Uvaženi zastupnici, poštovani gosti, otvaram 77. sjednicu Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Pozdravljam sve nazočne zastupnike i uvažene goste. Pozdravljam takođe predstavnike sredstava javnog informiranja. Kao što je uobičajeno, pored zastupnika na ovu sjednicu pozvani su naši redoviti gosti, kao i predstavnici međunarodnih organizacija koje prate rad Doma. Kao što znate na sjednicu se pozivaju predsjedatelji i članovi Predsjedništva, predsjedatelji i članovi Vijeća ministara, predstavnici Ureda Visokog predstavnika, OSC-a, EU, Vijeća Evrope, Promatračke misije, kao i predstavnici izaslanstava u Bosni i Hercegovini koji izraze rad da prate rad našeg doma, predstavnici nevladinih organizacija, Centar civilnih inicijativa i Centar za promociju civilnog društva. Prema izvješću Službe u ovom trenutku imamo 28 nazočnih zastupnika, 18 iz Federacije i 10 iz Republike Srpske. To znači da imamo kvorum i možemo punovažno odlučivati. Izostanak sa današnje sjednice pravdali su gospođa Ljiljana Milićević i gospodin Tihomir Gligorić, gospodin Ivo Lozančić, gospodin Sead Avdić, gospođa Azra Hadžiahmetović koji se nalaze na zasjedanju Parlamentarne skupštne Vijeća Evrope i gospodin Jozo Križanović, gospodin Ibrahim Đedović i gospodin Nenad Mišić. Dame i gospodo, uvaženi zastupnici prije prelaska na raspravu o prijedlogu dnevnog reda, želim se još jednom javno zahvaliti i ovdje dosadašnjem predsjedatelju ovog visokog doma, gospodinu Nikoli Špiriću inadam se u ime svih vas iskazati zahvalnost za ono što je uradio na čelu ovog doma i nadam se da ćemo kao Kolegij zajedno i gospodin Džaferović i Špirić nastaviti do izbora voditi ovaj dom na način koji to zahtjeva od njega ustavna uloga. Ja vas želim informirati takođe da smo jutros imali sjednicu Kolegija Doma, kao i Kolegija u proširenom sastavu. Na Kolegiju smo došli do preformulacije točaka dnevnog reda, odnosno preraspodjele točaka dnevnog reda, tako da smo kao treću točku uvrstili – Prijedlog zakona o verifikaciji i izmirenju obveza po osnovu računa stare devizne štednje, u prvom čitanju, zato što danas zasjeda i Dom naroda koji istu ovu točku ima na svom dnevnom redu i kako smo vezani rokovima od Ustavnog suda od 17. travnja da ovaj proces zakonodavno trebamo završiti, mislim da je dobro da ovo imamo u samom početku kako bi mogli koordinirati ovo pitanje sa Domom naroda. 2 I na Porširenom kolegiju smo takođe uvrstili nove dvije točke o osnivanju istražnih povjerenstava. Znači - Prijedlog zaključka o osnivanju istražnog povjerenstva za utvrđivanje stupnja zagađenosti hidro i eko sustava u Bosni i Hercegovini kemijskim materijama, predlagač dr. Živković i - Prijedlog zaključka o osnivanju istražnog povjerenstva za utvrđivanje devizne štednje građana Bosne i Hercegovine položene na račune banaka do 31.3.1992. godine, predlagača gospodina Izeta Hadžića. Ja ću sada otvoriti raspravu o dnevnom redu i informirati vas da smo povodom četvrte točke dnevnog reda to je Prijedlog za glasovanje o nepovjerenju Vijeću ministara Bosne i Hercegovine ima li zahtjev predlagača da se ova točka povuče sa dnevnog reda da se omogući znači u punom sastavu znači rasprava o ovom pitanju ovog doma i nije bilo konsenzusa u Proširenom kolegiju jer bi morao postojati konsenzus za ovu točku dnevnog reda skinemo, ali ja mislim da ima dosta razloga da se prihvati ovaj zahtjev predlagača, ali je na ovom domu da odluči. Ja sada otvaram raspravu o dnevnom redu. Dr. Kunić. Prije nego što dam riječ dr. Kuniću, zamoliću i zastupnike i uvažene goste i članove Vijeća ministara da isključe mobitele, to je jedan zaključak koji postoji od ranije da ga se držimo ko želi telefonirati može izaći vani i telefonirati a ovdje da osiguramo uvjete za međusobno poštovanje i slušanje tijekom rasprave i tijekom zaključaka. Izvolite dr. Kuniću.
Hvala predsjedavajući, dame i gospodo poslanici vama je poznato da je Mještoviti klub predložio tačku dnevnog reda vezanu za glasanje o nepovjerenju VIjeća ministara. U ime tog kluba ja sam predložio na Proširenom kolegiju da se ta tačka skine, obzirom da ovdje fali Predstavničkom domu koliko mi se čini negdje oko šest zastupnika koji nisu prisutni koji su opravdano odsutni, dakle nalaze se na zasjedanju VIjeća Evrope. U tom smislu mislim da postoji opravdan razlog da se ne raspravlja o toj tačci dnevnog reda. Mislim da ne bi bilo ni korektno jer nemamo ne prisustvuje sjednici ni predlagač, ni inicijator ove tačke dnevnog reda i na neki način dovodi to u sumnju namjea predlagača da upravo predloži ovu tačku dnevnog reda kada nisu prisutni ovi poslanici. Da bi izbjegli tu situaciju, da bi izbjegli te sumnje predlažem da se ova tačka dnevnog reda skine sa današnje sjednice i da se raspravlja na jednoj od narednih sjednica. Argumenti da je prošao rok, rok je prošao već ranije pa nije sjednica sazvana dakle to nije razlog da se ne bi ova tačka skinula sa dnevnog reda. U tom smislu mislim, molim zastupnike da prihvate ovu inicijativu i da se ova tačka skine s dnevnog reda, ne prejudicirajući ishod. Ja otprilike pretpostavljam kakav će biti ishod, ali bi bilo korektno da se ovo odgodi. Hvala. 3
Hvala lijepo dr. Kuniću. Za riječ se javio dr. Nikola Špirić, zamjenik, drugi zamjenik predsjedavajućeg, a nakon njega Elmir Jahić.
Gospodine, gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice poslanici, uvaženi ministri, članovi Vijeća ministara, cijenjeni gosti, ja podržavam ideju i bio sam zagovornik i na našem kolegiju na Proširenom kolegiju da se ova tačka dnevnog reda danas skine iz razloga što predlagač nije u kompletnom sastavu iako formalno pravno poslovnički bismo mi mogli raspravljati o tome, ali zašto to nije bilo ranije iz razloga što je Vijeće ministara poslovnički u roku od 30 dana bilo u obavezi da se izjasni o inicijativi predlagača. Mi nažalost ni do dan danas nemamo pisanog materijala ni obavještenja Vijeća ministara da li su to imali na svojoj sjednici, kakav je stav VIjeća ministara. Zato zastupnike molim da uvažimo Prijedlog predlagača dakle inicijative da danas ne vodimo raspravu. Dva su bitna razloga što danas možemo raspravljati i ponoviti raspravu ponovo za sedam dana, nego da dobijemo izvještaj Vijeća ministara da imamo predlagača i da vodimo jednu međusobnu raspravu na bazi jedne objektivne analize koja neće biti stvar politikanstva nego jedne stvarno suštinske rasprave. Zato ja podržavam ovo što je rekao prof. Kunić i što je predlagač naravno tražio. I zato vas kolege zastupnike molim da bi odagnali bilo kakvu sumnju da se ovdje radi o nekim neprincipijelnim dogovorima da danas prihvatimo inicijativu predlagača i da tu raspravu odložimo, jer se ništa neće desiti da je odložimo za 15 dana ili za mjesec dana nebitno je. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Gospodin Elvir Jahić. Izvolite, nakon njega gospodin Momčilo Novaković.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa ja bih samo htio reći da mi zaista ulazimo u jedan period intenzivnog rada našeg doma i Parlamenta uopće. Naime mi uz to treba da imamo, vjerovatno sljedeća sjednica našeg doma biće na dnevnom redu biće ustavne reforme, dakle jedno vrlo složeno političko i složeno i svako drugo pitanje i ne znam koliko je primjereno da pored raspravljamo o tome je li raspravljamo i o povjerenju Vijeća ministara. S jedne strane. S druge strane možemo postaviti pitanje, prije svega znamo ili da je domaći parlament dakle u nekim stvarima, pogotovo je li u ovim trebao biti prioritet od drugih. Ja sam evo juče došao iz Strazbura, dakle može se biti prisutno i doći, ne mora se kompletno parlamentarno zasjedanje provesti u Strazburu, s jedne strane. S druge strane možemo postaviti pitanje ako nema šest zastupnika danas ovdje, čini mi se da imamo bitnije tačke danas, nego što je Vijeće ministara, provjera Vijeća ministara. Ne znam treća tačka – Prijedlog zakoan o verifikaciji izmirenja obaveza po osnovu računa stare devizne štednje po meni je puno bitnije za građane 4 ove države, nego što je povjera, povjerenje Vijeću ministara. Znači onda bi mi trebali i u tu tačku dnevnog reda skinuti, jer nisu svi zastupnici. Dakle mislim da treba da radimo, evo rokovi su prošli. Sami ste rekli zahtjeva, proceduralno nema nikakvih ograničenja. Ja dakle potpuno ubjeđen da Kolegij kada je ovo stavljamo na dnevni red nije imao nikakve neke loše namjere pa je htio danas da stavi to na dnevni red. ja predlažem zato da mi se danas izjasnimo o ovom prijedlogu.
Hvala lijepo gospodine Jahiću. Riječ ima gospodin Momčilo Novaković. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući i ujedno vam čestitam na predsjedavanju i nadam se da ćete uspješno uraditi, ustvari siguran sam da ćete uraditi, ustvari siguran sam da ćete uspješno obaviti ovaj posao. Što se tiče ovog pitanja, sobzirom da se radi o stavu predlagača Klub SDS-a će podržati stav predlagača. To je praktično odlaganja znači prihvatamo da se ova tačka odloži iako naravno nađ stav koji imamo kao Klub će biti i na sljedećoj sjednici kao i danas potpuno isti. Hvala.
Hvala lijepo. Želi li još neko? Gospodin Vinko Zorić. Izvolite. Pa gospodin Beriz Belkić.
Ja također mogu kazati u ime Kluba zastupnika hrvatskog naroda da ovoga mi podržavamo prijedlog predlagača, ali ne vidim zašto ljudi dižu oko ovoga prašinu, jer i do sada smo na prijedlog predlagača odgađali neke točke dnevnog reda. Čak i kada bi došli do njih, a ne samo u raspravi o dnevnom redu.
Zahvaljujem se gospodinu Zoriću. Riječ ima gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Pa evo očigledno da je krenulo predhodno izjašnjavanje vezano za konačno odlučivanje, pa evo da i ja kažem stav Kluba zastupnika za Bosnu i Hercegovinu. Mi ćemo podržati da ovo ostane na dnevnom redu iz 2-3 razloga. Dakle rečeno je ovdje da nema formalno proceduralnih smetnji. Izjašnjenje vlade nismo dobili, ali ono i ne obavezuje, ono čak može i pomoći nekim ljudima da se i opredjele kada je riječ o odnosu prema ovom pitanju. Rečeno je dakođe da se ništa neće desiti u zadnjih narednih 10-15 dana, pa ako se neće ništa desiti da to onda danas uradimo, bolje danas nego sutra. Ali želim samo dvije rećenice da kažem, kada je riječ o odsustvu zbog putovanja. Ja zaista pozdravljam, doduše malo kasno, ali početak jednog procesa gdje se ljudi odlučuju da prisustvuju sjednici, a da odustanu od putovanja koja nisu nužna i obavezna. Dakle to je praksa koja je trebala biti svo ovo vrijeme. Mi smo Parlamente odgađali da bi neko otišao 5 negdje itd. bez ikakvog uvida zašto, jel to bilo nužno itd. itd. Ali evo to je stvar koja je već zakasnila. Evo da zaključim, dakle mi ćemo podržati da danas raspravimo o ovome, jer postoje ljudi koji mogu obrazlagati ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Belkiću. Riječ ima dr. Milorad Živković. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo za razliku od nekih zastupnika, ja mislim da je tačka ova o glasanju o nepovjerenju Vijeća ministara veoma važna tačka. I da čak zaslužuje, ako treba i posebnu sjednicu ovoga parlamenta. I sobzirom da smo mi već prekršili Poslovnik u kome stoji u članu 117. da je najkasnije 30 dana od dana dostavljanja Savjetu ministara treba da se sazove sjednica, a to je bilo 7. marta 2006. godine, postoji mogućnost da Kolegij razmotri da se iduće sedmice, ili u određenom roku sazove posebna sjednica sa jednom tačkom dnevnog reda, a to je izglasavanje nepovjerenja Vijeću ministara. Time bi uozbiljili inače veoma ozbiljnu tačku dnevnog reda, a isto tako ispoštovali i prijedlog Kluba zastupnika koje je pokrenulo ovu inicijativu. Tako da molim da stavite i ovaj moj prijedlog na glasanje, a to je da se zakaže posebna sjednica ovoga parlamenta, pogotovo što idući put kada budemo imali sjednicu će biti ustavne promjene i mislim da tako dvije važne tačke dnevnog reda ne mogu zajedno da se nađu u dnevnom redu. Hvala.
Hvala lijepo. Ja nemam više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Znači ovdje imamo dva prijedloga. Jedan koji je podnjio u ime predlagača prof.dr. Kunić i ima drugi prijedlog zaključka koji je, ja ga još nemam u pisanoj formi, podnjio Miodrag Živković, Milorad ispričavam se. Znači prvo se izjašnjavamo o prijedlogu koji je podnjio gospodin Kunić. Dakle koji je u ime predlagača zatražio da se povuče ova točka sa današnje sjednice dnevnog reda i odgodi rasprava o ovom pitanju, što korespondira po meni sa ovim što je predložio i gospodin Živković. Nije predlagač rekao kako i na koji način će se organizirati rasprava. Znači mislim da to možemo apsolvirati u tom prijedlogu, a na Kolegiju da odredi kako će. Dakle, molim zastupnike da se izjasni o zahtjevu da se ovo od danas povuče sa sjednice dnevnog reda i odgodi za narednu sjednicu. Molim vas da glasujete sad. - Znači nije bilo zahtjeva za dodatne promjene dnevnog reda. Rasprava je vođena samo o zahtjevu predlagača da se ova točka dnevnog reda povuče tako da ja mislim da ovim mogu proglasiti dnevni red današnje 77. sjednice Zastupničkog doma i ona će imati sljedeći 6 Dnevni red 1. Zapisnik sa 76. sjednice Zastupničkog doma, 2. Zastupnička pitanja i odgovori, 3. Prijedlog zakona o verifikaciji i izmirenju obveza po osnovu računa stare devizne štednje, prvo čitanje, 4. Prijedlog za glasovanje o nepovjerenju Vijeća ministara Bosne i Hercegovine, 5. Zahtjev VIjeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policijskim službenicima Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, sukladno članku 105. Poslovnika, 6. Zahtjev zastupnika Nikole Špirića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Carinskoj tarifi Bosne i Hercegovine, sukladno članku 104. Poslovnika, 7. Zahtjev VIjeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o klasifikaciji djelatnosti u Bosni i Hercegovini, sukladno članku 104. Poslovnika, 8. Prijedlog zakona o dopunama Zakona Bosne i Hercegovine o izvršenju kaznenih sankcija, pritvora i drugih mjera (drugo čitanje) – predlagatelj zastupnik Momčilo Novaković, 9. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o carinskoj politici Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), 10. Izvješće Kolegija o nastojanju za postizanje sporazuma o Izvješću Komisije za financije i proračun o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost (predlagatelj zastupnik Muhamed Moranjkić), 11. Prijedlog odluke o osnivanju Vijeća nacionalnih manjina u Bosni i Hercegovini, 12. Izvješće o radu Administrativne komisije Zastupničkog doma za razdoblje od 01.07. do 31.12. 2005. godine, 13. Imenovanje članova u Komisiju za izbor glavnog revizora i zamjenika glavnog revizora, 14. Prijedlog zaključka o osnivanju Istražnog povjerenstva uz utvrđivanje stupnja zagađenja hidro i eko sustava u Bosni i Hercegovini kemisijim materijama, 15. Prijedlog zaključka o osnivanju Istražnog povjerenstva uz utvrđivanje devizne štednje građanja Bosne i Hercegovine položene na račune banaka do 31.3.1992. godine, 16. Davanje suglasnosti za ratifikaciju: a) Ugovora između Bosne i Hercegovine i Republike Makedonije o uređenju međusobnih imovinskih pravnih odnosa i pod b) Ugovora o izmjenama i dopunama na Ugovor o razvojnom kreditu – Projekt tehničke pomoći u oblasti socijalnog osiguranja između Bosne i Hercegovine i Međunarodne asocijacije za razvoj Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Zamolio bih uvažene ministre za kolegijalnost prema zastupnicima da možemo raditi. 7 Ad.1. Zapisnik sa 76. sjednice Doma Zapisnik ste dobili 4. ovog mjeseca. Uložen je u vaše pretince. Otvaram raspravu. Ima li primjedbi na zapisnik? Nema. Zaključujem raspravu. Molim zastupnike da se izjasne o zapisniku sa 76. sjednice Doma. Glasujte sad. Konstatiram da smo jednoglasno usvojili zapisnik sa 76. sjednice Doma i prelazimo na 2. točku dnevnog reda. Ad.2. Zastupnička pitanja i odgovori
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Ovo zaslužuje i pozorno da se posluša, a i komentari će onda biti potpuno suvišni. Pitanje je glasilo. Dokle se stiglo sa istragom pokojnog doministra Federalnog MUP-a gospodina Joze Leotara i kada možemo očekivati privođenje počinitelja ovog zločina pred institucije pravde? Pitanje je upućeno Federalnom MUP-u i Ministarstvu sigurnosti. Fedralni MUP nije još dao odgovor,a Ministarstvo sigurnosti me izvijestilo da su zatražili od glavnog tužitelja, kantonalnog tužetelja gospodina Šljivara i da im je dao sljedeći odgovor. Izvještavamo vas da Tužiteljstvo zajedno sa organima MUP-a Federacije BiH, u okviru predistražnih radnji poduzima određene mjere na rasvjetljavanju ubojstva Joze Leotara, dakle, ne radi se to o istrazi, kako se to navodi u dopisu, nego o istražnim radnjama, ali za sada nema pozitivnog pomaka, u smislu otkrivanja počinitelja ili počinitelja krivičnog djela, rad se i dalje nastavlja. Nakon sedam godina od tragičnog događaja i sedam godina upornog rada, znači predistražne radnje se nastavljaju. Da se ne bih poslije javljao, ja koristim priliku onda postaviti novo zastupničko pitanje. Ovog puta bih to izravno pitao da skratimo put i proceduru tužitelju gospodinu Branku Šljivaru, pa bih ga pitao. Je li pokrenuto pitanje odgovornosti, odnosno kaznena prijava zbog lažnog svjedočenja u procesu pokojnog Jozu Leotara i je li pokrenuto pitanje odgovornosti onih ljudi koji su isplatili nagradu za to lažno svjedočenje? Zahvaljujem.
Hvala lijepa gospodine Andriću. Gospodin Selim Bešlagić. 8
Želim da kažem da sam dobio odgovor na pitanje o vojnim poenzijama po Aneksu 5 Sporazuma, da svi ovi penzioneri koji su dobijali 50% penzije dobiju 100%, odgovor je dat korektno, ali krajnji zaključak je da ćemo imati isti slučaj, čini mi se, kao što imamo sa pitanjem devizne štednje, jer kažu da je to stvar entiteta i mislim da se ovo neće moći realizovati i, ako je već davno bilo vrijeme da se realizuje. Ne znam kome i kako uputiti ovo pitanje da dobijemo odgovor kada će se primijeniti odluka prema Sporazumu o vojnim penzionerima. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Bešlagiću. Još mo na komentarima. Nema više komentara. Prijava za nova pitanja. Prvi se prijavio gospodin Mladen Potočnik, pa gospođa Majkić, pa Momčilo Novaković, pa Selim Bešlagić kako ja vidim, pa gospodin Sipović.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege i prisutni gosti, Ja se obraćam sa poslaničkim pitanjem Kolegiju Parlamenta. U kojoj fazi se nalazi moj amandman na Ustav BiH, na način donošenja novog ustava, uložen u parlamentarnu proceduru 19.12.2005. godine? Ovo vas najozbiljnije pitam, jer ne radite po propisima. Radite kako vi sebi zamislite. Uzmete pregled promjene amandmana, koji je star tri dana, a ne uzimate u proceduru i odbijate ga u proceduri po tri mjeseca. To je moje pravo i to pravo koristim i zato tražim da mi odgovorite na ovo pitanje što prije.
Hvala lijepa gospodinu Potočniku. Predlažem da Kolegij pripremi pismeno izvješće na ovo vaše pitanje o procedurama i da ga dostavi zastupnicima i vama do naredne sjednice. Sljedeći je, gospođa Majkić, a neka se pripremi gospodin Novaković.
Poštovani predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege, Čini mi se da je ova tačka dnevnog reda postala odavno deplasirana, s obzirom da ovoliki broj poslaničkih pitanja ostaje bez odgovora. Rijetki su odgovori koje poslanici dobijaju i zato, između ostalog, to govori o stavu VIjeća ministara prema ovom visokom domu, ali govori i odgovornosti Kolegija za stanje kako jeste. Ja ne želim više da postavljam pitanja nova, ali želim da iskoristim svoje pravo pa zahtijevam i tražim da mi se odgovori na pitanje koje sam postavila na 77. sjednici Predstavničkog doma, upućeno Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. Drago mi je da je ministar ovdje, nemamo čestu priliku da ga pozdravimo u ovom domu i zbog toga što nisam dobila odgovor, tražim da Savjet ministara, više pitanje ne upućujem prema Ministarstvu vanjske trgovine, nego tražim od VIjeća ministara da mi odgovori, da zbog teškog stanja koje danas vlada u farmerskoj proizvodnji BiH, kao i zbog opšteg konsenzusa na nivou svih relevantnih institucija BiH, dakle, VIjeća ministara, Parlamentarne skupštine, entitetskih ministarstava, poljoprivrede, komora, primarnih proizvođača, da se omogući 9 intenzivniji i progresivniji razvoj primarne proizvodnje u BiH. Molim odgovor na sljedeće pitanje. „Kada će biti uvedeni količinski kontingenti slobodnog uvoza, te ukinute carine i prelemani za rashodni i tovni materijal i to: junad tov, tarifni broj 0102904900, junice nateljene tarifni broj 0102101000 i mesnate pasmine prasadi tarifni broj 0103919000? Ja duboko vjerujem da ću konačno dobiti odgovor na ovo pitanje. Hvala.
Zahvaljujem se gospođi Majkić. Riječ ima gospodin Novaković.
Uvažene kolege, bosanskohercegovačka javnost je ovih dana svjedok jedne opšte krize zbog nemogućnosti da se sredstva sa zajedničkog računa ili jedinstvenog računa rasporede prema entitetima, odnosno kantonima, odnosno dalje prema opštinama. Ovaj način je dovedeno u pitanje funkcionisanje svih institucija u BiH, izuzev institucija na nivou BiH. S obzirom da je rezultat, ovo rezultat jednog neodgovornog odnosa Uprave za indirektno oporezivanje prema svim građanima BiH, a opet kao rezultat može imati i niz drugih pitanja, kao pitanja šta je sada sa obavezama koje opštine imaju po kreditima, ko će snositi kamate zbog toga što te obaveze nisu izvršili pravovremeno, ko će snositi troškove kamata građana, koje opet imaju plate, koje se nalaze na budžetima itd., a nisu izmirili obaveze prema bankama i slično. Moje pitanje u tom smislu glasi. Zašto je predsjedavajući Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje poništio svoju odluku o koeficijentima za raspodjelu prikupljenih sredstava na zajedničkom računu, kojom je povećao sredstva Federaciji za 0,8 na teret RS 0,5 i Brčko Distrikta 0,3%? Naravno, svi mi znamo ili mislim da znamo zašto je, ali mislim da njegov odgovor će potvrditi, barem bi trebao da potvrdi svi neodgovornost njega lično, prije svega njega lično za postojeće stanje. Drugo pitanje. Zašto Savjet ministara ni do dan danas nije raspravljao o inicijativi Predstavničkog doma za izglasavanje nepovjerenja predsjedavajućem Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje gospodinu Diksonu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa gospodine Novakoviću. Riječ ima gospodin Selim Bešlagić. Neka se pripremi bospodin Sipović.
Na poslaničko pitanje koje sam postavio na 65. sjednici ovog doma, održanoj 16.9.2005. u vezi sa Zakonom o zaštiti životinja. Dobio sam odgovor 13.1.2006. godine, da je radna skupina, koju je formiralo Ministarsko vijeće, Ministarstvo trgovine i ekonomskih odnosa pripremila radni nacrt zakona i da radi na njegovoj doradi kako bi se do kraja februara 2006. godine, mogao finalno završiti i pustiti u proceduru. Do danas 13. aprila 2006. nismo 10 dobili taj prijedlog,pa tražim od Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa informaciju šta se dešava sa tim prijedlogom zakona i kada će biti upućen od strane Vijeća ministara u Parlament BiH? Ovo postavljam pitanje zato što smo, bar u Tuzlanskom kantonu imali jedan, hajde da kažem, proces ugibinja ovaca, nažalost naši farmeri nisu nikada dobili odgovor, a mislim da bi ovaj zakon upravo isključio da se to dešava. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Sipović, a neka se pripremi gospodin Izet Hadžić.
