Poštovani gospodine predsjedniče, u ime Hrvatske stranke prava najoštrije prosvjedujem, osuđujem vaše jučerašnje sračunato reagiranje u sabornici vezano za to da doktor Tonči Tadić neće moći poći na put u Japan ako ne uđe u sabornicu, te se nadam da to neće poremetiti odnose Hrvatske s Japanom. To je sinoć prenijela Hrvatska televizija i prenijeli su danas svi mediji. Prema tome, vi ste tako sračunato potaknuli medijsko špekuliranje kako Hrvatska stranka prava čini vladajuću većinu kad to odgovara HDZ-u. Napominjem da je HSP velika stranka i da nije marioneta ni HDZ-a ni SDP-a. Prema tome, molim vas da više ne reagirate i ne potičete sračunato medijske špekulacije kako mi ćemo vama tvoriti većinu kad vama to odgovara.
Gospodine Kovačeviću, vi kolfabulirate. Vi izmišljate. O kakvim vi govorite o Japanu, o Tonči Tadiću. Tonči Tadić ide u Japan sa izaslanstvom, to sam odobrio. I o čemu vi pričate?
Gospodine predsjedniče, pogledajte snimku na Hrvatskoj televiziji.
Kolfabulirate, izmišljate, lansirate kojekakve stvari.
To je sinoć na Dnevniku HTV-a bilo.
… [[Govornik nije uključen.]]
Gospodine predsjedniče, u "Narodnim novinama" broj 84. od 4. srpnja objavljen je ispravak Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona a ne radi se o ispravku, nego se radi o Izmjeni Kaznenog zakona [[Upadica: Hvala lijepa, to nije tema!.]] za kazneno djelo pranja novca o čemu Sabor nikada nije raspravio.
To nije tema i ne možete, nije tema, to nije tema!
Još nešto! Molim stanku u ime Kluba SDP-a 10 minuta.
10 minuta stanka! Nastavljamo sa sjednicom, Klub SDP-a je tražio stanku. U ime Kluba poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Klub SDP-a tražio je ovu stanku da bi izrazio i čuđenje i prosvjed nad ovom nezakonitošću koja se dogodila. Naime, Klub SDP-a prosvjeduje da saborski činovnici vrše Izmjenu zakona o, Kaznenog zakona. Naime, ovdje u Narodnim novinama to je provedeno pod institutom, odnosno pod firmom ispravka Zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, ali ne radi se ni o kakvom ispravku jer za kazneno djelo iz članka 279. pranja novca, tj. prikrivanje protuzakonito dobivenog novca, za stavak 1. nikada nije bila predviđena kazna. I mi smo kao Klub SDP-a prošle godine predložili izmjenu Kaznenog zakona gdje smo predvidjeli upravo identičnu kaznu kao što se sada ispravkom želi nametnuti međutim, taj Prijedlog zakona bio je odbijen. Prema tome, izražavamo čuđenje, negodovanje nad ovom nezakonitošću da državni činovnici ispravljaju Kazneni zakon, odnosno vrše izmjenu, izmjenu Kaznenog zakona. Radi se, još jednom napominjem o Izmjeni zakona, Kaznenog zakona a ne o nikakvom ispravku. Ispravak bi bio da se radilo o nekakvoj tiskarskoj grešci, o ispuštanju, međutim, pogledajte materijale koje su prethodile donošenju ovakvoga Zakona i inkriminacije pa ćete vidjeti da nikada nije bila predviđena kazna. To je upravo i nagnalo Klub SDP-a da u tim izmjenama uočivši tu jednu kardinalnu pogrešku, nezamislivu da je u ostalim izmjenama tražio i izmjenu Kaznenog zakona kojim će biti predviđena kazna za pranje novca. Ali još jednom napominjem, evo vidite kada je Vlada a i saborska većina odbila tu značajnu izmjenu, među njima nije ni vidjela da se radi o ovakvoj izmjeni a ne ispravku. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dosta. Kolfabulirate. Idemo na - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 321 Gospodine Markov, izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, u ime Kluba HSS-a a iz razloga što matični odbor po nama Odbor za turizam nije raspravio ovu temu jer je sazvana u 11 sati ja vas molim za stanku od 10 minuta jer je vrlo važno da se o tome Klub HSS-a očituje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Matični odbor i Odbor za proračun i financije, pa ćemo nastaviti sa zakonom.
Tražio sam pauzu u ime Kluba HSS-a.
Zašto?
Iz razloga da se klub konzultira u svezi sa nastalom situacijom i da se u svezi s tim očituje.
10 minuta stanka. [[Upadica se ne čuje.]] Za što se vi javljate? [[Upadica se ne čuje.]] Iz istih razloga? Dobro. … [[Govornik se ne razumije.]] HSS-a, poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Ova stanka je zatražena iz razloga da se pojasne razlozi koji su za nas u Klubu HSS-a jako bitni a vjerujem i za druge klubove. A u svezi su sa točkom dnevnog reda a to je Izmjene zakona o porezu na dodanu vrijednost, u naravi tematike koja se u potpunosti tiče usluga u turizmu ili turizma uopće. Upravo iz tog razloga i ja kao predsjednik Odbora a i sve kolege i kolegice u Odboru smo upravo svjesni te odgovornosti sazvali danas u 11 sati sjednicu Odbora za turizam sa svim relevantnim čimbenicima koji sudjeluju u pružanju usluga u turizmu. Uključivo cehovne udruge, udruge hotelijera, udruge kampista, udruge iznajmljivača, udruge nautičkog turizma. Jedna vrlo neophodna konzultacija koja je nužna prilikom donošenja ovako bitnog Zakona koji će na fiskalnom polju definitivno utjecati na makroekonomske pokazatelje za iduću godinu, 2006. ali isto tako će utjecati na profitabilnost pojedinih hotelskih kuća, ugostiteljskih ali i ostalog gospodarstva koji se naslanja na turizam. Prema tome, mislim da je neozbiljno pa i neodgovorno da se ovako važna tema raspravi a da po meni ako ga nećemo nazvati matični odbor, ali da Odbor za turizam nije naj zainteresiraniji odbor koji će raspravljati o turizmu, mislim da o tome nema potrebe da raspravljamo. Prema tome, ja ponavljam, mislim da je, s obzirom da je Odbor sazvan, da su sazvani svi predstavnici Vlade Republike Hrvatske koji su se odazvali na Odboru koji će se održati u 11 sati da je cjelokupna javnost obaviještena o ovome, da ne bi bilo uputno, da ne bi bilo pristojno i da ne bi bilo primjereno ni turizmu ni demokraciji da preskočimo i da se oglušimo o tako važne i bitne čimbenike koji bi trebali na neki način kazati i svoja stajališta o ovome Prijedlogu zakona i time na neki način razjasniti da li se baš svi slažu sa ovakvim prijedlogom ili ne i na kraju šta struka i znanje kaže o ovome svemu. Ja vas gospodine predsjedniče molim da sjednicu dozvolite da se održi pravovaljano, znači u 11 sati a nakon toga da krene rasprava o ovome Prijedlogu zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Klub nezavisnih zastupnika. Poštovani zastupnik Branimir Glavaš, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, Klub nezavisnih zastupnika također dijeli mišljenje Kluba HSS-a i predlaže da se ova rasprava o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost koja se odnosi na ovo područje, odradi tek nakon održane sjednice. Pitam se gdje je tu mjesto Slavonije, gdje je tu mjesto svih onih drugih segmenata koji se odnose na ovu problematiku a koji su specifični za Slavoniju? Istaknuti ću samo jedan primjer što smatram da je neprimjereno da se mjesecima već mi Slavonci vozimo u jednome smjeru autocestom Zagreb-Lipovac a da plaćamo 83 kune kao da se vozimo, kao da se vozimo autocestom. Pitam se tko snosi odgovornost zbog otežanih uvjeta vožnje na tzv. autocesti gdje plaćamo punu cijenu? I za prometne nesreće koje se događaju svakodnevno na toj relaciji. Prema tome, to je samo jedan od pokazatelja da se vodi politika na način da se udovolje i pojedine političke opcije u Hrvatskoj, da ne kažem da me to ozbiljno podsjeća na političku trgovinu vladajuće elite sa pojedinim segmentima političkog života, pojedinim političkim strankama. Ne mogu se oteti dojmu da je pozadina to. I zbog toga tražim da se temeljito pristupi poreznoj reformi ali u cjelini, da se problem PDV-a sagleda u cjelini i da se o tome donose odluke u cjelini u interesu svih gospodarskih grana i u interesu svih dijelova Republike Hrvatske. Nisam protiv toga da Istra i drugi dijelovi Hrvatske žive bolje ili žive dobro u odnosu na Slavoniju i u odnosu na druge nerazvijene dijelove Hrvatske ali želim da Vlada vodi takovu politiku da i ti drugi dijelovi Hrvatske koji su danas osiromašeni, opustošeni, koji su opterećeni velikom stopom nezaposlenosti i niskom stopom bruto društvenog proizvoda, da žive isto tako ili približno tako kao i ti bogati dijelovi Hrvatske. Dakle, apeliram da se sa ovim prekine, da se ovo odgodi i da se pristupi sa cjelovitim rješavanjem ovoga problema a koji se odnosi na PDV. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dame i gospodo, prema odredbi članka 65. Poslovnika u djelokrugu Odbora za financije i državni proračun je sljedeće: u djelokrugu su Odbora za financije i državni proračun poslali utvrđivanja i praćenja politike a u postupku donošenja zakona i drugih propisa ima prava i dužnosti matičnog radnog tijela u područjima koja se odnose na između inoga porezni sustav i poreznu politiku. Ovo je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prema tome, Odbor za financije i državni proračun je matično radno tijelo i ono je zasjedalo i dostavilo svoje izvješće koje imate. Odbor za turizam kao zainteresirano radno tijelo kao i drugi odbori mogu se sastati, mogu zauzeti svoje stajalište, vi ste to zakazali, obavite taj posao, ja neću i ne kanim prekidati sjednicu Sabora do završetka sjednice vašega Odbora a vi ga imajte, sazovite ga i prelazimo na taj Zakon. Ministre izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ono što bih želio reći na početku hrvatske javnosti je da već skoro punih godinu dana traju konzultacije prije svega sa djelatnicima u turističkoj branši da tako kažem oko Izmjena zakona o porezu na dodanu vrijednost. Prvi puta su predstavnici Vlade, dakle, matično ministarstvo mora, turizma prometa i razvitka i ministarstvo financija dakle, uopće razgovaralo na jednom javnom skupu o Izmjeni zakona o porezu na dodanu vrijednost što se tiče smještaja ili smještaja sa doručkom ili polupansionom u ugostiteljskim objektima na danima hrvatskog turizma u Caftatu a zadnjih puta je bilo prije mjesec dana na sjednici Povjerenstva za pripremu turističke sezone gdje su se iskristalizirale određene ideje i prijedlozi i temeljem toga je došlo do ove zakonske promjene koju ja moram reći prije 10 dana smo imali sastanak sa svim grupacijama u turizmu, podržava najveći dio turističkih djelatnika, ne podržava jedna određena grupacija no o tome ću ja nešto reći kasnije kada budem obrazlagao Prijedlog zakona. Ali bih samo radi hrvatske javnosti htio reći da su obavljene konzultacije, evo tu su i kolege iz mora, turizma, prometa i razvitka, tu je državni tajnik za turizam, čovjek koji je svakodnevno na svim skupovima,u kontaktu sa turističkim djelatnicima dakle nešto što se već da tako kažem sprema, o čemu se razgovara preko godinu dana i u onom trenutku kad se uopće počelo razgovarati javno na takvim skupovima o jednoj tabu temi, a to je bila utjecaj nulte stope PDV na općenito gospodarsku situaciju u turizmu je bio već veliki napredak i iskorak odnosa onih koji su za to zainteresirani i hrvatske Vlade koja predlaže zakon. Dakle mi predlažemo uvođenje snižene stope ili jedinstvene stope poreza na dodanu vrijednost od 10% na usluge smještaja s doručkom, polupansionom ili punog pansiona u svim vrstama komercijalnih usluga i objekata i na usluge agencija, agencijske provizije za tu uslugu. U odnosu na prijedlog starog zakona više po sniženoj stopi ili općenito u nekakve turističke usluge ne bi spadale ture, transferi autobusima i plovilima iz jednostavnog razloga što smatramo da vanpansionska potrošnja kao i u svim drugim zemljama koje su konkurentne Hrvatskoj u našem okruženju ne bi smjela biti oporezovana niti po referenciranoj stopi niti kao što je bila prije po nultoj stopi nego za te usluge vanpansionske potrošnje dakle zašto bi neka tura koja će voditi strane turiste na Plitvice, na Roški slap, na Limski kanal, šta ja znam ili negdje drugdje na Biokovo bila oporezovana sa stopom 0 ili 10%? Zašto kao sve ostale ture ne bi plaćali stopu 22% i na kraju krajeva taj porez od 22% ne plaćaju te agencije nego plaćaju ti korisnici usluga. Mi konačno moramo postati svjesni da Hrvatska prodaje proizvod koji nema niti jedna zemlja u Europi. Ili nema približno nešto sličnoga. Ako netko hoće vidjeti ljepote Hrvatske onda neka to i plati kao što se to plaća svugdje u svijetu. I neće se nitko buniti zbog tih 22% ako vidi ljepote Roškog slapa. Ako vidi ljepote Plitvica. Ako vidi ljepote unutrašnjosti Istre. Ako vidi ljepote Biokova ili da ne govorim o Dubrovniku, o Korčuli, o Hvaru i ostalim biserima koje Hrvatska ima. Dakle to nije problem i oni možda koji se najviše bune oko ove zakonske promjene su agencije i vjerojatno će od njih dolaziti najviše prigovora na ovaj Zakon. Međutim ono što bih želio reći je da je ova izmjena Zakona ide ka usklađivanju Zakona na dodanu vrijednost sa šestim smjernicama Europske unije. Dakle kad pogledamo to je i u sklopu procesa pridruživanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Također ako usporedimo kakve stope na turizam, ali i na potpuno identične stvari kao što smo mi predložili svojim zakonom imaju nama susjedne zemlje ili Europske zemlje koje su u toj turističkoj djelatnosti daleko ispred nas i kad pogledamo kolika je njihova opća stopa poreza na dodanu vrijednost onda ćete vidjeti da tu je Hrvatska čak i najliberalnija od svih. Bez obzira recimo što Grci imaju stopu 8%. Ali treba vidjeti kolika je njihova opća stopa i kad su uveli diferenciranu stopu turizma. Španjolci imaju sedam, Irci imaju 13 i pol ili nama najbliža Italija ima stopu turizma 10%. Ili ako ćemo gledati da demistificiramo isto tako koliko je toga u proteklom periodu što se tiče hotela bilo oporezovano sa nultom stopom i to možemo točno po regijama reći. Dakle po područjima koje zahvačaju pojedine ispostave područnih ureda i možemo čak reći da sticajem okolnosti se je poklopilo da područni uredi porezne uprave zaokružuju i određena područja koja pružaju turističku, turističke usluge u Republici Hrvatskoj tako da možemo čak reći da se koincidencijom poklopilo da možemo vrlo slikovito prikazati koliko je ta nulta stopa djelovala i koliko je imala utjecaja na razvoj turističke djelatnosti u pojedinim dijelovima kako naše jadranske obale tako i unutrašnjosti Republike Hrvatske. Tako kad pogledamo samo hotelski smještaj od ukupno 6 i pol milijardi kuna koliko je bilo, govorim o 2004. godini na, onda da kažem morskom području je ostvaren promet od 4 milijarde i 336 milijuna. U kontinentalnom dijelu dvije milijarde i 220 milijuna. Po nultoj stopi je u kontinentalnom dijelu oporezovano samo 145 milijuna usluga ili nešto manje od 7%, a u ovom primorskom pojasu je oporezovano negdje oko 45% smještaja. I kad bi iz tog smještaja isključili Rijeku, Istru i Dubrovnik onda bi praktički onaj dio što, Paga, što pokriva i Karlobaga što pokriva područni ured Gospić, Zadar, Šibenik i ajde Split je tu nešto veći, bili praktički zanemarivi u ovom cijelom iznosu. Dakle kad pogledate od ukupnog prometa u Istri 50% je bilo oporezovano sa nultom stopom. Od ukupnog prometa u Dubrovniku skoro 70% smještaja je bilo. Međutim ja tu moram reći jednu istinu, svidjelo se to nekome, ne svidjelo se, ali mnoge agencije su imale otvorenu listu na koju su se upisivali i gosti koji su dolazili iz Hrvatske, koji uopće nisu uplaćivali ovo, ono. Onda su kasnije vršili uplate preko «off shor» kompanije i ovo potpuno odgovorno kažem jer to je nalaz državne, državnog inspektorata Republike Hrvatske. Ova nulta stopa koju nije imala niti jedna zemlja u Europi, što znači za Hrvatsku organizirani dolazak turista izvana i devizno plaćanje. Šticung ili devizno plaćanje je bilo u vremenima Jugoslavije i dana početka Hrvatske države kad Hrvatska nije imala normalnu komunikaciju sa poslovnim svijetom i kad su nekakve devizne doznake iz inozemstva Hrvatskoj bile bitne. Koja logika je da hrvatski građanin plaća porez na ljetovanje 22%, a da njegov kolega iz svih republika bivše Jugoslavije, iz cijele Europe ako dolazi ljetovati u Hrvatsku ljetuje bez stope poreza na dodanu vrijednost tj. ljetuje 22% jeftinije. Koja logika je da hrvatski građani idu u Brežice, Novo Mjesto, u Bosnu ili negdje drugdje uplaćivati svoje ljetovanje da bi napravili fiktivnost organiziranog turizma i fiktivnost, ono što je najbitnije devizne uplate izvana. Koja je logika u tome? Nikakova. Ali zato sad kad se predlaže uvođenje jedinstvene stope dakle ne ukidanje nulte stope nego uvođenje jedinstvene stope za smještaj u turizmu i tu smo dali jednu pogodnost našim turističkim djelatnostima jer kad bi poštivali doslovno smjernice SSP-a s obzirom da to imaju zemlje koje su ušle u Europsku uniju i prošle godine i one koje su ušle prve da imaju određeno prijelazno razdoblje, dakle dali smo im mogučnost ako imaju u prodaji aranžmana polupansion ili puni pansion da i te usluge se oporezuju o stopi od 10%. Dakle da tu ne bi bilo dodatnih potreba što se tiče, dodatnih administrativnih troškova što se tiče pružanje tih usluga i odmah tome ću vam dodati sad razlika hoteli, restorani i hoteli dakle ukupno je razlika skoro 100% u smještaju hoteli, restorani zapravo prometa hoteli, restorani i prometa hoteli međutim razlika u nultoj stopi PDV-a što se tiče zajedničkog prometa hotela i restorana i hotela je recimo za ovaj da tako kažem morski dio nepunih 100 milijuna kuna. Nepunih 100 milijuna kuna. Dakle kad uzmemo ono što je samo sa hotelskim smještajem oporezovano sa nultom stopom bilo i što je dodato što se tiče hotela i restorana to je nepunih 100 milijuna kuna dakle ponavljam iz razgovora prije svega kolege Mičića i Pendea iz Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka i resornog ministra gospodina Kalmete sa turističkim djelatnostima iz mojih osobnih razgovora i mojih kolega iz porezne uprave, gospodina Mladinea i Fabijančića ja mogu samo reći sa našeg zadnjeg sastanka bilo je rasprave o tome kolika bi trebala biti diferencirana stopa. Normalno da bi hotelijeri htjeli da to bude čim manje i što je normalno. Međutim isto tako kao što je normalno da Vlada gledajući na to predlaže jednu realnu stopu koja će biti nešto što mogu podnesti oni koji se bave tom gospodarskom djelatnosti i s druge strane što bi bilo optimalno i realno što se tiče državnog proračuna. Dakle na tom sastanku koji je održan prošli tjedan u Ministarstvu mora, turizma i prometnog razvitka svi kad smo na kraju izdefinirali te svoje početne da tako kažem pozicije, su dali suglasnost i svoju privolu da se slažu sa ovakvim načinom oporezivanja u hrvatskom turizmu jedini i što je bilo logično, protivnici takvog načina oporezivanja su oni koji po ničemu i koji po ničemu nigdje nisu tako tretirani to su razno-razne agencije i turoperatori. Jer kažem nelogično je da netko ako želi vidjeti ljepoto Roškog slapa, Kornata itd. plaća to po sniženoj stopi PDV-a jer to su biseri ne u europskim nego u svjetskim razmjerima i na kraju krajeva iz tih novaca koji se uplaćuju u državni proračun će se sutra raditi investicija. Ja moram spomenuti i ovu stvar. Ukoliko ovaj projekat koji smo počeli prošle godine sa Opatijom, sa Rijekom, sa Zadrom i sa Biogradom, a to je sprječavanje onečišćenja morskih voda, to je projekat koji je težak preko 800 milijuna kuna. Ukoliko mi taj projekat ne završimo u sljedeće tri-četiri godine doći će u pitanje da nećemo više imati šta prodavati u turističkoj privredi jer zbog neriješenog problema otpadnih voda veći dio naše morske obale će postati sumnjive čistoće. Dakle upravo ti novci koji će na takav način doći u proračun doći u proračun će omogućiti matičnom Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka i jedinicama lokalne samouprave koje po drugom osnovu imaju mogućnost financiranja iz proračuna, da riješe i taj problem. Dakle toliko što se tiče turizma. I druga odredba koju predlažemo u izmjeni ovoga zakona je da se rok za uplatu i rok za povrat PDV-a izjednači. Nigdje u svijetu, u zemljama koje imaju sustav PDV-a rok za povrat PDV-a koji se mora izvršiti iz proračuna nije različit od roka u kojem porezni obveznici nakon podnošenja obračuna su dužni izvršiti uplatu PDV-a. I ono što je drugi problem je da taj povrat PDV-a, na to su nas upozorili i europski stručnjaci u trenutku kada je uvođen PDV u Hrvatsku, da naročito pažnju i pozornost moramo obratiti na kontrolu i povrat PDV-a. Upravo u trenucima kad se rok za povrat PDV-a smanjio sa 30 na 15 dana, praktički je bio vrlo sužen prostor poreznoj upravi da kontrolira povrat PDV-a pa ću vam ja reći samo za primjer prošle godine je porezna uprava izvršila 8 milijardi i 800 milijuna kuna povrata pred poreza, ovo pred poreza povlači PDV-a, a ove godine za šest mjeseci je već taj iznos na 4,9 milijardi kuna i to jasno govori da se koriste određene mogućnosti. Ali ponavljam ja ću vam reći recimo u zemljama Europske unije kako starim članicama tako novim članicama, zemljama koje su sada u pregovorima za ulazak u Europsku uniju i u zemljama koje su u našem neposrednom susjedstvu, rok za povrat u Nizozemskoj i Belgiji je 30 dana, dakle to su stare članice Europske unije. Rok za povrat u Bugarskoj, zemlji koja je sada praktički završila pregovore sa Europskom unijom je 45 dana, u Sloveniji je od 60 do 90 dana, u zemlji koja je tu praktički u našem susjedstvu. U Bosni i Hercegovini od 30 do 60 dana, oni su ove godine tek uveli porez na dodanu vrijednost i u Srbiji je rok 45 dana. Ja znam da će mnogima danas u raspravi biti argument da se ne prihvati ovo i to želim odmah na početku jasno reći, da je to udar na likvidnost, ovako i onako, međutim postavlja se pitanje šta je sa ravnopravnošću. Jer jedno osnovno načelo poreznog sustava je ravnopravnost. Ako je nekom rok da uplati svoju obvezu prema državnom proračunu 30 dana onda je nelogično da država mora u roku od 15 dana izvršiti povrat poreza na dodanu vrijednost, ali ponavljam jedan od osnovnih razloga zašto se ide na ovaj prijedlog je praktički nemoguća kontrola povrata poreza na dodanu vrijednost. Jer mi bi ako se hoćemo držati i transparentnosti rada Ministarstva financija i Porezne uprave, ako želimo ne dovoditi u situaciju ljude koji su odgovorni za povrat poreza na dodanu vrijednost trebamo omogućiti da nadzor ode kod poreznog obveznika i da prekontrolira taj zahtjev za povrat. Vi se sjećate one afere prije dvije ili tri godine u područnom uredu u Sesvetama kada je nekoliko ljudi iz Porezne uprave dobilo otkaz zato što je izvršen povrat u jednoj transakciji oko prodaje nekretnine između dva trgovačkog društva bez eksternog nadzora u iznosu od nekoliko milijuna kuna, a pitanje je da je bio rok za povrat 30 dana vjerojatno bi se taj nadzor izvršio ne opravdavajući ničije loše namjere … [[Ne razumije se.]] kao jedan eklatantan primjer. Dakle da ponovim, da pokušam sažeti ovo što sam do sada govorio. Dakle prvo ovo je usklađivanje Zakona o porezu na dodanu vrijednost sa Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju. Ovo je uvođenje stope za jednu djelatnost za koju ja smatram da je ona gospodarska lokomotiva Republike Hrvatske, da svi koji se bave tim poslom u Hrvatskoj imaju jednake uvjete i ono što je najbitnije da hrvatski građani nisu diskriminirani u vlastitoj zemlji kada idu na ljetovanje, dakle da plaćaju jednak porez na dodanu vrijednost i ono što bi želio reći, ja sam ovakav isti prijedlog predlagao i kao oporbeni zastupnik kad je bivša ministrica predložila ovakav zakon, jer ovo je nešto na tragu onoga što imaju sve zemlje koje imaju daleko dužu tradiciju oporezivanja usluga u turizmu. Dakle to je što se tiče poreza u turizmu. A što se tiče izmjene zakona da se poravnaju i obaveze onih koji imaju obaveze prema državi i državi koja ima obveze prema povrata, dakle da se izjednače i druga stvar da ti uvjeti i kriteriji budu potpuno identični zemljama Europske unije i ako pogledate dakle kada uzmete sad sve zemlje članice Europske unije i ove dvije zemlje Rumunjsku i Bugarsku koje će postati članice Europske unije i zemlje u našem okruženju, Hrvatska ima najkraći rok za povrat PDV-a od svih njih. Dakle to su razlozi koji su potaknuli i resorna ministarstva, a i Vladu Republike Hrvatske da ovakav prijedlog zakona uputi Hrvatskom saboru na usvajanje. Hvala lijepo. I samo, pardon da još pojasnim. Ova stopa poreza za smještaj u, usluge smještaja ili smještaja s doručkom sa polu ili punim pansionom i usluge agencije koje su vezane za tim bi išle u primjenu od 1.1.2006. godine. Ja bih isto tako želio reći da smo na sastanku Povjerenstva za pripremu turističke sezone prije mjesec, mjesec i pol dana u Opatiji dali naznaku svim turističkim djelatnostima da se Vlada sprema na jedan takav korak i da se sprema donijeti ovakav prijedlog zakona prije ljeta tako da svi oni koji ugovaraju aranžmane za sljedeću godinu mogu ukalkulirati dakle i ovo u cijenu svoje ponude. Prema tome cijeli posao je izkoordiniran dakle i s onima na koje se odnose, a isto tako što se tiče i Vlade Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Gospodine ministre netočno je da se strani turisti hoće ili neće buniti na visinu PDV-a, jer kada vide ljepote u Hrvatskoj, jer je činjenica da većina tih stranih turista niti ne zna kolika je visina PDV-a. Oni se bune ili hoće doći ili neće doći u Hrvatsku zbog visine cijena usluga kako pansiona tako izvanpansionske potrošnje i kvalitete usluga.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun, poštovani zastupnik, predsjednik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Radi istine u uvodu moram reći da je Odbor za turizam bio dogovoren jutros u 9 a iz meni nepoznatih razloga je prebačen za 11. I dopustite da kao matični odbor za financije pročitam stav Odbora za financije. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 34. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 8. srpnja 2005. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik Vlade RH istakao da se predloženim izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost ukida 0 stopa poreza na dodanu vrijednost na usluge organiziranog boravka koje se plaćaju doznakama iz inozemstva. Predlaže se plaćanje PDV-a po stopi od 10% na usluge smještaja s doručkom, polupansiona ili punog pansiona u svim vrstama komercijalnih, ugostiteljskih objekata i usluga, agencijske provizije za naprijed navedene usluge. Navedene odredbe primjenjivale bi se od 1. siječnja 2006. godine. Pored navedenog predloženo je produženje roka za povrat poreza na dodanu vrijednost sa 15 na 30 dana od dana predaje porezne prijave. U raspravi na Odboru podržane su izmjene i dopune predmetnog Zakona međutim, izražena su i mišljenja kojima se upozorava da je ukidanje 0 stope poreza na dodanu vrijednost na usluge organiziranog boravka koje se plaćaju doznakama iz inozemstva zakasnilo budući da su neki turistički aranžmani sa inozemstvom već zaključeni ili pred zaključenjem pa će ovaj Zakon imati štetne posljedice za narednu turističku sezonu. Odbor je podržao prijedlog vlade RH da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi Zakon donese po hitnom postupku radi usklađivanja sa pravnim stečevinama Europske zajednice. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je većinom glasova 6 za, i 2 protiv predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodanu vrijednost. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ministre. Da ste nam dali možda tijekom jučerašnjeg dana da pročitamo ovaj Zakon možda smo mogli izbjeći sve one prijepore koji su nastali tijekom jutra. Imam dojam da ovaj Zakon odgovara Istri i da ga treba podržati. Zašto. Ovdje stoji u obrazloženju da promjena te obračunske stope i sada uvođenje 10% u 2006. može se od toga očekivati smanjenje sredstava u državnom proračunu za oko 100 milijuna kuna. Zapravo riječ je o ne 100 milijuna kuna nego o 134 milijuna kuna, što će reći da na Istarsko gospodarstvo može otpasti između 50 do 70 milijuna kuna. Ja se jasno nadam da će se ta dobit, "dobit" reinvestirati da se neće izvlačiti iz turističkih objekata, a još više bih volio ako bi se dobit plaćala prema mjestima gdje se ostvaruje, a ne na primjer da Porečka rivijera dobit uplaćuje u gradski proračun grada Zagreba. Diferencirana ova stopa primjenjuje se na usluge smještaja ili smještaja s doručkom, polu ili puni pansion u svim vrstama komercijalnih ugostiteljskih objekata i usluga agencijske provizije na naprijed navedene usluge. Usluga pansiona obuhvaća smještaj i 3 obroka doručak, ručak, večera, usluga polupansiona smještaj s doručkom i jednim od ostalih obroka. Komercijalnim ugostiteljskim objektom smatraju se hoteli, apartman hoteli, turistička naselja, pansioni, kampovi, kuće za odmor, sobe, apartmani za iznajmljivanje, sobe, zatim itd. Jednom riječju možemo se čak složiti da je ovo Zakon za kampove, kojih je u Istri 70 do 80% turističke ponude te županije. Ukidanjem 0 stope poreza na dodanu vrijednost kako stoji ovdje u obrazloženju na usluge organiziranog boravka koji se plaćaju doznakama iz inozemstva rekoh da bi se trebala znači ostvariti manjak u državnom proračunu od 100 do 134 milijuna kuna. Ako je tome tako onda taj novac mora ostati turističkoj ekonomiji. S druge strane možemo se složiti svi da je ovo jedan kratak zakon, bitan Zakon koji zasigurno gledano sa te uske regionalne pozicije pogađa turizmu na tom prostoru, taj zakon ima svega tri odredbe, no bit je kako rekoh da se ukida ta nulta stopa PDV-a i da se povrat poreza više ne vrši u roku od 15 već 30 dana. 97. godine IDS je bio prva stranka u ovom Parlamentu koji je predlagao diferencirane stope PDV-a. MI smo tada predlagali stopu od 22% kao opću stopu, zatim turističku ugostiteljsku kako smo je nazvali od 11%, sada se uvodi 10%, i socijalnu stopu od 5%. Ta socijalna stopa kasnije je imenovana u 0 stopu, međutim, i to treba isto tako priznati da nema države koja primjenjuje, da se tako izrazim 0 stope PDV-a. Hrvatska je izuzetak, međutim, kada je imamo ili kada ih imamo na kruh, mlijeko itd., to jasno danas treba zadržati. To što smo mi predlagali bilo je 97. godine, prije stupanja na snagu ovoga Zakona. S druge strane mislim da ćemo se mi svi složiti da je Hrvatski turizam u ovom času u problemima, i to treba shvatiti. Treba shvatiti da se od 2, 3, eventualno 4 mjeseca u sjeverozapadnim županijama, mislim prije svega tu na Istru i Primorsko-goransku jednostavno ne može živjeti. Hrvatski turizam je u ovome času jedna niskoakumulativna grana, u 15 godina, ili bolje rečeno u zadnjih 15 godina na 1000 km naše obale gore od Savudrije, preko Pule, Opatije do Dubrovnika računajući ovdje gotovo 3, 4 tisuće kilometara obala oko naših otoka i hridi nije sagrađeno tri nova hotela. Ponavljam, nisu na tih 4, 5 tisuća kilometara naše obale sagrađena u 15 godina tri nova hotela, i to je tragedija. Nema gospodo stranih investicija, grade se uglavnom apartmani, pola Dalmatinskog turizma još uvijek je u ogromnim gubitcima, objekti su im neobnovljeni, ista stvar je sa Brijunima, ogroman potencijal koji stoji neiskorišten, možda će se nešto dogoditi u dogledno vrijeme na BArbarigi. Ono što je tragedija za Hrvatski turizam u ovom času gotovo da nitko nije zainteresiran, točnije velike reprezentativne kuće, moćne kuće, nisu zainteresirane. Rekoh pola Dalmatinskog turizma još uvijek nije obnovljeno. Za neke turističke kuće nitko ne pokazuje interes, a ovaj Zakon to treba biti pošten, pogodit će s jedne strane eventualno avio goste Engleze, Šveđane, Dance, doduše nakon onoga što se dogodilo Londonu 7.7. ovog mjesta sve će manje Britanaca na žalost putovati ali ovo što se predlaže osuđuje jedna od turističkih tih grupacija, samo jedna toj e udruga Hrvatskih putničkih agencija. Znači globalno gledano barem sa tog uskog regionalnog aspektaovaj zakonski prijedlog je povoljniji, međutim Udruga hrvatskih putničkih agencija ima ozbiljne primjedbe na ovakav prijedlog zakona. Oni su se obratili sa zamolbom i zadužile na neki način saborske zastupnike da reagiraju. Oni traže da se primjena diferencirane stope proširi i na kružne ture, transfere, izlete na kopno s brodova za krstarenje kao i na agencijsku proviziju i u svezi s ovim uslugama obratili su mi se sa pismom kojeg ću ja pokušati u jednom dijelu pročitati gdje oni navode da uvođenjem ovakve promjene izuzetno po njima štetno za cijeli turistički sektor, ne samo za putničke agencije te su eto zamolili i saborski Odbor za turizam o čemu je gospodin Markov nešto govorio da razmotri ovu situaciju, da poduzmu odgovarajuće mjere. Kad se saznalo da se priprema izmjena nulte stope za organizirani promet dio hotelijera koji više nije mogao čekati potpisao je ugovore po sadašnjim propisima dok je drugi dio obustavio potpisivanje. Poznato je da su do sada od oporezivanja po stopi od 22% bile izuzete usluge organiziranog prometa plaćanja doznakama iz inozemstva, one su uključivale usluge pansiona i kružnih putovanja transfera gostiju i izleta na kopno s brodova za krstarenje, agencijskih provizija te na usluge ugovorene naknade za brigu o pojedinom gostu i nadzor realizacije programa i kvalitete pružanja usluga obično se plaća u zamjenu znači za proviziju. Po predloženoj izmjeni zakona sve bi ove usluge osim usluga pansiona poskupile 22% plus 3 do 5% za uobičajeno povećanje cijene zbog inflacije što znači po njima 25 do 27%. Ukoliko bi se na kružnim putovanjima i na krstarenjima, brodovima, jahtama, jedrilicama, usluge pansiona obračunavale po diferenciranoj stopi od 10% a očekuju da će to tako biti i da će to saborski odbor podržati kružna putovanja bi poskupila 17,5 plus 3 do 5% za inflaciju. Znači, oko 20, do 22%. Budući strani organizatori putovanja, oni ovdje navode, zbog svoje tehnologije poslovanja moraju dodati svoju maržu od najmanje 25%, to znači da će porast cijena za krajnje korisnike u inozemstvu biti 31 do 33% odnosno ako bi se usluga smještaja na kružnim putovanjima i na brodu obračunavala po diferenciranoj stopi kao o fiksnom objektu za nekih 25 do 28% i ovi iz Udruge tih putničkih agencija drže da ovakav udar na cijene će zasigurno smanjiti potrošnju za ovom vrstom usluge u Republici Hrvatskoj a time i opću konkurentnost hrvatskog turizma. Međutim, ja ću još jedanput ponoviti. Gledano usko regionalno ovaj zakonski prijedlog koji "državu lišava" za 134 milijuna kuna zasigurno pogoduje Županiji Istarskoj i računa se da bi na tom prostoru hotelijeri odnosno ostali koji se bave iznajmljivanjima, nije sada bitno da li se radi o kućama za odmor, seljačkim domaćinstvima itd., mogli ostvariti dodatni prihod od 50 do 70 milijuna kuna. Ako je tome tako ona će zastupnici IDS-a za ovaj prijedlog glasati.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. Imamo jednu obavijest. Otkazuje se sjednica Odbora za turizam Hrvatskoga sabora koja je bila zakazana za 11 sati. I još jedna obavijest. 33. sjednica Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu održat će se danas srijeda 13. srpnja u 13,30 u Dvorani "Ivana Kukuljevića" predsjednik Odbora Dragutin Pukleš. Jedan ispravak netočnog navoda, pa u ime predlagatelja ministar Šuker. Izvolite, kolega zastupniče!
