ova informacija koju je kolega Lalovac iznio da zapravo 4,5 milijarde kuna godišnje ode upravo na ove naknade, pa se onda mislim što smo mi zapravo mogli napraviti sve s tim novcem. A da ne kažem da smo upravo s njim mogli financirati i ove najugroženije skupine za koje nekako uvijek u našem proračunu nema dovoljno sredstava. Pa se onda pitam da li je možda upravo kriva i država što je došlo do ovoga? Da li su lokalne i regionalne i državna tijela mogla usmjeriti barem svoje transakcije, svoje plaće da idu preko hrvatske banke koja će u tom slučaju porez na dobit znači svoja sredstva će ostaviti u svojoj državi, a ne da ih dajemo strancima? Da li smo možda i na taj način mogli spriječiti ovo da 4,5 milijarde kuna dajemo u druge države?
Gospodin Bulj odgovor.
Tu je osnovni problem i to ste dobro pogodili i prije kolega Lalovac i svi koji su govorili i kolega Bunjac šta taj novac znači 4,5 milijarde kuna ne ostaje u Hrvatskoj. Nije tu toliko problem naknada za uslugu nego je problem zbog čega to ne ostaje u Hrvatskoj. Tu je HNB kao regulator treba raditi na tome da taj novac ostaje u Hrvatskoj i da taj novac cirkulira u Hrvatskoj i da se ulaže u Hrvatskoj, da se kreditira međutim tako nije, jel je hrvatski građanin sve siromašniji. A nabrojali smo sve mogućnosti gdje bi se moglo sve ulagati. A što se tiče hrvatskih banaka osim jedne, sve ostale su znamo na koji način otišle u strano vlasništvo. Prije privatizacije su dokapitalizirane a privatizirane su za manji iznos od dokapitalizacije. Toliko o transparentnosti i javnoga, toliko o borbi za javno dobro svih onih koji su sjedili ovdje u Parlamentu. To je veleizdaja. Njima je puno bitnije bilo pozivati se na europske zakone, europske propise a raditi protiv interesa hrvatskoga čovjeka i zbog toga sada imamo problem šta nam iza ove minorne naknade koju mi i ne osjetimo skupi se 4,5 milijarde kuna. Sada zamislite koliko je na kamatama, kolike su milijarde. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodine Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj, javio sam se jer ste rekli jednu neistinu koju treba ispraviti a radi se naime o tome, kažete da zašto se ne može promijeniti banka i tko nam može uvjetovati otvaranje tekućeg računa u toj banci. To nije istina jer vi možete tekući račun otvoriti u kojoj god želite banci i svaki mjesec možete mijenjati taj račun, onda ste se nastavili je li moguće to primati putem Hrvatske pošte. Dakle mogu je i to ako govorite o korisnicima mirovina, oni po Zakonu o mirovinskom osiguranju mogu primati novac preko pošte, pogotovo recimo u našim krajevima dolje ruralnim gdje nema banaka, bankomata. Reći ću vam samo da za 123 tisuće umirovljenika u RH Hrvatska država na godišnjoj razini plaća 30 milijuna kuna naknadu pošti samo znači za dostavu mirovine na adresu. U periodu od 2007. do 2011. godine taj iznos je bio 346 milijuna kuna. Dakle ono što vi govorite, ja se slažem da naknade mogu biti manje kod tih financijskih institucija ali kada tražite uslugu trebate ju platiti. Hoće li on biti kunu ili dvije, jako je bitno za građane. Tako i u ovoj situaciji recimo kod isplate mirovina kroz Hrvatske pošte, odnosno bankomat u domu dužni ste platiti 10 kuna po transakciji odnosno 1% od tog neto iznosa. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Bulj, odgovor.
Nije mi bio interes govoriti neistine nego sam plastično htio prikazati što se događa u biti to je istina da narod razumije o čemu se radi. Znači vi ste rekli sada da poštama izdvajate isto ogroman, pošti, Hrvatskoj pošti, pa dobro, Hrvatskoj pošti, evo gase se znamo podružnice, poštanski uredi u brojnim, evo u … [[Govornik se ne razumije.]] nekada je bio, znači čak i taj dio šta plaća država bare je, neka naselja jedino što im je ostalo, to je bila taj nekakav poštanski ured i to se sada gasi. Znači nije to toliko ni loše, znači za neke rubne, ru ralne krajeve odakle mi dolazimo. Znači čak i taj ured je dovoljno, pa neka država nešto i plati ali novac ostane, poštar je plaćen, ipak cirkulira taj novac, ovako gasimo radna mjesta. A na ovaj način naš regulator HNB nije iskontroliralo taj novac, 4,5 milijarde kuna, nije oporezovala država banci i taj novac ne završava i ne investira se u Hrvatskoj. Jer majke tih banaka koje su ovdje, znači osnovane u Hrvatskoj one taj novac u trećim zemljama ulažu, financiraju a nas osiromašuju. Tu je osnovni problem. I prema tome tajnik i ministarstvo i mi svi zajedno trebamo težiti da ta, a poglavito HNB da taj novac se investira, ostaje u Hrvatskoj a ne da nam svake godine toliki novac 1,5% BPD-a, svake godine toliko, mislim to je ogroman, ogroman novac na sitnim naknadama. Prema tome, ja ovo nisam rekao ništa u zloj namjeri, nego da plastično opišemo narodu ako nas gleda o čemu se radi i koliko novca na ovim sitnim naknadama, neprimjetnim naknadama, u velikom broju naknada, više stotina koliko novca odlazi bankama koje su u stranom vlasništvu a kojega troše na način da se ne ulaže u Hrvatsku nego u trećim zemljama. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća replika gospodin Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj ja se u potpunosti slažem sa vašom raspravom jer mislim da mi ovdje imamo pravo pitati kolike su naknade. Mi mislim da imamo ovdje pravo o tome raspravljati pa čak i ograničiti takav oblik divljanja na financijskom tržištu. Je li mi, kada vidite, postavili ste pitanje koliko se zaradi na kamatama. Evo ja ću vam reći, detaljno pratim taj … [[Govornik se ne razumije.]] oni neto prihod od kamata, znači neto, čisto što zarade bankari godišnje od kamata vam je 10 milijardi kuna. Čisto neto što zarade od naknada je 3 milijarde kuna. E sada, mi postavljamo pitanje koja je svrha njihovog poslovanja. Znači da li njihovo poslovanje u Hrvatskoj su investicije, da potiču zapošljavanje, koja je funkcija narodne banke, je li stabilnost cijena ili puna zaposlenost. Znači mi moramo ovdje potpuno mijenjati paradigme koje su vrijedile možda prije 10-ak godina i vidjeti koji su naši ciljevi. Ako nam je cilj da nam se u konačnici cjelokupno bankarstvo pretvori samo u oblik naknade, provizije, nekakve, ovog dijela, onda se postavlja cjelokupna i funkcija i zakona koje mi tu donosimo i način na koji ih se zapravo to uglavnom tiče građana. Jer gledajte, 7,2 milijuna transakcijskih računa, 9 kuna vam je naknada po svakom računu, svatko od vas, pogledajte, 9kn vam je naknada. Izračunajte 7,2 milijuna računa puta 9kn to vam je 100 milijuna eura godišnje od vođenja računa. E sada vi nađite biznis u Hrvatskoj, nađite mi poljoprivrednika, nađite mi ribara, nađite nekog tko će zaraditi 100 milijuna eura od vođenja transakcijskog računa koje iskreno da govorimo elektronski je li tako? To je algoritam u kojeg više zapravo, koje zapravo elektronika radi bez ikakvog određenog administriranja. A nađite mi profitabilno poduzeće koje će moći zaraditi 100 milijuna eura od nekog izvoznog posla, od nekakvog ulaganja u infrastrukturu, od izvoza na tržištu, od borbe na tržištu. Znači želimo dovesti cjelokupnu situaciju da ne mogu živjeti izvan onoga nego što žive hrvatski građani. Hvala lijepo.
Gospodine Lalovac, stvarno jako interesantno ono što govorite ali teče vrijeme neumoljivo. Izvolite gospodine Bulj.
Hvala lijepa predsjedniče. Kolega Lalovac, upravo što ste rekli, i što dobro znate, ali iznenađuje sve ove brojke o pustim milijardama, pustim milijuna eura koje u biti se, što bi bila interes znači, investiranje, ulaganje, zapošljavanje, ali očito nije. Hrvatska je samo postala plodno tlo bankama za naknade provizije, ono što sam kazao, opet… [[govornik se ne razumije.]] da muzu građane, doslovno da novac uzimaju iz džepa i da se ne ulaže, ne razvija. A to je vidljivo, to je vidljivo u našeg gospodarstvu, vidljivo je po broju nezaposlenih, demografskoj slici, opet ću ponoviti, ove 2/3 Hrvatske koje su doslovno prazne, a isključivo zbog toga što mi moramo zaštiti, ne mi nego HNB kao regulator, Ministarstvo financija, zajedno sa nama, apsolutno kao ključno tijelo, Parlament, i o tome ozbiljno razgovarati. Imamo pravo znati koje su to naknade, kolike su te naknade i o kojem se iznosu radi. I trebamo zaštiti naše gospodarstvo i financijsku stabilnost uostalom. Financijska stabilnost se urušava iz godine u godinu, isisavanjem tolikog novca, to je uloga Vijeća za stabilnost, gdje je guverner prva osoba. To je napravio kad je bio Agrokor 10 milijardi kuna mjenica bez pokrića šta je katastrofalan udar na monetarnu politiku, a i ovo je udar na financijsku stabilnost RH, da na ovaj način se raspolaže novcem banke hrvatskih građana i da u biti nisu namijenjene gdje bi trebalo. I politika je ta koja treba kroz znači regulatora, kroz našu potporu i rješenje koje će dati Ministarstvo financija. I svi zajedno. Znači bez obzira iz kojeg političkog pola dolazimo, trebamo zaštititi znači dobro, naš novac, naše građane jer inače ćemo biti sve siromašniji, i siromašniji dok će se treće zemlje, dakle, dolazili su vlasnici dobro razvijati, a naši ljudi za male pare ići tamo raditi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bulj, dakle s vama se mogu složiti, sigurno da s jedne strane imamo moćne banke, financijske moćne banke, a s druge strane imamo prosječne građane. Ako uzmemo evo za primjer da prosječna obitelj plaća od električne energije, komunalne naknade, odvoza smeća, dimnjačarskih usluga do RTV pretplate, pa možemo reći da barem desetak računa mjesečno plaća puta 12 mjeseci plus onda još naknada za vođenje računa, to su onda znatna sredstva i za prosječnu obitelj. Kad se samo sjetimo koliko je bure u javnosti izazvao ministar kad je izrekao namjeru povećanja dopunskog i zdravstvenog osiguranja. A vidimo koliko novci nam zapravo onda od prosječne obitelji odlaze u ovu cifru koje je spomenuo kolega Lalovac, znači 3 milijarde kuna zarade banaka. Onda doista je jedino rješenje da hrvatska država a i HNB propiše pravila poslovanja banaka, ovo je sigurno dobar put i ovim zakonskim prijedloga Zakona o stambenom kreditiranju, to su dobri putevi ali sigurno da će trebati napraviti još više napora jer ako nema pravila onda se banke, postupati će onako kako njima najbolje odgovara. Kažem, opet banke su financijski moćne, i mogu si to priuštiti. Ako se sjećate samo prilikom uzimanja kredita tamo, mislim da je 2009. zaživio HROK, kad ste banke pitali zašto su odobravale kredite koji se nisu mogli vraćati, koje su padali na teret jamaca, pa su jamci ostali bez svoji kuća, onda su banke rekle, pa nismo mi znali, nismo bili umreženi, nismo znali da postaje obaveza toga dužnika u drugoj banci. Pravdale su se time da nisu imale informacije. Dakle, bankama je potrebno jasno propisati njihovo djelovanje u RH, pa će onda situacija biti puno povoljnija za hrvatske građane. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Bulj.