Gospodine predsjedavajući, ja se, također pridružujem čestitkama na izabranoj funkciji. Nadam se da ćete je uspješno zvršiti, obavljati dok vam traje mandat. Uvažene kolegice, uvažene kolege poslanici, predstavnici Vijeća ministara, dragi gosti, predstavnici međunarodnih institucija i predstavnici medija, puno vas pozdravljam. Gospodine predsjedavajući, pridružujem se konstataciji moje uvažene kolegice Majkić, doista dolazimo u situaciju da ova tačka dnevnog reda poslanička pitanja i inicijative, ja neću nastaviti dok mi ne omogućite. Doista predsjedavajući i Kolegij molim vas, da nam branite dignitet ovog doma i naše ustavno pravo koje zastupnika, doista, postavljanje pitanja, ima li svrhe više postavljati pitanje od strane zastupnika i davati određene inicijative. Iz kog razloga, jer sam na 72. sjednici postavio pitanje resornom ministarstvu, Ministarstvu pravde BiH, resornom ministru Kovaču Slobodanu. Šta je sa procedurom nacrta zakona, odnosno parlamentarne procedure Zakona o advokaturi BiH? Imam informaciju, predstavnici međunarodne zajednice, ja vas molim, ja sam bio šef delegacije advokata 30 u Londonu i visoko rangirane takve institucije uvažavale advokaturu i nas ovdje u BiH da se približavamo Evropi i evropskim standardima, a mi, doista dolazimo u situaciju kad ne možemo elementarno pravo ljudsko izboriti. Govorim u ime 800 advokata Federacije BiH. Pokrećem ozbiljno pitanje, molim vas, neću više postavljati resornom ministru, tražit ću odgovornost njegovu za neozbiljnost tu, ovdje koristim prisustvo ministra za ljudska prava gospodina Kebe. Sadašnja situacija u advokaturi Bosne i Hercegovine i Federacije BiH je, diskriminirajuća u odnosu na ...položaj sa advokaturom RS. Izmjena zakona federalnog, mi smo dovedeni u situaciju da je to diskrimintorski zakon. Povrijeđene su odredbe Evropske konvencije, a Ustavni sud BiH, nažalost, nije uvažio apelaciju. Mi smo deprinirani odnosom stanja. Da resorno Ministarstvo pravde, Vijeće ministara, kad putuje u Evropu, ono ne završava reformu pravosuđa, a jedan od segmenata pravosuđa reforme je položaj advokture i na jedinstven način, usklađen na nivou BiH. Cijenimo napore RS i kolege u advokaturi RS i ja im odajem sva priznanja, zbog toga što su izborili u svom entitetu RS da imaju dostojanstven položaj. Mi nemamo, a tiče se advokatske tarife. Treće, ovom odlukom u kojoj se nalazi advokatura, povrijeđeno je niz odredaba Evropske konvencije i standarda u Evropi. Imamo podršku Evropske unije advokata i mi ćemo se obratiti Evropskoj uniji advokata i Evropskom parlamentu u Strazburu, da ovaj parlament i ovo vijeće ministara, kao zaduženo ne čini ništa da i advokaturu kao važan segment ne uvrsti u segmente ravnopravnosti ljudskih prava. 11 Postavljam pitanje, sad od resornog ministra tražim, pitanje od Vijeća ministara kompletno i resornog ministra za ljudska prava, da do sljedeće sjednice, u pismenoj formi će obrazložiti šta je sa tim zakonom i u kojoj je proceduri? Imam informaciju da je OSCE, odnosno OHR dao određene sugestije na ta pitanja. Zbog toga što kažem na ovakom tarifom koja je sad na snazi trpe građani koji su tužitelji. Ne mogu da ostvare svoja prava i naplate svojih potraživanja u parničnom postupoku. Advokatura je učinila po sugestijama OHR-a i OSCE-a, mi smo tarifu po službenoj dužnosti mi smo to smanjili za 50%, uvažili smo sugestije OHR-a, a ostalo je iznenađujuće da ovakav zakon nema nigdje u Evropi, evo, odmah da vam kažem, a to ćemo obrazložiti. Tražimo od Vijeća ministara, ovaj put i ova dva resorna ministarstva da obavijeste mene kao zastupnika, u protivnom, njavljujem da ću ja koristiti svoje ustavno pravo da ću predložiti parlamentarnu proceduru za. Drugo pitanje. Kada smo raspravljali ovdje o transparentnosti trošenja novca i to budžetskih korisnika iz budžeta. Revizorski izvještaj, molim vas, ja kao zastupnik, također, na inicijativu određenih svojih kolega postavljam vrlo jasno pitanje. Da mi Sud BiH da informaciju koliko je za mandata, odnosno od početka njegovog konstituisanja do danas, koliko je ispaćeno iz budžeta Suda maraka za postavljanje branitelja po službenoj dužnosti? I, to sve po godinama, do mandata ranijeg predsjednika Suda i sadašnjeg predsjednika Suda. I, da mi pojedinačno se dostavi koliko su pojedini advokati naplatili po službenim dužnostima? To je drugo pitanje. Treće, sdamo da kažem, zahvaljujem se resornom ministru za civilne poslove, što je uvažio moju sugrstiju, pa je Zakon u proceduri o sportu i, molim samo da izvijestite u kojoj je fazi, vodi se javna rasprava oko toga, do naredne sjednice, neke od narednih sjednica da se dostavi. Imao bih dosta inicijativa i pitanja i sugestija, ali uvaženi predsjedavajući i dopredsjedavajući Kolegij, s obzirom da je inflacija ovakvih sugestija i inicijativa, a da se odgovori ne odnose prema poslaničkim pitanjima na adekvatan način, to nema nigdje u Evropi, također i u svijetu da se ne uvažava zastupnik i ovaj dom. Nastojat ću da istrajem na ovim pitanjima, a sledeći put ću, također, Službi dostaviti sve obrazloženje da ne bih oduzimao puno riječi. Obrazloženje u pisanom tekstu i Vijeću ministara razloge, zbog čega postavljam vrlo ozbiljno pitanje na ovo. To što sam imao za danas, a sljedeći put ću i pismenoj formi.
Sve sam ja saslušao. Saslušajte vi mene. Pitanja dostaviti odmah u pisanoj formi. Molim zastupnike, da komentare Vijeću ministara će imati prigodu prilikom točke 4. Nemojte koristiti svako zastupničko pitanje, pa da stalno pričamo. Izjasnite se imate točku dnevnog reda, recite šta mislite. Dajte da budemo efikasni i da mi damo doprinos efikasnoti. Postavili ste tri pitanja. Mislim da je to dovoljno za današnju sjednicu. Dostavite u pisanoj formi, ako imate još pitanja, evo, ja ću vam dati ponovo riječ, ali na dnevnom redu su pitanja. 12
Gospodine predsjedavajući, ja sam vam čestitao za ovu funkciju. Ako ja kao zastupnik od vas i Kolegija, vi to ignorišete, odnosno vi
Šta sam ja molim vas ignorirao? Na šta sam se oglušio? Ni na šta se nisam oglušio, strpljivo sam vas saslušao, na zastupničkim smo pitanjima. Ako imate još pitanja, slobodno postavljajte, poštujem vas i dostavljajte pitanja u pisanoj formi, samo sam to rekao i ništa više. Uopće se nisam oglušio. Pozorno vas slušam.
Gospodine predsjedavajući, Ja kao zastupnik, koristeći svoje ustavno pravo, ja,pošto se ova sjednica prati javno, ne možete mi oduzeti moje pravo poslovničko, ustavno pravo, da me obavijesti javnost ...
Evo, izvolite, recite sve što mislite. Evo, ja se ispričavam vama što sam vas prekinuo. Ako vi ne uvažavate predsjedavajućeg, samo izvolite, nastavite.
Predsjedavajući, nemojte molim vas, ja vas uvažavam, nemojte mi zamjenu teza, a znači ako mi hoćete da oduzmete moje pravo.
Pa nisam vam oduzeo pravo, pa ne možete to reći. Pa svi smo svjedoci.
Ja ću dostaviti u široj formi pismeno obrazloženje, ali mi ne možete zabraniti da obrazložim u usmenoj formi svoje prijedloge, inicijative i tražiti određene odgovornosti. Ja vas molim, da, gospodine predsjedavajući, to što vi komentarišete sa vašim prvim zamjenikom da nema smisla, stvarno je neprincipijelno.
Vi govorite šta god hoćete, ja ću vas saslušati kao predsjedatelj. Neću da komentiram. Sve recite što mislite. Svaki moj komentar vi ste krivo interpretirali. Izbjeći ću svaku vrstu komentara. Recite, stvarno ka predsjedatelj vam omogućavam i javnosti, i ministrima i da jednom ispravimo međusobne odnose, recite, ja završavam svoje komentare.
Na kraju, gospodine predsjedavajući, ja bih vas zamolio da uvažavate dignitet zastupnika. Mene lično, a za druge, ja ću se sigurno izboriti i nećete mi oduzeti ono moje ustavno pravo. 13
Nije mi ni na kraj pameti to.
Ja sam vas pozdravio, čestitao i nemojte molim vas, samo me iritirate da produžavam ovu agoniju, a vi ste odgovorni za ovo kako se odnosi Vijeće ministara i resorni ministri prema našim poslaničkim pitanjima. Pitam vas, je li vi možete uticati kao Kolegij na to da dobijemo nakon četiri – pet sjednica da ne dobijem odgovor. Znači, snosite dio odgovornosti.
Gospodin Izet Hadžić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege, Moje pitanje se odnosi na aktivnosti u Ministarstvu komunikacija i Vijeća ministara u vezi sa Jadransko-Jonskom magistralom. Znači, smatram da je Jadransko-Jonska magistrala veoma bitan infrastrukturni objekat, posebno za BiH. S obzirom da je u ranijim planovima ova magistrala dobrim dijelom trebala da prolazi kroz BiH, interesuje me kao zastupnika, koje se aktivnosti vode u vezi ovog objekta i da li ima neki stav, da bi, eventualno Komisija za komunikacije ... tražio da se vodi rasprava, da BiH uzme značajan doprinos uključivanja prema ovom infrastrukturnom objektu, jer smatram da je to objekat odmah iza Koridora 5c za Bosnu i Hercegovinu. Toliko i hvala.
Zahvaljujem se zastupniku. Nema više prijavljenih. Zaključujem ovu točku dnevnog reda i prelazimo na 3. točku dnevnog reda. Ad.3. Prijedlog zakona o verifikaciji izmirenja obveza po osnovi računa stare devizne štednje u prvom čitanju Podsjetit ću vas sve da smo na 76. sjednici, na dnevnom redu imali izvješće Komisije za finansije i proračun uz Prijedlog ovog zakona i da je to izvješće bilo negativno. Nakon rasprave, Dom je zaključkom obvezao Komisiju da u roku od 15 dana ponovo razmotri Prijedlog zakona, u suradnji sa Vijećem ministara i podnositeljima amandmana, uzimajući u obzir raspravu i smjernice, koje je na Domu podnio Klub zastupnika hrvatskog naroda i koje je Dom prihvatio, te da se pokuša doći do najboljeg mogućeg teksta ovog zakona. Komisija je postupila po zaključku ovog doma. Izvješće Komisije za finansije i proračun ste dobili 10. ovog mjeseca. Komisija je usvojila 13 amandmana, koji su postali sastavni dio zakona. U plenarnoj fazi nove amandmane predložili su zastupnici: gospodin Nikola Špirić 11 amandmana, gospodin Filip Andrić 4 amandmanak i gospođa Ruža Sopta 3 amandmana, gospodin Momčilo Novaković 3 amandmana, gospođa Ljiljana Milićević 4 amandmana, pozivom na članak 94. točka 2. Poslovnika Doma koji žele ponovo braniti i Momčilo Novaković jedan amandman pozivom na članak 94. točka 1. Poslovnika Doma, kojim osporava amandman II Komisije za finansije i proračun. 14 Također, radi vašeg lakšeg uvida i glasovanja Služba Doma je pripremila pregled amandmana po redoslijedu na članke na koji su uloženi. Ovdje danas imamo i predstavnike više udruga, koji se bave ovim pitanjem već duži niz godina, ja ih sve od srca pozdravljam. Zahvaljujem se na nazočnosti i nadam se da će se danas uvjeriti da ovaj dom ima snage da kvalitetno raspravlja o njihovim opravdanim zahtjevima. Ja sad otvram raspravu o ovom pitanju. I, još prije nego što otvorim raspravu, dodat ću još nekoliko napomena, one su poslovničke naravi. Nadam se da su vam poznate odredbe Poslovnika, koje tretiraju ova pitanja oko izjašnjavanja o pojedinim amandmanima i ja vas molim danas za jednu sadržajnu i konstruktivnu raspravu po ovom pitanju, da pokušamo, zaista ovo jedno pitanje, koje je već duži niz godina opterećuje javnost i jedan značajan broj bosanskohercegovačke populacije, da pokušamo doći do zakona, koji će biti realan, koji neće biti samo proforme i koji će na neki način u realnim mogućnostima ove zemlje dati sadisfakciju ovim ljudima. Otvaram raspravu u prvom čitanju. Za riječ se javila ministrica Ljerka Marić, izvolite.
Evo i ja ću vas srdačno pozdraviti predsjedavajućeg i dopredsjedavajuće, zastupnike naravno i naše štediše, koji su vrlo skoncentrirano pratili ovo šta se dešava i vidjet ćemo šta ćemo danas uspjeti završiti. Gospodin predsjedavajući Doma je vrlo koncizno iznio zadnja dešavanja vezano za ovaj zakon. Znači, ja se neću vraćati na istorijat, jer nema potrebe, ali nakon što je Dom prihvtio smjernice, mi smo dobili novu šansu da zakonu damo život. U okviru tih smjernica, radna grupa, koju su činili entitetski, predstavnici entitetskim ministarstava finansija, Distrikta Brčko, Ministarstva finansija i trezora BiH, sjeli su i napravili ... ove situacije, sastanak i napravili su jedan izvještaj, koji su takav ponudili Vijeću ministara na usvajanje. Vezano za principe na kojima počiva zakon i vezano za smjernice, mi moramo reći ponovo šta su principi zakon. Zakon govori o štednji, o povratu stare devizne štednje iz banaka sa sjedištem na teritoriji Bosne i Hercegovine. Sa dva amandmana je pojašnjeno pitanje stare štednje, odnosno imalace svih računa u bankama, koje su imale sjedište u BiH i jednim člankom, također, ponovo u amandmanima pojašnjeno stanje vezano za pitanje ove dvije banke, koje nisu obuhvaćene ovim zakonom, odnosno stavom države vezano za rješavanje pitanja nakon sukcesije Ljubljanske banke i Invest banke i ja mislim da je to značajno poboljšanje u zakonu, jer vrlo precizno se sad objašnjava o čemu se sad ovdje radi u ovom zakonu. Nakon što smo rekli da je princip da se izvrši verificiranje, da se izvrši usklađivanje stanja svih imaoca, svih računa, na principu kumulativnog, znači, ako je jedan čovjek imao račune devizne račune otvorene u više banaka, nakon svih procesa, koji su vođeni u okviru privatizacije, koja je drugačije, različito tretirana na teritoriji BiH, izvršiti saldiranje knjižica i svih drugih otvorenih računa, poslali su ugovore o oročavanju ... znači putem ove verifikacije, koja je ostavljena kao princip u zakonu, izvest će se točno stanje svakog pojedinog imaoca računa po osnovu devizne štednje i na temelju toga će se vršiti isplata. Princip koji je bio vezan zato da državna razina, da država donese ovaj okvirni zakon, vezano zato da se registar imaoca računa otvori u Centralnoj banci, vezano zato da se verifikacija izvrši putem agencija, koje su naslijedile zavod za platni promet. 15 Pitanje povrata u obveznicama je ostavljeno u ovom zakonu. Ono bitno o čemu smo se mi razišli je pitanje roka povrata sredstava i vezano za rad ove radne grupe, nakon izračuna, koji je priložen u materijalu bio i za sjednicu Vijeća ministara i za rad Komisije, entiteti zajedni sa državnim Ministarstvom finansija, zajedno su izvršili izračun. Obveza ove države, koji imamo od sad pa do 2031. godine, vezano za vanjski dug, jer mi imamo u okviru Priškog kluba otplatu 40 godina, vezano za nova zaduživanja, vezano sa sadašnje vođenje zaduživanja i ukupan unutarnji dug, u kome je vršena procjena i otplata imalaca potraživanja po osnovu ratne štete. Dakle, onih obveza koje je ova država prihvatila kroz entitetske zakone, koji sad jesu u raspravi vezano za period otplate itd., ali se oni moraju uvijek držati u posvijesti, jer će se i taj zakon imati vrlo brzo, mi trebamo imati jednak pristup i prema imaocima stare devizne štednje, ali i prema ljudima, koji potražuju naknadu vezano za ratnu štetu. Kad se sve to uzme u izračun, onda je ta radna grupa, da bi održala fiskalno stanje u zemlji održivim, na temelju makroekonomskih pokazatelja, pa onda procjene rasta džidi-pija, mi smo procijenili da bi trebao biti rast 5,5% iz drugih indikatora, rekla je radna grupa sljedeće. Da bi se moglo izvršiti skraćenje roka do 13 godina. Što ne znači 13 godina. Znači, to će zavisiti od toga, kad uzmete otplatni plan, nakon soldiranja stanja na računima, kumulativnog iskazivanja za pojedinog štedišu i nakon otplate ove godine do 100 maraka, 100 maraka za svakog štedištu, dogodine 1000 maraka, ono šta ostane, naravno, najgora situacija za štediše bila bi godišnja ... Mi ćemo sve učiniti u ovom izračunu, odnosno u prezentiranju poslije otplatnog plana da svedemo otplatu na polugodišnju otplatu, jer to znači, ipak, puno brži pristup novcu, mada je to do 13 godina mogući 26 anuiteta, sa kamatom koja je ujednačena znači obveznice od 2,5%. Period od kraja '91. godine do početka izdavanja obveznica nisu pokriveni kamatom. Znači, postoji nekoliko modela. Kamata je pripisana sa krajem '91. godine, izvedena su salda. Mi ćemo se možda opredijeliti oko, mi smo se opredijelili oko jednog amandmana, koji je uložio neko od zastupnika, koji je tražio da se obračuna kamata od 0,5% tijekom svih godina do početka otplate obveznica. Tih 0,5% na ovau trtiranu visinu štednje od ... duga, znači dodatnih 100 miliona za kamate i znači da se rok za otplatu pomiče sa 15 na 17 godina. Znači, kad smo smi skupa sjeli i to sagledali i poslije, naravno, zajedno sa Vijećem ministara, bilo bi dobro da se podrže principi, koje sam ja predložila i posebno ovaj članak prvi novog teksta, koji je takav usvojen i na Komisiji i da se, naravno shvati ovo, dakle, poboljšanje u smislu izvršenja rokova, da je otplata u obveznicama do 13 godina, uz 2,5% kamate i zbog toga što je to, ipak, sigurnije, jer pitanje inflacije u zemlji ... nešto viša, a inflacija može biti i niža u godini u kojoj se izračunava, a evo mi mislimo da je dobila garantirano 2,5% kamate na obveznice. Osim toga, kroz registrar u Centralnoj banci, putem isplate preko računa banka, poslovnih banaka, smatramo da će doći do oživljavanja tržišta kapitala, odnosno obveznica, na način da će se obveznice uz diskont otkupljivti ranije. To je sad još jedan novi način dolaženja do sredstava, naravno, sa manjim iznosom, a što prije. Sve skupa kad se pogleda, znači, rad ovog doma, tj. ove komisije koji je bio vrlo istrajan i vrlo koncizan, na principima, ipak, na kojima su predloženi u zakonu, uz, naravno, odluku Komisije za ljudska prava, koja je ovom zakonu i ovim principima dala potvrdu, znači, mi kad smo ovaj zakon pustili u život, Komisija za ljudska prava je rekla, to su ti 16 principi. Oni su rekli do 15 godina, smatraju da je moguće održivost ... i vanjski i unutarnji dug. Ovo poboljšanje nije poboljšanje koje se sad kaže da, ono se stvarno može desiti da bude i povoljnije, vezano za rast džidi-pija u zemlji, vezano za mogućnost otplate obveza od strane zemlje. Vi znate da sredstva, ja sam vama rekla i prije da imamo planirana sredstva u proračunu za ovu godinu da se isplati po 100 maraka, a da se dogodine, ipak, rasterećuju proračuni u dijelu vraćanja nekih zaostalih obveza penzija i invalidnina i nekih drugih obveza za vojsku itd. i da dogodine stvarno ... komotno tih 1000 maraka imaocima računa. To su neki principi na kojima je zakon uključivao malo poboljšanje i stvarno u ovom zakonu nisu uključene štediše imaoci računa za banke koje nisu imale sjedište u BiH. To vam je globalna priča, uz ove amandmane, koje je prihvatilo i Vijeće ministara i Komisija koja se poslije izjašnjavala i to prezentirala u ovom izvještaju. Hvala vam.
Zahvaljujem se ministrici Marić. Otvaram raspravu. Gospodin Filip Andrić pa gospođa Sopta.
Gospodine predsjedatelju, Prvo ću konstatirati, činjenica da ovaj put naših kolega zastupnika u inozemstvo poprimit će povijesni karakter, jer, evo vidite ljudi su na putu, pa za razliku od negativnog sad imamo pozitivno izvješće o principima, ne umanjujući pozitivne stvari, koje su napravljene oko ovog zakona, što je, od prilike ministrica pokušala prezentirati ovdje, one u istinu jesu pomaci, a to je da je jasno definirano da je BiH odgovorna zajedno sa svojim entitetima odgovorna za izmirenje stare devizne štednje, precizirano je jasno iz kojih sredstava će se to vraćati. Međutim, ja imam dojam da se kod rasprave o principima moglo, da smo imali malo više vremena i ranije da smo, možda na ovakav način razgovarali, da se moglo još puno toga popraviti, pogotovo kad je u pitanju ovo poglavlje oko verifikacije, poglavlje oko otplate. S toga, amandmani moji koji nisu prihvaćeni, ja sam ih obnovio, oni se ujedno tiču i principa. Ja se bojim da, ako stojimo na principu da oduzmemo pravo ljudima na kamatu od 31.12.1991., pa do stupanja zakona na snagu da ćemo biti zasuti tužbama od vlasnika računa i štednih knjižica i da ćemo se ponovo naći u jednoj vrlo neugodnoj situaciji, a po meni, evo ja sam bio taj koji je predložio 0,5%, nisam mogao od sramote manju stopu predložiti i, ako za jednu državu tih 100 miliona, koliko su izračunali je toliki balans da to ne može učiniti, a ljudi, ne zaboravimo čekaju 15 godina na taj novac, do kojeg ne mogu doći. Mnogi su, nažalost i kruha gladni pored silnih novaca koje imaju tamo. Stoga, mislim da bi dobro bilo kad kasnije budemo raspravljali o amandmanima da se, ipak, uvaži ovaj amandman i da se prihvati ova simbolična kamatna stopa i na taj način bi odbacili svaku mogućnost tužbi, a ne ograđivati se tamo u člancima koji definiraju verifikaciju da se štediša, koji se pojavi sa zahtjevom da mu se vrati njegova štednja, da mora potpisti tamo nekakvu izjavu, kojom se odriče od bilo koje tužbe države po tom osnovu dalje. Mislim da nam je to nepotrebno da nam je zajednički cilj da dođemo do jednog kvalitetnog rješenja na obostrano zadovoljstvo i rješenja, koje je realno. 17 S drugu stranu, kad razgovramo o verifikaciji. Čini mi se da se moglo iznaći da se malo više računa vodilo puno boljih i kvalitetnijih rješenja i da na ovaj način kako je predviđeno da svaki štediša mora provesti proceduru kako je predivđeno ovdje, a imajući u vidu da su to uglavnom ljudi u trećoj životnoj dobi, izložiti ih ovolikom birokrtskom postupku, po meni, pa skorom da može da se kaže nehumano. Stoga, ja sam predložio svojim amandmanom II da se to poglavlje od članka 5. do 20. koje definira područje verifikacije da se briše, a da se u narednih 30 dana Vijeće ministara, zajedno sa Komisijom i ostalim, a dalo se naslutiti u raspravama sa zadnje sjednice Komisije da ima boljih rješenja, pokušaju iznaći jednostavnija, efikasnija rješenja, koja sravnjivanje i utvrđivanje činjeničnog stanja, imajući u vidu sve razlike, koje su nastale od '91. do dana današnjeg i, zadnje poglavlje, koje se tiče obveznica i rokova. Istina mi smo stajali na stanovištu bilo da rok do 10 godina, imajući u vidu i ovih 15 koje čekaju ljudi do 25 godina da je van pameti i da je prijedlog i, stoga smo tražili da krajnji rok to može biti nekih 10 godina, imajući u vidu činjenice koje su iznosili s obzirom na obveze države, po svim drugim osnovama, ali imajući u vidu i ostale mogućnosti, nismo definirali koji to sve izvori mogu biti ovdje uključeni. Evo, svjedoci smo, ne znam prije dan-dva, direktor Uprave za neizravno oporezivanje je iznosio podatke o efektima PDV-a, pa je spominjao tamo zaista cifre, koje nam daju za pravo postavljati puno kraće rokove. Stoga, mislim da bi elegantno rješenje bilo prihvtiti moj amandman III gdje bi definiralo ovakav način, a novim člankom definirali da ćemo u narednih 30 dana kompletno ovo poglavlje regulirati jednim novim zakonom, koji bi se zvao zakon o isplati, koji bi obuhvatio i izvore sredstava i načine vraćanja, procedure i mehanizme sigurnosti i mislim da bi to bilo prihvatljivo rješenje, danas bi onda imali zakon, ispoštivali bi rok Ustavnog suda, koji nam je zadan, a dali bi sebi za prostora još jednom poboljšati već postojeća predložena rješenja. Mada kažem, ovim ne želim smanjiti pomake koje smo, u istinu napravili kroz ovu proceduru koju smo proveli od javne rasprave pa do zadnje sjednice Komisije. Molim vas, shvatite ovu moju raspravu o amandmanima u kontekstu rasprave o principima, jer u istinu, amandmani se tiču principa zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Rijeć ima gospođa Sopta. Neka se pripremi gospodin Momčilo Novaković.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, Ja bih par riječi rekla u ime Komisije, pošto sam predsjedavala u zadnje dvije sjednice, zapravo jednoj u dva dijela sjednici Komisije, a da ujedno napomenem specifičnosti ovog zakona, za kolege koji se u međuvremenu nisu bavili. Ovo je zakon po kojem ljudi po jednom osnovnom pravu, to je pravu na imovinu tragaju da im država utvrdi način vraćanja i prava na njihovu imovinu već dugi niz godina. Ta se rasprava vodila na entitetima. Presuda Ustavnog suda, to je nadležnost ovom parlamentu i vi znate da smo mi 31.12.2005. godine, dobili u proceduru ovaj zakon i poštivali smo zahtjev Vijeća ministara da ide po članku 104. ubrzano smo ga stavili u proceduru, ali smatrajući da je to, da to zaslužuje jednu posebnu pozornost, vi znate da smo obavili javnu raspravu, htjela bih skratiti, ovo što smo uradili do zadnje sjednice. Pošto je zadnji put izvješće bilo negativno i vraćeno uz smjernice Komisiji, Komisija je pokušala opet užurbano uraditi, ali da ništa ne izgubi na dosljednosti i iznalaženju pravog 18 zadatka, mi smo 23.3. to je vama upućeno ponovo na razmatranje izvješće, mi smo 4.4. zakazali sastanak sa užom radnom grupom, to je znači sa, tražili smo na sastanak da nam dođe predsjedavajući Vijeća ministara i resorna ministrica. Ministrica je bila na tom sastanku. Tražili smo očitovanje o amandmanima, koji su u međuvremenu podnošeni i ostalim smjernicama. Zakazali smo sjednicu za 7.4. pošto nismo dobili tada izjašnjenje za 7.4. i sjednica je, zapravo poslije sastanka radne grupe, Ministarstvo finansija i trezora, organiziralo je sastanak i obavilo konsultacije sa predstavnicima ministara entiteta, pošto znamo da ovo ostaje u obvezi vraćanja entiteta i Distrikta Brčko i na kojem je sastanku prisustvovao i predstavnik ... trezora, to je ujedno bila i radna grupa, koja je radila Prijedlog zakona. Ovaj ... rezultirao sa dostavljenim izjašnjenjima o predloženim smjernicama i u međuvremenu dostavljeni su amandmani, znači, mi smo tražili da se Vijeće ministara izađe sa nekim izračunima. Prvi put smo dobili nekakve izračune, nije nekakve, nego izračune i kolike su to obveze po staroj deviznoj štednji sa predviđenim otplatama, mada su imali i u amandmanima i obveze sa predviđenim otplatama koje su se mogle upariti. Na 49. sjednici znači 7.4. Komisija je raspravljala o Zakonu i imajući u vidu i datum koji nam je otvoren, znači 17.4. taj krajnji rok da ovaj parlament donese Zakon izglasali su se principi. Međutim, tokom rasprave konstatirano je da Vijeće ministara, mi da smo dobili odgovore i mišljenja resornog ministra, međutim nismo Vijeća ministara i na insistiranje jednog dijela članova Komisije mi smo prekinuli sjednicu i dostavili amandmane zajedno sa smjernicama ponovo uz insistiranje da se o njima izjasni Vijeće ministara. Zato smo zamolili predsjedatelja Vijeća ministara da zakaže izvanrednu sjednicu kako bismo za 10.4. kako bismo u 10 sati, da mi u 12 sati zakažemo Komisiju da bi ispoštivali sve ovo rokove, ostavili mogućnost 48 sati za podnošenje amandmana koje bi se branili pred Domom i na taj način uspjeli smo na jedan način zadovoljiti cijelu formu, znači da dobijemo stav Vijeća ministara i da ljudi mogu reagirati i ostaje dalje ovo Komisiji, a reagirati na vrijeme sa mandmanima koje žele braniti pred Parlamentom. Na toj komisiji usvojeno je, na toj sjednici Komisije usvojeno je 13 amandmana. Međutim, Komisija u raspravi, članovi Komsiije došli smo do jednog zaključka da bi možda i čini mi se da je gospodin Belkić predložio da resorno ministarstvo razmisli još jedanput o načnu verifikacija. Ja namjerno govorim, naglašavam reći verifikacija jer je ona poprimila jedan nezgodan objašnjenje među ljudima, nosiocima računa stare devizne štednje. MOžda bi bolje bilo ono što je ministrica upotrijebila saldiranje. Da izuzmemo iz ovog zakona način jer u raspravi smo došli do zaključka ako ide, ako se ide sa ugovorom, sa ovim agencijama koje su vodile jedinstvene račune građana u potraživanja građana od države, da kada bude došlo se steklo se uvjeti da se ide sa isplatama, znači mora se potpisivati ugovore onda sa bankama, pa smo predlagali mogućnost da se razmotri mogućnost da se odmah sklapaju ugovori sa bankama, pošto je gro evidencija kod njih, a da i da na taj način se saldiraju ta sredstva, a da se upare, odnosno elektronski zapisi iz ovih agencija proslijede bankama. Gospođa ministrica nije se dad osvrnula na to pa bih ja molila ako je moguće da ona odgovori da li su u međuvremenu došli do ikakvog razmišljanja u tom smjeru, jer potpisivanje dva puta sa dva subjekta ugovora, mislim da je suvišno, ako možemo to riješiti sve sa bankama. Ako mogu iskoristiti odmah priliku da i sobzirom na svoja dva amandmana kolega Filip Andrić podnjio je amandman da se računa kamata o,5% na sve godine od 2001. Ja držim, zapravo imajući '91. imajući u vidu sve sugestije koje su upućene od strane resorne ministrice i pozivanje na pojedina objašnjenja gdje je određene institucije su naglasile da se mogu, može razmišljati o otpisu kamata u vrijeme rata, moj amandman ide u smjeru da se u 19 tom sticaju obračuna onda kamata od '96. do momenta ovog zakona od 1%. Iz jednog prostog razloga što mislim da tu stvarno nemamo isprike zašto u periodu kada više nije bio rat ne možemo obračunati kamatu na štednju ovih građana. Evo to bi bilo što sam ja imala u vezi ovoga reći. Hvala.