Hvala lijepa. Kolega Kajin je kazao da je Hrvatska izuzetak u Europi po tome što ima nultu stopu PDV-a. Da kolega, Hrvatska je izuzetak i po tome što je imala uništeno cijelo gospodarstvo, što je imala rat na svojim prostorima, što je imala uništeno kompletno gospodarstvo iz rezultata iz ratnih razaranja i trebalo je uvesti nultu stopu posebno za područja od Istre pa do juga Hrvatske da i ona stanu na svoje noge i da i oni mogu se baviti djelatnošću i privređivati za život. I zato je uvedena nulta stopa.
Kolega Markov, i vi i ja znamo da to nije bio ispravak netočnog navoda nego mišljenje s kojim se možemo ili ne moramo složiti. Ministre, izvolite!
Hvala lijepo, gospođo potpredsjednice. Čisto zbog i ostalih klubova koji će vjerojatno poslije raspravljati. Da pojasnim, usluga smještaja na kružnim putovanjima i na brodovima koji nisu vezani u marini će biti isto oporezovano po stopi od 10% PDV-a. Međutim, nelogično je ako netko dođe i veže brod u marini i praktički spava u njemu da to onda nije iznajmljivanje broda i nije nikakvo kružno putovanje.
Hvala lijepo. Kolega Markov, ispravak netočnog navoda. Izvolite!
Pa ne slažem se kolega gospodin ministre da ako netko ima svoj brod i on mu služi kao smještajni potencijal da se to makar po našoj klasifikaciji to se računa da mu je to i noćenje jer nigdje drugdje ne noći nego tamo. Prema tome, vjerojatno će i on uživati diferenciranu stopu. Neće? Znači, vi tumačite da onaj koji noći u brodu on valjda ne bi smio noćiti u brodu nego.
Ja vas lijepo molim, kolega Markov i gospodine ministre polemizirate s mjesta. Poslovnikom je uređeno kako možemo raspravljati a slaganje i neslaganje nije predviđeno rješavati poslovnikom. Pa vas lijepo molim. Jeste htjeli ministre?
/Govornik nije uključen, ne čuje se./
Ali ne možete sada, možete tek nakon sljedećeg zastupnika. Ja mogu vjerovati da ste vi u pravu ali po poslovniku.
/Govornik nije uključen, ne čuje se./
Ne smijem vam dati riječ, poslovnički bih pogriješila. U ime Kluba HSP-a Tonči Tadić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre! Ovo je povijesni dan za Hrvatski sabor i za Ministarstvo financija. Naime, po prvi put u Hrvatskoj Ministarstvo financija predlaže među stopu PDV-a. Do sada je to bilo svetogrđe uopće pomisliti a kamoli predložiti jer jedno od svetih pravila Ministarstva financija bilo je da postoji samo jedna jedina među stopa, jedna jedina stopa PDV-a i nulta stopa. Među stopa je bila jednostavno nezamisliva. Dogodilo se dakle i to do sada nezamislivo a to je da Hrvatska uvodi među stopu PDV-a za nešto. Zašto neke zemlje imaju među stopu PDV-a a neke nemaju? Naprosto zato jer je većina europskih zemalja uvodeći PDV zapravo preslikavala postojeći sustav poreza na promet koji ima među stope i onda se za to dobila među stopa PDV-a. Međutim, kako je Hrvatska uvijek bila eksperimentalna zemlja kod nas se eksperimentiralo i sa PDV-om pa smo mi među rijetkima uz Dansku, dakle još samo Danska uz Hrvatsku ima jednu stopu i to ovako visoku. Dakle, jedino je Hrvatska uvela samo jednu stopu PDV-a bez među stope i onda je nakon toga počela uvoditi pojedine nulte stope. Dakle, ovo je već samo po sebi senzacija. Dakle, da se u Hrvatskoj dogodilo da Ministarstvo financija predloži među stopu PDV-a. Druga stvar je pitanje na što se sve odnosila dosadašnja među stopa. Kad čovjek ovo pročita na što se sve to skupa odnosilo dođe do zaključka da se odnosilo zapravo praktično na sve usluge koje su se odnosile tijekom boravka organiziranih gostiju, pa prema tome ako je u to ulazila i usluga trbušnih plesačica, masaže, akrobata, dvorskih luda i ostaloga iako je to bilo prikazano kao dio organiziranog boravka, na to se plaćala nulta stopa PDV-a. Štoviše Hrvat je mogao tu pogodnost iskoristiti ako uplati svoje ljetovanje u Pančevu, u Orašju ili u Nagykanisza onda je to bilo organizirano turističko gospodarstvo, onda je to bio organizirani turistički boravak iz inozemstva. Dakle, to je doista karikaturalno i to nas vodi na jedno temeljno pitanje je li doista moguće da je hrvatski turizam isplativ samo onda kada ne plaća nikakav porez. Odnosno kome je to u Hrvatskoj palo na pamet da se možete baviti nekakvom djelatnošću i ne plaćati porez. Pa to je jednostavno samo po sebi razumljivo ne. Pazi, radiš, nema poreza. Dakle, to jednostavno tako ne može funkcionirati. Temeljem uvida u prihod od prodaje u inozemstvu i obračunatog PDV-a, iz mojih vlastitih analiza 2002. samo 2002. je Hrvatska izgubila 655 milijuna kuna u državnom proračunu. Pazite mi smo jučer ovdje vodili mukotrpnu raspravu o rebalansu u kojoj se preslagivalo tu dva milijuna, tu tri milijuna, ovamo 20 milijuna, ovamo 10 milijuna a godišnje smo gubili 655 milijuna kuna radi ovoga. Samo 2002. kasnije još i više. Dakle, kako je to zapravo izgledalo kada se usporedi duž jadranske obale. Naravno gdje je bilo više organiziranih turista efektivna stopa uplaćenog PDV-a bila je niža. Prema tome do 2001. u prvih 10 mjeseci hotel Neptun u Dubrovniku je prosječno platio stopu PDV-a od 13%, Sunčani Hvar 10%, Zlatni Rat 5,5%, hoteli Caftat d.d., 8,3%, Istra turist 12%, Laguna Novigrad 13%. Dakle, govorim o tome da kada se usporedi koliko je bilo organiziranih turista koji su plaćali 0% PDV-a i onih individualnih koji su plaćali 22% PDV-a zapravo dobivate jednu efektivnu stopu PDV-a. I evektivna stopa PDV-a 2001. iznosila je 12,29%. Sada je to možda čak i više zato što sve više dolazi individualnih gostiju na Jadran. Kao prvo proradila je autocesta, kao drugo postoje super brzi i trajekti Katamorani koji su jednostavno preporodili turizam na srednje dalmatinskim otocima. Dva, tri puta tjedno imate pravi destantiz, ankone i peskare i sigurno će biti sve više i više individualnih gostiju. Prema tome možemo sa sigurnošću reći da je efektivna stopa PDV-a u turizmu danas nije 12,29% kao što je bila 2001. nego je možda i 12,7, možda i 13%. Dakle, to su činjenice. Mi možemo sada tu slušati kuknjave pojedinih dijelova turističkog gospodarstva ali ono što je za nas u HSP-u tu bitno jest nešto drugo a to je odnos stope PDV-a sa stupnjem zaposlenosti u tim gospodarskim granama. O tome postoji prekrasna studija udruge hotela restorana i cafe barova u Europi. I ona tu recimo pokazuje kao se mijenjala za Irsku. Kako je Irska eksperimentirala sa stopom PDV-a, tako se mijenjala irska zaposlenost u turizmu. Naravno što je stopa PDV-a bila niža zaposlenost je bila viša. I to je matematika koja je potpuno jasna. Isto se odnosi i na restorane. Dakle, o čemu je zapravo riječ. Nije to nikakav izum, to su naprosto činjenice i nemaju svi ovakvu stopu koja se predlaže tu i nemaju je samo na smještaj nego imaju i na hranu i na piće. Pa tako recimo Francuska ima na hotele 5,5% stope, Grčka ima 8%, Italija ima 10%, Španjolska ima 7%, Malta ima 5%. Prema tome naša konkurencija na mediteranu zapravo ima u prosijeku stopu negdje oko 8%. Što se pak tiče restorana, Francuska ima čak 19,6, Grčka 8, Italija 10, Španjolska 7 i Malta 15, dakle tu bi bilo negdje oko 10% na restorane. Za kafiće je otprilike isto kao sa restoranima. Prema tome, ako doista želimo izjednačiti naš turizam sa konkurencijom na mediteranu, onda budimo korektni i nemojmo napraviti polu korak nego napravimo puni korak i izjednačimo ga u svim uslugama. Ja znam da ćete sada reći teško je definirati obuhvat, ma teško je definirati obuhvat i ovdje jer ćete automatski zaboraviti brodove za kružna putovanja na kojima turisti spavaju, pa čim spavaju na brodu, znači plaćaju troškove smještaja ali ako idete na taj korak onda vas molim da to onda doista em proširite em uskladite sa prosjekom barem naše konkurencije na mediteranu jer ćemo onda doista uspjeti ono što nam je cilj a to je izjednačiti hrvatsko turističko gospodarstvo sa uvjetima poslovanja njegove konkurencije na mediteranu. Još jedna stvar koja je nama ovdje zasmetala, radi se o tome što se ovo sve skupa primjenjuje od 1. siječnja iduće godine. Dakle, cijene za iduću sezonu su već ugovorene. One su ugovorene na sajmovima koji su bili kroz ovo proljeće, jer se sve dogovara za iduću godinu. Prema tom bojimo se da će uvođenje ovoga bez nekog prijelaznog razdoblja možda biti loše jer su već svi dogovorili cijene, dogovorili marže, dogovorili način poslovanja, dogovorili način plaćanja i mi sada sve to skupa dovodimo rekao bih u pitanje. Dakle, o tome je trebalo voditi računa. Ovaj potez je trebalo učiniti početkom ove godine. Nije Kajin sam i ja sam ovdje u ime HSP-a i brojni drugi su inzistirali na uvođenju među stope ali to je do sada bilo svetogrđe spomenuti u Saboru a kamoli predložiti od strane ministarstva. Da ste ovo sve skupa izveli početkom godine, vjerujem da ne bi bilo nikakve povike od bilo koga u turizmu jer bi sa time ulazili u sve moguće račune za prihod iduće godine i sa time bi automatski mogli biti jeftiniji i konkurentniji već iduće sezone. Nažalost to se nije dogodilo i mi sada ulazimo u ovo sve skupa zapravo naprečac. I za kraj naš Klub je predložio i jedan zaključak koji se ne odnosi izravno na PDV u turizmu ali se odnosi na PDV općenito i to vas molim da Vlada doista o tome povede računa. Dakle, inzistiramo da se izjednače sve znanstvene ustanove i visokoškolske ustanove po obvezi plaćanja PDV-a. Fakulteti nisu u sustavu PDV-a, instituti jesu. I drugo da prestanete naplaćivati PDV na sredstva dobivena iz međunarodnih projekata jer je kod svih projekata bilo onih od međunarodne agencije za atomsku energiju, bilo onih iz … [[Govornik se ne razumije.]] Europske unije ili iz znanstvenih programa NATO-a nedopustivo da se iz njih financira državni proračun i na njih se ne može naplaćivati PDV. Dakle, ja vas lijepo molim da do jeseni predložite izmjene zakona dakle, da svi budu u znanosti izjednačeni po PDV-u i da se ne plaća PDV na međunarodne znanstvene projekte. Hvala.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Imamo tri ispravka netočnih navoda. Kolega Markov, molim vas ispravak.
Hvala lijepa. Kolega Tadić je kazao da nulta stopa generirala neplaćanje poreza da je kroz nju moglo biti provučeno sve i svašta. Netočno je da je ona generirala neplaćanje poreza, onda je generirala sadašnje stanje u turizmu kakvo imamo. Znači napredak u turizmu koji je evidentno rezultirao i boljom i kvalitetnijom naplatom poreza. A u prilog tome ide i teza da ovaj, ova diferencirana stopa koja se uvodi znači veća stopa od nulte stope ne generira povećanje državnog proračuna nego smanjenje sredstava u državnom proračunu za 100 milijuna. Prema tome nešto je tu nejasno.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Sljedeći ispravak netočnog navoda kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovana gospođo potpredsjednice netočno je što je kolega Tadić ustvrdio da je nezamislivo u jednoj grani da jedna djelatnost je li, ne plaća porez. Ako se ne plaća PDV odnosno ako je nulta stopa PDV-a na određenu djelatnost to ne znači da se ne plaćaju i ostali porezi. A upravo nulta stopa u turizmu jednostavno u ratu opustošenoj Dalmaciji ona je jednostavno dala jedan veliki zamah o čemu je upravo sada govorio odnosno to spomenuo kolega Markov.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda kolega Kajin.
Slažem se sa gospodinom Tadićem da je najveći problem ovog Zakona tajming kada on biva usvojen ili kada će biti usvojen. Međutim želim nešto drugo reći. Treba jasno pronaći modus za udruge hrvatske putničke agencije da se od PDV-a na hranu sa, da je država sa stopom od 22% uprihodovala ili bi uprihodovala 179 milijuna kuna, a ovako će 70 milijuna kuna. To je minus 109 milijuna kuna i taj novac negdje će ostati. Ostat će kod onih koji se tim uslugama jasno bave. A nulta stopa je također stopa. To također treba priznati.
Prigovor nije bio ispravak nego mišljenje. Idemo dalje s raspravom u ime klubova. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice kolegica zastupnica Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, gospodine državni tajniče, predstavnici Vlade, gospođe i gospodo zastupnici! Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost kao i njegovo donošenje po hitnoj proceduri. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava uvođenje diferencirane stope poreza na dodanu vrijednost u turizmu odnosno u dijelu temeljnih ugostiteljskih usluga držeći je kao jedno od najznačajnijih makroekonomskih mjera kojima se stvaraju još konkurentniji uvjeti poslovanja hrvatskog turizma. Ovim Prijedlogom zakona vrlo jasno i nedvojbeno turizmu se daje značaj koji mu i pripada kao jednoj od strateških djelatnosti hrvatskog gospodarstva. Iako je još 2000. godine bilo jasno da turizmu treba diferencirana stopa kako je to slučaj u gotovo svim nama konkurentnim europskim zemljama tadašnja Vlada nije imala snage rukovodeći se kratkoročnim proračunskim potrebama predložiti nižu stopu PDV-a za turizam već je pribjegla rješenju koje je u tom trenutku prema procjenama imalo minimalan gotovo neutralan učinak na proračun. Uvedena je nulta stopa na dio usluga u stranom organiziranom turističkom prometu plaćenom doznakama iz inozemstva. Međutim nulta stopa PDV-a primjenjivala se u organiziranom prometu samo na dio stranih turista. Isključeni su strani gosti koji dolaze individualno i svi domaći gosti. Isključeni su i oni smještajni objekti koji nemaju organizirani turistički promet tako da su kampovi praktički u cijelosti izostali zbog čega je došlo do strukturnih poremećaja u sektoru turizma koji dugoročno imaju negativne posljedice na cjelokupni razvoj turizma. Ovakvo stanje uzrokovalo je orijentaciju najkvalitetnijeg smještajnog kapaciteta u hotelima samo na jedan tržišni segment odnosno grupaciju inozemnog organiziranog turističkog prmeta što je dovelo do strukturalnih poremećaja u sektoru turizma a najvažniji su sljedeći: hoteli su izbjegavali domaće putničke agencije u posredovanju za strana tržišta. Hoteli su uskračivali krevete domaćim putničkim agencijama za domaća tržišta. Hoteli, a samim time i agencije koje posreduju formiraju više cijene za domaće goste pa nastaje apsurd da domaći gosti kupuju aranžmane za Hrvatsku po nižim cijenama na stranim tržištima, a poglavito u najbližim susjednim zemljama bivše Jugoslavije. Strani individualni gosti plaćaju cijene s porezom dok stranci koji dolaze organizirano ne plaćaju porez čime se opet pogoduje agencijama kao posrednicima. Gospodarske tvrtke koje pružaju istovrsne usluge za domaće i strane individualne goste u porezno su nepovoljnijem položaju. I na kraju značajno je prisutna porezna evazija prikazujući strane individualne goste kao organizirane dolaske iz inozemstva. Vezano za naprijed navedeno kao i obzirom na činjenicu da je nulta stopa PDV-a u turizmu kada je uvođena trebala biti privremeno rješenje te sukladno praksi u drugim turističkim zemljama i potrebi usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije sukladno šestoj smjernici utvrđena je direktiva o harmonizaciji Zakona u svezi s PDV-om u zemljama članicama Europske unije, mi držimo da je nužno uvođenje diferencirane stope PDV-a na dio turističkih usluga. Posebno držimo dobrim rješenjem da se diferencirana stopa PDV-a od 10% primjenuje na usluge smještaja ili smještaja s doručkom, polu ili puni pansion u svim vrstama komercijalnih ugostiteljskih objekata i na usluge agencijske provizije na ove naprijed navedene usluge. I da zaključimo: Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice drži da nasuprot strukturnim i tržišnim poremećajima koji su sada bili prisutni u turističkom sektoru ovako predložena diferencirana stopa PDV-a donosi niz pozitivnih učinaka za hrvatski turizam. Kao prvo porezno se izjednačuju domaći i strani gosti. Porezno se izjednačuju gosti koji dolaze organizirano i individualno. Izjednačuju se uvjeti poslovanja domaćih sa inozemnim putničkim agencijama. Porezno se izjednačavaju sve vrste komercijalnih smještajnih objekata, smanjuje se porezna evazija i olakšava rad i nadzor koji provode porezna tijela i budućim investitorima osigurava se dugoročno stabilan sustav oporezivanja sukladno praksi u drugim zemljama i stvaraju se konkurentni uvjeti poslovanja hrvatskog turističkog, turističkog gospodarstva. Na kraju također donošenje po hitnom postupku ovog Zakona u potpunosti smatramo opravdanim i to iz razloga što je proces ugovaranja smještajnih kapaciteta za 2006. već započeo i neophodno je bilo da ovaj Zakon uđe u hitnu, u hitnu proceduru. Jednako tako na kraju, ali ne manje važno u obrazloženju prijedloga ovog Zakona vidjeli smo da se predviđa da će direktni prihod državnog proračuna primjenom ovog Zakona biti smanjen za otprilike 100 milijuna kuna. No ističemo da se to odnosi i da se ovdje radi isključivo o statičkom gledanju. Naime primjenom računice na postojeću vrstu i broj usluga a mi držimo zasigurno dugoročno gledano dinamički da će ukupan efekt ovog Zakona biti pozitivno, da će se pozitivno odraziti na proračun i da će poticati djelatnost u turizmu, a prije svega zahvatit će puno onoga što je sada u zoni sive, sive ekonomije. Također Klub Hrvatske demokratske zajednice podupire odredbu Zakona kojom se produžuje rok za povrat poreza sa 15 dana na 30 dana i to upravo stoga ne samo radi izjednačavanja obveze države i poreznog obveznika već prvenstveno zbog toga što se produženjem ovog roka poreznoj upravi omogućuje valjan nadzor i kontrola obračuna poreza na dodanu vrijednost čime bi se opet smanjio prostor sivoj poreznoj zoni. Zbog svega ovog ispred iznijetoga, a poglavito stoga da bismo ujednačili naše zakonodavstvo sa zakonodavstvom Europske unije, da ne bismo tjerali naše građane da odlaze u inozemstvo kupovati aranžmane da bi ljetovali u svojoj zemlji i na svome moru. Podržavamo i zbog toga što smanjujemo primjenom ovog zakona prostor sivoj ekonomiji. Podržavamo donošenje ovih izmjena Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o PDV-u. I na kraju bi rekla da je još jedan dobar zakon, a što smo vidjeli iz analize gospodina zastupnika Tadića. Ako je smanjenje prihoda od PDV-a predviđeno za, direktnog prihoda od PDV-a za 100 milijuna kuna to bi prema dotičnoj analizi značilo da će se povećati zapošljavanje u turizmu, a to je jedan vrlo vrlo dobar razlog da podržimo donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepa kolegice. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi ispravak je kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala. Potpuno je netočno što je kolegica Lovrin ustvrdila, da je ova mjera, odnosno ovaj prijedlog zakona jedan poticaj za hrvatski turizam. Da je poticaj zašto se onda ne uvede i nulta stopa za organizirane hrvatske turiste da je tomu tako. Dakle vi jedno poskupljenje, ono što će osjetiti svi koji se ovom djelatnošću bave i šire, želite prikazati kao dobru mjeru. Zaista hrabro. Drugo, vi tvrdite da prošla Vlada nije imala snage. Imala je sposobnosti i bila je Vlada zaista reformatorska. Ali je istina to da nikad nismo puno držali do sirove snage. I ova mjera dakle nulta, koju je bila uvela koalicijska Vlada omogućila je upravo strancima, stranim turistima pa i domaćim da dođu u Dalmaciju gdje nije bilo gotovo nikoga, jer do 2000. godine gotovo niti smo mi imali gdje ići niti nam je tko dolazio.
