Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Prije svega htio bih zahvaliti na tumačenju Poslovnika kojim ste mi omogućili da koristim pauzu od 10 minuta u ime kluba SDSS-a. Postoje dva razloga zbog kojih sam se javio. I mislim da su oba dovoljno vrijedna za ovaj Sabor i dovoljno vrijedna za ono što svatko od nas čini, pa i klub kojem pripadam. Prvi je razlog je činjenica da ćemo danas imati otvorena sva tri poglavlja za pristupanje Europskoj uniji, uključujući i poglavlje 23. Ja sam izašao za ovu govornicu da u ime kluba SDSS-a podržim otvaranje tog poglavlja koliko god to danas ne ovisilo o tome što ću ja danas reći ovdje i upućivati te riječi podrške, nego ovisi o onome što smo radili do sada i što ćemo raditi u buduće. Drugi razlog je činjenica da je bivši predsjednik Hrvatskog sabora doktor Žarko Domljan na Hrvatskoj televiziji čiji smo mi osnivač, dakle Hrvatski sabor, u jednoj emisiji prije nekoliko tjedana i u jednoj emisiji prije tri dana, govorio stvari koje najmanje mogu biti okarakterizirane kao govor mržnje. Predsjednik Sabora kaže da onaj koji nije u Saboru ili više nije u Saboru ne može biti povod za traženje stanke. Svaki put kada se okupimo kao predsjedništvo ili klubovi okupimo se i u prostorijama u kojima je prisutan bivši predsjednik Sabora kao i svi drugi predsjednici Sabora. I to je obveza za njih i obaveza za mene i obaveza za nas ta činjenica. Gospodin Domjan je u svom istupu iznio razloge koji su nas duboko potresli, s jedne strane, a s druge strane duboko, duboko zabrinuli. On naime sugerira u svojem iskazu da je obitelj Mihaela Zeca bila s pravom likvidirana. On naime sugerira, da je Milan Škorić koji je bio ovdje šef restorana početkom '90.-tih zbog toga što je navodno naručivao meso iz mesnice Mihaela Zeca i zbog toga koje je nacionalnosti, a srpske je nacionalnosti bio s pravom bio otpušten s posla. Jeli moguće kolegice i kolege, da to možemo danas govoriti i da to možemo danas čuti? Drugo što bih htio reći. Mi smo u subotu imali komemoraciju u sstaškom Logoru Jadovno na kojem je bio i predsjednik Republike, na kojem su bili predstavnici županijske i gradske vlasti na čemu zahvaljujem i jednima i drugima. Spomenik u Jadovnu je devastiran i jedna ploča je obnovljena i vraćena, jednako kao i sa spomenikom na Pagu u Slani. U međuvremenu ploča koju je postavilo, obnovilo Srpsko narodno vijeće koordinacija židovskih općina u Republici Hrvatskoj, Savez antifašističkih boraca je skinuta i nestala je. Dakle, kao što podržavam otvaranje poglavlja kolegice i kolege 23., tako vas pozivamo da otvorimo oči i uši da ovakve stvari u našoj jasnosti i našoj sredini više nisu moguće. Žao mi je što sam vam uzeo vremena u ime kluba SDSS-a za ovakve stvari. Ali svaki puta kada se ovako nešto bude događalo, ja ću smatrati da je najbolje mjesto gdje to treba reći ovdje, ova govornica i ovaj Sabor, jer gospodin Domjan jeste povrijedio Ustav Republike Hrvatske bez obzira o kojem njegovom izdanju je riječ. Hvala vam.
Hvala. Ne osporavam ništa od toga što je potrebno da bi se hrvatska javnost senzibilizirala za mnoge probleme koji su jako važni, međutim nema poslovničke mogućnosti da se to na ovaj način iznosi. Zbog toga sam ja i reagirao. Ali ako postoji potreba da se otvori raspravi o nekoj pojavi, pojavnosti u našem društvu nema nikakvog razloga da se ona u redovitoj saborskoj proceduri ne bi inicirala i raspravila. Dakle, ova odredba Poslovnika koja govori ne govori o sadržajima eventualne intervencije ni potrebe ni političkog utemeljenja nego govori da se ne mogu tražiti stanke zbog ovih razloga koje sam ja ovdje naveo. Evo, to je moja intervencija. Drugo, ovdje se javio za povredu Poslovnika gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Kolega Pupovac je povrijedio članak 223.b našeg Poslovnika što je nedopustivo i predstavlja zloupotrebu govornice Hrvatskoga sabora. To što je rekao gospodin Domjan na televiziji to nije za raspravu na ovom Saboru. Ako ima nekih prijepora postoje tijela koja to rješavaju. Gospodin Domjan nije niti član ovog Sabora, nije viši niti član Hrvatske demokratske zajednice, on je građanin. Građanin ima pravo na medijima reći što želi, o tom se ne raspravlja u Saboru nego se raspravlja na drugim nadležnim tijelima. Što se tiče obitelji Zec, svi smo izrazili duboko žaljenje za sve što se dogodilo. Pravosudna tijela su izrekla svoj pravorijek i mislim da je to predmet o kojem nema uopće spora. Ako ćemo počet zloupotrebljavat gospodine predsjedniče govornicu Sabora za sve ono što građani iznesu u medijima onda ću ja tražit svakih 15 minuta stanka i sjednicu kluba Hrvatske demokratske zajednice kada god neki građanin kaže nešto protiv branitelja u Domovinskom ratu, kad kaže nešto protiv onih koji su neopravdano osuđeni, neopravdano osumnjičeni ili oklevetani u medijima.
Hvala. Povreda Poslovnika, gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem. Mislim da je kolega Hebrang se potpuno pogrešno pozvao na članak 223. kao članak koji mu daje pravo da upozorava na povredu Poslovnika. Ovdje se radi o upozoravanju od strane kolege Pupovca na nešto što je povreda Ustava Republike Hrvatske. Povreda Ustava Republike Hrvatske jeste tema za ovaj Sabor i uvijek će biti tema za ovaj Sabor. Ustav Republike Hrvatske expressis verbis zabranjuje širenje govora mržnje, nacionalne mržnje, potpirivanje bilo kakve netrpeljivosti nacionalne i nije na razini političkog stava. Politički stav može netko imat najrazličitiji s kojim se ne slažete, ali je to politički stav. Govor mržnje i potpirivanje međunacionalne netrpeljivosti je direktno Ustavom zabranjen, ustavna je materija i kao takav je predmet ovog Sabora i dovođenje u pitanje ili asociranje da bi ubijanje ljudi bilo na bilo koji način opravdano ili se moglo opravdavati je apsolutna povreda hrvatskog Ustava i ovdje je mjesto da o tome raspravljamo.
Nisam ja osporavao bilo koju raspravu o tome ako je povrijeđen Ustav ili bilo što i bilo koja pojavnost u političkom životu Hrvatske koji je od značaja za hrvatsku javnost. Ja samo kažem da kroz ovaj institut koji ovdje imamo to je nemoguće, a moguće je u proceduri predložiti točku dnevnog reda i raspraviti o tim pojavnostima šire i da se mogu čuti i druga mišljenja itd. i eventualne potpore takvom mišljenju i slično. Dakle, ja ne osporavam apsolutno pravo da netko o tom govori, nego kroz ovaj institut koji sam ja ovdje citirao. Drugo, još se javio za ispravak netočnog navoda u pogledu izlaganja gospodina Pupovca zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Ispravit ću netočan navod kolege Pupovca gdje je ustvrdio da je samo zbog toga što je naručivao od građanina srpske nacionalnosti meso otpušten šef saborske straže koji je također bio srpske nacionalnosti. Naime, gospodin Žarko Domjan je rekao da je od službi dobio informacije da je ugrožena sigurnost i njega kao predsjednika Sabora i djelatnika Sabora s obzirom da su bili evidentno udruženi u nekakvu organizaciju koja je prijetila Hrvatskom saboru.
Ova rasprava i netočni navodi i povreda Poslovnika ukazuje na upravo ono što sam ja rekao. Ako se neka stvar pokrene pred Saborom onda treba postojat mogućnost da se ona raspravi, a ne da se nekim komentarima kratkim, nedostatnim itd. otvori rasprava. Zbog toga postoji ovaj instrument. Ja nemam ništa protiv da se otvori rasprava o ovim pojavama u Hrvatskom saboru, ovim i drugim koji ugrožavaju sustav, ugrožavaju eventualno po nečijem mišljenju i ustavni poredak itd. Ali kažem, ja govorim samo u okviru ovoga o čemu članak 223.a i b, o tom je riječ. Hvala vam lijepa. Prelazimo, kao što smo i najavili, na - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 553. Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno čl. 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za turizam i Odbor za lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Gospodine Pupovac, izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, u ime kluba SDSS-a tražim stanku od 10 minuta.
Stanku?
Od 10 minuta.
Ali mora se barem reći jedna riječ, po Poslovniku, zbog čega.
U vezi sa okolnostima u kojima mi kao zastupnici SDSS-a radimo u Saboru.
Dame i gospodo zastupnici sad ćemo prekinuti ovo što smo počeli čitati pa ćemo nastaviti u 9 sati i 50 minuta sjednicu. Dakle, stanka do 9,50. Prelazimo dalje, nastavljamo sa točkom dnevnog reda o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama i izvješća koja sam spomenuo ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Predstavnik predlagatelja je gospodin Željko Lenart, državni tajnik u Ministarstvu turizma. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, gospođe i gospodo saborski zastupnici. Pred vama je Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o članarinama u turističkim zajednicama. Znači, programom gospodarskog oporavka Vlada Republike Hrvatske usmjerena je na stvaranje povoljnijih uvjeta za poslovanje gospodarskih subjekata na tržištu. Kao jedan od prioriteta u realizaciji tog cilja program je definirao mjeru smanjenja neporeznih davanja. Predloženim izmjenama zakona obveznici plaćanja članarina smanjeni su otprilike u svom obimu za 5%, a stopa je svima smanjenja 20% linearno. Gospodarski subjekti će na taj način plaćati manju članarinu u ukupnom iznosu otprilike 25% čime će se stvoriti povoljnije poslovno okruženje za poslovanje gospodarstvenika i znatno ih rasteretiti u segmentu plaćanja neporeznih obveza. Od ukupno prikupljenih sredstava članarine ciljano će se izdvojiti i izdvojiti 7,5% prema turističkim zajednicama na turistički nerazvijenim područjima. Rasterećenje gospodarskih subjekata iznosit će otprilike 50 milijuna kuna, a na poseban račun Hrvatske turističke zajednice će se od ukupnih sredstava članarine prikupiti oko 3,5 milijuna kuna koje će se utrošiti na potporu turističkim zajednicama na turistički nerazvijenim područjima. Donošenjem izmjena i dopuna Zakona o članarinama u turističkim zajednicama postići će se stvaranje poticajnog poslovnog okruženja smanjenjem opterećenja gospodarskih subjekata i omogućavanje efikasnijeg djelovanja turističkih zajednica na turistički nerazvijenim područjima. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? da. Gospodin Brkarić, predsjednik Odbora za turizam.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Odbor za turizam Hrvatskoga sabora na 31. sjednici održanoj 16. lipnja 2010. godine razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 1. lipnja 2010. uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za turizam raspravio je predmetni Konačni prijedlog na temelju članka 69. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Uvodno izlaganje o razlozima kojih se predlaže Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama s konačnim prijedlogom zakona podnio je državni tajnik u Ministarstvu turizma gospodin Željko Lenard. Predmetnim prijedlogom zakona predlažu se izmjene i dopune zakona u obujmu koji će u okviru programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske osigurati za stvaranje povoljnih uvjeta za poslovanje gospodarskih subjekata na tržištu. Istim programom Vlada je kao prioritetnu mjeru utvrdila smanjenje neporeznih davanja u koje spadaju i članarine u turističkim zajednicama. Zakonskim izmjenama uređuje se promjena skupina gospodarskih djelatnosti u koje se razvrstavaju pravne i fizičke osobe koje su obveznici plaćanja članarine u turističkim zajednicama, smanjuje se stopa za obračun i plaćanje članarina. Predlaže se i promjena raspoređivanja sredstava prikupljenih od članarina. Promjenom obveznika plaćanja članarine za 5% te smanjenje stope članarina za 20% gospodarski subjekti plaćat će manju članarinu za 25%, a projekcije govore da će se gospodarstvo zbog toga na godišnjoj razini rasteretiti za oko 50 milijuna kuna. 7 i pol posto od tako prikupljenih sredstava članarine što prema projekcijama iznosi 3 i pol milijuna kuna izdvajat će se za razvoj i funkcioniranje turističkih nerazvijenih područja. Usvajanje ovog prijedloga zakona pridonijet će se usvajanju poticajnijeg poslovnog okruženja kroz smanjenje neporeznih opterećenja gospodarskih subjekata, obveznika plaćanja članarine turističkim zajednicama kao i efikasnije djelovanje turističkih zajednica na turistički nerazvijenim područjima. U raspravi koja je uslijedila članovi Odbora za turizam predložili su da izmjene i dopune predmetnog zakona u dijelu koje se odnose na smanjenje turističkih članarina budu privremenog karaktera, te da se to smanjenje primjenjuje samo do okončanja gospodarske krize s obzirom da su prihodi od ubiranja turističke članarine usmjereni na promoviranje destinacije, uređenje turističkih mjesta, izdavanje turističkih promotivnih materijala kao i organiziranje kulturno-turističkih manifestacija i turističke promocije Hrvatske u inozemstvu. Uzgred preporučeno je Ministarstvu turizma osigurati dodatna financijska sredstva lokalnim turističkim zajednicama budući da će se tim zajednicama primjenom predloženih zakonskih odredbi smanjiti prihodi s toga osnova za 25%. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 6 glasova za i 1 glas protiv odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama. Hvala.
Hvala. Žele li ostala radna tijela? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HSS-a gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo državni tajnici, zastupnice i zastupnici. Ususret glavnoj turističkoj sezoni mi u klubu HSS-a krećemo sa umjerenim optimizmom računajući na ukupni turistički promet sličan lanjskom i financijske rezultate koji bi trebali biti kao i prošle godine, možda i nešto bolji. Očekujemo također da će bez minusa hrvatski turizam krenuti u ljetne mjesece, a tome u prilog idu i izjave ministra turizma, te čelnika Hrvatske turističke zajednice. Donošenje ovog zakona pokazatelj je da Ministarstvo turizma brine o razvoju kontinentalnog turizma i o razvoju turistički nerazvijenih područja. Naime, sustav turističkih zajednica osnovan je radi promicanja i unapređenja turizma Republike Hrvatske i gospodarskih interesa pravnih i fizičkih osoba koje pružaju ugostiteljske i druge turističke usluge ili obavljaju drugu djelatnost neposredno povezanu sa turizmom na način da upravljaju destinacijom na razini za koju su osnovane. Sustav turističkih zajednica hijerarhijski je ustrojen i čini ga 320 turističkih zajednica, općina, gradova i mjesta, te turističke zajednice na županijskoj razini kao i Hrvatska turistička zajednica koja je nacionalna turistička organizacija. Prihodi turističkih zajednica propisani su člankom 65. Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma i to su boravišna pristojba, članarina i prihodi od obavljanja gospodarskih djelatnosti iz članka 10. stavka 3. tog zakona. Osim navedenog turističke zajednice prihode mogu ostvarivati i iz proračuna jedinica lokalne samouprave i regionalne samouprave, državnog proračuna, dragovoljnih priloga i darova, imovine u vlasništvu i slično. Najizdašniji prihodi su od boravišne pristojbe i članarine i troše se za zadaće i aktivnosti koje su utvrđene zakonom. Članarina je jedan od izvornih prihoda turističkih zajednica kojom se financiraju propisane zadaće cijelog sustava turističkih zajednica kao što su promoviranje turističke destinacije, poticaj i sudjelovanje u uređenju turističkih mjesta, izdavanje turističkih promotivnih materijala, poticanje i organiziranje kulturno-turističkih manifestacija, izrade strateških, marketinških planova turizma, kreiranje novih turističkih proizvoda, turistička promocija u inozemstvu i druge aktivnosti čiji je cilj stvoriti što kvalitetnije uvjete boravka turista u turističkim mjestima. Obaveznici plaćanja članarine turističkoj zajednici su pravne i fizičke osobe koje u turističkoj općini ili gradu imaju svoje sjedište ili podružnicu, pogon, objekt u kojem se pruža usluga ili slično, a koje trajno ili sezonski ostvaruju prihod pružanjem ugostiteljskih usluga, usluga u turizmu ili obavljanjem s turizmom neposredno povezanih djelatnosti. Pravna i fizička osoba plaća mjesečni predujam članarine u visini 1/12 osnovice po obračunu poslovnog rezultata za prethodnu godinu. Konačni obračun članarine pravna i fizička osoba obavlja u rokovima i na način propisan za obračun i naplatu poreza na dobit, odnosno poreza na dohodak. Visina članarine koja se uplaćuje sustavu turističkih zajednica ovisi o skupini djelatnosti, osnovici i stopi. Zbog jednog od zajedničkih ciljeva turističkih zajednica, a to je promocija turističkog proizvoda za područja za koja su osnovane otvoren je širok tržišni prostor različitim gospodarskim subjektima za poslove povezane s turizmom koji će u konačnici doprinijeti većoj kvaliteti turističke promocije i boljem pozicioniranju Hrvatske u zemlji i svijetu. U 2009. godini je u sustavu turističkih zajednica od boravišne pristojbe prikupljeno oko 300 milijuna kuna, a od članarine oko 200 milijuna kuna. Ministarstvo turizma je Hrvatskoj turističkoj zajednici doznačilo 105 milijuna i 500000 kuna. Program gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske usmjeren je na stvaranje povoljnih uvjeta za poslovanje gospodarskih subjekata na tržištu. Kao jedan od prioriteta u realizaciji tog cilja program je definirao mjeru smanjenja neporeznih davanja. Polazeći od toga članarine turističkim zajednicama su jedan od oblika neporeznih davanja čije smanjenje je u skladu sa navedenim programom. Predloženim izmjenama i dopunama zakona uređuje se promjena skupina gospodarskih djelatnosti u koje se razvrstavaju pravne i fizičke osobe koje su obaveznici plaćanja članarine turističkoj zajednici, smanjenje stopa za obračun i plaćanje članarine, i promjena raspoređivanja sredstava članarine. Obaveznici plaćanja članarine smanjeni su za oko 5% a stopa po kojoj se plaća članarina turističkim zajednicama za 20%. Gospodarski subjekti će na taj način plaćati manju članarinu u ukupnom iznosu od oko 25% čime će se stvoriti povoljnije poslovno okruženje za poslovanje gospodarstvenika i znatno ih rasteretiti u segmentu plaćanja neporeznih obaveza. Osim toga od ukupno prikupljenih sredstava članarine, ciljano će se izdvojiti i usmjeriti 7,5% prema turističkim zajednicama na turistički nerazvijenim područjima. Rasterećenje gospodarskih subjekata iznosit će oko 50 milijuna kuna, a na poseban račun hrvatske turističke zajednice će se od ukupnih sredstava članarine prikupiti oko 3 i po milijuna kuna koja će se utrošiti na potporu turističkim zajednicama na turistički nerazvijenim područjima. Postignute uštede od 50 milijuna kuna će se raspodijeliti kroz cijeli sustav turističkih zajednica, a navedenim ciljanim izdvajanjem od 3 i pol milijuna kuna i usmjeravanjem tih sredstava povećat će se efikasnost djelovanja turističkih zajednica, te sukladno tome ciljano razvijati ukupna turistička ponuda, unaprijediti uvjeti boravka turista, ojačati razvoj i promocija turističkog proizvoda, te ukupan dolazak turista na područjima na kojima turizam nije dovoljno razvijen. Što to u praksi znači, navesti ću kroz nekoliko primjera. Prije svega navest ću primjer Kutine, mog rodnog grada, koja je u 2009. godini od članarina ubrala 356 tisuća 500 kuna, i od boravišne pristojbe 25 tisuća kuna ili pak Marija Bistrica, naše svetište koje je od članarine ubralo 68 tisuća kuna, od boravišne pristojbe 7 tisuća kuna. Ili Kutjevo, naša vrhunska vinska destinacija, koja je od članarina ubrala 53 tisuće 300 kuna, od boravišne pristojbe 13 i pol tisuća kuna. Ovim zakonom sve ove destinacije koje sam nabrojala dobit će 7 i pol posto više novca za promoviranje turističke destinacije, poticaj sudjelovanju i uređenju turističkih mjesta, izdavanje turističkih promotivnih materijala, poticanje i organiziranje kulturno turističkih manifestacija, izrade strateških marketinških planova turizma, kreiranje novih turističkih proizvoda, turističku promociju u inozemstvu i druge aktivnosti čiji je cilj stvoriti što kvalitetnije uvjete boravka turista u turističkim mjestima. Treba naglasiti pozitivne pomake na terenu koji će se dogoditi izmjenama ovog zakona, u smislu povezivanja općina i gradova, posebno u kontinentalnom dijelu Hrvatske, radi formiranja turističkih zajednica područja. Već danas imamo jedan takav primjer, odličan primjer u Baranji, u čiju su turističku zajednicu udruženi 6 općina i jedan grad i za rad te turističke zajednice mi u klubu HSS-a imamo samo riječi pohvale. Na taj način se racionalizira poslovanje turističkih zajednica, kao i učinkovitije korištenje financijskih sredstava, a samim time izvršavanje njihovih zakonom propisanih zadaća. Stoga se može zaključiti da će se donošenjem izmjena i dopuna Zakona o članarinama u turističkim zajednicama postići stvaranje poticajnog poslovnog okruženja, smanjenjem opterećenja gospodarskih subjekata koji su obaveznici plaćanja članarine turističkim zajednicama, te omogućavanje efikasnijeg djelovanja turističkih zajednica na turistički nerazvijenim područjima. To su i razlozi zašto ćemo mi u klubu HSS-a podržati donošenje ovog zakona. Ove izmjene i dopune zakona primjenjuju se od 1.1.2011. godine, s obzirom da je konačni obračun članarine turističkih zajednica vezan uz podnošenje porezne prijave koja se podnosi do kraja veljače, odnosno travnja tekuće godine. Podsjetit ću da prema odredbama novog Zakona o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, dužnost predsjednika turističke zajednice obnašaju općinski načelnici, gradonačelnici i župani, ovisno o jedinici lokalne samouprave, odnosno regionalne samouprave za područje za koje je turistička zajednica osnovana. Time se stvara pozitivna veza i omogućava suradnja između javnog i privatnog sektora, između turističkih zajednica i jedinica lokalne i područne samouprave, turističkih zajednica i privatnog turističkog sektora. Također je direktno omogućeno smanjivanje jaza i zapreka između mnogih ciljeva u destinaciji, prvenstveno imajući u vidu koordiniranje razvojnih turističkih aktivnosti, i usklađivanje turističkih ciljeva destinacije, kao i veću integriranost turističke zajednice u samu lokalnu zajednicu. Sve te kao i druge aktivnosti, poglavito one koje su povezane uz ostvarivanje zadaća turističke zajednice odvijaju se pod rukovodstvom predsjednika turističke zajednice, koji je ujedno i čelnik jedinice lokalne samouprave, odnosno područne (regionalne) samouprave. Na taj način su stvorene pretpostavke da će predsjednik turističke zajednice, zajedno sa svim nositeljima turističke ponude na principima suradnje i koordinacije najbolje znati što je u budućnosti potrebno razvijati u destinaciji i koji su proizvodi najbolji kako bi se ta destinacija učinila što konkurentnijom na tržištu. Ne želimo biti zemlja jeftinog turizma, već Hrvatska želi biti zemlja kvalitetnog turizma. Da za to imamo dobre polazne osnove govori i objava CNN-a ovih dana koji je dalmatinsku obalu stavio uz Andaluziju u Španjolskoj, Patagoniju u Čileu, te Francusku Burgundiju, četiri top turističke destinacije. Ako planirate putovanje života, zašto ne krenete na neko koje uključuje najbolju hranu koju ćete ikad jesti u životu navodi CNN u svom turističkom vodiču i nudi nekoliko odredišta, među njima i Hrvatsku, gdje turisti mogu uživati u vrhunskim kulinarskim specijalitetima. Nas u klubu HSS-a obradovala je i vijest o dodjeli prestižne američke televizijske nagrade Emmy za dokumentarni film "Wow Croatia" Ashley Colburn i Johna Needdena koji su u rujnu prošle godine u organizaciji uz podršku Hrvatske turističke zajednice proveli tjedan dana na studijskom putovanju po Hrvatskoj, te pritom zabilježili najljepše kadrove od Zagreba do Dubrovnika. Poseban naglasak stavili su na prikaz kulturno povijesni prirodne baštine naše zemlje, te na bogatu eno i gastro ponudu, hotelski smještaj i noćni život. Izražavamo u HSS-u zadovoljstvo i ponos što su upravo našu zemlju kroz kulturu i ljepotu krajolika odlučili predstaviti brojnom američkom gledateljstvu, i veselimo se turistima koji će nam doći. Podržavamo napore Ministarstva turizma i Hrvatske turističke zajednice koji promoviraju Hrvatsku kao zemlju kvalitetnog turizma, podržavamo i donošenje ovog zakona koji će doprinijeti razvoju kontinentalnog turizma. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a, i gospodin zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajnici. Pa evo pred nama je dakle Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama. Jedan, kao što smo i čuli jedan od temeljnih ciljeva programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske koji je usmjeren dakle na stvaranje povoljnijih uvjeta za poslovanje gospodarskih subjekata na tržištu, kao prioritet definirao je mjeru smanjenja neoporezivih davanja. Razvoja turizma dakle nema bez investicija koje su znatno smanjene u zadnje dvije godine zbog krize i nedostatka financija na tržištu, kako na tržištu kapitala, ali i zbog te cijene kapitala i krize i izvan Hrvatske, tj. u globalnoj razini. Polazeći od toga članarine turističkim zajednicama su jedan od oblika neporeznih davanja čije smanjenje je u skladu s navedenim programom. U razvoju i unapređenju turističke ponude važnu ulogu ima sustav turističkih zajednica s glavnim uredom Hrvatske turističke zajednice kao nacionalnom turističkom organizacijom. Članarina je jedan od izvornih prihoda turističke zajednice kojom se one i financiraju. Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma iz 2008. godine propisane su zadaće cijelog sustava turističkih zajednica kako na razini države tako i na razini županija i tako i na razini gradova, općina i naselja. Stoga je raspodjela i visina uplaćenih sredstava članarine vrlo važna za djelovanje sustava turističkih zajednica kao i za provođenje aktivnosti za to. Pa dakle, tu je promoviranje turističke destinacije, poticaj, sudjelovanje u uređenju turističkih mjesta, izdavanje turističkih promotivnih materijala, poticanje i organiziranje kulturno-turističkih manifestacija, izrade strateških i marketinških planova turizma, kreiranje novog turističkog proizvoda, promocije u inozemstvu i slične stvari. Zakonom o članarinama u turističkim zajednicama dakle uređuju se obveznici plaćanja članarine prema skupinama djelatnosti. Osnovica i stope po kojima se obračunava i plaća članarina turističkoj zajednici, način plaćanja članarine, evidencija, obračun i naplata članarine te druga pitanja od značenja za plaćanje raspoređivanja članarine turističkoj zajednici. Obveznici plaćanja članarine turističkoj zajednici su pravne i fizičke osobe koje u turističkoj općini ili gradu imaju svoje sjedište ili podružnicu, pogon, objekt u kojem se pruža usluga i slično. Ako je trajno ili sezonski ostvaruju prihod pružanjem ugostiteljskih usluga, usluga u turizmu ili bavljenje s turizmom neposredno povezanih djelatnosti. Predloženim zakonom uređuje se sljedeće: promjena skupina gospodarskih djelatnosti u koje se razvrstavaju pravne i fizičke osobe koje su obveznici plaćanja članarine turističkoj zajednici, smanjenje stopa za obračun i plaćanje članarine i promjena raspoređivanja sredstava članarine. Promjenom obveznika plaćanja članarine od za oko 5% i smanjenjem stopa za oko 20% gospodarski subjekti plaćat će manju članarinu u ukupnom iznosu od oko 25%. S čime će se stvoriti povoljnije poslovno okruženje za poslovanje gospodarstvenika i znatno ih rasteretiti u segmentu plaćanja neporeznih obveza. Dakle, negdje smanjit će se taj neporezni dio prema gospodarskim subjektima i negdje oko 50-ak milijuna kuna. Od ukupno prikupljenih sredstava članarine ciljano će se izdvojiti i usmjeriti 7,5% prema turističkim zajednicama na turističkim nerazvijenim područjima. Planira se dakle prikupiti negdje oko 3,5 milijuna kuna za taj dio nerazvijenih područja. Donošenjem zakona postignut će se stvaranje poticajnog poslovnog okruženja smanjenjem opterećenja gospodarskih subjekata koji su obveznici plaćanja članarine turističkim zajednicama, efikasnije djelovanje turističkih zajednica na turistički nerazvijenim područjima. S obzirom da očekujemo ipak jednu i po najavama kvalitetnu i dobru turističku sezonu i ne samo u broju noćenja već i u prihodima sigurno će i Ministarstvo turizma i turistička zajednica imati u vidu da će sa dodatnim sredstvima potpomognut turističke zajednice koje će jednim dijelom, naravno u ovom segmentu izgubiti sredstva, ali s druge strane će poticati se neporezna davanja prema gospodarstvenicima, da ih nema u ovom slučaju. Ali kažem, ministarstvo i turistička zajednica sigurno će imati u vidu da, kao što je i dosad to činilo, i u županijama i na razini turističke zajednice Hrvatske pružalo pomoć svim turističkim subjektima. Što se tiče naročito promocije koja je jedna od najbitnijih stvari u ovom segmentu, da potpomogne dodatnim sredstvima kao što su sajmovi, pa naročito posjete novinara i sličnih stvari na svim područjima RH koja će sigurno dati jednu dodatnu potporu. S obzirom dakle da se radi o programu gospodarskog oporavka Vlade RH, a s ciljem stvaranja snažnog, dugoročnog, poslovnog, poticajnog i održivog gospodarstva klub HDZ-a dat će potporu ovom hitnom donošenju zakona. S time, hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici, uvažena gospodo zastupnici. Evo, dozvolite mi da najprije citiram, da pročitam ovo sa strane 1. gdje se govori o ocjeni stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti ovim zakonom. Onda se ovdje kaže da: "Obveznici plaćanja članarine turističkoj zajednici su pravne, fizičke osobe koje u turističkoj općini ili gradu imaju svoje sjedište ili podružnicu, pogon, objekt u kojem se pruža usluga i sl., a koje trajno ili sezonski ostvaruju prihod pružanjem ugostiteljskih usluga, usluga u turizmu ili obavljanjem u turizmu, s turizmom neposredno povezanih djelatnosti itd." Ono što je još bitno spomenuti, znači od ukupno prikupljenih sredstava članarine ciljano će se izdvojiti, usmjeriti 7,5% prema turističkim zajednicama na turistički nerazvijenim mjestima itd. Promjenom obveznika plaćanja članarina za oko 5% i smanjenjem stopa za 20% gospodarski subjekti plaćat će manju članarinu u iznosu od 25%. Na godišnjoj razini to bi bilo negdje oko 50 milijuna kuna. Jasno je da jesam da se smanje naknade za turističke zajednice. Njih se nakotilo, previše ljudi u njima radi, previše se tu troši, razbacuje se novcima. Jednostavno te turističke zajednice nemaju osjećaj za mjeru, za realnost, bilo da je riječ o krovnoj turističkoj zajednici koju vodi gospodin Bulić iz Dubrovnika, bilo da je riječ o našim u Istri. Ja ću samo jedan primjer spomenuti, onaj grada Pule, kada njih 8, 9 djelatnika putuje u New York pa sa sobom vuku muževe i žene. Doduše oni kažu o njihovom trošku, ok. A u drugim zajednicama isto tako da ne govorim. Zato sam apsolutno da se naknade umanje shodno prilikama koje nas okružuju, a koje će prije biti teže no što će biti bolje. Eto, UNICREDIT to je jučer baš izašao sa jednom analizom, da se u Hrvatskoj očekuju u ovoj godini pad bruto proizvoda od 1,5% pod uvjetom da se oporavak dogodi u drugoj polovici ove godine po čemu smo mi najgori od sviju europskih zemalja. U jednoj Srbiji rasta neće biti, ali to je 0%, neće biti ni pada. U Bugarskoj -1%, u Češkoj +1,8%, u Mađarskoj +0,5%, u Slovačkoj +3,5%, a mi lijepo idemo prema dolje. Jasno je da isto tako se zalažem da ovo članak 4. gdje se onih 7,5% ima dati nerazvijenim tim prostorima zadrže se na prostoru one županije gdje se ta sredstva ostvaruju jer svaka od tih županija ima svoje ne razvijene prostore, odnosno neka se ta naknada usmjeri za neke djelatnosti od općeg interesa ili u županijski proračun ili za sanaciju nekih gospodarskih sustava. I da sam znao da će gospodin Pupovac iskoristiti ovu priliku da nam uputi poruku o tome kako izgledaju neki spomenici u nekim dijelovima Republike Hrvatske, i ja bih iskoristio priliku i govorio o prilikama o jednom istarskom poduzeću Tekopu. O.k. vidim da odmah nastaje galama. Ali 135 ljudi koji tamo rade obveza su isto tako sviju nas. Tvrdim isto tako da npr. predsjednik Turističke zajednice Republike Hrvatske gospodin Bulić iz Dubrovnika ima veći proračun svoje zajednice, nego što iznosi prihod Ministarstva turizma. Ministarstvo turizma za ovu godinu ostvaruje prihod, ono što imamo priliku pročitati u proračunu u iznosu od 226 milijuna kuna. Hrvatska turistička zajednica ima sigurno preko 200, možda i do 300 milijuna kuna prihod na godišnjoj razini. I ono što me vrijeđa i zašto tako nastupam, zato jer se taj podatak taji i vi jednostavno do toga iznosa ne možete doći. Kada bi zbrojili gospodo sve članarine turističkih zajednica, znači ako se ovdje ušteđuje -25%, 50 milijuna kuna što će reći puta 4% znači 200 milijuna kuna mi dobijamo ili iznose turističke zajednice. Ali ako bi na taj prihod pridodali i ove pristojbe, zasigurno turističke zajednice u Republici Hrvatskoj koriste negdje oko 800, a vjerojatno više milijuna kuna na godišnjoj razini. Gospodo, to je ogroman novac. Normalno da si čovjek postavlja pitanje, što rade? Oni će reći, pa evo mi dovodimo na neki način ljude, pa pogledajte te podatke. Boravak prošle godine bio je otprilike na razini 2008. godine, a kako motiviraju te potrošače, najbolje nam je danas na sjednici jednoga odbora rekao viceguverner Hrvatske narodne banke, kada je konstatirao da je neto turistički prihod 2009. u odnosu na 2008. pao za 15,5% ili za 6,7 milijardi eura na 5,7 eura, odnosno ostvaren je prihod manji za jednu milijardu eura. Za pretpostaviti je da će turistički prihod ove 2010. također biti manji za barem 10%, što će reći da turizam u ovoj godini neće imati veći prihod od 5 milijardi eura. Svaki šef turističke zajednice je u boljoj poziciji od bilo kojeg saborskog zastupnika. Kartice, prekovremeni, ručkovi, onda proračuni, auti, putovanja, a efekti su upravo takvi. Turistički neto prihod jedna milijarda kuna manja nego 2008. godine. I dosta toga. I jednostavno jednu poruku. Ovaj Parlament treba i njima poslati, ali ne samo za tu vrst parafiskalnih davanja, već jednako tako i za ovih preostalih 245, pa i televizijsku pretplatu, ali ne na način kako je to predložila ova Vlada, ili ćete biti naš servis ili vas neće biti, jer se to tako ne radi. Iako svi znamo da i na HRT-u ima i neracionalnosti i nerada i prekobrojnih itd. i tu isto stvar treba dovesti u red. Ali rekoh ne na način na koji se to predlaže zakonom ili zakonom o kojem ćemo raspravljati pod rednim brojem 4 današnjeg dnevnog reda. Međutim, da se vratim na te parafiskalne namete, na te kvazi poreze, takse ili kako ih već tko u ovoj zemlji zove. U registru neporeznih davanja, znači u izdanju Ministarstva financija, za prošlu godinu imali smo 245 kvazi poreza. Već sama ta brojka od 245 plaši. Tu su znači naknade za vode, ceste, komunalne naknade, TV pristojbe, pa do naknade za turističke zajednice, obrtničke ili gospodarske članarine itd., itd. Svako turističko mjesto ili svaka županija, apsolutno nego šta, imaju te turističke zajednice. Svaka zajednica ima najmanje dva, tri, pet, dvadeset zaposlenih ili više profesionalaca, pa onda jasno imamo općinske, gradske, županijske, imamo ovu državnu zajednicu i rekoh previše je toga. Međutim, što je bit kod toga neporeskih davanja? 2002. za tih 245 davanja, poreski obveznici izdvojili su ili smo 5,2 milijarde kuna. 2009. za tih 245 davanja građani, gospodarstvo itd. izdvojili su 12,5 milijardi kuna. Znači u 7 godina parafiskalni iznosi, porezi, naknade, svejedno sa 5,2 milijarde kuna, popeli su se na 12,5 milijarde kuna, znači to je plus 7,3 milijarde kuna ili jedna milijarda eura. I onda si čovjek postavlja pitanje, tko to uopće može pratiti? I ja tvrdim da svugdje ta davanja mogu ići dolje 20, 30%. I ne da mogu, nego u ovakvim okolnostima jednostavno moraju. Zašto? Tvrdim da bi 90% hrvatskih poduzetnika momentalno pristala da su im prihodi 20, 30% lošiji, nego što su bili npr. 2008. godine. Osobno smatram isto tako da taj trend prate plaće zastupnika, moraju ili mogu pratiti i prihodi tzv. kvazi poreskih asocijacija koje se često pretvaraju u perače novaca. Što je bolje, biti recimo direktor Hrvatske turističke zajednice ili ministar? Ja vas uvjeravam da je pet puta bolje biti direktor turističke zajednice. Što je bolje biti, direktor Istarske turističke zajednice ili župan? Pa jasno da je bolje biti taj direktor. Ili što je bolje biti direktor Turističke zajednice u gradu Poreču ili gradonačelnik? Pa jasno da je bolje biti direktor te turističke zajednice. Kao što bismo isto tako mogli nabrajati što je bolje biti zastupnik ili npr. dobiti otpremninu od 300, 400 tisuća na HRT-u ili Hrvatskim željeznicama ili HEP ili Croatia osiguranje? Što je biti bolje zastupnik ili jedan od 400 ljudi na Hrvatskim željeznicama koji tamo imaju menadžerske ugovore? A od tih 400 njih 107 sindikalaca isto tako na Hrvatskim željeznicama ima menadžerske ugovore. Iako kapa dolje sindikatima na prikupljenim potpisima. I nema se tu šta razmišljati da li ili ne sprovesti referendum. Referendum mora biti. Drugo što isto tako želim kazati, 20, 30 znači rekoh već mogu dolje ti parafiskalni nameti pa samim time i ovaj prihod od turističkih zajednica. Treba i to kazati kada smo kod tih kvazi poreza, nikada evo recimo uređenost naših mjesta, za Istru sam siguran nije bila takva kao što je danas, pod ovim teritorijalnim ustrojem gdje recimo imate općinice od 500 do 1500 ili 3000 stanovnika, gradove itd., sve zajedno gotovo 50-tak lokalnih samouprava. Međutim, isto tako treba priznati da sve to košta. Sigurno nikada nije bilo ni toliko fešta, događaja, recimo ljeti na Jadranu kao zadnjih godina. Za to su zaslužne i turističke zajednice, ali i to isto tako košta. Do '90.-tih svi znamo gradili su se hoteli, zapošljavali ljudi, a danas na tu infrastrukturu stvorenu do '90.-tih godina dovodimo izvođače itd. iako bi bilo bolje sigurno da je obrnuto. Sve u svemu, znači jesam da se taj trošak smanji, ali da se onih 7,5% zadrži na područjima županija koje bi taj novac morale usmjeravati u tu jednu opću zajedničku turističku infrastrukturu, a ja tvrdim da jedna cesta to zasigurno je ili uređenje bolnice je jednako i turistička kao i zdravstvena ili kako već hoćemo socijalna infrastruktura jednoga prostora itd., itd. I sad ću se opet vratiti na onaj "Tekop". Sjetimo sam se razgovora s jednim liderom sindikata u Istri. Kažu evo mi protestiramo jučer pred županijom, prekjučer gradom, sad ćemo pred gradom. Kakva je to kaže on sam slika za turizam i zato molim nadležno ministarstvo da taj problem koji se može riješiti jer je riječ o 135 ljudi i riješi. Drugo što želim kazati, turizam je svakako strateška grana. Treba ga pratiti, od njega živi velik broj ljudi uz obalu, ali i na kopnu radeći za obalu ili za taj turizam. Ali ono što nam je potrebno ne ugrožavajući tu djelatnost donijeti zakon o turističkom zemljištu. Zašto te, gospodo, prinčeve privatizacije koji kontroliraju obalu 20 godina netko u ovoj vlasti toliko štiti. Koji interes ima Vlada da im poklanja 20 godina rentu na stotinama hektara turističkog zemljišta. Ta renta se mjeri u desetinama milijuna eura pa evo vam novac recimo za referendum. Zakon o golfu nije bio potreban, ali Zakon o turističkom zemljištu da. Eto jedan, neću reći tajkun, reći ću gospodin Kukurin predlaže uštede na županijskoj razini 40 milijuna kuna, ok ja to poštujem, a koristi 30 hektara tzv. turističkom zemljišta koje mu poklanja ova Vlada za nula kuna. Evo vam 40 milijuna kuna uštede ili 70 milijuna kuna za sprovedbu referenduma. Sirotinja na 1m2 mora javne površine plaćati sve od ne znam 2, 3 do 15 eura po kvadratu, a netko tko je težak na stotine milijuna eura zapravo ovoj državi ne treba p latiti ništa i neka mi netko kaže da na djelu nije korupcija. Drugo što je isto tako interesantno, tko postavlja većinu u ovim vijećima turističkih zajednica. Pa opet ovi koji imaju zapravo te velike gospodarske sustave.
Uvaženi zastupniče, vrijeme vam je isteklo. Hvala lijepa.
Samo još jednu rečenicu. Da imaju tu većinu, znači oni koji imaju te velike sustave oni taj novac opet nekako koriste za sebe…
Hvala lijepa. Rekli ste rečenicu.
Pa iako jesam da se gospodarstvo pomogne jednako tako sam da se promijeni i taj nakaradni zakon.
Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme! Hvala lijepa. Moramo se držati vremena. Ne možemo da svaki prelazi vrijeme kako tko hoće. Idemo dalje sa raspravom. U ime kluba HNS-a, HSU-a Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. U godinama recesije, u godinama financijske i gospodarske krize sigurno će svako od nas se složit sa načelom da trebamo nastojati rasteretiti hrvatsko gospodarstvo. Mi to načelo dakako podržavamo u klubu HNS-HSU. Međutim ono što nedostaje, kolegice i kolege, u ovom prijedlogu zakona je nešto što se ne bi smjelo događati, a gotovo redovito nam se događa, a to je nedostatak kvalitetne analitike. Što ćemo uistinu postići implementacijom ovakvih promjena zakona? Nama, kolegice i kolege, nedostaju tumačenja onog što smo ovdje u nekoliko rečenica čuli i dobili u obrazloženju ovog zakona što je to nerazvijeno turističko područje, koji su kriteriji da bi neko područje nazvali nerazvijenim turističkim područjem i vjerojatno je ministar i hrvatska Vlada su znali zašto ćemo upravo sa 7,5% tih članarina njima pomagati, zašto baš taj iznos. Mi hoćemo znati koja su to područja, mi hoćemo znati na koje projekte će se trošiti ta sredstva jer očito kad se planira onda se mora planirati temeljem jasnih ciljeva koji se žele postići. Ja o tim ciljevima, uvaženi predstavnici Vlade, ne znam ništa. Na našem klubu smo pokušali doći do nekih zaključaka, dakako nismo mogli doći do njih i od vas danas očekujemo da nam prije kraja ove rasprave date sve te elemente koji apsolutno nedostaju u ovom materijalu. Nadalje, ako ćemo pomoći turistički nerazvijenom području a, b i c onda hoćemo znati na koje projekte. Ako ćemo trošit taj novac na dnevnice i putovanja, na obilaske sajmova širem Europe i svijeta onda se ne slažemo s takvim oblikom pomoći nerazvijenim turističkim područjima. Ako će to biti prijenos dobre prakse, edukacija, ako će to biti turistička promidžba i unapređenje turističke ponude onda se slažemo, ali hoćemo znati koja područja će dobiti koliko sredstava i za koje projekte. To je izrazito važno. Osim toga bilo bi dobro, evo sad smo čuli da postoji preko 200 raznih oblika parafiskalnih davanja u nas. Ovdje dodirujemo samo jedno od njih. Mi hoćemo znati što Vlada planira sa drugim parafiskalnim davanjima, šume, vode, Gospodarska komora itd., itd., itd. To je onda sustavan pristup i onda možemo reći da ukupan zbir će dati dobre rezultate. Mi smo se kolegice i kolege dali truda da pokušamo vidjeti što će se postići u nekim gospodarskim tvrtkama primjenom ovog zakona. I evo u primorju smo uzeli dvije tvrtke, uzeli smo jedno hotelijersko poduzeće sa cirka 90 kreveta, pardon 90 soba i oni imaju sezonski karakter rada. I oni će uštedjeti na razini svojih prihoda iz 2009. godine kolegice i kolege znate koliko 1500 kuna. Onda smo uzeli jedan trgovačko poduzeće, trgovački lanac. Rade 12 mjeseci u godini. Oni će uštedjeti 3500 kuna godišnje. Sada sami zaključite koliko će to rasteretiti hrvatsko gospodarstvo, koliko će to njima pomoći da stvarno naprave iskorak u svom razvoju sutra. Ja vas molim budimo ozbiljni. Nemojmo ovako raditi. Radimo sa argumentima, sa brojevima, zbrajajmo te brojke. Vidimo što će Vlada učiniti sa ostalim parafiskalnim davanjima i onda kažemo da smo nešto napravili ili ja unaprijed mogu reći ispred našega kluba, da ako će ovo biti jedino kresanje, jedino rasterećenje onda to unaprijed možemo osuditi na neuspjeh. Zamoljen sam od nekih djelatnika turističkih zajednica da predlagatelja zamolim da unesu još jednu izmjenu u ovaj zakon, a to je problem onih koji žele ozbiljno raditi, koji žele ozbiljno planirati. Oni mole da se obvežu porezne uprave da turističkim zajednicama svakih 6 mjeseci daju izvješće koliko je uplaćeno članarina. Jedna jednostavna pomoć koja bi im omogućila da znaju s kojim sredstvima mogu računati da poduzmu akciju a, b ili c. Mi koji dolazimo iz Rijeke, iz primorja, iz obalnog dijela, iz plave Hrvatske ne bi željeli da se ovo shvati kao naše protivljenje pomoći zelenoj Hrvatskoj, apsolutno ne. Ali kada je solidarnost u pitanju kolegice i kolege, solidarnost za zdravstvo da, za školstvo da, za niz društvenih djelatnosti. Ali kad je u pitanju gospodarska kompeticija onda moramo biti oprezni. Jer ja se slažem da naš ministar koji dolazi iz kontinentalne Hrvatske ima apsolutno pravo predložiti pomak određenih sredstava i financiranje nekih dijelova Hrvatske koji do sada nisu iskoristili sav svoj turistički potencijal. Međutim, on jasno mora i odgovarati za u slučaju neuspjeha. Naime, ako mi onim uspješnim zajednicama oduzmemo dva, tri, četiri, pet posto mi smo iskalkulirali da će u primorju turističke zajednice gubiti negdje između 3 i 5% ukupnih prihoda. Toliko će biti jasno i slabija promidžba. Moguće da će imati zbog toga i nešto slabije rezultate. Neka ako će se s tim sredstvima postići barem jednako velik uspjeh u onim nerazvijenim dijelovima. Ali ako se tamo ne postigne ništa, a ovdje smo oduzeli mogućnost promicanja i unapređenja ponude onda kolegice i kolege gospodarski nismo napravili ništa. Da li ste shvatili moju poruku. Dakle, oduzeti jednome, pomoći drugome, mora biti jasno temeljeno na uspjehu drugoga s kojim će se kompenzirati eventualni manjak kod prvoga. Ja neću ulaziti u neke detalje daljnje, ali dakako da tražimo da nam se obrazlože argumenti koji nedostaju u uvodnom dijelu ovoga prijedloga zakona. I čini nam se da bi bilo jako dobro kako bi se imalo vremena da se ugrade i elementi o kojima sam govorimo, da možda ovo danas Vlada prihvati naš prijedlog bude prvo čitanje, prvo čitanje zakona, a da onda sa jednim kompletnim sustavnim pristupom, sa jasnim argumentima prihvatimo ovaj zakon u drugom čitanju kada budemo imali jednu kompletnu analitiku onog što se očekuje postići sa ovakvim jednim zakonom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega Dorić je govorio da će se pojedinim turističkim zajednicama oduzeti dio novca i dati nekim drugim zajednicama što nije točno. Ne bih htjela da to ostane visjeti u zraku. Mislim da je jasno definirano zakonom i ja sam to objašnjavala u svom izlaganju u ime kluba na koji način se prikupljaju članarine. Dakle, nije točno da će se nekome oduzimati da bi se davalo zajednicama, turističkim zajednicama na kontinentu, a mislim da se kolega Dorić moramo složiti da i u kontinent treba ulagati, jer kontinent ima itekakvih potencijala za razvoj turizma.
Zahvaljujem. Na redu je klub SDP-a, uvažena zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajnici, kolegice i kolege. Ovaj zakon, odnosno prijedlog zakona ima puno nedorečenosti, a iz prijašnjeg izlaganja kolege iz HNS-a vidjeli ste zapravo da nije adekvatno odnos uštede, odnosno ono što se oduzima u odnosu na uštedu. Ja bih počela diskusiju sa navodom iz zakona kada se kaže s ciljem ostvarivanja snažnog poslovnog poticaja i održivog gospodarstva postavljeni su prioriteti smanjenja neporeznih davanja, a uključuje naravno članarine turističkoj zajednici. I dalje se navodi da se radi o osobito opravdanim razlozima, te da su ispunjeni za donošenje zakona uvjeti po hitnom postupku. Kolegice i kolege, ne mogu se ne prisjetiti da smo mi u SDP-u predlagali mjere za pomoć gospodarstvu, upozoravali smo na vrijeme da je Hrvatska ušla u razdoblje recesije i da to znači za hrvatsko gospodarstvo da se suočava sa velikim problemima čije posljedice donose od gubitka radnih mjesta, velike nelikvidnosti i tako niz drugih popratnih događaja. Upozoravali smo isto tako da država ne može pred tim zatvarati oči, da se mora pod hitno poduzimati mjere koje će pomoći naravno gospodarstvu u rješavanju ovih problema. Između ostalih predlagalo se i smanjenje poreza na dobit za tvrtke koje reinvestiraju dobit u novu proizvodnju ili razvoj ili dobit koja se ne izvlači da se ne oporezuje što bi naravno povećalo, povećavalo sposobnost poduzeća. Naravno i to je odbijeno, i to je odbijeno kao i sve druge mjere koje su zapravo nastavljena je jedna ustaljena praksa, prijedlozi koji su dolazili iz oporbe bez obzira kakvi su bili oni su svi odbijani. Hrvatska Vlada se zapravo dočekala je krizu potpuno nespremna, s neodgovarajućom gospodarskom politikom i bez ikakve strategije, no kad je došla voda do grla, među raznim prijedlozima programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske nalazi se i ovaj današnji prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama. Članarine kao što smo čuli, to je jedan od oblik neporeznih davanja, jedan od izvornih prihoda važne za djelovanje sustava turističkih zajednica, kao i naravno provođenje aktivnosti koje zakonski turistička zajednica odrađuje. Obveznici plaćanja članarina turističkoj zajednici su pravne i fizičke osobe koje u turističkoj općini ili gradu imaju svoje sjedište i podružnice, pogone, odnosno koje trajno ili sezonski ostvaruju prihod pružanja ugostiteljskih usluga, usluga u turizmu ili obavljanjem uz turizmom neposrednih povezanih djelatnosti. Ja se pitam kad govorimo o smanjenju članarine u turističkim zajednicama, da li je igdje pokazano na uštrb koje komponente u svim tim aktivnostima koje zakonski mora raditi turistička zajednica, na koje se te aktivnosti donose, što smanjujemo, da li smanjujemo rezanje troškova koji su neproduktivni, ili smanjujemo mogućnost marketinga. Pred godinu i po, otprilike dvije objavljen je registar neporeznih prihoda u kojem je pobrojano 245 raznih naknada, pristojbi, premija, članarina, većina parafiskalnih nameta opterećuje gospodarstvo. To je velik namet naravno na gospodarstvo, međutim kolegice i kolege već dvije godine postoji registar, ali nemaju sva davanja jednaki efekt, nema nikakvih simulacija, ne zna se kakve bi bile posljedice ukidanja, kakvi bi bili efekti. Mi jesmo predlagali jednu od mjera ukidanje parafiskalnih nameta, ali smo bili toliko odgovorni da smo odmah rekli samo na godinu dana i to smo pazili dobro koje namete možemo predlagati za skidanje. Slažem se i pozdravljam povrat dijela prihoda turističke članarine turističkim zajednicama na nerazvijenom području. Naime od ukupno prikupljenih sredstava članarina ciljano se izdvaja i usmjerava 7 i po posto, međutim i to je nedorečeno kome, za što. Isto tako smo čuli koliki bi bio odnos u financiranju tih turističkih zajednica, koliki bi bio s ovim zakonom, prihvaćanjem s ovim zakonom, i pitam se obzirom da turističke zajednice trebaju raditi svoj posao, tko će to nadoknaditi, sasvim sigurno tvrdim gradski i općinski proračuni. Mogu reći da su ove mjere koje su predložene zakašnjele i suštinski nisu poticajne, nego imaju isključivo kozmetički karakter. S druge strane ako se želi veći udio od turizma u platnoj bilanci naše zemlje, onda upravo ta turistička mjesta i manji gradići i općine moraju putem svojih turističkih zajednica destinacijskog menadžmenta uložiti pojačana sredstva da bi zapravo za daljnji razvoj turizma. Isto tako bi trebalo razmišljati o decentralizaciji usmjeravanju tih velikih sredstava koje postoje u turističkim zajednicama, upravo lokalno, na gradove, odnosno općine. Upitno je brisanje i osiguranje i reosiguranja kao obveznika plaćanja članarina, jer i ta društva dio svog prihoda ostvaruju na temelju rezultata turizma. To je tzv. multiplikativni efekt turizma. Pa evo prijedlog, može se mjeriti zimski i ljetni promet, čim je povećanje ljetnog prometa to može značiti da je zapravo to od rezultata turizma. Spomenula bih još nedorečenosti zakonskih propisa Ministarstva turizma a koji su naišli na probleme na terenu. Naime, Ministarstvo turizma je donio uputu prema kojoj se turistička članarina plaća samo na dio osiguranja koji je direktno vezan za turizam, kao što su putno zdravstveno osiguranje, turističko i slično, i sada su u 2009. godini uplatilo se znatni veći iznos od onog koji se naposljetku traži. I sada osiguranje traži povrat tih sredstava, a ta sredstva su uložena jer svi koji radite u turizmu znate kada se planiraju sredstva, odnosno kad se, navrijeme se treba planirati turistička sezona. Međutim nije problem u članarinama u turističkim zajednicama, nego u strukturi trošenja. Rast hrvatskog turizma nije ni blizu onoga koliko se troši u promociju i naravno da ne podržavamo i ovakvu turističku zajednicu koji je sama sebi svrha. No za povećanje turističkog prometa treba izgrađivati hrvatski turistički proizvod, danas je turistički proizvod koji nam je dala priroda i ono što su izgradili naši preci, ali moramo znati da se treba boriti za svakog gosta, da postoji u svijetu 800 milijuna turista, ali mi ne znamo ni tko su, ni što žele, ni kako ih dovesti u Hrvatsku, jer nemamo sustavnu turističku politiku i promociju. Pitanje je kako iz onih 800 milijuna uzeti barem jedan dodatni milijun za hrvatsko tržište, kakve su njihove preferencije, kakav turistički proizvod ti ljudi žele. To zahtijeva stručno i sustavno istraživanje i analizu, istu takvu strategiju i politiku. I sastavni dio takve strategije u biti promocija koja se vrši preko turističkih zajednica. Ja mogu reći danas su neki kolege hvalili Ministarstvo turizma i strategiju, međutim teško je prepoznati turističku strategiju kako Ministarstvo turizma, tako i turističke zajednice. Tako bi ja teško i rekla da se prepoznaje i onaj cilj s početka koji ste naveli što će ovaj zakon donijeti. Mogu reći da izostaje sustavni pristup upravljanja sadašnjim i dugoročnim razvojem. Možda bi bila cijela misija, bila potpunija i logičnija, kad bi se proklamirala teza po kojoj je Hrvatska zemlja u kojoj je turizam na prvom mjestu u praksi provela konkretnim poticajima turizma. Npr. smanjenje stope PDV-a i slično. Klub SDP-a, moram reći da smo svjesni potreba davanja poticaja gospodarstvu. Međutim, mislimo da je ovo kozmetska priroda bez prave analize, bez simulacija i upravo zbog toga predlažemo da uz sve ove naše primjedbe koje smo izrekli da ipak ovaj zakon ide u drugo čitanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je u ime kluba HDSSB-a, a pardon, jedan ispravak netočnog navoda. Uvažena zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegica zastupnica je istaknula u svojoj raspravi da je u ovom zakonu riječ o kozmetičkim promjenama i da su one zakašnjele. Kolegice to nije točno jer je ovdje riječ o rasterećenju gospodarskih subjekata koji će iznositi oko 50 milijuna kuna, a na poseban račun Hrvatske turističke zajednice izdvojit će se još 3,5 milijuna kuna od ukupnih sredstava članarine koja će se utrošiti za potporu turističkim zajednicama na turistički nerazvijenim područjima. Dakle, nije riječ o kozmetici nego o konkretnim promjenama.
Zahvaljujem. Sada je na redu klub HDSSB, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo iz ministarstva i kolegice i kolege. Pa evo, nisam imao priliku ispravak ispravka napraviti za gospođu Petir, ali evo, ovaj zakon je od 01.01.2011. na snazi i ide po hitnom postupku, pa prema tome ako govorimo o zakašnjelosti ili dosjelosti kako god hoćete zaista je kolegica iz SDP-a ovaj puta, čini mi se, ili po mom mišljenju u pravu, da ne bi bilo zabune u ispravku netočnog navoda mišljenja jel'. Naime, ovo je jedna rekao bih vanjska manifestacija, ili kako reče kolegica kozmetika, ovaj prijedlog zakona, kojim se pokazuje da evo država žurno skrbi o gospodarskim subjektima, o gospodarstvu i evo ušteda ili smanjenje od 25% u ukupnom iznosu na turističke članarine gospodarskih subjekata je rasterećenje gospodarstvu, u iznosu od 50 milijuna kuna. I to je snažni gospodarski, kaže poticaj, i pomoć našem gospodarstvu. U drugom dijelu ovoga prijedloga zakona se govori o tome da će 7,5% od tih 50 milijuna kuna biti preraspodijeljeno ili namijenjeno turistički nerazvijenim područjima u RH. A ta turistički nerazvijena područja će svojom odlukom, dakle koja su to turistički nerazvijena područja, odlučiti ministar turizma. Nemamo sada nikakvih kriterija koja će to područja biti turistički nerazvijena. O tome nema riječi. Ili je to u osobnom razmišljanju ministra koji će o tome odlučivati kao što se i dosada odlučivalo i o cestama i o svemu ostalom. Turizma kao strateška grana gospodarstva, ovdje je bilo riječi o tome. Slušao sam prof. ekonomskih znanosti koji govori da, jedan od njih, iako su mišljenja različita, da zapravo turizam ne smije biti ili u najmanju ruku nije grana gospodarstva na kojem bi smjela počivati jedna državna strategija ili gospodarstvo RH. Da je donekle u pravu govori i činjenica da je napokon prema Izvješću HNB-a koje je netko ovdje spomenuo, dakle ubrano od turizma za prošlu godinu 5,6 milijardi eura, a da je istovremeno koliko mi je poznato glavni grad Austrije Beč koji nema mora, a slabo i sunca, pa ni plaže, i nema opjevanog lijepog plavog Dunava nego nekakvog drugačijeg, mutnoga, dakle prihodovao od turizma u isto vrijeme preko 8 milijardi eura. Jedan grad, jedna država. Turizam je jasno grana koja zavisi, i čije poslovanje zavisi od puno toga. Od međunarodnih okolnosti pa do klimatskih i ostalih okolnosti. Evo, vidimo i ove godine da kasni taj priliv turista kako domaćih tako i stranih na našu obalu. O onima koji govore o "plavoj" i "zelenoj" Hrvatskoj pa onda pomalo se čuje i negodovanje zbog preraspodijele, moram istaći da je kontinentalni turizam, dakle tu ubrajam i turizam u Slavoniji i Baranji, hvala Bogu, nešto što ima da kažem elemente trajnijih vrijednosti i mogućnosti i nezavisnosti od onih činjenica o kojima sam govorio. I klimatskih i nekih drugih. Zbog toga je dobro da barem i ova mrvica, kako bih rekao, od 7,5%, a to je 3,5 milijuna kuna da se preraspodijeli na, evo 3,5 milijuna kuna na sva nerazvijena turistička područja o kojima će odlučivati ministar. Zaista je to mrvica. Dakle, ono o čemu se govorilo ovdje i možda krivo nazvano kozmetski efekt ovoga prijedloga zakona eto rasterećuje se gospodarstvo RH u iznosu od 50 milijuna kuna što je mrvica u odnosu na sve ostvarene privatne interesne dobiti pojedinaca u kriminalu i korupciji, prava mrvica. A svjedoci smo svega toga. Dakle, je u funkciji, u istoj funkciji kao i odluka i najava smanjenja TV pristojbe. I ništa drugo. Smanjenje TV pristojbe je za građanstvo, za fizička lica, smanjenje članarine turističkim zajednicama eto rasterećenje gospodarstva. Kada bi to donijelo, u analizama kada bi to bilo raščlanjeno, da je to zaista silni doprinos poticanju gospodarstva, porastu standarda građana i TV pristojba i ovo, iako nije za usporedbu u smislu ovog materijala zakonskoga onda bi o tome mogli raspravljati. Ovako mislim da je to više mjera ili prijedlog zakona koji eto se najavljuje, snažan poticaj, gospodarski poticaj našem gospodarstvu za kojega se predviđa pad od 1,5% za ovu godinu. Uz sve narečno, moram ponovno istaći činjenicu da su neki pravni subjekti u Republici Hrvatskoj, tu mislim na banke, osiguravajuća društva itd. mnogi ili pretežito u stranom vlasništvu ostvarili dobit u posljednjih 8 godina u iznosu od 222 milijarde kuna ili 30 milijardi eura. Sada kada promatramo ovih 3,5 milijuna kuna to je 7,5% od turističke članarine koja će biti raspodijeljena za ova područja, onda vidimo kako su sićušne te mrvice koje će onamo otići, pa eto jednim dijelom i u Slavoniju i Baranju kao najvjerojatnije proglašena kao turističko nerazvijeno područje. Valjda se na to misli, na ono što gospodin Dorić zove zelenim dijelom Hrvatske. O samoj turističkoj zajednici i troškovima, o troškovima poslovanja i o ostalom ne bih raspravljao jer ovdje je već netko žestoko, mislim da je Kajin govorio, koliki se novci obrću u tim turističkim zajednicama koje su nikle kao gljive poslije kiše, a da nije dobro tamo ne bi ni nicale. I zaista dobar primjer Baranje koja je objedinila turističku zajednicu Baranje u jednu i ima sasvim sigurno pojačani efekt na turističku promidžbu Baranje. Dakle, da to nije dobro ne bi one nicale kao gljive poslije kiše, kao što niču mnoge pekare ili mlinska industrija koja također ima neke prednosti u odnosu na primarnu proizvodnju, poljoprivredne proizvode odnosno žitarica u Republici Hrvatskoj. Dakle, pad turističkog prometa prema izvješću Hrvatske narodne banke da se ponovno vratim između 2008. i 2009. je 15%, sa 6,7 milijardi na 5,6 milijuna kuna ili milijardu eura manje 2009. nego li 2008. Pa se onda pitamo s obzirom na obrt sredstava u turističkim zajednicama s obzirom na boravišnu pristojbu koju plaćaju i oni koji i nisu gosti u svojim kućama, a o tome jednom drugom prilikom, nego su vlasnici svojih kuća. Pa će još novim zakonom i plaćati porez na tu kuću i boravišnu pristojbu na tu kuću, kada borave na moru ili kontinentu, dakle o tome će biti riječ najvjerojatnije negdje drugdje. Ali ako već imamo pad od 15% jeli se to smanjila i plaća, neto plaća onih koji o tome brinu? Ili kako netko reče da turističke zajednice u Hrvatskoj raspolažu sa oko 800 milijuna kuna od toga turistička zajednica Hrvatske oko 200 milijuna kuna. Toliki je proračun jedne veće županijske bolnice u Republici Hrvatskoj za godinu dana, koja liječi 20, 25 tisuća pacijenata godišnje. To su zaista ogromni novci. A efekt, jasno da je recesija u svijetu i ona utječe na broj turista i turistički promet, ali sasvim sigurno da se sa ovim novcem mogu postići i bolji rezultati u promidžbi turizma i privlačenju turista u Republiku Hrvatsku. Jer ako sam dao i iznio podatak da sami grad Beč ima veći promet turistički negoli cijela Hrvatska u jednoj godini, onda u svakom slučaju, i to je tako stalno iz godine u godinu, onda u svakom slučaju treba poduzeti neke mjere i o turističkoj zajednici, Ministarstvu turizma i o ovim problemima, mislim da bi se trebala otvoriti i šira tema. A ove mrvice koje su eto člankom 4. dodijeljene turistički nerazvijenim područjima i to na temelju pravilnika koji će donijeti, koji donosi, to je prezent futur neki, koji donosi glavni Ured hrvatske turističke zajednice uz prethodnu suglasnost ministra turizma. Dakle, te mrvice je jasno da ne treba odbiti koliko god da su male, jer kažu "U srdite prosjakinje je prazna torba", pa onda i to. I mislim s obzirom da se ipak nešto kraće ili "Eppur si muove", da klub HDSSB-a neće imati protiv ovakvog prijedloga ništa protiv. Ali da treba poduzeti i radikalnije mjere u ovom području u ovoj gospodarskoj grani u poslovanju turističkih zajednica sasvim sigurno stoji. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnika Marijana Petir. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Grubišić je u svom uvodnom dijelu izlaganja rekao da će ministar turizma dijeliti novce kako mu padne na pamet. Na kraju izlaganja se doduše popravio jer je konačno pročitao zakon, pa je vidio da ne dijeli ministar novac, već da se prema posebnom pravilniku koji donosi glavni Ured hrvatske turističke zajednice određivati koja su to turistički nerazvijena područja, a naravno da u glavnom Uredu hrvatske turističke zajednice pristižu prijedlozi sa terena cijele Hrvatske. I drugo što je netočno ustvrdio, da ovaj zakon dolazi prekasno. To nije točno, jer dolazi upravo na vrijeme. Jer važno je znati da do kraj veljače, odnosno do travnja tekuće godine dakle ove godine se podnose porezne prijave i na osnovu tih poreznih prijava se tek može utvrđivati dalje za godinu na koji način će funkcionirati obračun članarine turističkih zajednica. Dakle, više nego na vrijeme je stigao ovaj zakon kolega Grubišić.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. I prvi je na redu uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Prvo da kažem da kada gledamo najave i priče o tome da se rasterećuje gospodarstvo to možemo gledati sa jedne i sa druge strane. Činjenica je smanjuju se stope, za određeni iznos će gospodarski subjekti plaćati manje članarina turističkoj zajednici, ali u kojem vremenskom periodu. Mi se moramo sjetiti da smo ovaj zakon donijeli 2008. godine i da smo tada znatno proširili bazu obveznika koji plaćaju obvezu članarina turističke zajednice i da smo tada napravili veću masu i veće opterećenje gospodarstvu. Znači kada gledamo da li će rasterećenje odnosno ovo smanjenje utjecati na gospodarstvo koje je bilo jednako tako kao što će biti i sada kada smo smanjili opterećeno 2008. godine. De facto znači nismo smanjili ništa, u odnosu na 2008., 2007. nismo smanjili ništa. Opterećenje nominalnog gospodarstva će biti isto, 150, 160 milijuna kuna. Sa druge strane, da je ovo što ja govorim točno vidi se iz toga, 2009. godine uopće nisu padali prihodi od članarina kao da nijedna tvrtka u turizmu ili ovih gospodarskih grana koje su povezane sa turizmom nije propala, kao da se nisu smanjili prometi 10, 15% kao i kod svih u turizmu. Ne, članarine su ubrane u identičnom iznosu. Znači, nije točno da smo rasteretili gospodarstvo nego upravo suprotno, ono je 2009. bilo opterećenije, značajno opterećenije nego 2007. i 2008. kada je usprkos recesiji i smanjenju prometa uspjelo uplatiti toliko članarina turističkim zajednicama. Znači, moramo kada govorimo o tome da li smo ikoga rasteretili govoriti istinu, nismo rasteretili nikoga, plaća se na višoj razini nego što je to bilo 2007. i 2008. godine. Činjenica je da smo napravili kao i mnoge stvari u ovoj Hrvatskoj krivo. 2009. godine kada je trebalo pomoći gospodarske subjekte u turizmu mi smo ih dodatno opteretili sa povećanjem obveze izmjenom zakona 2008. godine. I to je ono što se u Hrvatskoj ne radi dobro i to je ono što govorimo iz SDP-a da nema sustavnog rješenja nego se ide od prilike do prilike. 2008. smo odlučili nešto više novca uzeti gospodarstvu izmjenom zakona kao da bi pomogli turizam, 2009. vidimo da je turizam u ozbiljnim problemima, da je pad prihoda više od 15% i sada kao smanjujemo 2010. ono što smo im uzeli 2009. godine. Znači, nikakav sustav nego jednostavno ja ne bi, ne znam kako bi to uopće nazvao, paušalna rješenja od prilike do prilike bez ikakvog plana, bez ikakvog cilja, da jednostavno ne vidimo u kom to smjeru sve skupa ide. A da se ovaj novac troši na kvalitetan način vjerojatno nitko ne bi imao ništa protiv. Turizam je značajna grana hrvatskog gospodarstva. Prihodi od turizma utječu jako na naš BDP i samo pad prihoda prošle godine od turizma od preko milijardu eura, milijardu 100 do milijardu 200 eura iznosi otprilike 3% hrvatskog BDP-a. Znači polovicu pada BDP-a prošle godine u Hrvatskoj je doprinijelo to što je 15% prihod od turizma pao. Znači, ogroman je utjecaj koji ova gospodarska grana na ukupno gospodarstvo Republike Hrvatske. I onda naravno da kada bi se na taj način nešto korisno napravilo sa tim novcem ne bi imao nitko ništa protiv. Moj dojam je da bi najbolje bilo da se kakva je situacija u Turističkoj zajednici Hrvatske i u ostalim turističkim zajednicama, možda bi najbolje bilo da oslobodimo uopće plaćanja članarine gospodarske subjekte i da oni imaju obavezu investirati taj novac kroz neke oblike turističke promocije itd. Vjerujem da bi puno efikasnije raspolagali novcem nego što to rade naše hrvatske turističke zajednice. Zbog čega to govorim? Zbog toga što, rekao sam u 2009. pad prihoda od turizma je 15%, milijardu 100, milijardu 200 milijuna eura. Da li je pao prihod i zbog čega je pao prihoda može se vrlo lako izanalizirati. Najveći problem je bio u Hrvatskoj zbog toga što je pala značajno potrošnja domaćeg stanovništva i što je otprilike 15% manje domaćeg stanovništva išlo na godišnje odmore. Mi to uopće nismo akceptirali, turistička zajednica to nije, ni Ministarstvo turizma to nije akceptiralo i vidjelo kao problem ono što je bilo vidljivo iz aviona. 2009. godinu smo nažalost izgubili turističku na domaćem tržištu. Šta se sada dešava? Sada vidimo značajno povećanje reklamiranja na našim medijima i pokušavanje usmjeravanja ja bih rekao reklame prema domaćem stanovništvu kako bi se ta situacija u odnosu na 2009. popravila. Nažalost, neće biti previše efekta, a neće bit efekta zbog generalne gospodarske situacije u Hrvatskoj, zbog pomanjkanja optimizma hrvatskih građana, naravno uzrokovana najviše ponašanjem i djelovanjem hrvatske Vlade koja jednostavno ne uspijeva nuditi nikakva konkretna rješenja koja bi povukla Hrvatsku iz recesije. Ono što bi trebali iskoristiti kao priliku je oporavak svjetskog turističkog tržišta. Ove godine se očekuje 3, 4% povećanje broja turista i noćenja na razini svjetskog turističkog tržišta i Hrvatska bi morala iskoristiti u okviru toga svoju šansu. Ne znam da li se išta radi po pitanju određenih stvari koje bi svaka zemlja koristila. Kada vidite da su određeni konkurenti u problemima, konkretno Grčka, da li smo usmjerili dodatne napore da njihova tržišta pokušamo dodatno ja bih rekao napasti i dovesti taj turista koji eventualno neće doći u Grčku u Hrvatsku pošto smo slično tržište i udaljenosti, čak i Hrvatska je bliža, a da ne govorim o tome koliko je sigurno i ljepša za odmor. 300 milijuna kuna, odnosno konkretno 278 milijuna kuna koliko troši Hrvatska turistička zajednica je novac ne bih rekao bačen u vjetar, ali veliki dio tog novca je bačen u vjetar. Postoje planovi, postoje stvari na koje se troše i ja se pitam da li zbilja je potrebno u ovom vremenu interneta, komunikacije potrošiti 52 milijuna za turistička predstavništva Hrvatske u svijetu. Da li je to zbilja nužan trošak? Postoji čitav niz takvih troškova koje turistička zajednica radi, a koji nisu opravdani. Reći ću vam još jedan trošak, ovaj famozni spot sa guzom je koštao 770 tisuća kuna. Svatko tko se bavi malo i tko je ikada u životu bio u doticaju sa reklamom odnosno tko je vidio koliko koštaju ti spotovi svjestan je da je to preveliki iznos. 770000 kuna za jedan spot. A tko to plaća? Plaćaju ovi koji danas ovdje kao rasterećujemo, a u biti ne rasterećujemo ih uopće. I zbog toga ono što je bitno u Hrvatskoj, a čega nema na žalost u ukupnoj gospodarskoj politici, pa tako i u turizmu sustava, plana strategije a ne da se ponašamo od prilike do prilike, da na neki način kupujemo vrijeme, šaljemo poruke kroz medije kao rasteretili smo vas parafiskalnih nameta, a u biti kad se pogledaju brojke nismo rasteretili niti jedne kune gospodarske subjekte u odnosu na 2007. i 2008. godinu sa ovim zakonom apsolutno. Ja ću podržati zakon zbog toga šta je zakon ide barem djelomično u smanjenje tih neopravdano visokih članarina, ali naravno generalno nisam zadovoljan cjelokupnim konceptom kako funkcionira turistička zajednica, kako se ubiru članarine, a još manje sam zadovoljan kako radi Ministarstvo turizma. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo 2 ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Maras je kazao da je 2009. godine izgubljeno domaće tržište što nije točno. Smanjen je za jedan mali postotak, međutim u isto vrijeme je povećan udio stranih turista kao nigdje u Europi upravo iz ovog razloga o kojem kolega priča da turistička zajednica puno troši na promidžbu, a to je valjda razlog zašto je povećano inozemno tržište turista. Međutim, ovo je opet jedna SDP-ova obmana javnosti i tamo gdje su rezultati vidljivi oni kažu da ništa ne valja. Međutim, narod će to znati prepoznati. Hvala.
I drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ispravit ću krivi navod uvaženog kolege Marasa koji je rekao da ako baš ne svih 280 milijuna, pa onda najveći dio tih novaca za promidžbe je bačen u vjetar. Apsolutno bilo tko, tko se i malo razumije u turističku promidžbu smatra da takva sredstva ne da su bačena u vjetar nego su prijeko potrebna da bi upravo i dovela u ovakvim gospodarskim uvjetima do rezultata koji danas i ove, pa i prošle godine Hrvatsku i u ovim teškim uvjetima svrstao u zemlju koja je imala najmanje podbačaje. I drugo, svakako sama konstatacija da bi bilo bolje turističke zajednice ukinuti, pa da sama gospodarstva na neki način sudjeluju u radu onog čim se bavi turistička zajednica je zapravo neću uporabiti grubu riječ, ali apsolutno nešto što nema žive veze sa istinom. Naime, postoji čitav niz turističkih zajednica, a posebno onih malih i posebno onih na kontinentu, ne govorim samo o moru koji je ... [[Govornik se ne razumije.]] znanjem, htijenjem svoje sredine izuzetno dobro i kvalitetno i predstavlja i stvara i upravo one temeljne pretpostavke za razvoj turizma kroz prije svega razvoj mjesta, ljepotu i svega onoga što čini temeljni preduvjet da bi negdje turizam ... [[Govornik se ne razumije.]] ili ga pokrenuli.