Zahvaljujem se gospođi Sopti. Riječ ima gospodin Momčilo Novaković, pa gospođa Majkić, pa gospodin Belkić, to je po redosljedu. Izvolite gospodine Novakoviću.
Ja ću naravno trudiću se da ne zauzmem puno vremena sobzirom da je zaista o ovoj priči puno pričano ne samo na Komsiiji, nego i van Komisije u medijima, u raspravama razno raznim tako da jednostavno ne mislim da ima potrebe mnogo ovdje oko toga razgovarati i treba i za to ću samo govoriti o dva svoja amandmana. Jedan od njih je amandman na usvojeni amandman od strane Komisije koji govori da se amandman II Komisije briše. Da podsjetim radi se o članu 1. Zakona koji je u stavu 2. definisan da je za izmirenje obaveza po osnovu računa stare devizne štednje odgovorna Bosna i Hercegovina, a sredstva obezbjeđuju Federacija BiH, Republika Srpska i Brčko Distrikt BiH. Ja mislim da je ovo nije u skladu sa ustavnim principima. Naime ne postoji princip subordinacije, niti mogućnost da mi u finansijskoj sferi našim zakonom ovdje se ne... Bosna i Hercegovina, obaveže na tu temu. Mi jednostavno to ne možemo. Ovdje se dalje postavlja pitanje i pragmatičnosti ovih rješenja. Naime šta ako Republika Srpska, Federacija ili Brčko Distritk ne obezbjede sredstva? U čemu je onda odgovornost Bosne i Hercegovine? Šta će to Bosna i Hercegovina poduzeti ako oni ne obezbjede sredstva? Ima li mehanizme kao odgovor da nešto poduzme. Je li Zakon definisao te mehanizme? Naravno nije, niti je definisao, niti postoje mehanizmi kojim bi Bosna i Hercegovina bilo koji način natjerala entitete da izvrše ovu obavezu, ukoliko nemaju sredstava. Kažu nemaju sredstava za ovo. Ima utvrđena lista prioriteta kojom se isplačuju sredstva sa budžeta. I jednostavno niz je još argumenata koji upućuju da je nemoguće na ovaj način definisati obaveze i odgovornosti po osnovu stare devizne štednje. Zbog toga i predlažem da se ovaj član Zakona vrati na početni tekst. Drugi element je djelom već obrazložen od strane gospodina Filipa Andrića a on je upravo govorio nešto drugačije. Naime on je govorio o kamatnoj stopi 0,5% za period od 1.1. znači 1992. godine pa nadalje. Moj prijedlog je ustvari da se briše taj član, ali nije sporno dakle da se pridruži i nekom prijedlogu koji je prihvatljiv i za sve druge, ali da ta kamata zaista ne bude otpisana na ovaj način, odnosno da se jednostavno jednim potezom, jednim ....jednim zakonskim aktom ovim ljudima koji sigurno imaju pravo ono oduzme. Naravno da ja razumijem pokušaj da se nađe balans između mogućnosti Bosne i Hercegovine, odnosno njenih entiteta i Brčko Distrikta i zahtjeva građana. Ali taj balans ne može biti nelogičan. Znači ne moguće je napraviti balans na štetu, ili samo na štetu jednog od učesnika u tom balansu. 20 Zbog toga sam ponovio ovaj amandman dakle da se član 4. Zakona briše jer smatram da ovi ljudi će nas na nekom drugom sudu vjerovatno u nekom procesu dobiti i da ćemo onda morati platiti mnogo više nego da danas utvrdimo neku kamatnu stopu u ovom zakonu sa kojom bi hajde da kažem uslovno se svi oni složili. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Riječ ima gospođa Majkić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, vjerovala sam i duboko sam bila ubjeđena da ćemo na današnjoj sjednici, dakle ovoj 77. sjednici Predstavničkog doma biti mnogo bliže rješenju petnaestogodišnjeg problema izmirenja obaveza stare devizne štednje, nego što smo to bili na prošloj sjednici Doma. Međutim, ja odgovorno mogu reći i kao poslanik i kao član Komsiije za finansije i budžet da se u međuvremenu ništa nije promjenilo a da smo zbog početnog stanja, odnosno prethodnog izvještaja Komisije koji je bio negativan a sa aspekta principa donošenja pozitivan, iako ne znam praktično na osnovu čega. Vjerovala sam da će se predlagač zakona probuditi iz sna i pokazati volju da na konkretan način riješi probleme blizu 500 hiljada građana ove zemlje koji su ostali apsolutno nezaštićeni jer već sam naziv ovog zakona govori da se radi o nečemu što je staro i zaboravljeno, a svi znamo da privatna imovina i privatno vlasništvo nigdje ni u jednoj civilizovanoj zemlji ne može biti ni staro ni zaboravljeno. Tragično je toliko predlagač ovog zakona nema volje da učini bilo kakav suštinski pomak na razrješenju ovog problema i koliko prihvaćene izmjene zakona, odnosno prihvaćeni amandmani od strane predlagača vrijeđaju, jer ni u jednom segmentu ne dotiču suštinu. Dakle prihvaćeni amandmanski prijedlog za izmjenu naziva zakona koji sada glasi – Prijedlog zakona o izmirenju obaveza po osnovu stare devizne štednje. To svakako ne znači da je predlagač evoluirao u svojim razmišljanjima. To je samo pokušaj zamagljivanja očiju javnosti misleći da će se na taj način učiniti ustupak starim deviznim štedišama koji jesu uglavnom stari ljudi, preko 65 godina, ali su do sada bili toliko puta prevareni da im nije bilo teško da okrenu drugu stranu ovog prijedloga i vide da su u suštini ništa nije promjenilo. I drugi prihvaćeni amandman kojim se podržava skraćenja roka isplate stare devizne štednje do 13 godina sa propisanom fiksnom kamatnom stopom na obveznice od 2,5%. Poštovane koleginice i kolege, ovim prijedlogom zakona ne samo da je ograničeno pravo velikog broja ljudi na imovinu, nego so oni ovim zakonom čak lišeni svoje imovine. Jeste ovim zakonom ograničeno pravo na imovinu, jer je izmjenjen jedan obligaciono pravni ugovor i to na takav način da se privilegije jedne strane, dakle države direktno u suprotnosti sa drugom stranom, odnosno štedišama koji su ograničene o mogućnosti raspolaganja svojim sredstvima. U velikom broju slučajeva radi se o lišavanju imovne, jer je isplata štednih uloga će trajati taman toliko dok većina starih deviznih štediša ne bude u životu. Još na jednom ustupku predlagač je bio velikodušan, to sam velikodušan išla pod navodnim znacima. Postoji mnogo ubjeđivanja, prihvaćen je amandman prema kojem je predlagač obavezan, odnosno obavezao se da će putem svojih međunarodnih aktivnosti pomoći štedišama koji imaju štednju u bankama sa sjedištem van BiH da ostvare svoja prava. Konačno ih umolismo da Savjet ministara ne smatra kao svoju obavezu da na najbolji način i najsveobuhvatnije štiti interese svojih građana. Hvala im zaista na toj velikodužnosti. 21 Želim ovdje reći još nešto o još jednom važnom aspektu. Pitam se da li je država mogla predložiti ovakav zakon i sa aspekta javnog interesa. Naime, niko ne spori država može da kontroliše upotrebu imovine u skladu sa opštim interesom. Međutim sporno je procjena standarda. Šta znači ustvari javni interes. Kod ocjene šta je opšti interes. Sigurno je da mora se uspostaviti ravnoteža između interesa zajednice, dakle države i osnovnih prava pojedinca, posebno kada se radi o ugovorima, odnosno između države i štediša. Ne može Bosna i Hercegovina drastično kršiti svoje obligacione obaveze prema štedišama sa apsekta sile vlasti, a da štediše pri tome apsolutno ostanu ne zaštićene i nemaju nikakvu mogućnost da učini bilo kakve pravne radnje u odnosu na ovaj prijedlog zakona, izuzev da se sa strepnjom sjede ovdje i da gledaju kako ćemo mi odlučiti na kraju rasprave o ovoj tački. Oni nemaju čak ni mogućnost naplate svoje devizne štednje prinudnim putem. Da li se u ovom slučaju interes države da ne izvrši svoje obligacione obaveze izjednačava sa opštim interesima? I na kraju da zaključim. Ovaj prijedlog zakona ne sadrži ni jednu statusnu promjenu, dakle za sve ovo vrijeme koliko se njime bavimo, koliko u proceduri koja bi popravila njegov kvalitet i pomogla u rješavanju ovog složenog problema. Dalje, njegovim usvajanjem kao zakonom koji je anti ustavan i ne demokratski i anti civilizacijski Bosna i Hercegovina može imati nesagledive posljedice, toga moramo biti svjesni. Prihvataljem ovog zakona Predstavnički dom Parlamentarne skupštine poslaće poruku građanima da vlast ove zemlje ne zanima mišljenje više od 1/3 njegovih stanovnika. Šta u takvoj konsalaciji može da se očekuju manje društvene grupe koje su daleko slabije i daleko organizovanije. Predlagač nije razmotrio ni jedan od ponuđenih varijanti i novih modusa koji su se čuli u toku javne rasprave, ja bih molila predsjedavajućeg da poslanike upozori na
Molim vas da saslušamo zastupnicu. Izvolite. Izvolite gospođo Majkić. Molim. Pa ja sam njih upravo upozorio.
da nije prihvaćeno ni jedna od rezervnih rješenja, a to je pitanje kako se da se ovo u ovo sve uključe sredstva sukcesije. Može li se dio obaveza izvršiti po osnovu sredstava
Molim vas za pozornost. Molim vas. Izvolite.
prikupljenih po osnovu PDV-a. Ima li državne imovine kojom bi se mogla nadoknaditi zamjena za staru deviznu štednju? Ima li građevinskog i poljoprivrednog zemljišta koje bi se moglo ustupiti starim deviznim štedišama, imaju li mogućnost oni da se liječe od sredstava svoje stare devizne štednje? To su odgovori koji su ostali otvoreni i ja u skladu sa tim predlažem da se odbiju principi ovog zakona.
Hvala lijepo gospođo Majkić. Riječ ima gospodin Beriz Belkić. Neka se pripremi gospodin Nikola Špirić.
Nakon ovih prethodnih diskusija, vrlo je teško uopšte bilo šta govoriti jer je se stvorila jedna otmosfera u kojoj je praktično izražen civilizacijski anti ustavno sramota itd. limitiraju sve one koji pokušavaju realno da sagledaju stvari. Ljudi sjede slušaju, javnost sluša, pravda, imovina, itd. Ja prvo pitam ko je varao ovdje ljude 15 godina? Dakle da to rasčistimo. Ko je varao ljude 15 godina? Ova država, ova država, ovaj parlament, ovaj parlament o ovim stvarima razgovara nakon odluke Doma za ljudska prava, odnosno Komisije za ljudska prava pri Ustavnom sudu Bosne i Hercegovine. Dakle ne našom dobrom voljom, ne inicijativom Vijeća ministara, nego višom silom. Država potpuno nespremna je dočekala tu situaciju i grčevito pokušava ovih nekoliko mjeseci da odgovori na ono pitanje na koje inače normalne države odgovaraju. I današnja rasprava ne pomaže državi da bilo šta može uraditi na tom planu. Sve se dovodi u pitanje ustavnost, pripadaju prihodi, ne pripadaju prihodi itd. itd. Ja mislim, ja mislim, bez obzira na sve izrečeno ovdje i šta ko mislio i ispred udruženja itd. da država pokušava, pokušava na pravi način odgovoriti svojim obavezama prema građanima. Koliko je ona sposobna objektivno i rekalno koliko je u stanju ekonomski to je drugo pitanje. Da li smo mi pošteni sve resurse stavili na raspolaganje, uvažavajući i ostale obaveze koje država ima. O tome možemo diskutovati. Dakle, ja apsolutno podržavam i siguran sam da država kada je riječ o principima, da je država postavila zakon na najbolji mogući način prema štedišama, mogući u ovom trenutku šta je gotovina, šta gospođo Omersoftić, imate neke probleme? Pa dozvolite mi da govorim. Da vidim, vidim gospođo. Dakle, država u ovom trenutku sigurno čini ono što može. I zato smo ovdje svi zajedno da to rješenje tražimo, a u startu je eliminirati. U startu je pogasiti i ostati sa jednom, mislim da je nedopustivo. I da ne postoji volja da to uradi u ovih 42 čovjeka i da mi nerazumijemo šta je to. Ja bih sada najsretniji bio, odmah kažem, ja ću glasati, hajmo sve odmah isplatiti sutra svima. Naravno, hajmo odmah sve isplatiti sutra. Nemojte da licitiramo. Dajte sa ozbiljnom argumetnacijom da radimo. Ja predlažem da mi izađemo iz principa, ovih koji ne podržavaju rješenje itd. moraju znati šta će se desiti 11. aprila. Neće biti zakona, ali moraju znati šta će se početi dešavati. Okej. Ali da i to znamo. Dakle ja predlažem da mi krenemo u drugo čitanje, odnosno da principe podržimo i da razgovaramo o ovim poboljšanjima amandmana itd., jer ćemo se vratiti opet na početak. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Nikola Špirić. Gospodin Špirić, gospodin Zorić, ministrica će razmotriti sve ono što se kaže i odgovoriti svima. Prihvaćamo hvala. Gospodin Špirić, molim vas. 23
Cijenjeni predsjedavajući i cijenjene kolege i kolegice poslanici, uvaženi ministri, cijenjeni gosti, pa naime razmišljao sam da li uopšte da se javljam za riječ, ali ono što želim da kažem kada su principi ovog zakona u pitanju, ja žalim što smo mi došli u jedan vremenski škripac i što je sve ovo što je pokušaj kozmetičkih promjena bilo na liniji udovoljavanja datuma koji je vezan za odluku Ustavnog suda. I ne mislim da je i to loše da se vodi računa i o tom datumu, jer smo bili ograničeni vremenom. Ali, ono što čujem danas ovih dana u javnosti i kada suprostavim problemu koji treba država da riješi meni nešto nije jasno evo ovo o čemu je govorio kolega Belkić, da li su svi resursi stavljeni na raspolaganje da bi se riješio ovaj bitan i značajan problem u Bosni i Hercegovini. To i jeste suštinsko pitanje principa ovoga zakona. Jer da su ti resursi stavljeni onda bi bilo manje amandmana i manje sporenja oko principa. Ja ovih dana slušam u medijima, ustvari pre dva dana u Avazu čujem naslov je bio „Zabrinjavajući rast prihoda Direkcija za indirektno oporezivanje“. MOžete misliti zabrinjavajući rast, ljude brine što je toliko rast prihoda, a mi danas konstatujemo da ne možemo riješiti jedan od bitnih problema. Nešto nije u redu. Počelo ljude zabrinjavati što rastu prihodi u ovoj zemlji. A možete misliti da je ubrano sve ono što treba kako bi se lakše rješavao ovaj problem. Zatim, šta je sa deviznim rezervama? Šta je sa prihodima po osnovu ukamačenja rezervi koje Centralna banka ima na računima izvan Bosne i Hercegovine? Zna li iko koliki su? Mogu li oni riješiti 5% ili 10% ove muke koja tišti građane Bosne i Hercegovine? Šta je sa sredstvima takođe sukcesije, jesu oni uključeni, ili nisu uključeni? Dakle šta je sa onima što jeste dug stare devizne štednje i šta jesu realni izvori? Da li dug i realni izvori korespondiraju sa vremenom 5, 10, ili 15 godina? Ali vidite kako je došlo do deblokade pa kaže deblokirali smo račun Uprave za indirektno oporezivanje i servisirali spoljni dug. To moramo. Kada je u pitanju stara devizna štednja koga to brine. Dakle ja vas molim i ovo jeste pravo pitanje i ono se tiče principa Zakona jesu li sagledane sve mogućnosti, svi resursi. Koga to brine? Dakle, ja vas molim i ovo jeste pravo pitanje i ono se tiče principa zakona, jesu li sagledane sve mogučnosti i svi resurski stavljeni adekvatno da bi se ovaj problem riješio. Ja mislim, da nisu. Ja mislim da nisu i zato moram da kažem, učinio sam sve i kada je Ustavni sud u pitanju, možda sam malo zagorčao situaciju, nije mi bila namjera, bila mi je namjera da riješim ovaj problem. Ja ne mislim da će se ovim zakonom zadovoljiti potrebe onih građana koji traže rješenje svog problema. Može Parlament da usvoji zakon, ja kažem nama ne treba idealan zakon koji je neostvariv, niti nam treba loš zakon da bi smo mi otaljali posao i zato neću podržati principe zakona jer mislim da se mogao ovaj zakon raditi bolje u interesu dakle, građana koji traže da se ovaj problem riješi. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Vinko Zorić, pa neka se pripemi gospodin Selim Bešlagić. Izvolite gospodine Zoriću. 24
Ja naravno, nemam ambicije riješiti ovaj problem, ali neke izjave i neke diskusije su mi izgledale kao pristavanje na muku ovih ljudi koji su svoj novac dali u banke u BiH i sada im neko, a država koja je slijednik bivše Jugoslavije, neće da vrati taj novac. Ja se pitam je li moguće kad država može tako raditi da recimo uzmemo pola novca današnjim štedišama i vratimo ovim starim. Kad se smije uzimati tuđa imovina. Dakle, ja ne znam šta znači da se hoće uzeti novac koji je tamo negdje bio deponiran u švicarskim bankama od bivše Jugoslavije, dakle to se hoće uzeti a kao ona je bila garant, pa ovim ljudima eto nek je Bog na pomoći ovaj, nek se sami za sebe brigaju. Ovdje se također spominjalo da je Vijeće ministara pokušalo ovaj problem riješiti na najbolji način. Šta to znači na najbolji? Najbolji način je da se vrati novac štedišama. To je isto kao da ja dignem kredit u banci i ne vraćam ga. I kažem, ja vama to na najbolji mogući način vraćam. Nemam novaca, ne vraćam. To nije nikakvo rješenje problema. Oni bi došli i plijenili bi. Mogu li ovi ljudi biti obeštećeni? Ja mislim da mogu. Odmah, postoji toliko javnih poduzeća u BiH, da se, ljudi bi bili zadovoljni dionicama. Te dionice bi odmah mogli prodati, jer te dionice vrijede. Ali ne, taj problem se ne želi riješiti. Ovo nije politički problem. Zašto se on ne riješava u BiH? Slažem se potpuno s Belkićem, ko je kriv da se ovaj problem nije riješio evo, neću ja reći 15 godina, ali hoću reći 11 godina? I zašto se on ne riješava? Podržavamo li mi pljačku svojih građana u BiH? ja ne podržavam. Ja ću prije izjašnjavanja tražiti stanku i dogovoriti se sa svojim kolegama u klubu, pogotovo uvažavajući mišljenje gospodina Andrića i gospođe Sopta, koji su najviše radili na ovom zakonu, ali moja rasprava je čsto logička i čisto ovaj, evo hajmo reći poštena, slušajući ljude koji dolaze nama ovdje u Parlament, koji traže svoj novac, a mi kažemo, pa meni bi bilo neugodno otići, ako sam posudio prijatelju, poznaniku ili nekome nvac, meni bi bilo neugodno otići u njegovu kuću i pitati taj novac.Ja se divim ovim ljudima, koji su se spustili na tu razinu i došli ovdje pitati svoje. Došli u vlasnika tih banaka pitati svoj novac. To je isto kao da ja dođem sa ovom karticom na koju mi ide plaća i dođem u banku i kažem, dajte mi, ne može. Ne možeš dobiti, je to, to je sve istina, na tvom je računu, legla ti je plaća ali ne damo ti. Kako bi se ja osjećao i kako bi se vi kolege osjećali, kad bi vam sutra u vašoj banci tako odgovorili, a tako se odgovara ovim ljudima ovdje već duže vrijeme. Ja potpuno suosjećam s ovim ljudima i biću na njihovoj strani, ali pošto su evo kažem, moje kolege više s njima radile i djelovali kroz komisiju, ja prije izjašnjavanja o, i o prvom čitanju tražim stanku u ime kluba, tako evo već je najavljujem, da znate.
Zahvaljujem se gospodinu Zoriću. Riječ ima gospodin Selim Bešlagić. Mi nemamo više prijavljenih. Gospodin Miloš Jovanović se još prijavio i gospodin Petar Kunić. Molim vas da se javljate, da možemo planirati.
Ja samo želim da kažem par riječi. Moram da naglasim da prvi put ja se susrećem sa ljudima u ovom parlamentu koji se nisu izjašnjavali kao štediše u entitetu Republike Srpske, Federacije ili Distrikta, nego štediše BiH. 25 Drugo, što je vrlo bitno napomenuti, kao član i Komisije za ljudska prava, mi smo imali jednu raspravu i razmatrali smo upravo ovu funkciju, ukupnoj zaduženosti na kome su ombdusmeni naglasili samo pitanje devizne štednje, što drugim riječim znaći nije ukupna zaduženost BiH i gdje su rekli, ovo o čemu svi dosadašnji zastupnici govore, o ugroženosti ovih ljudi kome je faktički oduzeta devizna štednja i treba se riješiti. I treća stvar koja je u ovom prvobitnom, ja bih htio da naglasim, da je ovo šansa da BiH kao država ima zakon o ovom dijelu i da se ne treba vraćati na entitete iz tih razloga i Distrikt Brčko, obaveza države je osnova da zaštiti devizne štediše. U tom smislu, mislim da priće da je ova država toliko siromašna ne stoji, jer evo kao što smo čuli, pitanje javnih poduzeća još uvijek koja imamo, koja se mogu plasirati, da je imovina ove države takva da se može zadužiti, mislim da svi prijedloz i rješenja koja su nuđena, nisu razmatrana i iz tih razloga smatram da bi dobro bilo da ovaj, ovaj materijal s ovim izvještajem faktički danas ne prođe ali ne bih želio da ga prolongiram, nego da vratimo ponovo komisiji ali sa zadatkom da se nađe rješenje. Da se nađe rješenje jer jednostavno, znači izvještaj komisije, to će biti pedsjednika, moj je lični stav da se nisu, da, da, pa dobro, nije bitno koj... ali je bitno da se ovo pitanje ne skine s dnevnog reda, nego da se pokuša upravo uvažiti ovo o ćemu su ovde prićali mnogi. Znači, ova država ima čini mi se imovine, ima mogučnosti i jedno pitanje koje je za mene, ja stvarno nisam opterečen ovim, nisam imao staru deviznu štednju, ali me interesuje gdje su te banke u kojim je bila ta štednja pohranjena. Mi možemo slobodno reći da su te banke danas, danas te banke su sve banke iz inostranstva, a gdje su pare? To je pitanje koje je neko postavio i mislim da trebamo dobiti odgovor, da bi smo na taj odgovor onda mogli i pravodobno reagovati. Hvala vam velika.