Hvala lijepo. Molim vas bez dobacivanja iz klupa, to vrijedi i za ministra. Zastupnik Jurjević ispravak netočnog navoda.
Poštovana potpredsjednice nije točan navod kolegice Lovrin da nulta stopa koja je uvedena na organizirane dolaske iz inozemstva nije imala nikakav efekt u turizmu. Napominjem da je gotovo cijela Dalmacija u hotelijerstvu posluje i dan danas sa 60 do 80% organiziranih dolazaka iz inozemstva, da je ova mjera uvedena 2001. godine, da djeluje četiri godine, da je uvedena u specifičnim uvjetima. Ja ne kažem da se to ne treba promijeniti, ali naš prijedlog će biti stopa od 8% ali ne možete sada govoriti da ta mjera nije imala smisla. Ona je pomogla i Hrvatskoj i turističkim radnicima i Dalmaciji odakle ja dolazim. I ne možete govoriti da ona nije imala smisla, jer ona je uvedena u najboljoj namjeri, imala efekte i postigla je to. A to, jer ne moramo pljuvati jedni na druge nego se moramo dogovoriti da šta bolje bude ljudima koji su glasali za nas.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Idemo dalje po klubovima. U ime kluba Hrvatske seljačke stranke, kolega zastupnik Ante Markov. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa. Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Naravno mi u klubu HSS-a ne mislimo voditi kroz ovu raspravu politiku zatvorenih vrata ili crno-bijelu politiku. Jedno je loše, drugo je dobro i zatvoriti vrata između jednog i drugog. Mislim da je to krivo. Turizam najprije nije takav, on to ne zaslužuje. Turizam zbližava ljude, ideje pa i one koji različito razmišljaju. Ja želim najprije se vratiti u kontekst uvođenja nulte stope PDV-a, u kontekst 2001. godine. Pozicije turizma u 2001. godini, pozicije objekata u vrijeme kad 37% kapaciteta nije aktivno gospodo u Dalmaciji. U vrijeme kad emitivna turistička tržišta za Hrvatsku gotovo ne postoje. Od 90-te na ovamo imate razoren sustav tur opereitinga. Imate razoren sustav posrednika u turizmu koji su posredovali između emitivnih tržišta Europe i svijeta i Hrvatske. Imate ratnu situaciju koja je zaustavila komunikaciju. U međuvremenu je turizam u susjednim zemljama narastao i konkurentski i po potencijalima i po svemu ostalome. Hrvatska se trebala vratiti na tržište turističko. Hrvatska je trebala osvojiti ono što je izgubila. Hrvatska je trebala obnoviti ono što je uništeno. U takvoj situaciji nulta stopa gospodo ne predstavlja ono što vi ovdje govorite. Ona predstavlja normalnu reakciju odgovorne Vlade da se mjerama fiskalne politike i ozbiljne ekonomske politike pokušamo vratiti u igru. Ona ne predstavlja način promišljanja o kome se danas razgovara, o cjelovitosti fiskalnog sustava, o poreznoj reformi. Ona je bila nužna mjera koja je trebala hrvatski turistički proizvod vratiti na europsku scenu i ta mjera je uspjela. Dokaz razine i turističkog prometa i stanja turističkih objekata i ugleda koji Hrvatska ima danas u svijetu i pozicije koje zauzimamo i epiteta najprivlačnije turističke destinacije govori u prilog tezi da je ciljana politika uspjela. To je načelno i zbog toga apsolutno nitko nije ni predviđao da će nulta stopa ostati kao trajni oblik poreznog gledanja na turizam, ali apsolutno ona je ostvarila svoju najznačajniju zadaću, a najznačajnija zadaća je bila da privuče organizirani turistički promet sa emitivnih tržišta Europe. Zašto? Pa ni Istra u to doba gospodo nije bila puna individualcima. Pa nije u to doba postojala navika dolaska u Hrvatsku ni iz Francuske, ni iz Nizozemske ni iz Belgije. Postojala je tradicija dolaska iz tradicionalne Njemačke, Austrije i Italije. Trebalo je otvoriti tržišta. Tržišta ne otvaraju individualni gosti ni male agencije, tržište otvara ozbiljna politika tour operetinga, ozbiljna politika marketinga, organizirana akcija od ministarstva do Hrvatske turističke zajednice, ali i propozicija u odnosu na cijene. I upravo organizirani promet je doveo do toga da se ne samo prišlo dolasku gostiju nego je nastao određeni investicijski ciklus koji je otvorio, reaktivirao onih 37% neaktiviranih kapaciteta u turizmu koji su postojali isključivo jasno na prostoru Dalmacije i Dubrovnika. Prema tome pitanje je sljedeće: Da li smo dostigli tu razinu pozicije na međunarodnom tržištu što se tiče organiziranog prometa da možemo sa punom odgovornošću učiniti da će cijena usluga ako se donese ovaj zakon od 1.1., odnosno on će uslijediti kao reakcija već sada kroz ugovore, narasti za 17%. Da li to možemo podnijeti? Da li konkurencija će nam onemogućiti da budemo proaktivni zbog toga? Da li ugostitelji turističke i hotelske kuće mogu to preuzeti na sebe? To su pitanja na koje moramo dati odgovore. Zbog toga bi bilo sasvim primjereno da je u ovom prijedlogu zakona bila napravljena jedna ekspertiza događaja, činjenica, matematike, što se događa i koje su uzročno posljedične veze. Vrlo mi neargumentirano leži teza da će se smanjiti prihod od proračuna donošenjem ovakvih mjera kada se nulta stopa optužuje da je ona razlog zašto se ne puni proračun, da turizam ne plaća ništa, gleda se turističke usluge u užem smislu. Turizam ovo o čemu razgovaramo odnosi se svega na 35% ako je 35%, sve ostalo je potpuno otvoreno tržište na koje je došao gost koji troši i koji plaća 22%, da nije tog gosta ne bi bilo 22% u onih 75%. Prema tome, treba cjelovito i odgovorno razgovarati o svakoj mjeri a ova mjera je preozbiljna da se lomi preko koljena, ova mjera je preozbiljna da se ne dozvoli ozbiljna javna rasprava koja je trebala biti održana u Hrvatskom saboru u 11 sati, i ja se sada moram ispričati svima predstavnicima udruge hotelijera Hrvatske, Udruge kampista Hrvatske, Udruge nautičkog turizma, Udruge iznajmljivača, Udruge agencija koji su pozvani da dođu u Zagreb da bi odgovorno porazgovarali o tome koji modalitet prihvatiti, da li u okviru predstojećeg modela dodati određene instrumente koji će dati turizmu da dišu a proračunu da ne gubi i da ojačamo na svjetskom turističkom tržištu. To je bio upravo poziv svima da zajedno o toj odgovornoj temi porazgovaramo a nije nikakav cilj bio politički obračun ili zatvaranje vrata bilo kome, i ovoj dobro došloj ideji Vlade Republike Hrvatske da uvođenjem diferenciranih stopa stvorimo jednu tržnu utakmicu da pokažemo socijalnu osjetljivost ali i privrženost tržištu da se natječemo na svjetskim tržištima sa onima koji imaju iste ovakve uvjete poslovanja. I na kraju ključna boljka Hrvatskog turizma gospodo nije bio ni broj noćenja, ni broj dolazaka gostiju ni pansion dana, nego je bio van pansionska potrošnja, van pansionska potrošnja je upravo bila onaj dio i segment hrvatskog turizma koji je stalno ukazivao da nemamo adekvatnu ponudu ili nemamo karakter ponude dobar ili nemamo cjenovnu politiku dobro ili nemamo marketinšku politiku dobru ali je izostajao efekt Hrvatske kada se gledalo u makroekonomskim pokazateljima, po broju gostiju nedostajao je uvijek od 30 do 40% prinosa koji je trebao uslijediti kroz van pansionske sadržaje, a van pansionski sadržaj nije bitan samo u smislu proračunskih sredstava u smislu prihoda nego je bitan u smislu ponude i ta ponuda je jedna od velikih nedostataka koje je Hrvatski turizam i do sada iskazivao. Ja se naravno uspoređujući Hrvatski model ovako naslovljen koji uvodi diferenciranu stopu od 10% i primjenjuje je na usluge smještaja, polupansiona pansiona i ostalih oblika, nešto približno iako ne u potpunosti onom prostoru koji je pokrivala 0 stopa, ne možemo kazati da smo na tragu europskih rješenja jer kod njih postoji apsolutno usluge smještaja se oporezivaju negdje na razini negdje 6, negdje 8. negdje 10 ali restoranske usluge se oporezivaju na 7%, prijevoz automobila, automobilski prijevoz 7 do 10%. I čitav niz različitosti, te različitosti neće smanjiti prinos koji će doći u državni proračun nego što više osnaživanjem i širenjem grana koji će sudjelovati u turizmu doći će i do značajnijeg pomaka u proračunu Republike Hrvatske. Ali naravno od turizma očekujemo ono što on ne može dati, mi od njega očekujemo da riječi naše strukturalne probleme, mi njega kada nam treba prozivamo ga da kao što je to kolega Čehok kazao da dva, tri mjeseca bavljenja turizmom ne može nas dovesti u poziciju da svi dobro živimo, naravno da ne može. Turizam i nije to, turizam je mogućnost koju imamo i koju trebamo znati iskoristiti i sa svojim resursima čim je više to moguće pokriti potrebe tog tržišta za određenom robom, za određenim proizvodima i uslugama. To je tržište koje Hrvatska ima, koje ne koristi dovoljno, to je pitanje strategije koje imamo, jer da imamo osmišljenu strategiju onda ne bi ovako važne zakone koji zadiru u fiskalnu politiku donosili na pretač u jednom vremenskom sukobu nas i oni koji čekaju donošenje ovog Zakona, oni koji su već potpisali ugovore i sada strijepe kako će realizirati već realizirane ugovore a vi svi skupa već dobro znate da je većina hotelskih kuća u dugoročnoj suradnji sa svojim partnerima iz vana već regulirala svoje obaveze, prema tome, ono što mi u Klubu HSS-a u najmanju ruku očekujemo a već je tako rečeno iz drugih klubova je uvođenje diferencirane stope ali potpuno osmišljene sa svim pozicijama koje turističke usluge pokrivaju. DA otvori prostor jačanju van pansionskih sadržaja, ali da ne zatvori prostor onim prostorima u Hrvatskoj kojima je organizirani turizam gospodo još uvijek primaran. Jug Hrvatske i srednja Dalmacija bez organiziranog prinosa, bez organiziranog prometa u turizmu neće imati stupanj napredovanja nego će što više doći do zaostajanja. Ja se slažem da Istri odgovara u potpunosti ovaj prijedlog, oni su u smislu turističkom dostigli svoj platform, imaju svoju politiku, krenuli su strukturiranje onih oblika turizma koji smatraju da mogu imati i ovakav način smanjenja posebno u kampovima gdje je do sada bilo 22 na 10%, apsolutno će njima donositi ekstra profite koje će vjerojatno moći ulagati. NO, moramo voditi računa da odnos na jugu Hrvatske, u srednjoj Dalmaciji nije takav, da individualci ne učestvuju nego je upravo obrnut razmjer Istre i ostalog dijela u odnosu organiziranog i individualnog dijela gostiju. Individualni gosti dolaze sami oni u naravi plaćaju veću cijenu nego organizirani gosti ali oni su osjetljivi na vremenske prilike oni su osjetljivi na svaka događanja, dok organizirani gost u paket aranžmanu je siguran gost, bila kiša, ne bila kiša. Ali je on istražuje nova područja, iza njega dolaze individualci. Prema tome, da li je ovo sasvim pravedno da kažemo da će Istarsko turističko gospodarstvo vis a vis ovakvoga prijedloga zakona dobiti velike benefite a da ćemo jugu Hrvatske i Dalmaciji na ovakav način smanjiti mogućnosti daljnjeg pozicioniranja na turističkom tržištu ili što je još gore a što je moguće da ćemo smanjiti sadašnji opseg koji ima Dalmacija i jug Hrvatske. Prema tome, moramo biti potpuno pravedni i jasni i upoznati sa činjenicama što se može dogoditi u ovakvom a ja vjerujem dobrom i ispravnom pokušaju da diferenciramo stope za turističke usluge. Potpuno svjesni moramo biti, upravo zbog toga prijedlog Kluba HSS-a ide za time da period kada ćemo uvesti i promijeniti diferencirane stope ali pomno analizirajući efekte i razloge i posljedice toga da bude 1. 1. 2007. godine, a da stopa koja bi se uvela za turizam, smještaj, polupansion i pansion bude 8% ali da se uvede i druge diferencirane stope upravo po uzoru na europsku uniju i po uzoru na zemlje koje okružuju nas i koji su naši izravni konkurenti. Prema tome, ja držim da možemo i u ovome po nama neprihvatljivom rješenju i u smislu načina tretiranja i u smislu vremena kada se o njemu raspravlja doći do zajedničkih stajališta u interesu turizma i u interesu proračuna Republike Hrvatske a to je da se primjena Zakona drukčije uređenog odgodi za 1. 1. 2007. godine, vjerujte to će pozdraviti svi jer se tada može sa punom odgovornošću pa i uz određene kalkulacije koje bi uslijedile nakon ove turističke sezone u potpunosti se može napravitinovi oblik funkcioniranja poreznog i fiskalnog sustava u okviru turizma a možda i ne samo u okviru njega. Što se tiče samo na kraju da kažem da optužuje se nulta stopa da ljudi idu vani, uplaćuju u Bosnu, ne znam gdje već. Pa postoji nadzor i kontrola koji trebaju otkloniti mogućnosti protupravnog djelovanja. Naravno, ako danas idete u samoposlugu i ne platite nešto ne možete reći da je za to kriv netko osim vas, vi ste učinili kazneno djelo. Isto tako je protupravno djelo ako idete u Bosnu i uplatite aranžman ali mislim da nadzor i kontrola mogu utvrditi i takve oblike protupravnog ponašanja. Prema tome, nedostatke ne možemo otkloniti potvrđivanjem tih istih nedostataka nego otklanjanjem razloga zbog kojeg oni nastaju. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Milan Meden.
Ispravit ću u nizu netočnih navoda samo jedan navod. Naime, gospodin Markov je rekao da hrvatska Vlada nema jasnu viziju i strategiju razvoja hrvatskog turizma jer tvrdim da Hrvatska ima jasnu viziju a dokumenat se zove strategija razvoja hrvatskog turizma do 2010. godine a ujedno je i ovaj prijedlog zakona sadržan u dijelu ove strategije i može je naći na 21. stranici.
Hvala. I drugi ispravak poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite!
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Zastupnik Markov je rekao da je ova mjera preozbiljna da se lomi preko koljena što nije točno. Ovaj zakon je dobar zakon, dobro je pripremljen i ministar Šuker a isto tako i gospođa zastupnica Ana Lovrin u ime Kluba zastupnika HDZ-a je to stvarno dobro obrazložila. No, ono što je interesantno u njegovom izlaganju je to kada se uvodila ta nulta stopa 2001. godine bio je razoren sustav, Hrvatska je trebala neke nove akcije, bila je nužna mjera koja je trebala vratiti turizam na europsku zemlju. Ciljana politika je uspjela. A što je to uspjelo? Uspjelo je da su domaći turisti, dakle moj Slavonci morali plaćati 22% a strani turisti 0%. Ako je to ciljana politika bila onda ste stvarno … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Klub SDP-a poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Klub SDP-a će predložiti zaključak da zakon ide u drugo čitanje i ocjenjujemo da zakon je u dijelu ideje prihvatljiv za Klub SDP-a, ocjenjujemo a je to pomak koji bi trebali učiniti u poreznom sustavu i rado bismo se pridružili podršci tog zakona. Ali ocjenjujemo da još dosta toga treba doraditi i to je razlog zašto ćemo pokušati parlamentarnoj većini ponuditi da o zakonu govorimo u dva čitanja i pokušamo stručno razriješiti dileme koje se pojavljuju ja bi rekao između Kluba SDP-a i parlamentarne većine. Ja bi rekao najveća vrijednost ovog zakona koje možda nismo ni svjesni je zato što danas lomimo sve one koji su tvrdili da ne može biti među stope u hrvatskom sustavu poreza na dodanu vrijednost. Čak se sjećam i ministra Šukera koji je znao i reći postoji europska direktiva koja sugerira u Europi jednu stopu. Istina, i koalicijska Vlada nije uspjela srušiti stručne rasprave na temu jedna stopa i među stopa. Od uvođenja PDV-a do danas nitko nije imao uspjeha u tome da prelomi sa strukom koja se borila za jednu stopu. I mislim da u ime Kluba SDP-a moramo pohvaliti Vladu Republike Hrvatske koja je uspjela u Hrvatskoj nametnuti među stopu. I mi u ime Kluba SDP-a čestitamo Vladi na tom uspjehu. I evidentno je da ćemo sada itekako moći sa među stopama rješavati socijalne probleme i druge probleme. I evidentno je da ćemo ostalih pet ili šest nultih stopa koje imamo moći mijenjati i pokazati socijalnu pravcu sa poreznom politikom. Nulta stopa ne samo na turizam nego i na hranu i još neke promete roba bila je iz razloga što u Hrvatskoj nitko nije uspio razračunati sa strukom koje je čvrsto branila jednu stopu. I zato je snaga, kvaliteta zakona upravo to. Hrvatska Vlada je to uspjela i time smo otvorili novo poglavlje u poreznoj politici. I to je ono što Klub SDP-a želi pohvaliti, želi podržati i zaista želi biti na tragu ovih inicijativa Ali ostaje da unutar toga su mogućnosti itekakvih stručnih rasprava. Govoriti o tome što je turizam, koliki on značaj ima ja bi rekao na jedan deficit a to je deficit platne bilance plaćanja Republike Hrvatske nema potrebe. To je najveća vrijednost. Najopasniji deficit u Hrvatskoj je upravo deficit na platnom računu. I vrijednost turizma je nemjerljiva jer je devizni priliv enormni. Ono što je također vrijedno zabilježiti ako promatrate županije Republike Hrvatske, kontinentalne županije Republike Hrvatske svjesne toga da moraju podići visinu GDP-a ili društvenog proizvoda po stanovniku sve više se okreću o tome također turizmu, kontinentalnom turizmu jer Hrvatska ima te vrijednosti i na kontinentu a nismo ga dobro osmislili, nismo ga dobro iskoristili. I evidentno da i kontinent ima taj izazov da turističko gospodarstvo može doprinijeti razvoju tih kontinentalnih županija i da mogu osigurati još veći devizni priliv Republike Hrvatske. I očito da je turizam gospodarska grana koja mora imati poseban porezni tretman. Kako se nismo uspjeli izboriti za među stopu, bila je nulta stopa sada kad imamo rješenje jer je Vlada Republike Hrvatske ga izborila imamo među stopu. Ostaje pitanje koliko dati tu potporu, da li 10, da li 8, da li 7, da li 6, da li više diferencijalnih stopa za hotele 6, 5, za ne znam prehranu i ugostiteljstvo 8, a razne usluge 11-12. To su teme koje bi trebalo raspraviti do drugog čitanja. Zato predlažemo drugo čitanje. Možemo se dogovoriti hoćemo li ići na jednu pa ćemo ocijeniti koja je to ili ćemo ići na više i tada neće biti nepravdi između domaćeg turista i stranog turista. Prema tome, ocjenjujemo, Klub SDP-a će ići sa amandmanom NOS-a. Ne znamo da li smo u pravu. Zašto? Niti dovoljno stručnih rasprava niti mogućnost da vidimo da li je moguće više diferencijalnih stopa pa da onda nađemo kvalitetnija rješenja i to nam treba dva, tri mjeseca razgovora i države, i ministra financija, i ja bi rekao nadležnog Ministarstva prometa, pomorstva, turizma i naravno ja bi rekao zainteresiranih za budućnost turizma. To je razlog zašto se borimo za drugo čitanje. U ovom trenutku idemo sa jednim rješenjem. Želeći pokazati da nećemo ići na najnižu moguću a to je 5% ja bih rekao međustopu nego idemo na 8 zato jer idemo sa jednom jer nismo se uspjeli čuti ni sa Ministarstvom financija dakle, on vidi da li je moguće više međustopu. Također ne vidimo razloga zašto ne uvažimo zahtjeve turističke privrede i ljudi iz turizma koji sugeriramo nemojte dirati 2006. godinu, nemojmo. Zašto nemojmo? Pa zato što su ugovori sklopljeni. Budimo iskreni mnogi i mnoga trgovačka društva ne moraju mijenjati cijene za iduću godinu i ako dođe do promjene 1. 1. 2006. Zašto? Pa nešto će zaraditi na 10%-tnoj stopi za domaće turiste, izgubiti na stranima, pa će biti možda to nebitno. Ali dio njih će promijeniti cijene, dio njih će promijeniti, to će biti negativna poruka prema stranim emitirajućim područjima, to će biti neozbiljnost i neodgovornost. To će možda biti poruka a da li Hrvatska više daje potporu turizmu, jer tako nas analitičari ocjenjuju i ne vidimo potrebu da sada najednom žurimo i pokušavamo mijenjati 2006. godinu. I zato sugeriramo ostavimo 2006., idemo na 2007. godinu i kažimo da možemo sve to izvršiti promjene. Uvažimo zahtjeve gospodarstvenika iz područja turističkog gospodarstva. Poslušajmo ih koji puta, mislim da je čak Vlada otvorila urede gdje želi čuti glas građana poreskih obveznika, pa pokušajmo ih poslušati. Nemojmo im nametati svoja rješenja. Prema tome, to su dvije točke oko kojih se ovdje pokušavamo razumjeti, dvije točke oko kojih želimo raspraviti, želimo raspraviti jer ocjenjujemo da je ovaj kvalitetan Prijedlog zakona promjene poreske politike. Zato na predlagača još jedanput upućujemo taj apel da na neki način se uskladimo zaista sa poslovanjem naših konkurenata u mediteranu, da pokušamo, ja bih rekao pokazati da nećemo imati posebne stimulanse u borbi za konkurentnost našeg gospodarstva jer dati nultu stopu u odnosu na ostale konkurente na mediteranu znači da ova Hrvatska koja ima probleme, koja ima deficita daje, ja bih rekao mogućnost da naš turizam bude konkurentniji ili ja bih rekao nelojalniji u toj utakmici. Ne trebamo to jer ocjenjujemo da danas imamo sposobnu turističku privredu za obračun na tržištu mediterana. A sada nešto što moram reći da nećemo moći podržati i ocjenjujemo da je vrlo opasno, jer u ovoj raspravi i borbi za turizam možda smo skrenuli pažnju sa članka 2. Zakona. Članak 2. Zakona, Klub SDP-a ocjenjuje kao vrlo težak prijedlog Vlade. Ocjenjujemo da je ovo pokazatelj da u Hrvatskoj je nastupila recesija. Da, to je težina članka 2. Pad gospodarske aktivnosti, pad likvidnosti, nemogućnost plaćanja, strah ministarstva financija da neće lako prikupljati sredstva. To se sve zove recesija. U toj recesiji država želi zbrinuti o sebi a ne želi poduprjeti gospodarstvo koje ulazi u recesiju. Prema tome, umjesto da dobijemo mjere Vlade kako pomoći gospodarstvu da se zaustave negativni trendovi, zaustave ja bih rekao padovi u investiranje, zaustavi negativna pojava, mi tih mjera nemamo. Mi imamo prijedlog zakona u kojemu Vlada pokazuje da briga o punjenju proračuna je prioritetna a gospodarstvo nas ne zanima. Znači u problemima koji su pred vratima Vlada brine o sebi. I to se pokušava onda pravdati ravnopravnošću poreznog obveznika i poreske presije ili ja bih rekao poreske politike ili ja bih rekao Vlade. Ma dajte ljudi. Mislim da takvo obrazloženje napisati u jednom ovako ozbiljnom članku za Klub SDP-a je neprihvatljivo. Pa sada porezna prija se predaje na kraju mjeseca. Pa ako je obveza povrata nastala negdje u sredini mjeseca pa to već nije 15 dana. Hoćemo li mi govoriti o porezima kakvi su porezi, izvinite, kamatama ako ne plati porezni obveznik a koje su kamate kada porezna uprava ne plati. Govorimo da je to iz razloga da bi poreska uprava mogla izvršiti kontrolu. Pa ta kontrola se i nakon povrata može izvršiti. Znate li koje su sankcije ako netko vara državu za poreze? Pa sankcije su stravične i treba ih još pojačati jer se netko usudio varati državu. Pa ne kontrolira se to prije dana povratka. I zato u, ja bih rekao kontekstu brige i borbe za turizam, usklađivanje naše porezne politike sa europskom praksom, i idemo sa ovako jednim člancima koji opterećuju cijelo gospodarstvo. A opterećuju samo zato što pojavljuje se strah hrvatske Vlade, posebno Ministarstva financija da neće se moći izvršavati obveze iz proračuna a tvrdimo da nema problema u likvidnosti. Ako zaista nema problema u likvidnosti Klub SDP-a sugerira da odustanemo od tog članka. Odustanemo. Da li smo o tom članku koji je vrlo bitan za gospodarstvenike, je li i oni imaju problema sa likvidnošću? Jel i ta niska proizvodnja i gospodarski rast koji se ostvaruje ako promatrate kretanje zaliha pokazuje da se dobrim dijelom radi za zalihe, ako se radi za zalihe, onda znate da njoj fali novaca, da je i kod njih nelikvidnost. Da li i to treba Vladu sekirati, da li to treba Vladu opteretiti? Treba. I tome se treba posvetiti pažnja, ali ne na način da ih mi sada još više opteretimo. Ne država prema njima će i još kasnije izvršavati obveze, još kasnije. Znači u kriznim trenucima brinemo o sebi. I zato Klub SDP-a ovu promjenu zaista shvaća ozbiljno, ja bih rekao čak molimo ministra da odustane od toga, nije nam jasno kao su socijalni partneri dali suglasnost, gdje je tu gospodarska komora koja treba reagirati. Jer evidentno je da će to imati utjecaja na likvidnost gospodarstva u Republici Hrvatskoj. I imati će utjecaja ova mjera. I progledajte koliko je promjena bila na Zakonu o PDV-U. Znate na što su se promjene najviše odnosile? Kada se treba platiti PDV i kada je povrat PDV-a. Najviše smo promjena imali u tom dijelu. Privjednici su vršili presiju da se sa 15 dana uplate pomakne na 30 dana. Važna je odredba koja govori o obvezama plaćanja i vraćanja PDV-a. SDP-u je taj dio neprihvatljiv. Prema tome, mislimo da se možemo sa drugim čitanjem i na ovom dijelu naći sa gospodarstvenicima i naći kvalitetnije rješenje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Izvještavam da je u 11,43 isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj točci dnevnoga reda. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik Linić je rekao da nema ravnopravnosti između poreznog sustava i poreznog obveznika. Ovim člankom 2. se ustvari dolazi do ravnopravnosti. On kaže: Na taj način, ustvari obrazloženje uz taj članak 2. na taj način uskladit će se rok za povrat poreza na dodanu vrijednost sa rokom za plaćanje poreza na dodanu vrijednost prema važećem zakonu. Prema tome bio je bio rok 15 dana i za plaćanje poreza pa je pomaknut za 30 dana, isto u skladu sa tom ravnopravnošću sada se pomiče rok za povrat poreza sa 15 dana na 30 dana. Hvala lijepo.