Da, kad je zdravstveno osiguranje u pitanju za 10, 15, 20 kuna svi smo glasni, ljudi su glasni, bez obzira što je zdravstveni sustav u ogromnim problemima i dužnik je ogroman i to je jedna od većih problema. Međutim, kad evo mjesečno vođenje računa 9 kuna, samo za vođenje računa, mjesečno svakom građanu, banka uzima. I ulaže, ne znam. Evo sad je 10% poskupio autoput, cestarina na autoputu, isto, to je ogroman problem na tome, ali to iznosi 20, 30 kuna, a ovdje na svakom računu 9 kuna mjesečno uzima banka. Znači naš regulator i taj novac isisavaju iz društva našeg, takvog novca nema jer banke ne ulažu, veće su puno kamate nego u njihovim državama odakle dolaze. Znači, naš regulator, HNB je ugrozila stabilnost financijsku i monetarnu. Na ovaj način. I Ministarstvo financija i mi u Parlamentu, mi, koje je narod izabrao, sa stručnjacima koji se moraju uključiti, a to je Ministarstvo financija, moraju dati nama prijedloge jer HNB kao regulator to mora kontrolirati. Dolazimo u nestabilnost, financijsku, gospodarsku, jer se ne ulaže taj novac koji naši građani kroz ove naknade banka uzima, nego izlaze iz zemlje u treće zemlje odlaze, a to je ogroman novac. Mi govorimo o sitnim naknadama. O vođenju računa. Kamatama, to je samo što se tiče banaka. Ne možemo samo što je kolega maloprije kazao mi biti ovdje bankarska poslovnica u Hrvatskoj. Znači, taj novac hrvatskih građana, isključivo mora biti ulagan u Hrvatskoj, ali to mora biti HNB kao regulator, a Ministarstvo financija i Vijeće za stabilnost, međutim pošto je to sve isprepleteno interesima, naravno da je sad situaciju u hrvatskom gospodarstvu di je, jer se novac ne ulaže gdje se treba ulagati. Hvala.
Hvala gospodin Bulj. I zadnja replika gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Bulj, evo tijekom ovih replika čuli smo tvrdnju da banke ustvari uzimaju sitne naknade i u tome jest bit. Ako ja sad vama kažem gospodine Bulj, jel imate 1000 kuna da mi date, vi ćete reći naravno da nemam, a ako vam velim 10 kuna, vi ćete reći, evo izvoli, to je neki sitni novac. Međutim, banke svjesno idu baš na te sitne naknade s ciljem da vam ih uzimaju doživotno. Znači, cilj je banaka uzimati malo, ali uzimati doživotno. To je taj temelj tih tzv. bankarskih proizvoda gdje oni u stvari kao taoc drže čitavi narod kojemu svakome od nas cijeli životni vijek 40 godina plus vrijeme mirovine 20 ili 30 godina itd. stalno uzimaju te naknade i u stvari izvlače ogroman novac iz zemlje. Još bi bilo dobro da je vlasnik banke gospodin Lalovac ili da ste vlasnik banke vi. Međutim, vlasnici banke nalaze se izvan Hrvatske. Postavlja se pitanje kuda te naknade odlaze? Da li će se one potrošiti u Zagrebu, Sinju ili Puli ili će se potrošiti u Berlinu, Parizu i New Yorku? Kuda ide novac koji se potroši u Lidlu, u Kauflandu i Sparu i drugim stranim trgovačkim centrima? Kuda ide novac kada na INA-i natočimo gorivo. Kome odlazi? Svaki puta odlazi u tuđe ruke naš novac. I poanta je u tome da Hrvatska ima novca i za plaće i za mirovine, ali na žalost umjesto da troši za plaće i mirovine svojih građana ona daje mirovine Nijemcima i plaće Francuzima. Kakva je to politika zaključite sami. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Bulj, izvolite.
Kolega Bunjac slažem se da je to mešetarenje, šibicarenje, ne … [[Govornik se ne razumije.]] bankarski sustav naš regulator je dozvolio i gore se ponaša nego ljudi koji se bave šibicarenjem. Tako da ne bih uvrijedio ljude koji šibicare, jer kroz brojne te naknade sitne u biti samo vođenje računa je 9 kuna mjesečno svima. Znači to je kolega Lalovac potvrdio i to je informacija koju nitko ne demantira. I taj novac koji se isisaje 4 i pol milijarde samo na naknadama, kamatama, svima ostalom naravno da se ulaže u Francuskoj, u Švicarskoj, u Njemačkoj. I ovdje se ne ulaže. I naši mladi odlaze raditi tamo za novac koji oni plaćaju ovdje. A mi se, postajemo sve nazadniji, postajemo prazna područja, ne ulaže se, propada poljoprivreda, stočarstvo. Naravno ulažu svoju proizvodnju, kvalitetu a mi propadamo i tonemo i zbog toga svi zajedno, a poglavito Ministarstvo financija, poglavito regulator Hrvatska narodna banka kao najveći krivac šta je monetarna politika na ovaj način vođena, što je financijska stabilnost i ovim sitnim naknadama ugrožena i kao ključna osoba Vijeća za stabilnost, tu je i ministar financija čini mi se, ne znam još tko sve ali većinski dio je iz Hrvatske narodne banke. Oni su odgovorni da zaštite hrvatske građane i Hrvatsku državu isisavanja ovolkoga novca u treće zemlje, jer ovaj novac mora isključivo bit ulagan u razvoj hrvatskoga društva po svim segmentima. Hvala lijepo.
Znači to je bio zadnji odgovor na repliku. Želi li državni tajnik gospodin Tufekčić uzeti riječ na kraju? Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Prije svega želim zahvalit svima na raspravi, želim zahvalit na potpori, iskazanoj potpori zakonu. Ostao sam dužan dva odgovora gospodinu Lalovcu. Dakle, ograničenje dopuštenog prekoračenja odnosi se samo na osnovni račun dok se odredbe Zakona o prebacivanju računa odnose na sve vrste računa. E sad, zaista ne želeći provocirajući daljnju raspravu ali istine radi, doduše sad je gospodin Lalovac rekao iznos naplaćenih naknada u 2016. nije 4 i pol nego 3,2 milijarde kuna što svakako je dosta i ne umanjuje problematiku o kojoj govorimo. Jednako tako spominjale su se ovdje i pojedinačne naknade. Ono što je svakako jedan od problema što se teško razaznaje usporedivost naknada između banaka. Dakle, s obzirom na različite usluge koje nude, različito nazivlje pojedinih naknada, spajanje grupa naknada u pakete itd. otežava se mogućnost uspoređivanja i mogućnost razaznavanja koja je to najkonkurentnija banka. I upravo mislim da ovaj zakon rješava dosta navedenih problema kroz standardiziranje 20-tak najreprezentativnijih naknada, dakle upravo onih koje se najviše koriste od kojih banke ostvare najveći iznos prihoda kroz objavu iznosa za svaku od tih naknada, na jednom mjestu objedinjavanje naknada svih banaka. To je na stranicama Hrvatske narodne banke kroz olakšano i ubrzano prebacivanje računa iz banke u banku. Mislim da ćemo na jedan zaista tržišni pristup i tržišnim mehanizmom osigurati ja vjerujem već i u kratkom roku, a pogotovo u srednjem roku smanjivanje iznosa naknada kroz konkurenciju koja će se kroz transparentnost i lakoću prelaska iz banke u banku dogoditi slijedom ovog zakona. Evo hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prvi je gospodin Bulj.
Uvaženi tajniče, rekli ste da nije 4 i pol milijarde nego 3,2 milijarde na ovim sitnim naknadama. Puno ste hrvatski narod utješili, ali mi smo za transparentnost javno da se objavi. Međutim je činjenica da vi kao tajnik iz Ministarstva financija morate kazati da Hrvatska narodna banka nije štitila financijsku stabilnost, da Vijeće za financijsku stabilnost u kome je predsjednik guverner nije odradila svoj posao i u slučaju, znači onih mjenica koje je dala Agrokoru bez pokrića 10 milijardi, da ovaj novac jedino na način da ostaje u Hrvatskoj, da se ulaže u Hrvatskoj bi bio znači ono što bi služilo razvoju. Ali na ovaj način mi ne kontroliramo isisavanje toga novca, jer ove banke koje su kćeri banaka svojim majkama šalju u treće zemlje i te treće se zemlje razvijaju iz godine u godinu. Mi moramo zajednički, dobro je što je transparentno, dobro je što je objavljeno. Ali ako mi ne zaustavimo ovo isisavanje novca svi zajedno, a regulator Hrvatska banka, očito ova ekipa to ne može odraditi, jer ona je zlato prodala a nije pitala nikoga. Mi nemamo ni grama zlata, a kamo li će štiti građanine prema tome i zadužila je državu, dozvoli da se zaduži do ove cifre u kojoj je, prema tome, mi moramo štiti isisavanje novca. Ogroman je novac se radi. Sad vam je naknada rekli ste 3,2 milijarde. Velika nam je utjeha. Ali to ode u treće, to je neto, to je neto. Kolika je naknada za vođenje računa, kada se izračunava da prelazi puno puno veću … [[Govornik se ne razumije.]] to je 10 milijardi kuna godišnje iz džepova građane ode u banke koje odu u treće zemlje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Druga replika gospodin Maras.
Hvala lijepa. Gospodine Tufekčić, vi ste rekli da su prihodi od provizije naknada 3 i 200 milijarde ali to je neto prihod. Znači prihodi od provizije i naknade su 2013. 4,4 2015. 4,6 i 2016. 4,5 milijardi. A troškovi su milijarda, 200 milijarda, 500 i prošle godine milijarda i 300. Znači trošak milijarda i 300, a prihod 4,5 milijarde kuna. Pa kolika je to marža? 4 puta. Kolika je to marža? Recite? Jel to normalna marža? Znači uložiš tisuću, milijardu i 300, a naplatiš 4,5 milijarde. Pa nemojte reći da je to neki normalni odnos. Znači, gledajte regulator tu ne radi svoj posao, država bi mogla više raditi. Ja ne vidim zbog čega se ne može uvesti obveza banka da vode besplatan transakcijski račun, građanima koji otvore račun u njihovoj banci, to je 9 kuna mjesečno, prosječna cijena, ali brate, milijardu i 200 trošak, 4,5 milijarde prihoda. Znači čisto zarade svake godine 3,2 milijarde kuna i siguran sam da ne postoji biznis u Hrvatskoj koji ima takav neto prihod i koji ima takvu zaradu, odnosno takvu maržu, a da je legalan. I sad vi meni recite jel to normalan odnos? Evo molim vas da mi odgovorite. Da li je normalan odnos imati milijardu i 200 milijuna troška, a zaraditi 4,5 milijarde? Ja se nadam da će ovaj zakon doprinijeti tome da te zarade budu manje, ali ono što država još može napraviti, a regulirano također je da ograniči te prihode i te naknade na neku razumnu razinu. Hvala lijepa.
Ja sam vidio 2 replike, ali kažu mi gospodin Bunjac, da ste i vi tražili repliku? Malo kasno, ali nećemo cjepidlačiti. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, dakle mi svakodnevno svjedočimo upravo divljanju ovih naknada na svim mogućim razinama, pritom su banke, naknade banaka samo vrh sante leda. Ova naknada od 9,00 kuna je ustvari najniža naknada koja se vodi. Ali evo imali smo recimo sad slučaj lokalnih izbora, gdje se kandidiralo jako puno kandidata i da je 90% njih nije imalo nikakva sredstva, nikakav promet po računima i banke su naplatile otvaranje, zatvaranje računa, pojedine banke do 200 kuna. Pa se ja zaista moram pitati, zar mi u svakoj situaciji koja postoji moramo bankama jednostavno ostvarivati prihode, praktički da li danas građanin uopće smije hodati po ulici a da ga nekakva naknada ne zakači. Isto tako bih vam htio skrenuti pažnju na naknade koje naplaćuje FINA, koje su također pod vašom ingerencijom, blokiranim, ovršenim građanima. Možete li nekako njima pomoći. Svaku kunu koju skine FINA, naplaćuje se 175 kuna. Jedan papir isprintani 20 kuna, dakle radi se o tome jednostavno da danas te naknade skidaju računalni programi, mogu ih skinuti i u 3 u noći bez da je itko budan i oni i dalje naplaćuju te naknade od ljudi koji su već ionako preopterećeni sa svim mogućim troškovima, sa svim mogućim davanjima. Da li je ikako moguće da ova Vlada konačno počne raditi u interesu svojih građana i sačuva većinu svojih novca od 4,5 milijarde kuna za državni proračun? Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, to znači najvjerojatnije sutra.