Zahvaljujem se gospodinu Bešlagiću. Rijeć ima gospodin Mološ Jovanović, izvolite.
Gospodine predsjedadvajući, poštovane kolege, pa evo ja ću kratko i želim stvarno da skrenem pažnju na ovaj specijalni Izvještaj Ombdusmena za ljudska prava, odnosno Ombdusmena BiH. Koliko sam ja uspio ovo da pročitam, čini mi se da ako bi se bilo koji od štediša žalio na ovaj zakon, ako bi ga eventualno usvojili, mislim da bi on pred Ustavnim sudom pao. Da li mi imamo pravo, znači donijeti zakon u kome se izuzimaju štediše Ljubljanske banke, Invest banke i ostalih stranih banaka? Da li mi imamo pravo u zakonu, donijeti zakon u kome se otpisuju kamate? Znači u tom dijelu ja sam želio da skrenem pažnju onim kolegama koji bi eventualno znači glasali za ovaj zakon, da bi on znači ako bi se bilo ko žalio, da bi on ovaj, pao pred Ustavnim sudom BiH. Hvala.
Zahvaljujem se. Riječ ima doktor Petar Kunić. Neka se pripremi gospođa Sopta.
Hvala predsjedavajući. Ja sam o ovom pitanju govorio na prošloj sjednici Predstavničkog doma. Naime, postavlja se pitanje dakle, pravo na povrat svoje imovine, svog novca, to je osnovno ljudsko pravo. Mi smo u BiH puni, puni pozivanja na ljudska prava raznih vrsta. Dakle, čini mi se da nema nijedne zemlje na svijetu, da smo raritet u tom pogledu koliko se pozivamo na ljudska prava, a temeljna ljudska prava ne štitimo. Temeljno ljudsko pravo j jedno pravo na imovinu, pravo na svoje. Tu nema dileme. Dakle, ljudima se 26 mora vratiti njihov novac, ljudima se mora vratiti novac uz kamatu. Svjedoci smo. Ja ću ponovo potencirati na ovom domu, neviđene pljačke u privatizaciji u BiH u cjelini. Neviđene pljačke. A, ova država dužna je ne znam koliko tačno cifru, deviznih štediša. Da li ova država ima uvriježen neki sistem vrijednosti, da li ova država se može pozivati na pravnu državu a ne ispunjava osnovne svoje obaveze? Ne može da otima. To je otimanje. Na Balkanu je izvršena navjeća pljačka u istoriji Balkana. Nikada takva pljačka nije izvršena. Gde je zeleni plan Ante Markovića? Ko je digao kredite tada? Da li je vratio te kredite? Da li je Savjet ministara utvrdio fond taj ljudi koji su dizali te kredite a nikada nisu vratili, koji su gradili za to vikendice nenamjenski itd.? Dakle, obogatili su se neki na toj osnovi. Znam u Banja Luci i njenoj okolini su masovno dizali te kredite. To je novac štediša. Dakle, šta treba? Treba utvrditi te činjenice naravno i vidjeti da ljudi vraćaju to. Banke su privatizovane, sva imovina. A zašto nisu našli svoj udio štediše u tim bankama itd.? Dakle, ima niz varijatnih rješenja koja su se mogla naći ukoliko ima volja za to, naravno. Nema volje, nema politička volja. Kad treba nešto realizovati, onda smo tu stotine, stotine pitanja postavljali. Da li možemo imati strukturu činovničku, odnosno birokartsku na ovakav način, da sudija ima onaj u Osnovnom sudu 2,5 hiljade maraka platu, neću sad profesore univerziteta spominjati koji tamo gore imaju po 600 maraka platu. Koje vrijednosti ovo društvo ima? Devalvirane su sve moguće vrijednosti, pa i ova, ova. Dakle, ne vrednovanje ovog čina koji bi se morao uzeti u obzir, a ne uzima se u obzir. Dakle, treba ozbiljno prići ovom problemu i sačiniti naravno rešenja sa većim stepenom diferencijacije koji će pružati veće mogućnosti vraćanja tog novca i naravno, da se u tom pogledu može naći rešenja.
Molim zastupnike da se saslušamo.
Naravno, treba izbjeći i mogućnosti koje se dešavaju u institucijama ovde, da neke institucije utvrđuju same sebi platu. To smo imali slućaj. To je nezamislivo. I onda dođemo i govorimo o pravnoj državi. Naravno da društva koja su shvatila pravnu državu kao svetinju su naglo napredovali. Tržišna privreda, pravna država, za šta imovine, privatno vlasništvo, to su svetinje za moderna društva. A, na nijednoj komponenti ne stojimo dobro. Hvala vam.
Hvala lijepo profesoru Kuniću. Riječ ima sada gospođa Sopta. Ja imam još prijavljeno ovdje gospodina Izeta Hadžića. Jeste li se javljali? I gospođa Majkić, jeste li se vi ponovo javljali? Ne. Znači gospodin Hadžić je još prijavljen. Izvolite.
Ja se ispričavam za ponovno javljanje. Ja ipak držim da treba napomenuti, evo ispred Komisije nekakve specifičnosti. Ne sporeči na jednoj strani prava štediša, mi moramo znati da je i ovo vijeće ministara i ovaj paralament, kao vrć krompir dobio ovaj zakon u nadležnost, stim da smo dobili samo 3 mjeseca i stim da smo dobili određeni datum do kojeg zakon trebamo donijeti. I stim da vodimo računa kakav je stav entiteta o svemu tome. Vrlo je teško tada jedan kvalitetan zakon ponuditi. 27 Ja sam odmah na početku rekla kad smo ovaj zakon puštali u proceduru da se nama kao predstavnicima, kao instituciji jedne države žuri jer ima određen datum a poslije kojeg izvršenja pojedinih rješenja padaju na račun ove države. I da je, drugo, da je nama kao zastupnicima koji smo ovde u ime ovih koje predstavljaju, u ime onih vlasnika štediša, jer su i oni naše biračko tijelo, da je nama i u interesu da napravimo kvalitetan zakon. Moram reći da kod ovog zakona vjerojatno u nemogućnosti i kratkoće vremena, mi se nismo prvo iz početka dobili ni iznos, odnosno nismo se bavili, nismo imali cifre o kojoj govorimo, nismo znali o čemu donosimo na jedan način odluku, odnosno jedan zakon, na koji način stvarmo obaveze države i u kakvu ćemo poziciju dovesti državu kad donesemo zakon. Zato smo insistirali na izračunima. Na zadnju Komisiju, dobili smo jedne izračune gdje nam je prezentirano ne samo dug stare devizne štednje, nego i ostale unutarnje obaveze države. Pored toga, ja i sad držim da su ti podaci mogli biti točniji jer država je imala priliku. Govorim sad bez obzira na entitet, imala priliku da upari podatke, jer ima na elektronskom zapisu, od banaka su dobili sve podatke, a ima na elektronskom zapisu i podatke o utrošenoj staroj deviznoj štednji u procesu privatizacije. I uvijek se govori okruglom cifrom. Mislim da su se ti podaci mogli još isčistiti za one obračunate pripisane kamate kroz ovaj period, za isplate koje su napravljene od, obzirom da se zakon bazira na 01.01., 31.12.'91.na ona 3 mjeseca '92. Mogao se isčistiti za isplate koje postoje i koje su postojale u međuvremenu. Dosta se toga moglo još isčistiti i omogućiti da se kvalitetniji zakon donosi. Ono što držim da još nisu, sučim se ovaj zakon nije bavio, a mislim da se stvarno morao baviti, su izvori sredstava. Izvori sredstava bili su sugerirani i na jedan način ima ih u zraku, diskutira se o njemu, ovaj zakon se njima ne bavi. Sve je to pod jednim pritiskom tog 17.04. Ja u razgovoru sa svojim kolegama sam došla do zaključka da imamo još mjesec dana, čini mi se da bi stvarno donijeli kvalitetan zakon. Naime, razgovarala sam sa agencijama za bankarstvo. Njih niko nije konzultirao, ja sam iz početka pokušavala, buduči da sam se nala u procesu privatizacije, u onom momentu kad sam radila, sugerirati da je poseban zakon za izradu početni bilanci banaka. Banke su iz snižavale temeljem zakona neke stvari. Stvarali obveze. Stvarale, država je stvarala obveze na taj način. Mi imamo sad jedan problem kojeg sam ja sad čula, evo ne do ove komisije nego sada, da pitanje su starih devizniš štediša Tuzlanske banke. Tuzlanska banka privatizira prije procesa privatizacije. Hoće li se oni naći u potraživanju prema državi? Sve su to stvari koje mislim da smo morali imati kristalno čisto prije nego što pristupamo izradi ovog zakona. Da nije bilo ovog famoznog 17.04. Ja i sada držim, ako je moguće razmisliti i pomjeriti možda taj datum, ako on stvarno neće dovesti do blokiranja računa, odnosno do skidanja sa računa države, po osnovu određenih presuda, ja i sada držim da bi bilo dobro da se napravi nekakav odmak. Ono što držim da bi bolje bilo da nismo tako kristalno definirali u zakonu, pa čak je bilo i u naslovu, zahvaljujući gospodinu Špiriću i njegovom amandmanu, uz moguće pritiske, izmijenili smo naslov zakona. Ta verifikacija, najmanje je bitno kako će se ona dokazati, ali ja kažem, štediše imaju kvalitetan dokument, državi je u interesu da se to na najjednostavniji način uradi. Držim da čak ne mora biti jedinstveno riješeno u RS Federaciji, jer nije ni proces privatizacije išao onaj, jednako. Prema tome, mislim da je bolje bilo ovu verifikaciju ostaviti u nekakvom provedbenom aktu, da se dobro sagleda situacija i da se taj provedbeni akt donese Vijeće 28 minsitara koji bi bio kvalitetniji lakši i za štediše a i za samu državu koja se stavlja s druge strane. Za štediše na taj način da u bankama riješavaju a banke u razgovoru sa štedišama koji su razgovarali sa direktorima banaka su voljne na to. Njima je to jedan dodatni posao s kojim, koji treba sigurno neko ugovor sklopiti s njima, ali svakako će jednog dana morati s njima sklapati ugovor jer će morati vršiti isplatu gotovine, pa makar to bilo i 500 maraka, ako je i 500 maraka, to treba onda imati i osiguran trezor i imati posebnu sigurnost za čuvanje novca. Prema tome, svakako će to raditi banke. Evo, to su te tri stvari koje bi možda moglo isčistiti, izvori, verifikacija i iznosi, ako bi imali vremena. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se gospođi Sopta. Ovako, samo da napravimo pregled prijavljenih. Gospodin Izet Hadžić, gospođa Senija Kapetanović, gospodin Sipović, gospođa Leho, pa gospođa Perkanović. To je bio redoslijed. Izvolite gospodine Hadžiću.
Uvaženi predsjedavajući, cijenjene kolege, javio sam se da podržim one koji smatraju da bi trebalo tražiti vremena da se još radi na zakonu, na njegovom poboljšanju i smatram da se zakon može sigurno još poboljšati i urediti i da je ovako nedovoljan, da bi se dad kažem zadovoljio sve potrebe. Znači, prvenstveno sam se javio da vidimo može li se tražiti neko rješenje produžetka roka za poboljšanje ovog zakona. Toliko, hvala.
Hvala vam lijepo gospodine Hadžiću. Gospođa Senija Kapetanović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, ja sam mislila da se javim na ovoj tački, koji je ovo broj? 15, je li, davanje neke komisije za istraživanje devizne štednje, smatrajući da će taj dio ustvari trebati da razriješi onaj problem koji nikako ovde nije dovoljno tretiran, kako je nestala ta devizna štednja, jer ni na koji način nisu pominjane banke, na koji način je ulagano to, kud je to išlo, kako se je dogodilo da taj dio nigdje nije, na kraju krajeva nije nikog bilo briga kako smo mi to onim ustrojstvom države i banaka, kako se je dogodilo i gdje je završavao taj novac? Međutim, današnja, ova sadašnja rasprava o principima ispade, da će morati da se ovaj dio problema prije toga razriješi i da prije toga nećemo u različitim stavovima svih koji su do sada diskutovali, šta treba da podržimo danas, ispade da bi on trebao da stoji odmah uz ovaj, da je kao tačka dnevnog reda trebao da stoji odmah uz ovaj zakon, odnosno prije ovoga. Dakle, ja mislim da taj dio ipak treba afirmirati i u svakom slučaju ne u smislu samo da se, malo sam iz kolegice Sopte shvatila da će ovo samo biti u verifikaciji a ne u istraživanju, ja mislim da treba istražiti taj zaista, tu situaciju dje i kako je taj novac nestao jer po onome što mi danas imamo ovdašnja generacija ljudi, današnji budžeti, što znači svih nas bi vraćali taj dio problema a mi imamo hiljadu problema koje bi trebalo iz toga da se 29 riješavaju. Pominju se ovdje i izvori, recimo PDV koji je povećan, možda bi mogao da bude izbor za štednju. Međutim, kad ćemo mi rješavati ove druge socijalne probleme koje imamo i ja mislim da bi mogla da se stavi na raspolaganje neka imovina, to se slažem, države ali razmišljanja oko PDV-a zbilja su neprimjerena jer ono što bi, nismo mi sad sve poriješavali probleme i što god dobijemo u budžetu više, samo treba da vidimo kud ćemo to usmjeriti. Prema tome, ja mislim, isto se pridružujem da bi možda ovo trebalo odgoditi ako se može i malo sagledati sve te uslove pa vidjeti pod kojim uslovima možemo onda tu deviznu štednju da ne, naravno uvažavajući sva prava štediša, da je to neprikosnovena imovina i da nju ne smijemo ostaviti neobeštećenu.
Upravo na ovo zadnje, ne smijemo dirati novac prikupljen od PDV-a da bi rješavali ovaj problem jer ima socijalnih slučajeva. Pa zamislite to, opet moram crtati. Ja posredujem od vas novac i onda zaradim novac. Pa neću ja vama vraćati, ja ću kupiti skuplji mobitel. Ja ću kupiti skuplji mobitel, malo ću popraviti auto itd., a to što sam vama dužan, a šta ćete, dužan sam vam. Pa ne možemo taku tu retoriku ne smijemo imati, evo sve tako i mislim.
Hvala vam lijepo. Riječ sad ima gospodin Sipović. Ja ću samo pročitati redoslijed. Tražio je i gospodin Terzić premijer, gospođa ministrica, predlažem da saslušamo zastupnika, ako se oni slažu, još tri diskusije i da onda, dobro, prihvaćam gospodine Sipoviću izvolite. Neka se pripremi gospođa Leho.
Kao odgovoran poslanik u ovom predstavničkom domu, i član Komisije za financije i budžet, ja sam aktivno učestvovao od početka i u javnoj raspravi oko ovog vrlo važnog gorućeg problema. Pokušavao sam da stupim u kontakt i štedišama deviznim i da vidim različite metode, prijedloge, sugestije, i u članovima Komisije ali gospodo, ja sam u toku rasprava mimo javne rasrave i slušao pomno i predstavnike Međunarodne zajednice, da dođemo do jednog kvalitetnog rješenja ovoga zakona, ali sam se dešavao na Komisiji, moram da to kažem da li iz nerazumjevanja moji prijedlozi i sugestije su uvijek bili preglasavani ili ignorisani. Ali, vidim sad ovdje dijametralno različita mišljenja pa se čudim od poslanika iz određenih političkih stranaka, onaj ... zove da iznese mišljenja drugačija nego njihovi članovi komisije u samoj Komisiji za finansije i budžet. To me malo zbunjuje. Ali, gospodine predsjedavajući, da bi moji prijedlozi i polemika izazvali ovdje širu raspravu, ja mislim da je stvar, kad bih ja počeo pričati o Zakonu o obligacionim odnosima ili šire aspekte međunarodnih standarda, vjerovatno bih zamorio ovaj uvaženi dom i javnost. Ja hoću da kažem nešto, mislim da je suština, da je sobzirom da su moji prijedlozi ignorisani, nisu izašli, ja poštujem većinu i u ovome domu. Prema tome, ne želim da je sad iznosim zato što bi izazvala polemiku a da ovaj, ovde pošto vidim nije dobra atmosfera znate, šta ja god iznesem pa bi to bilo i pozitivno, dočeka se od nekih ljudi sa anamozitetom. 30 Ja ću ovaj put iz pragmatičnih razloga podržati, jer mi država, moramo imati zakonske propise i poštovati instituciju kao što je Ustavni sud i iz pragmatskih razloga će podržati ovakav prijedlog zakona koji je nekav kompromisan a iz razloga toga moram da vam kažem što ovaj zakon ako se donese nije Bogom dat. Izvolite molim vas, inicijativa da sve njegove izmjene i dopune, mogu ići ka ovom domu i poboljšavati se u određenim odredbama. Ja bih zamolio, znate šta, ja nisam čovjek koji nije vjerodostojan i daje lažna obećanja nekome da fino zvuče njegovom uhu. To su malo izprofanisana obećanja. Smatram se kao vrlo odgovornim, da izađem u susret je ovaj parlamet je ova vlada, da izađem u susret, da krenemo sa ovim problemom. Naći će se puno rješenja kojim će se popravljati određene stvari, čak pogotovo ima prijedloga od deviznih štediša i ono formiranje komisije, kako će se rješavati sukcesijom, gdje su sredstva, gdje su ovo, da nebi daleko išao, ali mislim da je ipak neki iskorak donošenje nekog zakona, s tim što sam kao poslanik potpuno svjestan, evo i moj klub iz kojeg potičem SDA, odgovornosti zbog čega ćemo danas podržati donošenje takvog zakona, poštujući instituciju Ustavnog suda, a gdje piše i gdje je zakovano da se te pojedine odredbe ne mogu kvalitetno dorađivati, nakon informacija i podzakonskim aktom, ovo što je kolegica Sopta govorila, ja sam također sugerisao da se verifikacija kao upravni postupak riješi podzakonskim aktom i da se to uključi Agencija BiH i entitetske i to sam ja sugerisao, međutim nije se na osnovu toga, moje sugestije nisu slušane, ignorisane su ili su me .... razumjevale. Ali, to je razlog zbog čega kažem da sam krajnje odgovorno prišao ali obzirom da bi moji prijedlozi možda vrlo kvalitetni, ja vam kažem vrlo pragmatični, izvodljivi, kvalitetni i za predlagače Vijeće ministara i za vas kao devizne štediše bili dobri. Nisu uvaženi u predparalamentarnoj proceduri i ja moram poštovati izvještaj komisije, poštovati većinu koja je pametnija i ovaj dom i uvažiti. Uvijek ću biti na raspolaganju za pozitivno rješavanje pojedinih odredaba. Znači, zakon nije zakovan, zakon odredbe se mogu mijenjati na inicijativu vas i Vijeća ministara i u Parlamntarnom domu. Toliko.
Hvala lijepo. Riječ ima gospođa Leho, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, da bih ja mogla razumjeti većinu diskusija koje sam do sada čula od kolega poslanika i zastupnika, ja molim predlagača, pošto smo mi ovo dobili u decembru, pošto su neka tijela zakonodavna do sada riješavala ovu materiju, da nam da osvrt kako su to uradili. Jesu li vodili računa o svim aspektima koje sam čula kroz današnje diskusije. I drugo, kako su to uradile zemlje u okruženju, koje su nastale disolucijom Jugoslavije. Da li se naš prijedlog mnogo razlikuje od toga? Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo još gospođu Perkanović, onda ćemo dati riječ ministrici Marić. Izvolite gospođo Perkanović.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo poslanici, uvaženi gosti, s obzirom da je bilo dosta diskusija i da je od prilike u svim tim diskusijama iznešeno masa toga, odnosno najvažnije ono što je trebalo reći, ja bih po osnovu svega toga, stala na stanovište da ovaj zakon sobzirom da nije zadovoljio po svom kavlietu, nije zadovoljio očekivanja deviznih 31 štediša koji su strpljivo sarađivali svo vrijeme, prilikom i komisijskog rada oko ovog zakona, koji su pokazali dobro raspoloženje čak su ovaj, davali neke ustupke koji su i za mene veliki ustupci deviznih štediša. Sobzirom da oni već 15 godina nemaju pravo da raspolažu svojom imovinom, sobzirom da mi prolongiramo na još 15 godina, kako bi oni mogli i eventualno došli do realizacije svojih potraživanja, poštujući ljudska prava i konvencije o ljudskim pravima, poštujući i uvažavajući mogučnosti BiH, smatram da nisu iskorišteni svi resursi, da nije uzeto sve u obzir prilikom izrade ovog zakona i da je urađen preko koljena, nabrzinu i da ne ide na ruku i na korist ni BiH ni građanima, odnosno deviznim štedišama. Pocrtaću da Komisija za finansije i budžet je zasjedala u tijesnom kvorumu. Od 9 članova bilo je prisutno samo 5. Od tih 5, 4 se izjasnilo za principe zakona. Prema tome, ni to nije pokazatelj kvaliteta, odnosno nije pokazatelj da je veliko raspoloženje da se podrži jedan ovakav prijedlog zakona. Podvući ću još i ovo, da BiH treba da izgrađuje povjerenje u građanima, da građani treba da imaju povjerenje u državu, da se moraju vratiti povjerenja prema bankama. A vratiti povjerenje prema bankama znači obeštetiti devizne štediše, znači postupiti u skladu sa zakonom kakav je bio prilikom vremena kada su oni polagali te novce na račune i kada je država, odnosno naslednica bivše Jugoslavije stala iza tih garancija. Treća stvar, čula sam informaciju da BiH ne spada u veliko zadužene, nego srednje zadužene države, što je za mene optimizam i ja u tome vidim da postoje bolji načini da se između deviznih štediša i Ministarskog savjeta nađe kompromis i da se napravi jedan kvalitetan zakon koji će zadovoljiti i građanstvo a i BiH u cjelini. Hvala.
Zahvaljujem se gospođi Perkanović. Rijeć ima ministrica financija, gospođa Ljerka Marić, izvolite.