Hvala lijepa. Vrijeme. I sada je dalje na redu uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici ministarstva. Pa evo pred nama je ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama, a kao jedna od mjera programa gospodarskog oporavka koji je donijela Vlada Republike Hrvatske svakako radi se o smanjenju neporeznih davanja kao jednom od ključnih mjera programa gospodarskog oporavka i stoga ću naravno podržati ovaj prijedlog. Činjenica je da se radi o jednom smanjenju obveznika za 5%. Radi se o smanjenju stope za 20% što sve skupa čini 25% rasterećenja naših gospodarstvenika. Svakako s ovim će se sigurno doprinijeti povoljnom poslovnom okruženju. Netko je spominjao da su to mrvice, da je to malo. To je malo, ali u sveukupnom programu oporavka i svih onih zakona koji nam slijede kao što je spomenička renta, kao što je promjena poreza na dohodak, poreza na dobit sve skupa će činiti jedan veći dio. A čuli smo jutros da je 245 posebnih poreza zabilježeno u registru poreznih davanja. Znači, 245 tzv. neporeznih davanja ili kvazi poreza je opterećenje koje trpe hrvatski gospodarstvenici i stoga je ovo sigurno jedan od doprinosa. Ono što je za pohvaliti u ovom prijedlogu zakona je stopa od 7 i pol posto prema turističkim zajednicama na gospodarski nerazvijenim područjima. Bilo je govora jutros ovdje da nije dovoljno analitike i da ne znamo iz ovog zakona koja su to gospodarski odnosno turistički nerazvijena područja. Predmijeva se da je to sigurno kontinentalna Hrvatska ili zelena Hrvatska, ali sigurno da će se to odnositi i na neka jadranska odredišta. Radi se o sveukupnom rasterećenju koje iznosi 50 milijuna kuna i smatram da je to sasvim dostatan iznos za početak. I s obzirom da znamo da će se ovo početi primjenjivati od 1.1.2011. godine smatram da je na vrijeme donesen. Ali isto tako netko govori da bi išao zakon u drugo čitanje mislim da nema potrebe za drugim čitanjem, ali možda ima potrebe za nekim amandmanima. Pa tako čini mi se da je dobra ideja da Porezna uprava daje svakih 6 mjeseci izvješće turističkim zajednicama kako bi oni znali s kojim sredstvima raspolažu. Mislim da je to dobro. I ono što je za pozdraviti to je da su na čelu turističkih zajednica po novom zakonu od nedavna predsjednici turističkih zajednica, čelnici lokalne i regionalne samouprave što znači načelnici općina i gradonačelnici, župani. Pa samom tom činjenicom budući da su oni izvršitelji proračuna sigurno da će oni skrbiti o tim sredstvima jako dobro kao što skrbe i o svojim proračunima. Naravno, to se ne odnosi na sve, ali evo recimo da bi to trebalo tako izgledati. Što se tiče ovog dijela koji se odnosi na razvoj turizma o kojem je govorio u ime kluba naš predstavnik gospodin Cappelli sigurno da nema razvoja turizma bez investicija, pa i ovo rasterećenje će u tom smjeru doprinijeti iako nije veliki iznos, još jedanput ponavljam. Međutim, sve skupa, sva rasterećenja koja imamo u vidu, koja ćemo ovih dana u ostalim zakonima donijeti će doprinijeti tom cilju. Bilo je govora i o Zakonu o turističkom zemljištu. Imali smo ga u dva čitanja. Također se pridružujem svima onima koji žele da što prije taj zakon ugleda svjetlo dana u trećem čitanju u ovom Saboru, jer smatram da velika sredstva gubimo kroz taj Zakon o turističkom zemljištu i sigurno da bi ga hitno trebalo poslati u proceduru kako bismo namakli sredstva i iz tog dijela. ali što je najvažniji problem hrvatskog turizma. Uspoređujući jutros Beč sa 5 milijardi, Hrvatsku sa nešto manje od 6 milijardi zaista se čovjek može zapitati. Međutim ono što je problem hrvatskog turizma uopće je sezonalni karakter, i to je ono o čemu trebamo svi skupa povesti računa i ono što bi trebao biti cilj Ministarstva turizma i Vlade Republike Hrvatske i Hrvatske turističke zajednice i svih nas, jest cjelogodišnji turizam, i zapravo sve dotle dok ne bude cjelogodišnjeg turizma neće biti velikih prihoda. I mislim da u tom, na tome moramo svi zajedno raditi a kako. Znači nedostaje sadržaja, nedostaje infrastrukturnih objekata. Infrastrukturni objekti su kongresni centri, koncepte dvorane, golf igrališta i sve ono što turizam može učiniti profitabilnim, što ga može učiniti cjelogodišnjim izvorom prihoda. To je ono što u Hrvatskoj nismo uspjeli postići, ovdje govorim prije svega o Jadranu, vjerujem da bi u kontinentu to ne bi trebao biti problem, znači kontinentu mislim da ne bi trebao biti problem sezonalni karakter, ali je očito neki drugi problem, a i što se tiče jadranskih destinacija, definitivno trebamo biti cjelogodišnja destinacija. Ono što smo postigli u Dubrovniku to je da smo, imamo turizam 7 mjeseci, od 1. travnja do 1. studenog, što je veliki dobitak, međutim to još uvijek nije dovoljno da bi se samo od te grane turizma, od te grane gospodarstva moglo živjeti, a sve više smo monopolistički orijentirani što isto nije dobro. Znači u vezi ovog zakona želim reći da podržavam u svakom slučaju smanjenje vezano za turističke članarine u turističkim zajednicama. Ne bih problematizirala tih 280 milijuna koje troši Hrvatska turistička zajednica, sigurna sam da ulažu maksimalne napore, da prate sve svjetske trendove. Isto tako je za svaku pohvalu čuti ovih dana i ove filmove, film "Wow Croatia" i sve ostalo što se je dogodilo, a nevezano za Hrvatsku turističku zajednicu, a što su i strane kompanije i neke strane agencije prepoznale i Hrvatsku kao takvu promoviraju u svijetu. U tom smislu želim podržati sve napore Ministarstva turizma, i Hrvatske turističke zajednice. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo rado se priključujem ovoj raspravi slažući se ili ne slažući se sa prethodnim govornicima, ali mislim da je prigoda govoriti o turističkim zajednicama, odnosno članarinama u turističkoj zajednici isto tako spomenute neke turističke teme, prije svemu ovome skupa. Naravno nitko ne voli članarine, jer članarine su obaveza, moraš davati novce, ali neka asocijacije kojima se priključujemo ne mogu funkcionirati bez da platiš članarinu, prema tome članarine na određeni način mora biti. No čudi me i danas kao i neki dan me čude dvije teze koje su na određeni način predstavljaju svojevrsni paradoks, a to je da se istodobno isto iz redova oporbe priznaju neke, neki napori u smislu … [[Ne razumije se.]] gospodarskog stanja u Hrvatskoj, dakle da se neke stvari moraju dogoditi u smislu … [[Ne razumije se.]] gospodarskog stanja u Hrvatskoj, a istodobno inzistira na tome da te privremene mjere budu vremenski ograničene. Meni se čini da nešto što doprinosi gospodarstvu Hrvatske barem ne bi trebalo ograničavati, nego vidjeti do kad traje, do kad funkcionira da tako i traje. Naravno postoji u nastupima oporbe uvijek neka opća mjesta koja se koriste iz političkih razloga itd., ali me zbunjuje nešto drugo. Zbunjuje me misao u kojom poticaj gospodarskom razvoju se treba u prvom usmjeriti po onim subjektima koji taj gospodarski razvoj nose, to su pojedinačni subjekti u gospodarstvu koji radi i razvijaju se, a ne puni proračun nametima, porezima, raznim davanjima o kojima je bilo govora, dakle da se razvojem gospodarstva iz ukupne količine alimentira što više novca. Prema tome, ovo je barem jedan pokušaj da se nešto takovo dogodi. Dakle oduzima se jednome sustavu jedan dio novca 25% i daje onima koji te članarine plaćaju da koriste za svoj vlastiti razvoj. Po ovom sudu i slažući se sa tezama da treba poboljšati uvjete rada gospodarstva, imam dojam da neovisno o postocima koji se izlažu, iznose vanka bez obzira 7%, 25%, smanjenje ukupno 25% da postotak sam po sebi nije toliko važan koliko je ona brojka koju taj postotak predstavlja. Dakle može se dogoditi i da je sa manjim postotkom neke članarine ukupni prihodi turističkih zajednica mogu biti veći ukoliko gospodarski razvoj bude utoliko veći. Je li ovo znači istodobno dovoljnu mjeru koja daje poticaj da bi taj gospodarski razvoj na području turizma bio jako izražen, ostaje za vidjeti, ali jedan od onih elemenata koji guraju prema naprijed svakako je. Dakle nešto što se predstavlja kao privremena mjera u smislu gospodarskog razvoja … [[Ne razumije se.]] onoliko koliko je potrebno ili dok se god osjeća da ta privremena mjera dovodi do pozitivnih rezultata. Zaustavit ćemo je kad to bude pokazalo vrijeme. Istodobno zaboravljamo da smo ne tako dugo u istoj ovoj sabornici raspravljali o turističkim zajednicama, govorili o tome što turističke zajednice znače, šta trebaju činiti i kako se organiziraju i jedna od ključnih kategorija budućeg rada je ona o kojoj kolegica Šuica govorila, to je vodstvo turističkih zajednica, odnosno položaj gradonačelnika, odnosno oni koji su na čelu lokalnih jedinica vlasti, koji praktički vodeći svoju vlastitu politiku razvoja kroz segment turizma kao i kroz ostale segmente gospodarskog razvoja praktički kontroliraju taj rad i sami moju najbolje ocijeniti da li se pozitivni rezultati postižu plasmanom tih sredstava kroz turističke zajednice, odnosno kroz neka zbirna, zbirne institucije ili se postižu individualnim razvojem pojedinih subjekata koji članarine plaćaju. Činjenica je, koliko god mi govorili, ne mi, nego neki govorili o nezadovoljstvu sa turističkim efektima, i činjenica da je hrvatski turizam dobro brodi u okolnostima u kojima se nalazi na svjetskome tržištu i da su mnoge druge zemlje ugrožene kao i mi, nisu ishodile rezultate koje je Hrvatska ishodila. Naravno i ove godine se borimo za što bolji rezultat u turizmu i svojevrsna su gatanja, jer nikakvih pouzdanih podataka nemamo, nije za vjerovati da će rezultati biti bajni zato što u svijetu nije bajno, odakle nam ljudi dolaze, dakle nije u pitanju samo Hrvatska, nego su pitanje emitivne zemlje iz kojih turisti dolaze, ali hrvatski turizam na određeni način dosta dobro pliva u okolnostima koji se zatiče. Uza sve to skupa ja mislim da bi hrvatski turizam mogao i puno bolje plivati kad bi se hrvatskom turizmu i u drugim segmentima omogućilo razvoj. U prvom redu je korištenje kapaciteta koji danas postoji, a nisu privedeni svrsi na način kako danas to tržište traži kao i ulaganjima u nove objekte i u nove kapacitete, ali u nove strukture potrošnje u okviru turističke djelatnosti koje bi mogle biti. No nažalost, mislim da se u mnogim sferama društva, što ne znači same države kao institucije nego u sferama društva nas pojedinaca na svakom radnom mjestu ne odnosimo baš tako odgovorno prema onome što bi, kako bi se trebali odnositi, pa iz tog razloga i dobivamo kritike iz inozemstva putem veleposlanika akreditiranih u Hrvatskoj sa pritužbama zašto se pojedine investicije na lokalnim razinama koče, a ne bi se trebale kočiti. U takvim konkretnim slučajevima sam i sam sudjelovao i mogu posvjedočiti bilo kome tko to bude pitao da obrazložim. Dakle, ja podržavam ovu inicijativu da se smanje članarine u korist turističkih zajednica. Da vidimo, da ispitamo u krajnjem slučaju mogućnost je li se ta sredstva koja su prethodno bila planirana za plasman kroz turističke zajednice, kroz plasman samih gospodarskih subjekata mogu oploditi puno više i kako posredno turističke zajednice puniti sa više novca neovisno o tome postotku. Kako je rečeno da ovo predstavlja jednu privremenu mjeru ja bih je primio samo na način da ćemo ovo probati, ako ne bude baš funkcioniralo kao što i neke druge odluke ili zakoni koje smo donijeli nisu se u praksi pokazali onako dobro kao što se očekivalo. Mislim da za to imamo vremena zaustaviti i sa nekim drugim prijedlozima ići naprijed. U svakom slučaju svaki gospodarski subjekt koji je s ovim, na ovakav način olakšan u svojim davanjima nekome drugome ovo prima sa zadovoljstvom, a turističkim zajednicama stvarno treba vidjeti da li imaju dovoljno novca na raspolaganju da bi mogli ostvariti projekte koje su predvidjeli ili da se ti projekti plasmana turističke djelatnosti Hrvatske u inozemstvo na jedan drugačiji način prikažu. Ja ne znam je li 770, nema kolege Marasa, je li 770 tisuća kuna za taj spot puno ili malo? Ne znam jel se na tržištu to moglo dobiti jeftinije i je li taj spot toliko dobro promišljen neovisno o tome što taj spot prikazuje, ali to je dio naše prakse da li svi radimo najbolje ono što možemo raditi? Odnosno, da li za novac dobivamo najveću kvalitetu koju na tržištu možemo dobiti? Isto kao kad kupujem odijelu, košulju, hlače, kupaće gaćice itd. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvažena zastupnica Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajnici i poštovane kolegice. Mislila sam da neću možda govoriti o ovome, ali slušajući evo neke oporbene zastupnike koji govore i o ovome prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o članarinama kao o nekim mrvicama i tako, ne znam zašto su sve to mrvice i zašto neki zastupnici koji nisu bili prošli tjedan ovdje, nisu vidjeli da Vlada u programu svog gospodarskog oporavka upravo je taj program je usmjeren na stvaranje povoljnijih uvjeta za poslovanje gospodarskih subjekata na tržištu kao jedan od prioriteta u realizaciji tog cilja i program je definirao mjeru smanjenja neporeznih davanja. Pa kako su to između ostalog neporezna davanja članarine turističkim zajednicama gospodina Dorića nema, radilo se tu Zakona o šumama, tako da on to nije znao, a spomenuo je da ima ih još i ne radi se. U razvoju i unapređenju turističke ponude važnu ulogu imaju sustavi turističkih zajednica i taj sustav je turističkih zajednica hijerarhijski ustrojen. Čine ga 320 turističkih zajednica, općina, gradova i mjesta te turističke zajednice na županijskoj razini i Hrvatska turistička zajednica kao nacionalna turistička organizacija. I naravno da je ta članarina i jedan od izvornih prihoda turističkih zajednica kojim se financiraju propisane zadaće cijelog sustava od turističkih zajednica kako na razini države i županije tako i na razini grada, općine i naselja. Pa to su promoviranja turističkih destinacija, različiti poticaji sudjelovanju u uređenju turističkih mjesta, kreiranje novih turističkih proizvoda, turistička promocija u inozemstvu. Ovo rasterećenje gospodarskih subjekata za neke je to malo, ali moram vam reći oni koji su u gospodarstvu pozdravljaju svaku mjeru rasterećenja pa makar za neke u oporbi bila ona i mala. Iznosit će cca nekih 47 do 50 milijuna kuna, a na poseban račun HTZ-a će se od ukupnih sredstava članarine prikupiti negdje oko 3,5 milijuna kuna koji će se utrošiti na potporu turističkim zajednicama na turistički nerazvijenim područjima. Mislim da je tu sasvim jasno o kojim se tu područjima radi. Konačno i druga točka dnevnog reda je izmjena Zakona, dopuna Zakona o ugostiteljskim djelatnostima, a tu će se upravo raditi i o turističkoj ponudi na poljoprivrednim, obiteljskim gospodarstvima. Pa tako su, i oni spadaju u jedan red nerazvijenih kojima treba pomoći i koji će se na ovaj način možda moći bolje promovirati. Možemo zaključiti da će se donošenjem izmjena i dopuna ovog Zakona o članarinama u turističkim zajednicama postići stvaranje poticajnog poslovnog okruženja, smanjenjem opterećenja gospodarskih subjekata koji su obveznici plaćanja članarine. Zatim omogućavanje efikasnijeg djelovanja turističkih zajednica na tim istim turistički nerazvijenim destinacijama, odnosno područjima. Ove izmjene i dopune zakona primjenjivat će se od 01.01.2011., a one posljedice koje će donošenjem izmjena ovog zakona proistječi su sljedeće: to je stvaranje ponovno ponavljam poticajnog poslovnog okruženja i omogućavanje efikasnijeg djelovanja. Važno je reći da se radi o smanjenju dotoka sredstava turističkim zajednicama, ne očekuje se njihovo ukidanje niti prestanak rada. Treba naglasiti pozitivne pomake na terenu u smislu povezivanja općina i gradova posebno u kontinentalnom dijelu Hrvatske radi formiranja turističkih zajednica područja. Na taj način se racionalizira poslovanje turističkih zajednica kao i učinkovitije korištenje financijskih sredstava, a samim time i izvršavanja njihovih zakonom propisanih zadaća. Ono što je, po meni, važno naglasiti je to da su predsjednici turističkih zajednica, općinski načelnici, gradonačelnici, odnosno župani koji će na ovaj način stvarati jednu pozitivnu vezu i omogućiti suradnju između javnog i privatnog sektora, dakle na svom području, dakle regionalnom području najbolje će znati na što se usmjeriti u turizmu, pa i kod donošenja pojedinih prostornih planova i ostalih stvari. Tako da svakako valja podržati ovaj prijedlog izmjene. Evo ja ću ga osobno podržati i mislim da treba i pozdraviti u smislu programa.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajnici. Znamo da je u sklopu programa gospodarskog oporavka Vlada Republike Hrvatske ali s ciljem snažnijeg dugoročno poslovno-poticajnog i održivog gospodarstva postavila i smanjenje neporeznih davanja kao prioritet. Tu spadaju i ove članarine. I složit ću se ja sa kolegom Dorićem koji je rekao da bi trebalo biti puno više toga, ali ću ga isto tako podsjetiti da je i na ovoj sjednici Sabora su donešeni isto tako Zakon o izmjeni Zakona o šumama, kojim su smanjene naknade za opće korisne funkcije šuma i na takav način su se rasteretili gospodarski subjekti od plaćanja i tih neporeznih davanja i da Vlada u pripremi i u svom programu gospodarskog oporavka ima i još mjera. Ovo su pojedine koje dolaze na sjednicu Hrvatskog sabora. Već smo čuli da je članarina jedan od izvornih prihoda turističkih zajednica kojima se one financiraju, da su definirane zakonom koji propisuju i zadaće cijelog sustava turističkih zajednica i to na svim razinama državnoj, županijskoj, gradskoj, općinskoj, mjesnoj i da je takvih 320 u Republici Hrvatskoj. Također smo čuli da se iz članarina financira i promocija turističkih destinacija, poticaji i sudjelovanje u uređenju i turističkih mjesta i osmišljavanje i izrada promotivnih materijala, mnoge organizacije kulturnih, sportskih događanja, kreiranje novih turističkih proizvoda i sve ostale aktivnosti koje imaju za cilj što kvalitetnije uvjete boravka turista u njihovim destinacijama. Evo i mnoge na području Zadarske županije imaju dobre rezultate u tom poslu, mnoge od onih najmanjih gdje imamo turističku zajednicu recimo Pridrage do one najveće Turističku zajednicu grada Zadra imaju izuzetno dobre rezultate u svom radu. Zbog činjenice da je zajednički cilj turističkih zajednica promocija, znači u prvom redu turističkog proizvoda na području na kojem su osnovane, omogućen je širok tržišni prostor različitim gospodarskim subjektima za poslove vezne uz turizam koje će u konačnici doprinijeti većoj kvaliteti turističke promocije, ali i boljem pozicioniranju Republike Hrvatske i zemlju i u svijetu. Konkretno što se ovim prijedlogom zakona uređuje? To su ove tri najznačajnije stvari. Promjena skupina gospodarskih djelatnosti u koji se razvrstavaju pravne i fizičke osobe one se smanjuju za 5%, smanjenje stopa za obračun i plaćanje članarine za 20% u odnosu na dosadašnje stanje. I treća promjena raspoređivanje sredstava članarine na način da se na poseban račun Hrvatske turističke zajednice izdvoji 7,5% ukupno prikupljenih sredstava članarine i koristi namjenski za potporu turističkim zajednicama na turistički nerazvijenijim područjima u cilju njihovog što efikasnijeg djelovanja. Evo, s obzirom da se ovom promjenom planira prikupiti relativno malo novaca, oko 3,5 milijuna kuna, ja držim i sugeriram državnim tajnicima, da treba dobro definirati kriterije razvijenosti područja, kako bi učinci ove mjere bili dobri odnosno kako bi ova mjera postigla postavljeni cilj. Ovim se izmjenama o članarinama u turističkim zajednicama će se rasteretiti ipak subjekti gospodarski za značajni uvijek su značajna sredstva koja vode rasterećenju 47 do 50 milijuna kuna neporeznih davanja, a Hrvatska turistička zajednica će samo zbog drugačijeg raspoređivanja članarine ubrati odnosno rasporediti 3,5 milijuna kuna usmjeriti u potporu turističkim zajednicama na nerazvijenim područjima. Ali opet naglašavam, treba dobro osmisliti kriterije razvijenosti područja da bi otišlo upravo onima kojima to treba, odnosno da bi postigli cilj koji smo ovim izmjenama zakona željeli postići. Ja držim iako se radi o smanjenju dotoka sredstava turističkim zajednicama, da njihovo djelovanje neće biti smanjeno. Iskustva i razmišljanja iz Zadarske županije idu u pravcu dodatne racionalizacije poslovanje, to već i sada rade i to na način da se tiskanje pojedinih promotivnih materijala, ne rade svi pojedinačno nego da taj dio preuzima županijska turistička zajednica, jer su njoj dostupniji punktovi za promociju na sajmovima i da ona predstavlja dio brošura znači da dio brošura dođe upravo tamo gdje treba, a da pojedine turističke zajednice osmišljavaju ona područja na kojima su najjače. Recimo određene tematske puteve, biciklističke staze, ali ne na svom području nego na području čitave regije. Ja također pozitivnim držim i otvaranje mogućnosti ostvarivanja ovih pozitivnih veza i suradnje između javnog i privatnog sektora što je omogućio novi Zakon o turističkim zajednicama koji se daje čelnicima znači jedinica lokalne i regionalne samouprave da kvalitetnije osmišljavaju i planiraju ukupan razvoj i u okviru njega i razvoj i usklađivanje turističkih ciljeva destinacije kao i veću integriranost turističke zajednice u lokalnu odnosno regionalnu sredinu. Ja držim da ovdje ima dobar i ogroman prostor i za osiguranje financijskih sredstava ali ovo otvara i dodatnu mogućnost i organizacije zajedničkih manifestacija i određene značajnije uštede. Evo iz navedenih razloga podržavam ovaj prijedlog izmjena zakona.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo. Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Pa kolegice Marinović pa mislim ovu stvar što ste spominjali vezano oko ovih 7% odnosno način raspodjele. Mislim da inače članarina kao jedna od izvornih prihoda turističke zajednica je značajna. Mislim da je nama isto značajna za razvoj kontinentalnog turizma, jer ipak more je jedan brend koji se znade i kod nas i u svijetu. Međutim isto i kontinentalni krajevi imaju prednosti i sigurno češće reklamiranje bilo vinskih cesta, prirodnih ljepota seoskog turizma itd. u ovim kontinentalnim krajevima i privuklo bi i veći broj ljudi. Često puta su upravo u tim kontinentalnim krajevima te turističke ljepote i mogućnosti u nerazvijenim sredinama. Kako ubrzati njihov razvoj? Pa mislim da je ovo dobro da se izdvaja 7,5%. Međutim, meni ovo baš ne ide da to sada ide preko glavnog ureda, da se to uz prethodnu suglasnost ministarstva dodjeljuje itd. mislim da bi tu trebalo ići na jedan drugačiji način da se sredstva plasiraju na osnovu ponuđenih programa. Jel ponuđeni programi iz određenog područja sigurno bi davali jednu veću kvalitetu da taj program se i financira, a ne da to ide na osnovu nekoga pravilnika. Da li će taj pravilnik biti konstantan, rigidan, da li će se on mijenjati, neće se mijenjati, a najlošije bi bilo da se ta sredstva plasiraju ne daj Bože preko političkih veza odnosno podobnosti određene sredine. Zbog toga mislim da sredstva koja će ići sada u…
Vrijeme!
Glavni turistički dio ne bi se trebala na taj način plasirati.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nevenka Marinović.
Kolega, ja sam u tom smislu i govorila. Ništa dapače ja sam podržala ovaj način izdvajanja, ali sa upozorenjem da treba definirati kriterije razvijenosti područja. S obzirom da se ne radi o puno sredstava, ona moraju ići upravo tamo gdje će dati najviše efekte. Izrađivači prijedloga zakona imaju intenciju, naglašeno je ovdje, imaju intenciju zakona i očekujem da će i Pravilnik biti u tom tonu napravljen. Nema razloga sumnjati u pravilnik koji još uvijek nije donesen, ali kažem imala sam potrebu naglasiti to jer da sredstva ovako mala ne odu svugdje po malo ili po lošim kriterijima ili po nekakvim kriterijima koji nisu dobro, dobro definirani. Znači, da Pravilnik bude u skladu sa intencijom zakona, da se pomogne upravo onima u kontinentalnom dijelu to se slažem da ima izvrsnih destinacija i da ih treba svakako razvijati dalje. Hvala.
Zahvaljujem. I druga replika, uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Mislim kolegice da je možda potrebno ponovno još jedanput naglasiti, kada govorimo u kontekstu ovog zakona ako ima prije svega cilj da rastereti samu privredu, da same turističke zajednice, njihovo mjesto i ulogu … [[Govornik se ne razumije.]] ne marginaliziramo i ne svedemo ju na puki transfer novaca, a to potvrđujem činjeničnim stanjem da veliki dio manjih sredina kojima je turistička zajednica jedan kohezivni faktor turističke ponude čini nešto što je pretpostavka daljnjeg razvoja. Hrvatski turizam nisu isključivo Dubrovnik, Zadar, Zagreb kao metropole, iako definitivno se njime ponosimo i … [[Govornik se ne razumije.]] je turizma, ali isto tako i male sredine kako na moru tako i na kontinentu. Kada govorimo o moru i koheziji, zajedništvu turističke zajednice vodstva grada i lokalne samouprave upravo je zadarski primjer, primjer jednog grada Biograda koji je jednom izuzetnom aktivnošću Turističke zajednice Grada Biograda doveo i napravio nekoliko europskih brendova kao manifestacije pozivajući se na povijest i prirodne ljepote. To samo pokazuje u tome da one imaju mjesta i poziciju na prostorima Hrvatske, a govorim ovdje o moru i b) kada govorimo o prostoru kontinenta, dakle naša hrana, naša pića, vina i ostala moguća ponuda je nešto što upravo turističke zajednice prostora, mjesta su nosioci mogućeg takvog razvoja. Jer ne zaboravimo, veliki dio tih manjih sredina pa i u ljudima koji se ili bave ili se potencijalno mogu baviti turizmom nedostaje tih znanja, tih mogućnosti kako povezivanja, traženja sredstava od različitih institucija kao što to može napraviti turistička zajednica jednog grada ili područja. Mislim da je to i u kontekstu i u donošenju ovog zakona potrebito reći i pozicija i mjesto turističke zajednice kao potrebito i upravo to povezivanje sa jedinicama lokalne samouprave s jedne strane…
Vrijeme!
A i sa privredom daje mogućnost daljnjeg razvoja turizma kao jednog od generalnog elementa i segmenta razvoja prirode.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nevenka Marinović.
Hvala vam kolega Turk za ovu repliku i datu mogućnost da zaista kažem da na području Zadarske županije imamo, ali ja sam to i u svojoj raspravi nekako naglasila, od onih malih do velikih. Ali bi zaista evo posebno htjela istaknuti od one najmanje turističke zajednice naselja Pridraga znači u Zadarskoj županiji do ove najveće pohvaliti još niz drugih koji zaista u suradnji sa jedinicama lokalne samouprave, a sad ovim zakonom i još u većoj suradnji nego što su prije imali, kreiraju izvanredne turističke proizvode. Spomenut ću samo Turističku zajednicu Grada Nina, Turističku zajednicu Starigrada, Turističku zajednicu Sv. Filipa i Jakova, Turističku zajednicu Novigrada. Svako na svojem području kreira po izvrsnih par turističkih proizvoda i zato to je znači osnova za jedan značajniji turistički iskorak i korištenje svih prostora Zadarske županije. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje s raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Velike su najave bile povodom upućivanja ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama od strane Vlade. Projekt odnosno prijedlog zakona prikazan je kao onaj koji će u velikoj mjeri rasteretiti gospodarstvo i ojačati gospodarstvo. Međutim, naravno da svako smanjenje uvijek a priori treba u ovim teškim vremenima pozdraviti, međutim evo kad malo vidimo u samom prijedlogu o čemu se tu radi onda članak 7. dakle zadnji članak ovog prijedloga zakona govori kako će zakon stupiti na snagu 1.1.2011. godine. Dakle, za našu Vladu počinje turistička sezona 1. siječnja. A što će biti ove sezone? Dakle, što vidimo što Vlada radi i inače kako radi. Kad treba oduzeti ljudima, kad nameće harač, poreze, onda stupaju istog dana na snagu. Niti nema onaj vacatio legis od 8 dana. A kad treba nešto dati i te mrvice, tobože vratiti, onda je silna odgoda, ali se to prikazuje, o tome se onda govori jer ako se odmah dade onda se to padne u zaborav. Tako će onda imati Vlada što govoriti narednih nekoliko mjeseci. Sve u svemu, malo rješenje za velike gospodarske probleme ili kako bi slavni pjesnik rekao puno vike nizašto. Naime, od 245 parafiskalnih nameta među koje svakako spada i ova članarina, da je i drastičnije smanjenje malo bi to gospodarstvo osjetilo. Gospodarstvo naše stenje pod ovakvim nametima, ne kod onih poreza nego kod ovakvih nameta i to je više neizdržljivo. Neizdržljivo je i u boljim vremenima, a kamoli sada. Prema tome, ono što je klub SDP-a predlagao i što je čitav SDP se zalagao upravo za to da se napravi jedna poreska reforma u kojem će dakle nestati ovakvi nameti i gdje će poresko opterećenje biti pravedno. Ovako mi i dalje i sa ovim stvarima ostajemo duboko nepravedna zemlja. Ja ću samo napomenuti podatak da zadnjim izmjenama i Zakona o turizmu, pa onda još kad povežemo i ovaj zakon kako se i plaća boravišna pristojba i kako se plaćaju paušalni, kako se porez plaća paušalno unaprijed, tako naši ljudi kojima je to dole dodatno u Dalmaciji, kojima je to dodatno zanimanje zadnjim izmjenama od prije nekoliko godina moraju financirati državu, da ne govorimo o mnogobrojnim ljudima pogotovo dole iz Dalmacije kojima nisu plaćene subvencije, a koji na ovaj način plaćaju unaprijed državi. Što reći uopće o ovome, o ovakvom jednom prijedlogu zakona? Da je to kap, kap u moru. Prema tome, ono ako je Vlada zaista mislila rasteretiti gospodarstvo, ako je ovo bila jedna hitna mjera nema nikakvog razloga da ona ne stupi na snagu odmah. Ali pitanje je dakle, ako dolazi i malo do smanjenja, dakle ostaje još 244 ovakva slična ili još gora nameta. Što Vlada o tome misli? Ima li tu odgovora? Nema. Kaže kolega Markovinović da evo, da neka ih nabrojim 10. Ali oni stvarno egzistiraju. To će vam reći naši gospodarstvenici i mali obrtnici, jer najprije moraju zaraditi za te namete. Ali za ovo dakle, kako nahraniti tu našu administraciju, nezajažljivu pa i pitanje ove članarine. Naravno da turističke zajednice od mjesta do mjesta, od općine i grada različito rade s više ili manje uspjeha. Ali činjenica je i neotklonjiva za sada percepcija da počesto negdje, a pogotovo ova na državnoj razini služi počesto sama sebi. Koliko je zaposlenih tamo? Koliko je raznih putovanja, a koja nisu u službi onih programa zbog kojih su prije svega osnovane i zbog kojeg bi trebale postojati. Dakle, naša stara hrvatska navada. Mi trošimo, odnosno štedimo na sitnim stvarima, a na krupnim se razbacujemo. Dakle, sama činjenica da je trebala država povesti računa i o turističkim zajednicama i gdje i na koji način se troši ta članarina već bi bilo dovoljno. Dakle, ova mjera je kap u moru i ništa bez revizije čitavog poreskog sustava i ukidanja ovih 244 preostala, a još nedirnuta nameta.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja bih ispravio navod uvažene zastupnice koja je rekla puno vike ni za što. Ja bih to prokomentirao, rekao drugačije obrnuto. Zrno do zrno pogača. Dakle, i skup malih mjera u svojoj ukupnosti daje rješenje zbog kojih i između ostaloga i ovaj zakon donesen. Jasno je da ova politička pozornica mjesto gdje iznosimo svoje stavove, ali zaista je neargumentirano reći da i kroz ovaj zakon, a u kontekstu članova i članica turističke zajednice, ... [[Govornik se ne razumije.]] se hrani nezajažljiva administracija. To je neprimjereni izričaj, jer zaista vrijeđa veliki broj turističkih djelatnika i djelatnica kako u turističkim zajednicama od onih općina pa do gradova ili svih onih koji i bez naknade rade svoj dio posla. Jer nemojmo zaboraviti članice i članovi Vijeća turističkih zajednica predsjednici su volonteri [[Upadica Jarnjak: Vrijeme.]] a jedino je ritualno kada govorimo o nekim stručnim službama je riječ o nečemu što se plaća uz direktore. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegica je rekla da je s ovime će se skinuti nekakva kap u moru, pa ako je 50 milijuna kap u moru u ovoj situaciji mislim da je potpuno netočno rečeno. I pridružujem se isto tako da treba pogledati tu kap u moru i tko koliko troši. Upravo ima nekih gradonačelnika iz njihove stranke, tj. iz SDP-a koji su se natrošili ove zime najviše pedalirajući po Europi i svijetu, pa nek' njih pitaju da li je to bilo dobro ili nije.
Hvala. I sad imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa htjela bih kolegicu samo nadopuniti u ovom smislu kad govori o ovom registru od 245 kako je nazvan neporeznih prihoda. Naime, uviđajući bujanje upravo ovakvih troškova koje plaća gospodarstvo i građani u tri godine gotovo dva do tri puta su povećane. Dakle, od nekih 4 i pol milijarde 2007. godine je napravljena analiza. Ubrano je 12 i pol milijardi kuna ovakvih različitih troškova koje plaćaju građani i gospodarstvo. To je i motiviralo Ministarstvo financija da je 2008. godine sačinilo taj tzv. registar neporeznih prihoda upravo u cilju da izanalizira što to sve plaća i kako bi se to moglo racionalizirati i smanjiti. Zato bi bilo pametno i dobro da se takva analiza predočila, da se u jednom kratkom vremenu zapravo promijene zakoni koji reguliraju takva davanja, a ne da ovako imamo svaki tjedan kao što kaže naša predsjednica svaki tjedan mjera jedna. Ovo nije mjera, jer nemate nikakvog efekta ako ne znam nešto ćete primijeniti za šest mjeseci, a trebalo bi primijeniti odmah. Ili ako ćete jednu po jednu mjeru svaki tjedan ili svaka dva tjedna slati u Sabor. Dakle, ako je već sačinjen takav registar, ako smo napravili takvu analizu onda je trebalo sve mjere odjedanputa rješavati.
Zahvaljujem. Moram samo ipak upozoriti, rekli ste na početku da ćete dopuniti raspravu. Raspravu ne možete dopuniti pod replikom, nego možete replicirati na temeljnu raspravu koja je prije izvršena i radi drugih, a i radi vas. I odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Nije važno kako se nešto zove, bitan je sadržaj. I kolegica je meni replicirala, pa ću joj ja onda i odgovoriti na repliku. Naime, dobro govorite da bi trebalo napraviti jednu kompletnu analizu. Međutim, ne treba biti zaista, dovoljno je biti običan građanin, ne trebaju biti stručnjaci iz Vlade koji znaju da je ovaj problem koji tišti gospodarstvo i to nitko nije rekao da tome nije tako. Ali što se radi već godinama, dakle godinama znamo kakav je problem, ali sustavnog rješenja nema. Naše sustavno rješenje Vlada je odbila. Očito ovako tu i kamo neku mjericu sa odgodom, to vam je, a organizam je metastazirao, a tu i tamo dajemo poneki apaurin svakih nekoliko mjeseci. Za koga i zašto? Za umirenje očito vlastite savjesti. Trebaju nam sustavne mjere i radikalno odricanje od ovih paranameta od kojih građani i gospodarstvo više ne mogu živjeti.
Zahvaljujem. Moram vas ipak upozoriti uvažena zastupnice prvo ne možete polemizirati sa predsjedavajućim, a drugo forma i sadržaj jako su bitni, i jedno i drugo. Hvala lijepa. Ne možete polemizirati. Idemo dalje sa raspravom. Uvažena zastupnica. Molim vas, dajte se smirite već jedanput. Dajte se smirite [[Upadica se ne razumiju.]] Vi ste doktori nisam ja. Na redu je uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pa evo već smo čuli da su zapravo članarine turističkim zajednicama jedan od oblika neporeznih davanja i njezino smanjivanje sad svakako je u skladu sa programom gospodarskog oporavka Hrvatske. Sredstva ubrana od članarina su važna za djelovanja sustava turističkih zajednica i naravno u realizaciji aktivnosti kao što su promocija turističke destinacije, uređenje turističkih mjesta, izrada turističkih materijala, organizacija kulturnih i turističkih manifestacija, promocije turističke u inozemstvu i tome slično. Ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona mijenjaju se i obveznici plaćanja članarine i smanjuje se kao što smo također i čuli stope, odnosno stopa gdje će gospodarski subjekti plaćati manju članarinu, što sve skupa iznosi negdje oko 25%. Naravno da je i drugačiji raspored prihoda ostvaren od članarine na način da se od ukupno uplaćenih sredstava članarine 7 i po posto usmjerava i izdvaja na poseban račun Hrvatske turističke zajednice za, i namjenski za ona područja gdje je turizam slabo razvijen kao gospodarska djelatnost. Isto tako preostala sredstva se raspoređuju na način da ide 65% turističkoj zajednici grada ili općine, 25% Hrvatskoj turističkoj zajednici i 10% turističkoj zajednici županije. Ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona drugačije definira i određene skupine gospodarskih djelatnosti u koje se razvrstavaju pravne i fizičke osobe koje su u obvezi plaćanja članarine turističkoj zajednici. Primjenom ovoga zakona stvorit će se, već smo čuli također i povoljnije okruženje za gospodarstvenike koji će se značajno zapravo rasteretiti u dijelu plaćanja neporeznih obveza. U svakom slučaju treba pohvaliti i napore ljudi iz Ministarstva turizma, jednako kao iz Hrvatske turističke zajednice, što je zapravo u razvitku svakog, svake jedinice lokalne i regionalne samouprave, otvorilo prostor za podizanje ove gospodarske djelatnosti na još veću razinu. Nadam se da je svima razvidno kako turizam u postojećim uvjetima dobro brodi, a rezultati su nadam se također primijećeni u onom pozitivnom smislu, pa evo reći ću na području moje županije Šibensko-kninske u ovom trenutku u ovom trenutku imamo 12% veći priliv gostiju ove godine negoli što je to bilo prošle godine. Osim toga ovaj zakon zajedno sa Zakonom o turističkim zajednicama poboljšat će i suradnju svih subjekata u ovoj branši, poboljšat će također podvlačim i status kao i unaprijediti turističke destinacije koje nisu dovoljno razvijene na području Republike Hrvatske. Ovo su sve razlozi radi kojih ću podržati donošenje ovih izmjena i dopuna Zakona o članarinama o turističkim zajednicama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I kao zadnji pojedinačno o ovoj temi, uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Jedan prilično razumljiv način kako se treba donijeti zakon ako se želi učiniti nešto od onih temeljnih ciljeva programa gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske, gdje se naravno govori o tome kako treba i one neporezne, neporezna davanja na neki način kad ih se smanji ili ih se ukine gospodarskim subjektima dati priliku da dođu do zraka i da krenu jednom uzlaznom putanjom. I sve bi bilo u redu kada bi jedna od tih 245 neporeznih davanja kao što je i članarina u turističkim zajednicama bila predložena u ovom Saboru, na jednom komadu papira, pa kada bi se reklo da se svim subjektima koji to plaćaju ona smanjuje u ovom postotku ili u nekom drugom, ovaj je relativno dobar, ostavlja na životu turističke zajednice, ipak daje priliku da i tvrtke koje to plaćaju na neki način dođu do zraka. Ali ne da je kap u moru, nego nije ni kap u moru ako se želi postići taj cilj, a to je da se učini jedno gospodarsko okruženje tvrtkama koje plaćaju ta neporezna davanja boljima. Što to znači kada se, ovo je čini mi se treća ta neporezna mjera koja je došla pred ovaj Sabor, gdje je onih 245? Efekat koji govorimo da će ova mjera na kraju ukupno biti ne znam koliko milijuna, ali gledajmo onog pojedinca ili pojedinačnu tvrtku koja to, koja će biti, kojoj će biti smanjeno to davanje za 20-ak posto. To njoj ništa ne znači. Ako onih drugih 200-tinjak ovakovih neporeznih davanja ne dođe u istom trenutku na red pa da onda to bude nekakav efekat. Evo, to je ono što u ovom zakonu nije dobro. I bilo bi dobro kada bi zakonodavac koji je imao tu namjeru da jedno neporezno davanje sve oslobodi da onda samo toga se i drži. Ali kako je onda u sred turističke sezone, sutra je 01.07. čini mi se, kad ovaj zakon po hitnom postupku dolazi na dnevni red, a onda je zakonodavac sebi dao za pravo da osim te temeljne zadaće koju je trebao imati ovakav zakon onda nešto malo još i izmijeni u postojećem zakonu pa onda ima tu jako puno nekih nelogičnosti. Npr., ako je brisana alineja pomoćne djelatnosti kod financijskih usluga i djelatnosti osiguranja nejasno je zašto je ta brisana, a postavljena je samo djelatnost mjenjačnica? U čemu su sad te mjenjačnice, ovi su oslobođeni ikakvog davanja, ovi drugi koje sam maloprije naveo, a mjenjačnice spadaju pod one koje onda još tih 20% su oslobođeni. Zašto su se te druge najedanput oslobodile da uopće to ne daju? Ili, brisana je alineja osiguranje, reosiguranje mirovinski fondovi, osim obveznog da sad ne ponavljam, i te su sada djelatnosti točno specificirane. Nije mi jasno zašto ste sada osiguravatelje samo djelomično uzeli i oslobodili ih djelomično, a 100% ste ih oslobodili u onom velikom dijelu koliko su doprinosili naravno turističkim zajednicama. Bilo bi logičnije da je onda na ukupno djelovanje osiguranja, reosiguranja mirovinski fondovi se ta stopa od 20% primijenila pa da onda to bude nešto ujednačeno. Još je nejasnije zašto su se umjesto alineje promidžba, reklama i propaganda istraživanja tržišta kao obveznici plaćanja članarine turističkim zajednicama propisuje za samo one agencije za promidžbu koje obavljaju točno specificirane djelatnosti u okviru kreiranja … [[Govornik se ne razumije.]] Koje su to točno specificirane djelatnosti, to ne piše ovdje. Znači, neke promidžbene agencije po ovome će biti oslobođene ikakvog plaćanja turističke naknade, a neke će kad se specificira točno specificirane djelatnosti one će ipak eto plaćati 20% manje. Mislim da je to puno nelogičnosti u ovom zakonu i nije dobro da jedan takav zakon onda koji je imao namjeru da se jedan neporezni dio smanji, eto zadire onda u neke druge stvari pa onda puno toga ostaje nejasnije ili puno toga mijenja. I naravno kao što je jedan od kolega u prijašnjoj raspravi rekao mogu se složiti sa ovih 7,5% kada se mijenja model raspodijele ukupno prikupljenih sredstava i kada se one trebaju usmjeriti u turistički nerazvijenim područjima. Koja je to definicija turistički nerazvijenog područja? Zaleđe Dubrovnika? Gorski Kotar? Ne znam. Znači, koje je to, kako se to definira što je to turistički manje valorizirano i turistički manje razvijeno? Mislim da nije dobro da se tako jednom općom karakteristikom utvrdi što je to. Trebalo bi to biti puno preciznije i naravno ja ću uvijek biti protiv toga da takvo nešto uređuje ministar i ministarstvo svojim pravilnikom. Ako je, već ste zadirali ste u sam zakon ne samo u visini tog neporeznog dijela koji se plaća nego ste zadirali i u nešto drugo onda je bilo potrebno i reći koje su to turističke zajednice na turistički nerazvijenim područjima i da to ne radi ministar nego da se to onda temeljito uredi i ovakovim zakonom. I ovdje je bilo puno rasprava ne samo po ovoj točki, zbog ove točke, zbog tog postotka koji se na neki način umanjio turističkim zajednicama nego smo onda, evo čuli smo jako puno i drvlje i kamenje na sve turističke zajednice. Pa ne valjaju, pa su nepotrebne pa eto krive su zato što je gubitak u turizmu, što ova sezona neće biti dobra. Pa je milijardu manje u proračunu. Pitam se kako to da su te turističke zajednice u onim vremenima kada je turizam bio ili profit od zarada od turizma bila poprilično niska, kada su stigle do tih 7 milijardi nekakvih novaca koji je ostvario turizam, kako su to onda bile dobre, a sada kada je taj minus ili gubitak najedanput nisu dobre. Mislim da nije stvar u turističkim zajednicama, da ne bi trebalo na takav način govoriti o potrebi da takove turističke zajednice postoje ili ne postoje. Naravno silno nam je drago kad na CNN-u vidimo reklamu koja turistima pokušava reći da je Hrvatska krasna zemlja i da treba otići na odmor u Hrvatsku, ali to netko treba platiti. To plaćaju turističke zajednice ili netko drugi sa turističkim zajednicama. Znači, turističke zajednice su vam potrebne. Mislim da će preživjeti ovaj udar, da će preživjeti ovaj udar, ali kažem bilo bi potrebno ako je to temeljni cilj programa gospodarskog oporavka Vlade RH koji je usmjeren na stvaranje povoljnih uvjeta za poslovanje gospodarskih subjekata na tržištu onda ova mjera ne da nije samo kap u moru nego nije ništa ako onih drugih 200-njak mjera koje bi trebalo donijeti da se ovaj cilj ostvari ne budu u ovom mjesecu, u ovom zasjedanju sabora pred nama i da tako jednu snažnu poruku pošaljemo tvrtkama i gospodarstvenicima da smo zaista na tom tragu da im želimo pomoći oslobađajući ih od ovih nameta, ajmo tako reći. Mislim da je to jedina svrha. Ovako pojedinačno ako tih 245 budu dolazile pred naše klupe i u naše saborske sjednice proći će 10 godina dok sve dođu na red, a onda više neće trebati pomoć nikakvom gospodarstvu. Mislim da bi trebalo to u jednom mjesecu sve skupa razriješiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Miljenko Dorić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Denona 2 puta ste u svom izlaganju spomenuli parafiskalna davanja i njihovu brojnost. Uistinu možda treba ovdje pred hrvatskim građanima ponoviti da u zadnjih nekoliko godina u Hrvatskoj su parafiskalna davanja povećana sa 5 i nešto milijardi na preko 12 milijardi. To je stravično puno! I sigurno u tom grmu leži zec, ali se slažem sa vama da ovo što činimo je samo kap u moru. Ja sam u izlaganju ispred kluba HNS-HSU rekao da jedan hotel sa 90-ak soba će na godišnjoj razini uštedjeti 1500 kuna. Koliko će to njima pomoći za jedan gospodarski prostor? Ma ni govora! Ovdje se radi o kapi u moru, ovdje se radi o promjeni zakona bez sustava, bez kriterija, bez analitike i bez plana. Zar ne bi bilo logično da smo mi kada govorimo o turističkim zajednicama barem napravili analizu njihove uspješnosti, pluseve i minuseve? Nikad ne radimo i nikad nemamo takav pristup, što je pomalo žalosno.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Da, hvala kolegi Doriću. Naravno da nedostatak ovakvog prijedloga zakona je i ono što su kolege iz vladajuće koalicije znali govoriti, uvijek treba vidjeti koji je to krajnji efekat, krajnji efekat čuli smo ovdje 50 milijuna. Ali krajnji efekat za pojedinačnu tvrtku je siromašan, ako je to samo ova jedna mjera. Ako govorimo da je krajnji efekat uopće za sve firme koje to plaćaju ovaj namet 50 milijuna kuna, a rekli ste sami sada smo došli na tih 245 ajmo reć 200-tinjak u ovoj godini nosi 12 milijardi. Ako je to tako onda smo u ovom mjesecu svih 200 suspendirati ako treba do kraja godine za dvije godine preživjet ćemo vjerojatno za to vrijeme. Tako da bi jednom snažnom porukom dali impuls gospodarstvu da se može pomaknuti i da nam svima onda taj GDP poraste i da počnemo osjećati taj tračak optimizma koji nam je toliko nužno potreban u ovoj jednoj tmurnoj situaciji u kojoj se gospodarstvo a svi mi skupa nalazimo. Da, trebalo je znači imati i te efekte napisane tako se može onda kvalitetnije raspravljati, ali mislim da je ova vaša tvrdnja da je ovo mjera koja je samo pojedinačna, a ništa puno ne znači, da je potrebno donijeti onda tu jednu snažnu, kvalitetnu mjeru koja će onda na neki način doprinijeti da se ono što je u ciljevima ovog programa vlade rečeno i ostvari onako kako treba.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi Željko Lenart državni tajnik u Ministarstvu turizma. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo ja bih se malo vratio na ovih 7,5% za turističke zajednice u turistički nerazvijenim područjima. Prihod od turizma na obali je 95%, a turističke zajednice najveći prihod imaju iz boravišnih pristojbi. Na kontinentu je 5% prihoda od ukupnog turizma, gdje je članarina najznačajnija vrsta prihoda tih turističkih zajednica. Moramo se svi složiti da na kontinentu je veliki potencijal u turizmu, znači kroz ruralni turizam i kroz posebne oblike turizma, a prometna infrastruktura koju danas posjeduje Republika Hrvatska stvarno omogućava da u dva, tri sata ste s obale na bilo kojem dijelu kontinenta. I stoga ovih 7,5 % treba odvojiti za turističke zajednice na nerazvijenim područjima. Većinom su na kontinentu. Da se te destinacije na taj način razviju i da mogu ponuditi svoje turističke proizvode turistima i agencijama koje dovode turiste, jer danas je i trend takav da turisti žele upoznati i zemlju u koju dolaze, znači ne samo se kupati tamo gdje su došli, pa bi i na taj način upoznali našu Republike Hrvatsku, jer imamo što pokazati od prirodnih ljepota, kulturne baštine, graditeljske, gastroenološke i da ne nabrajam sada što. I mislim da ovo nije uzimanje nikome i davanje nekome za nešto, nego je razvijanje turističke destinacije, tj. Republike Hrvatske kao turističke destinacije od koje će imati svi koristi kako oni na kontinentu tako oni i na obali, jer će i njihovi gosti obilaziti kontinent i biti zadovoljni boravkom ovdje gdje su došli. A što se tiče turističkih zajednica, one ovih 25% otprilike uštede koja je kao što kažete možda na njihov uštrb, ali mogu uštedjeti kroz svoja udruživanja, jer često puta i male općine žele imati turističku zajednicu, a imaju vrlo mali dio turističke priče ili jedan dio neke određene turističke priče, a svojim udruživanje sa nekoliko turističkih zajednica bi zaokružili tu turističku priču kao što su saborski zastupnici evo ovdje je gospođa Marijana Petir spomenula turističku zajednicu Baranje gdje je 6 općina i jedan grad se udružilo u jednu turističku zajednicu, imaju jednog direktora turističke zajednice, a sredstava ujedinjena mogu koristiti za zajedničku promidžbu jer u biti plasiraju jednu priču zajedničku za jedan turistički proizvod koji je kroz promociju Baranje i dovođenje gostiju u Baranju. Ne bih rekao da su turističke zajednice neuspješne, znači postoje i uspješne turističke zajednice što vidimo i kroz rezultate u turizmu u prošloj godini da smo mi bili među turističkim destinacijama koje su obilježile najmanji minus u odnosu na velike turističke sile kao što su recimo Italija daleko više gubile, znači da su turističke zajednice, cijeli sustav turističkih zajednica, a time i ministarstvo odradili dobar posao što se tiče sezone. Rasterećenje gospodarstva Republike Hrvatske za 50 milijuna kuna nije malo. Ovdje se spominju kapi, mrvice i ne znam što sve ne. Bez kapi nema ni mora, bez mrvice nema niti kruha, a zrno po zrno je pogača, pa mislim da je ovo jedan značajan doprinos rasterećenju gospodarstva ma koliko ono bilo uz sva ostala rasterećenja, znači pomaže se gospodarskim subjektima da oni prežive ovu recesiju i da mogu što uspješnije poslovati u budućnosti. Što se tiče prijedloga zaključka Kluba zastupnika SDP-a, mi ga ne prihvaćamo i ostajemo na tome da idemo hitnim postupkom. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda, prvo uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče vi ste rekli, treba odvojiti 7,5% za turistički nerazvijene krajeve. To je netočno. Treba odvojiti novac za što? Za konkretne isplative turističke projekte. Vi nam nećete reći kako ste došli do 7,5%, za koje krajeve i za koje projekte. To je ono bitno. To vam ponavljamo već dva sata i nikako da izvučemo iz vas te podatke.