Konačni prijedlog Zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 83. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 122 glasa za, dakle, jednoglasno donesen Zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu.
Pređimo na drugu točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o udrugama, drugo čitanje, P.Z. br. 98 Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnosi na drugo čitanje. Zakon i amandmani se mogu podnosit do kraja rasprave. A raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav i Poslovnik i politički sustav. Izvješće ste primili na sjednice. Gospodin Darko Nekić, državni tajnik u Ministarstvu uprave, govoriti će u ime predlagatelja.
Zahvaljujem gospodin predsjedniče. Pozdravljam vas i uvažene zastupnice i zastupnike. Kao što ste čuli, dakle 10. ožujka je bilo prvo čitanje. U Zakonu o udrugama mijenja se samo članak 13. stavak 3. odnosno briše se podstavak 3. Važećim Zakonom o udrugama, propisano je da statut udruge mora sadržavati i odredbe o izgledu pečata. Ovim nacrtom konačnog prijedloga zakona, predlaže se brisanje te obveze za udruge sa svojstvom pravne osobe, čime se provodi reformska mjera ukidanja upotrebe pečata iz poslovne prakse, odnosno provod zaključak Vlade Republike Hrvatske od 4. svibnja 2016. godine kojim je utvrđena obveza izrade odgovarajuće izmjene primjene propisa, kojima će se ukinuti obveza uporabe pečata. Provedbom ove reformske mjere doprinijet će se pojednostavljenju procedure koje u praksi zahtijevaju uporabu pečata, a u štedit će se i određena količina novca. Nacrt konačnog prijedloga zakona se razlikuje od onog prijedloga koji je bio na raspravi u Hrvatskom saboru 10. ožujka 2017. godine. Promjene ove zakonske odredbe neće zahtijevati promjene statuta udruga radi usklađivanja. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Imamo tri kluba koji žele raspravljati o tom pečatu i jedan zastupnik. Izvolite, prvi je gospodin Marko Šimić Klub zastupnika HDZ-a. Pardon. Prva je gospođa Ivana Ninčević-Lesandrić Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Ispričavam se.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice zastupnice i kolege zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog izmjene Zakona o udrugama. U prvom čitanju imali smo ovdje cijeli dan raspravu van teme, dakle cijeli dan smo raspravljali o radu i načinu poslovanja udruga. Jako malo smo pričali o samoj temi izmjene ovog zakona zato ću vrlo kratko sada reći da mi podržavamo ovu promjenu kao i svaku drugu promjenu koja se tiče uklanjanja administrativnih prepreka jer upravo ova izmjena u zakonu jest ukidanje jedne u nizu od administrativnih prepreka. A mogu reći iz osobnog iskustva i u osnivanju udruga, a i u radu sa mladima koji su svoje inicijative htjeli realizirati kroz razne udruge, da upravo ova stavka u statutu gdje se opisuje izgled pečata čisto gubljenje vremena jel osobe ne znaju kakav sve pečat mogu kupiti i u trgovinama i u knjižnicama pa onda gube vrijeme vraćajući se nazad i ispravljajući stavke unutar statuta. Dakle podržavamo ovu izmjenu uklanjanja administrativne prepreke kao i svaku drugu koja će se naći u ovoj sabornici, a tiče se i za realizaciju raznih inicijativa kroz udruge kao poduzetniče ili obrtničke poduhvate. Hvala.
Hvala i vama. Evo dok nas ima koliko toliko u Saboru želim samo pročitati jedan poziv za sutra. Vijeće Bošnjačke nacionalne manjine grada Zagreba, Kulturno društvo Bošnjaka, Hrvatski preporod i saborska zastupnica albanske, bošnjačke, crnogorske, makedonske i slovenske nacionalne manjine Ermina Lekaj Prljeskaj pozivaju vas na obilježavanje 22. godišnjice genocida o Srebrenici. Naziv te manifestacije „Srebrenica 1995.-2017.“ sutra u 9,00 sati u Hrvatskom saboru u Maloj vijećnici naravno pozivamo i ja se pridružujem tom pozivu i pozivamo sve ne sve zainteresirane nego sve da dolaze sutra jer se radi o važnom obilježavanju. Drugi klub zastupnika, Klub zastupnika HDZ-a gospodin Marko Šimić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je danas Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o udrugama koje je Vlada RH uputila u saborsku proceduru. Kao što smo čuli na samome početku u uvodu predlagatelja ovaj zakon u prvom čitanju bio je u raspravi u mjesecu ožujku ove godine. Tada smo imali nešto širu raspravu nego što su ove izmjene koje se predlažu u prijedlogu zakona o izmjenama zakona kako u prvom tako i u drugom čitanju jer za drugo čitanje ovaj konačni prijedlog zakona zapravo nije ništa izmijenjen naspram onoga koji nam je na saborske klupe dostavljen u prvome čitanju. Prema službenoj evidenciji u RH u 2014. godini registrirano je i postoji 52450 udruga što je jedna udruga na 82 stanovnika RH. Stoga vidimo da je problematika udruga i sve što je važno i vezano za udruge zaista i važno. U svojoj raspravi prilikom prvog čitanja dao sam nekakav kratak pregleda poimanja odnosno doživljaja udruge u društvu, njene definicije, uloge pravnoga okvira predloženu izmjenu zakona s predviđenim posljedicama, te zaključno stav Kluba zastupnika HDZ-a o ovom prijedlogu zakona. Udruge kao najbrojnije organizacije civilnog društva imaju višestruku ulogu u svakom društvu, one ravnopravno sudjeluju u izgradnji demokratskog otvorenog, uključivog, bogatog i socijalno pravednog, održivog te ekološki osviještenog društva, one su korektiv vlasti te veza između građana i javnog sektora. Temelj za osnivanje udruga i djelovanje udruga nalazi se u Ustavu RH u članku 43. dok je pravni okvir za djelovanje i organizaciju udruga postavljen Zakonom o udrugama. Naime, Vlada RH u Nacionalnom programu reformi 2016. u dijelu 4.2. lakši uvjeti poslovanja i bolja investicijska klima reformskog područja, smanjenje administrativnog opterećenja i troškova poslovanja poduzeća zadužila središnja tijela uprave da analiziraju propise iz svoje nadležnosti u kojem se ti propisi odnose na obvezu uporabe pečata pravnih i fizičkih osoba koje obavljaju registriranu, profitnu ili neprofitnu djelatnost i to u upravnim, sudskim i drugim postupcima, poslovnoj komunikaciji i drugim radnjama koje te osobe provode. Slijedom toga utvrđene obveze izrade odgovarajuće izmjene propisa kojima će se ukinuti obveza uporabe pečata. Budući da je Zakonom o udrugama propisano da statut udruge mora sadržavati odredbe o izgledu pečata ovim se prijedlogom zakona predlaže odredba navedenog zaključka Vlade, a sve u cilju modernizacije poslovnih procesa uz istodobno podupiranje gospodarstva kroz operacionalizaciju stvaranje jednostavnijeg poslovnog okruženja u RH. Kako je sam predlagatelj ovoga prijedloga zakona naveo u svom uvodnom izlaganju provedbom ove reformske mjere udruge sa svojstvom pravne osobe više neće imati obvezu propisivati u statutu izgled pečata čime će se doprinijeti uštedama u procedurama koje u praksi zahtijevaju uporabu istog. Još jednom napominjem da je ovaj prijedlog zakona samo dio iz paketa reformskih mjera koje bi trebale rezultirati višestrukim uštedama u javnom i privatnom sektoru u procedurama koje zahtijevaju uporabu pečata. Mjerenjem standard … modelom uz sklopu Akcijskog plana za smanjenje administrativnog opterećenje gospodarstva, izračunato je da je rasterećenje od gotovo 6 milijuna kuna na primjeru ukidanja pečata u procesu pokretanja poslovanja odnosno osnivanja 22 tisuće 970 jednostavnih društava sa ograničenom odgovornošću i društava sa ograničenom odgovornošću sa jednim osnivačem. Prema tome, da se mogu učiniti uštede ukidanjem pečata vidljivo je samo iz ovog primjera gdje se kazuje da je gotovo 6 milijuna kuna moguće da bi bilo ušteđeno da se ovakva mjera uvela u jednom od drugih područja djelatnosti djelovanja. Važno je reći da su u ovome zakonskome prijedlogu, odnosno konačnom prijedlogu zakona Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav te odbor za zakonodavstvo raspravili na svojim sjednicama te da su jednoglasnim odlukama podržali ovakav prijedlog, konačnog prijedloga zakona. Slijedom svega navedenoga na samome kraju valja istaknuti da će Klub zastupnika HDZ-a podržati ovakav Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o udrugama. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Sljedeći je ispred Kluba zastupnika HNS-a, gospodin Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče, štovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Dakako vrlo kratko s obzirom da je bila i opširna rasprava u prvom čitanju kako kolege kažu, Klub HNS-a naravno će podržati ovaj prijedlog. Ja sam samo ovdje malo bih volio istaknuti općeniti dio problematike. Dakle kolega je rekao da imamo preko 50 tisuća udruga. Ono što od tih 50-ak tisuća udruga treba napomeniti da gotovo 50%, odnosno preko 30% spada na sportske, 15% na kulturne. Ujedno i veliki dio proračuna se izdvaja upravo za te dvije. I ono što bih svakako volio ovdje istaknuti da se ide uvijek u razmišljanju da samo znanstvene udruge čine 1% ili 500-tinja udruga u Hrvatskoj koje godišnje iz državnog proračuna dobivaju oko 5, 6, 7 milijuna kuna. Bitnost nevladinih udruga, jučer sam spominjao kod Izvješće o zaštiti potrošača, dakle u razvijenim europskim zemljama je puno veća njihova uloga i njihova bitnost i kod donošenja određenih zakona. lobiranja ali i kod same provedbe i zaštite naših građana. Tako da u tom smjeru i sigurno imamo izvješća i gledamo gdje najveći broj udruge upravo u najrazvijenijim dijelovima Hrvatske od grada Zagreba, Zagrebačke, Istarske, Zadarske itd., Krapinsko-zagorske, Varaždinske županije gdje je razvijen civilni sektor sigurno da je i to pokazatelj razvitka cjelokupnog gospodarstva same regije, mikro regije i samog prostora i da sigurno trebamo uvijek gledati što većoj diversifikaciji. I ponavljam još jednom, možda malo više obratite pozornost prema udrugama koje imaju, koje su sa ciljem istraživačkog i znanstvenog rada jer sigurno to je budućnost naše djece. Još jednom, Klub HNS-a će podržati ovu mjeru, odnosno prijedlog zakona.