Ma ja ne bih volila protumačiti a i vi ćete isto tako shvatiti da je ovo sukob između ovog vijeća ministara i ovog parlamenta. Ja ne mogu nikako prihvatiti činjenicu, da Vijeće ministara neće da vrati štednju štedišama BiH. Ne mogu prihvatiti tvrdnju da Vijeće ministara nije učinilo sve što je moglo, u roku od 6 mjeseci, da nakon 15 godina iznađe način kako da počne vraćati konačno staru deviznu štednju štedišama. E, sad, pitanje ljudskih prava, onih banaka koje su imale sjedište na teritoriji BiH. Znači, mi sad ovim zakonom zadovoljavamo na način kako ova zemlja to održivo može uraditi, sobzirom na izračune koji su dani, to za dio štediša u iznosu od skoro 2 milijarde maraka. Da je bilo sreće, da je bilo drukčije, od ovih problema ne bi ni došlo u ovoj zemlji. Znači da je ovo, da je ono, itd. Znate koliko smo se svi skupa trudili da donesemo Zakon o PDV-u, znate koliko o njemu danas raspraavljamo. I kad ovaj zakon kaže, u članku 18. da će se ova štednja vraćati iz PDV-a, iz poreza svih nas, vi kažete to su nesigurni izvori. Ja svašta u životu stvarno mogu vjerovati, ali da vi nećete vidjeti da je čitava zemlja opterećena, i da će vraćati iz poreza koji se ubere putem PDV-a nakon vanjskog duga, ova štednja, ja nemam riječi stvarno šta bih ovdje rekla. Toliko je diskusija vođeno nakon donošenja Zakona na entitetskoj razini, gdje su dali ljudima 50 godina da im vrate staru deviznu štednju. Zato su ti zakoni srušeni, zato što su ugrozili ljudska prava. Postoji j... interes s jedne strane, zemlja s jedne strane i s druge strane 32 naravno ljudi koji nešto potražuju. Jesmo li završili povratak? Koliko trenutno ulažemo u povrastak? Jesmo li podigli poljoprivredu? Jesmo li vratili dug? Pa, neke prioritete smo stvarno uspostavili. Zašto je neko stavio ovo na zadnje mjesto, ja ne znam. Zašto smo mi zadnja zemlja koja je PDV uvela u regionu? Zašto smo mi zadnja zemlja koja ovo nije vratila ljudima? Ne znam. Ja to stvarno ne znam. Ali kroz ovaj zakon se ovoj državi daje šansa da bude jednaka drugim zemljama. Naravno da se zakon može popraviti i naravno da se zakon uvijek može izdat nakon što izdamo jedne obveznice, poslije 5 godina se mogu izdati i bolje i druge, ali ako situacija u gospodarskoj zemlji kaže da je to moguće. Radna grupa entiteta koje su poslala ministarstva financija, dakle gospodin Đombić, dakle gospodin Dodik s jedne strane i s druge strane gospodin Vrankić, odnosno gospodin Hadžipašić su se složile, potpisale zapisnik da je otplata do 13 godina uz kamatu od 2,5% održiva, ako kažemo da dogodine imamo 400 miliona vanjskog duga, da naš GDP raste po stanovniku i da ćemo sigurno 2008.godine, morati početi vraćati Londonski klub koji nas opterećuje sa dodatnim zaduženjem. Nikad nismo počeli vračati Londonski klub. Da je naše zaduženje ukupno 4 milijarde vanjskog duga, stvarno održivo, stvarno racionalno, ali ako situacija u zemlji bude kakva je 4 ove godine, 5% rasta GDP-a, mala inflacija, karens i bor itd. Dakle, ja tvrdim da smo se mi svi skupa vrlo jasno i precizno složili oko slijedećeg, da je dugotrajan problem 15 godina, da se mora riješiti i to sad, da postoji presuda, odluka u Komisiji za ljudska prava Ustavnog suda koja kaže kako radi zadovoljavanja prava svih ljudi na jedan način, a to znači ako dođe isplata 1.10.2008.godine, anuiteta ovogodišnjeg, svim štedišama iz banaka koje su bile, sa sjedištem u BiH, biti isplaćen prvi anuitet. Koliki će on biti? Pa ljudi moji, da nije došlo do blokade verifikacije u RS, do sada bi svi podaci bili sravnjeni. Mi zato imamo oko 60 hiljada štediša. Ne znamo je li to 57 hiljada 121, ne znamo. Znači imamo podatke koje su banke poslale, stvarno. Zašto agencija? Zato što je kroz tu agenciju rađena privatizacija. I zato što je bilo nekoliko promjena zakona u entitetima vezanim, prebaci pare sa deviznog računa na jedinstveni račun, dažbina, vrati nazad. I zato se to zove stvarno saudiranje računa. To je bankarski izraz. Zašto ne banke? Ja ne razumijem ni nas. Mi smo banke privatizirali po zakonima kakvi su važili u ovoj zemlji, koji nisu obarani ni pred jednim sudom. Banke su vrlo uspješne u dijelu koji uspostavlja finansijski sektor u ovoj zemlji. Druge strane, to su privatne banke. Zašto bi mi kao država dali bnankama da vode sad ponovo saudiranje knjižica umjesto jedne državne institucije kojoj ja stvarno u ovom slučaju imam pravo povjeriti takav jedan posao. Po nadležnosti on pripada državnim institucijama. I mislim da će on biti brzo gotov. Bio bi završen da nije bilo stvarno opstrukcija, odnosno ddavanja lažne slike da neko ponovo želi prevariti te ljude. Ja stvarno radeći ovaj zakon, mislim da su najbolja moguča rješenja ugrađena u njega. Prvo, mi smo ponudili kao Vijeće ministara prije pola godine ovom parlamentu, Zakon o raspodjeli sredstava stečenih sukcesijom. Ko je bio ovdje sljeća se. Eh, kad je zakon došao u proceduru, on nije izglasan a od onih 36,8 miliona dolara koji su oročavani svo vrijeme jer ih mi nismo podijelili, nemamo pravo potpisa na njima, mi smo rekli to su pare za unutarnji dug i to samo za staru deviznu štednju. I netiteti su rekli, jeste to je tako, čuvaćemo tih 36,8, s kamatama 40 miliona za deviznu štednju. To su ta sredstva za ovih 100 maraka. U međuvremenu ćemo prodati zlato ako Bog da Centralnoj banci po jednom dobrom tečaju, imaćemo neka sredstva za isplatu ovih potraživanja. Naravno da devizne štediše koje su štedile u Ljubljanskoj banci i koje su štedile u Invest banci imaju prava na određena sredstva u ovoj zemlji. Slovenija, koja je 93.godine počela vraćati ovaj dug svojim štedišama, vraćala ga je 10 godina uz kamatu od 4% 33 i to kad je prekrižila sve ostale osim svojih građana. 10 godina je vraćala štednju, od 93. do, prema mojim podacima do 2003.godine. Hrvatska je počela vraćati štednju recimo 94-5. E sad, mi smo zadnji uveli PDV da objedinimo prihode, da smanjimo sivu ekonomiju, da dobijemo ovaj višak prihoda. I u ovom zakonu piše da će se platiti vanjski dug i da će se platiti unutarnji dug po ovom zakonu, ova štednja. I u sadašnjoj blokadi računa, znači vanjski dug, to su obveze prema kreditorima vani, ako mislite živiti sa svijetom morate izvršavati obaveze, sa svijetom okolo, ako mislite živjeti sa svojim građanima, obaveze, znači ovo je sad već ugovor. Mislim izvršavati iz istih ovih sredstadva. Iza toga bi dio pripadajući bio državi i entitetima. Zašto piše u zakonu da se radi o tome da država odgovara za štednju a sredstva osiguravaju entiteti? Zato što će entiteti donijeti provedbene propise. Zato što je nadležnost i bila na entitetima da riješi ovo, pa kad su donijeli različite propise i različito napravili problem, onda je nakon ove presude suda donešeno ovakvo rješenje. Osim toga, bilo bi jako dobro da mi stvarno imamo vremena i da stvarno dobijemo čak i ova stanja u međuvremenu koja bi se vrlo brzo mogla napraviti, 600 hiljada računa od prilike ima, oko 60 hiljada štediša. Ali, gledajte, dan, ako budemo pomicali ovo sve, mi čitav proces odmičemo ko zna za kad, opet ponovo. Ovo je sad stvarno prilika. Malo nas je u Sud natjerao, ali je rekao ovako, ako do 17.04. mi ne objavimo zakon, počeće isplata podnosiocima prijava, isplaćuje se 100 maraka te u vezi s tim, nekakav zaključak broj 19 koji utvrđuje odgovornost BiH u pogledu zatezne kamate. Prijašnjom odlukom utvrđena je obveza Federacije BiH, u zaljučku 15 odluke, pa ima broj odluke, u pogledu gotovinske isplate od 100 maraka, Komisija mijenja zaključak i kaže, u smislu da je BiH odgovorna da po isteku roka za donošenje zakona isplati svima tih 100 maraka plus zateznu kamatu. Otvara se proces tužbi protiv BiH. U tom procesu neće zapravo niko dobro proći, ni štediše, jer se proces nećće tako nekontrolirano moći nastaviti. Mi sad već imamo dosta tužbi, vojnika, ljudi koji su oštećeni za neka prava i čekaju na listi prioriteta da mi vratimo taj dug. Da nas svi tuže zajedno, opet će biti lista prioriteta, održivost proračuna i uporedivost, javni interest i ono što se može uraditi. I zato principi ovog zakona, omogućavaju da se konačno izvrši uvid u stvarno stanje na računima, u broj osoba. Znači, za verifikaciju, ne mora doći osobno, može ovlastiti nekog. U sudskom procesu vi možete dokazivati nešto ako vam je izgorila knjižica i ne znam, nešto vam se drugo desilo. Znači, sve su mogučnosti otvorene i zbilja ne vidimo zašto bi sad neko obustavio mogučnost ovom dijelu ljudi, ovim štedišama na ovo pravo. I naravno, da se na ovo, slična rješenja osiguraju i za drugi dio ljudi koji nisu u ovom zakonu. Evo to je jedan globalni pogled na sve ovo, ali je način koji osigurava rješenje problema. Iza ovoga nudili bi zakon odmah o raspodjeli sredsva sukcesije, promjene na jedinstveni račun i osigurali bi ovo. Evo, to je to.
Hvala
I entiteti su riješili svojim zakonima sa otplatom do 50 godina. Imali su entitetske zakone, pojedinačna štednja milijarda 900 i nešto miliona RS, na do 50 godina obveznice. I zato je oboren taj zakon i donešen ovaj i odluka ova, jeste, eto. 34
Zahvaljujem gospođi minsitrici. Ne znam da li ima potrebe da se replicira na izlaganje ministra, mislim čuli smo, ako insistirate gospođo. Izvolite gospođo Sopta, to je dodatno objašnjenje, evo recimo tako, izvolite.
Ovako, kad sam govorila o ugovoru sa nakama ili ugovoru sa agencijama, obrazlagano mi je da će djelatnici u agencijama prvo morati edukativno se osposobiti, drugo, da će se morati brojčano pojaćati. Treće, ugovor se s njima sklapa. Znači njima će se plaćati, ne zaboravimo da je to dioničko društvo, da mi sklapamo s njima ugovor kao i sa bankama. A, tvrdim, da ćemo morati s bankama sklapati ugovor onog momenta kad skrenemo sa isplatama, jer nemoguće je u jednoj agenciji osigurati isplatu i čuvanje toga novca. Držim da tu mora biti finansijska institucija koja ima i svoje specifičan nazor i specifičan kadar i specifičnu ako hoćete opremu od trezora i blagajne čuvanja novca. Držim, iz tog razloga praktičnosti i šta je jeftinije za državu. Evo to sam htjela obzirom da je gro promjena se događalo bankama a elektronski zapisi imaju i o procesu privatizacije što je trošeno, to čisto ima elektronski zapis i građani imaju izvod. Prema tome, oni imaju čisto. Evo to je bio moj i držim, hoće li se sklapati ugovor i sa agencijama ili hoće li se sklapati ugovor i sa agencijama i sa bankama. Držim iz tog razloga da je praktično sa bankama.
nije uključen mikrofon
Onda držim da ne treba stajati u ovom zakonu, držim da ne treba stajati u ovom zakonu, da će to raditi agencije. Evo to je bio naš praktični doprinos tome, da izbacimo način kako će se saldirati ta imovina, da to ne bude u ovom zakonu nego da to bude u entitetskim zakonima, ako će to biti njihovo, a da ovde kaže samo da se mora prije saldirati prije nego što se utvrdi stvarni dug.
Dobro, zahvaljujem gospođi Sopta. Gospođo Perkanović, vi ste htjeli. Samo izvolite, kratko molim vas, već smo, izvolite.
Sobzirom da na komisiji mi se nije uspjelo odgovoriti na pitanje, šta je sa štediša čiji je garant bila Jugoslovenska banka, da li je u okviru sukcesije izvršena i sukcesija deviznog depozita, odnosno da li su tu uvršteni i devizne štediše koji su bili ovaj, iza kojih je stajala Jugoslovenska banka. Meni to nije odgovoreno, a ovo pitam iz razloga što devizne štediše Invest banke, Ljubljanske banje ne mogu biti prepušteni sami sebi, moraju biti ravnopravni sa štedišama kojima je garant bila Republika BiH. Mogu li oni vršiti potraživanja od Invest banke ili Ljubljanske banke, ako je sukcesijom i ta stvar riješena, odnosno podijeljena na republike? 35
Pošto nemamo više prijavljenih, ministrice želite li još nešto?
nije uključen mikrofon Pojedinačni slučajevi imaju mogučnost Suda, zbilja ako dođe do bilo čega, ima sudski proces.
Dobro, hvala lijepo. Iscrpili smo prijavljene za diskusiju i postupamo po zahtjevu Kluba zastupnika hrvatskog naroda koji je zatražio gospodin Zorić, u ime Kluba stanku prije izjašnjavanja o prvom čitanju. Molim zastupnike da zbog obveza Kolegija u 1:00 sat nastavimo raditi u 2:00 sata a da do tada svi iskoristite vrijeme i za ručak i da onda radimo dok ne završimo dnevni red. Hvadla vam lijepo. [[PAUZA]] Mi smo znači završili raspravu, prvom čitanju o Prijedlogu zakona o verifikaciji, izmirenju obveza po osnovi računa stare devizne štednje i sada molim zastupnike da zauzmu mjesta kako bismo se mogli izjasniti o zakonu u prvom čitanju. Molim, ako ste pripravni, glasujte sad. Ko je za principe zakona? Zakon ima opću večinu u prvom čitanju, nema entitetsku iz RS-a. Ja predladžem da se odmah izjašnjavamo jer smo vezani rokovima.Znači u Kolegiju ne postoji suglasnost, idemo u drugi krug izjašnjavanja. Glasuju oni koji su protiv načela zakona. Molim vas glasujte sad. Znači, zakon je prihvaćen u prvom čitanju. Molim zastupnike da se izjasnimo i da danas raspravimo ovaj zakon i u drugom čitanju. Molim vas da se izjasnite o tome, tko je za? Glasujte sad. Znači, Kolegij je postigao suglasnost. Idemo, zbog rokova jednostavno smo primorani završiti svoj dio posla. Znači prelazimo na drugo čitanje i ja otvaram raspravu o amandmanima. Gospodin Momčilo Novaković, izvolite.
Tumačenje ovog što ste sada uradili. Naime, mi smo glasali o tome hoćemo li uopšte raditi drugo čitanje ili nećemo. Ja molim da se protumači da li u tom slučaju se usaglašav ili 36 jednostavno nije donešena odluka da radimo u drugom čitanju. Mi nemamo odluku da se radi u drugom čitanju.
Gledajte, ako ja mogu gospodine Novakoviću odgovoriti. Znači mi smo imali većinu za drugo čitanje. Nije bila entitetska većina. Onda se Kolegij usuglašava. I Kolegij je postigao suglasnost da se ide u drugo čitanje. To je procedura. I to je čisto. Druga je stvar kad mi postignemo suglasnost, onda se ide na drugi krug glasova, ali mi smo sad postigli suglasnost da zbog obveza koje imamo prema odluci Ustavnog suda, danas radimo i u drugom čitanju, kao Kolegij. To je poslovnička situacija. I tu nema ništa sporno. Jeste.
I rekao je zbog rokova, usaglasiti, mislim da budemo do kraja otvoreni, ja nisam njegov advokat ali tako je rekao čovjek.
Ma izvolite, ali mislim stvari su jasne. Gospodin Nikola Špirić, izvolite.
Dame i gospodo, hoću samo da do kraja budemo jasni. Mi smo imali glasanje u prvom čitanju. Ja sam rekao svoj stav glasanja. Jedno je moj stav o principima zakona a drugo je stav o proceduri i obaveza prema Ustavnom sudu. Moj stav i u drugom glasanju će biti protiv, ali ne želim da zaustavim proceduru i molim tu da budemo jasni. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Špiriću. Znači na redu je drugo čitanje. Na redu je rasprava o izjašnjavanju o amandmanima. Riječ je tražio gospodin Momčilo Novaković, izvolite.
Sobzirom da uporište za ovo, vi biste mogli, pretpostavljam naći negdje oko dnevnog reda, jer mi ovim praktično mijenjamo dnevni red. Ja ne znam u kom ste članu Poslovnika našli uporište, govorim ovo je dnevni red molim vas, ovo nije usvajanje zakona ili ne usvajanje zakona odnosno usvajanje odluke ili ne usvajanje odluke. Gdje ste, ja vas molim, u kom članu Poslovnika ste našli uporište za ovaj postupak? Za uopšte usaglašavanje o ovom pitanju, ne postupak usaglašavanja, nego uopšte usaglašavanje je li moguće na ovom pitanju? Ovde utvrđujemo dnevni red molim vas. Proširujemo ga praktično s ovim jer mi u dnevnom redu smo usvojili zakon u prvom čitanju. Ovo je sada zakon u drugom čitanju. To nije bilo u dnevnom redu.
Gospodine Novakoviću, ja ću zamoliti tajnicu Doma, gospođu Todorović da da odgovor, a drugo, vi znate da smo tako djelovali. Nije ovo prvi put da se Dom izjašnjava o 37 tome hoćemo li u drugo čitanje. Znači ne donosi niko pojedinačno odluku. To je odluka Doma i molim, pa znam, pa postoji procedura ako ne postoji dovoljno glasova jedna trećina iz entiteta kako se tada postupa. Tad ide prema Kolegiju. Mislim da je to čisto, ali evo ja ću zamoliti gospođu Todorović da i ona ako ima šta da kaže. Izvolite Branka.
Poštovani članovi Kolegija Doma, uvaženi zastupnici, ja ću pokušati da zastupnicima odgovorim na sporno pitanje. Mislim da je jasno ovo prethodno što smo uradili. Znači u prvom čitanju smo išli u drugi krug glasanja, kad smo govorili o prvom čitanju, jel, nije bilo entitetske većine. Onda je predsjedavajući pitao da li postoji volja Doma da pređemo u drugi krug glasanja. Onda u tom krugu, u tom dijelu izjašnjavanja o zaključku, o prelasku u drugi krug, drugo čitanje nismo imali entitetsku većinu. Kolegij Dom je postigao saglasnost i u takvim slučajevima primjenjuje se odrerdba člana 64. tačka 5 koja kaže da se u takvoj situaciji obaviještava Dom, i znači odluka da se pređe na drugo glasanje je donešena. Ovo drugo pitanje ćuu pokušati da odgovorim poslaniku i ostalim poslanicima koji me slušaju. Mi imamo prema članu 95. Poslovnika Doma predviđenu proceduru čitanja zakona u prvom čitanju. Između člana 95. i 96. ne postoji nikakav poseban rok koji bi zahtijevao od Doma da odloži raspravu u drugom čitanju. Za mene je meritorna odluka Doma koji je svojim zaključkom odlučio da pređe na drugo čitanje, a drugo čitanje se sastoji od rasprave i glasanja o predloženim amandmanima. Ako sam bila jasna, ako ne, ostajem još za govornicom.
Zahvaljujem se gospođi Todorović. Jesmo li ovo apsolvirali? Hvala lijepo. Otvaram raspravu o amandmanima. Pregled amandmadna ste dobili. Znači, po redoslijedu, po člancima.
Jeste, jeste svi su dobili poslanici.
Ko želi da govori? Gospodin Filip Andrić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Ja se ispričavam uistinu, govorio sam već u prvoj raspravi o principima. Rekao sam tada da se, da amandmani se tiču principa, ali evo samo želim skrenuti pozornost kolegama zastupnicima da moj drugi i treći amandman u biti daje nam prostora za još dodadtna poboljšanja ovog zakona ukoliko bi prošli. Usvajanjem amandmana V bismo dali sebi još 30 dadna mogučnost da definiramo pitanje verifikacije a 38 usvajanjem amandmana III ostavili bismo sebi mogučnosti kompletnog zakonskog definiranja i kompletnog vraćanja stare devizne štednje, od izvora, načina otplate, rokova i svih ostalih pitanja koja se tiču ovog. Prema tome, ako smo obvezni donijeti do 17. zakon, ovim bi donijeli zakon. On bi sadržavao šest članaka a ostavili bismo sebi prostora narednih 30 dana da ovaj zakon kakav je ponuđen možemo još dodatno popraviti. Hvala.
Fala lijepo. Gospodin Belkić.
Pa ja bih zamolio gospođu ministricu da u ime predladgača se izjasni o amandmanima. Nama bi mnogo pomoglo ovaj, nama bi mnogo pomoglo da čujemo šta predlagač kaže.
Hvala gospodinu Belkiću. Mislim da je korisno. Ministrica je već za govornicom.
Molim vas, oni naši principi, kako su oni bili, i Filip je bio prisutan za vrijeme glasovanja i gospodin Novaković itd. I ovo što sam ja rekla, ja sam samo ponovila to što sam onda rekla, nije ništa novo bilo. Međutim pitanje ove kamate, je jedno stvarno otvoreno pitanje i ja sad razmišljam o tome da inicijativa, i onda smo i govorili da je to stvarno jako dobro i da je u korist štediša, ali da je to po sadašnjim izračunima, po onome šta sada znamo 100 miliona, i da je to onda produženje pošto je 33 miliona najmanje u otplatnom planu polugodišnji anuitet, produženje roka otplate. Ne može i kamata i kraći rok otplate. Ali, pošto je, znači smanjili smo 15 na 13 i dali fiksnu kamatu od 2,5%, bez one inflacije plus 1. Ali, pošto Vijeće ministara treba utvrditi svojim aktom, Ministarstvo finansija i trezora treba svojim aktom u članku, ne znam kojem, utvrditi onaj konačni otplatni plan, možda bi se tad kad se bude radila konačna verifikacija, znači kad dobijemo sva ova stanja i konačan plan otplate, možda bi tad bilo moguće. Znači za najdalje 6 mjeseci ili 9 mjeseci vidjeti je li mogće zbilja obračunati kamatu i u kom je to iznosu za ovaj period. To je možda čak nominalno, ne znam neki drugi iznos koji kad bi se podijelio možda nebi bio čak 5%, ali sad, u ovakvom izračunu kakav imamo sa ovakvim podacima koje imamo, to zbilja nije bilo moguće. A osim toga, stvarno je Komisija za ljudska prava rekla i tretirala posebnom jednom točkom ovaj period i rekla zbog višeg interesa i oni smatraju da je to, može se tako ostaviti. Mi bi stvarno volili u to vrijeme dati neku kamatu ali sad u ovom zakonu danas, ne možemo napisati koliko je to. Donijećemo zakon koji će biti neprovodiv i koji će prema sadašnjim pokazateljima, mi nemamo otplatnog plana obveznica. Mi smo samo rekli 100 maraka ove godine, 1.000 dogodine i u obveznicama razliku. Može da se ostavi mogućnost stvarno izračuna neke kamate u tom razdoblju, ali kad bude gotov otplatni plan, pa ćemo onda reći ili polugodišnje za kamatu godišnje, za glavnicu ili će biti sve polugodišnje jer moramo imati brojeve. Simuliraćamo nekoliko modela stvarnih(?) i uzeti koji je najbolji, najbolji za ljude. To je princip, eto.
A imate li komentar gospođo Marić na ove, 39
A za sve druge amandmadne, oni su svi drugi zapravo kontra principa bili, bez verfikacije, ovo što sam govorila na početku. Bez ubacivanja perioda od 3 mjeseca itd. Sve je bilo ono što nije bilo već u principima prihvaćeno.
Izvolite gospođo Sopta.
Ja bih zamolila gospođu ministricu da se posebno izjasni o amandmanu II i III gospodina Andrića, obzirom da oni mijenjaju onda i cijeli princip rada dalje ovde. Ako je amandman II gospodina Andrića prihvatljiv i amandman III koji govore o nećemu drugom. Molila bih vas da pogledate ta dva amandmana.
A što nisti pročitali taj amandman? Ima li još rasprave po amandmanima? Gospodin Andrić, pa gospodin Novaković, zatim izvolite gospodine Filip Andrić, molim vas da uključite mikrofon.
Nakon ovog što je ministrica rekla, ja ukoliko ima poslovničke mogućnosti mogu prihvatiti recimo da se koregira moj amandman, gdje će se kazati da će se kamata konačno utvrditi po postupku verifikacije a da stopa neće iznositi manje od 05%. Prema tome, može se ostaviti mogućnost, da. Ako postoji mogućnost ja sam spreman reccimo predložiti tu izmjenu. Hvala.
Ja sad, ako postoji raspoloženje da koristim ovaj dio Poslovnika, gdje se kaaže da postoji prostor za kompromis između 2 ili 3 rješenja i u suglasnosti sa Vijećem ministara, da prihvatimo ovu mogućnost
nije uključen mikrofon ne možemo mi Martine prihvatiti brisanje verifikacije. U članu 3.....
Filipe možete li ponoviti još jednom konkretan prijedlog, molim vas?
Ovako, nakon ministicinog obraćanja vezano za Amandman I kada je u pitanju kamatna stopa, nakon svega što je rekla, ja mogu prihvatiti da u dijelu izmijenim svoj amandman i da kažem da će obračunata neisplaćena kamata prema ugovorima iz članka 1. stavak 1 nakon 01.01.'92. godine se stornira i od istog datuma pa do stupanja na snagu ovog 40 zakona će se vršiti novi obračun kamata po stopi, sad bih stavio ovde, koja će biti utvrđena nakon verifikacije a najmanja 0,5%.
Molim vas, mislim da smo u situaciji kada ćemo se morati izjašnjavati o amandmanima. Molim zastupnike da ovo uvaže. Želi li ministrica još nešto reći prije izjašnjavanja?
nije uključen mikrofon Ja bih samo ...... najviše 0,5%. Više od toga nije...
Dobro, hvala lijepo. Ispričavam se, još sam trebao dati riječ gospodinu Momčili Novakoviću, oprostite. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući,
Molim zastupnike da se saslušamo. Vidite šta znači životno pitanje i interes.
Ovaj, trud ili pokušaj kolega da dođemo do nekog rešenja koje bi bilo prihvatljivo ali ovaj put mi govorimo o rešenjima koja su prihvatljiva za predlagača amandmana. Znači, a ne o rešenjima koja su prihvatljiva za one koji su naviše zainteresovani za rešavanje ovog problema. Dakle, ovo je rešenje koje može biti prihvatljivo za gospodina Andrića, ja ne znam koliko je ono prihvatljivo za one na koje će se posledice ovog amandmana kasnije odraziti. Ali naravno, ja sam za to ako možemo doći i do ovakvog rešenja, ja sam onda da dolazimo do bilo kakvog rešenja, bolje je nego da nemamo rešenje. Kad se radi o ovim amandmanima, ja moram reći da amandman I koji sam ja predložio, nisu me, nije me ministar ubijedio da može naći uporište za ovo u Ustavu BiH.
Molim vas da se slušamo. I zastupnici traže pojašnjenja od Vijeća ministara.
Da se mi ovaj, veoma loše slušamo, jer da se bolje slušamo nebi smo došli u ovu situaciju da o ovom zakonu raspravljamo na ovakav način, znate. Mi da smo se malo bolje slušali u fazi raspravljanja, da je ministar finansija malo bolje osluškivao ovaj dom i zahtjeve koji su bili ovdje sa ovog doma, mi bismo danas imali ovaj izračun, kako ga ona zove, odnosno obračun i potpuno jasnu situaciju šta ćemo moći a šta nećemo moći. Jer, ako smo imali kad smo usvajali budžet i kad smo imali prihod od PDV-a, onda smo i te kako mogli imati i ovo. Ali, nismo jer nije postojala volja, kao što ni sada ne postoji volja da ministar sluša kad predsjednik jednog kluba govori u Parlamentu. 41 Ja sam pitao i ponavljam dakle, tražim da to kaže ministar, ali potpuno jasno, da li je ova odredba u skladu sa principima na kojima počiva Ustav BiH danas? Je li ili nije? Ja tvrdim da nije, ali hoću da kaže se ovdje jeste, zato što znam zašto to tražim javno da se kaže ovde za govornicom. Znači tražim, hoću potpuno jasno da mi se kaže. Takođe onaj drugi amandman koji sam predložio a koji govori o brisanju kadmata od 01.01.'92.godine. Ja bih stvarno volio znati taj termin 01.01.'92.godine odnosno taj datum 01.01.'92.godine, nikako da dođem, šta taj datum znači 01.01.'92.godine. Otkud baš od 01.01.'92.godine da ne računamo kamatu? 01.01. odnosno 02.01.'92. godine, još uvijek je bilo je li tako, ona bivša država. Je li i te obaveze, i ako jeste, onda zašto od 01.01., što ne od '91.? Nije mi jasan zaista, puno toga mi nije jasno, ali evo izmeđuostalog ovo mi nije jasno. Govorim to u prilog amandmana koji sam dao, a to je da se briše ovaj član. Ovdje je postojala spremnost gospodina Andrića da ulazi u pregovore. Ja sam rekao u prvom obraćanju da sam spreman podržati rješenja ukoliko se dogovore ali očito je da nema tog dogovora, jer gospodin Andrić govori, najmanje 0,5%, ministrica kaže najviše 0,5. Znači onoliko koliko je gospodin Andrić, neće se ljutiti ošajcovao 0,5, toliko je ministrica ošajcovala 0,5 ali dotle, bez ikakvog obračuna i njenog i njegovog. Mislim da ovo nije ozbiljan odnos prema ozbiljnom pitanju i ja ću se tako i opredjeljivati kao što se Savjet ministara odnosio znači prema ovom. Hvala.