Hvala. Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici svi koji poznaju moja skromna stručna razmišljanja o PDV-u znaju da sam bio uvijek pobornik diferencirane stope. Pogledajte raspravu kada je bio donošen zakon ovaj 2001. godine, a ovo što mi je imputirano da sam sugerirao, ja sam citirao SSP. Dakle nisam rekao da se zalažem za to nego sam, ako mogu sam sebe citirati, rekao da SSP predlaže ukidanje nultih stopa. Međutim kolega Linić i ja često imamo ovako verbalne i ovdje, ali zna moje zastupanje diferenciranje stope jer smatram da je to nešto što je Hrvatskoj trebali i da smo uveli to umjesto nulte stope možda bi svi danas imali jednu daleko racionalniju politiku. No kažem, ovo sam smatrao za potrebnim reći. No, što se tiče amandmana kluba SDP-a ako se ne varam prošle godine ste predlagali izmjenu zakona i predlagali ste diferenciranu stopu od 12%. Sada predlažete 8% pa ovih 10% je negdje u sredini vaših razmišljanja unutar godinu dana. Dakle mislim da ova stopa od 10% nije isisana iz malog prsta, ona je proizišla nakon stvarno niza razgovora sa ljudima koji se bave sa tom djelatnošću, sa analizama dva matična ministarstva i na temelju analiza porezne uprave koje su analizirali prijave koje su podnosili ljudi koji se bave sa tim uslugama, dakle temeljem toga dakle što su predlagali turistički djelatnici ono što može izdržati državni proračun, dakle što mogu javne financije podnest dakle došlo se do stope od 10%. Međutim ono protiv čega sam uvijek bio i smatram da nema nikakvo stručno opravdanje za to i to je rastakanje poreznog sustava, to je više diferenciranih stopa. Onda opet otvaramo prostor za sivu ekonomiju, ali vi nikada ne možete jasno definirati što je što. Zato jesmo išli u prijedlog zakona da polupansion i puni pansion bude po stopi od 10% jer kada bi došli u situaciju da on na računu ispostavlja posebno račun za smještaj, posebno za doručak, posebno za ručak, otvorili bi niz manipulacija, povećali administraciju i napravili jedan vrlo vrlo kompliciran i loš porezni sustav. Zato smo išli tome i tome smo čak i dodali agencijsku proviziju tako da agencije koje se bave dovođenjem turista u te smještajne kapacitete, dakle budu oporezovani po istoj stopi, da jednostavno se uspostavi jedan račun i da je iz njega vidljivo, jasno i transparentno. Zato kažem sa stručnog stanovišta i razgovarajući sa kolegama iz Europske unije koji imaju više diferenciranih stopa, više diferenciranih stopa nešto je sa stručnog stanovišta što je neprihvatljivo i zakompliciralo bi dodatno sustav i to je ono što se ova Vlada s tim vrlo teško može složiti. Ja znam da je bilo prijedloga smještaja šta ja znam 8% ili 6% u ugostiteljstvu, šta ja znam 10%. Međutim postavlja se jedno realno pitanje, ako mi od našeg proizvođača vina kupimo butelju vina za 30 kuna i ako je netko prodaje za 180 kuna onda je tu PDV, da li je on 10, 15 ili 20 totalno nebitan. Ako pivo "Karlovačka", "Zagrebačka" i ostale pivovare, "Panonska" itd. prodaju u veleprodaji po 3 kune i još nešto, ako se ono nalazi na stolovima naših ugostitelja od 10, 15, 20 kuna onda to više nije problem stope PDV-a nego je problem marže. Dakle idemo vidjeti gdje su suštinski problemi u cijenama vanpansionske potrošnje. I ono što sam rekao u svom uvodnom obrazloženju, nelogično je da mi ljepote svoje domovine smatramo da bi trebao netko to doći vidjeti i da mu zato treba dati diferenciranu stopu. Onaj tko hoće otići na Roški slap i negdje taj želi to vidjeti i onda je logično da plati 22% poreza na dodanu vrijednost kao što su oporezive sve takve usluge u Republici Hrvatskoj. Zato to jesmo izdvojili iz ovoga dijela. I ono što je ostalo visiti u zraku, što je kolega Markov rekao, diferencirana stopa na komercijalni smještaj u brodovima. Međutim ako sam ja vlasnik broda, ako sam vezan u marini, pa ne mogu ja sam sebi ispostaviti fakturu i na tome zaračunavati 10%. Dakle to je ono što je neoporezivo. Oporeziva je ona usluga koju marina naplaćuje za sidrenje broda, ali spavanje na tom brodu, ako ja spavam u svom brodu ja ne ispostavljam nikome račun ako ne ispostavljam račun nije se izvršila usluga znači ne postoji obveza PDV-a. Ali smještaj u brodovima koji se bave komercijalnim iznajmljivanjem, nelogično je da netko stavi brodicu u marinu, da ta brodica uopće ne isplovljava i da na njoj boravi 7 ili 8 stranih gostiju, ali to je riješeno Pomorskim zakonikom kako i na koji način se moraju prijavljivati ljudi koji dolaze na brodove i kako ih društva koja se bave iznajmljivanjem brodova kakvu mora imati evidenciju, koliko godišnje može biti neprijavljenih ljudi koje vlasnik može pozvati tijekom turističke sezone, tako da i to razjasnim. I ovo na kraju što je gospodin Linić u ime kluba SDP-a rekao 15 do 30 dana. Mislim da govoriti o recesiji, govoriti o nelikvidnosti a ne ponuditi za to ni jedan argument je vrlo opasno i to je nešto što se često čuje u Hrvatskoj. Sada ja vama postavljam jedno čisto ovako stručno pitanje, stručno kako god hoćete, zapravo ne mogu vam postaviti pitanje pardon, jednu konstataciju. Ako je naplata prihoda za prvih šest mjeseci veća 6,5 nego što je bila prošle godine, ako je kada se pogleda kumulativno veća za skoro 16% nego što je bila 2003. godine, ako je inflacija prošle godine bila 2,1%, ako je inflacija ove godine 3%, ako je gospodarski rast, svi ste jučer govorili u prva tri mjeseca bio jedan i toliko, ako je preko 3% za ovih šest mjeseci, pa zar bi onda gospodarstvo koje je u recesiji moglo sa takvom znatnom stopom, govorim samo o PDV-u, puniti državni proračun. To su stvari kad se makroekonomske analize naprave koje međusobno ne stoje. Međutim isto tako reći 15 i 30 dana a ne razjasniti zakonske mogućnosti do kraja, nije dobro zbog onih koji nas slušaju. Dakle ja kao porezni obveznik mogu odmah prvog ili drugog u mjesecu nakon isteka obračunskog razdoblja podnijeti svoju prijavu poreza na dodanu vrijednost i zatražiti povrat iako ja mogu tu prijavu i podnest nakon 30 dana, dakle zadnji mjesec. Dakle ako ja zatražim povrat, ja praktički do 16., 17. mjeseca u kojem je rok za podnošenje povrata poreza moram ostvariti povrat. I sada pogledajte, vi imate međusobno povezano društvo. Jedno društvo je obveznik za uplatu poreza, a jedno društvo je obveznik za povrat poreza. Međusobno povezana društva zna se kako komuniciraju, mislim kakvo je kolanje dokumenata među njima i sada normalno da ovo društvo koje ima povrat će podnijeti zahtjev odmah na početku mjeseca i njemu država mora vratiti. Ali ono povezano društvo koje ima obvezu uplate poreza će podnesti svoj obračun zadnji mjesec. Znači 14, 15 dana nakon što je već država morala izvršiti povrat povezanom društvu i njegova uplata mora biti tek 30 dana po podnošenju prijave. To je jedna ovako teoretska pretpostavka. Jer što se događa? Da u dva povezana društva Hrvatska država je povrat morala izvršiti 42 ili 43 dana prije nego što se stvorila obveza za uplatu tog poreza na dodanu vrijednost ovog drugog društva koja su međusobno povezana. Dakle to je ta rupa koja se otvara. Druga stvar, ja bih želio podsjetiti da kako je do ove odredbe došlo. Dakle ne negirajući ovo što ste vi rekli, normalna stvar da će ovakva obaveza stvoriti određene stvari, međutim, ono što je bitno u poreznom sustavu da razne odredbe poraznog sustava moraju sve porezne obveznike dovesti u isti položaj iz razloga da se ne otvaraju sive zone. Ja sam vam samo naveo jedan primjer koji se može dogoditi, jedan ekstreman primjer, dakle razlika između onoga što država treba vratiti i ono što netko treba platiti državi 43 ili 44 dana ili u najgorem slučaju 45 dana, znači to je nešto ekstremno zašto. Zato što je zakonska odredba takva. Međutim, vi se dobro sjećate kada je bila izmjena ove odredbe na kraju tu smo, ja sam onda bio u poziciji oporbenog zastupnika kada smo raspravili ja ne mogu reći i za 0 stopu, niti sam ikada rekao da su namjere Vlade bile loše i vi to dobro znate da kada raspravljamo hrpu stvari ja nikada nisam rekao da ste vi ili kolega Crkvenac koji ste bili kreatori tih stvari predlagali iz loših namjera neke stvari, međutim, nakon određenih primjena se pokazalo da možda neke stvari se moraju modificirati isto kao što će se dogoditi sa prijedlogom našeg zakona. Dakle, u onom trenutku kada se produžio rok za uplatu 30 dana nitko nije razmišljao o tome da bi trebalo produžiti rok za uplatu poreza, kažem vam ekstremni primjeri, vi znate da kod nas na žalost kod izmjena ovoga Zakona poreza na dobit koji smo mijenjali prošle godine zakonski uopće nije bilo regulirano poslovanje u među povezanim društvima i to je ono što si moramo priznati. Dakle, tek izmjenom ovog zakona o porezu na dobit mi smo donekle regulirali međusobno poslovanje povezanih društava, s jedne strane razumijem vaše ali ja bih isto tako htio da vi pokušate razumjeti argumente Ministarstva financija i Vlade Republike Hrvatske što nam se događa u takvom kontekstu jer gledajte može se dogoditi da jedno povezano društvo traži povrat 20 milijuna kuna, a drugo treba uplatiti milijun kuna. Država ovih 20 milijuna kuna mora vratiti 45 dana prije nego što bi naplatila ova 2 milijuna kuna i to je ona realna opasnost. U državama u kojima je regulirano to normalno poslovanje itd., to možda ne bi bila takva opasnost, dakle intencija Vlade je nakon izmjene Zakona o porezu na dobit gdje smo na određen način riješili problem rezidenata nerezidenata, gdje smo riješili problem poslovanja međusobno povezanih društava da i ovo pokušamo izjednačiti. Vjerujte mi meni osobna namjera kao ministru financija nije, ali kažem mogu vam to dokumentirati i pokazati analitičke podatke punjenja proračuna u 6. i 5. mjesecu kada su prihodi.
Dobro ministre, sada zaključite pa ćete nastaviti.
Dakle već su prihodi u odnosu na prošlu godinu veći 11% nego što su bili prošle godine, to jasno govori da nije recesija nego da ipak neke ekonomske aktivnosti su pojačane. Ali spreman sam s vama i postoji svijest da možda raspravimo ove stvari pa ćete vidjeti da nije to samo udar na likvidnost poduzeća nego da pokušamo napraviti i ove negativne konzekvence koje mogu biti daleko teže od ovoga što se ovdje predlaže.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Jakša marasović Klub zastupnika HNS PGS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolege i kolegice. Ovo je jedna tako dobra atmosfera poslije onog jučerašnjeg dana samo što se ne hvale svi ovdje, jedino Ante Markov malo iskače, jer Kajin je ishvalio ovaj Zakon, Linić ga je napola ishvalio i onda čovjek se pita ima li uopće potrebe govoriti o njemu, jer ja mislim niti ovaj novi Zakon niti onaj koji je prije bio nije problem Hrvatskog turizma, niti će se problemi hrvatskog turizma riješiti niti s ovim niti s onim zakonom. Tu su problemi su posve drugačiji, onaj Zakon koji je govori o 0 stopi na organizirane dolaske stranih turista da tako kažemo, onda su se i naši sjetili da i oni mogu biti Bosanci bar kada uplate organizirani dolazak jer im je jeftinije, tu je imalo svoju logiku vjerojatno ministrica tadašnja, pametna bila iz Dubrovnika, vodila agenciju, znala da Dubrovnik uvijek živi od organiziranog turizma i to je imalo svoju logiku i Hvala Bogu da je donesen jer su se u nemogućim uvjetima u potpuno srušenim objektima nekim u Dubrovniku i oni nekim potpuno nespremnim ipak dolazile neke grupe gostiju najvjerojatnije i najčešće avionskim prijevozom i to je imalo svoju logiku i ja tu ne vidim razloga za bilo kakvo pljuvanje po tom Zakonu. Taj je zakon imao svoju logiku tada kao što i ovaj ima sada logiku jer se stvari i okolnosti mijenjaju i stvarno bi bilo blesavo da ja ne idem kao organizirani turist, ali da ja plaćam 22% više od ne znam, evo Šuker je iz bosne porijeklom da se on sada prijavi u Livnu i da ima 22% manje od mene platiti. To bi bilo malo smiješno, i ovo ima logiku, ovo ima logiku da se izjednači ta stopa, sada dragom Bogu je sve isto hoće ona biti 8, 10 ili 12% a vjerojatno i proračunu jer kaže se da se ovim izjednačavanjem stope se smanjuje prihod u proračun za 100 milijuna i sada kada čovjek pročita tu konstataciju onda ne shvaća žestinu kojom se brani taj Zakon, ako se ne uzme u obzir ovo što sam prije govorio da stvarno nema logike to da ja plaćam skuplje od nekoga iz Livna. I to je nešto što govori o tome da ne bi trebali imati ništa protiv ovog Zakona, ne bi trebalo, trebalo bi to zapravo prihvatiti. Tu se javlja drugi problem opet vezano na ono što je LInić postavljao kao pitanje, a Šuker branio, zašto 30 dana za uplatu a 15 za isplatu, znate to je veliki problem. MI možemo govoriti o tome da Hrvatska nema problema s likvidnošću, ima problema i to velikih, možete pročitati po novinama, možete poznavati ljude koji se bave biznisom pa ćete vidjeti da ima velikih problema sa likvidnošću, da ima velikih problema s naplatom pogotovo međusobnom naplatom, znate svi ovi, bez obzira što je građevinarstvo palo na ¼ onoga 2003. a svi mali građevinari, mali, to je 2, 3, 4 red oni imaju probleme ogromne s naplatom i ne usude se ispostaviti račune jer moraju platiti PDV. Mladineo nema milosti, on mora platiti u 30 dana i to je logično, i to je veliki problem i zato mi imamo situaciju da vam se računi ispostavljaju 6 mjeseci do godinu dana kasnije. Nalaze se razne forme kompenzacija, cesija, pitaj Boga kako se to sve zove, prijevara, da, jer mi smo takav svijet da tražimo uvijek rupe u zakonu i tu ima problema. Ja nisam u jednoj … državi bi to bilo normalno, znate kada bi se poštivali rokovi plaćanja pa bili oni 15, 30 ili 120 dana, onda bi to bilo u redu. Ali mi nemamo to, to ne poštiva nitko, čak je Šuker jučer ili ove dane priznao da ima i proračun tih problema, nisu to baš neke cifre ali su desetine milijuna. Što za nekoga kome se to duguje to nije nebitno, to je bitno, za onoga koji treba dobiti proračun vjerojatno nije bitno, on se zaduži ili proda obveznice u Austriji. Dakle, to je problem i to zahtijeva opet jedan scenarij iz kojega bi proistekla inicijativa, često se čovjek koji se bavi biznisom pita a zašto platiti državi, kada država meni ne plaća, puste mjesece. I to objektivno je problem. E sad kad sam već tu ja bih ponovo po ne znam koji put govorio o tome šta je problem turizma? Ante Markov je rekao: «Lako je Istri govoriti. Ona ima individualne goste.» Dalmacija nažalost još uvijek nema ni približan broj noćenja prijeratnih, a 40% kapaciteta u Dalmaciji je još van funkcije. 40% kapaciteta. U Splitu nemate gdje prenoćiti prvi mjesec. Morate ići tamo u neke pansione postrani ili u trogirske dvore tamo koji se zovu hoteli ili pansioni. Nemate gdje prenoćiti. Evo jedino Marin Jurjević ako je kakva mlada cura onda bi on to primio. Ali i to je velika nevolja. To je ogromna nevolja, a čini mi se da nema nitko ni volje da to rješava. Sjetite se, sjetite se samo koliki broj objekata je van funkcije, a u vlasništvu su MORH-a. Ogroman broj objekata od Prevlake do Savudrije. I država kao i za one druge kojima je u suvlasnik vjerojatno većinski, nema rješenja za to. Mi to nemamo ni strategije ni rješenja. Rješavamo parcijalno slučaj po slučaj. I to je loše. To je loše. To rješava problem turizma kad budemo imali visoku kategoriju smještaja, kad budemo imali educirano osoblje u hotelima, kad budemo imali dobru hranu i dobro piće. To pravi turista troši. Jadan ti je onaj koji uzme, jadan ti je gazda onaj koji ima goste koji uzimaju lanch pakete i odu na Roški slap i još bace koju kantu, plastičnu onu kesicu bace tamo a nikakve koristi od njih. Pravi gost na Roškom slapu je onaj koji u onoj gostioni bude ostavio jedno 100 EUR-a za ručak ili 50 bar. To je pravi gost i za takve goste se mi moramo boriti, ali da bi imali takove goste mi moramo tim gostima pružiti puni komfor. A to bojim se da nismo u stanju niti imamo volje razmišljati o tome. Jer da imamo volje ne bi imali te puste objekte evo 10 godina nakon Oluje van funkcije. Ne bi ih imali. Uza sve probleme koje imamo i druge vrste. Jer turizam htjeli mi to ili ne, je veliki generator razvoja bio u socijalizmu. Sjetite se vi stariji može biti pamtite prije te magistrale kad nije bilo turizma na što je to sličilo, a sjetite se 1990. ili 1989. godine kako su ljudi živjeli i u krajnjem slučaju imate tu nesretnu magistralu, u Washingtonu u Svjetskoj banci stoji: «To se» kaže «ovaj projekat se ne da valorizirati». Jer se ne može to ni izračunati kolike, koliko je sve korist donio. E sad mi imamo tu auto-cestu koja nas povezuje kako Ante Markov zna reći 510 kilometara od mađarske granice pa tih Mađara ima, ne možete ih izbrojiti na auto-cesti već i ako mi budemo imali pravu ponudu uz ovu, uz ovu našu infrastrukturu koju imamo i budemo napravili ono što je spominja ministar Šuker te kanalizacijske sustave da imamo čisto more a ne na sramotu, našu nacionalnu sramotu da imamo zatvorenu plažu u Opatiji svake godine, centralnu plažu onda ćemo mi napraviti veliki iskorak u turizmu i od toga imati i koristi. Onda neće trebati imati posebne zakone o otocima. Onda će otoci davati ostalom dijelu Hrvatske. Ali dokle god to mi ne budemo napravili mi ćemo imati problema i ovako ćemo puvati jedan na drugoga na nebitnim sitnicama. Jer ja baš i ne mislim da je bitno, je li bitno 30 ili 15 dana? Ali temeljno je riješiti da onaj tko ima ugovoreni rok o plaćanju da mu se taj, to poštiva. To je jedino bitno. Pa će on ukalkulirati u svoju cijenu kako će on to riješiti? I još da kažem nešto. Spominja sam već Roški slap ali inače naš odnos prema spomeničkim i prirodnim vrijednostima. Pa tu je otprilike mi tu uopće nemamo odnosa. Ja sam išao u osnovnu školu u Splitu do, koje ono? 1964. Davno bilo. Dakle još je Ranković bio na vlasti. I sad gledajte. Nas su u školu u Split vodili. U Trogir u obilazak Trogira. Vodili su nas u Salonu. Vodili su nas u Kaštele, vodili nas u Omiš, na Brač. A danas dica u Splitu idu u školu i ne znaju gdje je Salona, a da ne govorim onda kako će znati turisti znate. Tko od turista, organiziranih grupa dolazi u Salonu? Nitko. A to je grad nekad bio od 70 tisuća ljudi sa, koji nudi, nudi par pogled. Nudi bar pogled i nudi nekakve prospekte iz kojih se vidi šta se tu događalo? Mi nemamo dakle prema tome odnosa, a da ne kažem koliko toga ima još po Dalmaciji što bi se moglo ponuditi. Mi zapravo ni tu nemamo pravi odnos. Prema prirodnim vrijednostima otprilike sličan. Otprilike sličan jer uz sve te naše lijepe i krasne krajeve vam dolaze samo ovi sa lanch paketima jer da imaju igdje drugo otići ne bi ni tamo išli. Eto hvala lijepa. ... [[Upadica se ne razumije.]] Zakon, vidit ću, dogovorit ću se.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Nema više prijavljenih rasprava u ime klubova zastupnika. Prelazimo na pojedinačnu desetminutnu raspravu. Prvo je prijavljena kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Raspravljajući ili kad se raspravlja o ovom Prijedlogu zakona, izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost mislim da je nekorektno reći da je ta mjera koju je bila uvela koalicijska vlast odnosno nultu stopu na organizirane, na organizirana turistička putovanja odnosno smještaj Republiku Hrvatsku bila mjera eto koju je uvela Vlada koja nije imala snage. Mi možemo ovdje danas raspravljati poslije toliko vremena koliki su bili učinci takve jedne mjere, a nesumnjivo bili su veliki. Ovdje su svi kolege koji dolaze iz Dalmacije, koji dobro znaju da njihova turistička mjesta do 2000. godine zjapila su prazna. Vi ste jednostavno mogli prošetati goli Kalelargom do 2000. godine usred ljeta da ne sretnete ni domaćeg turista ni stranog. Prema tome nesumnjivo je da je ova mjera polučila jako dobre rezultate. Sada je možda vrijeme da razmislimo što dalje? Ali ići u izmjene napadajući dosadašnje rješenje u ondašnjim vremenima nije korektno odnosno izaziva sumnju uopće onda i u korektnost i ispravnost i predlagača kakve će mjere i polučiti ovaj Zakon? Vrlo je nekorektno reći da su ovim, da su dosadašnjim zakonom bili oštećeni domaći turisti. Ako je tolika briga za domaće turiste za naše građane prije svega trebamo voditi računa da naš građanin bude plaćen i da dobiva uredno plaću. To se danas ne događa pa onda ne može ići ni kući negdje odnosno unutar Hrvatske a kamoli u inozemstvo. I da je tomu taj razlog načelo pravednosti u ovom smislu da se izjednače domaći i strani turisti zašto onda ne uvesti i nultu stopu za organizirana domaća putovanja i za naše turiste, da je tomu tako, ali očito nije. Očito nije, i možemo ovdje raspravljati da je došlo zaista vrijeme što dalje učiniti. Ali ponavljam, vrlo je nekorektno tu jednu mjeru koja je dovela strance 60 do 70% kapaciteta u Dalmaciji puni se na ovakav još uvijek način. Ono što zabrinjava i na što upozoravaju upravo turistički djelatnici jeste primjena ovog zakona 1. siječnja 2006. godine. Dakle, upravo u ovo vrijeme se svi aranžmani već ugovaraju za godinu dana unaprijed i to je nešto što uvodi totalnu pravnu nesigurnost u Republici Hrvatskoj. Mi i dan danas evo primjenom odnosno predlaganjem ovog zakona smatramo da ugovori nisu nešto nužno što uopće treba poštivati. Vidjeli smo jučer kako se poštuje zakon, kako se poštuje poslovnik ovdje od doma koji donosi zakone, koji je prvi pozvan da i poštuje te zakone. Prema tome, ono što je govorio u ime kluba kolega Linić bilo bi korektno bez obzira na stopu koja će biti da se zaista prolongira primjena ovog zakona, bar na jesen sljedeće godine jer to dovodi u opasnost zaključene aranžmane. To je jedna velika nesigurnost. Jučer smo govorili o nesigurnosti naših građana koji su se oslonili na neke olakšice, na neke povlastice. Ljudi ne mogu jednostavno planirati život ovdje u Hrvatskoj niti oni koji imaju namjeru nas posjetiti a kamoli se vratiti u inozemstvo. Danas vladaju jedna pravila, sutra druga i zato se onda naš čovjek ponaša od danas do sutra. To je nešto što poruka mu se šalje od strane vlasti i to nije dobro. To je možda boljka svih vlasti ali treba s time prekinuti odnosno svesti na najmanju moguću mjeru. I postavlja se jedno veliko pitanje zašto o ovom važnom i prevažnom zakonu pogotovo za nas dole u Dalmaciji nije raspravljao Odbor za turizam matično tijelo. To je još jedna ignorancija Sabora odnosno njegovih saborskih tijela. Zašto nije provedena jedna šira rasprava turističkih djelatnika, radnika koji ukazuju upravo na ovu problematiku a za njih je upravo najspornije ovo što su već zaključili i ugovorili aranžmane za 2006. godinu. Mislim da je posve pogrešno obrazlagati ovaj prijedlog zakona da je nulta stopa dovela i ovdje odnosno otvorila mogućnosti sive ekonomije. Država i postoji zato da kontrolira zakone. Pa mi ne možemo ukidati dobre institute jer se sve može zloupotrijebiti, svako pravo se može zloupotrijebiti. A zato koliko se ono zloupotrebljava odnosno koliko je država tu jaka da onemogući takvu zlouporabu upravo je i ocjena jakosti jedne države odnosno njezinih institucija. Dakle, sigurno je došlo vrijeme da se porazmisli da bi se uvela veća stopa naravno od nulte ali ona stopa koja bi bila konkurentna, koja bi Hrvatsku činila konkurentnom u odnosu na možda naše najvažnije konkurente pa i to je Italija, to je Španjolska. Zašto ne uvedemo onda jednu stopu koja će biti ipak manja nego što je to imaju Italija, nego što je ima Španjolska. Dakle, o tome bi također trebalo razmisliti i Klub SDP-a u tom smislu bi i podnio amandman. Ono što ostaje spornije to je primjena ovog zakona jer to rađa jednu posvemašniju pravnu nesigurnost, svi se ovdje kunemo da nam je stalo do pravne sigurnosti, do ulaganja ali evo vidimo da počesto nije tako. I što se tiče produljenja roka u kojem je država dužna vratiti ovaj porez smatra se načelom pravednosti između davanja građanina prema državi i obrnuto. Nažalost, tu je jedna konkurencija velika i upravo kako se država ponaša prema građaninu uči kako se i građani ponašaju međusobno pa onda i prema državi. Jučer smo evo donoseći Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju gotovo sve građanine koji imaju bilo što prigovoriti ili dati primjedbu vlasti proglasili potencijalnim teroristima. Dakle, ovdje se svatko živ može šetati ali ne i onaj koji ima nešto kritički da izrazi na najuljuđeniji i na mirniji način. Dakle, jučer smo potencijalne građane proglasili teroristima a danas u obrazloženju smo čuli eto da su i građani eto lopovi koji jedva čekaju pokrasti državu jer eto rađa se ovdje kroz ovaj institut, otvorena je mogućnost, velika mogućnost sive ekonomije. Mislim da je najkorektnije da se država korektno ponaša prema svojim građanima da plaća, da izvršava svoje obveze ali se postavlja pitanje zbog čega bi to građanin kreditirao državu. Prema tome, rok od 30 dana je neprihvatljiv za naše gospodarstvo, za povrat nečega što nije bio dužan platiti. Hvala lijepa.
Kolegice, imamo ispravke netočnih navoda. Prva je zastupnica Lovrin. Izvolite!
Gospođo potpredsjednice, netočno je navela gospođa zastupnica Antičević da je u Zadru Kalelarga zjapila prazna do 2000. godine pa je onda mjerama koalicijske Vlade se ta Kalelarga napunila zbog uvođenja nulte stope PDV-a i to na jednu, moj je komentar, vrlo malu skupinu korisnika turističkih usluga. Naprotiv, točno je da je Kalelargu od turista ispraznila srpska agresija i rat zbog koje su izostale mnoge turističke, uhodane turističke destinacije a poznato je da izgubljeno emitivno područje u turizmu treba najmanje deset godina da bi se povratilo. Zaboravljamo da je u agresiji uništen i Zadarski aerodrom preko kojega su organizirano dolazili turisti. Dakle, točno je da su turisti izostali zbog agresije i nikakva nulta stopa ne može povratiti sve razrušene hotelske kapacitete i gospodarske objekte. Hvala.
Molim vas nemojte dobacivati s mjesta. Slijedeći se za ispravak netočnog navoda javio kolega Meden. Izvolite, kolega zastupniče!
Netočno je što je rekla kolegica zastupnica da je ova rasprava ignorancija saborskog tijela Odbora za turizam. Naime, ovaj zakon je na odboru proveo Odbor za financije a Odbor za turizam je za to imao vremena točno dva dana.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. Slijedeći se javio kolega zastupnik Bitunjac. Izvolite!
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice. Kolegica Ingrid Antičević je rekla da do 2000. godine moglo se hodati goli našim plažama a da nikoga niste mogli sresti, sve je bilo pusto i prazno. To uopće nije točno, ja se slažem da i 1990., 1998. a i 2000. i kasnije nisu bile dobre turističke godine kad ih usporedimo sa 2004. godinom kad se Hrvatska demokratska zajednica ponovo vratila na vlast ali svakako i tada je bilo turista. Međutim, njena osnovna poanta odnosno poruka cijelog njenog govora svijet i Europa prihvaćaju SDP a ne neke druge stranke, ne neke druge političke opcije. Također je od pokušaja diskvalifikacije koji svi skupa ulažemo kada je riječ o obnovi turističke grane na razini cijele Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći je zastupnik Prtenjača, izvolite.
Hvala lijepo, ja se nerado javljam na ove ispravke tzv. navoda, ali kolegica Antičević i najčešće koristi situaciju da iznese čitav niz neistina a onda junački zbriše jer ne želi čuti istinu. Evo, samo dva primjera. Kao pravnica navodi da je ignorancija, da se nije sačekalo da matično radno tijelo raspravi ovaj Zakon. A ja joj sada posredno preko televizije poručujem da temeljem članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora kojega bi onda trebala znati matično radno tijelo je Odbor za financije i državni proračun koji je uredno to i izvršio. Drugo, a ima ih čitav niz, drugo kaže da se 2000. na kalelarga ja sam više od nje bio u to vrijeme u Zadru i na kalelargi, znam bolje situaciju, moglo prošetati gol, nije točno, neću komentirati, već je kolegica Ana Lovrin iznijela zašto, već ću vam samo reći možda je gospođa Ingrid Antičević to doslovno shvatila. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega. Žao mi je što kolegica nije u dvorani kada polemizirate s njom. Sljedeći je zastupnik Jarnjak. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovana gospođo potpredsjednice. Gospođa Antičević je rekla u jednom trenutku da smo sinoć proglasili građane Hrvatske najprije polu teroristi a onda na kraju i teroristi. Laže! Nije točno, taj navod nije točan, donesen je Zakon o javnom okupljanju. Da je netko na početku u uvodu rekao da su građani lopovi. Nije točno da je to netko rekao! I treća stvar da je promjena, Izmjena i dopuna ovoga Zakona izaziva pravu nesigurnost. Dotjerivanje i poboljšavanje odredbi zakona ne izaziva pravnu sigurnost, pravnu sigurnost izazivaju ovakve rasprave a napose nepridržavanje zakona.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Nisu sve riječi bile najspretnije. Sljedeći na redu je zastupnik Matušić. Izvolite, ispravak netočnog navoda.