Hvala i vama. Ispred kluba SDP-a gospodin Gordan Maras.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Danas pred sobom imamo Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o udrugama. Drugim riječima, ukidanje pečata odnosno obveze izrade i izgleda pečata i statuta hrvatskih udruga. I kada imate ovakvu jednu mjeru, bez obzira što ćete podržati pitate se da li ste dio neke američke komedije ili se ovdje radi o ozbiljnim stvarima. Sjetimo se prošle godine u 5 mjesecu kada je bivši ministar gospodarstva, čini mi se da je godinu i 2 mjeseca prošlo od tada, slavodobitno a sa njime i premijer Orešković, ako se sjeća još netko tog gospodina, slavodobitno na sjednici Vlade je rekao da ukidamo pečate. Znači prošlo je godinu i dva mjeseca, i u firmama a sada vidimo evo tek sada se govori o udrugama, pečati nisu ukinuti. Znači jedna tako sitna stvar, a podsjetiti ću vas Hrvatska je jedna od 3 europske zemlje gdje sa pečatom morate ovjeriti svaku sitnicu, tako sitna stvar, nije ju moguće realizirati u godinu i 3 mjeseca. I onda riječ reforma i oni koji ih izgovaraju dosta često a zadnjih godinu i pol dana smo u Hrvatskoj tu riječ gotovo pa zamrzili zbog toga šta se iza nje ne krije ništa osim prazne fraze. Izgubi svaku smisao. I onda se pitate, evo sada čitam u Jutarnjem listu da Hrvatska ostaje bez Europske agencije. Pa kako može ovako neefikasna Vlada koja nije u stanju godinu i dva mjeseca riješiti pitanje pečata, kako ta Vlada uopće može sanjati, maštati o tome da će u Hrvatsku dovesti agenciju za lijekove ili Agenciju za nadzor banka, Europsku agenciju za lijekove i Europsku agenciju za nadzor banka? To je science fiction, mi ćemo ostati bez ičega, biti ćemo jedina zemlja EU koja na svojem sjedištu, koja na svojem teritoriju nema sjedište jedne europske agencije. Dok mi o tome razmišljamo i dok predsjednik Vlade Andrej Plenković osniva povjerenstva, to je inače jedna od specijalnosti, specijalka kako mi kažemo gospodina Plenkovića, osnivati povjerenstva, dotle, znači on osniva povjerenstvo koje bi trebalo razmisliti kako da dovede agenciju za lijekove u grad Zagreb ili u Hrvatsku, dotle su Helsinki, Lisabon, Stockholm, Beč, Dublin, Brisel i Barcelona podnijeli elaborate o tome koje su njihove prednosti, na koji način misle ugostiti odnosno sjedišta agencije imati na svojem teritoriju i koji su efekti od takve odluke Europske komisije. Znači dok mi razmišljamo o povjerenstvu, Europska komisija je dobila već elaborate, nabrojao sam ovdje 5, 6 zemalja koji su kandidati za sjedišta tih agencija i koje će neka od njih i dobiti te agencije. Hrvatska ih očito dobiti neće. I sad, netko bi se mogao pitati ovdje zašto Maras priča o europskim agencijama kad je tema Zakon o udrugama i pečat. Zbog toga šta se sve svodi na to, na efikasnost, sposobnost, okretnost, pa ako hoćete i hrvatske diplomacije koju je proteklih godinu dana vodio evo i kolega Miro Kovač ovdje u hrvatskoj Sabornici, u kojoj sada sjedi, da osigura Hrvatskoj poziciju koju bi trebala imati i da osigura hrvatskoj državi poziciju u EU-u koju bi trebala imati. Mi to ne možemo. Jer mi ne možemo promijeniti ni pečat u godinu i dva mjeseca. Zamislite kako sad netko tko ovdje iz Brisela ili EU-a gleda ove rasprave, kaže pa kako će hrvatska Vlada osigurati efikasnost i sve predispozicije da Europska agencija za lijekove ili bankarstvo, dođe u grad Zagreb, ukoliko nisu u mogućnosti provesti najobičniju reformu i ukinuti pečat u godinu i tri mjeseca. Pa ne želi se Europska komisija, EU, uopće kockati sa takvom mogućnosti da tako važne agencije na kraju ne zažive i da se ne ispune preduvjeti koji bi trebali biti da one dođu u RH. I zato nije čudno što u ovoj raspravi uopće spominjem taj primjer, jer moja nada i moja želja je ova Vlada konačno shvati da se mora raditi, da mora biti efikasna, da ljudi ne žive od pustih riječi i obećanja i junačenja pred Europom koja na kraju neće da ti ništa, jer ovo šta slušamo sad premijera Plenkovića na kraju će završiti tako da neće postići nikav rezultat, to je valjda svima jasno mada mi dajemo podršku, i Hrvatski sabor je dao stopostotnu podršku oko stava vezanog uz arbitražu sa Slovenijom, ali kako bi rekao, ovo ne doživljava što gospodin Plenković sada govori nitko u Europi jer mi nismo u stanju u godinu i tri mjeseca ukinuti niti pečat u RH i to je ta brzina reformi kojom hrvatska Vlada predvođena HDZ-om i ostacima HNS-a, pokušava stvoriti privid da će nešto u Hrvatskoj napraviti. I zato mi ćemo podržati ovaj zakon, nemamo ništa protiv i mislimo da je to moglo biti riješeno u mjesec, dva dana, i da oko toga uopće nije trebalo biti ni spomena niti je to premijer Orešković na Vladi uopće trebao spominjati kao neki revolucionarni zahvat, ako da smo pokrenuli novu industrijsku revoluciju u Hrvatskoj ili smislili neke stvari kojima se ne bi postidio ni Nikola Tesla a kamoli da smo evo, recimo ukinuli pečat. Tako da evo Klub zastupnika SDP-a će podržati ovaj zakon ali dajte gospodo, pokrenite se. Napravite bilo što, nešto, sad neću čak reći napravite puno jer tih iluzija više nema, ja znam da neće napraviti puno, ali napravite bar nešto po čemu bi se mi u Hrvatskoj mogli ponositi i po čemu bi Europska komisija mogla reći, pa gle, mogli bi eventualno tamo u Hrvatskoj imati neku europsku agenciju jer ovako nećemo dobiti ništa. Osnivanjem povjerenstava koje bi sad trebali analizirati dok su drugi već malti ne, dogovorili gdje će ta agencija otići. Evo je mala digresija, nemojte se ljutiti, ali siguran sam da vi shvaćate da sam to morao reći ovdje jer ti problemi su oni koji muče Hrvatsku i hrvatske građane. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Tko kaže da pečat ne izaziva kreativnost, taj laže, a gospodin Kovač vjerojatno će se nadovezati na to, ali ja puštam svakoga da se na kreativnosti ipak ovaj, važna je ljudska osobina. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju na mogućnosti da repliciram. Ja sam pozorno slušao ono što je govorio kolega Maras i oduševljen sam bio vašim izlaganjem, hvala lijepa, inspirirali ste me, jel. I ne samo mene, nego i druge kolege i kolegice, ovdje, ali još imam neke stvari da razjasnim. Znači, nema što više Hrvatski sabor davati potporu ovoj priči sa Slovenijom, postoji hrvatski Ustav. Na temelju hrvatskog Ustava, članka 81. je donesen zaključak kojim je Vlada u obvezi bila postupiti na način da Hrvatska izađe iz arbitraže. Znači, kad bi se netko pojavio na hrvatskoj političkoj sceni, koji bi htio implementirati tu presudu, a nema ga nit će ga biti, na svu sreću imamo s vama konsenzus, i vi s nama, mi s vama, neće moći to napraviti. Zašto? Jer bi kršio hrvatski Ustav. Vrlo jednostavno, nema više nikakve potpore, stvari su jasne, postoji hrvatski Ustav, postoji Hrvatski sabor. Sabor mijenja, donosi odluku o mijenjanju granica, sabor je rekao svoje prije dvije godine, i svaka hrvatska Vlada i ova naša Vlada HDZ-a, mora na taj način postupati. Stvari su jednostavne. I na taj način braniti hrvatski suverenitet u Europi i u svijetu, a to znaju i kolege iz Europske komisije, to znaju i kolege iz drugih zemalja članica. Oni imaju pravo na svoje mišljenje a njihovo mišljenje u ovom slučaju nije mjerodavno. Oni ga mogu iskazivati, oni to čine s tim da moram iskreno reći da to nije baš neka tema koja dominira u međunarodnim odnosima. Ima puno važnijih tema za njih od spora između Hrvatske i Slovenije. Hvala lijepa.
Vidite gospodine Kovač, ja sam mislio da barem vi ćete govoriti o pečatu. Odgovor na pitanje govori gospodin Maras. Molim vas, ako se možete nadovezati na pečat svi bismo bili jako sretni.
Ja sam o pečatu i govorio. Ali sad je odgovor na repliku, a kako vi niste zaustavili repliku gospodina Kovača ja moram odgovoriti na ono što je on govorio. Tako da evo nemojte se ljutiti, meni je drago šta ja inspiriram gospodina Kovača jer to je i moja intencija. Jer ako ja inspiriram vas vi ćete biti bolji i Hrvatska će od toga imati koristi. Znači ja sam svoj dio ili pokušavam ga obaviti. Ali što se tiče ovoga što ste govorili meni je žao, možda nije tema koja je broj jedan na dnevnom redu. Ali poruke koje slušamo sada iz Bruxellesa nisu dobre za nas ili nas ne doživljavaju, ne mogu nas na ništa natjerati to je istina. Ali ja bih volio da takve poruke ne slušam. Volio bih da naša diplomacija pokuša amortizirati takve poruke. Ja sam se nadao da će premijer Plenković koji je u Bruxellesu kao doma, on tamo zna svakoga, sastaje se sa svima, vrlo je dobar prijatelj kaže sa većinom europskih pučana i ljudi koji vode Europsku komisiju, da napravi nešto. A ne da se ovdje junači, a onda tamo očito šuti. Gledajte, obilaziti Bruxelles radi dobrog vina i belgijskog sira i čokolade mislim da od toga Hrvatska nema neke koristi. Imala bi koristi kada bi premijer Plenković bio neki faktor i omogućio da ne slušamo poruke kakve slušamo proteklih dana iz Bruxellesa vezano uz arbitražu. To bih ja htio, a normalno da nas nitko neće prisiliti jer smo se jasno odredili prema tom pitanju svi zajedno u Hrvatskoj.
Hvala. Gospodin Zekanović, tema je Zakon o udrugama.
Hvala na napomeni. Pozdravljam uvaženog dopredsjednika, poštovane kolege. Tema je Zakon o udrugama odnosno promjene Zakona vezano uz pečat. Ja ću govoriti o udrugama, neću govoriti o Bruxellesu i o ne znam već čemu što sve nije govorio gospodin Maras. Kad govorim udruge zaboravljamo da sama riječ udruga znači udruživanje. Jako često danas imamo situaciju, da udruge služe kao jedan instrument samozapošljavanja. Ono što je još uvijek ostalo većini ljudi u glavi je udruga je skup građana koji se udružuje oko nekakve zajedničke ideje i uglavnom trebao bi volonterski raditi na tome. Danas neću reći da je to loše, međutim udruge ipak drugačije funkcioniraju. Udruga je jedan instrument samozapošljavanja. Tri čovjeka je dovoljno, tri OIB-a, skupština koja je stvarna, skupština koja je fiktivna se udruže i mogu reći da je zapravo u mnogo djelatnosti jednostavnije i lakše poslovati preko udruga, a puno teže preko tvrtke ili obrta. Tako da te nekakve rupe u zakonu, odnosno to koriste mnogi. Inače udruga u Hrvatskoj ima jako puno. Evo kolega je malo prije rekao 50 i par tisuća udruga u Hrvatskoj ima. Danas udruge zapošljavaju oko 20000 ljudi. Danas imamo raznih vrsta udruga. Imamo udruge, evo neki dan smo vidjeli ovdje jednu jako lijepu demonstraciju snage udruga koje su financirane iz državnog proračuna gdje nam … [[Govornik se ne razumije.]] iz ovoga Sabora se stave ručnici ispred Sabora i demonstrira se. Znači, udruge koje odrađuju jedan politički posao. Imamo brojne braniteljske udruge, ekološke udruge. Ali ja bih ovdje spomenuo i jednu vrstu udruga koje su još uvijek ono što bi udruge trebale biti. Imena udruga zove se Društvo prijatelja dubrovačke starine. Ja bih rekao, odnosno evo iskoristio ovu priliku kao zadnja rasprava na ovu temu da bi zapravo trebalo razdvojiti, razgraničiti udruge tog tipa koje su volonterske udruge, gdje su se ljudi, stotine ljudi udružili, uključili, učlanili bez ikakve financijske, znači bez financijskog razloga ne da bi dobili plaću, da bi se samozaposlili, nego da bi pomogli svom gradu. To društvo postoji već 50 godina ako se ne varam. I zahvaljujući tom društvu, toj udruzi građana Dubrovnik danas je ono što je. Dubrovnik je danas i UNESCO, znači zaštićen kao UNESCO-va baština i stotine milijuna kuna se godišnje preko te godine reinvestiraju u grad Dubrovnik i znači okolni prostor. Također moram reći ima i sličnih udruga drugdje u Hrvatskoj. Spomenut ću iz Šibenika Društvo za očuvanje šibenske baštine Juraj Dalmatinac koje je nastalo upravo po uzoru na Društvo prijatelj dubrovačke starine koje radi na isti način. Tako da bih htio da kod budućeg Zakona o udrugama koji će sigurno doći na dnevni red da se vodi računa o ovome da postoje različite vrste udruga, neke koje isključivo služe kod samozapošljavanja, a drugdje postoji udruga baš od jednoga što bi udruga u svom smislu i značenju te riječi trebala biti. Ljudi koji su se okupili, koji su volonteri i rade za opće dobro bez plaće. Iako neću reći da je nelegitimno ili loše da netko u udruzi dobija plaću. Dapače, eto toliko. Hvala.