Zahvaljujem. I drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Luka Denona.
Slično naravno. Netočna je tvrdnja da će se sa tih 7,5% koliko vi mislite da je dovoljno za one manje razvijene turističke kako ste rekli destinacije. Za turističku destinaciju koja je manje razvijena da bi ona dobila nekakav drugačiji status je ovih 7,5% nedovoljno novaca. Tako da vam pokušavamo kazati tih 7,5% morate nam reći za koje projekte i programe i gdje će se oni potrošiti, a ne ovako da ih dajemo za destinacije. Naravno tvrdnja vaša da bi onda tako cijela Hrvatska trebala biti turistička. Nije točno. Negdje se mora i raditi, negdje moraju biti tvornice i ne mogu se svi baviti turizmom. Tamo gdje se ljudi bave turizmom, tamo se trebaju baviti turizmom, a ovo ako budemo cijela Hrvatska jedna turistička velika zemlja, onda nitko neće proizvoditi traktore neće nitko ništa raditi.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na odlučivanje o raspravljenim točkama dnevnog reda. Prvo, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama. Bio je hitni postupak P.Z. broj 553, predlagatelj je bila Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Klub zastupnika SDP-a predložio je Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: prvo o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama s konačnim prijedlogom zakona, P.Z. broj 553 provedena je rasprava u prvom čitanju. Drugo sve primjedbe, prijedloge i rasprave uputit će se predlagatelju da ih uzmu obzir pri izradi teksta konačnog prijedloga zakona. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja nije prihvatio ovaj prijedlog zaključka. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka Kluba zastupnika SDP-a. Uključimo se i glasujmo. Molim vas ovako ovaj prijedlog zaključaka je podnio Klub zastupnika SDP-a. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja, dakle Vlade nije prihvatio ovaj prijedlog zaključka. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka Kluba zastupnika SDP-a. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Predloženi zaključci nisu prihvaćeni. 36 za, jedan suzdržan i 70 protiv. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 86 glasova za, 6 suzdržanih i 1 protiv.
Prelazimo na 2. točku dnevnog reda. To je - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 557 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ivo Mujo, državni tajnik u Ministarstvu turizma. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedavajući. Cijenjeni saborski zastupnici. Vlada Republike Hrvatske je u saborsku proceduru uputila jedan paket turističkih zakona ili paket mjera u cilju pomoći hrvatskom gospodarstvu, u cilju poboljšanja kvalitete turističke usluge i u cilju turističke usluge u Republici Hrvatskoj. Pred nama je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, zakon koji je temeljni zakon donesen 2006. godine, a koji ovim izmjenama i dopunama ima četiri bitna elementa kojima se želi pomoći i urediti odnose unutar turističkog sektora, a koje regulira ovaj zakon. U prvom redu to je definiranje zakonskih odredbi vezane za funkcioniranje kampova u Republici Hrvatskoj. Nadalje, to su odredbe koje se odnose na funkcioniranje seoskog turizma ili turizma na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. Želimo ovim odredbama također donijeti i posebne standarde kvalitete u hrvatskom ugostiteljstvu. Želimo ovim izmjenama i dopunama ovog zakona poboljšati ili smanjiti sivu ekonomiju i isto tako smo ovim odredbama zakona donijeli i neke određene sitne tehničke izmjene koje su nužne za provedbu ovog zakona. I kratko ću se nastojati osvrnuti kroz ova četiri elementa. Dakle, od donošenja zakona do danas je svega 45 kampova dobilo, ishodovalo zakonska rješenja zbog određene procedure i komplikacija koja opterećuju funkcioniranje i ishodovanje rješenja sukladno ovom zakonu. Smatrali smo da je potrebno, dakle u ovom vremenu koje je iza nas proveli smo i provodili smo niz aktivnosti kako bismo uskladili i pomogli kampovima da dobiju ta rješenja. Međutim, budući je problem slojevit i nije ga bilo moguće riješiti predlažemo zakonom da se rok za donošenje rješenja za kategorizaciju kampova produlji na sljedeće dvije godine kada će se i određene okolnosti, koje su bile smetnja ovom rješenju, i otkloniti. Paket mjera odnosno izmjena ovog zakona koji se odnosi na funkcioniranje seoskog turizma ide u cilju pomoći obiteljskih poljoprivrednim gospodarstvima koji se bave ili koji se žele bavit turizmom, seoskim turizmom ili turizmom u ruralnom prostoru, da to mogu napraviti lakše i jednostavnije, da se tom djelatnošću mogu baviti jednostavnije i kvalitetnije nego li je to dosad. Naime, spomenut ću da je Vlada Republike Hrvatske i program ministarstva stavljeno kao jedan od ciljeva povećanje broja i poboljšanje turističke usluge u ruralnom prostoru, povećanje i proširenje seoskog turizma u Republici Hrvatskoj, budući svi znamo da je potencijal u Hrvatskoj jako velik i budući znamo da ima velikog interesa hrvatskih poduzetnika, ljudi koji žive i rade i bave se poljoprivredom u ruralnom prostoru u Republici Hrvatskoj. Ministarstvo je do sada pokrenulo niz mjera kako bi se riješio, odnosno u cilju povećanja i poboljšanja turističke ponude u tom segmentu. Spomenut ću da je ministarstvo krenulo sa kreditnom linijom za razvoj turizma na selu. Idemo već niz godina sa nizom potpora kojim želimo poboljšati ovaj segment, provodimo i provodili smo niz edukacija širom Republike Hrvatske u destinacijama odnosno u regijama u cilju edukacije i motivacije naših ljudi koji se mogu baviti turizmom na selu da krenu k tome. I konačna mjera u cilju poboljšanja uvjeta za razvoj seoskog turizma jest izmjena ovih zakona. Mi smo ovim zakonom dali fleksibilnije okolnosti svim onima koji se mogu i žele baviti seoskim turizmom da to naprave. Dali smo im čak i neke elemente fleksibilnije nego nama konkurentske zemlje kao što je primjer Italija i Slovenija jer ovim izmjenama i dopunama zakona na seosko obiteljsko gospodarstvo može primiti 80 gostiju istovremeno. Kamp u seoskom obiteljskom gospodarstvu može također primiti 80 gostiju istovremeno. Isto tako smo proširili djelatnosti kojima se seosko obiteljsko gospodarstvo može baviti i proširili smo odnosno olakšali smo neke druge okolnosti vezane uz ishodovanje rješenja kako bi svim onima koji imaju potencijal, svim onima koji se žele time baviti, kako bi im ta procedura pokretanja posla, pokretanja te djelatnosti na svom obiteljskom gospodarstvu bila jednostavnija. Nismo zadovoljni sa brojem od 262 obiteljska poljoprivredna gospodarstva u Republici Hrvatskoj koja se bave seoskim turizmom. Želimo da taj broj bude veći i vjerujemo da ćemo kroz niz ovih mjera, pa i ovim izmjenama i dopunama ovog zakona, da će taj broj u narednom vremenu biti puno veći. Nadalje, izmjenama i dopunama ovog zakona definiramo i mogućnost donošenja pravilnika kojim će se definirati posebni standardi i oznake kvalitete naših ugostiteljskih objekata i naših kampova i vjerujemo da je to kao i u drugim nama konkurentskim zemljama moguće i da ćemo time kroz kategoriju autohtonih restorana, family kampova i sličnih kategorija da ćemo poboljšati kvalitetu naše turističke usluge. Radi bolje učinkovitosti inspekcijskog nadzora i smanjenja sive ekonomije predlažu se određene izmjene u ovlaštenjima gospodarskih inspektora tijekom nadzora, kao i određene izmjene kaznenih odredbi ovog zakona u želji da svi oni koji se bave turizmom, koji se bave ugostiteljstvom, svoj posao rade pravilno i sukladno zakonu. A svjesni smo da dosadašnje zakonske odredbe nisu u potpunosti bile efikasne kako bi zaštitile sve one koji legalno rade i koji se trude da kroz legalnu djelatnost ostvaruju prihode i naravno plate državi ono što je zakonima propisano. Napomenut ću i to da smo sve ove mjere i izmjene Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti prethodno prije nego li je išlo u vladinu proceduru uskladili sa strukovnim udrugama koje su zainteresirane za ovo područje. Isto tako smo ih uskladili sa institucijama koje su zadužene, odnosno koje provode aktivnosti na koji se ovaj zakon izmjenjuje. I napomenut ću na koncu da provođenjem ovog zakona neće biti i nisu potrebna nikakva dodatna sredstva iz državnog proračuna Republike Hrvatske. I ako dopuštate, osvrnut ću se na amandman koji je saborski Odbor za zakonodavstvo, o kojemu se rasprava na saborskom Odboru za zakonodavstvo, dakle u ime predlagatelja prihvaćamo amandmane na članak 16. i članak 17. zakona budući se radi o pravnim i nomotehničkim doradama kako bi zakon bio kvalitetniji. Evo toliko. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Dobro. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi i u ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Gari Cappelli.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, Nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti Hrvatski sabor je u prosincu 2006. godine donio Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti kojim je uređen način i uvjeti pod kojima pravne i fizičke osobe, dakle mogu obavljati ugostiteljsku djelatnost. Izmjene toga zakona izvršene su u Zakonu o boravišnoj pristojbi koji smo prihvatili 2008. godine i u Zakonu o izmjenama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti u 2009. godini. Preispitujući zakon i njegovu primjenu u praksi utvrđeno je od stupanja na snagu zakona da do danas tek 45 kampova od onih koji su dužni uskladiti svoje poslovanje s njegovim odredbama, a rok koji ističe je 9. srpnja ove godine. To je dakle učinilo samo 45 kampova. Stoga se predlaže za dvije godine produžiti taj rok. Naime, ostali ugostitelji koji su imali istu odredbu i učinili to ne bi došli u isti odnos, dakle zbog neriješenih imovinsko-pravnih odnosa na zemljištu i naravno nisu mogli ishoditi odgovarajuća rješenja o kategorizaciji tog istog kampa. Tu se danas i mnogo govorilo o tome, pa sigurno je da ćemo vrlo vjerojatno i brzo na stolovima i naći i Prijedlog zakona o turističkom zemljištu koji naročito u kampovima je jedan od najvećih problema rješavanja upravo tih imovinsko-pravnih odnosa jer znamo da u većini kampova su odnosi u većini privatnog, vlasništva privatnog i državnog pa upravo donošenjem novog Zakona o turističkom zemljištu riješit ćemo sigurno u velikom smislu i pitanje tog jednog od velikih i krucijalnih problema u hrvatskom turizmu. Zbog uočene dakle pojave oglašavanja također i odnosno reklamiranja nelegalnog pružanja ugostiteljskih usluga neposredno ili posredno putem javnih glasila, interneta, promidžbenog materijala i slično ocjenjuje se potrebitim isto propisati dakle zabranu i propisati novčane kazne za takvo spomenuto postupanje. Nadalje, zbog obogaćenja turističke ponude na ruralnom području predlaže se povećanje broja gostiju izletnika koji se istodobno mogu pružati usluge sa 50 na 80 gostiju. To je isto tako znamo da danas, to je bila i napomena ljudi s takvih objekata i terena da danas autobusi više ne primaju samo 50 ili 54 putnika nego danas imamo i veće autobuse koji double deckere ili slično koji primaju negdje cirka 75 do 80 putnika, pa se dešavalo u tim slučajevima da dolaze sa takvim objektima, a da u isto vrijeme ne bi mogli onda pružiti ostatku od 20, 30 turista uslugu. A u kampu isto tako da se sa 10 na 20 smještenih jedinica, odnosno sa 30 na 60 gostiju. Također se radi obogaćivanje raznolikosti ugostiteljske ponude, predlaže uvođenje posebnih dakle standarda i oznaka kvalitete i za pojedine vrste ugostiteljskih objekata iz skupina kampovi i druge vrste ugostiteljskih objekata za smještaj, restorani i barovi koji to nismo imali. Zbog omogućavanja daljnjeg nesmetanog odvijanja programa vrlo kvalitetnog programa kojeg poznatog međunarodnog kulturnog centra hrvatske glazbene mladeži u Grožnjanu, kao i umjetničkog centra u kojem se tijekom ljeta, dakle održavaju prvenstveno glazbeni tečajevi predlaže se da se i hrvatskoj glazbenoj mladeži u tom dijelu omogući obavljanje ugostiteljske djelatnosti u objektima u Grožnjanu. Radi obogaćenja također ugostiteljske ponude u funkciji razvoja turizma posljedica je dakle kulturnog, ocjenjuje se potrebitim omogućiti i muzejima i to onima koji su osnovani kao naročito javne ustanove da u svojim poslovnim prostorijama i prostorima u okviru svog izričito radnog vremena obavljaju ugostiteljsku djelatnost. Radi učinkovitosti i bolje inspekcijskih nadzora, te smanjenja kao što smo danas i čuli od državnog tajnika sive ekonomije predlažu se određene izmjene u ovlaštenjima gospodarskih inspektora tijekom nadzora kao i određene izmjene kaznenih odredbi zakona. Tako će dakle gospodarski inspektor usmenim rješenjem u zapisniku do otklanjanja utvrđenih nedostataka, a najkraće dakle naglasak na rok od 30 dana od dana izricanja usmenog rješenja zabraniti pravnoj ili fizičkoj osobi pružanje, daljnje pružanje usluga. Dakle, ako se iz stavaka ne pridržavaju nekih od tih kao što su upis u propisani registar, dakle bez odobrenja, ako pružaju bez rješenja kojim je utvrđeno da prostor, uređaj i opremu udovoljavaju propisanim uvjetima i slične stvari. Dakle, moguće je i otkup te kazne uz uvjet otklanjanja utvrđenih nedostataka i predočenje dokaza o izvršenoj uplati iznosa od 30000 kuna. Isto tako, bitno je reći da za ovo provođenje zakona nisu potrebna posebna sredstva iz državnog proračuna i predlaže se da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. Isto tako, klub Hrvatske demokratske zajednice također prihvaća ove vaše amandmane koje ste rekli da se slažete da budu sastavni dio ovih materijala. I omogućavanje dakle nastavka poslovanja vrlo bitnog u kampovima. Dakle, kao što smo i rekli da zbog neriješenih imovinsko-pravnih odnosa ne dođe praktički u jedan vakuum zakona, da ne dođe do blokade praktički rada naročito u kampovima koji ovih dana imaju vrlo dobre rezultate, možda i bolje nego u svim drugim smještajnim jedinicama. I mogu reći da će dakle klub Hrvatske demokratske zajednice uz ove amandmane koji su sastavni dio dakle ovog prijedloga zakona podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Zahvaljujem gospdine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pred nama je Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Ništa čudno ne bi bilo kada taj zakon nije, ne bi došao pred nas danas kada je zadnji dan mjeseca lipnja čini mi se i kada je početak glavne turističke sezone u Republici Hrvatskoj. Naravno u uvodu kaže da je ovaj Sabor u prosincu 2006. donio taj zakon i da smo ga nadopunjavali izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi i zakonom, izmjenama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti u 2009. godini, znači pred ajmo reći godinu dana mi smo intervenirali u ovaj zakon. Ja se slažem da je razlog zbog čega treba donijeti ovaj zakon je eto što nam je promaklo da nismo, da imamo kampove koji nisu dobili licence, i da im to treba omogućiti da mogu raditi da ih sada usred sezone ne zatvaramo. Pitam čija je to krivica, zašto kampovi nisu na vrijeme ishodili sve potrebne papire, da mogu raditi. Netko je to trebao nadgledati, to sigurno nije ovaj Hrvatski sabor, ali vi eto dolazite sa tom potrebom da se po hitnom postupku omogući da usred sezone ne zatvaramo kampove nego da im pružimo mogućnost još dvije godine da se mogu licencirati i ja to prihvaćam ako se vi ispričate i kažete da niste obavili dobro svoj posao i da vam je to promaklo i da u svakom slučaju e to treba po hitnom postupku i donijeti. I sad, ne znam zašto vas se onda tjeralo da usred sezone 1.7. onda zadirete još u taj zakon kada vas nitko na to nije tjerao. Jer ste vi utvrdili da je zbog uočene pojave oglašavanja potrebno nešto reagirati, da je zbog obogaćivanja turističke ponude na ruralnom području također potrebno reagirati dodatno usred sezone, da je zbog učinkovitosti inspekcijskih nadzora također potrebno sada usred sezone intervenirati, mislim da vas na to nitko nije tjerao, da ste to 2009. godine također znali da treba intervenirati pa niste učinili ništa. Dakle neprimjereno je da nam usred sezone donosite ovakav zakon, opravdano je da ovo zbog kampova donesemo i da pružimo priliku ljudima koji se bave kampiranjem i od toga žive, da eto još dvije godine imaju popravni pa da ishode sve one potrebne papire da bi to moglo biti legalno. Nije primjereno da nam usred sezone onda zadirete u postojeći zakon na način da to također nije dobro, jer da je dobro onda se ne bi niti javljali. Pa evo ja ću samo reći ono što ja mislim da to dodatno zadiranje u ovaj zakon na ovakav način nije dobro. Primjerice pružanje ugostiteljskih usluga u seljačkom domaćinstvu. Ili turističkim zajednicama ili turističkim radnicima ili turističkim ljudima koji se bave turizmom nije jasno što je to seljačko domaćinstvo, pa nismo to razjasnili, ili vama u ministarstvu nije jasno što je to seljačko domaćinstvo, pa se tu ne razumijemo onako kako treba, ali čini mi e da je prvotna intencija bila da je seljačko domaćinstvo ono što po svojoj naravi bi trebalo biti, to su obiteljski poduhvati čija su glavna obilježja da ljudi koji se bave nekakvom proizvodnjom na svome obiteljskom domaćinstvu tu, taj višak te ponude onda mogu ponuditi i u turističke svrhe. Ja ne znam kolike su današnje obitelji, današnje su obitelji vrlo male koliko sam ja shvatio, i jedna obitelj primjereno može u jednom trenutku opslužiti ili poslužiti 50-ak kako je i prije bilo gostiju koji dođe u tom danu na njegovo seljačko domaćinstvo. I pomičete tu broju na 80, očito je da ste došli do saznanja da su se obitelji povećale, da su nekad, da imaju sada po petoro, šestoro djece, pa onda svi zajedno žive i snahe i ne znam tko, i da onda mogu zadovoljiti tu osnovnu potrebu koja se, kako ja razumijem što je to trebalo biti seljačko domaćinstvo, kako bi to trebalo biti. Naravno da na ovakav način kada proširujete mogućnost posluživanja ili opsluživanja više ljudi u jednom danu, u jednom satu, na taj način naravno treba nekoga zaposliti, ali to više nije onda obiteljsko domaćinstvo, to je onda nešto drugo. I postoje u zakonima Republike Hrvatske za to također primjerene odredbe, a to je znači da se mogu onda registrirati i trgovačka društva i ne znam što sve ne, koji bi se onda bavili takvom jednom djelatnošću. Također ste smatrali da je potrebno da i osobe koje nisu vlasnici objekta ili zemljišta, znači osobe koje nisu vlasnici objekta ili zemljišta, nemaju kuću svoju, nego su to iznajmili što je moguće, da oni također se mogu baviti seljačkim domaćinstvom, ja ću tako skraćeno govoriti tako se bolje razumijemo. Poljoprivredno zemljište može biti u Republici Hrvatskoj koje se može uzeti u najam, u zakup, može biti neobrađeno. Ovdje niste rekli da li na tom neobrađenom, ako ga ja koji nikad nisam se bavio time uzmem u najam, otvorim svoju kućicu i poslužujem i bavim se seljačkim domaćinstvom, a ne prodajem niti svoje grožđe, niti svoje jabuke, niti svoje kobasice, niti svoje vino, vi ste to svrstali također pod obiteljsko. Mislim da bi primjerenije bilo da ljudi koji od toga žive, da budu vlasnici toga zemljišta, da budu vlasnici te svoje kuće i da te obitelji također onda zaista budu kvalificirane kao obiteljsko domaćinstvo koje će onda nuditi taj svoj višak svog proizvoda i turistima koji na taj način imaju jednu drugačiju ponudu koja bi ih vjerojatno zadovoljila. Ali ipak tu ste kada govorite o seljačkim domaćinstvima onda ste nabrojali sve ono što bi ta domaćinstva trebala raditi i proizvoditi. Jaka alkoholna pića, slaba alkoholna pića, ne znam smokve, šljive, jabuke svašta postoji. Evo, možda bi bilo dobro da zbog ljudi koji se bave sve više i to kvalitetno maslinama i maslinovim uljem da možda i njih specificirate pa kažete da i masline i maslinovo ulje mogu biti usluženi na tom seljačkom domaćinstvu. I sad naravno ono kako sam bio rekao, jedna nepotrebna stavka s kojom se godinama borimo i nikako tome ne možemo stati na kraj, inspekcijski nadzor. Eto, vi ste sad u sred sezone odlučili da je onda moguće da inspekcijski nadzor bude takav da zbog marginalnog, možda, možda marginalnog za mene, možda za vas ne marginalnog, produžetka radnog vremena na jedan, usmenim nalogom znači, usmenim nalogom se može takav objekat ako se ne pridržava odredbi o radnom vremenu zapečatiti na 30 dana. Bit će zgodno vidjeti u turističkoj sezoni sada kada svi vabimo goste da nam dođu pa kada recimo 10 minuta iza određenog radnog vremena u jednom ugostiteljskom objektu naravno da će inspektor doći i da zapečati taj objekat. To će biti jedna krasna poruka kako eto mi jesmo turistička zemlja, ali za 10 minuta prekoračenja radnog vremena pečatimo to na 30 dana. I, ja nisam pravnik pa se baš jako puno u to ne razumijem, ali ta kazna je usmena. Znači, inspektor ne, po Zakonu o prekršajima nego neki drugi inspektor usmeno kaže niste u pravu, treba vas zapečatiti i zatvoriti. Čak ne ni vlasniku nego onom koji radi, zaposleniku koji baš nije ga ni briga, ne osjeća se da je to njegovo vlasništvo ako tamo samo radi. Mislim da je to poprilično sumnjiva kategorija kad vas netko kazni usmeno, a vi se ne možete na tu kaznu ili bilo kako ne možete se žaliti. Primjereno bi bilo da po Zakonu o prekršajima, a prema kojem o zaštitnoj mjeri može odlučivati samo sud pa se onda možete tako na neki način i pravdati, da bi bilo onda možda potrebno da tu jednu usmenu odredbu koja će se vrlo lako koristiti ili olako ja bih tako rekao u ovoj turističkoj sezoni, kada ste već dali takvu mogućnost, a neće biti dobra za baš turizam, neće biti dobro ako se to bude tako striktno primjenjivalo. Naravno da ja jesam za red i rad, ali ne na ovakav način. Ne na ovakav način. Pogotovo kada za neke druge također u ovom zakonu predviđene ozbiljnije prekršaje koji možda ugrožavaju i zdravlje, kao što je ne znam loša hrana ili ne znam što, nije predviđeno pečačenje u roku za 30 dana nego eto onda vas pismeno obavijesti pa onda idete na sud i onda tamo pokazujete i dokazujete jeste li u pravu ili niste u pravu. Dakle, zbog onih koji su zaboravili na kampove i zbog onih da ti kampovi ipak ovu sezonu rade mi ćemo podržati ovaj zakon. Ali nemojte nam trpati u zakon koji bi trebao samo to sadržavati i ovakove promjene u sred turističke sezone. Imali ste priliku lani, u 2009. kada smo mijenjali taj zakon, dobro ga pročitati, dobro se konzultirati i onda nešto promijeniti i to na ovakav način da onda i seljačka domaćinstva može biti sve i sva i ovo usmeno kažnjavanje koje mi se čini da je neprimjereno i da u sred turističke sezone može imati samo negativne posljedice, a neće nas dovesti u nekakav veliki red. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je klub HNS-HSU-a, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Odmah na početku želim reći da će klub HNS-a i HSU-a podržati ovaj prijedlog zakona. Naime, polazimo od jednoga načela, a to je da turizam kao jedna od najvažnijih gospodarskih grana i ugostiteljstvo kao kičma turističke ponude mogu i moraju biti smatrani djelatnošću od posebnoga interesa gdje se mora izaći u susret s gotovo svim već uobičajenim, ali i onima koje su inovativne oblicima turističko-ugostiteljske ponude pa i slobodnog poduzetništva u području ugostiteljstva i turizma koje će dugoročno pomoći razvoju RH osobito u krajevima koji nisu dovoljno turistički valorizirani, ali jednako tako i u zaleđu izvanredno razvijenih turističkih zona. Sjećamo se, naime, konca '90-ih kada je RH ušla u postupak kategorizacije i razvrstavanja ugostiteljskih objekata i sebi postavila nevjerojatno visoke kriterije koje je kasnije skupo platila. Naime, naša konkurencija u ostalim mediteranskim zemljama nije tako bila striktna u postavljanju kriterija za razvrstavanje i kategorizaciju pa se tako događalo da naši ugostiteljski djelatnici, prije svega hotelijeri, kad su izlazili na tržište sa ponudom koja je bila zapravo oslonjena na tadašnju kategorizaciju vrlo rigoroznu, vrlo strogu su bili potpuno nekonkurentni zato što su Španjolci, Grci, Turci, Tunižani i ostali naši konkurenti među kojima naravno i Talijani, dolazili sa pričom o istoj kategoriji sa puno povoljnijim cijenama. Tajna je bila naprosto u tome da smo mi za 2 ljestvice više podigli kriterije za kategorizaciju ugostiteljskih objekata i zapravo smo se doveli u jednome trenutku u situaciju da na čitavoj Jadranskoj obali nije bili ni jednog jedinog hotela sa 5 zvjezdica, a da su se hoteli sa 4 zvjezdice mogli brojati na prste jedne ruke. Naravno situacija se popravlja. U međuvremenu smo napravili 2 puta korekciju tih kriterija i to ne zbog toga da bismo srušili kvalitetu vlastite ponude i uskladili je sa cijenama nego zbog toga da bismo realno sagledali što je međunarodna praksa. U tome smislu mislim da je puno ozbiljnije se pristupilo dakle razvoju turističkih kapaciteta i na način da se gleda zonski razvoj i ono gdje smo još uvijek vrlo, vrlo deficitarni to je pitanje kongresnoga turizma, ali to je i pitanje ruralnoga turizma koji opslužuje čitav dijapazon vanpansionskih oblika turističke ponude. Činjenica je također da osim Istre i tek sporadično dijelova središnje Hrvatske. Ostala područja u Republici Hrvatskoj nisu uspjela razviti sustav turističkih seljačkih gospodarstava. Mi nemamo u usporedbi sa susjedima pogotovo sa Slovenijom koja je tu otišla daleko, daleko ispred nas nemamo niti u tragovima takvu vrstu kvalitete i raspoređenosti kapaciteta na osnovi kojih neke srednjeeuropske države dakle kada gledamo iz svog rakursa to su nam prava Slovenija, a potom i Austrija, ubiru ogroman prihoda od ugostiteljstva i turizma. To se definitivno ne može riješiti samo isključivo standardizacijom. Svakako jest važno da se liberalnije pristupi određenim rješenjima, pa u tom smislu pozdravljamo izmjene i dopune u ovom zakonu koje povećavaju određene limite do sada postavljene za usluživanje broja gostiju na seljačkim turističkim gospodarstvima, nego prije svega jednom definiranom razvojnom politikom u kojoj će se valorizirati oni dijelovi Hrvatske koji ne mogu računati na visokorazvijene turističke sadržaje prije svega u visokoj sezoni. Svi naši krajevi definitivno se mogu pohvaliti kvalitetnom autohtonom proizvodnjom hrane i hvala Bogu da je to tako, jer nas se smatra zemljom koja još nije zagađena genetski modificiranom hranom. Nas se smatra još uvijek zemljom koja može ponuditi kvalitetne lokalno proizvedene različite vrste hrane, pića. I u tome smisli valja se pripremiti za ulazak u Europsku uniju, dakle sačuvati sve te proizvode koje možemo lokalno proizvesti, sačuvati njihovu autohtonost i kvalitetu, jer ukoliko već nismo u stanju proizvoditi dovoljno da bismo te proizvode izvozili prije svega na tržište Europske unije ili ukoliko nam kvote ili situacija na tržištu to ne dozvoljavaju, onda je posve normalno da država potiče proizvodnju i prodaju tih proizvoda lokalno, jer to i jest tajna po kojoj se turizam smatra izvoznom djelatnošću. Dakle, umjesto da roba prelazi granicu, zapravo konzumenti te robe prelaze granicu prema nama i ovdje konzumiraju uslugu, bez obzira radilo se o smještaju, prehrani i drugim oblicima vanpansionske potrošnje. U tome smislu i na taj način se opravdava to da se turizam smatra izvoznom djelatnošću. Činjenica je dakle da nismo dovoljno razvili mrežu vinotoča, da nismo dovoljno razvili mrežu vinskih cesta, da nismo dovoljno razvili mrežu seljačkih gospodarstava koja su u stanju opsluživati i ugostiteljske potrebe i za izletnike, dakle i za domaće goste, ali i za turističke grupe prije svega iz onih dijelova Hrvatske gdje je nešto veća koncentracija smještajnih kapaciteta prije svega uz obalu. Ne možemo reći da nemamo ničega, ali možemo reći da smo krajnje nezadovoljni prije svega stanjem u Dalmaciji, ali jednako tako u ovom potezu od Rijeke prema Zagrebu, a isto tako na južnim dijelovima te zone kroz Turopolje, Vukomeričke gorice i sve do Prigorja. Nešto je bolja svakako ponuda na području Međimurske županije i nešto malo i u varaždinskoj, ali to je krajnje nedovoljno. Zato upozoravamo da liberalizacija uvjeta za obdržavanje i izvršavanje ugostiteljskih usluga u seljačkim gospodarstvima nije dovoljna mjera kako bi se sustavno i smisleno, ali prije svega na način koji će čuvati i promovirati lokalnu tradiciju i običaje, proširila ta vrsta ponude i povećala ponuda kako bi se stvorila naravno i potražnja. Jer znademo da zlatno pravilo marketinga katkada je ne samo ponuditi ono što kupac traži, nego kreirati njegove potrebe da biste mogli plasirati svoj proizvod. Druga stvar koju bismo ovdje svakako htjeli je istaknuti je odredba kojom se dozvoljava Međunarodnom kulturnom centru Grožnjanu ali i muzejima da u svojim prostornim prostorijama i prostorima u okviru svog radnog vremena mogu pružati ugostiteljske usluge. Naime, činjenica je da je Međunarodni centar hrvatske glazbene mladeži kao jedno od najreferentnijih mjesta "genesis musical" kao svjetskoga sustava da postoji i djeluje uspješno već 45 godina. I nije preuzetno reći da je zahvaljujući naporima Hrvatske glazbene mladeži, a valja reći da je u tome uvijek imala potporu Ministarstva kulture koje je sjajno razumjelo potrebe razvoja ovoga sustava promicanja glazbene kulture, dakle da je u tih 45 godina izravno doprinijela da se danas Grožnjan može smatrati najuređenijim starim gradom na području Istre uz Rovinj. Jer je Grožnjanju koji je bio napušteni praktično grad, odnosno gdje je populacija potpuno devastirana nakon 2. svjetskog rata što odlaskom Talijana, što industrijalizacijom i odlaskom ljudi u gradove, zapravo omogućila da se taj grad obnovi, da se spase njegove prije svega ambijentalne vrijednosti i da se obnovi na način koji će vratiti život, koji će vratiti dušu, a u ovom slučaju kulturu u Grožnjan. Nakon glazbenika Grožnjan naravno pohode i likovnjaci. Danas možemo reći da je Grožnjan kao takav specifikum i vjerojatno jedno od najljepših mjesta na području Republike Hrvatske upravo zbog tog umjetničkog duha koji konstantno vlada rekli bismo od proljeća do kasne jeseni, zahvaljujući svima onima koji dolaze na međunarodne radionice koje vode najetabliraniji glazbeni pedagozi u svijetu, ali isto tako zahvaljujući svim onim pregaocima koji su razvili vrlo važne džez programe, džez radionice i džez škole u Grožnjanu i jednako tako posebno u zadnjih dva ili tri desetljeća zahvaljujući svim naporima koje su učinili likovni umjetnici da Grožnjan postale mjesto i likovne kulture, ali ne zaboravimo i multimedijske kulture i mjesto ovoga promocije filma i filmske djelatnosti. Zato je potpuno normalno da otvorimo takve mogućnosti, da oni koji se bave održavanjem takvih programa u Grožnjanu, a nisu formalno nikakva trgovačka društva, niti hoteli, niti se bave ugostiteljskom djelatnošću kao svojom osnovnom da mogu pružiti najnormalnije elementarne usluge prehrane i smještaja upravo svome članstvu odnosno članstvu iz sustava genesis musical, dakle svjetskom sustavu kada dolazi na međunarodne radionice u Grožnjan, dakle da se ta usluga može pružiti tamo. Jednako tako smatramo da je dobro da Ministarstvo turizma uz potporu Ministarstva kulture razumije potrebu novoga koncipiranja muzejskih ustanova. Naravno da ne može svaki muzej iskoristiti ovu mogućnost koja se sada nalazi u prijedlogu ovoga zakona jer nema tehničke, prostorne ili druge uvjete. Ali oni koji to imaju i koji ih mogu steći posve normalno je da za sve one koji dolaze kao gosti, kao posjetitelji muzeja, a znamo da se svjetski muzeji itekako šire u svojoj ponudi i na prodaju suvenira i na pružanje elementarnih ugostiteljskih usluga jer današnji posjetitelj suvremenog muzeja u muzeju provodi više od pola dana. U tome smislu dakle itekako je dobro da se ta distinkcija napravi između muzeja kao onih koji stvarno ne pružaju klasičnu ugostiteljsku uslugu, ali bi trebalo im to omogućiti i onih koji bi to eventualno zloupotrebljavali. U tome smislu pozdravljamo liberalizaciju uvjeta i podržat ćemo ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Uloga države u valoriziranju tržišnih mogućnosti i poticanju razvoja turizma velika je i nezaobilazna u svim zemljama koje su razvijale turizam i nastojale jačati svoj položaj na turističkim tržištima. Temeljna zadaća države je da u okviru različitih mjera i instrumenata cjelovite politike osigura povoljni ambijent i okruženje koje poticajno djeluje na razvitak turizma. Nedvojbeni je stav da turizam može postati jedan od osnovnih pokretača razvoja na gotovo cijelom području Republike Hrvatske. Svaka regija mora se usredotočiti na razvoj takve turističke ponude koja će imati najveći utjecaj na rast bruto domaćeg proizvoda i zaposlenosti koje su atraktivne investitorima, turističkim djelatnicima, ugostiteljima i samim turistima. Polazeći od toga da se Hrvatska u svojem dosadašnjem razvoju svrstala u red razvijenih turističkih zemalja Europe zahvaljujući svojim ljepotama prirode, pejzaža, očuvanosti okoliša i općenito atraktivnosti ambijenta te imajući u vidu da turizam sam po sebi nije svrhom i ciljem kao temeljni strateški cilj daljnjeg razvoja turizma u Hrvatskoj moglo bi se ustvrditi da je cilj unapređivanje i podizanje kvalitete života svih građana Republike Hrvatske. Da bi se ostvario tako postavljeni razvojni cilj potrebno je u svim segmentima turističke djelatnosti, pri tom mislim u ovom slučaju na ugostiteljsku djelatnost, dakle potrebno je stvoriti preduvjete koji će poticati razvoj, kulturu i atraktivnost ugostiteljske djelatnosti. Predmetne izmjene i dopune Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti nakon preispitivanja postojećeg zakona vode ka tome da se stvore takvi normativni uvjeti koji će s jasno postavljenim pravilima poticati razvoj ugostiteljske djelatnosti i omogućiti usklađenje sa propisanim odredbama. Naime, primijećene su određene manjkavosti i propusti dosadašnjeg zakona pa je između ostalog utvrđeno da je od ukupnog broja kampova mali broj njih proveo usklađenje sa zakonom u segmentu kategorizacije, minimalno tehničkim uvjetima te kategorizacijom smještajnih objekata kampova. Zbog toga se ovim izmjenama i dopunama predlaže za dvije godine produženje tog roka za usklađivanje i vjerujemo da će te dvije godine biti dovoljne da se to i provede. Poznato je da veliki broj kampova zbog neriješenih imovinsko-pravnih odnosa na zemljištu nije bio u mogućnosti ishoditi potrebnu dokumentaciju za obavljanje djelatnosti. Zbog toga je nužno produženje roka za provedbu usklađenja kako bi se izbjegla moguća velika gospodarska šteta. Osim toga, uočena je pojava nelegalnog oglašavanja i pružanja ugostiteljskih usluga za što je predmetnim izmjenama i dopunama propisana i novčana kazna. Klub HSS-a podržava i odredbe kojima se omogućuje muzejima da u svojim poslovnim prostorijama i prostorima radi obogaćenja ugostiteljske ponude, naravno u funkciji razvoja turizma, obavljaju i ugostiteljsku djelatnost u okviru svog radnog vremena. Pored toga, mišljenja smo da će poticajni učinak imati i odredbe koje se odnose na podnositelje zahtjeva za ishođenje rješenja za pružanje ugostiteljskih usluga u seljačkim domaćinstvima. Naime, prema predmetnom prijedlogu rečeni podnositelj više neće morati biti vlasnik objekta ili zemljišta na kojem će se pružati ugostiteljske usluge već on može imati samo pravo korištenja određene nekretnine. Takovu odredbu cijenimo više nego dobru i dobrodošlu jer je krajnji trenutak da se turistički aktivira tzv. zelena Hrvatska što je jedino moguće poticajnim zakonskim normama, uvažavajući činjenicu da je u Hrvatskoj registrirano svega 262 seljačka domaćinstva, a potencijali su nam znatno veći očito je da dosadašnja zakonska norma nije bila motivirajuća. U trenucima gospodarske krize, gašenja radnih mjesta i velike potražnje za istima ovo je jedna od dobrih mjera koja može oživjeti uspavanu zelenu Hrvatsku privlačeći poduzetne, vrijedne i kreativne ljude u ove krajeve. Isto tako pozitivno ocjenjujemo članak 7. izmjena i dopuna zakona kojima se mijenja članak 38. postojećeg zakona te smatramo da su predložene promjene u skladu sa realnim i stvarnim uvjetima, vodeći brigu o jelima i pićima koji se mogu poslužiti u seljačkom domaćinstvu, broj mogućih gostiju koji je s 50 povećan na 80. U stavku 3. rečenog članka predviđeno je da u iznimnim situacijama prilikom organiziranja prigodnih tradicijskih proslava i manifestacija broj gostiju nije strogo definiran odnosno može biti i više od 80 čime se pruža seljačkom domaćinstvu mogućnost da usluži broj gostiju koji je primjeren njihovom kapacitetu i prilikama. Ukoliko se poštuju očite potrebe, a na takav način ako ih ispoštivamo ove zakonske prijedloge mislim da smo svi svjesni toga da možemo očekivati i adekvatne rezultate. Realnim normativnim propisivanjem stvaraju se uvjeti za uspješno poslovanje u turističkoj djelatnosti što je i krajnji cilj ovih izmjena i dopuna zakona. Također dobro došle izmjene učinjene su i u članku 9. kojim se mijenja članak 40. postojećeg zakona, jer se precizno propisuje postupak u situaciji kada su utvrđene određene nepravilnosti u provedbi inspekcijskog nadzora. Isto tako, utvrđuju se iznosi kazne, nositelji odgovornosti za određene radnje, novčani iznosi za propisane kazne i rokovi. I na kraju klub HSS-a podržava izmjene i dopune Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti smatrajući da on daje pozitivna rješenja određenih manjkavosti u postojećem zakonu. Smatramo da će se predloženim pridonijeti suzbijanju sive ekonomije, stvoriti bolji uvjeti razvoja turizma u Republici Hrvatskoj, pridonijeti jačanju turističkih potencijala i obogaćivanju turističke ponude. Jer za kvalitetan prosperitet turističkog sektora mora postojati i jedinstvena vizija razvoja sa bezbroj različitih mogućnosti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Time smo iscrpili raspravu po klubovima. Sada ćemo prekinuti i nastavit ćemo u 15 sati i prvi na redu u pojedinačnoj raspravi jeste uvaženi zastupnik Gordan Maras. Hvala lijepa. … [[Govornik naknadno uključen.]] po podnevnom zasjedanju. Pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Nema je. Gubi pravo. Evo ga. Ja vas molim, 3 sata i 6 minuta ulazimo ovdje u dvoranu, da bi počeli raspravu. To važi i predstavnika Vlade. Rekli smo u 3 sata početak i molim vas da se toga držite svi. Izvolite, imate riječ.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Evo tematska sjednica je bila u tijeku pa se ispričavam zbog kašnjenja. Imam tematsku sjednicu Odbora za poljoprivredu. Evo više je razloga ovdje za izmjene ovog zakona, ali pokušat ću ukazati na neke. Znači praćenjem provedbe Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti u praksi je utvrđeno da je tek 45 kampova od ukupnog broja kampova koji su se do utvrđenog roka koji istječe sad početkom 7. mjeseca za usklađivanje, trebali uskladiti sa zakonom, da su to učinili znači dakle samo njih 45. Stoga se ovim prijedlogom predlaže za dvije godine produžiti rok za usklađivanje sa zakonom, obavljanja djelatnosti, znači u kampovima koji se kategoriziraju. Obveza usklađenja odnosi se na one kampove koji do stupanja na snagu zakona nisu ishodili rješenja o kategorizaciji sukladno pravilniku o razvrstavanju, minimalnim uvjetima i kategorizaciji smještajnih objekata kampova iz skupine kampovi i druge vrste objekata za smještaj. Velik broj kampova uglavnom zbog neriješenih imovinskopravnih odnosa na zemljištu kojim upravljaju nisu bili u mogućnosti ishoditi svu potrebnu dokumentaciju u naznačenom roku, stoga podržavam produženje roka, ali evo samo iz razloga da se umanji moguća gospodarska šteta u turizmu. Treba, ja držim da treba pomoći tim turističkim djelatnicima koji se bave ovim vidom turizma, da što prije dođe do kategorizacije svojih smještajnih objekata u kampovima ili pojednostavljenjem procedure ili nekim drugim vidom pomoći. Zbog obogaćivanja i raznolikosti ugostiteljske ponude predlaže se znači uvođenje posebnih standarda i oznaka kvalitete za pojedine vrste ugostiteljskih objekata iz skupine kampovi i druge vrste ugostiteljskih objekata za smještaj, restorani i barovi, a zbog obogaćivanja turističke ponude na ruralnom području, a evo ja ću ovdje samo napomenuti da preko 90% teritorija Republike Hrvatske čini upravo to ruralno područje, predlaže se znači povećanjem broja gostiju kojima se istovremeno mogu pružiti pojedine usluge na seljačkim domaćinstvima, podignuti sa sadašnjih 50 na 80. Novost je da za pružanje ugostiteljskih usluga u takvim domaćinstvima ne mora biti nužno vlasnik objekta i/ili zemljišta na kojima će se pružati ugostiteljske usluge, već može biti osoba koja ima pravo korištenja objekta ili zemljišta. Evo ovakav model se uvodi radi motiviranja ljudi da se bave seoskim turizmom, za sada je tek evo čuli smo iz uvodnog izlaganja državnog tajnika tek 262 seljačka domaćinstva, pružaju usluge znači u turizmu u seljačkim domaćinstvima. Ja držim da je ovo dobra izmjena, jer Republika Hrvatska ima ogroman neiskorišten potencijal za razvoj upravo ruralnog turizma, a njegova važnost ogleda se u vrlo važnoj interakciji poljoprivredne proizvodnje, proizvodnje tradicionalnih proizvoda, prezentiranju tradicije, tradicijske gastronomije, i turističkih usluga, jednom riječju korištenju već postojećih resursa. Ali ne bilo kakav razvoj ruralnog turizma, već baziran na održivom razvoju jednostavno rečeno ne na štetu budućih generacija. To znači revitalizaciju, znači već postojeće tradicijske gradnje, odnosno baštine kojoj se daje jedna nova namjena, ona turistička. Potpunija obnova, znači valorizacija i zaštita turističkih potencijala, te stvaranje integralnog turističkog proizvoda vezani su uz realizaciju programa revitalizacije upravo ruralnog prostora programom razvitka i brendiranja turističke ruralne destinacije, a ruralni turizam, osobito turizam na seljačkim gospodarstvima mora se sagledavati kao bitna sastavnica ukupnog održivog razvitka. Iako se ruralnom turizmu do sada nije davala posebno potrebna važnost u Republici Hrvatskoj, obzirom na značaj koji ima u stvaranju novih vrijednosti na ruralnim područjima, bilo je interesa i države i lokalne zajednice i regionalne i lokalne samouprave i pojedinih poduzetnika i institucija za razvojem i promidžbom ove djelatnosti. Podsjetit ću tako da je 2008. godine u Benkovcu potpisana deklaracija o ruralnom turizmu, da su potpisnici mnoge ili većina hrvatskih županija, gradova i općina i institucija. Evo očekujem da i ova izmjena Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, a posebno članak 38. i dodani članak 38.a stvore bolje preduvjete za veću zainteresiranost seljačkih domaćinstava, za bavljenje turizmom, ali i lakšu realizaciju njihovih projekata. Držim da su dobre izmjene vezane uz poboljšanje učinkovitosti inspekcijskog nadzora, te smanjivanju sive ekonomije, koja je evo pred turističku sezonu izuzetno i jaka i značajna. Evo ovo su razlozi radi kojih ću podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Ingrid Marinović. Nema je. Gubi pravo na raspravu. Uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Evo ja se želim pridružiti onima koji podržavaju ove izmjene i dopune Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Čuli smo koji su glavni razlozi. U svakom slučaju usklađivanje sa zakonom, odnosno produženje postojećeg roka za 2 godine radi usklađenja sa zakonom. Ja bih i ovom prigodom ponovila, gospodine državni tajniče, znam da ne ide iz vašeg ministarstva, ali mogućnost požurivanja Zakona o turističkom zemljištu jer sam sigurna kad bismo donijeli Zakon o turističkom zemljištu da bi se i ovaj problem riješio. Nepovratno gubimo novac što ne naplaćujemo rentu jer znamo da su svi ovi kampovi o kojima ovdje se govori su većinom smješteni na državnom i dijelom na privatnom zemljištu. Sama činjenica da je samo 45 kampova u Hrvatskoj riješilo ovaj problem i došlo do potrebitih dozvola govori da moramo u tom dijelu nešto napraviti. Ne znači ako odgodimo za 2 godine da će se samo od sebe riješiti ukoliko nešto ne poduzmemo u drugim zakonima. Znači, želim reći da podržavam ovo da treba riješiti imovinsko-pravne odnose na tom zemljištu i da treba što prije valorizirati taj turistički potencijal koji imamo u turističkom građevinskom zemljištu. Drugi razlog također je vezan za standarde, kvalitete, oznake kvalitete koji se odnose na restorane, barove i kampove i druge vrste ugostiteljskih objekata gdje također podržavam da se unaprijede ovi standardi kao što ste vi ovdje naveli, a kad se radi o seoskom ili tzv. ruralnom turizmu gdje navodite razlog sa 50 na 80 gosta vezano za pružanje pojedinih ugostiteljskih usluga s obzirom na napredak tehnologije, povećanje mjesta u autobusima itd., podržavam i ovu liberalizaciju kako bi seljačko domaćinstvo moglo pružiti uslugu većem broju gosta. A isto tako podržavam u dijelu gdje kažete da nije nužno biti vlasnik objekta ili zemljišta na kojem će se pružati ugostiteljske usluge. Ono o čemu smo govorili na Odboru za turizam bile su neke primjedbe zbog čega je ovo omogućeno onima koji se bave ruralnim turizmom, a nije omogućeno onima koji su privatni iznajmljivači. Razumijem da bi to bilo teško uskladiti, ali sigurno ima prostora za razmišljati kad budemo donosili novi zakon i o ovome. Zbog čega su u boljem položaju, odnosno u prednosti oni koji se bave seoskim turizmom od onih koji se bave iznajmljivanjem soba? Znači, i kod njih bi trebalo možda vidjeti razlog zbog čega oni nisu u stanju riješiti svoj imovinsko-pravni status. Znamo da postoji samo 262 seoska domaćinstva u Hrvatskoj legalna i sigurna sam da je ovo jedan dobar doprinos da se motiviraju stanovnici u ruralnim područjima da se bave turizmom. Ono što posebno želim pozdraviti to je ova odredba koja se odnosi na muzeje. Smatram da su muzeji ponekad zaista teško se mogu samo od ulaznica koje naplaćuju od turista i ostalih građana financirati tako da je u svim svjetskim muzejima se može obavljati ugostiteljska djelatnost u okviru radnog vremena muzeja i mislim da je ovo jedan dobar iskorak i vjerujem da u tom smislu će ovo svi pozdraviti. U dijelu jačanja ovlaštenja gospodarskim inspektorima također pozdravljam jer je ponekad zaista teško po aktualnom zakonu djelovati, a potrebna je nekad vrlo hitro djelovanje obzirom da se radi o turističkoj sezoni. Radi se često o noćnim satima, produljenju radnog vremena i na ovaj način vjerujem da će se i bitno smanjiti siva ekonomija u ovoj oblasti. Znači, podržavam jačanje ovlaštenja gospodarskim inspektorima i ove predložene izmjene kaznenih odredbi zakona, a čuli smo od vas jutros u vašem originalnom izlaganju da ste prethodno uskladili sve ove odredbe sa strukovnim udrugama i sa institucijama koje bi trebale provoditi ove aktivnosti pa vjerujem da ste i ove odredbe usuglasili. U svakom slučaju pozdravljam sve ove izmjene koje ovdje najavljujete i liberalizaciju koja će sigurno već za ovu turističku sezonu dati neke rezultate. Da se ne bi previše ponavljala podražavam Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Ivan Škaričić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Postoji više razloga za donošenje izmjena i dopuna Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Ja bih ovdje izdvojio 4. Prvi je razlog taj što veliki broj kampova u zadanom roku, dakle do 9. srpnja 2010. godine nije uskladio sa Zakonom o ugostiteljsko-turističkoj djelatnosti, a što je potrebito učiniti jer naime kampovi su veliki i značajni dio naše turističke ponude. Zato držim opravdanim ovaj rok da se produži na 2 godine i nadam se u tom roku da će se i uskladiti. Drugi je razlog sprečavanje nelegalnog oglašavanja, odnosno reklamiranja ugostiteljskih usluga što će smanjiti mogućnost razvoja sive ekonomije, a što je veoma, za gospodarstvo, značajno. Treći razlog je obogaćivanje turističke ponude na ruralnim ili seoskim područjima gdje se povećava mogućnost davanja usluge na seosko domaćinstvo. Gdje se sada omogućava povećavanje broja gostiju izletnika na 80 istodobno. Isto tako regulirano je i posluživanje jela i pića iz vlastite proizvodnje koje ima obilježje i karakteristike tog kraja. Nadalje, povećava se i mogućnost smještaja u sobama, apartmanima i seoskim kućama do 80 osoba. Uvjeti pod kojima se ove usluge pružaju regulirani su cijelim nizom članaka ovog zakona koji sad nema potrebe posebno navoditi. Četvrti i vrlo važan razlog, vrlo bitan razlog je poboljšanje učinkovitosti inspekcijskog nadzora. Na taj način … [[Govornik se ne razumije.]] sive ekonomije u ovoj djelatnosti. Kroz niz članaka regulirano je kažnjavanje fizičkih i pravnih usluga, a u rasponu od 1000 pa sve do 100 tisuća kuna. Gospodarski inspektorat doista ima velike ovlasti i kad provodi kontrolu ima mogućnosti veoma učinkovito reagirati na sve uočene nepravilnosti. Ja bih sad samo skrenuo pažnju državnom tajniku i na jednu situaciju koja možda bi se mogla regulirati ovim zakonom, a možda nekim drugim, a s kojim se susreću jedinice lokalne samouprave kod naplate svojih prihoda, prvenstveno od zakupnine i komunalne naknade. Naime, ugostiteljski objekti, dakle ugostiteljski objekti pa i trgovine i slično posluju i daju uslugu iako su im blokirani računi. Oni na računu kada ih blokirate nemaju novaca ili im je račun čak ugašen. Međutim oni i dalje uredno su otvoreni uredno daju svoju uslugu. Ne znam kako je to moguće, jeli to rješivo? Mislim da se ovdje nameće zaključak da takvi podmiruju obaveze samo prema državi pa nisu na udaru ovog inspektorata, dok su jedinice lokalne samouprave nemoćne jer nemaju te mehanizme da ih sankcioniraju. Smatram da bi bilo potrebno nešto u tom smislu učiniti, a inače ove izmjene i dopune zakon su vrlo učinkovite i dobro došle. I u tom smislu ovaj zakon ću podržati. Hvala.