Hvala lijepo. Raspravu smo završili. Ja vas molim da idemo i izjašnjavamo se po redoslijedu. Može, gospodin predsjedatelj Vijeća ministara, može dobiti riječ kad god zatraži. Izvolite, gospodin Terzić.
Pazite, ja gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, ja zbilja moram napraviti jednu malu intervenciju je li, vidim da već mjesecima se oko ovog pitanja najveći teret prebacuje na Vijeće ministara i ministricu finansija. Znači, ono što je faktička situacija to je da je Ustavni sud, njegova Komisija za ljudska prava donio odluku koja nas obavezuje da nešto uradimo. I mi kao ljudi koji ne komentarišemo odluke Ustavnog suda nego ih provodimo, jednostavno smo imali obavezu da donesemo, da predložimo zakon kojim će se regulisati pitanje stare devizne štednje za banke koje su bile na teritoriji BiH, registrovane na teritoriji BiH pod istim uslovima za sve građane i sve bivše štediše u ovoj državi i to je Ustavni sud naložio Vijeću ministara ali i ovom parlamentu dao rokove do kada to trebamo napraviti. I mi smo u poziciji sada, pošto ne postoji drugi način, da zakon dođe na Parlament, bilo koji zakon a pogotovo ovaj, nego da ga usaglasimo sa entitetima. I ovo nije pitanje da li ministrica Marić ili Vijeće ministara smatra da trebaju ovi elementi zakona da budu, nego su ovo rezultat pregovora u radnoj grupi koju je vodila ministrica Marić na osnovu odluke Vijeća ministara u kojoj su osnovnu ulogu vodili entiteti. Jer, entiteti verificiraju i entiteti isplaćuju i mi nijedan zakon bez saglasnosti entitetsih vlada ne možemo da donesemo, čak i one zakone koji ne podrazumjevaju da iz njih proizilaze finansijske obaveze za entitete. Entiteti su u budžetima za ovu godinu predvidjeli sredstva da na osnovu onih elemenata koje su oni odobrili, da se nađu u zakonu, da se vrši isplata za ovu godinu 2006. u srednjoročnim budžetima predvidili za 2007. itd. 42 Tako da pregovarati, neko je od poslanika rekao da su spremni pregovarati sa ministricom Marić. Samo želim da kažem da vi uopšte ne pregovarate sa ministricom Marić, jer je kompletna problematika ta entitetska i verifikacija i obaveze koje daju entiteti. I ministrica Marić, ima jasno i precizno, šta znači ovo šajcovanje gospodine Novakoviću na 0,5? 0,5 znači 100 miliona KM-ova, znači 17 godina produžetak roka isplate itd. Mi to imamo, ali vam u ovom slučaju za bilo koji amandman, kao pregovarač ne može pomoći ministrica Marić nego su to opet stvari koje se moraju dogovarati na radnoj grupi, jer ključni stav oko toga zauzimaju entiteti. A, obzirom, da smo rokovima, obzirom da radimo onaj, posao za koji smo dobili nalog i mi ali i vi, od Ustavnog suda. Ja uopšte ne želim da raspravljam o odlukama Ustavnog suda nego da je pročitam i da je primjenim. Ja mislim da ovaj nivo kompromisa koji je postignut na radnoj grupi, treba da bude prihvatljiv i da ne idemo sada u amandmane koje je radna grupa prihvatila, prihvatilo je na kraju i Vijeće ministara, jer nemamo drugu alternativu. Niti mi možemo nešto promijeniti a što neće da prihvate entiteti, a entiteti su prihvatili ovo što vam je sad na klupama. I, dajte molim vas da u tom svijetlu posmatramo i glasanje o amandmanima a pogotovo ove rasprave, da li ministrica Marić prihvata vaše stavove ili ne. Ja znam da štediše po medijima na ministricu Marić i na mene prebacuju odgovornost, ali to je stvar ili njihove neupućenosti ili da ne kažem ćega drugog. Znam da nam i krivične prijave, zbog toga. Ali zato vas molim da samo vi shvatite da nije to pitanje hoće li nešto ministrica Marić i Vijeće ministara ili neće. To je stvar prihvataju li to entiteti.
Molim vas da završi gospodin Terzić i javljajte se za riječ i da se slušamo. Hvala lijepo. Redoslijed je, molim vas kratko. Gospodin Novaković, kratko, jer je to već, pa Bešlagić, pa Zorić.
Pa, s obzirom da su se o ovome, kako reče predsjedavajući dogovorili entiteti, ja imam dva dopisa od dvije vlade Republike Srpske. Dakle imam dva dopisa od dvije vlade u kojoj ne piše tako. U kojima ne piše tako. Dakle dvije vlade koje kažu da nije tako kao što ste vi rekli. Znači, da evo mogu vam pročitati oba, mogu vam iskopirati oba, mogu vam ni jedan ne čitati, vjerujem da bi vam najviše odgovaralo da ni jedan ne čitam.
Samo od zadnje vlade ako nije problem.
Evo i od zadnje vlade. Evoga pasos. Pošto je zakon upućen Parlamentarnoj skupštini po hitnom postupku, molimo vas da postignete po navedenom, iz razloga što bi se prihvatanjem prijedloga bez primjedbi Republike Srpske, doveli u koliziju više postojećih zakona u Republici Srpskoj, a posebno što se oduzima nadležnost institucija Republike Srpske, kao što su Berza, Centralni registar, Komisija za hartije od vrijednosti i drugo. Dakle, od nas vlada traži da ne prihvatimo bez naših amadmana. Molim vas. Ja, vi ste rekli da je dogovoreno sa vladom i da vi bez vlade ne možete ništa promijeniti. Ja kažen vlada nije ni ovo prihvatila. 43
A koji je datum na dopisu gospodine?
Datum na dopisu, 20. mart 2006.godine, potpisao predsjednik Vlade, Milorad Dodik.
A evo vam zapisnik sa 05.04. o kojoj ministrica Marić govori.
Imam ja zapisnik,
Hajte završite gospodine Novakoviću. Svi koji imaju nešto reći, dobiće riječ. Molim vas
Ja sam govorio o Vladi, dakle nisu poštovali stavove Vlade kad se ovaj zakon usaglašavao i samo hoću da ispravim to da jesu. Dakle, nisu poštovali stavovi Vlade i ne treba to da kažemo tako, evo ništa drugo. A da li su trebali, to je više nebitno, apsolutno netibno.
Hvala. Gosodin Selim Bešlagić. Neka se pripremi gospodin Zorić.
Ja ću pokušati biti veoma kratak. Nakon izlaganja gospodina predsjednika Ministarskog vijeća, dobio sam dojam da je potrebno ovaj zakon usvojiti zbog toga što Ustavni sud BiH traži da se on usvoji do 17. Drugim riječima, da je to kompromis, da ispunimo taj zahtjev uz napomenu da može ovaj zakon da bude po ovim prićama poslanika nekorektan za te ljude. Zbog toga ja pitam jedno pitanje, a vi mi recite odgovor i ja ću biti zadovoljan. Ako bi štediše koje su faktički na Ustavnom sudu dobile ovaj spor, i koje su izdejstvovali da se zakon donese do 17., podnijele Ustavnom sudu zahtjev da se prolongira ova odluka od 17. za mjesec dana, da li bi sada mogli da kažemo, da će ministrica Marić, pošto je ona sad zadužena za te stvari, sa onim koji su direktno učestvuju, znači štedišama i našim ljudima koji se ovim bave, moći da naprave dobar zakon koga kad usvojimo, možemo reći da smo zadovoljni i jedni i drugi i svi oni koji treba, da li bi moglo se to predložiti i da li bi se to moglo, evo da kažem i od strane štediša, obezbijediti, a da Parlament ovu stvar skine? Pa bolje nam je donijeti zakon, pazite ja bojim, a šta ako propadne zakon danas? Evo, šta? Opet ćemo znači, nismo donijeli ga, opet će biti rasprava tamo i opet ćemo ići po sudovima. Ja nisam za to da ja odgovaram pred sudom za ove stvari koje ovde ne mogu dobiti u kvalitetu u kojem ja očekujem. Da li je moguće takva solucija da bismo podmirili evo ove stvari, da vrijeme dobijemo, da nismo odgovorni pred sudom, da štediše su zadovoljni i da na kraju krajeva damo obavezu da se u roku od 30 ili 40 dana, koliko to se može uraditi, uradimo taj posao. Mislim da bi to bio najkorektniji predlog. 44
Hvala. Je li replika gospodine Zorić? Replika. Evo, gospodin Terzić.
Ko bi osta sjedeći nakon onakvog izlaganja. Ovako, izgleda da je nama jedan od štediša, ne mogu se sad sjetiti imena, otvorio ovaj put kako doći do zakona o institucijama BiH. Dakle, tužiti Ustavnom sudu. Jer, mi smo prošle godine, u kolovozu mjesecu, donijeli zaključak da do konca rujna Vijeće ministara pusti u proceduru Zakon o plaćama i da smo tužili možda Ustavnom sudu, možda bi oni napravili taj zakon. Ali oni neće napraviti zakon jer oni neće podijeljenu odjgovornost. Samo danas hoće. Danas kažu mi nismo odgovorni i vi ste odgovorni. Ja nisam odgovoran ni za šta. Ovako loš zakon napraviti i prozi vati zastupnike za odgovornost, to je u najmanju ruku neodgovorno, neću upotrijebiti goru riječ. Filip Andrić je koliko se ja sjećam, prije dvije godine postavljao zastupničko pitanje vezano za ovu problematiku. Zašto se je moralo, zašto je ovo Vijeće minsitara moralo čekati odluku Ustavnog suda da bi pravilo zakon? Zašto nije primilo signal iz zastupničkih klupa da napravi ovaj zakon? Dakle, uvijek nas dovode, napišu zakon, danas je zadnji dan, propada 35 miliona ako nećete ovaj zakon o ovome ili o onome, propada pristup evropskim integracijama, propada ovo ili ono. Pa ljudi moji, dokle ćemo ovako? I onda ćete na sljedećoj točki tražiti povjerenje zastupnika a ovdje držite prediku zastupnicima. Kako vas to nije sramota ovdje? Kako vas nije sramota a opljačkani su građani ove zemlje? Pa vi to isto, vi niste mene pitali gospodine predsjedatelju Vijeća ministara hoćete li ići novcem od sukcesije platiti plin u Moskvu, nego ste otišli i platili, a pljačkate narod uvođenjem akciza na loživo ulje i nikad taj problem niste pokušali riješiti niti ga želite riješiti. Ja sam to pitanje ovdje pet puta postavio, vi ga ignorirate kao da ga niko nije ni postavio. Je li to odgovornost prema građanima ove zemlje? Nek znate da ste samo učvrstili moj stav da u slijedećoj točki glasam za vašu smjenu.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Adnan Terzić, izvolite.
Hvala vam. Moram priznati da sam bio u velikom strahu da možda ćete glasati za Vijeće ministara, onda ne bih znao šta bih s tim. Ovako sam sretan i zadovoljan da znam da mogu relaksirano čekati tu tačku dnevnog reda, da vidim da ovaj, ste vi glasali protiv mene. Dakle, nije tačno
I ja mogu čekati novu pljačku.
Nije tačno, prvo,
Molim vas da saslušamo jedni druge i da, svi ste dobili riječ ko god je tražio, u vrijeme kad je tražio i riječ ima predsjedatelj Vijeća ministara gospodin Terzić, izvolite. 45
Nekad je bolje ne reagovati, ne ustajati i ušutiti nego ovaj, ulaziti u bezpotrebne rasprave. Izišao sam da kažem slijedeće. Vijeće ministara nema nikakvih ustavnih ingerencija i do odluke Ustavnog suda nismo imali nikakvih ustavnih ingerencija da raspravljamo na ovu temu. To su ingerencije entiteta. I zato je bilo potrebno da iziđemo da dobijemo odluku Ustavnog suda i nalog Ustavnog suda da ovo riješimo jer nemamo nikakvih ustavnih ingerencija. Prema tome, gospodinu Zoriću, ja koliko pratim a nemoguće je da se ne prati vaš rad, znamo da ste protiv ovih ustavnih promjena, a ovdje alimentirate na ovaj, tome zašto Vijeće ministara nije ovo pitanje pokretalo. Zato što nemamo nikakvih ustavnih ingerencija po ovom pitanju. Odluka Ustavnog suda nam je naložila i dala nam privremenu ustavnu ingerenciju da dođemo, da predložimo ovaj zakon. I zašto to radi Vijeće ministara? radi zbog toga što je to naložio Ustavni sud, Komisija za ljudska prava jer se ovdje radi o ljudskim pravima a ne, i došlo je na Vijeće minsitara kao problematika ljudskih prava a ne kao finansijska ovaj, problematika jer je ona i dalje na razini entiteta. Odgovor na pitanje gospodinu Bešlagiću je slijedeće; mi nemamo alternativu. Zašto? Zbog toga što Ustavni sud je rekao svoje. Psresude će od 17. početi dolaziti i onda ćete svi vi učestvovati u slijedećem scenariju. Ono što je obaveza entiteta, moguće da neko i to želi, okej, doći će na izvršenje sa Državnog proračuna i vi znate da oko tih rješenja nema rasprave. Ujutru kad rješenje dođe na izvršenje, ono se izvršava i skida se sa Državnog prorčauna. Znači, mi imamo samo jednu alternativu, a to je da smanjimo najmanje za 30% plate, ostavimo rezervu i da zadovoljavamo odluku Ustavnog suda. Drugog nemamo. Znači postoji jedan normalan put, a to je da ovaj parlament prihvati ovaj zakon i da Dom naroda prihvati ovaj zakon i da ne moramo ići u ove stvari. Ali Ustavni sud neće promijeniti svoju odluku niti mi tražimo od Ustavnog suda da promijeni svoju odluku. I moraćemo se ponašati na naćin da ako treba da nikome iz državnog budžeta ne isplaćujemo plate nego da riješavamo presude Ustavnog suda koji će sada doći na stotine, na hiljadu rješenja koje će automatski skidati sa državnog budžeta pare. Zato smatramo da je puno bolje da donesemo zakon i da idemo ovim pravcem poštujući Ustav.
Hvala lijepo. Ovako, slijedeći je redoslijed, gospodin Beriz Belkić, gospođa Majkić, Novaković, Zorić, Andrić. Imamo repliku. Gospodine Belkiću oprostite. Izvolite gospodine Zoriću. Jeste li vi repliku isto?
Pa ne znam šta,
Dobro, replika molim vas.
Ja mislim da je neprimjereno da ovdje predsjedatelj Vijeća ministara govori kako će koji zastupnik glasati o pojedinim stvarima na nekim slijedećim sjednicama. 46
Hvala lijepo. Gospodin Novaković, je li replika isto? Samo replika ima prijavljeno.
Prije toga naravno, ja ne mogu da vjerujem da sam ovo čuo a moguće je i da sam čuo. Naime, mi za danas nismo imali ustavni osnov, a onda je Ustavni sud nam dao ustavni osnov donijevši izgleda neustavnu odluku. Nije valjda Ustavni sud mogao donijeti ovu odluku ako nema ustavno uporište? Ili jeste.Izgleda da Ustavni sud može donositi i odluke suprotne Ustavu. Ali čak i da je donio Ustavni sud odluku suprotnu Ustavu a evo to sam sad čuo od predsjedavajućeg da jeste donio, nije niko dao pravo Savjetu ministara da predloži zakon, odnosno pojedine odredbe zakona suprotne Ustavu. Dakle nije, čak i ako jeste donio, nije donio odluku da mora član glasiti tako da onaj stav 2 u kome piše da je odgovorna BiH a zaduženi entiteti da daju pare. Nije valjda to napisao Ustavni sud. Doduše kako radimo, moguće čak i to da je napisao.
Dobro, riječ ima gospodin Beriz Belkić. Izvolite gospodine Belkiću.
Mislim da mi neke stvari ovde zaista moramo definitivno razjasniti. Dakle, kada je riječ o ljudskim pravima, pogotovo onim koja su predmet konvencija koje je ova država potpisala i garancija da će se na isti naćin na cijelom prostoru BiH ta prava štititi i ostvarivati, niko drugi nije nadležan nego država BiH jer svi ostali nemaju kapaciteta da to čine. To je jedno. Dakle da tu nemamo dileme jer ovaj zakon ide u pravcu da zaštiti ta ljudska prava. Druga stvar, niko izuzev državnog nivoa nema pravo emitirati obveznice. Je li tako? Ma pusti sporazum Momčilo, sporazuma je preko glave. Ja govorim šta su ivorne funkcije države. Dakle, ako je cijeli projekat i zakon u funkciji zaštite ljudskih prava o kojim cijelo vrijeme govorimo, država ima pravo i da donese zakon i da emitira obveznice i da rezervira sredstva iz ukupnih javnih prihoda za izmirenje i nadoknadu vizavi tih ljudskih prava. I ja vam tvrdim da je to tako i stvarno nemojte da se vraćamo na početak. Dajte da se vratimo na model, na način kako da što je moguće pravičnije u skladu sa opštim interesima riješimo problem. Hvala.
Hvala gospodinu Berizu. Majkić, Perkanović, Andrić, Sipović. Replika, gospođa Perkanović.
Isto replika.
Dobro, izvolite gospođo Majkić. 47
Dakle, odgovornost na Savjetu ministara vezano za ovaj zakon je sve do onog momenta dok ga ovaj Predstavnički dom ne usvoji. Dakle Prijedlog zakona je došao od njega i sve posljedice kvaliteta ili nekvaliteta tog zakona je na Savjetu ministara. Onog momenta kad ga poslanici u ovom Predstavničkom domu prihvate, sva odgovornost je na nama. Dadkle, nismo prihvatili zato što je zakon dobar ili loš, sa manama ili bez njih prihvaćen. E sad, šta znači ako se zakon ne prihvati? Svi znamo tu priču i taj demaklov mač, taj 17. stoji nam nad glavom ali možda je veća greška usvojiti ga bez obzira na taj 17. jer desiće nam se da ćemo izazvati nove probleme o kojim sad ne govorimo. Jel vi mislite da, usvojićemo zakon, jel vi mislite da ćemo ga moći implementirati, jel vi mislite da će ovi ljudi koji su došli ovde i ovako revnosno danima pratiti šta se dešava, jel vi mislite da će oni sjediti mirno i čekati da mi klimnemo glavom ovako i da ostanemo pri tome? Nemojte da se zavaravamo. Ozbiljna je tema u pitanju i neće tako lako proći, ma kako poslanici često donose odluku i dižu, pritišću ovo dugme onog momenta kad im je zakona već dosta i kad je toliko svi izmućeni, da jedva čekaju da se zakon završi. Nemojte da uradimo to, udariće nam se o glavu. Šta sprečava da se zakon vrati radnoj grup? Znamo ko su činili radnu grupu. Znamo u kakvim uslovima je radna grupa radila, bez ikakvog poslovnika, bez načina, znamo kako se vršilo preglasavanje u radnoj grupi i mislim da odatle potiče strah Savjeta ministara da zakon vrati na polazu ovu tačku. Milim da ćemo mnogo više problema napraviti ako ovakav manjkav zakon usvojimo.
Hvala lijepo. Gospođa Perkanović, replika isto.
Ja ću se samo osvrnuti malo na priću oko štićenja ljudskih prava. Ovim zakonom se uskraćuju ljudska prava, molim vas lijepo. Ako BiH na ovakav način treba da štiti ljudska prava, onda je to zaista kritično. Trebamo se malo zamisliti šta je to. Samo to.
Hvala lijepo. Gospodin Andrić. Molim vas kratko, više puta pa gospodin Sipović.
Ja se ispričavam što se više puta javljam, malo sam potaknut raspravom predsjedatelja Vijeća ministara. Očito da nije slušao kad sam ja obrazlagao svoj drugi i treći amandman. Upravo kroz moj drugi i treći amandman, njegovim usvajanjem dolazimo danas do zakona a ono što nam je sporno dajemo sebi prostora još 30 dana da kvalitetnije riješimo nego što je to predloženo u ovom zakonu. Pa evo, molio bih vas sve da obratite pozornost na ova dva amandmana a ovaj prvi koji sam redefinirao, molio bih da se glasa o redefiniranom amandmanu. Da, da, kad bude stavljen na glasanje. 48
Hvala lijepo. Gospodin Sipović, izvolite.
Moja malenkost da pomognem, da izađemo iz ove pat pozicije. Ja bih htio da nešto skrenem pažnju. Čuo sam od uvaženih poslanika, ja cijenim kad poslanici daju jedan amandman, pa uvide raspravu i mogućnost pa dođu do korekcije amandmana, da dođe do rješenja. To je mislim, konstruktivno i to je kvalitetno. I ovo što je Filip Andrić uradio, ministrica je rekla do koje. A ovo što sam pomno slušao, predsjednika Vijeća ministara, dajte gospodo da se ovako čujemo. Odluka Ustavnog suda je izvršna. Svakakav drugi zaključak da bi se prolongiralo, je smiješno. Ne može. Daje najbolja rjejšenja da raspravimo ovde ali odluka Suda je izvršna i ovo što je predsjednik, predsjedavajući rekao, nema komentara. Prema tome koliko je, uvažena gospodo, koliko je god Vijeće ministara odgovorno za ovo stanje, odgovoran je i ovaj parlament. Dalje, realitet nekog odnosa, da li se poštuje ljudska, evo uvaženom kolegi Novakoviću, je li tako, kad kaže, ustavnu odredbu da li je imao sad ustavna odredba ovog zakona, ima. Gospodin Belkić je rekao u članu 2. stav 2 Ustava BiH, kad kaže, da se zaštita ljudskih prava po Evropskoj konvenciji moras donijeti zakon, pa čak izmijeniti odredbe Ustava ako su u suprotnosti, uskraćuju. A to su imovinski zakoni. Dalje, u pogledu zaštite imovinskih prava. Molim vas, morate da shvatite, Evropska konvencija kaže, zagarantuje se imovinska prava i vlasništvo. Ali, kaže protutežu i javni interes.Prema tome, ja sam apsolutno za to da se ovim ljudima i ovo što je bilo rasprave, dajte jedan da dođemo do zakonskog rešenja, dajte, otkud mi znamo šta je ovde od predlagača bilo, možda će nekih faza biti takvih gdje ćemo možda ubrzati rešenja ova podzakonskim aktima kako će nam priliv sredstava biti to, ali je važno da ovaj parlament i ovo vijeće minsitara i ovaj parlament u krajnjoj liniji ispoštuje odluku Ustavnog suda, a ko brani gospodi da, ja ću uvijek biti na raspolaganju da svaku stavku evo polako razmišljamo. Evo, Amila Omersoftić je predlagala sukcesije, kako, gdje, da napravimo jedan problem međunarodne prirode, ko je uzeo novac BiH deviznih štediša. I dalje, da otvorimo pitanje, kad kaže da su banke koje su uzimale za devize novac, davali kredite. A ko je koristio te kredite u razvoj i što su ti, denaunacijom ti krediti obezvrijeđeni i prevaljena odgovornost na nekog drugog. Prema tome, ima puno rješenja ali kad smo došli u ovu fazu, ja sam doista uvijek kritikujem i dajem određene sugestije za poboljšanje nečega. Ali, kad smo došli ovdje moramo biti pragmatični. Ne možemo mi na Vijeće ministara, ja kritikujem premijeru ponašanje vaših ministara ono, ali kad su u pitanju strateške stvari, ja sam potpuno svjestan odgovornosti i Vijeća ministara i ovoga parlamenta i mene kao poslanika. Ne možemo praviti cirkus, da nam se prevodi izvršenje Ustavnog suda prisilnim putem i da narod nešto obaviještavamo Ustavni sud eto ko mi se sporazumili sa predlagačima da ćemo povući na 30 dana. Pozivam se i dajem vam se na dispoziciju kao pravnik, da ono što je sve u pitanju toga, poboljšanje u narednom tekstu, ali sugerišem vam, bolje vam je početak zakona nego da prolongiramo ovo u nedogled. I molim vas još jedna, predsjedvajući, ja poštujem svakog poslanika, evo vidite vi, mene kritikujete nekada, ja sam vrlo oštar retorik, retoričar, ali ja nikad ne vrijeđam nikoga. Prema tome, bez obzira što ja kritikujem neko ponašanje u Vijeću ministara, ja ne mogu 49 prihvatiti kao poslanik da je neko opljačkao nekoga. Ovo Vijeće ministara, po meni, treba biti realan, nije nikoga opljačkalo.