… [[Govornik se ne razumije.]] svima ukida pečat i ovima i onima. Gospodin Maras izvolite, replika.
Hvala lijepo gospodine Zekanoviću. Slažem se sa jednim dijelom vaše rasprave, ali sa uvodnim dijelom se ne slažem. Znači, vi ste spomenuli i čak i kada čovjek misli da je to tako ne bi smio po meni iznositi ocjene da su udruge u Hrvatskoj način i oblik samozapošljavanja, jer to se može shvatiti kao da se protivite civilnom društvu. Niti jedna država u svijetu koja želi biti progresivna i napredna ne da ne bi smjela ograničavati ljude na taj način nego bi ih trebala motivirati. Znači, ja sam da što više udruga ima u Hrvatskoj, da se one bore za svoj interes, za svoje područje za koje su osnovane. Evo, danas sam sreo predsjednika Udruge za zaštitu životinja ovdje u Hrvatskom saboru, koji je vrlo aktivan po pitanju zakona koji smo imali sada nedugo raspravi u Hrvatskom saboru. Znači to je interes RH. Što više ljudi uključen u civilni sektor, koji će se boriti i razvijati civilno društvo. I to je nešto što se ja ovdje zalažem, a volio bi da se zalažete i vi. I svi ostali zastupnici u Hrvatskom saboru i zato nije dobro, nastupati iz pozicije, kao da je problem to što u Hrvatskoj ima 50000 udruga. Pa što ako ima, ne. Zašto ih ne bi bilo 100000? Pa što ako se zapošljavaju unutra ljudi? Znači da su našli neke izvore za svoj rad, da se bore za nešto, da ma to nekog smisla itd. Nadam se da se sad to neće nadovezati na ovo staro vaše protivljenje, nažalost i HDZ-a, doduše ovaj dio HDZ-a je otpao koji je bio tu najglasniji, Hasanbegović i Esih, da treba zabraniti financiranje udruga preko Vlade itd. To nije dobro. Hvala lijepa.
Odgovor gospodina Zekanovića. Izvolite.
Kolega Maras, evo ne znam jeste li me krivo razumjeli ili namjerno krivo govorite, ali evo malo ću vam pojasniti. Ja osobno sam osnivač dio udruge, volonter, imam 3000 sati volontiranja u udrugama. U moje udruge koje nisu bile na grbači državnog proračuna, kao udruge koje ste vi bogato hranili, kad ste bili u poziciji. One su u njih se uključilo oko 700 ljudi, znači radi se o volonterima. Ja jesam za civilni sektor. Ja sam radio u civilnom sektoru, ja znam što je civilni sektor i rekao sam da je legitimno i dobro i nije loše da se ljudi i zapošljavaju kroz udruge. Ali sam ipak htio reći, kad govorimo o udrugama i onome znači meritumu, udruga je skup građana koja se udružuje oko nečega i u startu je to bilo zamišljeno i davno prije i na zapadu i u Hrvatskoj kad je krenulo kao volonterska organizacija. Danas, ja bih htio da se to ipak razgraniči. Znači dvije vrste udruga. Udruga tipa, rekao sam, društva Juraj Dalmatinac u Šibeniku, udruga volontera, Društva prijatelja Dubrovačke starine u Dubrovniku, itd., udruga Radovan u Trogiru, npr. i udruge koje ipak u svojoj, znači, imate udruge evo vaše one udruge Platforma 112, Cesi, GONG, gdje imate udrugu 3 člana, znači udruga zapravo ne postoji udruživanje, a imate proračun od 10, 12 ili 15 milijuna kuna. Znači to je ono što sam ja rekao da je sporno. Znači ne biznis nego udruživanje radi dobrobiti društva, napretku društva. Hvala lijepo.
Hvala vama. Gospođa Jelkovac. Pečat je u pitanju.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Cijenim to što ste me podsjetili da je pečat tema i slažem se s vama da zaista su u raspravama i kolege malo otišle izvan teme, ali budući da sam se javila za repliku, kolegi Zekanoviću, neću se direktno dotaknuti ni ja pečata, ali ću samo se nadovezati na ovo njegovo promišljanje oko vođenje računa. U budućnosti kada se bude radila nova izmjena ili novi Zakon o udrugama, zaista da se razlikuju neke udruge, jer moramo biti svjesni da postoje udruge, ajmo ih nazvati, hobističke udruge. Ali isto tako i udruge gdje se ljudi okupljaju, kao što su udruge invalida, gdje se ljudi okupljaju zbog ostvarivanja svojih prava, a zbog tjelesnih oštećenja koje imaju, a nisu ih birali i mislim da zaista nije pravedno da se te udruge nalaze u istom položaju i zbog različitih okolnosti i problema koje onda imaju i ovakve udruge koje nisu hobističke u svom funkcioniranju jer su danas poistovjećenje sa svim ostalim udrugama i za njih vrijede ista pravila kao i za sve ostale udruge. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prije nego što dam riječ gospodinu Zekanoviću, gospodin Maras je bio tražio povredu Poslovnika, ja nisam vidio, pa se ispričavam.
Hvala lijepa. Ne bi se javio, ali ovo je izuzetno važno i molim vas da obratite pažnju na to gospodine predsjedniče, gospodin Zekanović je povrijedio čl. 238. govoreći određene neistine, ali lako za neistine, to možemo slušati, ali ovakav napad na civilno društvo, pogotovo na onaj dio koji je vezan uz osnovne demokratske standarde u RH, gdje on spomenuo vaše udruge poput Platforme 112, GONG-a, Cesija, kao da je to nešto što oni radi, usmjereno, politički a ne u korist društva, mislim da je nedopustiv. Evo, ja vas molim da to ne dopuštate u budućnosti. Ja znam da je gospodin Zekanović protivnog civilnog društva i da ga smeta kada se neki zalažu za liberalne stavove, koji nisu u skladu s njegovim svjetonazorom, ali mi živimo u demokratskoj zemlji i ti ljudi rade kvalitetan i koristan posao za naše društva. Ja vas molim da ih zaštitite. Hvala lijepo.
Imamo i drugu povredu poslovnika, gospodin Zekanović.
I ovdje se radi o točki 238. Kolega govori neistine i vrijeđa kolege, ovdje osobno mene vrijeđa, a radi se, vi kažete GONG nije politički motiviran, odnosno to nije udruga koja se radi političkim angažmanom. A kad je bio referendum o braku, ta udruga, koja je to možda i nepristrana, ona je itekako zauzela jednu stranu. I to vašu stranu i bila politička instruirana od vas i zauzela je ono što ste vi rekli stranu. Znači radi se o udrugama koje imaju političko djelovanje. Htjelo vi to reći ili ne. Ali niste me čuli. Za razliku od vas, kolega Maras, ja imam tisuće i tisuće sati rada u udrugama. Vi imate 0. Vi u udrugama niste radili ništa, osim što ste kad ste bili na vlasti i slali novac i to je ta razlika. Ja sam za udruge, vi ste protiv udruga, vi ste za političke organizacije koje možete kontrolirati a nazivate ih udrugama.
Tonovi su bili malo previsoki jer nije bilo vrijeđanja. I sada gospodin Zekanović, da odgovorite na [[Upadica: A ne možeš sad prije puta.]] ne ne, ispričavam se moram dati riječ prije gospodinu Marasu. Takav je Poslovnik. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]]
… [[Govornik naknadno uključen.]] molim gospodin potpredsjedniče da me zaštite, 238. znači gospodin, pa da, mislim na ovaj način, neodgovoran i i ja bi rekao kako da to bez ikakvih argumenata govoriti nekome da nije radio da uopće nema pojma šta je taj radio u civilnom sektoru u životu, tu može onda bilo ko bilo šta izjaviti. Ja mogu izjaviti da ste vi iz stranke koja ne može dobiti dva glasa na izborima, šta je vjerojatno istina. Tako da nema HDZ-a gledali bi Sabor na televiziji. Toliko o tom vašem civilnom radu i civilnom sektoru i tome koliko vas ljudi podražava. Tako da molim vas nemojte vrijeđati, a da ne znate šta su drugi radili u životu, a vi sigurno ne znate šta sam ja radio u životu. Hvala lijepo.
Zaštitit ću vas obadva. Niste digli, molim vas samo odgovoriti na to. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa. Odgovorite na repliku. I onda je tražio vjerojatno stanku gospodin Pernar, ali prije imate pravo odgovoriti. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne možete imati repliku sada. … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Evo samo bi kolegici kratko replicirao. Dobar ste izraz iskoristili hobističke udruge, to je možda ona riječ koju sam tražio. I stvarno treba razgraničiti, treba razgraničiti udruge koje se bave npr. osobama sa invaliditetom, djecom s posebnim potrebama, braniteljima s druge strane imamo stvarno udruge koje su hobističke gdje ljudi se kao npr. kulturno umjetnička društva, zborovi pa čak i sportske udruge, tako da bi to predlagatelju za buduće izmjene Zakona o udrugama jedna moja sugestija. Ipak moram gospodinu Marasu ovako malo se osvrnuti na njega jer je bila njegova zadnja, pa neka bude moja zadnja osim ako ne kaže povredu poslovnika. Gospodin Maras svi smo mi dio nekih političkih platformi i vi ste, i vi ste u SDP-u, da niste u SDP-u vjerojatno niko ne bi znao za vas. Ja sam član HRAST-a u koaliciji sam bio s HDZ-om, možda budem opet, možda ne budem. A vi kada izađete iz SDP-a nećete postojati jel vam jasno to. Izađite na izbore bez SDP-a pa ćemo vidjeti gdje ste vi. Toliko o tome.