Zahvaljujem. I zadnji pojedinačnoj raspravi uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Na početku da kažem odmah da podržavam donošenje ovog zakona. S time što imam jednu načelnu primjedbu ovog zakona kojih svih drugih zakona koji se često donose u formi izmjene i dopune zakona, nikada na kraju shvatiti što u zakonu ima, jer od baznog zakona pa jedna izmjena, druga izmjena, treća izmjena, teško se snalazi onaj tko ga primjenjuje. I zato predlažem bilo bi dobro da se napravi jedan konačni integralni tekst toga zakona jer da se na njega dovezujemo. Jer ... na dopunu tu se samo pravnici snalaze, a ne i oni drugi koji primjenjuju zakone u svom poslu. Dakle, apsolutno podržavam i obrazloženje koje je izneseno zbog čega se sve to skupa radi. Postavljam nekoliko pitanja ili nekoliko sugestija o kojima bi bilo vrijedno raspraviti, a koje tako mogu predložiti i u formi amandmana. Moja osobna iskustva recimo oko prostora slapova Krke pokazuje da su seljačka gospodarstva i domaćinstva sve viši i više prisutna u prostoru, da dobro rade, da su im usluge jako dobro, da su im cijene vrlo prihvatljive i da imaju jednu vrlo originalnu ponudu u odnosu na goste koji iz čitavog svijeta dolaze. Nekoliko nejasnoća ima u zakonu koje se odnose na korištenje jezika, pa iz toga mogu ispasti neki nemari kao što je i pitanje ako je samo 40 kampova od ne znam koliko ukupno kampova osiguralo uvjete da bi mogli dobiti dozvole za rad, jeli se radi o nemaru onih koji kampove imaju ili se radi o prekratkom roku da bi oni mogli ispuniti uvjete koji se traže, pa bi bilo dobro proanalizirati. Jer datum koji je ovdje postavljen 9. srpnja je za 10 dana tako da nije vjerovati da bi se to moglo ova brojka na neku bitno veću promijeniti. E sada analizirajući sve ono što je u tekstu zakona napisano i navedeno, ja bih išao jednim određenim redom želeći skrenuti pozornost na neke konkretne stvari. Npr. u članku 3.a piše da je zabranjeno ne posredno i posredno putem javnih glasila i interneta, promidžbenim materijalima i slično oglašavati ili reklamirati pružanje ugostiteljskih usluga odnosno objekta u kojem se pružaju te usluge bez ispunjavanja uvjeta propisanih ovim zakonom za pružanje tih usluga. Naravno, to nitko ne može činiti ako nije registriran za tu djelatnost. Dakle, netko tko oglašava radi nešto što nije u redu. U članku 3. kaže za pojedine vrste ugostiteljskih objekata iz skupina hoteli. Jesu li poznate vrste te pojedine vrste, da li su poznate? Jer iz ovoga meni koji bi primijenio ovaj zakon projektirajući neke objekte nije jasno na što se odnosi. I mislim da je termin restorani i barovi, barovi se nastavljaju po nečemu, barovi sami po sebi, restorani mogu biti protumačeni na više načina, a barovi ne znam na što se odnosi. Jesu li to mjesta na kojima se toči, jesu li to točionice ili su disco barovi? Dakle, terminološki barovi nije dovoljno jasno da bi se moglo primijeniti. Dalje, mogao bih kazati sljedeće. Grožnjan se posebno ističe zato što postoji. Posebno se navodi u zakonu i dobio je taj status kao jedan od rijetkih ja mislim slučajeva u zakonodavstvu da se jedna konkretna lokacija, jedna konkretna aktivnost u zakonu spominje. Što ako se pojavi još nešto drugo poput Grožnjana hoće li se popunjavati zakon ili se Grožnjan uzima kao ilustracija mogućnosti da bi se mogla pripremiti? Nešto što je u tekstu nespretno napisano i volio bih da to promijenite. To je u obrazloženju na 1. strani. Zbog obogaćenja turističke ponude na ruralnom području, predlaže se povećanje broja gostiju, izletnika kojima se mogu istodobno pružati pojedine ugostiteljske usluge. Praktički se predlaže povećanje prava na koliki kapacitet da ima, a ne da se predlaže da se poveća broj izletnika, jer na broj izletnika ne možemo utjecati, ali na ugošćavanje broja izletnika u svakom slučaju da. govorim da je to jedna jezična nespretnost. Gospodarski inspektori su se već sada pokazali jako dobri. Eto zatvaraju se lokali što mnogi napadaju da se u jeku turističke sezone lokali zatvaraju, što naravno nije dobro. Ali je gore od toga da ti lokali nisu uređeni onako i da ne posluju onako kako bi po zakonu trebali poslovati. Prema tome, nije ih moglo ni zatvarati dok nisu počeli na takav način raditi. Zato pozornost koju dajete gospodarskim inspektorima mislim da je vrlo važna. Ne mislim da je bitno da je vlasnik titular gospodarskog seoskog domaćinstva, jer u mnogim slučajevima vlasnici se time ne bave, ali daju nekome na korištenje. Dakle, zato imamo i u knjigama vlasništvo zemljišta i posjedovanje zemljišta ili korištenja zemljišta. Taj instrument čak imamo i za ishođenje građevinske dozvole. Prema tome, ne mislim da bi vlasnik jedino imao pravo na to, nego netko na koga vlasnik prenese to pravo davajući mu na korištenje to zemljište. Kao što mislim da se seljačko domaćinstvo se ne smije vezati samo uz jednu parcelu, pogotovo što u našim okolnostima su te parcele dolje na kršu relativno vrlo male, nego bi govorio o ukupnoj veličini gospodarstva koje se nečim bavim bez obzira koliko je to međusobno raštrkano, kao što smo i govorili da se na tri hektara se može sagraditi 200 kvadrata gospodarskog objekta da bi stimulirali, ali pod uvjetom da je to gospodarstvo registrirano i prijavljeno, a nečija vikendica na terenu koju ima. Ali svejedno jeli to jedna parcela od 3 hektara ili ih ima više. U istom tom smislu kada govorimo o seljačkom domaćinstvu, ne znam zbog čega se postavljaju određena ograničenja koja nemaju, ne postoji razlog da se postavljaju. Dakle ja bih u načelu postavio ograničenje u smislu što ne dozvoljavam, a ne što dozvoljavam. Jer jednostavno niste u stanju promisliti što sve netko će se sjetiti da bi sebi mogao osigurati egzistenciju. Primjera radi, govori se o točenju vina i alkoholnih pića. Zašto se ne govori o točenju piva? Postoji puno iskustva pogotovo u inozemstvu gdje postoje male pivovare koje rade. Zašto ne bi mogli točit pivo, zašto bi se moglo točit samo vino, rakija i tako nešto drugo. I zbog čega je brojka od 80 gostiju nije mi jasna jer što se više ugosti više se proizvede, više se naplati, više novca je u prometu, bolje se puni proračun. Ne znam zbog čega je 80. Ali ako se ograničava onda se mora ograničit na ono što je logično po organizaciji izleta, a to su onda autobusi. Ako se ograničava na 80 onda je to nepuna dva autobusa, a obavezno dva autobusa jer u prosjeku imate normalan autobus od 50 ljudi najčešće da bi bio ekonomičan. U nuđenju kao što sam rekao piva, zašto se ne bi nudili čajevi, razne vrste pripravaka, zašto ne bi namazi od maslina ili kapulica iz Kvasine, zašto bi ograničili samo na nešto. Apartman je termin koji bi trebalo uskladiti sa drugim zakonodavstvom, ovdje se koristi zašto je 20 smještajnih jedinica 60 gostiju. To znači automatizmom da računate svaki apartman po tri postelje. Apartmana ima sa više postelja, a može biti studio apartman kojega isto zovu apartman koji je samo za dvije osobe. Dakle povući paralelu sa Pravilnikom o kategorizaciji objekata bi bilo nužno i za ovo. I jezično ne bi nikad koristio uobičajeni na tom području nego tipični na području, jer nešto što je uobičajeno ne mora biti uopće tipično na tom području, a nešto što je tipično ne mora biti uobičajeno. Dakle, idemo za tim da nešto autohtono, a to je tipično na tom području. Jezik je općenito u zakonodavstvu dosta loš, isto kao što je termin ruralna kuća praktički govorim o kući na selu. Ruralna kuća kao kategorija u arhitektonskom smislu ne postoji. Dakle ideja je dobra da se radi o kući na selu, dakle koja ima neke atribute seoske arhitekture ali je ruralna kuća. To je isto kao urbana kuća. Znate onda mislim da nije prikladna forma. Minimalni uvjeti za vrstu i kategoriju i ministar pravilnikom određuje zašto ne i kapacitete i konačno svi ti objekti koji pružaju usluge moraju ispunjavat minimalne uvjete kao bilo koji drugi ugostiteljski objekt. Prema tome, ne treba posebne izričaje za to nego što vrijedi za bilo koji drugi ugostiteljski objekt vrijedi i za to, a kao jedan generalni okvir se može kazat osposobljenost za pružanje takve i takve usluge. I pri tom ne bi pravili diskriminaciju da samo javne ustanove mogu pružat usluge točenja pića, muzeja i … [[Govornik se ne razumije.]] jer postoje već i privatni muzeji, privatne galerije, privatni zoološki vrtovi itd.
Vrijeme!
Jer je to na neki način diskriminacija. Hvala. Prestajem odmah, poslušan. Živili.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja? Da. Uvaženi Ivo Mujo, državni tajnik u Ministarstvu turizma. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Evo ja ću nastojati kratko ili koliko je to moguće osvrnuti se na kraju. Vidim da smo možda ili sljedeći put kad budemo radili ćemo možda neke uključit u zajedničkom timu da radimo jer makar je u izradi ovoga doista bilo uključeno jedno povjerenstvo koje je u jednom dužem vremenu analiziralo posebne i probleme i specifičnosti određenih krajeva, da onda to uključimo i oblikujemo u ovakvim izmjenama zakona, a ne uđemo ili da grubo ne narušimo neke druge sustave unutar sektora, ajmo tako reći. Dakle, ja bih zahvalio svima vama na podršci i na razumijevanju jer je gotovo sva ili svačija rasprava dala podršku ovim izmjenama. Jasno je da evo i vaša podrška i vaša rasprava je usmjerena u cilju i razumijevanje ove problematike i jednostavno drago nam je da i mi u Ministarstvu dokument koji je donijela Vlada da je dokument koji prihvaćate i vi kao saborski zastupnici, a vjerujem da će on imati konkretne i jasne učinke. Samo ću naglasit ovdje jer je bilo polemike da li je na vrijeme ili ne. Dakle, izmjene koje su definirane ovim izmjenama i dopunama zakona su nužno potrebne i pravovremene. Ne prihvaćam konstataciju da one nisu pravovremene ili da su u krivo vrijeme. Ovo su pravovremene izmjene i bile su nužno potrebne. Držimo da će se ovim izmjenama zakona povećati kvaliteta turističkog sektora i da će ona doprinijeti ostanku mladih obitelji na selu kroz ovu dimenziju seoskog turizma. I želio bih, prije nego što se osvrnem, poručiti onima koji su bili kritični na određene elemente ovih izmjena i dopuna zakona, da pročitaju zakon u cjelini, izvorni zakon, da pročitaju pravilnik ministarstva u pripremi prilikom izlaganja pa bi onda puno onih dilema i dubioza koje su bile ovdje postavljene i koje su se pitale da li će bit nešto loše u ovim izmjenama i dopunama, vidit da u zakonima koji su na snazi, u pravilnicima koji su na snazi su definirane i jasne sve stvari koje su ovdje postavljene bile kao pitanje. I sad ću vrlo kratko proći kroz, ako dopuštate, kroz ova postavljena pitanja. Dakle, vezano za kampove jasno da je ministarstvo pratilo, ali da nismo željeli intervenirati preuranjeno u izmjene i dopune zakona, u produljenje roka jer smo držali i željeli da što veći broj kampova uspije riješiti svoja imovinsko-pravna pitanja i dobiti pravovaljana rješenja. A ne radi se, dakle svjesni smo da nije bilo govora o nemaru vlasnika kampova nego je najveći broj problema vezan uz neriješena imovinsko-pravna pitanja što će se riješit Zakonom o turističkom zemljištu. Ono što je također definirano jasno u izvornom zakonu i u pravilnicima koje mi donosimo, koje su na snazi u ministarstvu, nema straha od toga da će sutra biti najezda ljudi koji nemaju veze sa hrvatskim selom, s poljoprivrednom proizvodnjom i da će oni najedanput poslije ovih izmjena i dopuna biti ljuta konkurencija ugostiteljima jer će sad kao bavit se ugostiteljstvom kroz oblik seoskog turizma ugroziti ugostitelje. Ne, to nije točno jer pravilnicima i zakonom je jasno definirano da nositelji obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava kojima je jasno propisan niz struktura poljoprivredne proizvodnje, samo oni mogu dobiti i rješenje za bavljenje turizmom na selu. Isto tako, kao što ne prihvaćam ovdje iznesene činjenice da bi možda nekakva opasnost mogla donijeti činjenica da korisnici prostora se mogu baviti turizmom na selu, pogotovo tim više ako znamo da najveći broj objekata, bilo da se radilo o kušaonicama i smještajnim objektima ili drugim sadržajima u ruralnom prostoru su objekti stari, tradicijski izvorni koji su vrlo često jako opterećeni imovinsko-pravnim pitanjem i problemima. Da bi se oni riješili treba nekoliko godina, a ovim mi omogućavamo da stvarni vlasnici kuće, dakle korisnici one kuće, ljudi koji žive u svojoj kući u kojoj žele otvoriti kušaonu mogu to riješiti uz potvrdu sa katastra. A dok oni riješe svoja imovinsko-pravna pitanja sa svojim rođacima oni će već, proći će nekoliko godina. Ali istina otvaramo i mogućnost onima koji se stvarno bave poljoprivredom, koji imaju iznajmljenu zemlju da mogu unajmiti i autohtoni, izvorni odnosno tradicijski objekat i tamo se baviti seoskim turizmom. Zašto ne, treba da ih je više. Odgovorit ću cijenjenom zastupniku. Potpitanje možda je zbunilo neke od vas zašto dajemo posebnu kategoriju kvalitete za grupu barovi. Međutim, jer većina nas pod barovima smatra objekte koji su doista barovi. Međutim, prema pravilniku koji je na snazi po grupom barovi su i kušaone i zato smo i barovima dali, jer vrlo često će te kušaone biti kušaone autohtonih proizvoda ili specifičnih proizvoda. Zato smo uključili i barove. Isto tako ću evo još dva kratka odgovora jer su bila konkretna i jasna pitanja vezano za Grožnjan. Da, točno je da se ovdje zakonom eksplicitno ističe jedna udruga, odnosno jedna manifestacija. Ali izvornim zakonom je isto tako se posebno naglašava da crveni, Hrvatski Crveni križ može se baviti tom djelatnošću, da se Hrvatska gorska služba spašavanja može baviti tom djelatnošću i onda smo ovdje kao udrugu koja je od posebnog interesa izdvojili i posebno definirali da se eto i ona može baviti zbog toga jer ima dugu tradiciju 40 godina. Jer bitno znači za razvoj turizma u tom dijelu i ne samo turizma nego i kulturne aktivnosti, pa smo im dali sebi za pravo, odnosno dali smo im pravo da mogu imati posebno mjesto u zakonu. Govorimo o kušaonicama vina i sličnih proizvoda. Ne spominjemo pivo, ne spominjemo maslinovo ulje, ali postoji i za one definicije i slično, pa smatramo da je to to. Možda i evo ja sam s juga, bilo bi mi draže da je tu i maslinovo ulje, ali nećemo sad ovdje intervenirati. Jer pod ovim širim pojmom je uključeno i to. I još ću vam samo naglasiti da nakon prihvaćanja ovog zakona ići ćemo i u usklađenje i pravilnika o seoskom turizmu kad govorimo o pitanjima seoskog turizma gdje će se pratiti ova liberalizacija koja je zakonom definirana i gdje ćemo još neke elemente posebno uskladiti i dopustiti određenu liberalizaciju kako bi naši novi poduzetnici u tom području bili konkurentni i mogli jednostavnije, brže i kvalitetnije krenuti s novim poslom. Evo zahvaljujem na raspravi i ukoliko bude bilo potrebno još tu sam. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 557. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 100 glasova za, 1 suzdržan i ništa protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na treću točku dnevnog reda, a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 549 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za razvoj i obnovu, Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Vidim da se već pripremil. Da? Uvaženi Ivan Bubić, državni tajnik u ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Zakon o potpori za očuvanje radnih mjesta koji je objavljen i stupio na snagu 1. kolovoza 2009. godine nije ostvario očekivane rezultate, obzirom da potpore nisu mogli koristiti poslodavci u radno intenzivnim granama prerađivačke industrije koji radnicima isplaćuju minimalnu plaću, a koji skraćivanje radnog vremena ne mogu umanjiti u neto iznosu isplate jer bi to podrazumijevalo prelazak s punog na nepuno radno vrijeme kao niti poslodavci koji imaju nepodmirenih dugova prema javnim prihodima. Stoga se ovim izmjenama predlaže omogućiti ostvarenje potpora i onim poslodavcima koji imaju nepodmirenih dugova prema javnim prihodima ukoliko im je tijelo državne uprave nadležno za utvrđivanje i naplatu javnih davanja rješenjem odobrilo odgodu naplate duga, a izmjenama visine potpore omogućila bi ostvarivanjem potpora i onim poslodavcima koji u radno intenzivnim granama radnicima isplaćuju minimalnu plaću. To stoga što bi se prema ovom prijedlogu potpora odobravala i isplaćivala u visini ukupne razlike plaće neta i doprinosa iz i na plaće bruta, te bi radnici i u skraćenom radnom vremenu ostvarili svoje plaće u punom iznosu kao i prije skraćivanja radnog vremena. U tom smislu ne bi bilo potrebno mijenjati niti pojedinačno zaključene ugovore o radu kojima je ugovoren iznos plaćen. Istovremeno se predlaže da se poslodavcima omogući i fleksibilniji način korištenja skraćivanja radnog vremena koji ne mora biti jednako raspoređen po danima, tjednima i mjesecima. Sredstva koja bi do kraja 2010. godine, koja će biti potrebna za provedbu predloženog zakona procijenjena su u visini od ukupno pet milijuna kuna već su osigurana u državnom proračunu Republike Hrvatske na pozicijama Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Ujedno se predlaže donošenje ovog zakona po hitnom postupku temeljem odredbe članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora, a to su osobito opravdani državni razlozi, odnosno omogućavanje što većem broju poslodavaca da u uvjetima gospodarske krize i njenog utjecaja na tržište rada u Republici Hrvatskoj koji dovodi do naglog pada zaposlenosti i rasta stope nezaposlenosti korištenjem potpora očuvaju što veći broj radnih mjesta. Poštovani, istovremeno vas želim informirati da predlagatelj ovog zakona prihvaća amandmane Odbora za gospodarstvo Hrvatskog sabora. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba SDP-a, uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle pred nama je Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta. Povodom ovog zakona vrijedi se ustvari prisjetiti kad smo donijeli ovaj zakon, i kako je taj zakon prezentiran u javnosti, a red je onda i ponoviti ovdje ovako javno sa saborske govornice koji su učinci do sada toga zakona. Zakon je stupio na snagu u kolovozu mjesecu prošle godine. Donešen je kao i prikazan u javnosti kao jedna od najvažnijih tada gospodarskih mjera kojim je Vlada nastojala odgovoriti na rastuću gospodarsku krizu u Hrvatskoj. Podsjećam vas tada je, tada državni tajnik koji je obrazlagao prijedlog zakona iznio podatke da je za tu svrhu za prošlu godinu izdvojeno i predviđeno 200 milijuna kuna u državnom proračunu, samo od toga oko 127 milijuna iz Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, a podsjetit ću vas da je to iz onih sredstava koji su se dobili na osnovu umanjenja naknada nezaposlenima. Dakle ovaj zakon kad smo donosili vezali smo istovremeno uz Zakon o smanjenju naknada nezaposlenima, gdje je jasno rečeno i u jednom i u drugom zakonu što je bio ustvari ja bih rekla raritet hrvatski, ostao do dan danas da su oni koji su nezaposleni trebali biti ti koji će podnijeti teret u očuvanju radnih mjesta za ostale radnike. U tome smo dakle bili jedini i bili i ostali i danas. Želim podsjetiti također da je tada državni tajnik rekao između ostalog dakle da će se sačuvati radna mjesta našim radnicima, a da će se time spriječiti efekat koji bi se desio kada bi radnici došli na registar Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i da bi to bio puno veći teret, da je kao što sam rekla osigurano 200 milijuna kuna za tu namjenu, dakle za onih nekoliko mjeseci 200 milijuna kuna, jer je, to se u raspravama vidjelo, se očekivalo da će se na taj način očuvati oko 250 tisuća radnih mjesta, i da će se na taj način dočekati u Hrvatskoj onaj trenutak sa punom zaposlenošću kada se ponovno pokrene gospodarska aktivnost. Mi u klubu SDP-a podržali smo tada prijedlog zakona. Smatramo da u osnovi ideja i namjera dobra, jer se on temeljio između ostalog i na skraćivanju dakle radnog vremena zaposlenih, međutim tada smo rekli da smatramo da on neće imati efekata, i pogotovo smo istakli ovaj problem tereta da se istovremeno smanjivale naknade nezaposlenima. I što se desilo molim vas kolegice i kolege u ovih nepunih godinu dana. U nepunih godinu dana, ja sad čitam ono što piše u ocjeni stanja koje je predlagatelj ovdje napisao. U tih godinu dana održano je kako se kaže 69 javnih prezentacija zakona, na njemu je sudjelovao oko 600 predstavnika socijalnih partnera, odnosno poslodavaca, sindikata, radnika i javnih i državnih službi i koji je rezultat? Rezultat je da je tijekom 2009., ali ja pretpostavljam da onda to se odnosi i na 2010. godinu, podnijeto ukupno 5 zahtjeva kojim je zatraženo potpora za 236 radnika, odobrena su 4 zahtjeva za 27 radnika, za što je isplaćeno ukupno 47 tisuća 324 kune i 69 lipa. To je učinak tada donesenog zakona. Svi se mi možemo složiti da je svako radno mjesto bitno, da je bitno i ovih 27 radnih mjesta, ali molim vas ovo govori o potpuno promašenoj ustvari politici s jedne strane koalicijske Vlade kada je u pitanju kriza, a s druge strane veže se ja postavljam i pitanje šta se desilo i kud su otišle i na što su preraspoređena oni silni 200 milijuna kuna koja su bila namijenjena za ovu potrebu. Naime, u međuvremenu se ustanovilo ono što smo i mi sami upozoravali Vladu, ali tada se nije htjelo slušati i smatramo da je apsolutno nepotrebno izgubljena cijela godina dana, jer su se donosili zakoni i donose se zakoni, a bez da se prije toga napravi prava analiza, bez da se prije toga iznesu i utvrde pravi podaci. Naime sad odjednom Vlada kaže da je jedan, zašto je bio tako malo interesa. Kaže jedan od razloga je taj što veliki broj poslodavaca u radno intenzivnim granama prerađivačke industrije radnicima isplaćuju minimalnu plaću, koju skraćivanjem radnog vremena ne mogu umanjiti u neto iznosu isplate. S druge strane velik broj poslodavaca u prerađivačkoj industriji su ujedno istovremeno korisnici državnih potpora za zapošljavanje zbog čega temeljem preuzete pravne stečevine na području državnih potpora ne mogu kumulirati državne potpore po raznim izvorima. I na kraju velik broj poslodavaca ne može ispuniti kriterije za dodjelu potpora iz razloga što ili kumuliraju gubitke u poslovanju iz perioda koji prethodi 31. srpnja 2008. godine, ili imaju dug prema fiskalnim i javnim prihodima. Kolegice i kolege, sve ovo što je danas nama ovdje predočeno u obrazloženju prijedloga ovih izmjena i dopuna zakona, sve to možete naći u fonogramu sa naših rasprava iz kolovoza, odnosno srpnja prošle godine, kada nas se nije htjelo slušati i kada se uporno gurao ovaj zakon kao nešto što je izuzetno bitno i izuzetno dobro i kao jedna gotovo pa reklo bi se najbitnijih mjera. Danas smo mi to sveli na to da ćemo do kraja ove godine predviđeno je da se ukupno utroši na tu svrhu 5 milijuna kuna, dakle prošle godine smo govorili o 200 milijuna kuna, sada o istom periodu praktički se radi o nekoliko mjeseci, govorimo dakle o 5 milijuna kuna koja su osigurana na pozicijama Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Prošle godine, sjetimo se u zadnjih, odnosno zadnjih godinu dana za koliki broj nam je narastao broj nezaposlenih za preko 80 tisuća se povećao. Dakle smatramo da donosimo ustvari zakone koji se pokazuju, koji u osnovi imaju dobru namjeru, ali je njihova izvedba, njihov provedba ustvari katastrofalna, ili se pokaže da se ustvari ne može provesti. Vezano uz ovo što se sada predlaže, a to je dakle da se sada mogu potpore dakle iz ovoga zakona dobivati i oni poslodavci koji imaju nepodmirenih obveza za javna davanja prema posebnom propisu, odnosno imaju rješenje tijela državne uprave nadležne za utvrđivanje, nadzor i naplatu javnih davanja o odgodi naplate duga po osnovi javnih davanja. Ovo javna davanja je toliko u biti upitno, tako da li je predlagatelj rekao da će prihvatiti inicijative Odbora za gospodarstvo onda će na taj način se to pojasniti. Međutim, ostaje pitanje koje mi postavljamo, kako, odnosno tko će ustvari donositi odluku o tim poslodavcima kojima će se te potpore isplaćivati? Kojim pravilnikom? Da li je predviđeno ili je taj pravilnik utvrđen da li će to i na koji način biti transparentno? Jer ako se ne varam kod svih zakona koje smo dosada donosili, a koji su se odnosili na davanje potpore poslodavcima taj postupak se vrši potpuno netransparentno jer nam se uvijek govori da se podaci o tome tko dobiva potpore ne mogu dobiti zato što je to ako ništa drugo porezna tajna. Kaže se da će ovaj zakon stupiti na snagu danom objave u "Narodnim novinama", ide po hitnom postupku, pretpostavljam da ćemo ga negdje sad u petak usvojiti i kaže važit će do 31. prosinca 2010. godine. Mi u klubu SDP-a pitamo se što će se to moći učiniti u narednih 5 mjeseci, a nije se uspjelo učiniti u cijelih godinu dana? Naravno, postavlja se pitanje koliko je, ustvari upitno je ovaj dio koji se odnosi na to da se isplaćuju potpore za očuvanje radnih mjesta onima koji imaju nepodmirene obveze u odnosu prema radnicima jer ja podsjećam da je klub SDP-a davno dao u proceduru i predlagao zakon koji će biti u kaznenom smislu, dakle kažnjavati poslodavce koji ne isplaćuju plaće svojim radnicima. Smatramo da je i na ovaj način i ovim izmjenama kako je to sada predloženo jedna u osnovi dobra mjera koje su neke druge zemlje pa i nama u blizini riješile na puno transparentniji i jednostavniji i učinkovitiji način kao što je recimo nama susjedna Slovenija koja je više desetaka tisuća radnih mjesta na taj način, na način na koji su oni išli sa paušalnim iznosima prema poslodavcima, prema svakome radnom mjestu. Dakle, smatramo da, mi ćemo je podržati da se razumijemo. Podržat ćemo je i podržali smo i prošli puta. Imali smo puno kritika jer smo podržali zakon, međutim upozoravamo i smatramo da niti s ovim izmjenama i dopunama efekti neće biti postignuti zato što je ako ništa drugo izgubljeno dragocjeno vrijeme. I pitanje možda da smo na drugi način pristupili da li bi taj broj nezaposlenih koji se nagomilao u zadnjih godinu dana ipak bio manji i da li bi nešto više od tih 200 milijuna kuna sa tih utrošenih 47 tisuća kuna ipak imao puno, puno veći efekat. Zahvaljujem.