Hvala vam lijepo. Imamo slijedeću situaciju. Znači, gospodin Špirić i Živković od zastupnika i gospodin Terzić, još su prijavljeni za riječ. I molim vas da time završimo.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice poslanici, predsjedvajući Vijeća ministara, članovi vijeća, uvaženi gosti, pokušavam da na tragu onoga o čemu je kolega Selim Bešlagić, pokušavamo tražiti izlaz iz ove situacije ukoliko postoji raspoloženje u Parlamentu. Svjesni ograničenja koje je dao Ustavni sud, to ja želim da poštujem i sam sam dao doprinos da krenemo u drugu fazu, ali mi smo se susreli ovde sa onim što imamo i sa nečim, a to je pitanje može li biti bolje, može li biti jeftinije za državu, može li biti bolje za devizne štediše? Ja imam ovde jedan proračun ili račun u kojem je Vijeće ministara išlo sa jednakim polugodišnjim anuitetima koji iznose 273.836 miliona, ukoliko se ide za 13 godina. I imam ukoliko se ukalkuliše blaga stopa privrednog rasta, blaga stopa privrednog rasta za 10 godina, dakle da uštedu od 50 miliona konvertibilnih maraka. Je li to ova država ima tu komociju da se odrekne tih 50 milona? Zato vas molim, dajte da pokušamo tražiti rok i vrijeme. Slažem se ja i nisam za to da jedni danas, ja cijenim da i Vijeće ministara želi da nađe dobro rješenje kao što hoćemo i mi, ali se ono traži za jednu populaciju koja mora biti zadovoljna tim rješenjem. Ne treba nam zakon da bi udovoljili odluci Ustavnog suda. Možemo li smoći snage da na ovom nivou, dakle ima li poslovničke mogućnosti, ima li volje, prekinemo čitanje, obavijestimo Ustavni sud. Dakle da obavijestimo Ustavni sud i da tražimo da ćemo u roku od 30 ili 60 dana, ako su čekali ljudi 15 godina, ja mislim da će ćekati i 2 mjeseca da dođemo do rješenja koje ih zadovoljava, koje je optimalno u kojem država štiti svoje resurse. Ali ovo, ako je ovo računica da za 10 godina ukoliko se uračuna blaga stopa privrednog rasta, država štedi 50 miliona KM u odnosu na predlog koji imamo, pa ne mogu da shvatim. Dajte, nemojte ovde dakle postoji politička volja ali ono što ja želim da vidim, mora postojati i matematika i nije bitno čija je nadležnost. Račun, da znam šta je jeftinije, bolje, jesu li resursi na raspolaganju. Zato ja mislim da bi dobro bilo da smognemo snage, nije proglem da Kolegij uputi pismo Ustavnom sudu, da smo došli do kraja da se izjasnimo, da molimo u ime dakle, te populacije čiji problem riješavamo, u ime države da odluka stane 2 mjeseca ili 60 dana da dođemo do dobrog zakona. Neće se ništa desiti ukoliko ponovo sjednemo s Vijećem ministara i tražimo bolje rješenje od ovog koje je ponuđeno. Ja mislim da ono, da ono, evo u tom smislu pokušavam da pomognem svima nama i Vijeću ministara. Nije problem, meni je najlakše da se izjasnim, vjerujte. Moje je izjašnjenje negativno i to nije problem, ja neću glasati za ovaj zakon. Hoću da stvorimo zakon za koji mogu da glasam. Ali, ja vas molim, gospođo ministrice, molim vas, dakle nemojte štediti truda, dobićete vi danas, nije, evo prošlo je prvo čitanje, pretposavljam da će ovaj zakon proći i drugo čitanje, dobićete nezadovoljnu kategoriju koja traži ovaj zakon a nije nam to cilj. Dakle, jeste pritisak rok Ustavnog suda ali možemo tražiti aktivan odgovor. To je naš Ustavni sud državni, poštujemo njihove odluke. Molimo ih da stanu sa izvršenjem dok donesemo dobar zakon. Ako ovaj parlament hoće da 50 donese tu odluku. Hvala vam lijepa. Ako neće, moj stav je nažalost kakav je bio i u prvom čitanju. Hvala.
Hvala, doktor Živković želite li vi?
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, dosta smo slušali pozivanje ovdje na Ustavni sud i na odluku Komisije za ljudska prava pri Ustavnom sudu BiH, međutim ja bih zamolio sve one poslanike koji su se pozivali baš na tu odredbu da se sjete i onih odredaba i odluka Ustavnog suda kad se tiće isplate penzija. Znači na mjestu gdje se z.... u BiH i na onu drugu odluku u vezi sa vojnim stanovima. Znači, odluke Ustavnog suda kako ste vi svi ovdje rekli, ne komentarišu se nego se sprovode. Znači, tebali bi se sjetiti tih odluka i da, jedini argument ovde bude samo odluka Ustavnog suda. Ako se sjetimo tih odluka onda ne moramo tako da prićamo. Ovde treba da budu neki drugi argumenti i ako ćemo donijeti zakon čime ćemo kršiti ponovo ljudska prava tih istih ljudi od kojih sada ovde radimo taj zakon, onda ne znam čemu ovaj posao. I onda je bolje da napravimo zakon čime nećemo ponovo kršiti ljudska prava.
Hvala lijepo. Gospodin Terzić, izvolite.
Ja mislim, gospodine Živkoviću da jeste u pravu i da stvarnoentitetske vlade morale bi odgovoriti kako se odnosi prema odlukama Ustavnog suda. Ova odluka Ustavnog suda se odnosi na Vijeće ministara i mi dajemo primjer kako se treba ponašati prema odlukama Ustavnog suda. I stanovi i penzije su isključivo nadležnost entiteta i zbilja bi možda trebalo čak povesti i parlamentarnu raspravu kako se entiteti odnose prema odlukama Ustavnog suda. Ono što želiim da kažem kao odgovor na pitanje je li se ovim krše ljudska prava. Ovaj zakon, ovaj tekst zakona koji danas imate pred sobom i amandmane koji su prihvaćeni, su od strane Komisije Ustavnog suda za ljudska prava ocijenjeni kao rješanja koja su u duhu njihove odluke, što znači da obezbjeđuju zaštitu ljudskih prava. A ako mislite da je ljudsko pravo da neko bude prevaren, pa da mu se obeća pošto smo u izbornoj godini, da će dobiti 200 miliona više nego što je to moguće i realno, onda može ih se i tako ostvarivati ljudska prava, samo ovo vijeće ministara govori o realnim stvarima i o realnoj zaštiti ljudskih prava. Mislim da bi bilo jako loše kada bismo prolongirali usvajanje zakona. Zbog čega? Zbog toga što bilo kakvo prolongiranje zakona podrazumjeva da nema verifikacije u ovoj godini, u 2006. nego u 2007. jer fino vam stoji u zakonu da 6 mjeseci nakon usvajanja zakona se riješava pitanje verifikacije. Zato predlažem da prihvatite ovako zakonsko rješenje usaglašeno je sa svima onima koji trebaju da se usaglase. Sve ostalo su obećanja bez pokrića. Ponovo podvalćim da 0,5% znaći 100 miliona i znaći produženje roka sa 13 na 17 godina.
Hvala lijepo. Doktor Kunić. Molim vas da privodimo kraju i da se izjašnjavamo. 51
Hvala predsjedavajući. Mislim da racionalno je prihvatiti predlog gospodina Špirića. Oćito nema saglasnosti oko prihvatanja ovog zakona danas. Dakle, ipak zahtijevaju neki elementi da se doradi, odnosno da se sagledju objektivno okolnosti sve. Dakle, ako nema stvarnih mogućnosti vreme će pokazati da nema stvarnih mogućnosti. Ali, da se sagledaju sve varijante. Prema tome, nije korisno da dalje raspravljamo. Dajte to na glasanje i da prihvatimo to stanovište, da se odgodi izglasavanje ovog zakona, da se obrati Ustavnom sudu da shvati okolnosti u kojim se nalazimo i da mislim, neće Ustavni sud, ništa se desiti neće. Evo gospodin Živković je spomenuo neke odluke nisu izvršene od strane entiteta jednog a ne drugog. Vi znate kad su donesene odluke za jedan entitet da je Ustavni sud vrlo brzo se sastao i donio privremene mjere po tom pitanju. Ovaj put, Ustavni sud nije donio privremene mjere. I to treba reći na ovom parlamentu. Prema tome, postoje očito i tamo različiti aršini. Meni je žao što ovo moram reći. Prema tome, mislim da nema nikakvih bojazni da odgodimo ovako nešto i da saopštimo Ustavnom sudu i da zatražimo od tog jeli, veliko razumjevanje. Hvala.
Još gospođa Leho, izvolite.
Predsjedavajući, pošto je ovdje prisutan gospodin Jure Pelivan, a on je bio viceguverner Narodne banke BiH za devizno poslovanje, bio je alfa i omega deviznog poslovanja i mislim da je i danas najkompetentnija osoba koja će nam dati odgovor, da li je stara devizna štednja bila defakto deponovana kod Narodne banke Jugoslavije ili proforma radi zaštite od negativnih kursnih razlika, da sve banke u Jugoslaviji ne odu u gubitak, kad je počela drastična inflacija. To je vrlo važno za glasanje po ovome zakonu.
Šta predlažete?
Bio je i na javnoj raspravi. Da nam kaže je li stvarno bila stara devizna štednja defakto ili proforma. To je vrlo bitno. Da li je postojao stvarni deozit deviznih štednih uloga kod banaka u inostrasnstvu ili su banke dobile dinarsku protuvrijednost za taj depozit, za pokriće svojih plasmana. To će riješiti glavnu dilemu jer još uvijek ima dilema da su sredstva negdje bila pa ih mi nismo dobili.
Molim vas, mi nismo do sada davali riječ a ovde vidite da imamo gospodu, sviju smo ih poštivali, oni nas ovdje strpljivo slušaju čitavo jutro, dostojanstveno i sabrano. Ja u ime Kolegija mogu samo pitati odobrenje Doma da se da izravan odgovor na ovo pitanje do jedne minute, ako se Dom slaže?
Ali ovo je eksperta molim, znači. 52
U funkciji određivanja zastupnika po konkretnom pitanju.
Da konkretno pitanje.
Molim. Jure izvolite. Molim vas.
Poštovani zastupnici, ja veoma intenzivno radim u posljednje četiri godine na ovim pitanjima devizne štednje. I da se ogradim, od svih mogućih sumnji ni jednog feninga nisam naplatio honorara niti sam želio da naplatim za te poslove. Proveo sam vijek kao bankarski djelatnik i mislim da imam svoju jednu veliku obavezu i prema štedišama sa kojim sam surađivao i bankama da pomognem. Odgovorno danas tvrdim, ja sam prikupio sve podatke od federalnih banaka sa područja Federacije i Distrikta Brčko. Imao sam odličnu suradnju sa ljudima iz RS na prikupljanju tih podataka. Ja vam odgovorno tvrdim da iznos koji je ugrađen u Nacrt zakona, nikako neće biti veći, može biti samo manji. To je moj definitvno stanoviše i biće manji, jer nisu svi poslovi isčišćeni, naročito kamata iz ratnog perioda kad je bila pripisana itd. na određenim područjima. Drugo, daleko najveći dio devizne štednje banaka deponiran je u Narodnu, bivšu Narodnu banku Jugoslavije, tako da je pred ratni sukob krajem '91.godine, efektivno deponirana štednja, novac devizni u Narodnoj banci Jugoslavije iznosio svega oko 15% od ukupne štednje. I, približno toliko je ostalo deviznih rezervi kod Centralne banke kod Narodne banke Jugoslavije. I, one su bile predmet sukcesije. Daleko najveći dio tih sredstava se odnosi na deviznu štednju. To što je ostalo, ovaj, kao predmet raspodjele sukcesije po Aneksu C Okvirnog sorazuma o sukcesiji. Prema tome, mislim da suviše vremena trošimo i ovaj, i da sumnjamo u prostupak verifikacije. Verifikacija će se izvršiti molim vas, ove godine ili dogodine. Polako. Sve mora doći na svoje mjesto, dokumentacija ali mi preliminarne projekcije možemo danas praviti. Prema tome, preliminarne projekcije su moguće. Ja sam 7-8 projekcija napravio. Više eto, molili me štediše i ja sam pobuđen, međutim nisu dovoljno nailazile na nekakva razumjevanja ali nije to bitno. Ja mislim da mi možemo kvalitetno napraviti projekcije i ne vidim razloga, evo kad je maloprije spomenuto. Jedna računica jednakih anuiteta, isplata jednakih polugodišnjih anuiteta, dakle i godišnjih, od 13 godina i druga sa progresivnom otplatom počevši prve godine od najmanje koja nosi manju obavezu u prvoj godini u drugoj u trećoj, nego ona jednakih anuiteta u 13 godina, dakle od 10 predstavlja u prve, druge, treće godine manju obavezu ukupnu. Prema tome treba uskladiti projekciju sa mogućim očekivanim privrednim rastom države. I, lako ćemo doći do sporazuma. Ali moramo ući u tu jednu detaljnu računicu. Ja se izvinjavam što ovdje tako iznosim, došao sam do nekog podatka, ne znam ni ko mi ga je dostavio, ovi međunarodni određeni ovdje ovaj, faktori, izradili su stepen zaduženosti. Pa, su u zaduženost Federacije kao osnovicu da bi izračunali procenat, uključili samo federalni budžet, samo budžet Federacije ni kantone iako je to sastavni dio recimo prihoda Federacije 53 itd. i druge. Mislim, mnogo mi po nekad lutamo jer u cjelini stvari ne sagledamo. Nemojte da se toliko opterećujemo verifikacijom. Ona će biti izvršena. I to posve precizno. Nikome neće biti isplaćeno ni 100 maraka ni 500 maraka ni drugi iznos dok se sve to ne verificira. Ali, preliminarna projekcija može čak da bude priložena kao prilog zakonu. Prema tome to je jedno. I, drugo, zaista je dug rok. Sve su druge države, istina u ovoj sjednici bile u povoljnijoj situaciji od BiH, to nije sporno ali evo i ovaj moratorij oko isplate, oko obračuna kamate već 15-a godina, pa sad još treba toliko dugo odlagati izvršenje, mislim da se može računati, određeni zastupnici su ogovorili o tome, može se računati ne samo na keš iznos da prime, ima drugih mogućnosti zaista koje treba sagledati. Prema tome, ja gledam sa optimizmom. Treba malo sjesti, treba malo stvarno ovaj, sa stručne strane malo i verificirati te stvari,
Koji su to rokovi gospodine Pelivan u koji se to može,
Pa ja ne bih ovdje na govornici iznio taj rok, ja sam radio verifikaciju, projekcije i po zahtjevu štediša 5 godina, pa 8 godina, 10 godina, pa 13
Ma ne u kom roku možemo doći do izračuna, da imamo izračun?
Tako da ne bih se sad ja izjašnjavao ali mogu se tražiti
Ne mislim koliko godina, neko u kom roku se može doći do preciznih izračuna?
Za čvršći stav oko zakona?
Da, to mi nemamo više vremena
Najviše mjesec dana. Ako ćemo svi raditi i ako ćemo pošteno pristupiti toj obavezi, naviše za mjesec dana. Hvala.
Hvala lijepo. Ja molim gospođu Todorović da proćita odluku Ustavnog suda. Ja želim biti odgovoran čovjek, kao predsjedatelj oko ovog doma, isto tako kao i ovi ljudi iz Vijeća ministara. A i trebamo znati mislim, ja razumijem sve, ja bih bio spreman da se to još prolongira. Ja vam sad govorim svoje osobno mišljenje. Nisam se uključivao, da dođemo do 54 kvalitetnijeg izračuna i povoljnijih rješenja za štediše ali ako stvar bude ticala se pravne izvršnosti i onda nismo ništa napravili, i tu je velika odgovornost na ovom domu. Izvolite,
Htjela bih vas potsjetiti da se mi nalazimo u drugom čitanju i da više novih amandmana nema. Stoga upozoravam poslanike koji žele podnijeti nove amandmane u skladu sa članom 94. tačka 3. onda može samo po sledećim uslovima: nakon što rasprava otpočne, a rasprava je otpočela u drugom čitanju i skoro je okončana, oni mogu da ulože nove amandmane samou dva slučaja, kada se odnosi na nove aspekte koje Komisija nije mogla uzeti u obzir ili kada nastaje usaglasiti dva ili više prijedloga o kojim se vodi rasprava. Ja ne vidim novih amandmana. Amandmane koje su dobili na stolove, koji su poredani redosledom na članove na koje su uloženi su pred Domom. Što se tiče odluke Ustavnog suda, želim da vam kažem sledeće. Odluka Ustavnog suda je objavljena u Službenom glasniku i ona je potpuno jasna i decidna. Da ne govorim o dispozitivu odluke. Znači u dispozitivu stoji šta ide van snage, šta se ukida. Znači dijelovi zakona RS koji se odnose na staru deviznu štednju, Federacije takođe u dijelu koji se odnosi na staru deviznu štednju i Zakon Brčko Distrikta BiH koji je, baš ima taj naziv Zakon o regulisanju pitanja stare devizne štednje. Znači to više ne postoji. Odluka glasi ovako – nalaže se Parlamentarnoj skupštini BiH da u roku od 3 mjeseca od dana objavljivanja ove odluke u Službenom glasniku BiH donese zakon kojim će regulisati pitanje isplate stare devizne štednje. Taj rok ističe 17. ujutru, jer je Odluka objavljena znači 16. januara 2006.godine. Ja sam dužna da kažem sledeće – prema pravilima Suda tačka 74. meni je žao ako vas maltretiram a mislim da je dobro po nekad i čuti, koja je objavljena u "Službenom glasniku" broj 60 iz 2005.godine, odluke Ustavnog suda su konačne i obavezujuće i dužno ih je poštovati svako fizičko i pravno lice. Svi organi vlasti dužni su u okviru svojih nadležnosti utvrđivati Ustavom i zakonom u okviru svojih utvrđenih ustavnih zakona dok provedu odluke Ustavnog suda itd. I sada da ne budem, da ne čitam sve odredbe, da vas ne maltretiram. Kraj svega je – u slučaju nepostupanja, odnosno kašnjenja u izvršavanju ili obavještenju Ustavnog suda o poduzetm mjerama, Ustavni sud donosi rješenje kojim se utvrđuje da Odluka Ustavnog suda nije izvršena, odnosno može da odredi način na koji će se odluka izvršiti. Ovo rješenje dostavlja se nadležnom tužiocu, odnosno drugom organu nadležnom za izvršenje kojeg odredi Ustavni sud. Ovo rješenje dostavlja se nadležnom tužiocu. Prema tome, želim vam reći da ja poštujem zaista svu raspravu koja je vođena, ali mislim ovo su pravne stvari koje se trebaju znati kojih bi se, koje bi morali uvažavati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem se gospođi Todorović.
Dajte ljudi da više idemo. 55
Molim vas gospodine Živkoviću, nisam vam dao riječ. Mi smo zaključili raspravu. Ako imate nešto povodom ovog što je gospođa Todorović rekla. Izvolite. Oprostite, ali mislim da, zbog drugih zastupnika koji su.
Gospodine predsjedniće, ja bih zamolio gospođu Branku, sekretara Parlamenta, sozbirom da nas je upozorila na Odluku Suda i vi ste to tražili da pročita, da nam kaže kod nas onda ovdje ako glasamo ovdje protiv ovoga zakona svjesno kršenje te odluke Ustavnog suda. Imamo li kakvih konsekvenci u vezi stim itd. Hvala.
Ne, za svoj glas ne možete odgovarati. Evo ja sam odgovorio.
Ovo je interesantno pitanje. Ja sam.
Da li bi mogli to odgovoriti? Molim vas evo kada već pitam.
Evo, ako imate neki komentar.
nije uključen
Zašto me upozoravate?
Čita, samo čita.
Izvolite Branka.
Ja mislim da nisam dosadan sekretar, ali dužna sam ipak da kažem neke stvari. Ja ne znam kako će Ustavni sud reagovati. Sa 17. ujutru mi bi trebali imati nekakav zakon je li da bi izvršili Odluku Ustavnog suda. Koje će konsekvence biti, žao mi je ja ne znam kako će Ustavni sud postupiti. Ja bih voljela pitati Ustavni sud hoćete li nam nešto učiniti ako prolongiramo za mjesec dana da dobijemo na kvalitetu, ali to moramo da pitamo Ustavni sud.
Hajde da pitamo. 56
Pa to mi i tražimo. [[zajednička diskusija]]
Molim vas određujem stanku od 15 minuta i molim predsjednike klubova da dođu. [[PAUZA]] Predsjedatelj Vijeća ministara gospodin Adnan Terzić. Izvolite.
Dame i gospodo u pauzi smo pokušali naći kompromis i izlaz iz ove situacije ne raspravljajući više o stvarima koje se odnose na Ustavni sud itd. Naš prijedlog je da se prihvati amandman gospodina Filipa Andrića, amandman broj I koji glasi - da obračunata i neisplačena kamata prema ugovorima iz člana 1. stav 1. nakon 1.1.1992. godine se stornira i do istog datuma i od istog datuma pa do stupanja na snagu ovog zakona vrši se novi obračun kamate po stopi od 0,5%. Mislimo da prihvatanjem ovog amandmana se stiču uslovi da se zakon prihvati, što je u ovom momentu najbitnije, ali dozvolite mi samo još da kažem jednu stvar, obzirom da je se i u pazuma, a i do sada puno čulo rasprave oko verifikacije i postavlja se, postavljaju se zahtjevi, postavlja se upit da li treba verificirati. Dakle, štednja je bila garantovana od bivše države. I u svakoj knjižici je fino pisalo na kraju da država garantuje štednju. Država se raspala. Nema ništa od te štednje. Sada ova država Bosna i Hercegovina na ovom, na osnovu ovog zakona kaže mi garantujemo. Ali da bi znali šta garantujemo moramo izvršiti verifikaciju i neka niko ne misli da možemo ad hoc prihvatiti da garantujemo za nešto zašto nismo utvrdili verifikaciju. E tu će se otvoriti prostor na toj verifikaciji onda da i ekonomski iznesemo i ovaj amandman gospodina FIlipa Andrića. Ja znam da i u ovoj sali i u Bosni i Hercegovini ima dosta ljudi koji, kojima se ne sviđa ovakav stav, ali ja kažem da je to jedini mogući i ispravan stav. Država mora verificirati sve pojedinačno svaki slučaj. Hvala.
Hvala vam lijepo. Čuli smo mišljenje predlagača. Ja predlažem dakle da se mi izjasnimo o amandmanima i o Zakonu u cjelini, jer su to obveze koje imamo prema Odluci Ustavnog suda. Ako gospodin Špirić insistira ja ću mu staviti prijedlog na glasovanje.
Ja molim da se stavi. Ako dobije podršku dobije, ako ne dobije. 57
Ali ja mislim da smo svi odgovorni ljudi i da znamo šta imamo na stolu.
Baš radi toga.
Da se odloži mjesec dana da se zatraži od Ustavnog suda, to predlaže Špirić.
Znači ja stavljam prijedlog gospodina Špirića na izjašnjavanje. Glasujte sad. - Prijedlog nema većinu. Prelazimo na izjašnjavanje o amandmanima. Čuli smo stav Vijeća ministara šta je za njih prihvatljivo od amanamana. Molim. Ja molim zastupnike da vođenje stjednice ostave Kolegiju, a da oni rade svoj dio posla. Mislim da je to poštena ponuda, jer ja poštujem vas. Idemo prvo na amandman I gospodina Nikole Špirića. Ispričavam se nije jasno ovdje gospodinu Novakoviću, znači prvo idemo na amandman gospodina Novakovića koji je
Koji predlaže da se amandman II Komisije briše.
Molim zastupnike da se izjasne o ovom amandmanu. Uzmite pregled amandmana i idemo redom. Glasujte o prvom amandmanu gospodina Novakovića. Glasujte sad. Uzmite amandmane i idemo ponovo. Neću ponavljati više glasovanje. Znači amandman gospodina Novakovića da se amandman II Komisije briše. Glasujte sad. - Amandman nema opću većinu. Idemo dalje. Amandman I gospodina Nikole Špirića. Glasujte sad. - Nema opću većinu. Prelazimo na amandman I gospođe LJiljane Milićević. Glasujte sad. - Ni ovaj amandman nije prihvaćen, 10 za, 19 protiv. 58 Prelazimo na amandman II gospodina Nikole Špirića. Glasujte sad. - Za 11, 17 protiv. Ni ovaj amandman nije prihvaćen. Amandman I gospođe Ruže Sopte.
Gospodine predsjedavajući, ja bih povukla svoj amandman obzirom da prihvaćen amandman gospodina Andrića.
Hvala vam lijepo. zahvaljujem se gospođi Sopti. Prelazimo na amandman I gospodina Filipa Andrića koji je prihvaćen od Vijeća ministara. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Znači bez glasovanja protiv, sa 21 za, dovoljnom entitetskom većinom prihvaćen je amandman I gospodina Filipa Andrića. Prelazimo na amandman III koji je podnjio gospodin Nikola Špirić. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Nema dovoljnu većinu. Prelazimo na amandman I gospodina Momčila Novakovića. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - I ovaj amandman nema potrebnu većinu. Prelazimo dalje na amandman II Momčila Novakovića. Molim da se izjasnite. Glasujte sad. - I ovaj amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman IV gospodina Nikole Špirića. Molim vas da se izjasnite. Glasujte sad. ___________(?) Možemo li ponoviti glasanje. Sve možete. Samo zatražite da tražite ponovno glasovanje. Znači traži se ponovno glasovanje. Tražite. 59 Molim vas da se o amandmanu IV gospodina Nikole Špirića ponovo izjasnimo. Molim zastupnike glasajte sad. /veza u prekidu/ Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Nema potrebnu većinu. Prelazimo na amandman II gospodina Filipa Andrića. Sad ću ja malo glumiti Nikolu, kada je važan amandman on zna kako sugerirati da pročitaju. Molim vas da se izjasnite o amandmanu II gospodina FIlipa Andrića. Glasujte sad.
Ovo je najvažniji amandman.
Ponovno izjašnjavanje. Dobro. Hvala lijepo. Mislio sam, učinilo mi se ustvari. Prelazim na amandman V gospodina Nikole Špirića. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. Je li sporno nešto? Gospodin Sipović Izvolite. Molim zastupnike da se o amandmanu V gospodina Nikole Špirića ponovo izjasne. Glasujte sad. - Evo i poslije ponovljenog glasovanja znači nema većinu. Prelazimo na amandman VI gospodina Nikole Špirića. Izjasnite se. Glasujte sad. - Nema potrebnu većinu. Prelazimo na amandman VII gospodina Nikole Špirića. Molim vas da se izjasnite. Glasujte sad. - Nema ni on potrebnu većinu. Prelazimo na amandman II gospođe Ruže Sopte. Ostajete li kod amandmana? Molim zastupnike da se izjasne oko ovog amandmana. Glasujte sad. - Nema potrebnu većinu. Prelazimo na amandman VIII gospodina Nikole Špirića. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Nema ni on potrebnu većinu. 60 Prelazimo na amandman III gospodina FIlipa Andrića. Molim zastupnike da se pripreme. Glasujte sad. - Znači amandman nema dovoljnu većinu. Prelazimo na amandman II gospođe Milićević. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Nema potrebnu većinu. Prelazimo na amandman III gospođe Sopte. Pripremite se. Glasujte sad. - Znači nema opću većinu. Prelazimo na amandman IX gospodina Nikole Špirića. Molim zastupnike da se pripreme. Glasujte sad. - Nema opću većinu. Prelazimo na amandman III Ljiljane Milićević. Zastupnike molim da se pripreme. Glasujte sad. - Nema većinu. Prelazimo na amandman X gospodina Špirića. Pripremite se. Glasajte sad. - Nema opću većinu. Prelazimo na amandman IV Ljiljane Milićević. Pripremite se. Glasujte sad. - Nema opću većinu. Imamo još dva amandmana. Amandman XI gospodina Špirića. Pripremite se. Glasujte sad. - Nema opću većinu. I posljednji amandman, amandman IV gospodina Filipa Andrića. Pripremite se. Glasujte sad. - Nema opću većinu. Time smo iscrpili, prešli izjašnjavanje o amandmanima. 61 Prelazimo na izjašnjavanje o Zakonu, o verifikaciji i izmirenju obveza po osnovu računa stare devizne štednje u drugom čitanju. Pripremite se. Glasujte sad. - Znači Zakon ima opću većinu. Nema entitetsku. Nema suglasnosti. U Kolegiju sada idemo u drugi krug izjašnjavanja. Glasuju oni koji su protiv. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Znači konstatiram da je Zastupnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine usvojio Zakon o verifikaciji i izmirenju obveza po osnovi računa stare devizne štednje. Ja se svima koji su danas, evo čitav dan sudjelovali u radu oko ovog zakona, kao i predstavnicima Udruge štediša zahvaljujem i predstavnicima Vijeća ministara i prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, to je Ad.4. Prijedlog za glasovanje o nepovjerenju Vijeća ministara Bosne i Hercegovine Ja ću vas podsjetiti. Mješoviti klub zastupnika SPRS plus neovisnici zastupnici podnjeli su 7.3. ove godine inicijativu za glasovanje o nepovjerenju Vijeću ministara Bosne i Hercegovine. Vi ste inicijativu dobili. Inicijativa je podnesena sukladno Poslovniku Doma i uvrštena je u dnevni red sukladno Poslovniku. Nadam se da su vam poznate odredbe Poslovnika koje tretiraju pitanje glasovanja o nepovjerenju. Ja ću vas podsjetiti samo na članak 119. i 120. Poslovnika. U članku 119. propisano je u stavku 1. da svaki od predlagatelja ima pravo da na sjednici Doma obrazloži prijedlog za izglasavanje nepovjerenja Vijeću minitara, a u stavku 2. kaže se da Vijeće ministara ima pravo odgovoriti i iznjeti svoj stav nakon čega se otvara opća rasprava. U članku 120. stavak 1. kaže se – nakon završetka rasprave prijedlog o nepovjerenju stavlja se na glasovanje. U stavku 2. ovog članka takođe stoji ako prijedlog ne bude usvojen može se glasovati o drugim inicijativama u svezi sa ovim prijedlogom. Evo to je bilo u smislu procedure i podsjećanja. Ja otvaram rasrpavu. Za riječ se javio predsjedatelj Vijeća ministara, gospodin Terzić. Izvolite.