Bilo je nepravda prema gospodinu Đakiću pa onda ćemo mu sada dati repliku. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pečat je u pitanju i ja ću samo o tome govoriti s obzirom da sam i u prošloj raspravi i u prvom čitanju rekao da baš i nisam voljan za tim da se ukida pečat jer elektronski pečat bi bio adekvatna zamjena za ovaj sada standardni i to bi bila nekakva ušteda kao što piše u obrazloženju. Mislim da pravni promet će biti opterećen sa puno gluposti koje će doći od onih koji su zlonamjernici i koji žele udrugama napraviti određene spletke. Nešto mora postojati što bi zamijenilo pečat u pravnom prometu ili elektronski ili bar kod ili nešto mora postojati što je drugačije od onoga što smo do sada u praksi imali. Vjerujem da moja udruga koja ima 35000 članova, koja ima 105 organizacija na terenu, 20 županijskih organizacija nije nikakva bezvezna udruga od tri člana. Ja sam za to da se u promjena u Zakonu u udrugama stavi da bar onoliko ljudi koliko čine upravna tijela bude članova udruge, a ne samo trojica. Nadzorni odbor, sud časti i predsjedništvo bi bilo adekvatno potrebama da udruga može funkcionirati na nekakvim pravnim … osnovama. Stoga mislim da se iako se ovo mijenja sada kao što se mijenja nije više obaveza u statutu opisivati izgled pečata. Udruge mogu i dalje koristiti pečat bez obzira što ga ne moraju u statutu upisati. One ga mogu u statutu staviti kao opisni i koristiti ga i dalje kako ne bi bilo onoga što se zna dogoditi da neko u ime nekoga podnese određenu primjedbu i nekakvu spačku pa ured državne uprave lijepo zablokira rad udruge i ne može više funkcionirati zato što je netko dok se ustavi grafološkim vještačenjem i tko zna čime.
Gospodin Đakić Hvala. Hoćete odgovoriti? Izvolite gospodine Zekanoviću.
Slažem se s vama kad pečata nema mogućnosti manipulacije su velike, to je dobra … dobra primjedba s tim da pečat daje još onu dodatnu važnost ja bi rekao. Dokument je malo važniji kada ima taj pečat tako da ja mislim da svi oni koji ga koriste i koristit će ga i dalje jer pečat ponavljam ima neku simboliku kao takvu. Što se tiče broja članova, pa tako je, to je ključno, ako udruga ima što ste vi rekli 35000 članova ma ne može se ona mjeriti sa platformom 112 udruga koja zajedno ima 90 članova jer su svi u svim udrugama. I onda se nastupa kao ispred 100 udruga, a zapravo ima 90 ljudi. Znači jako bitan i kod natječaja jedan element treba biti i broj članova udruge. Znači ne može biti udruga od tri člana isto kao udruga od 35000 članova ili koliko već. Hvala.
Hvala i vama. Znači zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, znači u petak.
Završnu riječ u ime predlagatelja uvaženi državni tajnik gospodin Darko Nekić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Htio bih ovu prigodu iskoristiti da zahvalim svim klubovima koji su najavili podršku ovoj izmjeni zakona i svim zastupnicama i zastupnicima. Možda se čini da je ovo mali kotačić sa ukidanjem pečata i naše će ministarstvo uskoro doći ovdje u ovaj Visoki dom sa nekim novim reformskim mjerama a uvjeren sam i još, više sa više reformskih mjera i Vlade RH. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom državnom tajniku gospodinu Nekiću. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo o ovoj točki dnevnog reda kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o udrugama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 98. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o udrugama. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 118 za, 1 suzdržan, donesen Zakona o izmjeni Zakona o udrugama.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o osobnom imenu, drugo čitanje, P.Z. br. 97. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika u vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince, prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, izvješća ste primili na sjednici. Molim državnog tajnika gospodina Darka Nekića da da d dodatno obrazloženje. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zakon o osobnom imenu koju je donesen 12. listopada 2012. godine i stupio na snagu 03. studenog 2012., s bitom da je u međuvremenu donesen novi Obiteljski zakon i Zakon o životnom partnerstvu osoba istoga spola, predlaže se usklađivanje odredbi Zakona o osobnom imenu i to kroz slijedeće izmjene. U članku 3. dodaje se stavak 7. koji glasi: „Ako roditelji djeteta nisu djetetu odredili osobno ime u roku 30 dana od dana rođenja djeteta, matičar koji je nadležan za upis tog djeteta u Maticu rođenih, duža nje o tome izvijestit nadležni Centar za socijalnu skrb, radi određivanja osobnog imena djeteta.“ Iz iza članka 5. dodaje se naslov i članak 5. a) koji glase: „Vraćanje na prezime prije sklapanja životnog partnerstva, članak 5. a) „životni partner koji je sklapanjem životnog partnerstva mijenjao prezime, u slučaju prestanka životnog partnerstva, može se u roku od godine dana od danas prestanka životnog partnerstva vratiti na prezime koje je imao prije sklapanja životnog partnerstva.“ Izjave iz stavka 1. ovog članka daj e se pred matičarom te se upisuju u Maticu rođenih, i članku 7. stavak 3. se mijenja i glasi: „U slučaju nepostojanja suglasnosti i drugog roditelja iz stavka 1. i 2. ovoga članka, na spor roditelja primjenjuju se odredbe posebnog zakona, kojima se uređuju obiteljski odnosi. Odluku nadležnog tijela roditelj će priložiti zahtjevu za promjenu djetetovog osobnog imena.“ U Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenu i dopunama Zakona o osobnom imenu, prihvaćena je i primjedba Odbora za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora koja se odnosi na povratno djelovanjem te brisan članaka 4. iz Nacrta prijedloga Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o osobnom imenu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom državnom tajniku gospodinu Nekiću na ovom obrazloženju. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvažena kolegica Ljubica Lukačić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Pa evo mislim da je državni tajnik vrlo detaljno objasnio ovih nekoliko članaka koji se mijenjaju i mislim da su oni sasvim jasni, kao što vidljivo da se u članku 1. ovom odredbom je propisana obveza matičara da izvijesti nadležni CZSS o ređenju djeteta, kojim roditelji nisu u zakonskom roku odredili osobno ime. Dakle, zakon je sadašnji regulirao određene stvari, ali nije regulirao da roditelji ne odredbe osobno ime djetetu, stoga je evo sada i ta odredba predviđena. U članku 2. je vidljivo da se ova odredba usklađuje sa Zakonom o životnom partnerstvu koji je donesen nakon Zakona o osobnom imenu, stoga životni partneri mogu se vratiti nakon prekida partnerstva mogu se vratiti u roku od godine dana na prezime koje su imali prije zaključivanja životnoga partnerstva. U članku 3. usklađuje se Zakon o osobnom o imenu sa Obiteljskim zakonom ali što je ovdje najvažnije po mom osobnom mišljenju reći je to da je ovo usklađivanje značajno zbog toga što i u eventualnoj primjeni, budućoj promjeni Obiteljskoga zakona ovu odredbu više neće biti potrebno mijenjati obzirom da je ona evo određena rekla bih ovako općenito a ipak konkretno da se zna o kojim se to propisima radi, dakle kao što u članku 3. rečeno da se na spor roditelja primijenit će se odredbe posebnog zakona kojima se uređuju obiteljski odnosi. Odluku nadležnoga tijela roditelji će priložiti zahtjevu za promjenu osobnog imena djeteta, i time je po mom osobnom mišljenju ova odredba uređena na najbolji mogući način. A kako se kao što sam rekla ne bi morala mijenjati svakako malo ukoliko se dogodi da se promijeni i Obiteljski zakon. Evo toliko, Klub HDZ-a podržat će izmjene i dopune ovoga zakona. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ljubici Lukačić na ovoj raspravi. Slijedeći se za raspravu javio uvaženi kolega Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Ima li gospodin državni tajnik završnu? Ne. Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se državnom tajniku gospodinu Darku Nekiću i njegovoj suradnici na obrazloženjima. Glasovat ćemo ovoj točki dnevnoga reda kad se za nju steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o osobnom imenu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 97. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o osobnom imenu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 122 glasa za, donesen Zakon o izmjeni i dopunama Zakona o osobnom imenu.
Prelazimo na slijedeću točki dnevnoga reda, a to je: - Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonskih ovlasti. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 3. Zakona o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora. Prijedlog akta dostavljen vam je u pretince. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li možda predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike gospodin Marijo Šiljeg. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Znači, riječ je o Zakonu o obnovljivim izvorima energije visoko … [[Govornik se ne razumije.]] kojim se uspostavlja opći normativni okvir za sustav prodaje električne energije proizvedene u proizvodnim postrojenjima koja koriste obnovljive izvore energije ili kogeneracijska postrojenja na tržištu električne energije. Zakonom je propisano da do 1. siječnja 2017. godine s početkom rada Eko bilančna grupa prestaje obaveza opskrbljivača električne energije za preuzimanjem tzv. zelene energije koja je isporučena do navedenog datuma. Slijedom navedenoga, a u skladu sa člankom 40. Zakona nakon 1. siječnja 2017. godine operator tržišta električne energije prodaje ukupnu neto isporučenu električnu energiju povlaštenih proizvođača na tržištu električne energije, te je ovlašten trgovati električnom energijom na razvidan i nepristran način kako bi se osigurala prodaja električne energije sukladno planiranoj proizvodnji eko bilančne grupe. Obzirom na navedeno nužan preduvjet za uspostavljanje i funkcioniranje sustava prodaje električne energije kako je propisano uredbama zakona jeste postojanje provedbenih akta koji detaljnije uređuju uspostavu i funkcioniranje eko bilančne grupe kao i uvjete prodaje električne energije na tržištu električne energije. Kako navedeni provedbeni akti nisu doneseni bilo je nužno izmijeniti odredbe zakona kojim je propisana obaveza opskrbljivača električne energije da preuzmu ukupnu neto količinu električne energije povlaštenih proizvođača od operatora tržišta sukladno njihovim udjelima na tržištu. Isto tako, bila je nužna izmjena odredbi zakona kojima je propisano da eko bilančna grupa započinje sa radom najkasnije 1. siječnja 2017. godine, odnosno odredbe koje se s tim datumom propisuju stupanjem na snagu članka 40. Zakona na način da se navedeni rokovi produljuju kako je utvrđeno ovim prijedlogom. Kako je cilj predloženog produljenja roka za ispunjenje obaveza opskrbljivača električne energije početka rada eko bilančne grupe kao i roka za stupanje na snagu odredbi članka 40. zakona koji je objektivno neprovediv je sprječavanje daljnjih negativnih učinaka na sve sudionike tržišta električne energije. Imajući u vidu činjenicu da su uskoro trebali nastupiti rokovi propisani odredbama zakona čije su se izmjene predlagale i prije kojih datuma je uredba trebala stupiti na snagu iz razloga ažurnosti i svrhovitosti ista je stupila na snagu prvog dana od dana objave u Narodnim novinama, odnosno 31. prosinca 2016. godine. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom državnom tajniku gospodinu Šiljegu na ovom obrazloženju. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatske seljačke stranke uvaženi kolega Krešo Beljak. Nema ga, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice uvaženi kolega Ivan Šipić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajnici, kolegice i kolege. Sukladno Zakonu o ovlasti Vlade Republike Hrvatske da uredbama određuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora koja je stupila na snagu 10. prosinca 2016. godine Vlada RH je na sjednici održanoj dana 29. prosinca 2016. godine u razdoblju od 15. prosinca 2016. do 15. siječnja 2017. je bilo razdoblje ustavne stanke kada Hrvatski sabor nije zasjedao donijela je dvije uredbe na temelju zakonske ovlasti. Prva je Uredba o izmjenama Zakona o obnovljivim izvorima energije i visoko učinkovitoj kogeneraciji. I druga uredba što ćemo kasnije čuti od državnog tajnika Tufekčića Uredbu o izmjeni Zakona o tržištu kapitala. Prvom uredbom Zakonom o obnovljivim izvorima energije i visoko učinkovitoj kogeneraciji uspostavljaju se opći normativni okviri za sustav prodaje električne energije proizvedene u proizvodnim postrojenjima koja koriste obnovljive izvore energije i na postrojenjima na tržištu električne energije na način da je istim zakonom propisano da od 1. siječnja 2017. godine s početkom rada eko bilančne grupe prestaje obveza opskrbljivača električne energije za preuzimanjem električne energije isporučene nakon navedenog datuma, a koju operator tržišta električne energije otkupljuje od povlaštenih proizvođača. Slijedom navedenog a u skladu sa člankom 40. Zakona nakon 1. siječnja 2017. operator tržišta električne energije prodaje ukupnu neto isporučenu električnu energiju povlaštenih proizvođača na tržištu električne energije, te je ovlašten trgovati električnom energijom na razvidan i nepristran način kako bi se osigurala prodaja električne energije sukladno planiranoj proizvedenoj eko bilančnoj proizvodnji eko bilančne grupe. Dakle, eko bilančna grupa, dakle HROT-e proizvođači, opskrbljivači električne energije, dakle to je ta grupa o kojoj smo čuli ovdje i od državnog tajnika. Klub Hrvatske demokratske zajednice prihvatit će ovo izvješće o uredbi i o uredbama, a kasnije ću kratko samo nakon državnog tajnika iz Ministarstva financija. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Šipiću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Uvaženi kolega Miro Bulj, izvolite.