Hvala. Klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Apsolutno da i IDS je isto klub koji će podržati ovaj zakon, međutim kako Vlada čuva radna mjesta možda je najbolji primjer pulski "TEKOP". Gospodin Bubić jako dobro zna kakva je situacija dole jer sam dolazi iz Istre. Vlada obećava 5 milijuna eura jamstva "Uljaniku", nikako da se to realizira, gubi se dragocjeno vrijeme. Ljudi su na ulicama umjesto za strojevima. I ja stvarno apeliram, molim, ne znam kumim, dajte pokušajmo realizirati i zaključiti i taj problem. Ako Vlada pronalazi novac za "Vjesnik", jasno da treba jer je "Vjesnik" također državna institucija, e onda mora isto tako barem omogućiti da "Uljanik" realizira to jamstvo iz razloga što jedan "TEKOP" stvara radna mjesta i puni državni proračun na svoj način. Drugo, rekoh mi ćemo apsolutno podržati ovaj zakon. Zašto? Jer bi se uskoro moglo reći ako nemamo i takvih mehanizama biti će nam daleko, daleko gore. Prvo što bih želio kazati kada govorimo o očuvanju radnih mjesta gdje je Hrvatska bila 2009. godine, a nemojmo smetnuti s uma da su se svi parametri u 2010. dodatno pogoršali. BDP prošle godine nam je pao 5,8%. Ove godine nastavlja taj pad, za prvih 6 mjeseci ako se ne varam od 2,5%. Što će reći da je u odnosu na 2008. taj brutoproizvod gotovo 9% manji no što je bio tada. Industrijska proizvodnja, pazite 2009. bila je -9,2%, ona je nastavila padati u 4. mjesecu ove godine za dodatnih 9,6%. Što će reći za gotovo 19%. Trgovina na malo 2009. godine pada 15,3%, pad je i dalje ove godine sigurno 10%. Broj noćenja turista je bio relativno korektan, svega -1,4%, ali su zato turistička neto zarada je pala za 1 milijardu eura. Jutros smo o tome govorili, za 15,5%. Ove godine bojim se da će nastaviti i dalje padati. Nenaplativi krediti permanentno su rasli sa 4,8 na 7,8%. I ono što je sigurno najgore to je da je broj zaposlenih, pazite 2008. u ovoj zemlji, iznosio po podacima Ministarstva financija milijun 544 tisuće, a 2009. milijun 450 tisuća. To će reći da smo mi gospodo prošle godine ostali bez 94 tisuće radnih mjesta. Graditeljstvo pada za 18,3% itd., itd. Gdje je Hrvatska u ovoj polovici godine? Otprilike sam vam rekao, BDP nastavlja padati, industrijska proizvodnja sve manja, nezaposlenost raste, gubitak radnih mjesta se nastavlja. Rekoh, graditeljstvo u 4. mjesecu ove godine dodatno bilježi pad od 18,4% itd., itd. Proračunski prihodi su sve manji, ministar financija se plaši da u 9. mjesecu neće moći isplatiti niti sve mirovine, a ja ga molim da kroz takvu jednu formu ne plaši građane. Ako ne može, e onda zna on, onda zna vladajuća koalicija što trebaju učiniti. Raspustiti Parlament i ići u prijevremene izbore. Zanimljivo da u isto to vrijeme u Europskoj uniji u 4. mjesecu industrijska proizvodnja raste za 9,6%, da im raste bruto proizvod, da definitivno Europska unija izlazi iz recesije, a ja se bojim da ćemo mi dno dna dočekati oko Vazma, Uskrsa 2011. godine. Država vidimo kako se to radi teret u pravilu prebacuje na najslabije to su onih kojih ima najviše na sirotinju, na radnike, na male poslodavce, velikima se permanentno podilazi. Jutros sam samo spomenuo primjer ovog turističkog zemljišta. 20 godina iz država naprosto tetoši. Daje im da ne plaćaju nikome niti kune, a sada bi se trebalo valjda oporezovati i ono što smo uspjeli naslijediti djedovinu, neku štalicu, ne znam nekoliko stotina metara ili hektara poljoprivrednog zemljišta. Mi bi na to trebali plaćati porez, a ovima će se vjerojatno pronaći još nešto što bi mogli od ove zemlje koristiti. Za monopole se vani određuju astronomske kazne. U Hrvatskoj ako se to utvrdi onaj tko je prozvan plaća samo parnični trošak itd. i problem je u tome što se doista u ovoj zemlji gube naprosto kriteriji a s druge strane i zemlja i gospodarstvo nam je doslovce na koljenima. Ja ću citirati Domagoja Miloševića. Jednoga od poduzetnika koji je u jednim medijima da sada tu ne citiram naslov isti, doslovce konstatirao "Dobit poduzeća 20% je manja nego u 2008., a ukupni gubitak čak 22 milijarde kuna. Neto dobit mršave 4,4 milijarde kuna čak 73% manje. Nikada lošije. Iako nitko nije očekivao senzacionalne rezultate, poslovanja poduzeća podaci su za cijelu 2009. naprosto porazni." Ukupna je dobit poduzeća 26,4 milijarde kuna, 20% manja nego u 2008. gubitak čak 22 milijarde gotovo 30% veći nego godinu ranije. Pa je neto dobit mršave 4,4 milijarde kuna čak 73% manje. Gubici su najviše porasli u sektorima koji su do sada gurali bruto proizvod u prerađivačkoj industriji, trgovini, građevinarstvu. Još više zabrinjava pad investicija u novu dugotrajnu imovinu. Slaba je utjeha što je 13% pad investiranja manje nego u 2008. kada je bio 22,3%. Uz to bilježi se sve manje investitora u ukupnom broju poduzetnika u posljednje 3 godine s 36,3%, pao na 28,2%. Domagoj Milošević direktor Pastor grupe kaže da se ni najmanje ne čudi onaj tko posluje u realnom sektoru jako dobro zna kako stvari stoje. Padaju proizvodnje, investicije, izvoz, čak bih ustvrdio da je ono prije bilo zavaravanje. Bilo je jeftinog kapitala, dio je došao i do nas pa se nešto proizvodilo ulagalo ali sve je to bilo na lošim temeljima. A sa ovakvim sindikatima koji očito ne vide dobro i hrvatski će kapital ne samo inozemni pobjeći iz Hrvatske itd. Dobro ja ne mislim da su ovdje sindikati problem. Ali eto to je to. Sigurno je jedno da će doći do promjene, da će doći nova vlast. Sigurno je jedno da i ovi zadnji referendumski potpisi obvezuju i novu vlast od nove vlasti sigurno žele znati da li će se sprovesti revizija pretvorba i da li je možda bivši premijer ovo što danas spekuliraju mediji kupio stan u New Yorku za ne znam za 15 do 17 tisuća dolara po kvadratnom metru, a neki novinari već govore da je to učinjeno pred godinu ili više dana. Međutim pustimo sada to. Još jedanput ću kazati ne slažem se sa ovim poslodavcem da su sindikati krivi, to ne stoji. S ovim drugim se slažem. Hiljadu zamjerki se im se može uputiti ali sigurno za ovo stanje sindikati nisu krivi. Krivi može biti možda Vlada, možda ne možda nego sigurno jaka kuna. Politika, lako ćemo, pa i jedna bahata poduzetnička klima koja je produkt sigurno jednog vremena pretvorbe, privatizacije, raspada ex Jugoslavije, načina upravljanja javnim poduzećima. Ali sigurno je zločesta zlonamjerna teza da bi za to mogli biti krivi sindikati. Što se tiče samog ovog zakona dozvolite mi da citiram članak 1. gdje se kaže da "Poslodavac koji u cilju očuvanja radnih mjesta skrati trajanje punog radnog vremena i kao puno radno vrijeme odredi prosječno radno vrijeme u trajanju do 32 sata tjedno, može koristiti potporu u visini razlike plaće i doprinosa na plaće radnika prije skraćivanja radnog vremena i nakon skraćivanja radnog vremena najviše do 20% ukupnog iznosa plaće", odnosno u čanku 2. se kaže da prije podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore da će je dobiti ako nema nepodmirenih obveza za javna davanja prema posebnom propisu, odnosno ima rješenja tijela državne uprave nadležnu za utvrđivanje nadzor, naplatu javnih dugovanja u odgodi itd. Kada vidimo sada što se dogodilo sa onim zakonom o poticanju gospodarstva vidimo da je najmanje 75% išlo za podmirenje dugova poreskim upravama. Mi smo to predviđali o tome smo govorili. Država je dala onih 370 milijuna kuna da bi ih de facto dobila nazad. Jasno i to je pomoć gospodarstvu, ali članak 3. u stavku 2. kaže "Dokaz da prije podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore ta osoba ne bi smjela imati nepodmirenih obveza za javna davanja prema posebnom propisu". Ako je tome tako doista malo tko će u konačnici doći u situaciju da će moći koristiti ova sredstva. A kada bi ta ista osoba znači ako nema takvih nije u takvoj situaciji jasno je da bi se mogla javiti komercijalnoj banci i da bi mogla dobiti potrebnu pomoć. Ponavljam, znači ako tvrtka nema nepodmirenih obveza ona neće tražiti skraćeno radno vrijeme. Vrlo teško, vrlo u izuzetnim situacijama, možda će biti i toga, nego će te svoje probleme prije nego će se obratiti državi pokušati riješiti sa komercijalnim bankama. Tko će tražiti? To će tražiti modalitete iz ovog zakona oni koji dolaze u probleme. To znači po ovom zakonu da će radnici imati manje plaće neminovno, ali da je Bože da se bar očuvaju radna mjesta. Znam da je teško onim sitnim poslodavcima, možda je njima i teže od samog radnika, ali vidite u 2010. godini ako se ne varam za te namjene predviđeno ovdje stoji 5 milijuna kuna pa onda si čovjek postavlja pitanje kome mi možemo pomoć sa 5 milijuna kuna. Ili doslovce ovdje stoji ocjene izvora potrebnih sredstava za predvođenje zakona na strani 2 kaže sredstva koja će do kraja 2010. godine biti potrebna za provedbu predloženog zakona, procjenjuju se u visini od ukupno 5 milijuna kuna i kaže već su osigurana u državnom proračunu Republike Hrvatske na poziciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, glava 50, razdjel 25 itd., itd. Jednako tako si čovjek postavlja pitanje kome je zakon pomogao 2009. Evo ovdje u ocjeni stanja se doslovce kaže da iz svih naprijed opisanih razloga i temeljem Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta tijekom 2009. godine podnijeto ukupno 5 zahtjeva, znači 5 zahtjeva je podneseno kojim je potpora zatražen za ukupno 236 radnika od kojih su do sada odobrena po 4 zahtjeva za 27 radnika za što je isplaćeno ukupno 47 tisuća 324 kune i 69 lipa. 47,3 hiljade kuna, to ovdje stoji. Znači, još jedanput da se vratim na ono o čemu sam govorio, prije će nažalost biti gore nego bolje, ne treba gubiti nadu jasno, ali s ovih 5 milijuna kuna i to je hvalevrijedna pomoć nekome. Teško da će se pomoći osim prijateljima i poznanicima ministarstva. Jasno mi jesmo za zakon, međutim još jedanput kažem problem je puno dublji. Zadnjih 7 godina smo živjeli vjerojatno iznad mogućnosti, ništa nismo činili. 2009. pa ni danas, pardon 2008., 2007. da se ne dogode 2009., 2010., 2011., kapetan je otišao, nažalost ostala je ista ekipa tj. posada je ostala ista na tom brodu i to ne obećava da će biti drukčije. Za kraj još jedanput zadnju rečenicu, kao što će se Vlada, u to sam siguran, i mora se solidarizirati sa Vjesnikom ovdje u Zagrebu, neka se solidarizira i sa Tekopom u Puli. To je firma koja ima problema, ali koja može opstati, a ako ona klekne za njom će najmanje još toliko kooperanata koliko tamo ima radnika i u konačnici na gubitku ćemo biti svi mi koji smo na državnom proračunu iz zemlje u cjelini. I zato, gospodine državni tajniče, dajte da se već jedanput problem Tekopa riješi.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh.
Kolega Kajin je nadam se izrekao lapsus, ali moramo ispraviti netočan navod. Naime, on veli da neki mediji spekuliraju da je budući premijer kupio stan u New Yorku. Ja ispravljam netočni navod, radi se o bivšem premijeru, ne daj Bože budućem. Hvala lijepo.
Nije čuo. … [[Upadica se ne razumije.]] Nije čuo. Kolega Kajin, jeste čuli sada maloprije… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] O kojem ste premijeru govorili?
Nisam rekao budući premijer nego bivši premijer. … [[Upadica se ne razumije.]]
Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice raspravio je ovaj Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta i moramo reći da ćemo kao i kod prvog donošenja ovog zakona podržati zakon jer je on prije svega, a primjenjuje se čuli smo danas od 1. kolovoza 2009., imao za cilj pomoći poslodavcima kako bi se prvo smanjili troškovi rada, drugo sačuvala većina radnih mjesta, posebno u onim gospodarskim granama u kojima se kriza najviše osjećala, a to su prehrambena, drvna, tekstilna, metalna, graditeljstvo i još neke industrije. Zakonom se uređuje isplata potpora poslodavcima s ciljem da se umjesto otkaza ugovora o radu skrati puno radno vrijeme tj. jedno radno vrijeme sa sadašnjih 40 na 32 sata tjedno, odnosno za 20% se smanjuje tjedni fond sati. Pravo na potporu imali su samo oni poslodavci čija poduzeća, tvrtke nisu poslovale s gubitkom već s dobiti. Potpora se sastojala iz dva dijela, to je bilo prije svega 20% iznosa doprinosa između stare i nove plaće, 10% razlika između stare i nove plaće u neto iznosu odnosno 13% za one radnike koji uzdržavaju dijete. Podsjetit ću vas da su svi socijalni partneri bili jedinstveni u potpori navedenom zakonu. Nažalost, navedeni zakon nije ispunio potrebna očekivanja. Izostao je interes poslodavca za korištenje ovih potpora. Jedan od razloga je i taj što dio poslodavaca, a posebno onih u prerađivačkoj industriji radnicima isplaćuju minimalnu plaću i skraćivanjem radnog vremena ne bi mogli umanjiti neto iznos plaće jer bi to podrazumijevalo i prelazak s punog na nepuno radno vrijeme. Drugi pak razlog je taj što dio poslodavaca su ujedno i istovremeno korisnici onih drugih državnih potpora za zapošljavanje pa ne mogu iskoristiti i kumulirati državne potpore po raznim izvorima, a mogu vam reći da veliki broj poslodavaca koristi upravo ovu potporu za zapošljavanje. Treći razlog je taj što veliki broj poslodavaca ne može ispuniti kriterije za dodjelu potpora iz razloga što imaju kumulirane gubitke u poslovanju ili imaju dug prema fiskalnim i javnim prihodima. Mislim da je i tu veliki broj razloga zašto nisu koristili ove potpore. Uz sve te razloge podsjetit ću da su oni koji su mogli iskoristiti ove potpore morali izraditi program očuvanja radnih mjesta tj. program skraćivanja radnog vremena i na njega dobiti suglasnost ili radničkog vijeća ili sindikalnog povjerenika, odnosno Zavoda za zapošljavanje ako nema ovih osoba u poduzeću. Obzirom da kao što smo rekli u uvodu nije postignuti ciljani učinak ovim zakonom, kao što nisu ostvarena ni planirana makroekonomska kretanja, zato što su i gospodarske i financijske kriza je dodatno ojačala što je utjecalo i na rast nezaposlenosti. Vlada se je odlučila izmijeniti kriterije i uvjete za dodjelu potpora za očuvanje radnih mjesta kako bi se kroz povoljnije uvjete pokušalo sačuvati radna mjesta zaposlenih. Stoga se i predlaže omogućiti ostvarivanje potpora i onim poslodavcima koji imaju nepodmirenih obveza, tj. dugova prema javnim prihodima ukoliko su postigli sporazum, odnosno dogovor s nadležnim tijelima za financijske poslove da će dug podmiriti, odnosno otplatiti obročno. Izmjenom visine potpore omogućuje se i ostvarivanje potpora i onim poslodavcima koji radnicima isplaćuju minimalnu plaću i to stoga što će prema ovom prijedlogu potporu isplatiti u visini 20% ukupne razlike plaće neto i doprinosa iz i na plaću bruto tako da će se radnicima i sa skraćenim radnim vremenom da će moći primiti plaću u punom iznosu. Poslodavac će moći skratiti radno vrijeme za 20% po vlastitoj potrebi. Znači, skraćeno radno vrijeme u trajanju do 32 sata tjedno tijekom razdoblja ostvarivanja potpore što ne mora značiti i biti raspoređeno jednako po danima, tjednima ili mjesecima, pa će oni utvrditi prosječno skraćeno tjedno radno vrijeme što znači da će radno vrijeme se moći organizirati i tako da se u jednom mjesecu ne radi i cijeli tjedan. Ovim mjerama Vlada stvara uvjete za premošćenje ove krizne situacije i zato je zakon na snazi do 31. prosinca ove godine. Klub će rekla sam u svom uvodu podržati ove pozitivne mjere koje su zasigurno, a to smo čuli i od mojih prethodnika u interesu radnika i poslodavaca tako da ćemo podržati ovaj zakon i nadamo se da će poslodavci ovakve promjene uvidjeti da su im dobro došle i počet koristiti ovu zaista hvale vrijednu potporu i prijedlog Vlade kao još jednu mjeru prije svega gospodarskog oporavka i oporavka onih poduzeća kojima je u ovoj krizi najteže. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će predloženi zakon.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je jedan zakon kojega bismo komotno mogli nazvati zakonom koji ne služi ničemu, koji ima samo jedno bombastično nazivlje, odnosno naziv, a iza kojega sadržaja nema. Dakle, pred vratima je srpanj. Ovaj će se zakon ako bude izglasan donijeti u srpnju. Vlada već sedam mjeseci znade da je Zakon o potpori za očuvanju radnih mjesta bio potpuni promašaj. 7 mjeseci najdublje moguće krize je njima trebalo da dođu ovdje sa tri, četiri rečenice izmjena kako bi poručili javnosti da se eto jako skrbe za očuvanje radnih mjesta, a zapravo je istina potpuno drugačija. Vlada uopće nema nikakav konzistentan program očuvanja radnih mjesta, nego ili se radi o improvizaciji ili što je još gore, a možda se može čak i dokazati ostavlja privid da pojedinim mjerama čuva radna mjesta dok paralelno s tim svjesno pušta u opticaj mjere kojima je za cilj smanjenje radnih mjesta. Što je drugo izmjene Zakona o radu nego upravo poništenje efekata ovakve zakonske materije. Početkom ove godine postavio sam zastupničko pitanje premijerki Kosor o efektima ovoga zakona. Čim smo dobili, a dobili smo sa zakašnjenjem odgovore da se radi tek o 27 zaposlenih za čiji je tzv. petak, odnosno peti radni dan u tjednu jer kad bismo govorili jezikom da ljudi razumiju radi se o zakonu kojim Vlada omogućava sufinanciranje petog radnog tjedna, petog radnog dana u tjednu onim firmama koje bi inače išle na smanjenje plaća ili otpuštanje radnika jer više nemaju prostor za smanjenje plaća. Dakle, da je taj zakon donio efekt koji se odnosi na 27 ljudi i da je ukupno isplaćeno 47000 kuna već je tada bilo posve jasno da je ovo potpuno promašena priča. Ali ne! Vlada uporno ide dalje. Nema ni 45 dana kad su predstavnici istog tog ministarstva koje danas ovdje brani ovaj prijedlog zakona i Hrvatskog zavoda za zapošljavanje pred Odborom za rad i socijalno partnerstvo na velika zvona najavljivali da ne samo da će se za ove potrebe sačuvati razina koja je predviđena u proračunu od 200 milijuna kuna, nego da će se još dodati sto milijuna kuna jer da Vlada ide liberalizacijom uvjeta po kojima će firme sada odjednom nagrnuti na subvenciju petog radnog dana u tjednu. Koga mi zavaravamo? I sad dajte recite što je prava politika? Hoćemo li imati ove godine na dispoziciji 200 milijuna kuna za ovaj program koliko piše u proračunu. Hoćemo li imati 5 milijuna kuna koliko piše u ovome prijedlogu da će se potrošiti do kraja godine ili ćemo imati 300 milijuna koliko su govorili predstavnici predlagatelja prije mjesec i pol dana pred Odborom za rad i socijalno partnerstvo. Što znači trošak po provedbi ovog zakona od pet milijuna? Da li je to 5 milijuna više od onih 200 koliko već je predviđeno ili je to 5 milijuna ukupno? Ako je 5 milijuna ukupno na koga će se to potrošiti? Jer ako znademo da je dosad stiglo 5 zahtjeva sa ukupno 236 radnika to znači da je moguće potrošiti 10 puta više nego što je potrošeno na ona 4 zahtjeva sa 27 radnika što znači da je to u vrh glave 450, 460000 kuna. Kud će onda otići razlika od 4 i pol milijuna kuna. Na koji način se uopće radi ta matematika? Zašto se uopće tako gađamo ciframa? Da li je tih 200 milijuna kuna koliko sad piše u proračunu zapravo jedna cifra koja je odstupnica da se u nerealiziranom dijelu proračuna pronađu sredstva za pokriće određenih manjkova koje imamo na drugim stavkama, a znamo da nam već sad, do sad fali 6,8 milijardi kuna da bi proračun regularno funkcionirao. HNS i HSU su prije 40-ak dana održali jednu konferenciju za tisak gdje su predložili vrlo konkretne stvari, nemojmo se baviti promašenim mjerama nego usmjerimo sredstva tamo gdje možemo spasiti ljude koji su završili na burzi, a koji nisu ovog časa u mogućnosti vratiti se na tržište rada, a to je program i, financirajmo programe osposobljavanja i obrazovanja. Jer te dvije mjere i uvezane jedine mogu očuvati balans između broja zaposlenih i nezaposlenih, odnosno smanjivati broj nezaposlenih, a to zapravo znači i očuvanje postojećih i otvaranje novih radnih mjesta. Međutim kad smo pogledali što to tamo znači u tom programu obrazovanja i dakle osposobljavanja radnika, došli smo do cifre, prosječne cifre od 18 tisuća kuna koliko je država nakanila potrošiti po jednom nezaposlenom koji će ući u proces obrazovanja, a rekli su da će im ponuditi samo tečajeve strnih jezika, i informatičke tečajeve. Ma koji to tečajevi koštaju 16, 17, 18 tisuća kuna? Pa za te novce pošaljemo ljude u Veliku Britaniju 3 tjedna na najnapredniji tečaj, još im platimo avio kartu, i imaju tamo smještaj i boravak 3 tjedna, za te novce. Koja je to matematika i kalkulacija koja stoji iza ovih ljudi. Vlada kaže eksplicite da će obuhvatiti tim programom samo 4% nezaposlenih, znači 96% nezaposlenih nemaju nikakvu šansu da dobiju državnu pomoć da se vrate na tržište rada. Ne, nego se imobiliziraju sredstva u ideje ovakvoga tipa. Nije lako sjediti ljudima iz ministarstva ovdje, jer ni oni ne vjeruju u ono što pričaju. Jer ne bi došli s tom mizernom cifrom od 5 milijuna kuna. 5 milijuna kuna? Pa to je 50 kvalitetnih novih radnih mjesta. 50! Ne više. Kad ih kreirate, kad ih očuvate 5 stotina, a mi imamo koliko? 320 tisuća nezaposlenih, sa jednom lošom projekcijom da to može ići i na gore. Ako je to politika očuvanja radnih mjesta, onda se nama crno piše i od nje biti ništa neće, a vi ako mislite da formalno treba glasati za zakon samo zato jer se on zove Zakon o potpori za očuvanje radnih mjesta, da ne bi javnost baš dobro dočekala što ćemo mi dići ruku protiv ovakvog jednog prijedloga, jer kako možemo biti protiv očuvanja radnih mjesta, onda glasujte kako hoćete. Mi u klubu HNS-a i HSU-a glasat ćemo po savjesti, a savjest nam ne dozvoljava da pokrivamo golotinju Vlade jednim običnim ovakvim listom papira. Hvala lijepa.
Hvala. Dva ispravka. Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega je izrekao jednu netočnost. Rekao je zakon, ovo je zakon koji ne služi ničemu. I drugu Vlada nema program očuvanja radnih mjesta. To je netočno. Kolega Beus, ja sam rekla u svom izlaganju u ime kluba zastupnika, postojali su razlozi zbog kojeg ovaj zakon nije u potpunosti implementiran. Jedan od njih je dug. Sada to, dug poslodavaca, i zbog toga nisu mogli dobiti potporu. To je sada izmijenjeno. Upravo to. Drugi važan, jedan veliki dio poslodavaca moramo toga biti svjesni je primao potporu za zapošljavanje iz Zavoda za zapošljavanje. Dakle i zato nije moglo. To je netočno. Vlada ima program gospodarskog oporavka i program oporavka. Ako isprintate to sa stranica Vlade na stranici 18 možete pročitat to, a ovo što ste govorili da treba obrazovanjem isto tako da ste to predložili, i to postoji u ovom progrmau, pa na stranici 22 pročitajte.
Hvala. Sljedeći ispravak gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegica je već navela netočan navod, ja ću ih još jedanput ponoviti. Kolega je rekao da ovaj zakon ne služi ničemu. Pa služi. Služi očuvanju radnih mjesta, kao što to i jasno kaže, Zakon o potpori za očuvanje radnih mjesta. Itekako korisno služi. Kažete nema Vlada mjera kojima bi izašli iz krize i kojima bi sačuvali radna mjesta. Nije istina. Mogli ste pogledati da je čak i MMF, i Svjetska banka, da su javno pohvalili mjere koje će voditi izlasku iz gospodarske krize. Kolega, žalosno je da stranka koja je sakrivala deficit ispod tepiha, čiji ministri su sakrivali deficit, stvarali su gubitke i dugove ove države, da vi danas govorite o tome koliko neka Vlada ima ili nema … [[Buka u dvorani, govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Nema galame, nema vike.
Mogu ja završit?
Dobro je. Ima nekih koji misle da se treba na galamu.
Ako već želite ušutkati medije kao što to radi vaš gradonačelnik u Dubrovniku, nećete ušutkati nas u Saboru.
Dobro. Idemo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Romana Jerković. Nema je. Gubi pravo na riječ. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Dijeli istu sudbu kao i prethodna. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Isti kao i prethodne dvije dame. Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle 30. lipnja 2010. bio je po ovom osnovnom Zakonu o očuvanju, o potporama za očuvanje radnih mjesta određen kao krajnji datum do kojeg su poslodavci mogli Hrvatskom zavodu za zapošljavanje podnositi svoje zahtjeve za dobivanje potpore. Dakle danas 30. lipnja ponavljam 2010. na dan kada je trebalo biti okončano podnošenje zahtjeva za potporu, mi smo zapravo u situaciji da smo na samom početku. U situaciji smo da se mora priznati da je ova Vladina antirecesijska mjera doživjela potpuni debakl, i da je pokušavamo popraviti na način da se utvrde puno mekši kriteriji za njeno korištenje, uvažavajući dakako trenutačnu gospodarsku situaciju u državi. Donoseći ovu mjeru Vlada je imala zapravo velika očekivanja. Računala je da će njome obuhvatiti čak 250 tisuća radnih mjesta i za očuvanje tih radnih mjesta u državnom je proračunu osigurala 200 milijuna kuna. Pritom se ne smije prešutjeti da je dio tih sredstava namaknut tako da je doslovno oduzet nezaposlenima, na način da su drastično srezane naknade za vrijeme nezaposlenosti. Time se jednoj, nažalost vrlo brojnoj društvenoj grupi, i to onoj najnezaštićenijoj, onoj bez posla, dodatno smanjila kupovna moć. A da naknade nezaposlenima nisu smanjenje, dakle da su ostale nepromijenjene više bi se potrošilo za podmirenje osnovnih životnih potreba i država bi dakako ubrala više sredstava kroz naplaćeni PDV. Ovako je i kresanje naknada nezaposlenima jednako kao što je to bio slučaj i s dodatnim oporezivanjem plaća i mirovina haračem, zapravo imalo za posljedicu smanjivanje potrošnje i doprinijelo je još jačem padu domaćeg bruto proizvoda. Dakle, ovom je mjerom zapravo učinjena višestruka šteta. Zakon nije polučio nikakve rezultate, a nezaposlenima je pogoršan ionako težak materijalni položaj. Ako se efikasnost ove mjere ocjenjuje kroz broj korisnika i postignute efekte onda se doista za ovu mjeru može reći da je promašena. I ne samo da je promašena, ona je zapravo ostala potpuno neprepoznata kao mjera koja bi ikome imalo pomogla u ovoj gospodarskoj krizi. Jer da su je poduzetnici prepoznali to bi se očitovalo u broju podnijetih zahtjeva. Tih zahtjeva bi bilo nekoliko tisuća ili barem nekoliko stotina, međutim za korištenje ove vladine mjere podnijeto je ukupno 5 zahtjeva za 236 radnika. Od tih 5 zahtjeva 4 su i odobrena, dakle pozitivno riješena za 27 radnika. I za to je država isplatila ukupno 47 tisuća kuna. To nije, kolegice i kolege, ni jedan promil od onog iznosa kojega je Vlada za tu namjenu osigurala. I to kako ga je osigurala? Oduzimanjem nezaposlenima. Što vrijedi velika svota osiguranih sredstava kada su uvjeti za korištenje postavljeni zapravo tako da nitko tu potporu ne može koristiti? To je kao da gladnome mašete šniclom ispred nosa, ali na način da je on ne može dohvatiti. A Vlada je zaista postavila uvjete koji potpuno ignoriraju stvarnu situaciju u hrvatskom gospodarstvu. Kao da je isplata minimalnih plaća u Hrvatskoj tek sporadična pojava, kao da je nelikvidnost u Hrvatskoj tek sporadična pojava, kao da su poslodavci koji imaju problema s podmirivanjem javnih davanja isto tako tek sporadična pojava. Vlada je ignorirala činjenicu da velik broj hrvatskih poslodavaca naročito u radno intenzivnim granama prerađivačke industrije isplaćuje već sada minimalne plaće i ne može umanjivati neto iznos minimalne plaće zbog skraćivanja radnog vremena jer bi to onda značilo prelazak s punog na nepuno radno vrijeme. I to je bio jedan od glavnih razloga nekorištenja državne subvencije za očuvanje radnih mjesta u uvjetima skraćenog radnog tjedna. Sada, ovim izmjenama, se taj propust namjerava otkloniti na način da se potpora iz plaće u visini razlike, dakle ukupne razlike između bruto i neto plaće tako da bi zapravo minimalna plaća u neto iznosu ostala neokrnjena. Drugi razlog nekorištenja potpore bio je u tome što se državne potpore ne mogu kumulirati, a velik broj hrvatskih poslodavaca već koristi neku od državnih potpora vezano za zapošljavanje. I treći razlog nekorištenja ovih potpora leži u činjenici da velik broj poslodavaca ima gubitke u poslovanju koji datiraju od prije 31. srpnja 2008. ili pak imaju nepodmirene dugove s naslova neplaćenih poreza i doprinosa. Sada se ovim izmjenama zakona želi proširiti krug potencijalnih korisnika potpore na način da se korištenje potpore omogući i onim poslodavcima koji imaju s poreznom upravom zaključenu nagodbu o obročnoj otplati nepodmirenih javnih davanja. Istina postoje još neki razlozi nekorištenja potpore. Tako recimo neki predstavnici HUP-a misle da poslodavci nisu koristili potporu iz razloga što su kalkulirali, odnosno odlagali su korištenje mjere za još teža vremena kojih se vidimo s pravom pribojavaju jer gospodarska situacija je zapravo svakim danom sve teža. Zato se izmjenama ovog zakona mogućnost isplate potpora za očuvanje radnih mjesta prolongira za dodatnih 6 mjeseci do kraja 2010. godine. Dakle, poduzetnicima se daje još jedna šansa da prepoznaju ovu mjeru kao onu koja će im pomoći da prevladaju dilemu u tome da li dati otkaz ili ne. Osobno mislim da ni ovakva popravljena mjera neće donijeti očekivane rezultate, a po izdvojenim sredstvima od svega 5 milijuna kuna u državnom proračunu za ovu namjenu očito je da ni Vlada nije previše optimistična, odnosno da ni ona sama ne vjeruje u pozitivan ishod ove mjere. Jer ova mjera je prije svega jako, jako zakašnjela. Velik broj poslodavaca već je skratio radni tjedan, a još veći je nažalost već otpustio višak radnika. Mislim doista da je popravljanje ove mjere jednako kao da mrtvom čovjeku dajete umjetno disanje. Bilo bi daleko svrsishodnije po meni da su povećane, a ne smanjene naknade za nezaposlenost kao što je to u svojim mjerama predlagao Klub zastupnika SDP-a. Hvala.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Uvažena kolegice dakle potpisujem gotovo sve što ste rekli, ali želim vam skrenuti pažnju da ste možda zaboravili reći jednu stvar da je vrlo teško očekivati mjere na tržištu rada od pojedinačnih rješenja. Obično se radi, ozbiljne zemlje, ozbiljna ministarstva imaju drugi pristup, radi se o paketu zakona koji reguliraju tržište rada, radi se o paketu radno-socijalnih zakona koji su isprepleteni. Ovako kad donosimo pojedinačne mjere one doista nemaju onog učinka i ja želim vjerovati da je to, da je moj kolega Goran Beus rekao u dobroj namjeri da je i ljudima i iz ministarstva ponekad veoma neugodno tumačiti ove pojedinačne mjere jer su duboko svjesni da jedna mjera sama za sebe ne može bitno popraviti stanje. Ni uz svu dobru namjeru to jednostavno ne ide. Naravno da se radi o jednom cijelom mozaiku, kad uzmete jednu kockicu ona utječe na drugu i ako to ne gledamo onda ne možemo ni očekivati neke kvalitativne promjene na tržištu rada. Hvala lijepa.
Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Nema je. Gospodin zastupnik Daniel Mondekar, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajnici, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Ja razumijem zašto danas ovaj zakon mijenjamo jer odgovor je jasan on nije naprosto polučio rezultate, oni su u najmanju ruku porazni i unatoč 69 javnih prezentacija u 2009. imali smo mizeran broj zahtjeva i odobren je iznos manji od 50 tisuća kuna. Jasni su mi razlozi što je tu bilo pogrešno, jasni su mi razlozi zašto se treba mijenjati od pitanja minimalne plaće preko zabrane dvostrukog financiranja do za pravo dugovatelja dravi, ali nikako mi nije jasno i nikako ne mogu razumjeti da unatoč ovim promjenama kada će sada poduzetnici koji duguju prema javnim prihodima moći dobiti potporu, nije mi jasno ovaj iznos koji stoji u zakonu. Ovdje kao što su kolege upozorili stoji brojka od 5 milijuna kuna. Gdje je nestala priča o 200 milijuna kuna? Gdje je nestala priča od 300 milijuna kuna? 5 milijuna kuna. Ja sam iskreno prvo mislio da krivo čitam, da možda jedne ili dvije nule su naprosto nestale. Ali ovaj iznos je zaista u najmanju ruku neću reći bezobrazan ali neozbiljan, licemjeran i pljuska zdravom razumu. 5 milijuna kuna. Zakon koji nosi naziv Zakon o očuvanju radnih mjesta. Kako je dobro kolega rekao bombastičan naziv, moćan naziv, kiki riki iznos, zaista kiki riki novci. 5 milijuna kuna je manje nego što je nekakav menadžer upropastio nekakvu javnu tvrtku dobije kao otpremninu. Da smo osnovali fond za očuvanje radnih mjesta i stavili u njega 5 milijardi kuna, e to bi već imalo naravno smisla. Ovako se postavlja pitanje, zašto 5 i kako smo uopće do toga došli? Ja ću ponovno ponoviti ono što često kažem. Do ove situacije bez obzira na svjetsku krizu nije moralo doći da se slušao glas razuma i glas struke. Ja ću ponovno ponoviti od razbacivanja državnim proračunom u korist predizborne kampanje, od 2008. kada smo mi otvoreno govorili ljudi kriza je, nemojte se razbacivati novcima koji su se nastavili do lokalnih izbora. Pa kada je Ivo Sanader govorio da mi obmanjujemo javnost da krize nema. Moglo se zaista puno toga moglo izbjeći i nije moralo doći do ovakve situacije u kojoj je Hrvatska sada. Ova mjera ako spada u antirecesijski paket onda vam je to kao da uzmete dvije kapi vode i bacite u buktinju, jer to ovaj iznos tako sugerira. 5 milijuna kuna za očuvanje radnih mjesta. Iskreno ja ću vam reći osobno mišljenje kada pogledam neke antirecesijske mjere i ova meni spada po ovom iznosu koja zaista smatram licemjernim u bi ne bi mjeru. I mislim da je Vlada zagazila u zonu piškiti i kakiti iskreno rečeno. Jer prvo bi harač, ne bi harač, pa smo protiv novih poreza jer to lijepimo po plakatima po Hrvatskoj, pa onda se povećao PDV poslije toga. Sada slušamo po medijima o tome kako će s novim poreznim stopama uskoro tisuće i tisuće građana lakše disati. Tko će lakše disati? Oni koji dobe 150 kuna ili oni koji su već imali desetke i desetke tisuća kuna pa će dobiti još više novaca. Srednja klasa sigurno neće uživati u tome, ona će ostati na kraju uništena od ovakvih mjera. Na kraju krajeva čiji su ti novci koji se sada tako darežljivo daju da se može lakše disati? Svaka osoba, svaki radnik koji radi u ovoj državi on dobije neto plaću, ali on mora zaraditi svoju bruto plaću da bi neto dobio. On mora puno više zaraditi. I sada dio tog bruta koji je on već zaradio mu se milostivo daje nazad i kaže budi sretan lakše ćeš disati. To je gospodo kao da ja uđem u vaše stanove uzmem vaš televizor prodam ga za 700 kuna, vama dam 200, sebi zadržim 500 i kažem da trebate biti sretni zbog toga. To vam nije baš nekakva antirecesijska mjera. A da ne kažem da ćemo mi uskoro u Saboru raspravljati o pitanju kulturnih renti gdje ćemo opet zbog mizernih iznosa izrezati potencijalno vrlo dobru granu kulturnog turizma koja može očuvati i donijeti radna mjesta. Ja ovdje u ovom trenutku vidim samo da se sve svodi na poreze i na rezana. I u određenom zapravo segmentu i znamo svi da je to potrebno. Ali nama su konačno potrebne proaktivne ekonomske mjere da nama dođe ovdje ministar gospodarstva, pa i ministar znanosti i ministar poljoprivrede koji god, pa da nam kažu da će se ići na porezno rasterećenje za obrazovanje odraslih i školovanje, da će se ići na poticanje poslovnih inovacija. Jer vi znate da u ovom trenutku kolegice i kolege će zbog isteka ugovora znanstvenim novacima koji su doktorirali samo na Sveučilištu u Zagrebu 350 mladih doktora znanosti, potencijalno ostati bez posla, jer država nema da iz zaposli, jer je takav bio ugovor. Mladi doktori znanosti će vjerojatno ostati bez posla ako se hitno ne nađu novci da ih se zaposli. Ja mislim da vam je to najbolji primjer zapravo onoga što se događa i da se za ove mjere idu zaista u krivom pravcu. Ja očekujem da tu dođe netko i kaže da će se sada ići na financijsko poticanje transfera tehnologija. Očekujem da će možda doći ministar poljoprivrede i reći da će se ići u masovno poticanje prehrambenih artikala onih koji imaju tržište i potražnju veliku, a takvi još uvijek hvala Bogu postoje. Očekujem da će netko doći reći oslobodit ćemo poreza sve investicije o energetici i ne znam očistit ćemo put svakome tko želi ulagati i otvarati radna mjesta po pitanju čistih tehnologija. To su kolegice i kolege mjere koje će spasiti radna mjesta, potencijalno otvoriti neka nova. A ova antirecesijska mjera je zaista zakašnjela. Ja ću vam otvoreno reći ona je neučinkovita, a po iznosu ponovit ću ovom sramotnom iznosu, ona je u najmanju ruku licemjerna. Hvala puno.
Hvala. Gospodin zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Naime, pred nama je jedan prijedlog zakona koji bez obzira na dobre namjere Vlade neću podržati i to prije svega zbog toga što smatram da su efekti koji su postignuti dosadašnjom primjenom ovoga zakona takvi da on ovakav kakav je pa čak i izmijenjen u obliku u kojem se predlaže neće polučiti nikakve rezultate i to do te mjere da je šteta izgubljenog vremena ovog Visokog doma na ovakav prijedlog zakona. Mene tu zabrinjava kada razgovaramo o ovom prijedlogu zakona puno više nešto drugo. Dakle, ako mi razgovaramo o zakonu o kojem je prošle godine uoči njegovog donošenja potrošeno radnog vremena novinara daleko više nego što vrijede sva sredstva koja su uložena u dosadašnja sredstva za spas radnih mjesta onda je evidentno da ovaj zakon ne samo da nije polučio nikakav rezultat, nego po njemu doista nema smisla raspravljati. Ali zabrinjavajuće je to što ovako posebice u vrijeme teške gospodarske krize kada su doista potrebne određene mjere koje treba donositi Vlada, vrijeme ovog Visokog doma se troši na ovakav prijedlog zakona. I to je ono što mene osobno najviše zabrinjava, jer iz toga proizlazi da ministarstvo nema nekih drugih prijedloga zakona koji bi mogli polučiti daleko veće efekte od ovog. Stoga da zaključim, smatram da bi bilo puno bolja mjera kada bi se zapravo sredstva predviđena za ovu mjeru preraspodjelila na takav način da se učini bilo kakvo porezno rasterećenje bilo smanjenjem PDV-a, ja sam duboko svjestan toga da smanjenje PDV-a od 1% ima daleko veće efekte od ovih 5 milijuna kuna. Ali je sigurno da s jedne strane utrošeno vrijeme, s druge strane izuzetno mala, gotovo beznačajna sredstva neće na ozbiljan način spriječiti gubitak radnih mjesta nego to može samo podizanje konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva, a ono s ovom mjerom nije u skladu. Hvala lijepo.
Hvala. U 16,44 isteklo je vrijeme za prijave rasprave u trajanju od 10 minuta. Gospodin zastupnik Arsen Bauk. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Završni osvrt, državni tajnik Ivan Bubić. Izvolite.