Dame i gospodo ja sam se javio da pokušamo otkloniti sve sumnje u i špekulacije da li je 62
Molim vas za pozornost.
da li se namjerno zakazala sjednica u vrijeme kada je jedan broj poslanika između njih i onaj koji je pokrenuo ovu inicijativu opravdano odsutan. Dakle, ja u ime Vijeća ministara bih predložio ovom parlamentu da danas se ne izjašnjavate o. Mi smo spremni i znamo da može danas glasanjem o zahtjevu o povjerenju o glasanju o povjerenju može bez ikakvih problema proći u korist Vijeća ministara, ali ne želimo da se ponovo otvaraju, kao što je dobri stari običaj u našem političkom životu da se ponovo otvaraju špekulacije i da ponovo se danima raspravlja je li neko ovdje napravio prevaru ili ne. Moje vijeće ministara i mene lično interesuje šta ovaj parlament misli o nama, da li mi za svoj rad imamo podršku ili nemamo i to nije samo stvar hoćemo li ostati na svojim pozicijama, nego je stvar da li stvarno Parlament podržava projekte koje mi vodimo i da li stoji iza evropske orijentacije ovog vijeća ministara. Pošto nema 11 ili 12 poslanika moj prijedlog je i ako hoćete i molba vama da se danas ne izjašnjavate, ustvari ne vodimo nikakvu ni raspravu, nego da to ostavimo za sjednicu od 24. kada će svakako svi poslanici biti jer će se raspravljati o ustavnim amandmanima stim što bi molba bila odmah u startu da prije rasprave o ustavnim amandmanima obavimo raspravu i glasanje o povjerenju Vijeću ministara. Pa dobro evo šta god hoćete radite. Pravo da vam kažem vidim da bilo koja naša inicijativa dolazi na vrlo negativne reakcije iz
Pa nije baš tako, malo smo prihvatili
Dobro, to zato i hoćemo da bude kompletan Parlament kad se bude glasalo o nama, a ne da nam se pripisuje da se provlačimo kroz kišne kapi. Što se nas tiče naši mandati su vam na raspolaganju. Hvala.
Hvala gospodinu Terziću.
To ne znači da sam podnio ostavku.
Ovako. Dr. Lagumdžija, pa dr. Kunić, pa gospodin Potočnik. Molim vas kratko.
Šta molim vas?
Ništa, samo izvolite vi gospodine. 63
Izvinjavam se, nisam bio čuo. Zahvaljujem se predsjedavajući. Ja moram priznati da sam prijatno iznenađen nakon premijera Terzića, ne u cjelosti. Naime, mislim da je ovo vrlo korektno s njegove strane što ovako predlaže, jer čak da budem precizan danas mu je veća šansa danas da dobije podršku nego sljedeći put. I zato smatram da je još, tim više cijenim ovaj potez što radi, jer u krajnjem slučaju sasvim je razumljivo da čovjek hoće da zna ima li ili nema podršku u ovom parlamentu. Pa bih ja zamolio gospodine predsjedavajući, ako ste rekli da vam je svejedno onda zaista nemojte sjednicu 24. odnosno 25. uslovljavati da prvo raspravljamo o ovome pa onda o amandmanima, jer to što se mene tiče je apsolutno ne prihvatljivo. 25. je sjednica koja je prije svega posvećena amandmanima, a vi ako hoćete da budete korektni do kraja, ili 26. sejedno, mislim nije svejedno znam, ali dakle sjednica koja je sljedeća. A ako hoćete baš do kraja da budete, ja vam nudim, predlažem vam da mi raspravljamo na sjednici na kojoj ćete nam vi dati ono što ste dužni da nam date, a to je izvještaj od prije 3 mjeseca PDV-a. I taman će to biti fina prigoda da raspravljamo o sadržini, a ne o ovim je li. I eto, tako da, ali ne insistiram da to vežete za PDV. Bože sačuvaj. Ne pada mi na pamet da to vežemo za PDV, ali insistiram dozvolite gospodine predsjedavajući, ne prihvatam da sljedeća sjednica 25. počinje sa ovim pa onda sa amandmanima.
Ja želim samo u ime Kolegija reći da će Kolegij voditi računa o svim okolnostima i naravno da će značaj jedne i druge teme biti u fokusu i naći ćemo načina da zadovoljimo i jedne, znači da imamo raspravu o ovoj inicijativi, a da ona ne bude paralelno kada je rasprava o Ustavu. Ako vas to zadovoljava onda da pokušamo biti racionalni. Ali nikome ne oduzimam riječ. Gospodin Kunić. Znači, ja molim da se izjasnimo o prijedlogu gospodina Terzića.
Predsjedavajući hvala, ja bih takođe iskoristio priliku i zahvalio se gospodinu Terziću, predsjedniku Savjeta ministara. Mislim da je ovo vrlo korektan jedan potez, jedan pragmatičan, mudar da ne kažem hrabar jel i da je na taj način da bi ustvari to trebao biti neki obrazac za buduće, za budući rad Savjeta ministara i nekih drugih institucija. Dakle da se podvrgne provjeri, ali na ovaj način iako što kaže gospodin Lagumdžija danas su daleke veće šanse, ali mislim da šanse nisu ni sljedeći put puno gore, ali mislim u svakom slučaju zahvaljujem se gospodinu Terziću na ovom prijedlogu. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Potočnik.
Predsjedavajući, kolegice i kolege, ja mislim da je ovo gubljenje i vremena i energije šest mjeseci prije izbora se baviti ovim bih rekao izglasavanjem povjerenja ili ne povjerenja Vijeću ministara, odnosno Terziću. Praktično kada pogledate i kada bi bilo izglasano nepovjerenje tehnički mandat bi trajao vjerovatno do kraja ovoga mandata. 64 Prema tome smatram da bi bilo dobro da sa gospodinom Gligorićem se porazgovara na tu temu i da ne pravimo još jednu nestabilnost u državi Bosni i Hercegovini, jer dolazi i ljeto i ljetni dopust i sve ovo skupa više je politička igrica nego li smisao svega ovoga. Hvala.
Hvala lijepo. Molim as da respektiramo i jer nas je odredio predsjedatelj Vijeća. Izvolite. Hajte.
Evo predsjedavajući, ja ću biti vrlo kratak. Prihvatam premijerovo prijedlog i podržavam uvaženog kolegu Zlatka Lagumdžiju poslanika da nema šanse da se raspravlja o ovom pitanju u 25. za vrijeme usvajanja amandmana. Mislim stvarno bi bilo neozbiljno. Prema tome, u tom aspektu vidite predsjedatelju da sam vrlo, vrlo bio kratak.
Hvala lijepo. Gospodin Adem Huskić. Izvolite. Molim vas, dajte malo da se uvažavamo. Hajte.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja mislim da smo mi usvojili današnji dnevni red. Mislim da ovaj saziv Parlamenta ima puni kapacitet. Mislim da se omjer snaga koje bi eventualno podržavali ili ne bi podržavali nije, neće promjeniti ni kada budemo svi u odnosu na sadašnje stanje. Ja lično mislim, znači iznosim svoj stav ovdje i mislim da treba čestitati premijeru na ovakvom potezu. Ja čestitam Adnane za ovo, a i nije me iznenadilo uopšte ovakav njegov nastup. Znao da će tako reagovati i mislim da treba da pristupimo glasanju da ne odugovlačimo dalje. Zahvaljujem.
Dobro. Hvala vam lijepo. Zaključujem raspravu. Imamo zahtjev i prijedlog gospodina Terzića, predsjedatelja VIjeća ministara da se odgodi rasprava o ovom pitanju i stav Kolegija da će osigurati raspravu, kvalitetnu raspravu o ovoj inicijativi. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Znači 19 glasova za, 6 protiv, dovoljna entitetska većina. Prihvaćen je zahtjev da se odgodi izjašnjavanje o ovoj inicijativi. 65 Prelazimo na petu točku dnevnog reda, to je Ad.5. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policijskim službenicima Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, sukladno članku 105. Poslovnika Dobili ste materijal. Domu je dostavljen 21.3. mjeseca. Podsjećam da se ovdje radi o Zakonu koji je na privremenoj osnovi proglasio Visoki predstavnik. Stoga smatram opravdano proceduru za ovakav postupak. Želi li ko? Dr. Kunić. Izvolite.
Postavlja se pravno pitanje da li je moguće ovako usvajati taj zakon. Ja znam za institut preuzimanja zakona, ali ne znam za institut usvajanja zakona koje je neko donjeo već. I onda imate jednu vrlo nezgodnu pravnu odredbu da vam zakon djeluje retroaktivno. Zakoni u pravilu ne djeluju retroaktivno. Preuzimanjem zakona izbjegavate tu formulu. Mislim da to nije, kažem nemam ništa protiv toga, ali govorim o pravnoj korektnosti koliko je pravno korektno. Dakle ako se usvaja zakon, onda bi morao biti tekst zakona koji se usvaja, ili o preuzimanju zakona. Mislim da je korektniji način da ne kažem pravniji. Hvala.
Hvala lijepo dr. Kuniću. Ima li još neko? Nema. Zaključujem raspravu. Molim zastupnike da se izjasne o zahtjevu Vijeću ministara da se ovaj prijedlog zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o policijskim službenicima Bosne i Hercegovine razmatra po članku 105. Poslovnika. Glasujte sad. - Prihvaćen je zahtjev. Prelazimo na izjašnjavanje o samom zakonu. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Zakon je usvojen, dovoljna opća i entitetska većina. Prelazimo na točku 6., to je Ad.6. Zahtjev zastupnika Nikole Špirića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Carinskoj tarifi Bosne i Hercegovine, po žurnom postupku, sukladno članku 104. Poslovnika Kolega Špirić je 22.3. dostavio ovaj prijedlog zakona sa zahtjevom da se razmotri po članku 104. Vi ste materijal dobili. 66 Otvaram raspravu o zahtjevu predlagatelju. Nema. Znači izjašnjavamo se samo o proceduri. Molim zastupnike da se izjasne. Glasujte sad. - Znači jednoglasno smo usvojili ovaj zahtjev zastupnika Nikole Špirića da se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o carinskoj tarifi Bosne i Hercegovini razmotri po članku 104. Poslovnika doma. Prelazimo na sedmu točku, to je Ad.7. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o klasifikaciji djelatnosti u Bosni i Hercegovini, sukladno članku 104. Poslovnika
Ja bih bio u predviđeno roku napisao popravke na ovaj zakon, ali jednostavno nisam znao u članku 1. točka 2. zadnja riječ što znači. Ja nisam mogao kazati da se ona briše, a da se stavi neka riječ, jer ne znam šta ova riječ znači. U obrazloženju sam istina naišao na sličnu riječ nekoliko puta, ali opet ne znam šta to znači. Dakle ovdje piše dadžbine, a ovamo piše dadžbina na dadžbine i tako. Ja sam istina dobio materijal na hrvatskom jeziku, ali pokuša sam to naći u riječniku. Nisam ga nigdje našao. Piše gore pored žiga od protokola „h“ i to je dokaz da je na hrvatskom jeziku, ali ja uistinu ne znam šta to znači. Molio bih predlagatelja da mi objasni šta znači ovo, ova riječ.
Dobro. Ima li još prijavljenih za raspravu? Nema. Ima li neko u ime predlagatelja? Gospodne Bojan Zec, izvolite. Samo za malo strpljenja da dobijemo odgovor.
Uspoređujući tekst na srpskom jeziku, kod njega je na čirilici, piše kod njega dadžbine kod mene dadžbine. I on ne zna šta to znači. 68
Samo ne pita za razliku od vas. Ima li još zahtjeva za raspravu po ovome? Momo želite li vi pojasniti? Dobro. Ja ću morati zaključiti raspravu. Čekao sam evo predlagatelja. Ja zaključujem raspravu. Bila je dobra volja gospodine Zoriću.
Nije meni prvi puta da Vijeće ministara ignorira moja pitanja.
Ne možemo reći, evo otišli po nadležnog ministra,ali ja mislim da. ja ću ipak zaključiti raspravu i predlažem da se izjasnimo o ovom zakonu, Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o carinskoj politici Bosne i Hercegovine u prvom čitanju. Pripremite se. Glasujte sad. - Sa 17 glasova za, 4 protiv, 2 suzdržana, prihvatili smo.
Ne, ne, entitetska nema.
Nemamo trećeg člana Kolegija i usuglasićemo se i poslat vam izvješće u poslovničkom roku tako da prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda a to je deseta Ad.10. Izvješće Kolegija o nastojanju za postizanje sporazuma o Izvješću Komisije za financije i proračun o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost (predlagatelj zastupnik Muhamed Moranjkić) Na 76. sjednici izvješće Komisije za finansije i proračun nije prihvatilo načela ovog zakonskog prijedloga niti je dobio entitetsku većinu. U Kolegiju je postignuta suglasnost o izvješću Komisije. Prema tome, sukladno Poslovniku obavještavam Dom da je izvješće Komisije usvojeno i da je Prijedlog ovog zakona pao, Prijedlog zakon o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost koje je predložio gospodin Moranjkić. Prelazimo na 11. točku dnevnog reda, to je Ad.11. Prijedlog odluke o osnivanju Vijeća nacionalnih manjina u Bosni i Hercegovini
Gospodine predsjedavajući, kolege poslanici, član 3. ove odluke stav 2. vidite kaže – u slučaju nemogućnosti izbora predstavnika nacionalnih manjina na način objašnjen u stavu 1. člana odluke Parlamentarna skupština može imenovati predstavnike nacionalnih manjina samoinicijativno. Molim vas, rečenica u stavu 1. kaže da že na Prijedlog Komisije za ljudska prava oba doma Parlamentarne skupštine izabrati ovu komisiju. Nije mi jasno zbog čega Komisija ne predlaže Parlamentu i tog člana, nego mi moramo samoinicijativno kao Parlament to uraditi. Pretpostavljam da se radi o poziciji kada od 17 nacionalnih manjina neka nacionalna manjina ne pokaže zainteresovanost i ne predloži nikoga. U toj situaciji bi onda mi kao Parlament trebali nekoga da pronađemo. Ja mislim da i u toj varijanti Komisija treba da predloži, znači izvrši konsultaciju i predloži nama Parlamentu. Inače mi bismo došli u jednu veoma nelogičnu poziciju da mi u Parlamentu, poslanici sada predlažemo nasumice nekoga lupiću iz ukrajinske manjine. Po, bez ikakve konsultacija, jer mi ne bismo imali nikakve konsultacije. Dakle, ja smatram da je potrebno promjeniti ovaj član 3. i da on treba da glasi – u slučaju nemogućnosti izbora predstavnika nacionalnih manjina na način objašnjen u stavu 1. člana ovog člana odluke, Komisija, Parlamentarna skupština će imenovati predstavnke nacionalnih manjina na prijedlog Komisije. Dakle, ponovo Komisije, a Komisija će onda samoinicijativno tražiti predstavnika te manjine i vršiti konsultacije itd. Dakle, to je primjedba praktično na član 3. da se promjeni stav 2. da se promjeni tekst ovog člana. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem se gospodinu Momčilu Novakoviću. Evo po preakcijama vidimo da je sugestija apsolutno na mjestu. Gospodin Vinko Zorić. Izvolite
U članku 4. stavak 3. piše da delegirani stručnjaci iz stavka 2. ovog članka mogu biti pripadnici manjinskih naroda. Ja ne znam što to znači? Manjinskih naroda. Vjerojatno se mislilo na nacionalne manjine. Mislim da je to ogromna greška. I u srpskom isto piše.
Dobro. Imate li još nešto gospodine Zoriću? Dobro. Hvala vam lijepo. Gospodin Huskić, pa gospođa Leho. 70
Ova rečenica koju je gospodin Zorić pročitao glasi – Stručnjaci, delegirani stručnjaci iz stava 2. ovog člana mogu biti iz reda manjina. Tako kod mene piše.
Znači različit je tekst. Ali znači različito piše evo kod mene, kod vas, kod Zorića, kod drugih. Treba standardizirati tekst i treba biti iz reda manjina. Dobro. Ima li još rasprave? Gospođa Sopta.
Ja mislim da je neko iz tehničke službe dovoljno bio pametan pa nam je uputio sva tri primjerka, tako da su svi članovi Parlamenta dobili na sva tri jezika. Upravo zbog ovakvih stvari. I držim da ovo nije prvi put i stvarno je sramota da mi dobijemo ovdje i da mi se moramo pretvoriti u policajce i kontrolirati verzije, onaj, tekstove na različitim jezicima. Ja držim i smatram da ovo treba vratiti da se pripremi kako treba.
Ima li još? Gospodin Jahić.
Pošto sam ja predsjedavajući ove komisije, htio bih samo par pojašnjenja. Dakle mislim da je ovo prihvatljivo ovo o čemu je govorio gospodin Novaković. Što se tiče ovog drugog dijela, očito je da je evo ovo su različiti prevodi na bosanskom imamo iz reda manjina, a ovamo je očito stavljeno greškom manjinskih naroda. Mislim, očito da ne stoji. Ja vas molim da ne odlažemo donošenje ove odluke, pošto smo mi već probili ovaj rok 31. januara, a trebali smo dakle na osnovu Zakona o nacionalnim manjinama donjeti ovu odluku i da krenemo u implementaciju. Valjamo dakle da uskladimo to da donesemo. Očito dakle to što je tehnička služba napravila je li neku grešku prilikom prevođenja nemojte da sada i mi produbljujemo taj problem i da nacionalne manjine.
Hvala lijepo. Gospodin Zorić.
Ja mislim da nije korektno napisati ni na jednom jeziku ni manjina. Jer nema, ja upravo čitam nema nigdje da se u daljnjem tekstu nacionalna manjina zove manjina. Dakle treba eksplicite će te napisati ili gore u prvom spominjanju nacionalne manjine može se napisati u daljnjem tekstu manjina. Da se zna, ali to ne piše nigdje. 71 Dakle i taj prijevod, odnosno taj tekst nije dobra. Treba ovo popraviti i evo ne znam kako ćemo.
Ima li još? Nema. Zaključujem raspravu. Ja sam znači za to da mi danas usvojimo ovu odluku, a da se sve ove sugestije i gospodina Zorića i Novakovića prihvate, ugrade i prečisti tekst i zadužimo Komisiju da izvrši konačnu redakciju teksta, ali da ne odgađamo dalje donošenje ove odluke. Možete li prihvatiti ovaj prijedlog? Molim zastupnike da se onda izjasne o Odluci o osnivanju Vijeća nacionalnih manjina u Bosni i Hercegovine, ove zaključke koje sam predložio. Pripremite se. Glasujte sad. - Znači jednoglasno smo prihvatili ovu odluku o osnivanju Vijeća nacionalnih manjina u Bosni i Hercegovini. Hvala vam lijepo. Prelazimo na 12. točku, to je Ad.12. Izvješće o radu Administrativne komisije Zastupničkog doma za razdoblje od 01.07. do 31.12. prošle godine Dobili ste Izvješće. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Molim zastupnike da se izjasne o ovom izvješću. Glasujte sad. - Jednoglasno smo prihvatili izvješće Administrativne komisije. Hvala vam lijepo. Prelazimo na 13. točku, to je Ad.13. Imenovanje članova u Komisiju za izbor glavnog revizora i zamjenika glavnog revizora
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Možda nije uobičajeno, ali mislim da je Prošireni kolegij je mogao predložiti gospođu Milićević umjesto gospodin Gligorića, imajući u vidu činjenicu na njenu struku i prije svega dugogodišnji rad u bankarstvu što bi pomoglo ovoj istražnoj komisiji. Dakle, ja ako se slažete, naravno ne bih problematizovao, ali mislim da je kvalitetniji prijedlog za ovu komisiju. Hvala. ¸ 73
Ima li još dopuna, prijedloga, izmjena? Nema. Predlažem da prihvatimo ovu sugestiju gospodina Momčila Novakovića i da u povjerenstvo za utvrđivanje devizne štednej građana BH položene račune banaka do 31.34.'92. budu izabrani – gospodin Izet Hadžić, gospođa Ljiljana Milićević, gospodin Mehmed Suljkanović, gospođa Ruža Sopta, gospođa Dušanka Majkić i gospodin Filip Andrić. Prihvaćate li ovaj prijedlog? Molim vas da se izjasnite. Glasujte sad. Izvolite gospođo.
Ja se izvinjavam, ja sam počela prije, ali šta će ta komisija zapravo raditi? Jer samo kaže o položenoj deviznoj štednji u zakonu. Šta će istraživati? Ja bih volila da znam. Jer mene je to zbunilo kod onog prvog kada smo glasali oko ovoga. Je li treba da se pronađe gdje je to plasirano, ko je to potrošio? Šta je to? Ipak bi malo trebalo objasniti šta se pod ovim podrazumjeva, pa da i mi očekujemo, znamo šta ćemo očekivati od takve komisije.
Znači mi smo ovo završili, ali evo u članku 2. zaključka koji je podnjio i znači zadaća komisije da utvrdi gdje su završila devizna sredstva građana položena na računima. Ne kako su, nego gdje su završila i to 3.3.'92. godine. Pa vidićemo je li komisija ušla u trag tom putu tih sredstava. Hvala vam lijepo. Prelazimo na 16., to je posljednja točka dnevnog reda, to je Ad.16. Davanje suglasnosti za ratifikaciju: a) Ugovora između Bosne i Hercegovine i Republike Makedonije o uređenju međusobnih imovinskih pravnih odnosa i pod b) Ugovora o izmjenama i dopunama na Ugovor o razvojnom kreditu – Projekt tehničke pomoći u oblasti socijalnog osiguranja između Bosne i Hercegovine i Međunarodne asocijacije za razvoj Komisija je za vanjske poslove juče održala sjednicu. Imala je ovo na dnevnom redu. Dala je pozitivno izvješće, stim da je, da napomenem informiram vas da je ova točka pod b) da su članovi Komisije na toj sjednici traže dodatno obrazloženje nadležnih i odgovornih osoba iz oba entiteta i da je juče dato to obrazloženje i da je prihvaćeno od strane članova Komisije, tako da je KOmisija dala pozitivnu suglasnost za ratifikaciju. Ima li pitanja? Nema. Zaključujem raspravu. Predlažem da se izjasnimo o oba ugovora zajedno. 74 Molim zastupnike da glasuju. Glasujte sad. - Konstatiram da smo jednoglasno dali suglasnost za ratifikaciju, pa pod a) Ugovora između Bosne i Hercegovine i Republike Makedonije o uređenju međusobnih imovinskih pravnih odnosa i pod b) Ugovora o izmjenama i dopunama na Ugovor o razvojnom kreditu – Projekt tehničke pomoći u oblasti socijalnog osiguranja između Bosne i Hercegovine i Međunarodne asocijacije za razvoj Molim vas da sačekate još i. Imamo kvorum. Molim vas ja ovdje imam 27 i zato sam radio. Imamo kvorum. Ima više od 22. Ja sam prebrojao. Sada fizički imamo kvorum. Imamo kvorum. Ukupno za 21. Pa ne moraju svi glasovati. Imamo kvorum prebrojao sam, ja predsjedavam i brojim i vidim da imamo kvorum.
ne razumije se nije uključen
Hvala lijepo. Molim vas. Imaju još dvije napomene. Znači naredna sjednica posvećena ustavnim reformama biće 25.4., a ovoj drugoj sjednici kada ćemo i način na koji ćemo organizirati rasrpavu o radu i povjerenju Vijeću ministara, to ćete biti naknadno obavješteni od strane Kolegija.
Nije nam kvorum u redu.
Molim vas dajte. Sjedite na svoja mjesta. Ja sam prebrojao 23 u dvorani.
Dajte molim vas da rasčistimo. Ne, ne ovaj rezultat nije dobar, sigurno ne prihvata karticu.
Dvadeset i troje je u dvorani. Pa toj kvorum. Pa kvorum je tu. Ne znam šta je problem. Pa nije prihvatilo, ali. Vlatka jesi li za ovo bila? Pa onda je 22 glasovalo, od toga svi za. Evo. Znači nemojte da pravimo problem od toga kada je žena tu i glasovala. Ne znam šta je.
Dakle može da glasa za, protiv ili uzdržano. Ne može da ne glasa. 75
Evo glasovala je. Je li to tehnička stvar, nije organska stvar. I tehničku stvar popravljamo. Molim vas, ponavljam izjašnjavanje o točki 16. Molim zastupnike da prihvate ovu intervenciju. Uzmite kartone i molim službe da prebroje zastupnike. Tko je za da damo suglasnost za ratifikaciju? Hoćete prebrojati molim vas. Ima li netko protiv? Suzdržan? Konstatiram jednoglasno. I u 17 sati i 17 minuta zaključujem 77. sjednicu Zastupničkog doma.