Kolega Šipiću, dolazite iz područja gdje vidimo da strše vjetroelektrane. Znate li tko ima najveću dobit od vjetroelektrana i koliko je cijena skuplja nego na tržištu. Znači na tržištu je 25 lipa po kilovatu električna energija koja nije iz obnovljenih izvora energije, a 90 ovaj iz obnovljivih izvora. I znate li kada je donesena odluka i zbog čega je u biti donesena ove uredbe? Kada je donešene odluka. To zna vaš koalicijski partner. Žao mi je što ovdje nije Ivan Vrdoljak. Na zadnjoj Vladi, Milanovićeve Vlade, ta odluka, o obnovljivim izvorima energije, o subvencijama, koje su ogromne, malo prije smo pričalo o bankama i naknadama, a ovdje sad govorimo o naknadama, tj. subvencijama koje odlaze u strane džepove, stranim investitorima … [[Govornik se ne razumije.]] elektrane. Znači ne ostaje novac u Hrvatskoj osim što su prokopali puteve, neku naknadu su dali gradu Trilju ili gradu Sinju ili Muću, međutim najveći dio novca subvencija odlazi strancima. To pitam ovdje gospodina Šiljega, neka on malo pojasni kako je njihov koalicijski partner za vrijem SDP-a to vrlo kvalitetno i učinkovito odradio, a ja mislim da je o tome znao dosta i potpredsjednik Sabora koji sad vodi ovdje skupštinu. Kako je HNS to vrlo kvalitetno odradio po pitanju obnovljivih izvora energije. I sad, i obnovljivi izvori energije vam je ovo što je natura Pejnović ili kako se već zove, termoelektrana na Perući. Znate. I to je jedan vrlo kvalitetan izvor obnovile energije koji će oštetiti našu Cetinu, gdje vi živite, koji će ugroziti najveći pitki bazen, a to je Peruća, a rijeka Cetina, znamo što znamo Cetinskoj krajnji. Nema putno toga lokalna samouprava i država. Najveći dio novca ide u strane džepove i tu će biti ja mislim dosta angažirana i naša diplomacija Hrvatska, da se odradi taj projekat stručno, ali na štetu i umanjenje vrijednosti našega HEP-a. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Odgovor kolega Šipić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj ne mogu se djelom složiti s obzirom da podaci koje iznosite, niti su provjerljivi, niti su, tj. jesu provjerljivi, ali koliko su površni, ne bi u to ulazio, ali kad spominjemo obnovljive izvore energije, ja znam što znači za lokalnu samoupravu, koja izravna pomoć. Pa tako mogu samo reći kad ste već to spomenuli da recimo grad Trilj od tih spomenutih ostanaka, kako ste rekli i vjetroparka na godišnjoj razini ima milijun i 200 tisuća kuna od te naknade. Investicija je bila vrijedna više od pola milijarde kuna. Sve je radila domaće tvrtke. Prema tome, da li je dobit ili nije dobit, ja smatram, da mi od toga imamo dobit, a u daljnju razgradnju i daljnje tumačenje ovako jednog površnog tumačenja kako pristupate ovom dijelu, ne bi se djelom složio, s obzirom da podaci koje vi iznosite meni nisu poznati, niti ja s njima toliko raspolažem. U prvom redu, tko je za koga i tko je šta u kojem interesu radio, stvarno u taj meritum, niti je to moj meritum, niti ja to poznajem. Evo iskreni odgovor.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Šipiću na odgovoru. Povreda Poslovnika gospodin Bulj. Izvolite.
Povreda Poslovnika 238. članak 1. on me optužio da ja ne poznajem, da ja govorim površno, a sam je priznao da on ne poznaje dovoljno ovu materiju. Kolega Šipiću, vi ste u ime Kluba HDZ-a ozbiljne stranke koja je donijela ovaj prijedlog govorili, ja sam vam govorio o subvencijama, gdje je 42 lip subvencije iđe stranim investitorima. Znači nije ništa bilo površno kod mene, nego jasno i glasno je bilo, pa bi vas zamolio drugi put da budete pripremljeniji. Nije dovoljno samo pročitati što vam je napisano, nego malo proučite, a to znadu i predsjedavajući i tajnik Šiljak, točno o čemu se ovdje radi. Hvala lijepa.
Uvaženi kolega Bulj, očito niste čuli dobro, ali postoji transkript svake rasprave, pa bi vas molio da nakon sjednice poslušate transkript i nigdje niti jedne optužbe nije bilo prema vama od strane kolege Šipića, tako da ne stoji vaša povreda Poslovnika. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta, uvaženi kolega Bulj. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući. Tajniče, uvažene kolegice i kolege. Pred nama je uredba koja je donesena slijedom odluke iz 2015. zadnje odluke, na zadnjoj sjednici Vlade Zorana Milanovića, na kojoj je bio predlagatelj sada koalicijski partner i stranka na vlasi HNS-a i onda stranka na vlasti sa SDP-om kod koje je donesena odluka o subvenciranju obnovljivih izvora energije, poglavito je to bilo zbog pogodovanja vjetorelektranama gdje uglavnom strani investitori temeljem projekata koji su rađeni također, koji je radio projekte, tj. istraživanje je radio Hrvatska elektroprivreda Ruže vjetrova i na kraju je taj projekat koje su radile naše kao domaće tvrtke ali opet preko uvaženih dužnosnika iz HEP-a otišao stranim investitorima i sada subvencija koja je ogromna 42 lipe, ukoliko se ne varam tajniče, subvencija odlazi po kilovatu, odlazi stranim investitorima, a znamo, evo malo prije sam spomenuo Voštane Triljske, Zelovo Sinjsko, cilo naše priobalje, da to bogatstvo naš vjetar, najveći dio novca odlazi stranim investitorima i taj novac subvencionira hrvatska država godišnje mora platiti ili naši građani iz džepa milijardu kuna. Tu subvenciju naši građani moraju ili poskupljenje struje, ali našlo se u ministarstvu rješenje da nije bilo poskupljenje struje u tom iznosu zbog te rabote bivšeg ministra Vrdoljaka i potpredsjednika Milanovićeve Vlade, da je opet iz proračun taj novac … [[Govornik se ne razumije.]] ove godine milijardu kuna, iduće milijardu i pol, pa opet milijardu i pol, a za 5 milijardi kuna mogla je biti mini solarne elektrane na svim objektima, kućama, zgradama u RH, besplatno našim građanima. I dostigli bi te kvote koje su zadate u obnovljenima izvorima energije. Tako se gospodari nacionalnim resursima hrvatskim, u ovome slučaju energentu. Pa poslušajmo malo tu našu zemlju, taj naš vjetar, to naše rijeke, izvore ili primjera sad što je htio nametnuti i što se i dalje pokušava proguravati i preko visokih dužnosnika iz vlade prije iz one sada iz ove da se progura primjera termoelektrana na najvećem bazenu pitke vode to je jezero Peruča, s tim da se umanjuje vrijednost HEP-a jer o tim projektima HEP postaje ovisna i naravno sve će slijediti prodaja HEP-a. Sada će ići uskoro prijedlog prodaje HEP-a protiv kojega sam se osobno protivio i Most se protivio protiv toga da se prodaja i jedna dionica HEP-a jel je HEP bogatstvo i ogromna dobit, ali ne smijemo dozvoliti da nam stranci imaju te subvencije nego naši građani moraju imati dobiti od vjetra, od naših prirodnih resursa, rijeka od onoga gdje mi možemo stvarati i reverzibilne hidrocentrale gdje možemo stvarati vjetroelektrane, a ne na teret naših građana. Pa mi naše bogatstvo još moramo plaćati milijardu kuna. Ja bi zamolio ovdje tajnika Šiljega da on pojasni kolike su subvencije da javno kažete, kada je donesena odluka na Vladi prva odluka, ovo je uredba koja je produžila obaveze iz ugovora te Vlade, zbog čega je se to napravilo i koji je interes Hrvatske osim što imamo formu dostignuti kvote obnovljivih izvora energije i koliko hrvatski proračun plaća tim stranim investitorima za vjetroelektrane gdje jedan komad te vjetroelektrane nije izgrađen u RH osim možda eventualno temelja i ovih građevinskih radova, a to je beton? Prema tome, mi moramo uraditi sve da zaštitimo od tih hohštaplerskih poslova naše prirodne resurse da se ne ugrozi naša priroda, mi moramo koristiti te naše potencijale koje imamo, ali ne smijemo dozvoliti da nam taj novac odlazi u strane džepove i naravno u skladu sa održivim razvojem svakog područja. Ja ću se sada opet vratiti na TE Peruča, gdje je dimnjak, o tome sam bezbroj puta govorio, gdje iz dimnjaka visoka 109m, široka 9m u jednoj sekundi 780 kila ispušnih plinova, od toga 150 kila CO2. dok mi za naša auta plaćamo na tehničkome provjeru CO2 gdje moram ugrađivati katalizatore nova vozila tehničke preglede dok tih 150 kila ispušnih plinova vam je isto kao da 150 tisuća auta radi non stop. Evo toliko bi to bilo za cetinski kraj poželjno i to bi se vraćalo kroz oblake, vjetrove, kišu našu zemlju, naše Sinjsko polje i širu okolinu i ugrozila bi i eko proizvodnju, eko sustav, a prije svega najbitnije, a to je najčišća voda, a to je rijeka Cetina i izvor i bogatstvo. Jer vidimo da je Jadro sada onečišćeno da je splitski veći dio koristi iz rijeke Cetine izvore pitku vodu, znači ogroman bazen. Pa liti inače 500 tisuća ljudi koristi tu pitku vodu, a u sezonama i do milijun i pol ljudi koristi pitku vodu iz rijeke Cetine. Ugrožavanje rijeke Jadra sa Lećevicom i već se pojavljuju i bez Lećevice brojna onečišćenja u Jadru to je vidljivo da bi još veći dio bio opskrbljivan pitkom vodom iz rijeke Cetine. Znači da obnovljivi izvori energije, da reverzibilne hidrocentrale koje su u interesu, ali isključivo u interesu naroda, a ne HEP-a, a ne davati privatnim investitorima gdje umanjuju vrijednost HEP-a, gdje HEP postaje ovisan o tim proizvođačima energije koje mi subvencioniramo na štetu naših građana. Opet ponavljam, mi ove godine milijardu kuna smo morali naći u proračunu država je morala naći, Vlada i ministarstvo da se plati subvencionira energija obnovljivih izvora. A za taj novac smo mogli za tri godine izgraditi na svakoj kući ponovit ću solarnu mini elektranu ili na svakoj zgradi, na Saboru, svakoj tvornici da imamo obnovljivi izvor energije i tako bi bila bogatija i obitelj i pojedinac i gospodarstvenik. Međutim, te kvote je vrlo teško dobiti. Otvarale su se kuverte 31.12. u 00, sekundu prije dodjeljivale su svakome. Ja ima primjer u Sinju gdje je čovjek 100% ratni vojni invalid na svom privatnom objektu je napravio Ministarstvo solarnu elektranu gdje ne može nikako upasti u kvotu svojim novcem nikakvim subvencioniranim, čovjek koji je dao dio sebe u Domovinskome ratu. Prema tome, ovdje se isključivo pogodovalo i nadam se da će ministarstvo i vi uvaženi tajniče sve odraditi da bude to u interesu naših građana, da ta naša prirodna bogatstva i energetika u ovome slučaju kao i ostalo, evo vi skrbite o energetiki i vaše ministarstvo skrbi i o okolišu da će to biti u skladu sa održivim razvojem. I vrlo je dobro što energetika i okoliš u istome ministarstvu jer vrlo je bitno taj održivi razvoj, obnovljivi izvori energije da, ali u interesu svakoga čovjeka, a nikako stranih investitora koji jedino šta imaju od nas da dobijaju je subvencija 42 lipe po kilovatu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bulj, vi ste održali jednu raspravu tako rekuć vrlo sličnu raspravama koje ste imali o bilo čemu gdje se spominju obnovljivi izvori energije. Znači gotovo pa