Odustajem, suvišno je!
Hvala lijepo, pametna odluka. Možemo dalje sa raspravom. Zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite kolegice.
Gospođo potpredsjednice, ministra trenutačno nema, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ja ću najprije reći da imam primjedbu na hitnost donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Mislim da bi trebalo ipak s obzirom da se radi o jednoj značajnoj grani djelatnosti za koju mijenjamo stopu poreza na dodanu vrijednost ipak raspraviti u redovnoj proceduri kako bismo mogli utvrditi koje one učinke na turističko gospodarstvo donijela u svojoj četverogodišnjoj primjeni, što će to donijeti ova izmjena i proširenje zapravo olakšica na plaćanje PDV-a ili po sniženoj stopi PDV-a za turizam. Time bismo zapravo uvažili i ovu primjedbu da Zakon ne stupi početkom iduće godine uz ovo obrazloženje koje je već bilo rečeno da ipak najveći dio ugovora za 2006 godinu je sklopljen i može donijeti određene negativne efekte ukoliko bi došlo do povišenja cijena ili eventualno da se to na teret poslovanja pojedine turističke tvrtke izvrši. Naime koji je bio razlog kada smo uvodili nultu stopu za organizirane dolaske stranih turista. I danas kažemo da je turizam potencijalno najjača gospodarska grana u Republici Hrvatskoj i da onda u mnogočemu zapravo doprinosi ukupnom gospodarskom rastu posredno i povećanju izvoza Republike Hrvatske. Bio je to razlog zato što je ova grana pretrpjela velike ratne štete, što su se u našim hotelima zbrinjavali prognanici i izbjeglice, ne nekoliko mjeseci nego nekoliko godina. Što su cijene koje su se plaćale za njihov smještaj ipak bile ispod, ne tržnih cijena nego ispod cijene koštanja koja je za takve namjene bila utvrđena i da danas postoje velike potrebe za obnovom ali i izgradnjom novih kapaciteta koji će pružati usluge na jednoj drugoj razini nego što je to bilo u prethodnim vremenima. Bio je to razlog zato što se zbog rata izgubilo, izgubili su se gosti, oni su se sporo vraćali, još uvijek se sporo vraćaju jer ili se uopće ne vraćaju jer su otkrili nove destinacije. O tome bi se puno moglo pričati ali ovdje se mi sada moramo ograničiti samo na konkretan zakon ili jedan segment koji pridonosi razvoju bržem ili sporijem turističke djelatnosti. Rekli smo već tada da su to mjere koje bi trebale imati ograničeno trajanje. A sada kada se one proširuju, trebalo bi reći na koji način i za koje vrijeme će se one na takav način moći realizirati. Naime, mi sada eto ipak uvodimo i međustopu a u samom zakonu se pozivamo da je to i jedan dio usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije u domeni poreza. Meni je drago što smo došli do toga da ćemo i u Hrvatskoj uz nultu stopu, stopu od 22%, imati i jednu međustopu istina sada samo za jednu vrstu usluga. Međutim, treba se prisjetiti opiranju Vlade za uvođenjem među stope i njezinih obrazloženja zašto to nije dobro i zašto Hrvatska neće imati među stopu. Kada je Klub SDP-a predlagao uvođenje među stope 20. siječnja 2004. godine, tada je Vlada rekla da bi uvođenje među stope došlo do dodatnih troškova i kaže za podmirenje troškova za obavljanje naprijed navedenih poslova zbog koje je moguće promjene poreznih stopa mora biti, koje mora obaviti porezna administracija potrebna su znatna sredstva koja će značiti povećanje proračunskih rashoda, a isto tako će doći i do povećanja rashoda poreznih obveznika. Pa je dalje rekla da uvođenjem snižene stope ili među stope bi se broj stopa povećao na tri što znatno otežava porezni nadzor jer se povećavaju dvojbe oko određivanja činjenica koje se oporezuju, kojima se oporezuje neki proizvod po među stopi što u konačnosti ima utjecaja na troškove ubiranja poreza ali i na ostvarenje proračunskih prihoda od ovog poreznog oblika. Prije nekoliko mjeseci raspravljali smo također o Izmjenama zakona o porezu na dodanu vrijednost koju je podnijela grupa zastupnika našega Kluba, i tada je eto na dosta, pune tri stranice obrazloženo da to nije moguće učiniti jer bismo time narušili naše zakonodavstvo, ne bi bili usklađeni sa europskim zakonodavstvom i naveden je čitav niz smjernica koje to onemogućavaju. Ja sam očekivala da će Vlada doći sa zakonom koji zaista usklađuje naše zakonodavstvo o porezu na dodanu vrijednost sa zakonodavstvom Europske unije jer nam je tu rečeno da ako postoji nulta stopa ne može se koristiti povrat ... [[Govornica se ne razumije.]] poreza. Pa je dalje rečeno da najniža stopa, međustopa može, ne može biti manja od 5% i to samo za određene proizvode i usluge koje su navedene u aneksu H šeste smjernice. Zaista bi onda možda trebalo ocijeniti zašto uvodimo stopu od 10% ako je moguća najniža stopa, međustopa biti 5%. Možda bi trebalo zaista na jedan analitički način analizirati kakve su porezne stope u turizmu u zemljama koje nama konkuriraju pri dolasku stranih turista i tada bismo mogli utvrditi je li ta stopa između 5 i 10% ili je možda ova najniža od 5%? Dakle Vlada nam je ovdje navela čitav niz smjernica i konvencija koje se odnose na porez na dodanu vrijednost po kojem bi se naše zakonodavstvo trebalo uskladiti. Ovdje sada idemo samo na jedan segment. Želimo to donijeti po hitnom postupku. Mislim da bi bilo dobro da Vlada razmisli da produlji rok primjene na 1.1.2007. godine. Da prihvati da je ovo prvo čitanje i da zaista tada ujesen možemo uz to kad se nam priloži svi učinci koje su imale dosadašnje mjere, učinak koji će donijeti ova mjera možemo u jednoj normalnoj situaciji i proceduri ocijeniti što je najbolje za razvoj turističke djelatnosti. Tada bismo sigurno zadovoljili i one na koje će se to direktno primjeniti i da oni mogu eto u jednoj normalnoj duljoj proceduri reći i svoje mišljenje i ocijeniti kakve će to efekte imati na njihove pojedine tvrtke i na njihovo poslovanje. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegice. Sljedeći je na redu zastupnik Kruno Peronja.
Gospođo potpredsjednice, gospodo državni tajnici, ravnatelji, pomoćnici upravo je ovaj Prijedlog zakona došao u pravo vrijeme i ne treba nam uvijek često vrijeme kako bi nešto bjelodanog obradili i prihvatili. Upravo Prijedlog zakona koji je pred nama je izjednačavanje i stranih i domaćih turista i svih onih koji se bave turizmom. I zato upravo uvođenje snižene stope poreza na dodanu vrijednost od 10% na uslugu, usluge smještaja ili smještaja s doručkom, polupansiona ili punog pansiona u svim vrstama komercijalnih ugostiteljskih objekata i na usluga agencijske provizije za te usluge može se kazati da upravo sada kad ga se donese, a stupit će na snagu 1.siječnja iduće godine je dovoljno vremena i za možda neke ugovore koji su zaključene da se dodatkom tog ugovora i isprave. Takve primjedbe samo kažu da želimo uvijek odugovlačiti poslove, a ne želimo skratiti i postati jako učinkoviti. Zato uvođenje snižene stope poreza na dodanu vrijednost za te usluge plaćeno u tuzemstvu od domaćih turista kao i agencijska provizija za plaćene usluge u tuzemstvu koje se prema važećem zakonu oporezuju 22%. Opet ponavljam znači izjednačavanje porezne stope za domaće i strane turiste. Zašto bi mi domaći turisti bili stavljeni u nepovoljniji položaj i zašto bi domaće i strane agencije ne bi trebali biti u potpunosti ravnopravni? Ovo ističem stoga jer tradicija 140 godina hvarskog turizma govori da uvijek kad se gost osjeća ravnopravnim bez obzira da li je strani, domaći, da li je onaj stranac koji dolazi iz neke nama manje bogate zemlje treba uvijek biti gost kojega ćemo prihvatiti, kojega ćemo ugostiti i na takav način ponovno povratiti. Na ovaj predloženi način omogučit će se sniženje cijena turističkih usluga upravo za domaće turiste i bolje popunjavanje turističkih kapaciteta u sezoni i izvan sezone. Sad će nam biti lakši dolazak na more tijekom cijele godine upravo dovršetkom autoceste Split-Zagreb kako bi se i više puta godišnje posebno prilikom i uskršnjih blagdana mogli dopustiti izleti u to vrijeme i za domaćeg turista na našu obalu i otoke jer upravo od Uskrsa cijenimo da počinje turistička sezona posebno u Splitsko-Dalmatinskoj županiji je to izraženo gdje su povezane vjerske, kulturne manifestacije, procesije razne koje obogaćuju naš kulturni turizam. Zato oporezivanje organiziranog boravka stranih turista sniženom poreznom stopom umjesto nulte stope i oporezivanje tih usluga po sniženoj poreznoj stopi za domaće turiste umjesto sadašnje porezne stope od 22% znači izjednačavanje glede poreznog statusa svih korisnika tih usluga. I agencijskih usluga. A zašto ne bi istaknuli ovom prigodom da se usklađuje hrvatski Zakon o porezu na dodanu vrijednost sa smjernicama Europske unije. Upravo zato jer pojedine zemlje Europske unije to su već odavno napravile. Zato i mišljenje da je potrebno ukinuti nultu porez, nultu stopu poreza na dodanu vrijednost na isporuke dobara i usluga u tuzemstvu jer nije sukladna s pravnom stečevinom zajednice. Jer kao što se i navodi u dosadašnjem zakonu porez na dodanu vrijednost plača se po nultoj stopi na sve vrste kruha sa razumijevanjem, sve vrste mlijeka pa se nabraja sve što, čak i na kefir i čokoladno mlijeko i drugi mliječnih proizvoda. Knjige stručne, znanstvene, umjetničke, kulturne obrazovnog sadržaja, lijekove pa proizvode koji se kirurškim putem ugrađuju u ljudsko tijelo, implantati. Sve je to između ostalog kao i znanstveni časopisi i usluge javnih prikazivanja filmova opravdano da bude nulta stopa. Uostalom sve trebamo podignuti na jednu veću razinu i na taj način pokazati kako možemo uvoditi red u sve segmente hrvatskog gospodarstva. Mislim da upravo ovakvim pristupom i na vrijeme donošenja ovog Zakona možemo potvrditi da smo i nadalje opredjeljeni upravo za razvitak hrvatskog turizma u svim njegovim dijelovima, ali ne samo u priobalju i na otocima već i u onom zagorskom dijelu, već i u onom kontinentalnom dijelu jer sada se s lakoćom i ugodnošću spaja sjever i jug Hrvatske države. Zato želim ohrabriti predlagatelje, želim ohrabriti i nadalje hrvatsku Vladu da nam je potrebno prave prijedloge zakona predlagati, ne gledati je li vrijeme ili ne vrijeme nego procjena je da možemo i moramo usklađivati hrvatsko zakonodavstvo upravo jer nama to treba. I jer želimo biti izjednačeni sa bilo kime i želimo postati partneri sa razvijenim svijetom i Europom. Zato ističem glavna blagodat ovog zakona jest upravo na izjednačavanju domaćih i stranih turista tako i tuzemnih i ovih agencija ne dovodeći nikoga u neravnopravan položaj.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Sljedeći na redu je zastupnik Leko. Izvolite kolega. Kolega Leko je odustao. Sljedeći na redu je kolega Mladen Meden. Izvolite kolega zastupniče.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Prije svega me veseli što će većina saborskih klubova podržati ovaj zakon, barem su tako najavili svi čini mi se, osim kluba HSS-a. Ovim zakonom bi predložili ukidanje nulte stope poreza na dodanu vrijednost na usluge organiziranog boravka koje se plaćaju doznakama iz inozemstva. Misli se na usluge smještaja polu i punog pansiona u svim komercijalnim ugostiteljskim objektima, usluge agencije za navedene usluge, zatim ture i transfera autobusima. Prijedlogom zakona PDV bi se plaćao po stopi od 10%, a samim time uvodi se snižena stopa PDV-a za te usluge plaćanja u tuzemstvu od domaćih turista kao i agencijske provizije za plaćanje usluge u turizmu. Prema važećem zakonu sadašnja stopa je 22%. Ovim se zakonom izjednačava porezna stopa za domaće i strane turiste te domaće i strane agencije. Prijedlog zakona će ujedno značiti i usklađenje Zakona o PDV-u sa smjernicama Europske unije. Ova bi se odredba primjenjivala od 1. siječnja i držim da je ovaj zakon zapravo predložen na vrijeme, jer je ostavljeno više nego dovoljno vremena za izdavanje cjenika i ugovaranju organiziranih dolazaka stranih turista za iduću turističku sezonu. Naime već u samom najavi zakona mogli smo čuti moguće negativne reakcije nekih zastupnika ili pak medija. Pitamo se koji su eventualno negativni učinci, ali moramo se pitati koji su pozitivni učinci koji će dati dodatnu ekonomsku vrijednost ovog zakona. Naime najnovija Tomsonova istraživanja pokazuju da je dolazak stranih turista na hrvatsko tržište najviše, znači 60% ovisi o preporuci svojih prijatelja koji su u Hrvatskoj već bili i prenijeli su pozitivne informacije sa ovog odmarališta. Na drugom mjestu dakle su tek organizirani agencijski dolasci sa oko 30% a tek neznatno to ovisi o gostima koji su odlučili doći na odmor putem marketinga na hrvatskim sajmovima ili pak preko Hrvatske turističke zajednice, odnosno putem skupo plaćenih TV promidžbenih ili internetskih materijala. Ovakav pristup dolaska stranih gostiju možemo nazvati individualni ili organizirani. Ovakve izmjene Zakona o PDV-u kada se uvodi jedinstvena stopa od 10% za organizirani dolazak plaćen doznakama iz inozemstva i usluge plaćanja u tuzemstvu slobodno možemo reći da ovaj zakon cjenovno pogoduje za otprilike 60% stranih gostiju i gotovo 100% domaćih gostiju. Ovakva cjenovna ušteda kod više od 65% dakle stranih i domaćih turista, vjerujem da ne znači glede PDV-a najavljeni proračunski manjak od 100 milijuna kuna, jer će gosti trošiti zapravo svoju uštedu u vidu ostalih usluga, bilo smještaja, hrana, piće ili na neke druge rekreativne sadržaje. To opet znači proračunski novac i primitke sa strane PDV-a. Ako pak govorimo o organiziranoj agencijskoj prodaji ljetovanja na Jadranu npr. u "Generalturistu" prodaja teče sa 20% boljim rezultatima za strane goste u odnosu na lani, dok je na domaćem tržištu prodaja bolja za čak 55% u odnosu na prošlu godinu. Među stranim gostima prema najavama najviše je Francuza, Britanaca, Nijemaca i Skandinavaca. U receptivnom odjelu, znači u receptivnom turizmu "Generalturist" u medijima prikazuje zapravo dva problema. Ukidanje nulte stope za organizirane dolaske iz inozemnih destinacija i problem over bookinga, znači popunjenost hotela na dubrovačkom području. Problem oko nulte stope objašnjava se uglavnom zbog ugovora već potpisanih za 2006. godinu kao što smo ovdje već čuli od niza zastupnika, odnosno zaustavljeno izdavanje brošura zbog formiranja novih cijena za iduću sezonu. Direktorica "Generalturista" gospođa Hladnik izjavljuje, citiram: "Problem s kojim se trenutno borimo jest over booking na dubrovačkom području. Gosti su nam stizali, a hoteli ih zbog preblokiranosti nisu mogli primiti iako je smještaj uredno ugovoren, plaćen i najavljen. Hoteli nam čak nisu našli ni alternativni smještaj za goste pa smo ga bili prisiljeni tražiti sami i pronalaziti ga u pravilu u nižoj kategoriji smještaja od uplaćenog. Do sada je 'Generalturist' platio odštetu nekolicini inozemnih partnera iako je krivica isključivo na hotelima, no nemamo izbora jer ne želimo izgubiti posao." Dakle ovaj citat zapravo govori o pozitivnim učincima i zaradama glede agencije i vjerojatno ima prostora. Uzme li se u obzir navedeni problem over bookinga na dubrovačkom području tada očito cijene u hrvatskom turizmu nisu pitanje broj jedan kao motiv dolaska. Motiv je kvaliteta proizvoda, a svakako će u budućnosti domaće i strane agencije kvalitetnije dogovarati aranžmane oko rezervacije, očito je kvota kako bi se izbjegli negativni učinci prenapunjenosti. Da cijena nije isključivi prednost hit destinacije govori u prilog i to da su se već ove godine neki hotelijeri u Dalmaciji podigli cijene i do 35% u visokoj sezoni. U Istri je takav cjenovni pristup napravljen već pretprošle sezone. Kada "Generalturist" govori o eventualnim problemima zbog već ugovorenih aranžmana za 2006. godinu i … [[Ne razumije se.]] brošura onda mu je jednostavno nameće mu se pravilo i načelo principijelnog vin vin ili get geb pregovaranja tako da se definitivno ova razlika od 10% može pretočiti bilo iz zarade "Generalturista" ili pak možda na uštrp dovoljno visokih cijena samih hotelijera. Naravno je da se može očekivati negativni … [[Ne razumije se.]] koji eventualno minimalno prihodovno gube, no nije dovoljno samo iskorištavati primarne prednosti i mogućnosti hrvatskog turizma, tu prije svega mislim na prirodne ljepote, turistički potencijal kontinentalnog dijela, ekološki čisto prirodno okruženje, zemljopisni položaj Hrvatske koji omogućava brzu dostupnost itd. itd. Turistički proizvod predstavlja centralni instrument marketing miksa. Kada govorimo o učinku na dodanu vrijednost tada su cijene promocije i kanali tek sekundarnog karaktera. Ukoliko turistički proizvod nije kvalitetan i pozicioniran na odgovarajući način, ostali instrumenti ovog marketing miksa ne mogu doći do izražaja ili su pak oni kontra produktivni. To bi značilo da uz loš turistički proizvod pretjerana ulaganja u promociji i održavanje skupih sajmova zapravo znači ekonomski gubitak ili pak možda … [[Ne razumije se.]] Istog negativnog karaktera mogu biti i pretjerane subvencije na organizirane turističke ture ukoliko nemamo dobar proizvod sa dobrim cijenama. To znači da Hrvatska zapravo eventualno dobit ulaže u strane agencije i prijevoznike, a statističari se hvale kako ima mnogo noćenja. Tada trljaju ruke oni koji se eventualno bune na donošenje ovog prijedloga zakona. Planiranje, razvoj i očekivanje, rezultati realizacije turističkog proizvoda moraju sadržati sve elemente kvalitete, konkurentske diferencijacije i pozicioniranje hrvatskog turističkog proizvoda. Na nama i svim odgovornim institucijama počevši dakle od Ministarstva mora, turizma, prometa, razvitka, Hrvatske turističke zajednice, Odbora za turizam, rekao bih i lokalnih uprava i samouprava, dakle gradova zapravo je da se učine dodatni napori ali i znanje i sredstva da se iskoriste sve prednosti i mogućnosti hrvatskog turizma ali i da se riješe veliki nedostaci hrvatskog turizma. Tu prije svega mislim na imidž manje kvalitetnog ljetnog turističkog odredišta, imidž zemlje s područja balkanskog ratnog žarišta, nedovršen možda proces privatizacije određenih hotela, niska kvaliteta smještajnih kapaciteta, izrazito mala prisutnost međunarodnih brendova, nezadovoljavajući izbor kvalitetnih sadržaja, raznovrsnih usluga, često nedovoljna gostoljubivost i na kraju nedostatak profesionalnog menadžmenta. Iz ovog zaključujem da uvođenje jedinstvene diferencirane stope PDV-a od 10% ne može biti razlog da Hrvatska izgubi poziciju hit destinacija na hrvatskom tržištu kako to navode neke agencije ili danas saborski zastupnici u ovoj raspravi. Čak suprotno, ova mjera osobno mislim je poticajnog i razvojnog karaktera i zato podržavam donošenje ovog Zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Sljedeći je na redu zastupnik Zdenko Antešić, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodo predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo, nekoliko riječi o ovom zakonu, naime, ovo je Zakon koji sadrži tri članka i zapravo njegova najveća vrijednost je što demistificira jednu dosadašnju svetinju a to je jedinstvena stopa PDV-a i uvodi tu među stopu za turizam i u suštini to je jedan pozitivan Zakon koji će sigurno u svojoj namjeni polučiti dobre efekte. Međutim, obzirom da se radi o jednoj grani strateški za Hrvatsku interesantnoj grani a to je turizam, mislim da u ovome nedostaje jedna simulacija efekata koje će on postići na hrvatsko gospodarstvo u cjelini a to je, znamo i sami da razmišljajući ovako paušalno da efekti na turističko gospodarstvo će zavisiti od toga kakva je struktura gostiju u pojedinim destinacijama. Pa tako u područjima gdje prevladavaju individualni gosti odnosno kamperi efekti ovoga će biti značajno veći, biti će veća dobit, odnosno u destinacijama gdje prevladavaju većinom agencijski gosti tu će doći do zapravo manjeg efekta odnosno do značajno manjeg efekta nego po sadašnjem zakonu gdje se stimuliralo 0 stopom organizirane turističke dolaske. Gledajući naše konkurentske zemlje koje imaju također diferenciranu stopu negdje od 4 do 8%, mislim da mi sa stopom od 10% mi zapravo dajemo najvišu stopu što ne zvuči da država se opredjeljuje prema turizmu kao strateškoj grani, mislim da bi bilo jako pametnu usvojiti prijedlog udruženja hotelijera koji predlažu stopu od 8,5% čime bili na razini nama konkurentskih zemalja u okruženju. Drugo, nije dobro uvoditi ovakve eksperimente da se tako izrazim pod navodnicima, bez potpune simulacije efekata koje će izazvati u pojedinim destinacijama. Prije svega znamo i sami da je većina ozbiljnih hotelijerskih kuća je već zaključilo ugovore za 2006. godinu i da zapravo uvođenjem ove diferencirane stope će doći sigurno do poremećaja u njihovom poslovanju, pa bi moj prijedlog bio a i vidim i prijedlog mnogih kolega da se primjena ovog Zakona pomakne za 1007. kada bi se onda u cijelosti mogli napraviti simulirani efekti ovoga zakona i sigurno bi on naišao na puno veće odobravanje sviju. Evo recimo, vezano za, ja sam pokupio informacije za tri destinacije na Kvarneru, to je Rab, Crikvenica i Opatija, to su vrlo značajne destinacije na Jadranu. Na primjer, na otoku Rabu gdje ugostiteljska tvrtka Imperijal ima značajan dio individualnih gostiju prvenstveno kampera efekti od ovoga otprilike ostaju na istom, znači efekti poslovanja možemo reći da će biti tu negdje. Potpuno druga situacija će biti u Opatiji, u Opatijskoj Liburniji očekujemo efekte dosta manje nego do sada jer kao što znate većinom imaju te goste organizirane, isto tako i Crikvenica u hotelskoj tvrtki Jadran očekuju se manji efekti poslovanja nakon primjene ovog Zakona. Još jednu stvar bih napomenuo, tu je pitanje budućnosti agencija i agencijskog poslovanja, oni će sigurno doći u ozbiljne probleme a isto tako nije do kraja definirano mogućnost kružnih putovanja u Jadranu, a znamo da na Jadranu postoji značajan broj takvog turističkog poslovanja. Malo bih se vezano za ovo osvrnuo i na Zakon o paušalu koji je donesen u namjeri da se spriječi crno tržište. Međutim, i dan danas iako možemo reći da je sezona u punom jeku odnosno ona već polako i ide u drugi dio, ni jedna mjera nije poduzeta da se spriječi crno tržište a mi smo upravo u ovoj Sabornici upozoravali da samim donošenjem Zakona o paušalnom plaćanju boravišne pristojbe i oporezivanju turističkog smještaja se neće smanjiti crno tržište već treba dodatnim mjerama to riješiti. I do danas, bilo je obećanje da će se neke stvari poduzeti vezano za crno tržište, do danas se ništa nije poduzelo. I kažem, a to je upravo dakle bio glavni light motiv naprasno donošenog Zakona o paušalu, pa isto tako govorim bilo bi dobro da ne eksperimentiramo, da mi ne budemo uvijek zemlja eksperimenata i da postavljamo uvjete poslovanja u određenim granama gospodarstva bez simuliranog krajnjeg efekta što sve skupa rezultira jednim nesigurnim poslovanjem nesigurnošću u odvijanju gospodarstva pogotovo u turizmu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, kolega Meden izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, Saborski zastupnik Antešić je izjavio da će uvođenje diferencirane stope imati manji ekonomski učinak od prijašnje 0 stope PDV-a. to je jednostavno netočno, uzme li se u obzir da u Hrvatskoj postoji svega 30% participacija organiziranih dolazaka putem stranih organizacija, agencija svega 30%, to znači da će učinak biti 60 u odnosu na 30 pozitivne vrijednosti.