Uvažene zastupnice i gospođe Sobol i Jelaš, uvaženi zastupnici gospodo Mondekar, Srb i odsutni Kajin i Richembergh i svi vi ovdje nazočni. Želim reći da se upravo zbog ovih loših od očekivanih učinaka i predložilo ove izmjene ovog zakona koje "pojednostavljuju" uvjete korištenja. Drugo, sredstva se prenamjenjuju na mjere aktivne politike zapošljavanja. Odgovaram redom na pitanje. Treće, postupak dodjele potpore uređen je provedbenim propisima koje je donijelo Upravo vijeće Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i koji su objavljeni na web stranicama zavoda. Četvrto, iz iskustva vam mogu reći a propos ovih zadnjih diskusija i smisla da je sklonost gospodarstvenika korištenju drugih potpora i poticaja te smo na bazi ovog gotovo jednogodišnjeg iskustva i smanjili ove poticaje od spominjanih 200 milijuna na 5 jer je to naša procjena da se može do kraja godine toliko koristiti. I peto, rebalansom će biti preraspoređena za slične potrebe što će ovaj cijenjeni dom Hrvatskoga sabora biti informiran u proceduri donošenja Rebalansa državnog proračuna Republike Hrvatske za tekuću 2010. godinu. I samo bih ispravio gospodina Kajina kad je spominjao Tekop, ne radi se o Tekop. Tekop je primjerena zaštitna radionica u Puli, on je misli na Tesu koji je nekadašnji dio Uljanika, ali i oni su dobili od hrvatske Vlade državno jamstvo koje je sada na njima da ga opredmete i iskoriste. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta, hitni postupak, P.Z. broj 549. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za gospodarstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 98 glasova za, 5 suzdržanih i 1 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prijedlog zakona o izmjeni zakona o Hrvatskoj radioteleviziji bit će raspravljen kada mjerodavni odbor ga raspravi. Sada idemo na točku - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 558 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo i gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospođa Nataša Vujec, državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Vlade, hvala. Uvaženi zastupnici. Ovim zakonom potvrđuje se Ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske kako bi ugovorne odredbe sukladno Ustavu postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske potpisan je u Moskvi 2. ožujka 2010. godine, a odnosi se na budući plinovod južni tok kojim će iz Ruske Federacije južnom trasom dopremati se plin u Europu. Do danas su na predviđenoj trasi plinovoda slične ugovore potpisale Srbija, Mađarska, Slovenija i Austrija, zemlje preko kojih će novi sustav plinovoda, odnosno njegov dio prolaziti. Predviđeno je da glavni krak plinovoda koji će prolaziti kroz Crno more preko navedenih zemalja završi u Austriji gdje se u Vaumgartenu nalazi skladište plina, a isto tako i Hab odnosno točka trgovanja plinom za jugoistočnu i centralnu Europu. A drugi krak plinovoda predviđen je i išao bi južnom trasom, odnosno preko Grčke, preko Jadranskog mora u Italiju. Ugovorom između Vlade RH i Vlade Ruske Federacije o suradnji na izgradnji i korištenju potpuno novog plinovoda na državnom području Republike Hrvatske predviđa se osnivanje društva čiji će osnivači biti "Gasprom" i tvrtka "Plinacro", naša transportna kompanija za transport prirodnog plina od kojih će svaki u tom novom društvu imati udjel u osnivačkom kapitalu u iznosu od 50%. Troškove vezane za izgradnju plinovoda, kao i troškove pripreme studije izvedivosti do osnivanja društva snosit će osnivači sukladno udjelima u osnivačkom kapitalu. Prema rezultatima studije izvedivosti osnivač određuje trasu i parametre plinovoda koji uključuje njegov kapacitet i opseg potrebne infrastrukture te zajednički donose odluku o osnivanju društva koje će biti zaduženo za realizaciju projekte od faze projektiranja do izgradnje i korištenja plinovoda. Osnivači će najkasnije do kraja ove 2010. godine pripremiti izvedivosti studiju plinovoda sukladno ugovoru te ovisno o rezultatima studije donijeti odluku o izgradnji plinovoda najkasnije 24 mjeseca od dana primitka studije izvedivosti. Osnovano društvo obavljat će sve funkcije operatora plinovoda. Prava na korištenje svih kapaciteta plinovoda pripadaju ruskom osnivaču ili pravnoj osobi koju je on opunomoćio, budući da su oni zaduženi za dobavu potrebnih količina plina i prodaju na tržištu. Poštovani zastupnici, predlažemo donošenje ovog zakona o potvrđivanju ugovora po hitnom postupku obzirom da postoje osobito opravdani državni razlozi. Oni su sadržani u nužnosti intenziviranja gospodarske suradnje između Republike Hrvatske i Ruske Federacije što će biti omogućeno provedbom dogovorenih mehanizama iz ugovora, a posebice u svjetlu osiguranja pouzdane opskrbe prirodnih plinom kao jednim od temeljnih energenata u Hrvatskoj. Hvala vam na pozornosti.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo, gospodarstvo? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Čitajući ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske s konačnim prijedlogom zakona. Jedna tema koju bi bezrezervno trebali svi podržati. I mi u klubu HNS-a iskreno rečeno smo u izuzetno velikoj dilemi da li to podržati ili ne. Kad govorimo o trasi plinovoda sasvim sigurno da. Ali kad čitamo tekst ovog ugovora onda mi u klubu Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika teško možemo to podržati jer je premalo informacija. Tu je otvoren čitav niz pitanja. Činjenica da smo u Sabor dobili nešto što je već potpisano. To je činjenica i mi to sad moramo potvrditi. Potvrđivanjem ovog ugovora čitav niz stvari ostaje visjeti u zraku, čitav niz toga je upitan kako i na koji način će ovaj ugovor imati implikacije na ostale projekte, u kojoj mjeri i mislim da bi bio minimum pristojnosti da ovdje danas pred zastupnicima Hrvatskog sabora ideju prihvaćanja i potpisivanja ovakvog ugovora da nam te argumente da onaj tko je potpisao taj ugovor, onaj tko je dogovorio. Jer sasvim sigurno i gotovo sigurno da mnoge stvari koje su prethodile i dogovori koji su prethodili uobličavanju tog dogovora kroz ovakav tekst ugovora, da su bile ugovarane između dviju strana. I mislim da bi bilo ponavljam opet minimum pristojnosti da čujemo što je dogovoreno, što je ministar gospodarstva dogovorio sa ruskom stranom koju je predstavljao ruski ministar energetike. Što? Jer mi praktički osim onih načelnih stvari niti znamo o čemu se tu konkretno radi, ponavljam načelnih stvari, koje nam se mogućnosti otvaraju s tim osim što ćemo dobiti dodatni opskrbni pravac, koje su alternative, da li ta priča ulazi u Hrvatsku iz Mađarske, da li ulazi iz Srbije, da li ulazi iz Slovenije. Iz teksta ovog ugovora se ne vidi. Činjenica da zbog mudro vođene politike zbog onog plinovoda Nabucco smo izbjegavali južni tok to je činjenica i činjenica da sad dobivamo jedan južni tok, ali južni tok koji nije tranzitni. Iz ovog ugovora se ne vidi je li on tranzitni ili nije tranzitni. Nadalje. Članak 9. Hrvatska stranka će za provedbu projekta osigurati izdvajanje zemljišnih parcela koje odgovaraju ciljevima i uvjetima za provedbu projekta i neopozivo ustupanje prava na navedenu zemljišnu parcelu u cilju osiguranja neometane provedbe projekta. Da li zemljište ulazi u projekt ili ne ulazi u projekt? Da li to zemljište ima svoju vrijednost? Kolika je ta vrijednost? Da li će ta vrijednost biti naplaćena iz te zajedničke firme ili ta vrijednost ulazi u tu zajedničku firmu? Iz ovog ugovora mi u klubu Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika ne možemo shvatiti, ne možemo iščitati. Što znači u članku 10. u cilju povećanja gospodarske učinkovitosti za trajanje provedbe projekta hrvatska stranka osigurava društvu najpovoljniji carinski porezni tretman. Carinski je shvatljivo, porezni tretman sukladno zakonodavstvu Republike Hrvatske je shvatljiv, ali što znači sad ovo sljedeće. Uključujući ubrzanje postupaka povrata poreza na dodanu vrijednost plaćenog na robu, usluge i radove potrebne za provedbu projekta. Što to znači? Da li imamo dva sustava? Ponavljam, uključujući ubrzanje postupka povrata poreza. Što to znači? Da li se porez vraća odmah isti dan, da li se vraća drugi dan, treći dan, 30 dan, 60 dan ili kad se vraća? Praktički iščitavajući ovaj ugovor na svaki članak postavlja se, ostaje čitav niz pitanja, pitanja na koja mi nemamo odgovor. I ja osobno cijenim volju i spremnost i državne tajnice što je došla danas braniti ovaj ugovor. Ali jedan ovakav općenit ugovor koji ima dugoročno posljedice, jedna ovakav ugovor koji istina osigurava jedan dodatni pravac za opskrbu energentom, a u ovom slučaju plin, ali jedan ovakav ugovor i potpisivanje jednog ovakvog ugovora otvara čitav niz novih pitanja. I ponovit ću još jednom, mislim da bi bio minimum pristojnosti da danas nama u Saboru onaj tko je dogovarao sa partnerima u Rusiji ovakav tekst ugovora, da nam da dodatna objašnjenja, a posebno koji su učinci, koji su učinci ali počevši od suvereniteta ove države pa zaključno i opskrbe, dodatnog pravca za opskrbu plinom koji su učesnici potpisivanja ovakvog ugovora. Što će se desiti sa Nabuccom ili smo odustali od njega? Što će se desiti sa LNG-om ili smo odustali od njega? Ponovit ću još jednom. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržavamo svaku aktivnost, svaku aktivnost, svaku akciju koja daje mogućnost razvoju gospodarstva i jedna od ključnih mogućnosti sjećamo se prije godinu dana, malo je vremena prošlo, kad smo ostali bez plina koja daje mogućnost gospodarstvu da se razvija, koja daje mogućnost da se ova država razvija, ali na način da se potpisuje ugovor koji povlači za sobom čitav niz pitanja i potpitanja, mislim da to ne možemo podržati i mislim da bi bilo neodgovorno podržati na bazi ovakvog teksta ugovora, ponavljam ovakvog teksta ugovora, ako ništa drugo samo da vam netko objasni zašto i zbog čega u jedan međunarodni ugovor mi moramo uključiti unutra ubrzanje postupka povrata poreza na dodanu vrijednost plaćenog na robu, usluge, i radove potrebne za provedbu projekta. A ponavljam, upitna je trasa, upitno je zemljište, a upitno je čitav niz drugih projekata koji migu imati izuzetno snažne implikacije na budući razvoj ove države. Dok ne dobijemo ova dodatna pojašnjenja, dok ne dobijemo argumente, dok ne saznamo što je konkretno dogovoreno, a sjetimo se imamo friško, evo i saborsko povjerenstvo je sad formirano oko INA-e, da su se neke stvari dogovarale ispod stola, neke stvari oko stola, a sasvim treće stvari su ušle na papir. Tekst ovog ugovora nam daje pravo i mislim da svakome od nas nalaže obvezu da od aktera koji je dogovarao taj posao čujemo što se … [[Ne razumije se.]] , što se, o čemu se konkretno radi i da nam da odgovore na sva ona pitanja koja sasvim sigurno imamo, jer ovo prihvatiti ovako na ovaj način mislim da je izuzetno neodgovorno, neozbiljno i moguće po državu i štetno. Hvala.
Hvala. Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo državna tajnice. Evo dozvolite nekoliko riječi u ime kluba o ovom sigurno važnom prijedlogu Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske. Dozvolit ću si na početku možda konstatirati sljedeće. Reći sljedeće. Energetska geopolitika u najširem smislu za svaku državu je jedna od najvažnijih tema iz čitavog niza razloga. Rekao bih u političkom pogledu, u gospodarskom pogledu, energetskom, u sigurnosnom, i čitavom nizu drugih aspekata. I zbog toga ovaj zakon svakako htjeli mi to ili ne pripada tom jednom širem kontekstu energetske geopolitike jedne države i zaslužuje u tom kontekstu i u tom smislu i ovaj zakon jedan kratki osvrt. No bez obzira na različite analize, sa različitih aspekata pojedinih članaka ovog zakona klub HDZ-a dat će punu potporu prijedlogu ovog zakona iz čitavog niza razloga, jer u zadnji trenutak, u zadnji trenutak ja bih rekao ono što je potpisano u Moskvi je jedan značajan rezultat hrvatske državne politike, hrvatske vanjske politike, diplomatskih napora Republike Hrvatske i posebno osobno predsjednice Vlade Republike Hrvatske. Dozvolite nekoliko riječi o onome što je vezano uz ovaj ugovor. Potpisivanje Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnji na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske proširuje se suradnja između dviju zemalja na području opskrbe prirodnim plinom, te podržava izgradnju novog sustava plinovoda na trasi južnog pravca za tranzit i isporuku plina u Republiku Hrvatsku a možda i šire, te stvaraju uvjete za projektiranje, izgradnju i korištenje navedenog plinovodnog sustava u Republici Hrvatskoj. Dok nije bilo tog ugovora, kako je izgledala situacija u Republici Hrvatskoj? Ja bih rekao bitno nepovoljnija. Bez obzira kakva je perspektiva južnog toka. U svakom slučaju ovaj ugovor predstavlja prilog jačanju energetske sigurnosti Republike Hrvatske. Svakako nadamo se i vidjet ćemo i nadamo se da će taj projekt uz izgradnju LNG terminal na Krku značiti bitno jače energetske sigurnosti Republike Hrvatske u plinskom sektoru i investicije takvog karaktera, ja bih rekao izuzetno su važne za hrvatsko gospodarstvo, za hrvatsku budućnost, za kvalitetu života hrvatskih građana i u tom kontekstu bez obzira na svakako nužno potrebne rasprave detaljnije o svim člancima ovog ugovora, u cjelini ovaj ugovor u danom trenutku bio je jedan značajan uspjeh hrvatske državne politike i uspjeh Vlade Republike Hrvatske. Svakako osiguranje stabilnih isporuka prirodnog plina iz Ruske Federacije u Republiku Hrvatsku itekako je važno za povećanje energetske sigurnosti Republike Hrvatske, kroz kao što ovdje stoji diverzifikaciju trasa, no svakako pored diversifikacije trasa ono o čemu moramo voditi računa to je i diversifikacija izvora, i zbog toga te šire rasprave u kontekstu onoga što se zove šira energetska geopolitika zaslužuju malo više pažnje, svakako nekom drugom prilikom i svakako ne želim u ovom trenutku o tome više govoriti. Ugovorom između Vlade Republike i Vlade Ruske Federacije o suradnji na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske predviđa se osnivanje društva čiji će osnivači biti GASPROM i PLINACRO od kojih će svakih imati odgovarajući udio u osnivačkom kapitalu tog društva od 50%. Troškove vezane uz plinovod, kao i troškove pripreme studije izvedivosti jednog ključnog dokumenta koji bi trebao biti završen do kraja ove godine, snosit će njegovi osnivači u skladu s udjelima u osnivačkom kapitalu. Prema rezultatima studije izvedivosti, osnivači određuju trasu, parametre plinovoda koji uključuje njegov kapacitet, opseg potrebne infrastrukture, te zajednički donose odluku o osnivanju društva koje će biti zaduženo za realizaciju projekta od faze projektiranja do izgradnje i korištenja plinovoda. Kao što ovdje stoji osnivači će najkasnije do 30. prosinca, to je ja bih rekao vrlo ambiciozan rok i pitanje da li je realan, izvodiv, jer u svakom slučaju ta studija izvodivosti treba biti jedan temeljni dokument za daljnji razvoj tog projekta sa minimalnim rizicima u svakom pogledu i sa maksimalnim pogodnostima za interese RH i njenog energetskog sustava. Osnovano društvo obavljat će sve funkcije operatora plinovoda, prava na korištenje svih kapaciteta plinovoda pripadaju, to je jako važno istaknuti, ruskom osnivaču ili pravnoj osobi koju je on opunomoćio. To svakako zaslužuje možda i nešto širi komentar. U članku 2. stoji kao što je rečeno, društvo je vlasnik plinovoda kao i druge imovine i objekata koje društvo stvori ili stekne u obavljanju svojih poslovnih djelatnosti. Osnivači imaju sljedeće udjele, u osnivačkom kapitalu društva hrvatski osnivač 50%, ruski osnivač 50%. Nakon osnivanja društva svaki od osnivača samostalno osigurava financiranje djelatnosti društva u skladu sa svojim udjelom u osnivačkom kapitalu društva. Članak 4., parametre plinovoda uključivo i njegov kapacitet, trasu i opseg potrebne infrastrukture određuju osnivači tijekom pripreme i rada na ključnom dokumentu koji se zove studija izvodivosti. Svakako imajući posebno u vidu sve parametre ovog plinovoda s obzirom na tržište, s obzirom na … gdje je on lociran, koji su njegovi kapaciteti, koje su projekcije tih kapaciteta, koji su rizici itd., i kao što ovdje stoji na prijedlog društva ili njegovih osnivača hrvatska stranka će u najkraćem mogućem roku u skladu sa zakonodavstvo RH odobriti trasu plinovoda na državnom području RH iz jednostavnog razloga jer nam je interes da se te investicije događaju zaista potrebnom dinamikom doprinoseći zapošljavanje gospodarskom rastu RH. Članak 5. stranke polaze od suglasnosti da će osnivači pripremiti studiju izvodivosti najkasnije do 30. prosinca. Rekao sam, vrlo ambiciozan rok. Raspisivanje međunarodnog tendera, izbor najboljeg ponuđača, jasni kriteriji očekivanja i specifikacija svih pitanja na koje ta studija izvodivosti mora dati kvalitetni odgovor, konkretne količine, uvjeti, rokovi takvih isporuka prirodnog plina osiguravaju se posebnim ugovorima. Jedan od uvjeta, to je isto tako važno, za početak izgradnje plinovoda je sklapanje dugoročnog ugovora između društva i ruskog osnivača ili pravne osobe ovlaštene od strane ruskog osnivača za transportiranje količina prirodnog plina ili kroz plinovod za unutarnje potrebe RH. Tim odredbama se na neki način minimiziraju svi mogući rizici koji bi bili vezani uz investiciju. Članak 6. funkcije operatora plinovoda obavlja društvo, tarife za usluge transportiranja plina određuje društvo s obzirom da je to u njegovoj isključivoj nadležnosti. Stavka 3. članka 6. zaslužuje možda mali komentar. Prava na korištenje svih kapaciteta plinovoda pripadaju ruskom osnivaču ili pravnoj osobi koju je on ovlastio. Svakako u člancima nakon toga govori se kako će se ta pitanja regulirati kako bi se rizici i kako bi se isključivost koja ovom tvrdnjom ili ovom stavkom članka 6. pripada ruskom osnivaču na neki način minimizirala i Europska komisija može dati izuzeće s obzirom na karakter investicija, opseg investicija i nije to jedini projekt u Europi koji bi trebao imati takvo izuzeće. Što još reći? Ugovor je potpisan 02. ožujka 2010. godine u Moskvi između ministra gospodarstva, rada i poduzetništva Vlade RH i ministra energetike Vlade Ruske Federacije. Uzimajući u obzir kako je izgledala projekcija perspektiva naše energetske sigurnosti u plinskom sektoru držim da je ovaj ugovor dobar prilog jačanju energetske sigurnosti i da tijekom izrade studije izvodivosti i svim dodatnim naporima i Vlade RH, PLINACRA i svih onih koji će sudjelovati na ovom projektu on se može, treba profilirati i oblikovati na način da odgovara interesima RH u svakom pogledu u kontekstu jačanja energetske geopolitičke pozicije RH, jačanja hrvatskog gospodarstva, jačanja energetskog sektora. To je naša zajednička zadaća i naša zajednička odgovornost. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo još jednu prijavu u ime klubova. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, uvaženo gospodo zastupnici. Da, prije je rekao gospodin Koračević da je upitno puno toga. Međutim, za mene je nešto drugo daleko upitnije. Zašto netko u ovom trenutku zbog, ajde nazovimo to tako, "Družbe Adrie" u ovoj zemlji ne bi i odgovarao ili kako se konačno ovaj zakon zove Zakon o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije u suradnji na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području RH – u prijevodu "Družbi Adriji". Tko bi to trebao odgovarati? Pa ja kažem svi oni koji su tamo 2004., 2005. vodili kampanju gospođe Kosor na protivljenju "Družbi Adriji". Crkva, jasno ona ne bi trebala odgovarati, ja ovdje mislim na politiku. Sa Crkvom vidim pokušava biti principijelna. Bili smo protiv 2004., 2005. pa smo i danas. Ali ja mislim da je ta politika takvog jednog ponašanja ovoj zemlji načinila ogromnu, ogromnu štetu. Mislim tu čak i na neke nevladine udruge, ali lako ćemo mi za nevladine udruge. Lako je biti u ovoj zemlji protiv svega, ali isto tako treba preživjeti. A mi smo, ja se ne slažem sa gospodinom Šukerom da će biti u pitanju isplaćivati penzije u 9. mjesecu, ali vjerojatno nismo daleko ni od toga. Međutim, očigledno da neke to u ovoj zemlji ne brine. Prije nego kažem o tim nekim parametrima da kažem koliko se od te "Družbe Adrie" na godišnjoj razini može ostvariti. Negdje oko 10 milijuna eura. Znači, 10 milijuna eura. Koliko smo mi izgubili u tih, gospodo… … [[Upadica se ne razumije.]] Nego što je? … /Upadica se ne razumije. Ako je to plin južni tok, ako nije Družba Adrija onda ću se prebaciti na južni tok ali samo da kažem da je jednostavno prošlo ovo vrijeme da se poigravamo sa svime, da odustajemo naprosto od svega. Ako je istina da od te Družbe Adrije tog južnog toka tog plina koji će opet prolaziti tim cjevovodom, mi godišnje gubimo 10 milijuna eura. U 5 godina mi smo gospodo izgubili negdje oko 50 milijuna eura. 5 puta 7 to je negdje oko 350 milijuna kuna. Za 350 milijuna kuna znate koliko je trebalo prodati patika recimo po 350 kuna? Negdje oko 4 milijuna. Prema tome, nemojmo se naprosto u ovim okolnostima kada nam je bruto društveni proizvod nastavio padati 2010. kada smo u 2009. izgubili 94 tisuće radnih mjesta, kada nam sve naprosto pada nemamo se pravo naprosto poigravati. Mi u ovoj zemlji ništa nećemo. Mi nećemo ni južni tok mi nećemo ni Družbu Adriju, mi nećemo ni hotele, mi nećemo ni stanove, industriju, mi nećemo golf. Mi smo stvarali sliku u ovih zadnjih 20 godina da bez svega mi možemo živjeti, a ja tvrdim da bez nabrojanog mi možemo samo propasti. 20 godina od '91. do danas, na stranu agresiju, mi smo živjeli jedući samo vlastite akumulacije. I sada doista kada nemamo više posla teško se naprosto pokrenuti, a ja tvrdim da ovakve investicije pa i u ovome plinu o tom južnom toku, pustimo sada Družbu Adriju i naftu treba prihvatiti. Jer ćemo se ako ne prihvatimo te stvari za godinu dana daleko jeftinije prodati, a već sada vidim da u ovoj zemlji de facto nitko ništa ne kupuje. Kupio je Končar, Barbarigu-Dragoneru od HIPO banke za 51 milijun eura, za koliko je realno prodan kvadratni metar tamo? Između 25 i 30 eura. Do jučer smo bili spremni sve precjenjivati 200, 300, 500 hiljadu eura itd. a on je taj projekat sa 100 hektara kupio za 51 milijun eura. Kada odbijemo od toga investicije koje je on imao u vodovodu oni prije u cestogradnji u projektnoj dokumentaciji oni su to de facto kupili za 25 do 30 eura. I daj Bože da se tamo nešto konkretno dogodi. Sve u svemu mislim luksuz bi bilo u ovom trenutku odbijati bilo koji projekat. I utoliko klub IDS-a za ovaj južni tok ili Družbu Adriju dignut će ruku.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi se javio Gordan Maras, gubi pravo na raspravu. Daniel Srb idući prijavljeni. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Naime, mene neobično raduje svaki novi energetski objekt svaki porast sigurnosti opskrbe Hrvatske bilo kakvim izvorima energije, pa u tom smislu i priključenje na jedan novi plinovod. Ali za razliku od mojih kolega koji smatraju da je ovo izniman uspjeh hrvatske vanjske politike, ja smatram upravo ovakva način priključivanja iznimnim neuspjehom hrvatske vanjske politike, pa bih bio slobodan pomalo i obrazložiti. Naime, obzirom da su postojale mogućnosti priključenja na različite energetske pravce plinovode, južni tok u magistralnom smislu da on prolazi kroz Hrvatsku, to bi bio uspjeh hrvatske vanjske politike, da Hrvatska je na određeni način uspjela iako je to teško bilo zamisliti, preokrenuti samu trasu plinovoda Nabucco kroz Hrvatsku to bi bio veliki uspjeh. Da se k tome izrađuje i LNG terminal na Krku u ovom trenutku, a čini se da će se izgraditi u Trstu a ne na Krku, onda bi to bili veliki uspjesi hrvatske vanjske politike i to bi bilo na pravi način korištenje hrvatskog zemljopisnog položaja za razvoj hrvatskog gospodarstva. Ali to se nije dogodilo. Mi ono što danas imamo nismo se vjerojatno mogli niti drugačije postavljati u ono vrijeme kada je ruski partner bio silno zainteresiran za definiranje trase južnog toga, upravo zbog tog plinovoda Nabucco upravo zbog želje Hrvatske da uđe što prije u Europsku uniju. A što smo za uzvrat dobili? Samo mogućnost da se priključimo kao korisnici i to možda. To možda vidljivo je u članku 5. ovog ugovora gdje piše ovako, između ostalog stavak 2. "Ruski osnivač će razmotriti mogućnost povećanja isporuke plina iz Ruske Federacije u Republiku HRvatsku kroz plinovod po tržišnim uvjetima uključujući mogućnost isporuke plina pravnom subjektu kojeg odredi hrvatska strana". Dakle, sve je ovo prilično relativno, a mi bi htjeli željeli imati jedan siguran izvor energije i k tome pojačati hrvatski položaj kako kroz želju da postanemo jedna raskrsnica energetskih tokova i kroz to postanemo snažniji strateški partner i kroz to interesantniji Europskoj uniji. Dakle, moje je mišljenje da se ovdje stvari postavljaju naopako, da umjesto da Hrvatska koristi svoj zemljopisni položaj za jačanje svoje vanjsko-političke pozicije, mi naime zapravo odgađamo mogućnost primjene različitih projekata na području Republike Hrvatske, korištenjem našeg zemljopisnog položaja kako bi osnažili i vanjsko-političku poziciju. Stoga moram reći da smo nažalost zakasnili. Ali kada se gleda ovo treba obratiti pozornost na još nešto, a to je tko su potpisnici ovog ugovora. Za Vladu Republike Hrvatske ministar gospodarstva, rada i poduzetništva, za Rusku Federaciju ministar energetike. Ja upozoravam ovdje nekoliko puta da Hrvatska ne može kapitalizirati snagu u gospodarskom smislu svoje energetike ukoliko je energetika u Hrvatskoj i administrativno definirana na tako niskim granama. Ne samo da nemamo ministarstvo energetike, nego nemamo to ni na puno nižim razinama, što energetika zaslužuje. Jer bez adekvatnog i pozicioniranje u hrvatskom društvu ne mogu se naravno ni kapitalizirati ni mogućnosti koje kroz energetski sektor Hrvatska objektivno može. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I sada kolega Goran Beus Richembergh. Izvolite. Aha, oprostite. Replika, kolegica Holy. Izvolite.
Hvala, poštovani potpredsjedniče. Iako pozdravljam kolega najavu izgradnje ovog plinovoda ne mogu ne postaviti pitanje da li je cijena ovog ugovora pristanak Hrvatske na realizaciju ekonomski i ekološki dvojbenog projekta družba Adria. Htjela bih također podsjetiti da su do sada najavljivani u nekoliko navrata veliki plinski energetski projekti, ali do sada nijedan od njih nije realiziran. Iako Vlada o tome ne priča javno, postoje mnoge indicije naime da se projekt LNG terminala na otoku Krku ubrzano gasi. U ovom ugovoru također postoje neke nejasnoće. Npr. u članku 6. piše da pravo na korištenje svih kapaciteta plinovoda pripadaju ruskom osnivaču ili pravnoj osobi koju taj ruski osnivač ovlasti što ne zvuči baš jako ohrabrujuće za Hrvatsku. Iako ovaj zakon prvenstveno omogućuje realizaciju studije izvodivosti projekta, u tekstu ugovora već se definiraju i vrlo velike obveze za Republiku Hrvatsku, a posebno u članku 9. koji obvezuje Republiku Hrvatsku, citiram: "na izdvajanje zemljišnih parcela koje odgovaraju ciljevima i uvjetima za provedbu projekta i neopozivo ustupanje prava na navedene zemljišne parcele u cilju osiguranja neometane provedbe projekte". A to bez nekih dodatnih osigurača za hrvatsku stranu jest prilično rizično, da ne kažem i potencijalno da nas gura i u vazalski odnos. Tako da postoje dosta velike dvojbe oko načina na koji je sastavljen ovaj ugovor, iako naravno u interesu Republike Hrvatske jest da se realizira ovakav plinovod.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Srb.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, ja potpuno dijelim vaše mišljenje da odredbe ovog ugovora ostavljaju dosta dvojbi o tome da li je to doista napravljeno, sačinjeno na način na koji u najboljoj mjeri štiti hrvatske interese. Ali smatram da bi za Hrvatsku bilo iznimno važno iskoristit mogućnost izgradnje svih energetskih pravaca koji se spominju kao mogući u Republici Hrvatskoj, uključujući i Družbu Adriu i sve moguće, dakle i ove različite moguće pravce plinovoda s time što smo puno toga propustili. Slažem se i s time da je vrlo zabrinjavajuća situacija oko stanja projekta LNG terminala na Krku, a činjenica da magistralni pravac ovog plinovoda ne prolazi kroz Hrvatsku zapravo je najbolji pokazatelj izgubljenog vremena. Hvala lijepo.
Hvala. I sada kolega Richembergh. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Mislim da se svi pravimo da znamo o čemu se radi i da je to krajnje nekorektno i prema ovome Hrvatskome saboru i prema ljudima koji nas možda slušaju i gledaju jer je upravo državna tajnica propustila reći neke elementarne stvari i informacije o ovome projektu za koje mislim da su vrlo važne. A već je sami propust u tome što danas, kao što kreče kolega Koračević, ovdje ne sjedi ministar Đuro Popijač koji je u Moskvi sjedio i dogovarao ukupan okvir suradnje u projektu južnoga toka. Naime, od zastupnika se očekuje da dignu ruku za jedan projekt za kojega tek načelno znamo da može donijeti određenu energetsku korist Republici Hrvatskoj, ali za kojega ne znamo gotovo ništa drugo. Naime podsjetit ću, južni tok je alternativni pravac plinoopskrbe zapadne Europe. Alternativni, postojeći, već izgrađeni koji prolaze kroz Ukrajinu i Bjelorusiju. Budući da je Rusija imala već vrlo jednostavno rečeno konkretna cirkus iskustva i u Ukrajini i u Bjelorusiji ona se želi zapravo sjevernim tokom koji ide kroz Baltičko more i južnim tokom koji ide preko Crnoga mora, preko Bugarske, a onda i preko Grčke prema Italiji s jedne strane, odnosno preko Srbije, Mađarske i Austrije s druge strane, zapravo osigurati da može bez velikih smetnji distribuirati svoj plin u Europu. Činjenica je da je ovo jedan od najvećih energetskih infrastrukturnih objekata i projekata koji će se uopće graditi u Europi jer procjene govore da bi njegova gradnja mogla dosegnuti vrijednost od čak 24 milijarde eura, od čega gotovo 8,5 milijardi ili možda čak i više će se odnositi samo na podmorske dijelove plinovoda kroz Crno more i Jonsko more. Ali je isto tako činjenica da ne znamo koliko će na kraju koštati svi ovi nacionalni odvojci koji će se graditi iz Srbije, odnosno koji će se graditi u Bugarskoj, Grčkoj, kroz tursku zonu odnosno turski teritorij. Ali ono što nas posebno zanima, što će biti uopće sa hrvatskim dijelom ovoga plinovoda. Dakle, ne radi se o transportnom plinovodu na kojemu će Hrvatske zarađivati velike novce jer plin ide preko njenoga teritorija nego se radi o opskrbnom plinovodu koji je alternativni energetski izvor za slučaj energetskih poteškoća, nestabilnosti ili kao prevencija ovisnosti Hrvatske o dominantno jednom ili nekoliko energetskih izvora. Međutim, mi još uvijek ne znamo ništa o tome da li će taj krak ući u Republiku Hrvatsku iz pravca Srbije, da li će ući iz pravca Mađarske ili će ući iz pravca Slovenije. Jedno, drugo i treće nije isto, niti će jednako koštati, niti će se jednako moći procijeniti utjecaj na okoliš. Jednako tako, znade se već sada da je "Srbijagas" potpisao ugovor sa "Gasprom"-om po kojemu će raditi novi brench tzv. koji će ići do Banja Luke i prema Sarajevu i to kroz savsku dolinu. Postavlja se pitanje jesmo li mi pametno procijenili kad smo ušli u ovu priču bez konzultacija sa susjedima kud će ići naš krak plinovoda, jer ako već neki stručnjaci kažu da bi bilo najjeftinije, a nama je u interesu da postignemo najjeftiniju moguću varijantu, da ovaj krak ide istom trasom kojom ide i JANAF-ov naftovod jer u njemu, u tom koridoru kažu stručnjaci ima mjesta, može se graditi, a kažem još uvijek ne znamo hoće li se to dogoditi ili ne i hoće li ići zapravo dva kraka paralelno, jedan sjeverno od Save, a drugi južno od Save. Dakle, još uvijek onaj južno od Save kojega će graditi "Srbijagas" jer tako je najavljeno, ja ne znam što je smiješno gospođo državna tajnice… … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepo. Dakle ako ne znamo to, ako ne znamo iz ovog ugovora iščitati čije će biti zemljište po kojemu će ići ovaj plinovod, da li će vrijednost zemljišta ući u temeljni kapital ove buduće tvrtke, da li će se ta vrijednost zemljišta tumačiti kao hrvatski kapital, koliko uopće to može koštati, jer neke procjene govore do fantastičnih 460 milijuna eura s tim da ne znamo tko je investitor, da li će ta sredstva osigurati hrvatski izvori ili ruski izvori. Dakle, sve to skupa čini jednu grupu nepoznanica na osnovu kojih je ovog časa nemoguće reći kako će uopće izgledati krak južnoga toka koji će prolaziti kroz Republiku Hrvatsku. Niti znamo kuda, niti znamo koje će biti implikacije, niti znademo o kojim ekonomskim osnovama. Ali ono što znademo je da mi taj plin trebamo. To je činjenica. Ali također ne znamo kako će se završiti priča o LNG terminalu na Omišlju. Jer ako imamo ovo onda se postavlja pitanje da li nam taj terminal uopće treba i on će vjerojatno ugroziti projekt LNG-a. Ali onda moramo biti svjesni da ne možemo govoriti o tome da ćemo imati nekoliko projekata, jer za to para biti neće. Hoće li nakon ovoga kao što kaže kolega Kajin nastupiti i priča o Družba Adriji. Je li to možda miješana odnosno povezana priča ni to ne znamo. Bilo bi u redu da nam oni koji su sudjelovali u razgovorima sa premijerom Putinom, sa ministrom energetike i sa ostalim dužnosnicima Ruske Federacije i to u tri navrata do sada od prosinca do danas daju konkretne i korektne informacije što se zapravo iza brda valja, odnosno koji je stvarni okvir našeg energetskog paketa suradnje sa Ruskom Federacijom. Ako je nama rečeno ušli ste u zadnji čas, onda to znači da smo možda mogli iskoristiti i bolje prilike. Jer ako su svi prije nas dogovorili apsolutno sve elemente južnoga toka uključujući i Srbiju i Mađarsku i Grčku i Bugarsku i Italiju i Tursku i mi dolazimo zadnji. Vjerojatno nam nije puno ostalo i vjerojatno nismo mogli puno birati. U tome smislu nismo sretni što smo se našli u poziciji da nam se kaže uzmi ili ostavi jer ne možemo ničim garantirati da naša odluka u Hrvatskome saboru će na koncu završiti kako treba, da neće izazvati nepotrebne i velike troškove, da se neće kasnijom usporednom analizom pokazati da smo platili puno više nego što smo trebali i da smo možda izgubili dio kapitala kojega je trebalo sačuvati. Prije svega mislim tu na zemlju koja se ovdje tretira gotovo po principu prioritetnog izvlaštenja, gdje uopće ne znamo što će biti sa vlasništvom tih parcela jer formulacija kako je ovdje navedena je takva da uopće ne znamo je li to temeljni kapital budućega društva. Hoće li to biti sto postotno vlasništvo budućega društva u kojemu su Hrvatska i Rusija, odnosno Plinacro i Gasprom 50:50 partneri. Dakle, mi te elemente ne znamo. Studija utjecaja na okoliš koja se obećava do konca ove godine možda će dati neke odgovore koji su sasvim suprotni našim današnjim diskusijama. Ali baš zbog toga što se uopće ne zna kako će ova priča na kraju izgledati određene su dvojbe. A šteta, jer se radi o vrlo važnom, vrlo vrijednom, u konačnici vrlo korisnom projektu za Republiku Hrvatsku. I ja vas lijepo molim gospodine potpredsjedniče, upozorite državnu tajnicu da njen posao u Hrvatskom saboru nije smijati se u lice saborskim zastupnicima, oprostite. Ja ću vama oprostiti, ali vas lijepo molim ukoliko ja kažem nešto što ne stojim vi kao predstavnica predlagatelja u svakome času kad god završi bilo tko od nas koji govori imate pravo izići za govornicu i ispraviti i dati dodatna pojašnjenja. A to ako mi govorimo nešto što ne stoji možemo zahvaliti samo onoj oskudnosti informacija kojoj ste nas izložili. Hvala lijepa.
Idemo dalje s raspravom. Uvaženi kolega Slavko Linić.
Gospodine potpredsjedniče, tajnice, kolegice i kolege. Prisjetite se kraja prošle godine u ovom Hrvatskom saboru, donijeli smo odluku o energetskoj strategiji. I tu počinju svi problemi koje smo mi izazvali. Nekvalitetna energetska strategija koja nije dovoljno definirala ni transportne puteve, energetska strategija koja nije definirala ni izvore energije i to je najveći naš problem. Osnovni element te strategije koju smo mi raspravili je bio atomska energija kao rješenje nedostatne energije za razvoj Republike Hrvatske. I to je ono o čemu mi kao saborski zastupnici moramo pitati koliko je naša krivica ako smo danas nezadovoljni. I očito je da energetsku strategiju treba ponovo vratiti i ozbiljno raspraviti. Vraćamo se dalje. Svi programi Vlade Republike Hrvatske pod vodstvom i Ive Sanadera i premijerke Kosor su uvijek bila uvozna energija, a mi se vratimo zašto nismo definirali što su to plinska polja u sjevernom Jadranu i srednjem Jadranu. Kolika je mogućnost proizvodnje domaćeg plina i odgovornosti Plinacra da stvori veze sa kopnom i transportiranje tog plina, domaćeg gdje ćemo zaposliti domaćeg radnika, domaću tehnologiju, domaće firme. To su dobro plaćena radna mjesta. Na bušotinama se izvanredno zarađuje. Ne, mi o tome ne razgovaramo. Mi o tome u strategiji ništa nismo rekli. U ni jednom programu Vlade nećemo da ulazimo u te najvažnije stavke. I do zadnjih 15 godina Europa brine jer nema vlastitih izvora kako nadomiriti nekoliko pravaca u osiguranju energije. Mi se ne bavimo niti crpljenjem vlastite energije iz postojećih bušotina ili mogućih budućih bušotina. I naravno, to je tada problem da jednostavno nismo ni bili svjesni što ćemo sa alternativnim mogućnostima prometnih pravaca energije. Budimo iskreni, o LNG-u govorimo zadnjih deset godina, zadnjih deset. Nešto aktivniji smo zadnju godinu dana. I opet u projekt idemo bez onih koji proizvode, koji imaju LNG što će biti vrlo problematično jer je već nekoliko prometnih pravaca energije riješeno prema Europi, a LNG za Hrvatsku nije pravac. On je za Europu, a mi samo možemo biti tranzitna zemlja i koristiti dio LNG-a. Da, to možemo. I sad je pitanje što sa prometnim pravcem? Prema tome, ako je LNG, ako razmišljamo što sa alžirskim plinom koji dolazi na same granice Hrvatske, što sa postojećim ruskim pravcem ili novim ruskim pravcem to je nekoliko izvora. Ali uvijek je temeljno pitanje što je domaći izvor, koliko možemo upravo domaćeg plina imati i za sebe se pobrinuti sa domaćim jer je taj najjeftiniji. Jer koristi domaće znanje, domaću tehnologiju i domaće … [[Ne razumije se.]] Neovisno o pravnoj cijeni. O politici nećemo ni govoriti. To je potpuna odgovornost hrvatske Vlade. Politika govori nećemo plaćati cijenu plina i tko god radi sa plinom će biti gubitaš i ovisnik o Vladi Republike Hrvatske. Proizvodnja bježi od plina, jer joj je preskup i kad uspoređujete cijenu plina hrvatskih industrija i europskih skuplji smo. Kad gledamo građane jeftiniji smo. Jeftiniji smo. To su gubici. Gubici. Prema tome ulaganje u plin je uvijek upitno, iako imamo prijevoz plina preko PLINACRO-a, kao nacionalne kompanije, u stopostotnom vlasništvu, ne rješava. Pogrešna je dakle politika koju vodimo oko cijene, potpuno ja bih rekao izostanak rada HERA-e koja je odgovorna za to tržište, i ja bih rekao nedorečene strategije za koju odgovornost nosimo mi u Hrvatskom saboru. I sada dolazi ono najgore. Ipak najveća je šteta kad nemamo energije, a mi u zimi nemamo energije. Nemamo plina. I ovaj ugovor koliko god bio loš, je bolji nego da nemamo plina. Tada su štete najveće. Ja bih … [[Ne razumije se.]] zahvaljujući sreći šta zima nikad nije do kraja pokazala svu zlu kob građani nisu platili ceh nedostatka plina, ali privreda je platila. Prema tome, uopće nije bitno, nek ide i ovako loš ugovor. Nek ide i ovako loš ugovor, jer je i on bolji nego da nemamo … [[Ne razumije se.]] Bitno je boriti se, kroz novu strategiju za vlastite izvore, za vlastiti plin, za vlastite transportne puteve, ulagati novac u to područje jer ima plina u Hrvatskoj, brinuti se da zaista LNG projekt doradimo, tada da li će izvesti ovaj projekt, neće, kako ili što, mi ćemo diktirati uvjete zašto jer ćemo imati alternativne izvore plina, imat ćemo druge puteve, tada će Rusi imati interes bit konkurentniji i prodavat svoj plin, ali ako ih se tako ne postavimo prema njima ekonomski, nemojmo očekivati milost. I budimo iskreni, zaista je apsurd da netko veli da je to uspjeh naše diplomacije. Pa ljudi mi smo prekinuli pregovore sa ruskom stranom, sa družbom Adria mi smo zatvorili sva vrata, mi nismo mogli pregovarati. Pa jesmo li mi svjesni da ugovor nismo znali da li ćemo produžiti oko isporuke plina, a ističe nam dugogodišnji ugovor. Prema tome možda je ovo i cijena toga. Nitko od nas ne zna. Naša diplomacija je prestala razgovarati. Sad zamislite cijela Europa koja se inače postavlja kao zaštitnik demokratskih procesa u Europi, nikad nije ništa postavljala prema Rusiji, jer nije htjela prekinuti diplomaciju upravo zbog energetike i izvora koji dolaze, neovisno je li nafta i je li plin, ali jedna Hrvatska ta je bila u stanju 5 godina šutiti i potpuno ja bih rekao ugroziti izvore, pravce energetike iz Rusije, neovisno nafta, neovisno plin. I ovo je rezultat toga, neuspješne diplomacije, raskinutih ugovora, ja bih rekao neshvatljivih rješenja, sada uzmi ono što stoji pred nama, jer je ipak najskuplje kad nemamo energetiku, tada je najskuplja. A ovaj ugovor će bit onoliko dobar koliko mi uspijemo natjerati INA-u i PLINACRO da vlastite rezerve plina riješimo. I isto tako da budemo uspješni u LNG projektu. Koliko god on u ovom trenutku je manje interesantan za Europu. Ali mi možemo jednostavno ojačati dinamiku ulaganja i pregovaranja oko realizacije tog projekta. Tog trenutka uvjeti ovog ugovora će biti možda malo drukčiji nego što u ovom trenutku kad čitamo ugovor izgleda. To je razlog da osobno smatram da, trebamo biti bez energije, nema razvoja, nema budućnosti, Hrvatska na žalost nije imala kvalitetnu politiku, i zaista ovaj ugovor je neuspjeh hrvatske … [[Ne razumije se.]] i neuspjeh pregovora hrvatske Vlade sa Rusijom koji u zadnji trenutak ipak nešto spasio.
Hvala. I posljednja pojedinačna prijava, a opet imali smo repliku. Da, izvolite kolega Srb.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni kolega Linić je u svom izlaganju dosta govorio i o domaćim izvorima energije, ali kako to izgleda kod nas u realnom životu kada zapravo ista tvrtka u Hrvatskoj je glavni bi distributer, odnosno uvoznik plina iz Sovjetskog Saveza, iz Rusije pardon, proizvođač plina, a istovremeno ima i koncesije nad vlastitim nalazištima, pa i onim negativnim gdje se zapravo vrlo često pronađe geotermalne energije. U praksi se događa da čak i kada Vlada financira izgradnju određenih objekata, na samom geotermalnom izvoru, na upit investitora, pa čak i ministarstava hrvatskih prema INA-i kao koncesionaru, na postojećim geotermalnim izvorima ne dobiva se nikakav odgovor o mogućnosti korištenja postojećeg geotermalnog izvora. Dakle ne da se kaže nema kapaciteta, nema mogućnosti, nego se uopće ne dobiva odgovor. I to zbog toga što je INA zarađivala na uvozu plina ili na proizvodnji vlastitog nebitno, više nego što ima interesa u korištenju hrvatskih geotermalnih izvora. Sa stanovišta INA-e je to možda bilo i ekonomski opravdano, ali sa stanovišta hrvatske države neprihvatljivo. A danas kada više Hrvatska ne kontrolira INA-u, situacija je u Hrvatsku neusporedivo nepovoljnija. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Linić.
Zapamtimo sva rješenja su uvijek u rukama Vlade. Sve što se tiče rada INA-e, neovisno je li to plinsko polje, je li to naftno, je li to geotermalno, sve se radi temeljem koncesija. Koncesijski se ugovori mogu mijenjati. I onog trenutka kad je cijena nafte prešla 30 dolara, tog trenutka se i najneisplativija bušotina u Hrvatskoj morala eksploatirati, i takvi su trebali biti ugovori o koncesijama. Isto tako, zašto se ne oduzmu ugovori o geotermalnim nalazištima u Republici Hrvatskoj? Tko o tome odlučuje? Ne vlasnik INA-e, država, zna se tko daje koncesiju. Gospodo, sve je moguće, i vi možete natjerati svaku kompaniju u Hrvatskoj koja ima koncesijski ugovor da se ponaša sa, ja bih rekao pažnjom dobrog gospodarstvenika, da se brine jednostavno o našim nacionalnim bogatstvima. A to je i plin i nafta i ostalo. A ne da ostanu u zemljama zato što netko ocjenjuje da će samo 10 dolara zarađivati po toni ili po barelu. To je naš problem. I mi uvijek samo moramo pitati Hrvatsku vladu. Ali da bi to pitali moramo postaviti strategiju. Strategiju postavlja ovaj Hrvatski sabor. Ali mi smo našli rješenje, za nas, za našu budućnost samo atomske centrale, sve drugo nam ne treba. Tako smo odlučili prošlu godinu.