identična rasprava sada kada se raspravlja o uredbama sa zakonskom snagom o Zakonu o zaštiti prirode itd. Znači vi imate tu jednu priču koja govori o obnovljivim izvorima energije kako su se kvote dodjeljivale i koliko to košta odnosno poticaji koliko koštaju naš proračun. Ali ovdje je činjenica jedna druga, znači ovdje se uredba donosila zbog toga šta ministar koji je zadužen bio za energetiku nije donio određene provedbe akte koje bi trebali biti doneseni do određenog perioda i da se nije mogla odvijati zamišljena procedura vezana uz otkupljivanje i subvencioniranje energije koja je proizvedena u modelu koji ste malo prije opisivali. Znači tu sada nema veze o ovome, tu se govori jednostavno o tome da ministar, konkretno se ovdje radi ili o gospodinu Paneniću ili o gospodinu Dobroviću u godinu i nešto dana nisu donijeli akte koje su trebali donijeti. I mi to prolongiramo sada za još jednu godinu. Znači neće se ništa drugo desiti osim što će sada novi ministar gospodin Ćorić to morati odraditi ove godine. Znači tu se treba skoncentrirati i vidjeti zbog čega taj posao vezan uz pravilnike i normative nije odrađen za vrijeme mandata Dobrovića, odnosno gospodina Panenića. To je glavno pitanje ove cijele diskusije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Odgovor kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolega Maras možemo razgovarati je li uredba ili je zakonski propis ali je činjenica da ste vi kao ministar, da vam je to prošlo, da ste dozvolili da mi moramo ove godine platiti milijardu kuna vaše Vlade, znači na prijedlog koalicijskog partnera, tada vašeg, HDZ-a a tada vašeg na čelu sa gospodinom Vrdoljakom koji je bio predlagatelj, da su obnovljivi izvori energije od, najmanje bitno akti. A što se tiče Slavena Dobrovića, ministra, možda je on trebao napraviti ali znam da se protivio ovome načinu financiranja i da nas je dočekalo, ministra da mora poskupjeti struju jer jednostavno te obnovljive izvore energije treba subvencionirati sa 42 lipe po kilovatu. Ali ne hrvatskom čovjeku, ne HEP-u, nego stranim tvrtkama. To je vama provučeno tada kao ministru koji ste bili od vašeg potpredsjednika Vlade gospodina Vrdoljaka. A i da li je ono uredba sada za produženje tih obaveza, ja sam osobno da se prekine ta uredba ali velike štete bi imala država zbog onoga što ste vi potpisali u Vladi znači te subvencije prema tim investitorima, izvođačima i vlasnicima tih vjetroelektrana. Ali i mi jedino što trebamo, trebamo zaštiti znači naš potencijal, energetiku da bude u službi građana a ne na teret proračuna i na teret ili građana osobno koji plaćaju struju, električnu energiju. Ovdje je subvencioniranje u pitanju, ovdje je dodjeljivanje kvota koje su se dodjeljivale zadnju sekundu prije pola noći. Ne građanima koji su imali male solarne elektrane na svojim objektima ili poduzetnici nego vjetroelektrane s time da se je umanjila vrijednost HEP-a, automatski su … [[Govornik se ne razumije.]] Jer sve te … vjetrova je odradila u biti istraživanja HEP, direktori HEP-a koji su kasnije napravili projektantske tvrtke preko svojih članova obitelji koji bi kasnije prodali strancima te projekte. Ogromna šteta i to trebamo zaustaviti. Da li je to uredba, da li je to produžetak obaveza koje imamo ili zakon ili propis, nekakav akt, to je najmanje bitno. Mi se moramo izboriti da energetika, poglavito obnovljivi izvori moraju biti u službi građana a nikako … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo odmah u startu ću reći da Klub zastupnika SDP-a neće podržati ovo izvješće, znači, iz jednostavnog razloga možete ga vidjeti i u samom izvješću, odnosno što se mijenja, u kojim se zakonima mijenja, sa kojim se datumom mijenja. I vrlo jednostavno je ovdje u biti razlučiti o čemu se tu radi. Znači radi se o tome da određeni termini nisu odgovarali Vladi HDZ-a, odnosno Vladi premijera Plenkovića, konkretno kada govorimo o Zakonu o obnovljivim izvorima energije i visoko učinkovitoj kogeneraciji, nije odgovaralo da se u 2017. godini mora donijeti određene pravilnike i početi funkcionirati kako je to zakon zamislio zbog toga što očito HZD-u u 2017. godini nije odgovaralo da se jedan dio troškova mora financirati iz povećanja potrošačima cijene električne energije. I onda gospodin Dobrović, kao što je rekao kolega Bulj nije znao šta napraviti i nije napravio ništa. Znači nije poštivao zakon, nije donio pravilnike, nije htio napraviti ništa nego je htio da se prolongiraju određene stvari za još jednu godinu. Znači brigo moja pređi na drugoga, odnosno za godinu dana a sve u svrhu toga da se u izbornoj godini 2017. ne desi ništa. Ali zato u 2018. godini kada po njima neće biti izbora će nas pričekati povećanje i poskupljenje struje od više desetaka posto, možda negdje i do 20% koje će uslijediti. Sa druge strane imamo Uredbu o Izmjeni zakona o tržištu kapitala koja je također prolongirala određeni rok. E sada tu se možemo pitati s obzirom da se radi o tržištu kapitala, o financijskim institucijama zbog čega je to tako. I ono što nas u Klubu zastupnika SDP-a ne zadovoljava, vidite da su oba dva zakona, odnosno uredbe donesene 29. prosinca 2016. a rokovi su koji se mijenjaju nekoliko danas poslije. Znači niti me itko može uvjeriti da se ti zakoni nisu mogli poslati u Sabor što broj 1 govori ili da nisu, Vlada nije htjela i ministarstva nisu htjeli raspravu o tim zakonima pred hrvatskom javnošću na taj način na koji bi imali u Hrvatskom saboru ili šta je politički štetno i nedopustivo ili broj 2 da su htjeli nešto, znači sakriti, ili broj 2 da su htjeli određene stvari, da su određene stvari zaboravili i htjeli su to popraviti na brzinu što govori o aljkavosti i nepripremljenosti predlagača i onih stvari koje je trebalo predložiti. Ali to mi je vrlo teško vjerovati s obzirom da određeni ljudi postoje u ministarstvima koji prate rokove i koji su vrlo vjerojatno upozoravali ministre na određene stvari koje se moraju dovesti u određenom roku. Znači ne možemo prihvatiti ovakav rad, znači tu se ne dešava o nikakvim iznenadnim stvarima koje Vlada ne može predvidjeti i desili su se recimo u 11., 12. mjesecu i ne postoji nikakva nikakva mogućnost druga nego da se to donese uredbom na sjednici Vlade u vrijeme saborske stanke od 15. 12. do 15. 1. Znači kada bi se o tome radilo, mi bi glasali za i shvatili bi to ali kako se tu ne radi o tim stvarima, nego se radi upravo o suprotnim stvarima koje sam maloprije rekao, ili pokušavanju prebacivanja problema na kasniji period ili aljkavosti ili ne dao Bog, još i gorim stvarima se pokušavaju neke stvari sakriti, Klub zastupnika SDP-a, to ne može podržati i pozivamo Vladu RH da to ne radi nego da pušta zakone u redovitu proceduru, kako bi Hrvatska javnost mogla na taj način biti upoznata sa onim šta Vlada predlaže a šta se mijenja i šta će na kraju krajeva sutra i ja bi rekao, hrvatskim građanima određivati određene stvari. Znači, ovdje će se definirati i cijena električne energije i građanima imaju pravo u raspravi znati na koji način će to biti rađeno u narednom periodu. Ne može biti razlog to šta su lokalni izbori 2017. da se to pokuša sakriti i da se na taj način probijaju rokovi. Nažalost, vidjeli smo u nekim situacijama da i Europska komisija pokreće tužbe protiv RH, zbog toga što su u Zakonu o računovodstvenom poslovanju neki rokovi pomicani kako bi se pogodovalo određenim tvrtkama, konkretno u ovom slučaju Agrokoru, da ne mora svoje računovodstveno poslovanje prilagoditi tako da mi svi skupa budemo svjesni kolike su u biti njihove obveze i ono šta sve je dovelo do toga da se Agrokor nalazi u situaciji u kojoj se nalazi. To je to kreativno računovodstvo koje nažalost imamo na djelu u Ministarstvu financija, a imam osjećaj da i u ovom slučaju se ne radi o slučajnoj, ja bi rekao i nekoj sistemskoj namjeri nego da se tu pokušava određeno vrijeme kupiti na način na koji se to predložilo ovim uredbama, a naravno sve pod velom kraja godine, ne velikoj raspravi na Vladi, nezainteresiranošću javnosti jer kada je to u Saboru onda sudjeluju u raspravi mnogi klubovi zastupnika i zastupnici, onda vrlo često dobijemo informaciju zbog čega se nešto radi. Kod električne energije sam siguran da bi ta rasprava bila vrlo zanimljiva i vrlo žustra, tako da, jasno je ovdje zbog čega Vlada nije htjela takav način donošenja zakona nego je išla na uredbu koju je donijela u vrijeme saborske stanke i zato kažem, još jednom, SDP neće podržati ovakva izvješća, odnosno ovakvo izvješće jer se protivi načinu na koji je to Vlada RH napravila. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Gordanu Marasu na ovoj raspravi. S ovime zaključujem rasprave. Predstavnik predlagatelja ne želi ništa završno, hvala lijepo. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Izvješće o uredbama koje Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 120 glasova, 1 suzdržan donesen zaključak kakvog su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevno reda, to je: - Prijedlog Odluke o razrješenju člana Državnoodvjetničkog vijeća iz reda zastupnika. Predlagatelj akta je Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora na temelju članka 81. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta dostavljen vam je u pretince. Želi li predstavnik Odbora za pravosuđe obrazložiti prijedlog? Ne. Zahvaljujem. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista uvaženi kolega Miro Bulj. Nema ga. Gubi pravo na pojedinačnu. Uvaženi kolega Gordan Maras u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa. Samo da kažem da ćemo mi podržati ovu izmjenu s obzirom da je gospodin Bošnjaković postao ministar i normalno je da više ne može biti po sili zakona član Državnoodvjetničkog vijeća. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Marasu na ovom obrazloženju. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji rad plenarne sjednice. Sutra nastavljamo s radom u 9,30 sati, točkama dnevnog reda Izvješća o poslovanju umirovljeničkog fonda od 01. siječnja 2010. Do 31. prosinca 2015., druga točka Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2016. godinu i Godišnje izvješće Hrvatske zaklade za znanost za 2015. godinu. Hvala vam lijepo i ugodan ostatak dana. Živjeli. SJEDNICA PREKINUTA U 17,40 SATI
Prijedlog odluke o razriješenu člana Državnoodvjetničkog vijeća iz reda zastupnika. Predlagatelj je Odbor za pravosuđe. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razriješenu Dražena Bošnjakovića, člana Državnoodvjetničkog vijeća iz reda zastupnika. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 115 glasova za, donijeta odluka o razriješenu Dražena Bošnjakovića, člana Državnoodvjetničkog vijeća iz reda zastupnika.