Hvala lijepo. Sljedeći je raspravu prijavljen zastupnik Frano Matušić, izvolite kolega.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Želim odmah na početku reći da dolazim iz sigurno najturističkijeg grada, to se tako može reći iz Dubrovnika, iz dubrovačko-neretvanske županije i da podržavam uvođenje ove diferencirane stope PDV-a sa 10%, na dio usluga u organiziranom turističkom prometu, ali želim reći isto tako osvrćući se na sve rečeno da nitko ne osporava one pozitivne pomake kojih je bilo. Isto tako želimo jasno reći da je bilo pozitivnih pomaka u trenutku kada se uvodila nulta stopa, ti pozitivni pomaci su prije svega bili u poboljšanju konkurentnosti naših hotela i u činjenici da je ta konkurentnost i sve to zajedno poboljšalo i njihovu likvidnost i u tom trenutku možemo reći da je bilo i pozitivnih efekata. Nažalost, možemo isto tako reći da je bilo puno negativnih efekata. Upravo da bi te negativne efekte ispravili današnjim prijedlogom zakona smatramo da ćemo napraviti značajan iskorak u tom smjeru. Naime, prije svega želim nešto reći jasnije vezano za domaće goste, za domaće turiste. Ja želim reći da iz razgovora sa turističkim djelatnicima, prije svega sa ugostiteljima mogu slobodno reći da je domaći gost odličan gost. Zašto onda našeg domaćeg gosta ne izjednačiti u njegovim pravima sa stranim gostom? Zašto bi domaći gost trebao plaćati veću cijenu turističkih usluga? Nema nikakvog razloga da domaćem gostu ne pružimo po istoj cijeni turističku uslugu na našem Jadranu, doista nikakvog razloga a ovim zakonom upravo to reguliramo, stavljamo domaćeg gosta u poziciju jednaku stranom gostu. Ovim zakonom činimo još jedan dodatni korak. Domaćem gostu snižavamo cijenu turističke usluge. Prema tome, cijena turističke usluge za domaćeg gosta u ovom dijelu u kojem se primjenjuje, dakle diferencirana stopa PDV-a cijena bi trebala i morala za domaće goste biti niža. Dakle, to su evo samo dva vrlo važna efekta uvođenjem ovog zakona se dobivaju i ja sam siguran da će to biti itekako prepoznato. Osim toga, bilo je ovdje govora i o prebukiranosti u Dubrovniku, kolega Meden je o tome govorio. Ja sam siguran da porast cijena za strane goste sigurno neće značajnije utjecati na poremećaje na tom tržištu jer kao što je već ovdje rečeno Hrvatska je danas u svijetu prepoznata kao jedna od najpoželjnijih destinacija i sasvim sam siguran da ta povećanja za dio tih gostiju koji su dolazili organizirano iz inozemstva neće odustati od svoje namjere da dođu na hrvatski Jadran i u Hrvatsku općenito jer doista nam se događa da ne možemo odgovoriti na sve zahtjeve. Nažalost, događa se i dolazi do toga da mi moramo izvoziti, ajmo tako reći, goste koji dolaze u Dubrovnik konkretno zbog prebukiranosti hotela pa su tako hotelijeri u Dubrovniku posljednjih dana, posebice u lipnju mjesecu a vjerujem da se to događa i u srpnju morali te goste odvoziti na destinacije udaljene i po stotinjak kilometara, naravno tamo gdje ti gosti to ni u kojem slučaju nisu željeli. Došlo je do te jedne negativne pojave. Ja sam siguran da to u budućim vremenima neće biti slučaj. Također želim reći da je dosadašnjom nultom stopom da su gospodarske tvrtke koje su pružale istovrsne usluge za domaće i strane individualne goste bile u porezno nepovoljnijem položaju. Već je ovdje više puta naglašeno da su strani gosti bili u različitoj poziciji jer oni koji su dolazili individualno su plaćali porez, oni koji su dolazili organizirano nisu to radili. Dakle, već se radila razlika i kod stranih gostiju ali najznačajnija je bila razlika svakako između domaćih gostiju i stranih gostiju u tom porezno nepovoljnijem položaju. Isto tako, ono što je činjenica, ne trebamo zatvarati oči, činjenica da je bio pokušaj od hotelijera, na djelu smo se mogli i uvjeriti da su individualne goste pokušavali prikazivati kao da su dolazili organizirano kako bi izbjegli plaćanje poreza. To je činjenica i nažalost takva praksa je postojala. Na ovaj način ćemo i tu praksu dokinuti. Osigurat ćemo i domaćim tvrtkama da budu konkurentnije i da se bave domaće tvrtke kao što su to radile i prije stranim tržištem jer će biti u jednakoj poziciji kao i drugi. Ono što je također izuzetno pozitivno a to je da se izjednačavaju sve vrste komercijalnih smještajnih objekata. Zašto bismo mi sami radili razliku među smještajnim objektima, zbog kojeg razloga. Mi znamo da su kampovi najviše stradali u ovoj situaciji, da su najnegativniji efekti uvođenja nulte stope bili upravo kod takvih smještajnih objekata, ali i kod drugih. Prema tome, nema nikakvog razloga da svi ne budu izjednačeni u pravima i obvezama i mislim da je ovo jako dobar prijedlog. Činjenica jest da on možda malo kasni u odnosu na turističku sezonu 2006. godine jer doista neki hotelijeri su već potpisali ili su pred potpisivanjem ugovora za sljedeću sezonu. Ali vjerujem da bez obzira na tu činjenicu da efekti sljedeće sezone neće biti ugroženi, sasvim sigurno da ćemo imati vjerojatno povećanje turističkog prometa i u sljedećoj 2006. godini ja se nadam. Ali ono što je najbitnije uvest ćemo reda u ovaj dio i kažem snizit ćemo cijene domaćim turistima, domaćim gostima koji su sasvim sigurno odlični gosti ako ne i najbolji gosti jer doista u van pansionskoj potrošnji domaći gosti prednjače jer domaći gost ne dolazi na odmor da bi uštedio, domaći gost dolazi doista da bi potrošio i da bi koristio sve prednosti odmora i dajmo mu podstreka neka to i dalje radi jer nema razloga da domaći gost putuje u inozemstvo kad imamo ovako predivnu obalu, imamo predivnu uslugu i doista nema nikakvog razloga da ga potičemo da ide u inozemstvu već trebamo ga poticati da ostane na Jadranu i da koristi sve usluge i da uživa u ljepotama našeg Jadrana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Marin Jurjević. Nema ga. Gubi pravo. Gospođa zastupnica Ruža Tomašić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege! Najava ukidanja nulte stope PDV-a na organizirane dolaske stranih turista u Republiku Hrvatsku na način kako je to i kada učinjeno bez ikakvih dodatnih pojašnjenja u najmanju ruku je neozbiljno jer je došlo vrijeme najintenzivnijeg sklapanja ugovora s turoperatorima za 2006. godinu. Naime, u južnoj Hrvatskoj su županije na svome putu turističkog oporavka. Nakon Domovinskog rata prošlo je vrlo težak i trnovit put razvoja te su se uspjele relativno brzo vratiti na vrlo zahtjevno međunarodno tržište gdje danas zauzimaju značajno mjesto. U tome je nulta stopa PDV-a na organizirane dolaske stranih turista imala svoj pozitivni doprinos jer je kroz organiziranje dolazaka tome segmentu poslovanja dala karakter izvozne djelatnosti i činila ga konkurentnim. Županije u južnoj Hrvatskoj su najvećim djelom odredište stranih turista koji najčešće dolaze organizirano i borave u kolektivno smještajnim objektima. Stoga i ne treba čuditi zabrinutost turističkih djelatnika koji su se nadali uvođenju diferencirane stope za turizam i to one koja bi bila u funkciji zadržavanja konkurentnosti hrvatskog turizma na zahtjevnom međunarodnom tržištu, odnosno koja bi bila slična diferenciranim stopama za turizam u nama konkurentnim zemljama. Turizam je za Republiku Hrvatsku strateška djelatnost pa se turistički djelatnici protive ovakvom odnosu prema njemu i naglašavaju da je turizam vrlo osjetljiva djelatnost za koju neke ishitrene i na brzinu donesene odluke mogu imati dalekosežne negativne posljedice. Pridružujem se turističkim djelatnicima koji smatraju da je uvođenje diferencijalne stope, jedino ispravno rješenje za hrvatski turizam. Stoga predlažem da se nakon ukidanja nulte stope PDV-a na organizirane dolaske stranih turista uvede diferencijalna stopa čija visina bi bila između 6 i 8%, a koja bi se primjenjivala na istu osnovicu na koju se primjenjivala i nulta stopa PDV-a. Odnosno, da se takva stopa poreza primjenjuje na sve turističko ugostiteljske usluge. Viša porezna stopa dovela bi u pitanje profitabilnost u hrvatskom turizmu, jer su cijene već sada takve da se ne mogu više povećavati. I moraju pratiti kretanje inflacije u zemljama iz kojih gosti dolaze a još više cijene u konkurentskim zemljama. Također predlažem da se početak promjene ovako predložene diferencijalne stope poreza na usluge u turizmu počnu primjenjivati 1. siječnja 2007. godine kako bi naši turistički djelatnici imali vremena za prilagodbu. A mi ćemo također dati amandmane na ove prijedloge. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prelazimo na raspravu po pet minuta, zaključno klubovi. U ime IDS-a Kluba Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine ministre, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Ovim Izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodanu vrijednost koji se odnosi na izmjene odredbi o oporezivanju po stopi s 0% PDV-a na 10%, za usluge organiziranja boravka koji se plaćaju doznakama iz inozemstva, dakle, smještaj i smještaj s doručkom, polu ili puni pansion u svim vrstama komercijalnih ugostiteljskih objekata. Usluge agencijske provizije za naprijed navedene usluge, ture, transferi autobusima i plovilima i to na način da bi se nulta stopa primjenjivala do kraja 2005. godine a nakon toga plaćalo bi se 10% PDV-a za usluge smještaja i pansiona u svim vrstama komercijalnih i ugostiteljskih objekata i usluge agencijske provizije za navedene usluge, mi u Klubu IDS-a smatramo korektnim. IDS je još 97. godine predlagao diferencirane stope PDV-a a za turizam posebne zaštite konkurentnosti da se ne bi dešavalo upravo ovo što smo imali do današnjeg prijedloga a to je da su agencijski gosti koji su svoj smještaj plaćali izvan Republike Hrvatske, imali su stopu PDV-a 0%, a oni koji su svoj smještaj plaćali u Hrvatskoj, plaćali su po stopi od 22%. I naravno da to nije korektno, i naravno da to treba mijenjati. Naravno da je došlo vrijeme da se isto izjednači i da se konačno na ovom turističkom planu ponašamo europski i da budemo konkurentniji i u odnosu na naše naročito mediteranske konkurente. Istra, koja ima veliki broj gostiju u atuokampovima imati će koristi od ovakve stope obračuna PDV-a ali će najveću korist od turizma imati oni koji svoju ponudu budu digli na nivo koji gosti traže i očekuju. A samim time privlačiti će klijente sa većom platežnom moći. Konačno, mi u Klubu IDS-a smatramo da je ovo pozitivan korak ka poboljšanju ukupne turističke ponude i smatramo da je stopa PDV-a u ovom slučaju od 10% jedan dobar korak naprijed. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSS-a gospodin zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče, gospodo iz Ministarstva financija. Klub HSS-a kao što je najavio, kao što je kazao smatra da ova tema zaslužuje puno više vremena, puno više analitike i simulacije mogućih posljedica koje će proizaći iz ovako definirane, diferencirane stope PDV-a. Posljedica i načina reflektiranja tih posljedica i na pojedine regije u Hrvatskoj. Mi moramo znati i shvatiti da apsolutno nitko nije i ne može biti protiv diferencirane stop u turizmu jer je to nešto prirodno jer na tome i ostale zemlje grade svoje iskustvo. Ali Hrvatska ima i svoje specifičnosti. Istra je jedan specifikum kojega ja pozdravljam i dobro je da se svi ugledamo na Istru u smislu razine postignute kvalitete turističkih proizvoda i usluga, u smislu odnosa sa vanjskim svijetom, u smislu marketinga, u smislu postizanja veće cijene nego što je to u drugim dijelovima Hrvatske. No, nažalost ista situacija nije svugdje. Upravo radi te nejednakosti u situaciji koju imamo mi predlažemo da se razmisli, slažemo se i sa prijedlogom Kluba SDP-a, ide u drugo čitanje, da se primjena odgodi za 2007. godinu. Da se do tada analiziraju moguće posljedica i napravi svojevrsna ravnoteža odnosa između Istre koja bi apsolutno sa ovim prijedlogom puno dobila i mi nemamo ništa da ona dobije puno ali imamo protiv toga jer bi moguća ovakva mjera smanjila mogući organizirani pritok turista u Dalmaciju, u južnu Hrvatsku i mogla bi stvoriti određene probleme u funkcioniranju. Napose, napose što definitivno kasnimo i sa potpuno usaglašenim prijedlogom u ovom momentu jer se nalazimo u tijeku, u vrhu turističke sezone. Ugovori su u većini slučajeva već definirani a cijene zasigurno jesu. Prema tome, prijedlog Kluba HSS-a koji je i u pismenom obliku, mi ne želimo polimizirati, ne želimo raditi razdor, ne želimo optuživati one koji će biti dobitnici, ali želimo naglasiti da je naša odgovornost da napravimo pravedan sustav i pravedan zakon. Znači na tragu ovoga što je Ministarstvu predložilo ništa nemamo protiv ali dajmo si vremena da analitički razmotrimo kako stoji jug Hrvatske u smislu ugovorenih odnosa i organiziranog prometa. Gospodo to je preko 70%. U Istri vam je to 10-ak%. To su činjenice, ja ne govorim nešto što nije i to su razlozi da drukčije vrednujemo dobre instrumente porezne politike a diferencirana stopa je dobar instrument. Ali, ajmo si dati vremena ostavimo ovo, ništa se neće dogoditi, rasteretiti ćemo i hotelijere i one koji brigu brinu o tome što ćemo mi danas donijeti. I kao uređeno demokratsko i odgovorno društvo pokažimo odgovornost da ostavimo si vremena da analiziramo ovu ozbiljnu stvar i da uvedemo ovu diferenciranu stopu, da ona bude ista i za domaće i za strane a da mjerama druge politike potaknemo ona područja koja ovise o organiziranom prometu prije svega Dalmacija, jug Hrvatske. Prema tome, nismo mi protiv, nismo mi oni koji izazivamo raspravu zbog rasprave nego mislimo da možemo naći zajednički interes i zajedničku korist svih skupa. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, ispravak netočnog navoda, zastupnik gospodin Kajin, izvolite.
Ovo je zasigurno dobar zakon za Istru. Ali što je dobro za Istru, dobro je za Hrvatsku.
Hvala lijepa. Još gospodin Tonči Tadić, u ime HSP-a.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. U ovom kratkom izlaganju na kraju u ime našeg Kluba želim samo upoznati ovaj Visoki dom i ministra i njegove pomoćnike sa amandmanima koje je Klub HSP-a podnio ovom prilikom u vezi ovog Zakona. Dakle, u članku 1. ovog Zakona stavak 2. se mijenja i glasi: …«Porez na dodanu vrijednost plaća se po stopi od 9% na sve usluge u svim vrstama komercijalnih, ugostiteljskih objekata i usluga agencijske provizije za unaprijed navedene usluge.» Dakle mi tražimo da se ovaj polukorak uvođenja međustope u turizmu doista primjeni na sve djelatnosti u turizmu, a ne samo na usluge smještaja i to zato jer sva naša konkurencija na Mediteranu ima međustopu ne samo za usluge smještaja nego i za sve usluge u turizmu i u ugostiteljstvu. Grčka, Italija, Španjolska i Malta to imaju i ta stopa je dakle za sve ostale usluge identična stopi, međustopi PDV-a za smještaj u turizmu pa je onda logično da i mi idemo tim putem i izjednačimo naš turizam sa njegovom konkurencijom na Mediteranu. Naša susjeda Italija ima opću stopu od 20, stopu za smještaj od 10% i stopu za restorane i ugostieteljske objekte od 10%. Vjerujem da bismo sa 9% bili ipak nešto konkurentniji od njih. I drugo što je još važnije 2. amandman odredbe ovog Zakona primjenuju se od 1. siječnja 2007. godine. Ova odgoda primjene je nužna kako bi naš turizam imao vremena za prilagodbu jer sve usluge smještaja u tzv. organiziranom turističkom boravku su već ugovorene. To je već unaprijed za iduću godinu uz postojeću nultu stopu PDV-a. I potrebno je ipak nešto duže prijelazno razdoblje. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključno ministar Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici ja bih se u ime Vlade Republike Hrvatske htio zahvaliti svim na jednoj vrlo konstruktivnoj raspravi i u principu kad se sve sažme svi smo mi za ovakve prijedloge samo kad bi se pustilo svačiji interesi onda bi vjerojatno svaka županija imala svoje tri, četiri diferencirane stope koje bi njima specifično odgovarale. Ono što bih želio reći nikad nitko iz ove Vlade nije rekao da je bivša Vlada uvođenjem nulte stope napravila nešto pogrešno ili, ovako namjere su bile najbolje u tom trenutku i prema tome no došlo je vrijeme da se napravi ovo što se radi. NO želio bih upozoriti na nešto. U ovom trenutku određene destinacije imaju subvenciju. Tako recimo za i avionskog prijevoza i prijevoza no ono što smo svi zaboravili u ovom trenutku da govoriti o Dalmaciji i jugu prije dva tjedna i govoriti nakon onoga što se dogodilo prije dva tjedna su dva različita pojma. Danas netko iz Njemačke i iz Austrije je u Zadru, u Šibeniku, na Kornatima praktički za nekoliko sati. Danas govoriti o onome što je prije bila pogodnost Istri jer je bila blizu Europi, da je Istra povoljnija zbog onoga, danas izgradnjom autoceste i puštanjem u promet autoceste Zagreb-Split sva praktički hrvatska turistička područja su došla u potpuno istu poziciju. I dijeliti na ovaj ili onaj način mislim da nije dobro. Ono o čemu mi trebamo razmišljati a to je, što je kolega Matišić rekao da mi nemamo dovoljno kvalitetnih smještajnih kapaciteta. Mi da danas u Dubrovniku imamo 10 hotela sa 5 zvjezdica ja vam garantiram da bi bili dupke puni. Da ih imamo na Korčuli 10 hotela sa 5 zvjezdica bili bi dupkom puni. Ono je osnovni problem što mi imamo puno realsocijalističkih objekata koje je nemoguće pretvoriti u objekte sa 4 ili 5 zvjezdica. I to si moramo pogledai u lice i reći da je to u ovom trenutku najveći problem hrvatskog turizma. Nemamo dovoljno smještajnih kapaciteta no kažem ja se nadam da ova mjera koja nije donesena naprečac. Ja bih vas lijepo molio gospodo zastupnici i kolege iz Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka i mi iz Ministarstva financija već devet, deset mjeseci od skupa u Cavtatu gdje je bio skup, gdje su bili Dani hrvatskog turizma intenzivno razgovaramo oko uvođenja diferencirane stope. Kažem prijedlozi su bili normalno od turističkih djelatnika niža stopa, od Vlade Republike Hrvatske je bila malo viša i došli smo do spoznaje da je u ovom trenutku u Hrvatskoj najoptimalnija stopa 10% i što se tiče onih koji pružaju usluge i što se tiče proračuna dakle javnih financija i to je potvrda sastanka koji smo imali prije 10-tak dana u Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka gdje su svi osim agencija podržali ovaj prijedlog. Dakle i kamperi i udruge hotelijera, svi su podržali ovakav prijedlog. I jedini koji se ne smeta ovakav prijedlog su agencije koje smatraju da bi izleti što sam rekao na pojedine biser destinacije Hrvatske države trebale biti po nultoj, nikakvoj stopi. Ja i dalje tvrdim da oni koji žele vidjeti ljepote Hrvatske, blago koje je sačuvano, kojeg nema praktički nigdje u Europi ovo što mi imamo da to treba i platiti da bi se sutra to moglo održavati. Jer ako mi sutra nećemo ulagati u Plitvice, u slapove rijeke Krke, u Dubrovnik, u Korčulu, u Hvar mi nećemo imati šta pokazati. Ali upravo tih 22% će stvoriti priliku. Ono što sam rekao da se uloži u infrastrukturu obalnu da zaštitimo to naše čisto more jer ako ne riješimo otpadne vode nećemo imati šta pokazivati za nekoliko mjeseci. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa Ruža Tomašić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine dopredsjedniče. Ispravljam netočan navod. Ministar je rekao da je sada sa ovom cestom, da je otprilike, da je svi, da smo svi isto zastupljeni. Da je isto svima. Gospodine ministre dođite na otok Korčulu pa ćete vidjeti da ima jako malo ljudi, a oni koji dođu u grad Korčulu to su oni koji dođu iz Dubrovnika na jedan dan, a druga mjesta su skoro prazna. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodin ministar je sa pravom ali ja držim da je to u suštini netočno rekao da trebamo ulagati u naše nacionalne parkove. Naravno da trebamo ulagati ali trebamo ulagati i u činjenicu da trošimo isključivo stranu robu u hrvatskom turizmu. 63% prema proračunima se troši strane robe. Postali smo dobro turističko tržište za strane proizvode. I to je najveći problem hrvatskog turizma.
Hvala. Zaključujem raspravu. Nastavak sjednice je u 15 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju.
Drugo, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Imamo prijedlog zaključka Kluba zastupnika SDP-a i HSS-a koji glasi: "O konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost provest će se drugo čitanje." Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Ministar Šuker. Imamo amandmane. Odbor za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Klub zastupnika SDP-a amandman 1.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što kažem i što sam ponovio jutros u raspravi. Ovo je stopa koja je u ovom trenutku optimalna, dogovorena kako s jedne strane gospodarstvenicima koji rade u turističkoj branši isto tako u ovom trenutku sukladno fiskalnoj moći državnog proračuna.
Poštovani zastupnik Linić.
Klub SDP-a uopće ne želi tvrditi da je 8% stopa koja je neprihvatljiva ni optimalna ni dovoljno stručno elaborirana jer niti smo imali u materijalima mogućnosti o tome raspravljati. To je samo ja bi rekao više osjećaj nas u klubu koji smo ocijenili da hotelska trgovačka društva su ona koja trebaju dodatna ulaganja, da hotelska trgovačka društva trebaju dizati zvjezdice, da hotelska trgovačka društva su ta koja na neki način moraju jačati ponudu i kvalitetu ponude hrvatskog turizma. A kad se uspoređujemo sa konkurentima osim Italije koja ima 10% vidimo da konkurenti na mediteranu imaju stopu hotelski posao od 5,5 pa do 8%. To je bio razlog zašto smo išli na 8%. Kao eto nije prihvaćen prijedlog za drugo čitanje a ocijenili smo da bi do tada mogli zaista utvrditi da li ići i na 8% s obzirom da smo rekli ne bi bilo više stopa a znamo da je pitanje sada ugostiteljske ponude i ponude restoranskog poslovnog sektora taj koji ima nešto veće stope od konkurencije na mediteranu, onda je ja bi rekao procjena 8%. Kako nema drugog čitanja predlažemo glasanje o amandmanu.
Hvala. Molim, tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2.
Vlada ne prihvaća iz jednostavnog razloga što iz spoznaja Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka matičnog ministarstva većina aranžmana još nije ugovorena i oni koji su ugovoreni su već praktički razmišljali o uvođenju diferencirane stope poreza na dodanu vrijednost. I mislimo da nema nikakovih razloga za odgađanje primjene ovog zakona sa 1. siječnjem 2007. godine. Mislim da čak se niti ne bi postigli efekti koji se žele postići.
Hvala. Poštovani zastupnik Slavko Linić u ime predlagatelja.
U Klubu SDP-a ocjenjujemo da su najvećim djelom zaključeni ugovori za 2006. godinu. To zaključujemo zato što se iz prakse ugovori zaključuju na sajmovima koji se održavaju u prvoj polovici tekuće godine a zaključuju se ugovori za drugu godinu. U klubu također ocjenjujemo da većina trgovačkih društava možda i neće imati štetnih posljedica od primjene. Zašto? Zato što na neki način će imati manju stopu na ja bih rekao domaće turiste pa je u biti računica Ministarstva financija koje se kreće od 100 milijuna kuna ona koja kazuje da neće biti većih razlika ni u trgovačkim društvima, ali polazimo od toga da pojedinačno neka trgovačka društva će trpjeti veću štetu i da mogu pribjeći nepopularnoj mjeri a to je mijenjanje ugovora, povećanje cijena, to je negativna poruka. Negativne poruke u turizmu nam nisu potrebne. I to je razlog zašto sugeriramo primjenu od 2007. godine, tako da molimo glasanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandmane Kluba zastupnika HSS-a. Amandman 1.
Potpuno je identičan amandmanu Kluba SDP-a, zato ga … [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] konzumiran.
A istovjetni je? Znači, onda povučen je. Amandman 2.
Amandman 2. istovjetan je.
Da, isto onda je konzumiran. Kluba zastupnika HSP-a amandman 1.
Vlada ne može prihvatiti iz već istog obrazloženja ili vrlo sličnog kao što je bilo obrazloženje za amandman Kluba SDP-a i Kluba HSS-a.
U ime predlagatelja poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Poštovani gospodine predsjedniče, među stopu PDV-a naše konkurencije na mediteranu ima ne samo za usluge smještaja nego za sve usluge u turizmu i ugostiteljstvu. Samo neke, na primjer Francuska ima opću stopu 19,6, smještaj 5,5 a restorani 19,6 ili Španjolska 16 opća stopa, smještaj 7 i restorani 7. Znači, ako hoćemo imati turizam gdje puno ljudi ovisi od toga jer to im je jedini prihod. A tražim, glasovanje molim.
Molim tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2.
To je konzumirano već u prethodnom amandmanu.
A je, to je već isto konzumirano sa ranije prethodno odbijenim amandmanima. Imamo još jedan, da, sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 74 glasa za, 1 protiv i 13 suzdržanih donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Imamo još jedan prijedlog Zaključaka, Kluba zastupnika HSP-a koji glasi: "Zadužuje se Vlada RH da do jesenskog zasjedanja Hrvatskoga sabora predloži izmjene Zakon a o porezu na dodanu vrijednost kojima se pod 1. izjednačavaju sve visokoškolske i znanstvene ustanove prema obvezama plaćanja poreza na dodanu vrijednost i 2. oslobađaju visokoškolske i znanstvene ustanove plaćanja poreza na dodanu vrijednost na sredstva dobivena međunarodnom znanstvenom suradnjom.". Molim ministre da se očitujete oko toga prijedloga zaključka.
Pa lijepo, Vlada ne može prihvatiti ovaj Prijedlog zaključka. Ali ja sam u neposrednom razgovoru sa zastupnikom gospodinom Tadićom, s obzirom da postoje određena ne razumijevanja kod ovih odredbi obećao da ću mu dati pismeno obrazloženje kako je riješen problem izjednačavanja visokoškolskih i znanstvenih ustanova o plaćanju poreza. Isto tako kako je regulirano plaćanje poreza kada se dobivaju sredstva od međunarodnih zajednica temeljem međunarodnih ugovora. Prema tome Vlada ne može prihvatiti ovaj Zaključak, i tim više što i sam zastupnik Tadić kada sam mu pojasnio neke stvari vidio da odredbe ovog zaključka se praktički ne bi mogle prihvatiti.
Hvala. Poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Tražim glasovanje, molim!