Na redu je za raspravu uvaženi kolega Zdenko Franić. Izvolite kolega.
Poštovana gospođo državna tajnice, poštovani gospodine potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege. Kada je premijerka Kosor zajedno sa gospodinom ministrom gospodarstva u ožujku bila u Moskvi i kada je ispregovaran ovaj ugovor Putin je prema izvještaju medija rekao "Došli ste u zadnji čas!" Dakle, ta rečenica i to izvještavanje medija sve govori. Da one zemlje koje nemaju svoju energiju i koje nemaju niti viziju kako do energije doći ne mogu postavljati uvjete nego moraju prihvatiti ono što im se nudi. Problem koji je nastao i koji mi, evo sada tijekom ove rasprave detektiramo, jest da zaista mi nemamo kvalitetnu energetsku strategiju koja bi se bazirala koliko je moguće na proizvodnji energije nego je to nabrajanje svega i svašta, lijepih želja. Ali činjenica jest da Vlada i Sabor nisu imali snage napraviti jedan važan iskorak i usvojiti energetski program koji bi nadilazio nekoliko mandata saborskih jer bi samo to bila garancija energetske suverenosti i samostalnosti i samosvojnosti RH. Energetski programi, energetske strategije se rade palijativno da se zadovolji biračko tijelo, ukus birača, a ne da se zaista riješe problemi. Štoviše i ovakva anemična energetska strategija koju smo usvojili 15.10., odnosno raspravili 15.10.2009. godine je na neki način u koliziji sa programom Vlade premijerke Kosor koji se većinom bazira na dobavnim pravcima energije, a ne i na proizvodnji energije unutar RH i stavljanje u funkciju svih raspoloživih kapaciteta. Stoga i ovaj ugovor koji jest takav kakav je, očito pisan na brzinu, pomalo i šlampav valja podržati jer naprosto boljega nemamo. Činjenica jest da se iz ovakvog ugovora mogu iščitati i određene ucjene partnera koji nam daje plin, dakle partnera koji nema energetske probleme. Tako da su izrijekom u ugovor ušle i evo ove situacije vezane i uz olakšice od ubrzavanje dobivanja olakšica od poreza što je zapravo kategorija suprotna tržišnom gospodarstvu jer u biti stavlja u nepovoljan položaj sve ostale gospodarske subjekte koji nisu u mogućnosti ubrzati dobivanje takvih olakšica kao recimo u slučaju ovog partnera, distributera ruskoga plina. Međutim, energija je nešto što nam je potrebno, nešto bez čega ne možemo. Dakle, najskuplja je energija koje nema. Činjenica jest također da u članku 6. je evo izrijekom ugovora, izrijekom rečeno da pravo na korištenje svih kapaciteta plinovoda pripada ruskom osnivaču ili pravnoj osobi koju je on ovlastio i sada mi to možemo tumačiti da je nama to irelevantno jer mi i tako i tako nemamo kapaciteta plina koje bi puštali tim plinovodom. Međutim, postavlja se pitanje zašto je onda ruska strana baš inzistirala na ovom izričaju da imaju pravo na korištenje svih kapaciteta kada je eto u članku 3. osnivački udjeli su 50/50? Zašto nije onda barem i nominalno stavljeno da pravo na 50% kapaciteta ima i hrvatska strana? Možda to i na koncu uvjetuje i situaciju da ruska strana želi naprosto snagom jačega preuzeti cjelokupnu distribuciju plina u RH. Možemo se samo uzdati u funkcioniranje regulatornih agencija i uređenog tržišta. Ali kao što rekoh samim ovim ugovorom se i pojedine tržišne kategorije stavljaju i van snage što je opet razumljivo s aspekta ruske strane jer oni imaju plin, mogu diktirati uvjete. Uostalom i rekli su, došli ste u posljednji čas pa onda je to vjerojatno bila i situacija uzmi ili ostavi. Ali prisjetimo se samo situacije sa iz rane jeseni, početka zime kada su godišnje prognoze Udruženja europskih plinskih operatera za Hrvatsku dale izuzetno pesimistične prognoze. I kažu da je Hrvatska kao jedna od 29 europskih zemalja će imati ponajveće probleme sa opskrbom plinom. Nadamo se da će potpisivanjem ovog ugovora takva opasnost barem za ovu godinu minuti i da će nas staviti u nešto povoljniji položaj. Dobra strana ugovora jest da je prilično otvoren za još dodatna pojašnjenja. I nadajmo se da će diplomacija i struka biti uspješna u pregovorima i da ćemo uspjeti ispregovarati nešto povoljnije uvjete u odnosu na ove prilično brutalne izričaje u pojedinim člancima, gdje je ruska strana zaista jasno i glasno i brutalno stavila do znanja tko je gazda. Ali zakon treba podržati jer boljega nemamo. Hvala.
Hvala lijepo. Kao predstavnik predlagatelja zaključno jer iscrpili smo sve prijave za raspravu državna tajnica Nataša Vujec. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi zastupnici. Zahvaljujem na diskusiji i prije svega uvodno zahvaljujem se svim uvaženim zastupnicima koji su podržali prihvaćanje ovog prijedloga i ovog zakona o objavi. Zahvaljujem se upravo iz razloga jer prihvaćanjem tog prijedloga oni su prihvatili i ujedno i zasigurno prepoznali glavne probleme s kojima smo mi danas suočeni u Hrvatskoj, a to je jedan od glavnih problema je nedostatak tržišta. Mi nemamo razvijeno tržište plina, mi nemamo razvijeno tržište električne energije. Druga tržišta recimo što se tiče energenata su se počela razvijati. Ipak se tu javlja neka konkurencija u nafti. Pored INA-e imamo još 5 distributera u ukapljenom plinu evo sada se isto javila konkurencija INA-i, nemamo više problem postoji i Crodux. To je uvjet i temelj osnovnih postavki liberalizacije tržišta i osnovnih postavki direktiva Europske unije. A mi te direktive ukoliko želimo ući u Europsku uniju, ukoliko želimo poštivati sve ono što smo potpisali sa zatvaranjem poglavlja 15 mi to moramo početi primjenjivati i implementirati. Kada kažem da ovaj plinovod omogućava razvoj tržišta isto možda djeluje čudno, možda djeluje smiješno, jer ruski plin uvozimo još od '78. godine a sada nam predstavlja nekakvu alternativu. Da, predstavlja nam alternativu jer se tržište u Hrvatskoj što se tiče energije i energetska politika u Hrvatskoj promijenila u zadnjih 10 godina, promijenila se počecima privatizacije energetskih kompanija, a mijenjat će se još više i daleko jače u sljedećih 10 godina. I u tom razdoblju najvažnija stvar za nas je da uđemo i da postanemo dio globalnih i regionalnih energetskih projekata i da prestanemo biti zatvoreni u naše granice što se tiče mogućnosti dobave prije svega prirodnog plina, a nakon toga vezano i za razvoj električne energije samo su malo drugačiji razlozi u svemu tome vezano za razvoj tržišta. Znači glavna postavka i trećeg paketa energetskih direktiva je diverzifikacija izvora dobave i izgradnja interkonektora i povezivanja plinovoda koji povezuju transportne plinske mreže susjednih zemalja. Ovaj projekt južni tok je za nas i jedan interkonektor, ujedno i jedan novi izvor dobave, ujedno i deverzifikacija izvora odnosno smjera dobave, ne samo izvora, nego smjera dobave. Iz tog razloga također moram reći da ovaj ugovor koji je ocijenjen kao preopćenit, naravno da djeluje s jedne pozicije da ta preopćenitost i nedefiniranost svih detalja, predstavlja jednu veliku manu ugovora. Apsolutno s druge strane ta mana nije mana, ta mana je nama prednost. Jer mi smo imali mogućnost potpisati jedan vrlo striktan i ograničen ugovor u kojem je čak bilo ponuđeno da potpišemo i trasu i količine i apsolutno sve unaprijed definiramo. I u tom slučaju opet bih se ja nalazila u istoj situaciji pred vama i morala bih objašnjavati, a tada bi morala priznati da je to ustvari mana. Jer to što smo potpisali mora ostati tako i može se jedino na taj način izvesti. U ovoj situaciji potpisano je da će se napraviti studija, ali ne studija utjecaja na okoliš kako je napomenuo gospodin Beus Richembergh nego studija izvedivosti, izvodljivosti. Nekada se to zvala studija podobnosti. Znači studija koja će odrediti koji je najisplativiji i pravac ulaska i kapacitet i eventualno mogućnost povezivanja tog novog plinovoda s postojećim sustavom, a ujedno i da li postoji mogućnosti i opcija izlaska s tog plinovoda. Znači da li postoji mogućnost da taj plinovod bude u budućnosti i tranzitni ili samo kako se to po našoj regulativi zove transportni, odnosno dobavni za kupce u Hrvatskoj. Znači apsolutno je sve otvoreno i sve to predstavlja predmet jedne studije koja će na tržišnim ekonomskim principima definirati ono što je najbolje za nas, a ujedno i za partnera Gazproma. Nadalje, mi se sa tim plinovodom i sa ulaskom u taj projekt priključujemo jednoj grupaciji zemalja koje imaju ugovore pojedinačne s Gazpromom i projekt Južni tok ako se ikada ostvari, on će biti bitno drugačije realiziran i on je drugačije koncipiran recimo od projekta Nabucco. Jer taj projekt podrazumijeva jednog velikog proizvođača plina, najvećeg dobavljača plina za Europu koji potpisuje ugovore sa svakom pojedinom državom gdje se gradi taj plinovod, a da ti ugovori međusobno nisu u interakciji, odnosno ugovor koji je potpisan s nama nema nikakve interakcije s ugovorom koji je potpisan u Srbiji, Mađarskoj ili Austriji i obrnuto. Znači, "Gasprom" je taj koji ima plin i koji ga želi prodavati na našem tržištu i to je jedan od razloga zašto je i čitav kapacitet plinovoda, što je bila primjedba i napomena i komentar mnogih vas zastupnika koji ste participirali u raspravi je i razlog zašto on ima čitav kapacitet jer "Plinacro" ili neki dobavljač na Hrvatsku nema plin koji bi stavio u taj plinovod i nekome ga otpremio. Prema tome, "Gasprom" osigurava količine i osigurava mogućnost da plinovod bude 100% napunjen i da se na taj način ostvari i maksimalan poslovni rezultat za tvrtku koja participira u tom projektu, a to je "Plinacro", a rezultat te investicije je ustvari transportna tarifa koju će plaćati svaki kupac tog plina. To je ukratko, generalno o toj strategiji razvoja tog plinovoda. Ja tu ne bi puno napominjala, ali također bi samo htjela da taj projekt južni tok dal će se on dogoditi i kada će se dogoditi to je stvar jedne budućnosti. Također projekt Nabucco koji nikad nije bio ni zamišljen niti smo mi bili pozvani niti Hrvatska država niti Vlada može participirat u tom projektu. Prema tome, u taj projekt mi se nismo niti mogli uključit. Mogla se eventualno neka energetska tvrtka naša uključiti u taj projekt poput RV-a koji se uključio, ali nije se niti on bezveze uključio. On se uključio zato što je vlasnik energetskih tvrtki u Rumunjskoj, zato se on uključio. No, sudbina svih tih projekata priprema se godinama, osobito zadnjih 20 godina svi energetski projekti u svijetu se pripremaju pa čak gotovo i jedno desetljeće. Postoji samo jedna država gdje se energetski projekti danas u svijetu od trenutka donošenja odluke do početka realizacije mogu odviti u jednoj godini, to je Kina. U svim drugim državama realizacija takvih projekata mora trajati barem 5 do 10, a najčešće i 15 godina, ovisi naravno o svim mogućim energetskim kretanja, a također i o strateškim opredjeljenjima tvrtki koje sudjeluju u tim projektima. Tako da naše sudjelovanje i sudjelovanje "Plinacro"-a u južnom toku ne predstavlja nikakvu prepreku za ostvarenje projekta izgradnje terminala LNG, za kojeg također mislim da je neophodan i nadam se da će se stvoriti svi preduvjeti da se s tim projektom krene u bržu realizaciju. Evo, to je ukratko sve što sam htjela reći osim dvije vrlo kratke napomene vezano za članak 9. Znači, članak 9. možda je nespretno formuliran u hrvatskom dijelu, ali on ne predstavlja apsolutno ništa drugo nego ono što je i danas uobičajena praksa pri izgradnji ili distributivne niskotlačne mreže ili recimo magistralnog plinovoda kojeg gradi "Plinacro". Znači, dio zemljišta za trasu koja se odredi, a u pravilu se određuje trasa koja je najpogodnija i na koja je moguće realizirati ili otkup zemljišta ili upisivanje prava služnosti će se izdvojiti za potrebe izgradnje tog plinovoda i na isti način se realizirala kompletna transportna mreža u Hrvatskoj. Prema tome, to ne bih izdvajala iz neke uobičajene normalne prakse. U članku 10. također djeluje nespretna formulacija, osobito kada je čitamo na hrvatskom jeziku i sve te formulacije iskreno rečeno bi se puno ljepše napisale da su one pisane i da je ugovor pisan na hrvatskom jeziku. Ugovor je teoretski na engleskom jeziku je onaj koji je pravovažeći, a onda je preveden na hrvatski jezik tako da predstavlja jedan kompromis prijevoda i sa ruskog i sa engleskog jezika. No, taj članak 10. i onaj dio koji se odnosi na ubrzano vraćanje poreza na dodanu vrijednost ustvari opet predstavlja jednu uobičajenu praksu gdje se porez na dodanu vrijednost vraća investitoru dok po toj investiciji ne počne ostvarivati prihod, dok na tome ne počne zarađivati. Tako su mene naučili, objasnili iz Ministarstva financija. Ja ne bi o tome sada detaljizirati, ali je u tom članku navedeno da je to sve sukladno važećoj zakonskoj regulativi. Prema tome, u tom dijelu mi ne odstupamo od propisa koji su logični i normalni za provedbu. Hvala vam lijepa. Ja bih s time završila. Možda bih još mogla nešto komentirati, ali zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepo državnoj tajnici. Ovime i zaključujem ovu točku. Glasovat ćemo kada budu za to ispunjeni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnju na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 558. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vade Republike Hrvatske i Vlade Ruske Federacije o suradnju na izgradnji i korištenju plinovoda na državnom području Republike Hrvatske. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 100 glasova za, 4 suzdržana i ništa protiv.
I prelazimo sada na 6. točku. To je - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanitarnoj inspekciji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 550 Predlagatelj izmjena i dopuna zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da ovaj zakonski prijedlog raspravimo u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvještaj sa sjednice odbora smo primili. Želi li predstavnik predlagatelja uvodno uzeti riječ? Želi. Doktor Ante Zvonimir Golem, državni tajnik. Izvolite, doktore.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Uvažene dame i gospodo. Evo pred vama se nalazi prijedlog izmjena i dopuna Zakona o sanitarnoj inspekciji. Naime, kako to već i biva, nakon što je 2008. godine u rujnu donesen Zakon o sanitarnoj inspekciji pristupilo se provedbi zakona, ali isto tako i praćenju provedbe. U radu sanitarne inspekcije u Republici Hrvatskoj u proteklih godinu i nešto dana uočeni su određeni, godinu i pol skoro dana, uočeni su određeni nedostaci te se pristupilo izradi izmjena i dopuna kako bi sanitarna inspekcija mogla ispuniti svoju svrhu. Ono što vam u ovom prijedlogu zakona možemo istaknuti posebno dakle osim i onog itekako bitnog i načelnog da se Zakon o sanitarnoj inspekciji odnosi na zaštitu javno-zdravstvenog interesa. Isto tako, potrebno je reći da su izmjene koje se nalaze pred vama će u svakom slučaju u području uzorkovanje i dokaznog dijela sanitarnog inspektora omogućiti kvalitetnije procesuiranje određenih, dakle ne samo prekršitelja već i onih koji svojim ne cjelokupnom djelatnošću već određenim dijelovima krše zakon. U navedenom prijedlogu, dakle predlaže se Hrvatskom saboru da izmjenom i dopunom uredi pitanje uzorkovanja gdje se foto dokumentacija omogućava foto dokumentacija kao dokaz nepravilnosti uočene sa strane sanitarnog inspektora. Dalje, da se u dijelu gdje sanitarni inspektor po službenoj dužnosti vodi postupak, ukoliko se postupak vodi po zahtjevu stranke, a nema osnova za službeno vođenje postupka da tada stranka kao takva financira na neki način daljnji postupak, dakle sanitarnog inspektora, te da se pooštre mjere, a to su mjere kada se kod opetovanih prekršitelja za isti prekršaj mogu izreći i jače mjere. To znači da u slučaju prvog prekršaja se to obavljanje djelatnosti u određenom dijelu, dakle da li se radi o opremi, da li se radi o prostoru može zabraniti na rok od osam do trideset dana a ukoliko se to opetovano ponavlja može ići i do šest mjeseci. Isto tako, evo mogu reći sad u uvodnoj riječi primili smo i zaključak, prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona kluba SDP-a gdje moramo navesti da navedeni zaključak ne bi prihvaćali iz dva razloga. Prvo, što smo i tražili hitno čitanje radi primjene postupaka navedenih u ovom zakonu iz razloga što smatramo pogotovo sad pred turističku sezonu kako bi morali osnažiti postupanje sanitarnih inspektora. I drugo što Zakon o sanitarnoj inspekciji nije u koliziji sa Zakonom o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, jer u članku 80. stavku 1. zakona se navodi da u prvom stupnju inspekcijski nadzor provodi Državni zavod za radiološku i nuklearnu sigurnost. Međutim, isto tako se u stavku 2. navodi da u drugom stupnju to provodi sanitarna inspekcija. U stavku 3. da isto tako granična sanitarna inspekcija u suradnji sa inspekcijom Državnog zavoda za radiološku i nuklearnu sigurnost provodi nadzor nad uvozom, provozom i izvozom izvora. Tako da smatramo da nema osnova da bi se u tom dijelu mijenjao Zakon o sanitarnoj inspekciji već se može sukladno i jednom i drugom zakonu provoditi inspekcijski nadzor. Hvala lijepo.
Hvala lijepo državnom tajniku. Žele li u ime odbora izvjestitelji uzeti riječ? Da. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb doktor Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Odbor za zdravstvo raspravio je kao matično radno tijelo sukladno članku 76.a Poslovnika Hrvatskog sabora uvodno obrazloženje dao je predstavnik predlagatelja i u njemu je objasnio da se predloženim izmjenama i dopunama zakona uređuju da sanitarna inspekcija poslove inspekcijskog nadzora obavlja nad provedbom zakona i drugih propisa kojima se uređuje zaštita zdravlja građana, te na području zaštite javnog zdravstvenog interesa kao dodatak dosadašnjem tekstu istoga članka. Predloženim zakonom se uređuje da se pod poslovnim prostorijama razumijevaju i stambene prostorije prijavljene kao poslovni prostor kao i prijevozna sredstva i slično u kojima se nadzirana pravna i fizička osoba nađe da obavlja odobrenu djelatnost. Također se ovlašćuju sanitarni inspektori da u okviru svih drugih zakonom propisanih ovlasti i mjera mogu zabraniti uporabu radnih i pomoćnih prostorija u trajanju od šest mjeseci ukoliko bi se istovjetni nedostaci opetovano utvrdili. Članovi odbora smatraju da sa ovim izmjenama sanitarna inspekcija učvršćuje svoj položaj stožerne institucije očuvanja zdravlja. U svom dosadašnjem radu sanitarna inspekcija je pokazala dobru organiziranost i učinkovitost, a predložene izmjene takav će njezin rad dodatno unaprijediti. Nakon rasprave članovi odbora su jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanitarnoj inspekciji u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepo. Otvaram sada raspravu. Najprije po klubovima. U ime kluba HDZ-a, kolega zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, tajniče, kolegice i kolege. Aktualni Zakon o sanitarnoj inspekciji stupio je na snagu 1. siječnja 2009. godine. Zbog čega sada promjene i dopune? Naime, predloženim izmjenama i dopunama važećeg zakona uređuje se da sanitarna inspekcija obavlja poslove inspekcijskog nadzora nad provedbom zakona i drugih propisa kojima se uređuje zaštita zdravlja ljudi i na području javno zravstvenog interesa kao što je rekao profesor Hebrang. Ja ću istaknuti sad dva članka koja su bitna i srž ovog zakona. Članak 2. O čemu on govori. Znači, sanitarna inspekcija obavlja poslove inspekcijskog nadzora nad provedbom zakona i drugih propisa kojima se utvrđuje zaštita zdravlja ljudi i to na ovim područjima. Prvo na sprječavanju i suzbijanju zaraznih bolesti, zatim kod proizvodnje i stavljanje na tržište hrane uključujući i genetski modificiranu hranu i novu hranu, te genetski modificirane organizme. Nadalje, kod proizvodnje i stavljanja na tržište predmeta opće uporabe, zatim proizvodnje, stavljanja na tržište i uporabu opasnih kemikalija, zatim stavljanje na tržište i uporabu biocidnih pripravaka, ... [[Govornik se ne razumije.]] od zaštite od buke i zaštite od ionizirajućeg i neionizirajućeg zračenja. Inspekcijski nadzor iz stavka 1. ovog članka obavlja se nad građevinama, postrojenjima, prostorom, prostorijama i uređajima, opremom na području zdravstva, odgoja, obrazovanja, socijalne skrbi, ugostiteljstva, turizma, obrta i usluga, športa i rekreacije i prometa, te na ostalim javnim mjestima. Zakonskim prijedlogom također se preciziraju prava i obveze i ovlasti sanitarnog inspektora. Naime, u cilju zaštite javno-zdravstvenog interesa uređuje se da je u provedbi inspekcijskog nadzora inspektor ovlašten nadziranoj pravnoj ili fizičkoj osobi usmenim rješenjem zabraniti uporabu radnih i pomoćnih prostorija, odnosno prostora, postrojenja, uređaja, pribora i opreme za obavljanje djelatnosti u trajanju od 8 do 30 dana ako su nedostaci utvrđeni prvi put, odnosno u trajanju 30 dana do 6 mjeseci, ako su istovjetni nedostaci utvrđeni drugi i svaki sljedeći put računajući od dana donošenja prvog usmenog rješenja. Predloženim rješenjem daje se osnova za učinkovito postupanje sanitarnih inspektora, a sve u svrhu dosljedne primjene propisa čijom se provedbom osigurava zaštita života i zdravlja ljudi. I sad sam rekao, spomenut ću još jedan članak, to je 31., u provedbi inspekcijskog nadzora nad djelatnostima za koji je zakonom propisanom da se upisuje u upisnik ministarstva ili da se za obavljanje istih, prethodno mora pribaviti rješenje ministarstva, inspektor je ovlašten nadziranoj pravnoj ili fizičkoj osobi dok ne otkloni nedostatke usmenim rješenjem privremeno zabraniti obavljanje te djelatnosti i odmah pristupiti izvršenju rješenja i to sukladno odredbi članka 33. stavka 1. ovog zakona, bez donošenja posebnog akta o dozvoli izvršenja rješenja u sljedećim slučajevima. Prvo ako se djelatnost obavlja bez upisa u propisani upisnik ministarstva i drugo ako se djelatnost obavlja bez rješenja ministra. Na zahtjev stranke pisan je otpravak izrečenog usmenog rješenja, izriče se u roku od osam dana od dana donošenja usmenog rješenja. Hrvatska demokratska zajednica će podržati prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanitarnoj inspekciji s konačnim prijedlogom zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega. U ime kluba SDP-a uvodno za raspravu se prijavio kolega zastupnik Zdenko Franić. Izvolite kolega Franić.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, štovane kolegice i kolege. Evo 19. rujna 2008. godine smo raspravili Zakon o sanitarnoj inspekciji i sada nakon nepunih godinu i pol dana poslije toga opet raspravljamo o izmjenama i dopunama tog zakona, čuli smo objašnjenje državnog tajnika da je to, da je žurba, razlog žurbe jest približavanje turističke sezone, ali pitanje se postavlja zašto nismo to učinili daleko ranije kad se već uvidio prijevid da u ovaj zakon koji je donesen 2008. godine nije uključeno i područje zaštite javnozdravstvenog interesa kao djelokruga rada sanitarne inspekcije. Doktrina javnog zdravstva je vjerojatno najspektakularniji izvozni proizvod Republike Hrvatske svih vremena, po njemu se ravna više od pola pučanstva zemaljske kugle, poznato je da je naš akademik doktor Andrija Štampar bio i suosnivač Svjetske zdravstvene organizacije, pisac i njezinog statuta, prema tome javno zdravstvo nije neka novina u Republici Hrvatskoj i mogla se daleko ranije i bolje provesti i implementirati u naše zakonodavstvo, pa i u ovaj Zakon o sanitarnoj inspekciji. Međutim evo mi po nekakvim utabanim pravilima radije donosimo izmjene i dopune raznoraznih zakona, kako bismo ispravili ovu legislativu koju donosimo po tekućoj traci. Zašto nismo onda u ove izmjene primjerice također stavili i ovaj aspekt, javnozdravstveni aspekt koji se odnosi na potrebu da turistički ili ugostiteljski objekti imaju HASAP, to je jedina norma koju je obavezno imati, nije se po njoj obavezno certificirati, međutim kada sanitarni inspektori dođu u kontrolu, onda djelatnici, turistički djelatnici, ugostiteljski djelatnici moraju precizno odgovoriti na određena pitanja, kako bi dokazali da imaju sustav upravljanja po HASAP-u i da se njega pridržavaju. Međutim postavlja se pitanje tko je educirao sanitarne inspektore, i tko je njih certificirao da ispituju sukladnost prema HASAP normi? Zašto i to nismo uključili u ovaj zakon kada ga već poboljšavamo zbog zaštite javnozdravstvenog interesa. Ja pozdravljam ove segmente koji se odnose na pomoć pri uzrokovanju i procesuiranju itd. Sam zakon, sam ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona nije nešto što ne bi trebao prihvatiti, ali kada ga već donosimo onda bismo, onda je trebalo to i malo bolje promisliti, kako bi se napravile sveobuhvatnije promjene, ako je već se uvidjelo da ovaj zakon koji smo donijeli u rujnu 2008. godine je imao određene nedostatke. Tako smo također donijeli i u ožujku ove godine i Zakon o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti, prema kojem smo prihvatili da novonastalo tijelo Državni zavod za radiološku i nuklearnu sigurnost ima prvostupanjsku inspekciju koja se odnosi na radioaktivne materijale i ionizirajuće zračenje, dok Ministarstvo zdravstva provodi upravni nadzor u drugom stupnju. Takvo rješenje je uostalom i sukladno činjenici da je nezavisnost Državnog zavoda za zaštitu od zračenja i Državnog zavoda za nuklearnu sigurnost, koji su u tom trenutku postojali, a kasnije … [[Ne razumije se.]] u jedan u jedan jedini zavod su ispregovarana njihova neovisnost od državnih organa što uključuje dakle i inspekciju, kako je to zacrtano u pregovaračkom poglavlju 15. Energetika. I upravo ta nezavisnost je bila jedno od mjerila za zatvaranje ovog poglavlja. Svejedno pojedini izričaji koji ostaju vrijediti u Zakonu o sanitarnoj inspekciji su ako ne u koliziji krajnje dvosmisleni u odnosu na izričaje koji se predlažu, odnosno koje smo usvojili u Zakonu o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti i smatram da je ova rasprava o izmjenama i dopunama zakona dobrodošla da se te situacije isprave. Eventualne nejasnoće otklone, pojasne, uvjetuju i da se točno precizira tko je odgovoran u kojem slučaju. Jer u stavku 4. članka 80. Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti kaže da nadzor ovoga provodi Državni zavod za radiološku i nuklearnu sigurnost u suradnji sa sanitarnom inspekcijom Ministarstva zdravstva, dok je izričaj u Zakonu o sanitarnoj inspekciji da sanitarni inspektor provodi taj nadzor bez spominjanja ikakvog Državnog zavoda za radiološku i nuklearnu sigurnost. Takvim nepreciznostima stvara se pravna nesigurnost, mogućnost manipulacija, dvojakih tumačenja. Dakle, upravo suprotno u odnosu na ono što mi želimo postići sa donošenjem zakonskih rješenja. Ako ne želite, gospodine državni tajniče, da zakon ide u drugo čitanje onda ga, vi to imate pravo, naprosto amandmanski popravite da precizirate te izričaje koji nisu najbolje sada sukladni. To ima vremena još do kraja ove sjednice, bilo da je glasovanje o zakonu sad u petak ili u slijedeći petak jer smatram da bi to bila vrlo, vrlo dobrodošla, a zapravo minimalna intervencija koja bi samo pokazala i dobru volju vašega ministarstva koje je uostalom predlagač oba zakona. I ovoga o izmjenama i dopunama Zakona o sanitarnoj inspekciji kao što je uostalom bilo i predlagač Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. A time bi bogami i RH, Vlada i Sabor pokazala i da ozbiljno poštuje već ispregovarana i zatvorena poglavlja kako ne bi došli u situaciju da zbog dvojbenih izričaja možda se postavi pitanje ponovnog otvaranja poglavlja zbog toga što neka mjerila koja su pozitivno ocijenjena se dovedu u pitanje. Svojevremeno je i sam generalni direktor Međunarodne Agencije za atomsku energiju, njegova ekscelencija Mohamed el Baradei Hrvatskoj delegaciji na zasjedanju generalne skupštine međunarodne agencije postavio upravo pitanje nezavisnosti regulatornog i upravnog tijela koja se bave zaštitom od zračenja zbog toga što položaj inspekcije nije bio riješen onako kako je to nalagala međunarodna praksa i praksa Međunarodne Agencije za atomsku energiju. I štovani gospodine državni tajniče evo apeliram na vas da minimalnim intervencijama amandmanski ispravite sve moguće prijepore i zaista doprinesete da ovaj dobrodošli zakon jer javno-zdravstveni interes jest jedan od najjačih interesa što se tiče zaštite pučanstva bude još bolji. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I sada u ime kluba HNS-a i HSU-a uvaženi kolega zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Klub HNS-a i HSU-a će prihvatiti ovaj prijedlog i podržati prijedlog izmjena i dopuna zakona, međutim htjeli bismo iskoristiti priliku baš kao što sam to učinio i na Odboru za zdravstvu, ukazati na jednu nepreciznost koja može biti u praksi vrlo, vrlo nezgodna. Naime, u članku 4. ovog konačnog prijedloga zakona koji tangira izmjenu članka 23., odnosno njegovu dopunu izričajem da se smatra da nadzirana pravna ili fizička osoba nije omogućila obavljanje nadzora iz stavka 1. ovoga članka ako u trenutku nadzora nije prisutna osoba određena za zastupanje od strane nadzirane pravne ili fizičke osobe. Dakle, ukoliko se ovo bude dosljedno i doslovno provodilo imat ćemo velikih problema. Naime, postoje 3, možemo reći uz jedan lex specialis i 4 zakona, kojima se definira tko su osobe zadužene za zastupanje, odnosno ovlaštene za zastupanje u pravnim osobama. Prije svega radi se o Zakonu o trgovačkim društvima, radi se o Zakonu o ustanovama i radi se o Zakonu o udrugama, jer to su pravne osobe koje tangira ovaj zakon jer to su osobe koje se mogu baviti takvim djelatnostima u kojima je nužna ili poželjna sanitarna inspekcija. Ti zakoni eksplicite navode tko su osobe zadužene za zastupanje i predstavljanje. To su samo one osobe koje se upisuju u registre. Da li se radi kod trgovačkih društava o registru trgovačkih društava, da li se radi o registru udruga kod udruga ili se radi o registru ustanova kod ustanova. U svakome slučaju to je odgovorna osoba čije je ime i prezime uneseno u registar. Ta odgovorna osoba ne može prenositi svoje pravo zastupanja na nikoga bez odluke nadležnoga tijela pravne osobe u konkretnom slučaju ili skupštine ili nadzornog odbora tvrtke ili upravnog vijeća ustanove ili izvršnog ili upravnog odbora udruge. Jedino što se može kao zastupanje i to po posebnome zakonu ustupiti to je zastupanje u pravnom prometu kada se ovlašćuje odvjetnik. Dakle, u tome smislu predložili smo da se ovaj izričaj precizira i da se govori o odgovornoj osobi. Jer jedna osoba je osoba za zastupanje u poslovnom sustavu koji npr. ima 15 različitih izdvojenih pogona u kojima postoje dijelovi koji su podložni sanitarnoj inspekciji. Recimo da to mogu biti kafići, da to mogu biti restorani, da to mogu biti ne znam catering kuhinje, da to mogu biti bilo koji drugi oblici zatvorenog tipa kada se radi recimo o objektima ili javnim kuhinjama Crvenoga križa, kada se radio o ljetovalištima za djecu itd. Dakle, u tom slučaju govorimo o odgovornoj osobi koja može biti natkonobar, koja može biti glavni kuhar, koja može biti voditelj ispostave odnosno voditelj određene poslovne jedinice. Ovakav izričaj kazuje da ukoliko direktor, odnosno član uprave trgovačkog društva, ukoliko ravnatelj ustanove ili ukoliko nije predsjednik udruge nazočan pri sanitarnoj inspekciji to znači da ta pravna osoba nije omogućila obavljanje nadzora. U konačnici može se dogoditi da je osoba o kojoj se radi jednostavno na službenom putu, da fizički nije prisutna. Međutim ukoliko odgovorna osoba u samom pogonu o kojemu se radi jest prisutna onda ne vidimo nikakvog razloga da se taj izričaj ne popravi i ne stavi ili da se zamijeni osoba određena za zastupanje izričajem odgovorna osoba ili da se doda uz osobu određenu za zastupanje ili odgovorna osoba. I time bismo zapravo riješili sve, jer u protivnome teško biste dokazali održivost ovakve odredbe jer vam je pogotovo u velikim hotelskim poduzećima, u restoranskim lancima nemoguće praktički osigurati nazočnost osobe zadužene za zastupanje. Ako je ikako moguće mi vam predlažemo da taj izričaj do samog usvajanja korigirate. Mislim da izričaj kojega predlažemo potpuno pogađa smisao onoga što ste htjeli, jer ste u tom smislu i dali obrazloženje na samom Odboru za zdravstvo i ne vidimo razloga da se ta promjena ne bi izvršila. Dakle, uz tu jednu napomenu i prijedlog nama je ovaj prijedlog prihvatljiv. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Iscrpili smo prijavu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Pa evo i ova izmjena zakona nastoji unaprijediti rad sanitarne inspekcije jedne od nadzornih službi sa najdužom poviješću unutar države čija je zapravo bit prevencija eventualnih ugroza. Ja ne mogu reći da imam nekakvih zamjerki na ove izmjene zakona, osim ovog preciznijeg definiranja osoba za zastupanje što su govorili kolege, što smo raspravljali i na Odboru za zdravstvo i što je sada kolega iz HNS-a govorio. Dobro je što sada u zakonu izrijekom stoji da inspekcija obavlja nadzor na području zaštite javno-zdravstvenog interesa, te što mogu fotografijom dokumentirati stanje što je držim dobro radi eventualnih tužbi protiv inspektora. Međutim ono što može biti sporno, a što je bilo i prije ovih izmjena, a sada još više radi povećanja obima rada sanitarnih inspektora, to je zapravo količina raznovrsnosti poslova koje obavlja sanitarni inspektor. Mišljenja sam da bi se trebali sanitarni inspektori ako je to ikako moguće doeducirati odnosno specijalizirati za neko područje npr. zdravstvenu ispravnost hrane. Evo u mojoj županiji Dubrovačko-neretvanskoj županiji to je gro posla, radi naravno turizma, jer vi znate da imamo tijekom sezone i povećanje građana i povećanje zapravo za 80%. Tako da se i u tom pogledu doeduciraju. Naravno oni bi i dalje mogli raditi druge poslove. Što se tiče rada inspekcije na terenu, ja bih rekla par riječi o onim lošim stranama za koje nisu krivi sanitarni inspektori koji obavljaju dobro svoj posao. Pa tako npr. na Korčuli sanitarna inspekcija po mojim saznanjima nema ni službeno vozilo, ako ga sada u zadnje vrijeme nisu dobili, već se mora voziti vlastitim vozilom a plaćeno im je manji broj kilometara koji tijekom svoga rada prelaze. Mislim da je to nekako 30 km, međutim to ne zadovoljava potrebe jer je otok velik i naravno teren kojeg pokrivaju velik. Nadalje, u Dubrovniku inspekcija je tek nedavno dobila internet i to uz pomoć Zavoda za javno zdravstvo. Što mislimo o tome? Inspekcija ne bi imala internet u 21. stoljeću. Isto tako problem službenih mobitela. Recimo lani se nije moglo tijekom vikenda dobiti sanitarnog inspektora bez obzira što bi se dogodilo. I još nešto, broj osoba koje rade u sanitarnoj inspekciji, nažalost trenutno radi samo 4 inspektora. Bilo ih je 6, trenutno radi samo 4 inspektora. Podržavam kvalitetno procesuiranje kršenja zakona što je u ovim izmjenama navedeno, međutim ostaje problematika koju sam izrekla što se tiče terena, a to je nedovoljna mogućnost usavršavanja, nedostatak opreme, nedostatak financija. I ja se nadam da će se u daljnjem radu sigurno još raditi na unapređenju sanitarne inspekcije odnosno rada sanitarnih inspektora, jer znamo naravno kakvu važnost imaju. Hvala lijepa.
Hvala lijepo uvaženoj zastupnici. Više prijava za raspravu nema. Zaključno, uvaženi tajnik doktor Golem. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Dužan sam dati nekoliko odgovora. Evo ponovo sam pregledao još jedanputa, da tu ne bi bilo, u članku 11. Zakona o sanitarnoj inspekciji, znači originalnog zakona, navodi se koje djelo u području radiološke i nuklearne sigurnosti, koje djelo sanitarnog inspektora, ne govori se o tome jel prvi i drugi stupanj. I usklađenost tog zakona sa Zakonom o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti tu ne predstavlja nikakvo pitanje i nikakav upit jer će sukladno svim stavkama u članku 11. tog zakona sanitarni inspektori obavljat onoliki dio ovlasti po tom zakonu i u okviru Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti koliko imaju. Znači, zna se da oni rade u drugom stupnju što se tiče kao sanitarni inspektori u državi, zna se da rade u prvom stupnju što se tiče granične sanitarne inspekcije, prema tome to nije sporno. Ja ću podsjetit, obadva zakona su usklađena sa direktivama Europske unije i nije bilo prigovora u tom dijelu niti kad se zatvaralo poglavlje 15. Što se druge stvari tiče treba reći, dakle u članku 4. ovoga prijedloga zakona mi kažemo osoba određena za stupanj od strane nadzirane pravne ili fizičke osobe. To znači mi ne ulazimo, mi ne govorimo da mora biti prisutna odgovorna osoba u pravnoj osobi, mi ne govorimo da to treba biti čak i posebno ovlaštena osoba jer nije ovlaštena osoba ona koja je po Zakonu o trgovačkim društvima nego odgovorna osoba u pravnoj osobi, a ovlaštena osoba je osoba koja primi ovlaštenje. Na kraju krajeva i ja nosim ovlaštenje za nešto u okviru Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. Ali mi smo rekli da je to određena osoba za zastupanje od strane upravno-pravne ili fizičke osobe, dakle sukladno i onoj raspravi što smo imali na odboru. Mi kažemo jasno i glasno da ukoliko odgovorna osoba u pravnoj osobi ne odredi osobu za zastupanje u dijelu kad se provodi inspekcijski nadzor sukladno članku ovog zakona smatram ćemo da nije omogućila obavljanje nadzora. Praktički istovjećujemo kao da je osoba zaključala prostor i nije dozvolila inspektorima pristup. O tome se radi. Dakle, to je taj sustav jer smo imali situaciju pokušaj izbjegavanja inspekcijskog nadzora ne jedan nego više napuštanjem prostora i na strane prekršajnim sudovima, to javno ovdje kažem. Takve procese nismo mogli procesuirati jer nije bilo ovakve odredbe u ovom trenutku. Ova odredba znači da se neće moći procesuirati za prekršaj koji je počinjen, ali će se moći procesuirati po onom drugom dijelu, a to je za onemogućavanje izvršenje inspekcijskog nadzora. Zato smatramo da je ova formulacija kao takva dobra. I posebno bi napomenuo i zahvaljujem se i na ovim upozorenjima ovdje, točno je da sanitarna inspekcija u Republici Hrvatskoj radi itekako kvalitetno, da radi u uvjetima koji su mogući. Mi smo imali, iskoristili smo i predpristupne fondove, treba reći i CARDS 2003 i CARDA 2004. To su fondovi jačanja sanitarne inspekcije gdje se išlo upravo u edukativno jačanje, što znači da se pružila kvaliteta edukacije i na HASAP programu, ali i na drugim programima, da se ide prema specijalizacijama sanitarnih inspektora specijaliziranim da se poslom radi oni koji se bave GMO, oni koji se bave radiološkim dijelom, oni koji se bave drugim dijelom sanitarne inspekcije i isto tako da su iz tih sredstava nabavljena određena tehnička pomagala, dakle uključujući i informatičku tehnologiju i sve ostalo. Tako da to je u daljnjem razvoju i jasno da to nije u potpunosti gotovo i ja vjerujem da kada bude gotovo da će takva situacija na terenu biti puno bolja. Svjesni situacije u kojoj se nalazimo, smatramo i zahvaljujemo s ovoga mjesta svim sanitarnim inspektorima jer stvarno treba reći u Republici Hrvatskoj sa područja dakle zaštita zdravlja i onoga što sanitarni inspektori kontroliraju mi do danas ne bilježimo niti jedan veći eksces, niti jedan veći problem. Mislim da je to isključivo njihovom radu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti kao i ostale točke. Blizu je 7 pa ćemo završiti s današnjim radom. Nastavljamo sutra uobičajeno u 9,30 a počinjemo s točkom 7. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o azilu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanitarnoj inspekciji, hitni postupak, P.Z. broj 550. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Klub zastupnika SDP-a predložio je Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: 1. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanitarnoj inspekciji, P.Z. broj 550 upućuje se u drugo čitanje. 2. Sve primjedbe i prijedloge iz rasprave uputit će se predlagatelju da ih uzme u obzir pri izradi teksta konačnog prijedloga zakona. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja nije prihvatio ovaj prijedlog zaključka. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka Kluba zastupnika SDP-a. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zaključaka nije prihvaćen. Za je glasovalo 41, ništa suzdržano i 70 protiv. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sanitarnoj inspekciji. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 86 glasova za, 8 suzdržanih i 10 protiv. Dobro jutro. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici, nastavljamo s radom, s točkom dnevnog reda koja je najavljena jutros, a to je – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o azilu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 540 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je dostavila amandmane i oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona, sukladno članku 169. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Amandmane je podnio i Odbor za zakonodavstvo, te zastupnik Furio Radin. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospodin Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.