Tko je za ovaj Prijedlog zaključka? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje. Nema, da završili smo glasovanje o tome. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 336 Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka koji objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli Odbor za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku i zdravstvo. Molim ministra zdravstva i socijalne skrbi, Nevena Ljubičića da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dame i gospodo saborski zastupnici pa evo dozvolite da vam u nekoliko rečenica predstavim Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju, s Konačnim prijedlogom zakona. Naime ako mi dozvolite u nekoliko ću se rečenica osvrnuti zašto zapravo smo bili na neki način prisiljeni izaći sa ovim što se događa, a moram priznati da bi to htio i iskoristiti ovaj trenutak, jer jučer slušajući zapravo raspravu sam čuo brojne stvari koje svjedoče da je jedan dio vas ovdje saborskih zastupnika i nije baš informiran u cijelosti o sustavu. Dozvolite mi dakle da počnem sa podacima s kojima se ova Vlada praktično suočila, to znači u prosincu 2003. godine. Tada u prosincu dakle 2003. godine sve ukupne obveze zavoda koje su de facto bile u pogledu deficita, su bile 3 milijarde i 999 milijuna kuna plus obveze iz kredita iz 2000. godine koje su iznosile milijardu i 670 milijuna kuna koje su bile iskazane kao javni dug. Ova Vlada je tijekom 2004. godine u cijelosti otplatila taj javni dug i tada prvi puta konsolidirala sustav. Istodobno dug ustanova prema dobavljačima bio je 2,5 milijarde kuna i tu je ova Vlada napravila iskorak i opet konsolidirala sustav sa novih pola milijarde kuna. Ono što je međutim bilo frapantno, a to je da je u bolnicama našim odnos između prihoda i rashoda, dakle od onoga što je dolazilo iz hrvatskog zavoda i što se trošilo, bilo je na jednoj ogromnoj disproporciji. Gubitak koji su tada ustanove imale je bio 24%, dakle 24% više rashoda nego prihoda. Pa koji sustav može tako funkcionirati? I da nismo tu napravili određene pomake u smislu racionalizacije, danas sustav ne bi postojao. I upravo zbog toga se uvelo hitnih 30 mjera, mjera koje su morale konsolidirati sustav da bi naši građani, bolesnici i svi mi imali dakle i dalje adekvatnu i dobru zdravstvenu zaštitu. Te mjere su polučile efekt na samom kraju, dakle u prosincu prošle godine u prosincu 2004. godine, odnos između rashoda i prihoda bio je 3,6%. To znači da smo uspjeli konsolidirati sustav, ali ono što je bitno reći, to nije bilo na uštrp niti jedne usluge. Dapače, broj usluga kada gledamo globalno u našim bolnicama se povećao za nešto više od 2%, ali nismo bili zadovoljni s tim. Zašto nismo bili zadovoljni? Zato jer je takav gubitak nam nije omogućavao uvođenje novih metoda, uvođenje novih lijekova, iskoraka prema hrvatskom građaninu, jer on možda nema pravo na maksimum, ali ima pravo na optimum liječenja kakav ima svaki građanin u Europskoj uniji. I upravo zbog toga smo krenuli u daljnju racionalizaciju kao što sam volio reći, a to je da svaka kuna ima svoj put. Daljnjom racionalizacijom omogućili smo uvođenje novih metoda, novih zahvata, a da je poslovanje svih ustanova 1. lipnja 2005. godine praktično bilo unutar 1,5% i to je ono što je ovoga trenutka činjenica. Dakle u segmentu zdravstvenih ustanova sustav funkcionira besprijekorno. Međutim gdje je glavni problem? Glavni problem koji nismo uspjeli konsolidirati je primarna zdravstvena zaštita, odnosno bolje rečeno potrošnja lijekova na recept i znamo uzrok. Uzrok je lako dokučiti. Uzrok je postojeći sustav zdravstvenog osiguranja koji je donesen 2003. godine, sustav gdje dopunsko osiguranje inkorporirano u osnovno osiguranje, dame i gospodo toga nema na svijetu. To ne postoji nigdje. Slovenci su pokušali s tim eksperimentirati i vrlo brzo odustali od toga. Prema tome takva jedna situacija apsolutno je dovela da se kvantum novaca potrošnje na lijekovima povećao za 2 milijarde kuna. To niti jedna, niti najrazvijenije zemlje svijeta ne mogu progutati i tu leži glavni problem. S druge strane međutim, problem je s kojim ova Vlada je suočena i kojim je svjesna, a to je da je status, socijalni status naših građana izuzetno osjetljiv i mi vodimo veliku pažnju o tome. Brojne su spekulacije pa zašto onda ovo radite? To ću vam reći malo poslije zašto radimo. Ono što bi zapravo htio svakako još ovdje istaknuti, prije nego što zapravo krenem u sam opis prijedloga, a to je da ono što predlažemo definitivno je u suglasju sa ustavnim određenjem Republike Hrvatske. Dakle određenjem kao socijalne države. Jer mjere koje se zapravo predlažu u ovim izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju, a u cilju poboljšanja sustava financiranja zdravstvene zaštite, ne zadiru u utvrđena prava osiguranih osoba niti po cenzusu osnovnog osiguranja niti po sustavu dopunskog osiguranja. I dapače, razmišljajući ovoga trenutka da li nešto drugo uključiti unutra smo odustali. Zašto? Upravo zbog toga da bi stvorili financijske preduvjete za ono što bi trebalo uslijediti, a što mislim da svi moramo participirati u tome, a to je sustav reorganizacije i reforme ne samo zdravstvenog osiguranja nego zdravstvenog sustava uopće. Ono što konkretno u ovom prijedlogu predlažemo, a to je uvođenje administrativnih pristojbi. Svi ste više-manje to izučili, u medijima se u nekoliko navrata pojavilo. Radi se o uvođenju administrativnih pristojbi u vrijednostima od 5, 10 kuna, međutim maksimalno do mjesečnog iznosa 30 kuna. Ovakva administrativna pristojba nije jedinstveno rješenje, gotovo sve tranzicijske zemlje u Europi, ali i neke puno razvijenije zemlje imaju isti takav princip, ali još puno možda rigorozniji. Upravo zbog te socijalne osviještenosti mi smo se odlučili da bude limit na 30 kuna. I ono što je jako bitno naglasiti ovog trenutka, da tu procjenu na 30 kuna nismo izveli administrativnim putem nego smo uzeli praktično socijalni cenzus, dakle išli smo kalkulirati. Najniži socijalni cenezus koji možete ostvariti po različitim pravima iznosi 650 kuna. Zavod za statistiku svake godine izdaje tzv. kvantum minimalnog izdvajanja, oni to nazivaju dakle za opstojnost, to znači za financijsku opstojnost unutar prihoda. On može biti do 5%. 30 kuna upravo je 5, nešto manje od 5%, ali 5% u odnosu na tih 650 kuna i zato smo se odlučili na taj cenzus. S druge strane ono što smo definitivno uvjereni, a to je da to ne bi trebalo predstavljati veće financijsko opterećenje za sve osigurane osobe. Zašto? Jer opet temeljem statističkih pokazatelja, gdje je praktično stupanj neimaštine koji se definira sa prihodovnim cenzusom ispod 1956 kuna, za 2004. godinu, 16,7% pučanstva u Hrvatskoj potpada. Dakle, i tu smo kalkulirali i izračunali da bi taj sustav mogao biti opstojan. Htio bih iskoristiti ovu prigodu da naravno naglasim činjenicu da smo iz plaćanja administrativne pristojbe izuzeli sve osobe do 18 godina života, dakle djecu, zašto baš 18, zato jer smo potpisnici konvencija koje na obligiraju da svu djecu smatramo onim osobama do 18 godina. Isključili smo 80%-tne i više postotne invalide hendikepirane osobe, uključujući naravno u tom dijelu invalide Domovinskog rata. Ono što je jako bitno a to je da smo iz plaćanja administrativne pristojbe isključili sve preventivne preglede. Zašto smo isključili preventivne preglede pa iz prostog razloga jer ih želimo ojačati. Do danas u Hrvatskoj sustav preventivnih pregleda ne postoji i to ide svima nama na dušu, vama tu ili meni. Takav sustav se može ustrojiti jer je tu sustav praktično na koji moramo ulagati sve. I to su preventivni pregledi u stomatologiji, u ginekologiji u čitavoj primarnoj zdravstveno zaštiti uključujući i ordinacije opće obiteljske medicine, o pedijatriji ne trebamo razgovarati jer smo to oslobodili do 18 godine života. Što ta administrativna pristojba praktično znači, znači na neki način konsolidiranje, stabiliziranje sustava dok ne prijeđemo ono što nas nedvojbeno čeka a to je neminovnost, o čemu sam pričao to je reorganizacija i restrukturiranje zdravstvenog sustava. Dvije, još točke predlažemo unutar prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju a to je plaćanje posmrtnih usluga. Dame i gospodo nigdje ne svijetu niti u jednom zakonu o zdravstvenom osiguranju nema takvih odluka. DA li ih mora biti, mora. Gdje im je mjesto, pa u Zakonu o socijalnoj skrbi. Vi znate da spremamo novi Zakon o socijalnoj skrbi koji nadam se biti ovdje među vama negdje krajem godine pripravan, i upravo ćemo jedan segment toga uključiti u taj zakon a li ne u Zakon o zdravstvenom osiguranju. I treća točka koju predlažemo i koju nadam se da ćete poduprijeti a to je ograničenje plaćanja putnih troškova, zašto. Do sada su se plaćali svi putni troškovi za sve osobe koje su praktično dalje od 30 km. Plaćale su se usluge iz pojedinih centara za druge centre ali ista usluga, drugim riječima. Mi smo istu pretragu koju je radio kvalificirani specijalista plaćali na jednom mjestu a potom i na drugom mjestu i osnovno je pitanje zašto. To trebamo razlikovati od konzilijarnog pregleda, od drugog mišljenja, jer drugo mišljenje ima svoj slijed. MI imamo naše centre koji rade i funkcioniraju dobro i to mišljenje se može uvijek dobiti u svakom od naših centara, to znači dva ili tri mišljenja. Gledajući promjer županija i kalkulirajući sa brojem posjeta, to znači velika snimka stvari koje smo zapravo radili od veljače do kraja svibnja mjeseca nam je pokazala da je optimalno udaljenost koju naši bolesnici ostvaruju negdje oko 100 i nešto kilometara i upravo zato smo to ukalkulirali u Zakon sa odrednicom od 100 km. I naravno rekli smo da to može biti samo za onu uslugu koja se ne može dobiti u tom mjestu. Mislim da je to zapravo na tragu rješenja koja se nalaze praktično u istim zakonima gotovo svih Europskih zemalja koje se nalaze ovog trena u poziciji. Poanta znači svega je stabilizacija, konsolidiranje dodatno sustava koji će omogućiti opstojnost sustava, dakle na neki način još dati dodatno vremena to je da krenemo u sukcesivne korjenite reforme. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, poštovani predsjednik Marko Turić izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ministre, dame i gospodo zastupnici. Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo na 35. sjednici Odbora održanoj 13. srpnja 2005. godine raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske. Odbor je zakon raspravio kao matično radno tijelo sukladno ovlastima poslovnika Hrvatskog sabora. Predstavnik predlagatelja u uvodnom obrazloženju upozorio je na nužnost provođenja stabilizacijskih mjera u sustavu zdravstvenog osiguranja. Naime, uvođenje dopunskog zdravstvenog osiguranja znatno je povećana potrošnja osiguranih osoba i to u svim djelokruzima zdravstvene zaštite, povećana potrošnja imala je za posljedicu i drastično povećanje obveze Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Nakon uvodnog obrazloženja predstavnika Vlade Republike Hrvatske članovi Odbora su u raspravi istakli pozitivne učinke racionalizacije bolničkog poslovanja i kao posljedicu značajno smanjen deficit poslovanja svih zdravstvenih ustanova. Međutim, racionalizacija u primarnoj i specijalističko konzilijarno zdravstvenoj zaštiti nije dala rezultate posebno u racionalizaciji izdataka za lijekove, pa i dug zavoda za lijekove nastavio rasti. Dopunsko osiguranje u okviru zavoda utjecalo je na rast rashoda u odnosu na prihode, posebno u sustav opskrbe lijekovima ozbiljno ugrožen te su određene izmjene i poboljšanja u tom sustavu neophodna, mišljenje je većine članova Odbora. Većina članova podržava donošenje ovoga Zakona posebno stoga što predložene mjere ne zadiru u već utvrđena prava osiguranih osoba u osnovno zdravstvenom osiguranju. Izdvajanje mladih do 18 godina starosti i osoba s invaliditetom s najmanje 80% oštećenje kao i dijalizirani bolesnika dakle socijalno osjetljivim skupinama ustraje se na određenju Hrvatske kao socijalne države. Kako u provođenju mjera zdravstvene zaštite treba sve više jačati preventivnu zdravstvenu zaštitu odredbe ovog Prijedloga zakona kojima se utvrđuje oslobađanje od plaćanja administrativne takse za preventivne preglede upravo pridaju osobitu važnost preventivi. Većina članova Odbora je mišljenja da je nepopularna mjera uvođenja administrativnih taksi ipak neophodna. Da bi se financijski učvrstio sustav i premostilo vrijeme do cjelovite i sustavne reforme zdravstvenog sustava. Pojedini članovi Odbora su bili mišljenja da će predložene administrativne mjere ugroziti standard znatnog broja ljudi a posebno umirovljenika. S tim u svezi je postavljeno pitanje načina utvrđivanja mjesečnog limita od 30 kuna po pacijentu, odnosno tko će voditi takvu evidenciju. Izraženo je i dvojba oko ukidanja naknada za putne troškove ispod 100 km što će se negativno odraziti na pacijente slabijeg imovnog stanja a koji moraju češće odlaziti liječniku u manje udaljena mjesta. Također je istaknuto mišljenje da se treba dati prednost ukupnoj zdravstvenoj reformi a ovim zakonom koji je samo interventna mjera zapostavlja se nužna reforma. Na kraju rasprave predsjednik odbora je upozorio da se od predloženih administrativnih mjera očekuju određena dodatna sredstva u sustavu. Međutim, značajniji će biti učinci uštede financijskih sredstava kao posljedici odgovornijeg ponašanja prema odlascima u ordinacije obiteljske medicine, uzimaju recepata koji se ne realiziraju itd. Nakon rasprave članovi odbora su većinom glasova uz tri glasa protiv odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici! Odmah na početku ne mogu ne primijetiti jednu karakteristiku koju kad slušamo ministre hrvatske Vlade svakodnevno i redovno čujemo. Stalno se počinje sa 2003. godinom pa mi se čini da je ta 2003. godina bila neka povijesna godina i čini mi se da je sve u Hrvatskoj kad govorimo naročito o problemima počelo 2003. godine. S obzirom da je sada već jedno godina i pol dana prošla od kako je 2003. završila onaj minimum kojeg očekujemo je nekakvi pomaci i promjene. Ti pomaci i promjene očekivali smo da će nam biti ponuđeni za raspravu ovim zakonom. Nažalost, nisu. Međutim, prije nego što progovorim u ime Kluba SDP-a nešto o tome htjela bi ovako javno zamoliti ministra da tijekom ove rasprave da odgovor još na jedno pitanje a to pitanje nije moje nego je pitanje Koordinacije udruga u zdravstvu koje su se obratile ministru svojim dopisom, ja imam ovdje kopiju tog dopisa koji su poslale uz molbu da o tome progovorimo javno. Naime, u tom dopisu piše a i u popratnom tekstu koji je upućen meni da je ovaj zakon na ovakav način po hitnom postupku i to u roku 24 sata za njih prevara jer su bili obaviješteni da će imati sastanak uskoro, s njima se razgovaralo o mogućim izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju ali sasvim u drugom kontekstu i nikako ne samo u kontekstu onoga što se ovako na brzinu našlo i pred nama. Gotovo da nam se čini nepotrebnim više ponavljati da ovakvi zakoni koji ovako preko noći dođu u Sabor o kojima sazivamo raspravu a da još zakone nismo ni vidjeli teško da mogu biti kvalitativan iskorak prema rješavanju problema koji su itekako stvarni i itekako ozbiljni i nimalo jednostavni. Ovakve hitne procedure poštovani kolegice i kolege to iz iskustva jako dobro znamo teško mogu rezultirati pozitivnim rezultatima. Mi smo doista s obzirom na sve ovo što se u javnosti u zadnjih par mjeseci govori, pa ja bih čak rekla i ono što se najavljuje u zadnjih godinu i pol dana očekivali nekakve reformske procese. I zato prije svega pitamo što je s najavljenim reformama, što je ne sa sastankom u Dubrovniku koji se nije dogodio nego sa svim onim što se na različite načine ali potpuno službeno najavljivalo da će se raspravljati i čini mi se da su te teme koje su kroz medije bile otvarane one koje ako bi ih uspjeli riješiti onda i na neki način garantirale da ćemo otkloniti uzroke problema o kojima razgovaramo. Na ovaj način nećemo učiniti ništa. I dalje slušamo da treba učiniti i ovo, i ovo, i ovo i stalno slušamo nabrajanja ali nema akcije. Vrijeme prolazi. Ja se nadam da Vlada Ive Sanadera s njim na čelu prije svega jer njega držim najodgovornijim zna što znači faktor vrijeme, zna koliko se problemi kad se ne rješavaju gomilaju i koliko ih zemlja koja ima problema sa svojim gospodarskim razvojem, sa deficitima proračuna, s deficitima trgovačkih bilanca koliko će se teško nositi sa gomilanjem dugova i rastom nedostatka sredstava u zdravstvu. U svemu tome prepoznajem i jedno veliko licemjerje. Kaže se da trebamo građanima reći da konačno moraju shvatiti da moraju početi sufinancirati svoju zdravstvenu zaštitu jer kao evo sve ovo do sada im plaća država. Pa zar netko zaboravlja da se 14,5 milijardi od ukupno šesnaestak milijardi koliko se godišnje potroši za zdravstvenu zaštitu kumulira iz doprinosa koji se uzimaju od naših bruto plaća i iz doprinosa kojeg plaćaju poslodavci gospodrstvo za zdravstvenu zaštitu. To su naši novci, to su novci hrvatskih građana a ne Hrvatske države. Ono što je veliki problem, što država s tim novcima ne zna gospodariti, što država s tim novcima koje građanima uzima ne daje građanima onoliko koliko bi se kad bi se s njima racionalno organizirano raspolagalo moglo dobiti. I sada kad je nastao debalans, kad u zdravstvu trošimo više nego što prikupljamo od tih istih građana kažemo da trebamo stabilizirati, da trebamo osigurati fiskalnu stabilnost i da je to preduvjet reformiranja zdravstva. I kako ćemo mi postići tu fiskalnu stabilnost. Nećemo se uhvatiti onih mjera koje će reorganizirati zdravstveni sustav, nećemo posegnuti za onim mjerama koje će zaštopati rupe kroz koje novci cure i odlaze a da se uopće ne zna kuda nego ćemo propisati, zakonom propisati još jedan dodatni harač. Gospodo, ovo što se nudi, što se pristojno i fino naziva administrativna taksa je harač na bolesne. I mi u SDP-u razumijemo da zdravstvu fali novaca, to je nepobitna činjenica. Ministar zdravstva upozorava na to ali Vlada ne čini ništa da otkloni uzroke tog stanja. Ajmo mi prvo uzeti novce pa ćemo onda dobiti još malo na vremenu, nećemo posegnuti za onim mjerama koje su nepopularne jer očito da hrvatska Vlada danas nema ni političke hrabrosti a kamoli odgovornosti za ovo stanje u zdravstvu koje se po nama doista neprincipijelno pokušava prebaciti na jedno ministarstvo i na jednog čovjeka. Gospodo, ovaj problem je preveliki da bi ga nosilo samo jedno ministarstvo a i više nego preveliki da bi ga nosili itekako opterećeni građani, u ovom slučaju čak ne solidarno svi osiguranici kao što se to do sada pokušavalo kroz sustave zdravstvenog osiguranja osnovnog, dopunskog, dodatnog. Ne, nego harač na bolesne. Ovu administrativnu pristojbu plaćat će samo oni koji su bolesni i ti koji su bolesni popunit će nedostatak novaca u zdravstvenom proračunu. Ako već uvodimo administrativnu pristojbu što se prevedeno na razumljiv jezik naziva taksa ili još jednostavnije neki oblik poreza zašto se npr. nije povećao porez ili akcize na duhanske proizvode i prerađevine, pa onda akumulirani iznos od 300 ili 500 milijuna koliko se moglo skupiti preusmjerilo u zdravstvu? To bi onda imalo nekakvog smisla. A ovo, ovo je taksa na bolest. Ovo je taksa koju će plaćati svatko onaj tko želi uopće ući doktoru. A znate koje je obrazloženje u ovom Zakonu za uvođenje takve takse? Pa eto imaju to i druge zemlje. Znate nas u SDP-u zanima šta imaju druge zemlje ali ne mislimo da je to jedini argument i da je to dovoljan argument da i Hrvatska pristupi tom potezu i tom argumentu. Te druge zemlje koje imaju administrativnu taksu ne izdvajaju 9% svog brutodruštvenog proizvoda za zdravstvo a da pri tome imaju još uvijek ovako velike probleme kao što ih ima Hrvatska. Oni imaju probleme, ima ih i bogata Irska, ima ih i siromašna Estonija ili još siromašnija Slovačka. Ali oni ne izdvajaju 9% svog bruto društvenog proizvoda a mi istovremeno ne činimo ništa da povećamo taj bruto društveni proizvod, čekamo i tapkamo u mjestu. Ali isto tako ne usudimo se učiniti ništa da bi smanjili ovaj nedostatak novaca koji se svakodnevno akumulira i raste u zdravstvu. Čuli smo sada malo prije da zdravstvene ustanove funkcioniraju besprijekorno. Ja to ne volim čuti jer svi mi znamo da to nije točno. Niti zdravstvene ustanove funkcioniraju besprijekorno niti su one jedini krivac a još manje možda njihovi ravnatelji za stanje koje imamo. Greške i problemi su u sustavu. Sustav ih naprosto generira. Spominje se i dopunsko osiguranje kao generator problema. Kada bi se netko ozbiljno pozabavio analizama koliko je porasla potrošnja lijekova zbog uvođenja dopunskog osiguranja koje pokriva participaciju za lijekove u odnosu na primjer na javnu izjavu ministra zdravstva da će se ukinuti dopunsko osiguranje pa bi vidjeli da je ta i takva neodgovorna izjava jer se to nikada nije dogodilo, daleko veći generator potrošnje lijekova i da je 14 dana nakon te izjave značajnije porasla potrošnja lijekova ili stvaranje zaliha lijekova nego što je to bilo uvođenjem dopunskog zdravstvenog osiguranja koje bez dvojbe to ne poričemo generira potrošnju ali nije niti jedini niti najveći problem ne kontrolirane potrošnje ili ja bih rekla ne organizirane i ne usmjeravane potrošnje u zdravstvu. Govori se i o redizajniranu odredbi o naknadi troškova prijevoza. Danas je ministar vrlo dobro upozoravao da bi ta mjera trebala pomoći podizanju kvalitete usluga u manjim centrima odnosno destimuliranje odlaska na liječenje u velike centre i zadržavanje pacijenata da svoje potrebe rješavaju u najbližim zdravstvenim ustanovama. To je točno, ali nije točno da će ova mjera tome doprinijeti. Jer pacijenti će se ostati liječiti u svojim centrima tek onog trenutka kada budu sigurni da je kvaliteta zdravstvene usluge u tim centrima zadovoljavajuća da neće ugroziti njihovo zdravlje i njihov život. I ova mjera po kojoj se njima više neće nadoknađivati troškovi prijevoza ako udaljenost između njihovog doma i ustanove u kojoj se liječe nije veća od 100 km neće destimulirati njihove odlaske i njihovu potragu za najboljom i najkvalitetnijom i najsigurnijom zdravstvenom zaštitom. A istovremeno zdravstvena administracija ili šire, Vlada Republike Hrvatske ne čini ništa da uvede one mjere koji će doista osigurati kvalitete liječenja. I to je čini mi se stalno jedan zatvoreni krug u kojemu se potežu one mjere koje bi trebale biti druge ili treće u redu prioriteta a one prve se neprestano preskaču. I to prije svega zbog toga što se nema hrabrosti. Nema se hrabrosti suočiti sa problemima, nema se odgovornosti suočiti sa problemima i onda se čini ono što je najlakše. Problemi se prebacuju na one najnemoćnije, na građane, na pacijente, a velim u ovom slučaju na bolesnike. I još ću jednom ponoviti, moglo se i dobiti čak konsenzus i osigurati da se namaknu dodatna sredstva ali gospodo ne na ovaj način, ne kroz harač na bolesnike, ne kroz administrativnu pristojbu jer građani moraju znati da nakon uvođenja ovih 10 ili 5 kuna koje će plaćati kao pristojbu da će i dalje plaćati razliku do pune cijene zdravstvene usluge, da će i dalje plaćati dopunsko zdravstveno osiguranje da će i dalje plaćati dodatno zdravstveno osiguranje i umjesto da se krenulo u redizajniranje i popravljanje sustava zdravstvenog osiguranja uvodi se, uvodi se novi porez, uvodi se novi harać na pacijente. Drugim riječima, Vlada Ive Sanadera uzima dodatni porez od pacijenata, ne zna kako će se to provoditi. Još uvijek je potpuno nepoznato, to je posebna priča, oko toga ćemo se vjerojatno još svi u Hrvatskoj jako zabavljati, to će biti zabavno gledati kako će se nadzirati da se potroši samo 30 kuna. Po nama iz SDP-a izlazi u reorganizaciji sustava zdravstvene zaštite otklanjanje onih dugoročnih sustavnih pogrešaka i isto tako u razvoju sustava zdravstvenog osiguranja, popravljanju onoga što imamo, otklanjanju loših strana tog sustava u korist onog, onoga što je dobro. Konačno SDP niti u primisli ne može podržati ovakav Prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovana gospođa zastupnica je dala niz netočnih navoda, ja ću reći samo dva. Prvo nije istina da Hrvatska izdvaja 9% bruto nacionalnog dohotka za zdravstvo jer kada se gleda metodologija po kojoj iskazuju druge zemlje onda je to 7%. Drugim riječima socijala se posebno prikazuje, mi uključujemo zajedno sa socijalom. Bolovanja se posebno prikazuju, mi to uključujemo također sa zdravstvom. Znači umjesto 9% točan navod je 7% bruto nacionalnog dohotka i po tome smo u vrhu europskih zemalja ali ne stršimo previše. I druga stvar. Vlada ništa nije radila godinu i pol dana. U godinu i pol dana vratili smo 2,5 milijarde kuna duga HZZO-a, smanjili smo kao što je i ministar naveo deficit bolnica sa 24% na mjesečnoj razini na 1,5% na mjesečnoj razini, dva puta smo spustili cijene lijekova da bi sustav ostao jer smo zatekli preko 30 službi u preuzimanju mandata od strane dobavljača lijekova, dakle, sustav je bio pred kolapsom i dalje mi vrijeme ne dozvoljava nabrajati. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak poštovani zastupnik Stjepan Bačić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa, ja bih rekao, kolegica Antunović je rekao da Vlada i ministarstvo nemaju hrabrosti uhvatiti se u koštac sa problemima. Pa imaju hrabrosti i ovaj sada Prijedlog zakona je upravo jedan od tih činova hrabrosti da se uvede jedna mjera koja sigurno će izazivati ovakve reakcije kao što ste i vi rekli da je nepopularno, da je harač, ali obrazloženja razloga za to ima dosta. A drugo kada ste rekli da dopunsko osiguranje nije povećalo potrošnju lijekova, i da ono nije glavni krivac. Ja bih vam brojkama rekao, 2002. kada se uvelo dopunsko osiguranje lijekovi za … [[Govornik se ne razumije.]] su te godine potrošili 65 milijuna direktno, ne govorim o indirektnim što je išlo na teret obveznog, a 2004. 307 milijuna. Dakle 5 puta se povećala potrošnja direktno iz same kase dopunskog osiguranja a broj recepata se povećao za 3 milijuna. To su činjenice.
Hvala. Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, potpredsjedniče, cijenjeni gospodine ministre. Da. Evo to je još jedan namet kao što bi rekla gospođa Željka Antunović hrvatskim građanima. Na primjer evo sada slušamo kako će se vratiti 50% ili u 50%-tnom iznosu mirovine a onda to što im se vrati onda im to uzmemo kroz zdravstveno osiguranje. Ili kroz porez na imovinu ili kroz inflaciju ili kroz nešto četvrto. No jednak takav problem je poštovana gospoda, gospodo i taj što se 226 milijuna kuna namijenjenih investicijama u zdravstvo preusmjerilo tijekom jučerašnjeg usvajanja rebalansa Proračuna u neke druge svrhe. I umjesto da zdravstvu damo malo daha mi ćemo uvesti dodatne participacije točnije kako se to voli lijepo ovako reći administrativne pristojbe u iznosu od 5 kuna pa sve tamo do 30 kuna mjesečno. Zanimljivo je da pristojbe ne plačaju djeca do 18 godine što je jasno u redu, ali zato ove pristojbe plaćat će u najvećoj mogućoj mjeri upravo onih milijun i 50 tisuća umirovljenika što jasno nije u redu. Ja želim samo citirati ovdje na strani 2. da osnovnim zdravstvenim osiguranjem utvrđen je opseg zdravstvenih usluga koje plaća Zavod u cijelosti. Da dopunskim zdravstvenim osiguranjem obuhvaćeno je 725 tisuća osoba od čega je 50% radno aktivnih, a 49,69% umirovljenika. Tu bi bili vjerojatno svi umirovljenici kad bi mogli izdvojiti onih 60 ili 80 kuna u početnoj godini primjene važećeg Zakona o zdravstvenom osiguranju 2002. sveukupne obveze Zavoda iznosile su 5 milijardi 770 milijuna kuna. Od tog kratkoročne obveze 3 milijarde kuna te dugoročne dvije milijarde 700 milijuna kuna. Od kratkoročnih obveza u iznosu od 3 milijarde kune, kuna dospjele obveze iznosile su 230 milijuna kuna, a nedospjele obveze dvije milijarde 800 kuna. Navedena godina predstavljala je prekretnicu povećanju i potrošnji osiguranih osoba u svim djelatnostima zdravstvene zaštite, uvođenjem dopunskog zdravstvenog osiguranja. Naročito se to reflektiralo u drastičnom povećanju obveza Zavoda koje su narasle na rekordnih 5,7 milijardi kuna. Za poboljšanje likvidnosti u poslovanju 2003. zavod se zadužio za 410 milijuna kuna. Nadalje tijekom 2003. iz Proračuna je utrošeno 336 milijuna kuna više od planiranih sredstva. Na kraju 2003. iskazane su sveukupne obveze Zavoda u iznosu od 4 milijarde kuna plus obveze kredita iz 2000. godine uz iznosu od milijardu 668 milijuna kuna iskazane kao javni dug koji je Ministarstvo financija otplatilo tijekom 2004. godine. Isto tako je kredit od 820 milijuna kuna u 2004. godini isknjižen je iz poslovnih knjiga Zavoda i iskazan kao javni dug. E sad očigledno je iz ovoga proizlazi da problem postoji. I jasno je da se sa tim problemom treba nositi. Ali sad gdje su nestala ona dobra stara vremena kada je zdravstvo bilo besplatno? Da se razumijemo. Uvijek je netko tu cijenu zdravstvene usluge morao plaćati. Ali korisnici usluge tu cijenu, da se tako izrazim nisu direktno plaćali. Istina što se tog tiče Hrvatska je još uvijek možda socijalnija od nekih drugih pa i bogatijih država u našem okruženju jer plača čak 80% cijene lijeka. U jednoj Mađarskoj država plaća 65% cijene lijeka. U Sloveniji 60%. U Češkoj 43%. U Poljskoj 37%. Ali priznajmo da će ova mjera biti udar na socijalni standard građana Republike Hrvatske. Dobro, sad smo čuli malo prije od ministra. U Hrvatskoj bi jedan milijun ljudi bilo oslobođeno te participacije, ali to je gospodo udar prije svega na milijun i 50 tisuća umirovljenika. Ovdje na strani 6 između ostalog se govori, citiram: «da financijski učinci koji se namjeravaju postići provedbom ovog Zakona imaju biti pod 1. na temelju naplaćenih administrativnih pristojbi očekuju se dodatna sredstva od cca 376 milijuna kuna. Pod 2. redefiniranjem naknade troškova prijevoza postigla bi se ušteda od 100 milijuna kuna. Pod 3. S naslova pogrebnih troškova postigla bi se ušteda 33,6 milijuna kuna.» To mi je malo morbidno štedjeti sad i na mrtvima ili ukupno po svim ovim osnovama trebala bi se postići ušteda od 509 milijuna kuna. U odnosu na ukupno planirana sredstva za prava iz osnovnog zdravstvenog osiguranja za 2005. godinu u iznosu od 14,7 milijarde kuna sad to predstavlja kako bih rekao uštedu od 3,4%. Znači ovim ostvarujemo, ne znam, dodatna sredstva ili uštedu, svejedno kako ćemo to nazvati, od 509 milijuna kuna u odnosu na onih 14,7 milijuna kuna koliko u ovom času kroz ovo obvezno osiguranje i sve ovo ostalo možemo priskrbiti. Sigurno je da tih 509 milijuna kuna nije malo. Država se bori za svaku kunu. Jasno teret se prebacuje na onih koje ima, kojih ima najviše. To je u pravilu uvijek sirotinja. Ali sam isto tako svjestan da cijenu svega uvijek netko mora platiti. Može znači platiti korisnik usluge što će reći u ovom slučaju pacijent, može to biti poreski obveznik znači svi koji žive na ovim prostorima. Može se ovo naplatiti iz kredita države ili ne znam. Prodaje državne imovine. Nečega petoga jednostavno nema. Međutim za takvu jednu restrikciju u Klubu IDS-a držimo da još uvijek nije sazrijelo vrijeme. Ja bih čak bio skloniji predložiti, ne znam, povećanje doprinosa za 0,2% ili 0,3% nego sada teret prebaciti na sirotinju iako ovo o čemu mi danas raspravljamo zapravo poruka je čitavoj javnosti da je prošlo vrijeme besplatnog zdravstva u Republici Hrvatskoj. Jednom riječju da ponovim nema besplatnog zdravstva. Sve valja platiti. Uvijek je to trebalo platiti. Meni je to jasno. Šta god gospodin Leko mislio, ali je s druge strane znači kroz doprinose građani izdvajaju 14,7 milijardi kuna od 16 zarez nešto koliko nam je potrebno, ali činjenica je i to da više trošimo no što u ovom trenutku imamo. Ako neće korisnik usluge to platiti onda će se to morati prebaciti na Državni proračun što će reći da će to morati platiti svi poreski obveznici u Republici Hrvatskoj. Mislim da kada o tome razgovaramo da ovdje postoje još dva problema. To su opće bolnice. Ja tvrdim da te opće bolnice ne mogu voditi županije. Na primjer Opća bolnica Pula ima troškove na godišnjoj razini od 240 milijuna kuna, a proračun županije istarske je 200 milijuna kuna. U općoj bolnici u Puli radi 1100 zaposelnih. U Županiji Istarskoj 100 zaposlenih. To je županija koja nema ni jednog kvadratnog metra bilo poljoprivrednog, građevinskog, šumskog ili tzv. turističko zemljište. Županije nisu Grad Zagreb. Grad Zagreb ako se ne varam ove godine ostvarit će proračunske prihode od cca 6 milijardi kuna. Sve hrvatske županije zajedno, njih 20 ostvarit će prihod ili proračune od 2 milijarde kuna i ja doista vas pozivam gospodine ministre, preuzmite opće bolnice. Drugi problem koji je ovdje nastao je, vidio se tijekom jučerašnjeg dana, to je ovih 226 milijuna kuna koje su bili planirani početkom godine za investicije u zdravstvu, a sada su preseljene na neke druge proračunske izdatke. Za mene i jučer sam to rekao, proračun je, zapravo rebalans je bio isključivo tehničke prirode. On nije imao neku političku poruku, ali je imao jednu jasnu gospodarsku poruku da je zemlja u krizi. Kada vidimo šta se je povećalo, to su mirovine civilne 340 milijuna kuna, mirovine branitelji 129 milijuna kuna, stambena štednja 70 milijuna kuna, plaće u javnoj upravi, vojsci, policiji, sudstvu itd. 346 milijuna kuna, dodatni porodni dopust 38,7 milijuna kuna, trajna prava hrvatskih branitelja 35 milijuna kuna, naknade za nezaposlene 60 milijuna kuna, ukupno milijardu i 19 milijuna kuna. Još bi se dalo reći da smo socijalniji no što smo bili pred godinu dana. To je naprosto ulaganje da sad tako kažem, u taj socijalni sustav da ne krahira i jasno da je trebalo negdje to uzeti. Ali nije se možda trebalo u ovom trenutku uzeti onih 226 milijuna kuna za investicije u bolnice diljem Republike Hrvatske, a ako tome pridodamo i povlačenje dobiti iz javnih poduzeća onda ne samo da štetimo zdravstvu nego i blokiramo ovaj razvoj. Za kraj šta reći ovdje? Treba voditi računa o sirotinji. Ja znam da nikome od nas 30 kuna mjesečno nije neki reprezentativan pod navodnicima izdatak ili ozbiljan, ali nekima je zato jer tih 30 kuna treba množiti sa 12 pa je to 360 kuna, a nekima to u ovome času zna iznositi i polovica mjesečne penzije. Konačno ono što je danas 30 kuna i čime ćemo ostvariti na godišnjoj razini 500 milijuna kuna, možda će 2006. biti 60 kuna, a mi ćemo paralelno sa time i dalje plaćati dopunsko zdravstveno osiguranje 50 tisuća radnika, 50% radnika, 50% umirovljenika ga plaća. Plaćati ćemo onu dodatnu cijenu do stvarne cijene liječenja itd., dio lijekova. Tako da zapravo taj izdatak nije 30 kuna nego je znatno znatno veći. Hrvatska je bila to treba sigurno naglasiti, socijalna država. Hrvatska je i danas socijalno osjetljiva država. Vjerojatno ni jedna država u Europi za te namjene ne izdvaja više sredstava od Republike Hrvatske, ali mislim da problem kada je zdravstvo posrijedi svi mi trebamo biti maksimalno senzibilni. Sigurno je da nikada zdravstvo nije bilo dostupnije i jeftinije za građanina nego za vrijeme socijalizma, ja ne zagovaram socijalizam, ali jednu socijalnu osjetljivost zasigurno da. Ono što je bitno u ovome trenutku da Republika Hrvatska mora pokrenuti jednu gospodarsku kako bih rekao revoluciju, a kada imamo te podatke na umu onda vidimo da smo naprosto u gabuli. Industrijska proizvodnja 2004. je svega 78% iz 90. godine. Broj zaposlenih u industriji 2004. je svega 39% u odnosu na 90. Od 90. do 2004. kumulirali smo vanjsko-trgovinski deficit od 52 milijarde dolara. Sa ovom godinom to će biti preko 60 milijardi dolara, stopa nezaposlenosti, dobro i zbog rata itd. uništenog gospodarstva sa 8,9% danas je 19%. Inozemni dug 94. bio je 3 milijarde dolara, onaj Pariški i Londonski klub danas je 33 milijarde dolara i javni dug bio je 19 milijardi dolara 94. danas je 110 milijardi dolara itd. Gospođa Antičević je govorila o nekim nepopularnim mjerama koje ministarstvo ne želi preuzeti. Ja samo želim vjerovati da se neće dogoditi da će se ukinuti ne znam recimo opće bolnice ili da će se otpuštati i smanjivati broj zaposlenih. Ako se ne varam u zdravstvu radi pod navodnicima "armija" od gotovo 70 tisuća ljudi. To je za jednu državu koja ima 4,3 milijuna stanovnika jedan ogroman broj, ali to i daje jednu socijalnu sigurnost svima nama ponaosob. Konačno pristajem na ovo o čemu je govorila gospođa Željka Antunović, uvedimo možda tu ekstra dobit na duhan, možda na telekomunikacije, možda na onu ekstra dobit banaka koje izvlače tu dobit iz Republike Hrvatske, usmjerimo ga prema zdravstvu, rasteretimo građane. Ministre ako idete u tom pravcu mi ćemo vas podržati, a sada vjerujem isto tako da će i Sabor stati na neki način iza takvih mjera ukoliko netko iste predloži. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Piplović.
Pa gospodine potpredsjedniče ispravio bih netočan navod kolege Kajina koji je parafrazirao jednu rečenicu kolegice Antunović, da hrvatski građani ovim zakonom dobijaju još jedan namet. Podsjećam kolegu i kolegicu da je ovdje riječ o jednom realnom trošku koji nije moguće drugačije platiti. Znači nije riječ o nametu. Osnovno je obilježje nameta da je to aktivnost silom provedena, da je riječ znači o uzimanju silom sredstava, da se ta sredstva tako silom uzeta troše na uzdržavanje sultana i njegovih dvojranika. Međutim ja ovdje ne vidim ni sultana ni dvorjanika ukoliko to nisu hrvatski građani. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnik Kajin kao dobro informirani zastupnik zaista je netočno dvije stvari ustvrdio. Prva, da je zdravstvo bilo ili nekada ili sada besplatno. Nije točno. Samo je pitanje solidarnosti u zdravstvu koja se iskazivala i tko je tu solidarnost plaćao. Drugi navod. Kolega Kajin i svi drugi se na izvjestan način protive dodatnom osiguranju. Po definiciji problem dodatnog osiguranja je problem osiguravajućih društava, jer oni osiguravaju štetni događaj a ne HZZO-a, pitanje je samo cijene koju osiguravatelj mora platiti. Apsurdno je da se HZZO brine o privatnim osiguravajućim društvima ili onima koji se upuštaju u tržišnu utakmicu osiguranja. To nije naprosto prihvatljivo po Ustavu i po definiciji hrvatskog društva. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Bačić.
Hvala. Ispravio bih netočni navod kolege Kajina koji je rekao da u zdravstvu radi ogromna vojska od 70 tisuća zaposlenih i da je to previše. To nije previše. Po svim pokazateljima Hrvatska je ispod prosjeka zaposlenosti u sustavu zdravstva u Europi. Podsjetio bih u Hrvatskoj ispod 1,5% stanovništva radi u sustavu zdravstva, prosjek je Europe između 2 i 2,5 u jednoj Finskoj 7% stanovništva radi sustavu zdravstva. Evo to je.
Zahvaljujem. Riječ ima u ime Kluba HNS uvaženi zastupnik Lesar.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pripremajući se za ovu raspravu o ovom Prijedlogu zakona nisam bio uvjeren da li ću nju moći voditi samo kao zastupnik i predsjednik Kluba ili kao i član stručne skupine Ministarstva zdravstva koja je pripremala reformu zdravstvenog osiguranja. Naime, prije tri mjeseca dobio sam jedan ljubazni dopis ministra gdje je klubove zastupnika pozvao da daju svoje predstavnike u stručne skupine za obavezno i za dopunsko zdravstveno osiguranje s osnovnom svrhom i zadaćom da se pripremi reforma. Onda smo bili pozvani u Dubrovnik gdje je trebalo početi raditi i saslušati sve argumente i podatke, to je otkazano praktički na pola puta i kao član te stručne skupine jučer, prekjučer sam dobio Prijedlog zakona. To spominjem zbog toga da ne bi nekome palo na pamet da ovaj Prijedlog zakona proglasi radom te stručne skupine, možda je neke druge ali ove u kojima smo bili mi nije. I zbog toga ću slobodno reći da se radi o Prijedlogu zakona koji najkraće možemo nazvati zakon o smanjenju prava iz osnovnog zdravstvenog osiguranja. Doslovno se radi o tome da silom zakonskih propisa Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje kao osiguravatelj jednu stranu će promijeniti, ugovor i policu ili policu osiguranja. Uz vašu pomoć i inakon 15 godina po prvi put građani ove države imali su priliku dobiti uvid u svoja prava iz osnovnog zdravstvenog osiguranja kroz svojevrsni vodič, i zahvaljujem svima koji ste nas tada podržali da je do toga vodiča došlo ali on nije nastao temeljem birokratskih odluka nego temeljem ovoga Pravilnika koji se od strane Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje svake, prilikom donošenja objavljuje u Narodnim novinama. Dakle, ovo je svojevrsna košarica prava iz osnovnog zdravstvenog osiguranja. Građani ove države u svojim novčanicima imaju kojekakve kartica, banaka jednih, banaka drugih, za parkiranje, za plaćanje u centrima, imaju i imali su već i one koje danas nitko ne želi, ove jamstvene kartice, imaju još i ove od Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje koje vrijede sve manje i manje, bojim se da do kraja godine iduće neće vrijediti ništa. Najveći dio novaca Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje ubire temeljem doprinosa od radno aktivnog stanovništva, po stopi od 15% i 0,5 za povrede na radu. Podsjećam da je do 2000. godine ta stopa iznosila 18% ali je broj onih koji su uplaćivali te doprinose bio znatno manji i zbog manjeg broja zaposlenih ali i velikih broja privrednih subjekta i obveznika koji su različitim odlukama bili oslobođeni plaćanja zdravstvenog doprinosa. Tako je primjerice 1999. godine pute doprinosa po stopi od 18% bilo prikupljeno 9,9 milijardi prihoda Hrvatskog zavoda a 2003. godine sa smanjenim doprinosom na 15% ti prihodi iznose 14 milijardi kuna. To znači da je jedan indeksni poen doprinosa tada vrijedio 550 milijuna, a danas je to 965 milijuna kuna. Međutim, problemi financijske prirode u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje nisu posljedica doprinosa jer je vidljivo da oni iz godine u godinu u masi rastu, da smanjenu svotu postotkom doprinosa od 2000. svake godine se povećavaju nego problem započinje u državnom proračunu. Prema sadašnjem Zakonu o zdravstvenom osiguranju koji se ne mijenja u toj svojoj odredbi, to je članak 68. Republika Hrvatska obavezala se da će iz državnog proračun osigurati financiranje zdravstvenih prava iz članka 68. a koje se odnose naknada plaće za vrijeme korištenja porodnog dopusta, naknada plaće za vrijeme korištenja dopusta po zakonu o radu, naknada plaće za korištenje stanke za dojenje djeteta, mjere povećane zdravstvene skrbi nad pučanstvom starijim od 65 godina, zdravstveno prosvjećivanje, liječenje po posebnim propisima hitnu pomoć na magistralnim cestama, razliku u troškovima zdravstvene zaštite, izvan dostupnosti kao što su otoci i manje gusto naseljena područja, osoba čije je prebivalište nepoznato, osobe iz članka 10. odnosno osobe koje su proglašene nesposobnim za rad ili privređivanje, osobe pod člankom 58. poljoprivrednici stariji od 65 godina, međunarodne obaveze iz zdravstvenog osiguranja i članovi obitelji osoba iz članka 5. nezaposleni branitelji, učenici i ostali. PO osnovu ovoga članka prema našim procjenama na temelju podataka iz 2003. i 4. za ove namjene Hrvatski zavod mora potraživati iz državnog proračuna 2,5 milijarde kuna, po projekciji za iduću godinu 2 milijarde 700 a za 2007. 2 milijarde 900 kuna. I kada bi državni proračun te obaveze ispunjavao prema Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje ne bi trebalo govoriti o financijskom deficitu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Ako u ovoj godini za te namjene državni proračun, HZZO osigurava samo 200 milijuna onda fali 2 milijarde 300 tisuća kuna, i vrlo jednostavno. Umjesto dakle prijedlog s kojim idemo da problem financijske prirode rješavamo tamo gdje nije nastao, predlažem da idemo tamo gdje on je nastao a to je ispunjenje ovih obaveza iz Zakona 68. zakona o zdravstvenom osiguranju. Što pak se tiče konkretnog Prijedloga izmjena i dopuna zakona želim upozoriti na sljedeće, uvođenjem administrativne pristojbe, ne samo da se želi skupiti kao što u obrazloženju piše 509 milijuna kuna i ne vjerujem da je zbog 500 milijuna kuna ovaj prijedlog nego se želi destimulirati korištenje zdravstvene zaštite onih koji ju najčešće koriste, i koji su najmanjeg imovinskog stanja i zapravo je kalkulacija da će manjim korištenjem zdravstvene zaštite doći do smanjenja troška. Podsjećam ponovno i prihvaćam tvrdnju da zdravstveni fond u Hrvatskoj godišnje gubi 3 milijarde kuna zbog nepodignutih nalaza i bačenih lijekova koji završavaju u smeću. To je izjava bivšeg ministra gospodina Hebranga, vjerujem da će se s time složiti i sadašnji ministar i to je zaista točno. Mnogo bogatije države od Hrvatske, pitanje je lijekova puno više razloga osim novčanih u zdravstvu riješili su tako da i zdravstveni osiguranici i oni koji te lijekove imaju nakon prestanka terapije ili nakon promjene terapije kad se ukazala potreba prelaska na drugu vrstu terapije i lijekove, lijekove koje su uzeli na recept ili kupili vraćaju u sustav. Švicarska i Švedska kao veoma bogate države ili siromašne ako hoćete takvu praksu provode već 50 godina. Normalno da se ne vraćaju kapljice, sirupi, sredstva za vanjsku upotrebu ali sve ono što ostaje u originalnoj ambalaži podobno je za vraćanje. Pa ako zbog bačenih lijekova godišnje gubimo milijardu i pol a samo jednu trećinu vratimo u sustav to je 500 milijuna. Uvodite administrativnu pristojbu i taj zakon ćete izglasati bez nas. Ja vam onda sugeriram molim vas uvedite i administrativne markice i svakome tko vrati lijek, liječniku ili u ljekarnu zbog promjene terapije, zbog prekida jer je bilo nuspojava, zbog toga što je liječenje završilo prije, zbog toga što je pakiranje lijeka u većoj količini nego je trebalo tom pacijentu. Dajte mu administrativnu markicu s kojom drugi put može platiti ovu pristojbu. Stimulirajmo građane da tu bogatstvo skupi i svakog dana sve skupljih lijekova ne baca u smeće i ne proizvodi ekološki problem jer uništenje starih lijekova također država mora platiti. Sada više nemamo ni spalionicu gdje to možemo spaljivati. Ljudi na koje se odnosi ova odredba iz članka 19. ili članka vašeg 1. zakona prihvatit će to jer će štedjeti i sebi ali štedjeti i državi i zdravstvenom sustavu. Oni su redovito u ambulantama i ljekarnama i njima nije problem da odnesu tu kutiju lijekova natrag. Dajte ih stimulirajte da to rade i na taj način vežimo pričuvu uštede novaca a da nitko ne izgubi jer taj lijek više nikome ne treba i on će to markicu. A vi morate riješiti plaćanje te pristojbe. Uplatnicu ili ne znam što ćete napravite. Napravite markice, vraćam lijek, dobivam markicu, kad mi treba platio sam tih pet ili deset kuna, naročito kod citostatika i lijekova za kemoterapiju gdje vam jedna doza za tri faze terapije, jednu fazu terapije od tri davanja košta 12 do 24 tisuće kuna. Pa neka vrati samo jednu ampulu toga. To je četiri, pet tisuća kuna vrijednosti. Dobio je za uzvrat markicu ili dvije. Ponosan je i on kao građanin koji je nešto uštedio, zadovoljan jer neće morati platiti. Na taj način su Švicarci došli do kulture vraćanja lijeka. Na taj način štede svoje franke. U provedbenim propisima to možete regulirati. Izvršiti vrlo jednostavno. I drugo, članak 2. govori o pravu na naknadu putnih troškova iznad 100 kilometara i ministar je rekao da se do sada plaćalo svima koji su išli i putovali van mjesta. Prvo to nije točno. Plaćalo se samo onima koji su bili upućeni na ustanovu van mjesta stanovanja a koji su po vlastitom izboru koristili uslugu ustanove koja nije bila njemu najbliža. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje nije imao obavezu plaćanja putnih troškova, nije imao po sadašnjim propisima. Ali ako ovaj članak 2. zakona spojite sa člankom 39. Pravilnika o pravima, uvjetima i načinu ostvarivanja prava iz osnovnog zdravstvenog osiguranja onda ćete dobiti sljedeću priču gospodine ministre. Prema tom članku 39. svaki osiguranik ima pravo dobiti uslugu u ustanovi u roku od 30 dana. Ako u roku od 30 dana ne dobije uslugu a ravnatelj na poleđini uputnice mora napisati zašto ne i zakazati novi rok u roku od 30 dana. Ako u roku od 60 dana ustanova ne da uslugu šef područnog ureda HZZO-a meni kao osiguraniku mora naći ustanovu drugu u Hrvatskoj ugovorno i riješiti mi taj slučaj. I onda recimo pacijentu iz Dugobaba šef područnog ureda riješi u Zagrebu jer nije mogao dobiti tamo gdje spada ali će si pacijent morati sada platiti putne troškove zato što da ima izlaz na auto-put. Pa možda i zbog toga dobili izlaz na auto-put. Zato što u svojoj ustanovi nije dobio uslugu, nakon 60 dana plaća putne troškove. Onda vas ljubazno molim, a ja amandmane neću pisati, da se ova odredba iz članka 2. ne odnosi po ovim uvjetima iz pravilnika jer nije pacijent odabrao uslugu, nije on sam svojom voljom išao nekamo drugamo i javio se svojoj ustanovi i po odluci Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje putuje negdje drugdje da bi uslugu dobio. Ovo su vam dva prijedloga i sugestije koje možete popraviti, opći dojam, umjetnički dojam. Mi za ovaj zakon ne smijemo glasati, nikako ne smijemo glasati. [[Upadica se ne čuje.]] Nećemo, budite uvjereni jer se naprosto radi o tome da ovo nije reforma zdravstvenog osiguranja nego interventna mjera pokušaja doći do pola milijarde na teret građana. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Bačić.
Hvala lijepa. Kolega Lesar je jako simpatično raspravljao ali ja bih ispravio dva navoda ukratko. On je rekao da se ovim smanjuju prava iz obveznog osiguranja. To nije točno. To bi bilo točno da smo mi rekli da nećemo plaćati magnetsku rezonanciju, CT itd., onda bi to bilo smanjenje prava. Ovo je samo jedna taksa administrativna, dakle suplaćanje. Drugo je rekao da HZZO ubire doprinose. Nije točno, HZZ više ne ubire doprinos, on ih samo evidentira, ubire ih Ministarstvo financija. Sve ste kasnije dobro rekli o proračunu ali nažalost HZZO odnosno novac HZZO-a ušao je u proračun 2002. godine, to mi nismo krivi za to.
Zahvaljujem. Riječ ima u ime Kluba HSS-a uvažena zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Pa ni Klub Hrvatske seljačke stranke zaista ne može podržati ovaj zakon. Ovaj zakon ne može podržati iz razloga što je on odraz potpunog nepoznavanja Vlade Republike Hrvatske stvarnog života i kvalitete života naših građana. Možda će neki meni sada s lijeve strane odnosno s desne strane reći nebitno je da li ćete podržati ili nećete podržati ali svatko tko uđe u tematiku ovoga zakona koji nije veliki zakon, nije dugačak zakon ali je vrlo značajan ne može mirne duše i bez grižnje savjesti dići ruku za taj zakon. Taj zakon ima dalekosežne posljedice. I dok smo raspravljali o rebalansu proračuna i dok je parlamentarna većina onako mirno digla ruku za rebalans proračuna koji uskraćuje Ministarstvu zdravstva 226 milijuna kuna znajući u kakvoj se situaciji Ministarstvo zdravstva nalazi mogli smo očekivati da ćemo dobiti neki sličan prijedlog ali nismo mogli očekivati da ćemo dobiti ovakav prijedlog zakona koji potpuno teret neefikasnosti zdravstvene politike prenosi ne na građane Republike Hrvatske nego na najsiromašnije građane Republike Hrvatske. Nije jednako gospodo zastupnici vama i meni koji imamo plaću ne 15-16 tisuća kuna nego 13 tisuća i 660 kuna. Nije jednako platiti tih 30 kuna i onome koji ima mirovinu od par stotina kuna do tisuću kuna platiti 30 kuna. I tih 30 kuna nije sve. U zakonu doduše piše da ne može biti više od 30 kuna. Međutim, pitam vas, ako ste ne daj Bože bolesni i krenete od liječnika do liječnika i vrlo brzo ispucate tih 30 kuna u dvije ili tri intervencije, eventulalno najviše 6 intervencija. Hoću vam dati potvrdu da ste ispucali svoj bonus i da više niste dužni plaćati. Plaćati ćete, plaćati ćemo jer nam je zdravlje u pitanju, nećete ni vi kolega Tomljanović jer vi čete kod liječnika doći onako preko reda pa nećete ništa platiti. Dakle, platiti će svaki bolesnik, svaki, onakav kolega Jarnjak kako je kolega Tomljanović tražio, vi ne vidite jer ste leđima okrenuti, ali onako kako je tražio, tako je.
Ja vas molim, ja vas molim tišinu. Izvolite.
Kolega Jarnjak, ja znam da nije ugodno slušati istinu o ovom Zakonu.
Nemojte komentirati sa zastupnicima iz klupe niti zastupnici iz klupe sa vama.
Ali istina, istina je takva, istina je da se ovim zakonom u praksi uskraćuje pravo zdravstvene zaštite i primanja zdravstvenih usluga onima koji su najsiromašniji. Jer onaj koji je siromašan, on ne može platiti ni participaciju na način kako sam obrazložila a isto tako nema sredstava ni platiti putne troškove ne do udaljenog mjesta nego mjesta koje je udaljeno možda 30, 40 km. Zamislite jednog umirovljenika koji ima mirovinu do 1000 kuna, koji dnevno za autobus mora platiti 50 kuna i recimo 10 kuna participacije. Koliko dana on može, kolikom broju liječnika se on može obratiti i tada će se uistinu na takav način ostvariti onaj cilj i motiv predlaganja onog zakona kojeg smo mi čuli na Odboru za rad i socijalnu politiku a cilj i motiv predlaganja zakona kaže uvođenjem administrativne pristrojbe. Smanjiti ćemo interes pacijenata i pobudu pacijenata da idu liječniku. Pa da li naši pacijenti, da li naši bolesni građani idu liječniku zbog hobija ili zbog toga što je to potrebno. Još gore, još gore je bilo istaknuto da se ovim Zakonom štiti dignitet liječnika. Na nama kao narodnim zastupnicima je da štitimo dignitet građana. A ako ćemo štiti dignitet građana onda ne možemo prihvatiti ovaj Zakon, ovaj Zakona je protiv građana Republike Hrvatske. Ovaj Zakon kaže da će uvesti racionalnost, kako reče ministar da će se znati svaka kuna ima svoj put, i zamislite istodobno obrazloženje danas kada čitamo u Jutarnjem listu ministar zdravstva Neven Ljubičić kao djed mraz. Pa kaže: Za Ljubičića je darivanje već počelo tijekom rebalansa proračuna, on je tijekom rasprave bez borbe pao i benevolentno darovao ministru financija Šukeru 226 milijuna kuna za investicije u zdravstvu. K tome neću spominjati onih 60 milijuna kuna jednoj bolnici iz državnog proračuna. I sada malo nelogično s jedne strane djed mraz, s druge strane ušteda, ušteda na teret i račun građana. Dakle, uz toga, uz to što je ovaj Zakon potpuno suprotan od one ustavne odredbe da je Republika Hrvatska socijalna država i obrazloženje gospodina ministra da je ovaj Zakon upravo usklađen sa Ustavom da je socijalna država, on nije usklađen sa Ustavom jer ovdje najsiromašniji oni koji po Ustavu imaju pravo na posebnu državnu skrb, njima se ne ograničava nego onemogućava zdravstvena zaštita. Uz to što je socijalno potpuno nepravedan, on je i neprovediv. On je, nemoguće ga je kontrolirati kao što sam obrazložila na plaćanjima ove participacije ili administrativne pristojbe kako to sada lijepo zvuči. Također i u ostalom dijelu provedbe posebice u članku 4. stavak 2. gdje kaže: "Iznimno od stavka 1. ovoga Članka, osiguranoj osobi se zbog njezinog zdravstvenog stanja sukladno općem aktu Zavoda može odobriti korištenje skupljeg javno prijevoznog sredstva.". Tko to odobrava? Nigdje se ne kaže. Na temelju kojih kriterija, nigdje se ne kaže. Da li možemo govori o transparentnosti ako će netko, ne znam tko tko propiše ministar biti taj koji će utvrditi da Peri Petroviću može ga voziti avion, a za divno čudo, naši Vladini avioni voze i na safari, možda će nam i bolesnike prevoziti, a s druge strane će nekog drugog voziti teretni vlak ili najjeftinije prijevozno sredstvo. Zatim u članku 7. se ukida pravo, prestaje pravo na naknadu za pogrebne troškove, prestaje pravo, to bi u jednom normalnom društvu, u društvu u državi u kojoj građani mogu živjeti od svoga rada, u državi u kojoj umirovljenici imaju ono što su zaradili tijekom radnog vijeka a oni građani koji su u radnom odnosu primaju plaću i plaću dostojno svoga rada i dostojno svoga života bilo i normalno. Međutim, uzmimo malo novine, ako nemamo kontakta sa stvarnošću, sa realnošću sa stvarnim životom tih naših ljudi pa ćemo vidjeti da građani imaju itekako velikih problema kada netko od srodnika, da ne kažem bračni drug, roditelji umru, nemaju sredstava za pokop. Do sada smo bili, država Hrvatska je bila solidarna i participirala je, pomagala je, međutim, sada dakako ne pomaže više zašto ne pomaže, ne zato što po Ustavu je prestala biti socijalna država nego zato što nam očito praksa ide jednim smjerom, zakoni nam idu drugim smjerom, pa ajmo biti legalisti, ajmo vidjeti, uskladiti praksu i zakone i tada barem nećemo biti licemjerni, dakle, Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke ovaj Prijedlog zakona ne može podržati a osobno ja bih svela na jednu jedinu rečenicu a to je podržati zakon, znači vragu dušu prodati za 500 milijuna kuna.
Zahvaljujem. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Sukladno članku 207. stavak 2. u 16,23 isteklo je vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu.
Štovani gospodine dopredsjedniče Hrvatskoga sabora, štovani gospodine ministre, štovana gospođo pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Pred nama je Zakon koji kao što je rekao ministar, treba premostiti razdoblje do velike reforme i to je definitivno istina i bez ovakvog zakona financijski sustav neće moći izdržati teret koji se pred njim nalazi. Da bi to pokušali obrazložiti zbog čega Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava ovakav Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zdravstvenom osiguranju, reći ćemo nešto o osnovnim karakteristikama Hrvatskog zdravstvenog sustava. Hrvatski zdravstveni sustav definitivno je jedini i jedinstveni i potpuno različiti od svih drugih sustava u tranzicijskim zemljama. Jedino po zdravstvu se nismo niti koraka približili Europskoj uniji, ne po strukturi naših kadrova, ne po znanju i organizaciji, po tome smo ispred mnogih, nego upravo u sektoru financiranja. U čemu se razlikujemo od svih drugih tranzicijskih zemalja i s njima se trebamo uspoređivati?. Prva razlika je ta da u Hrvatskoj država pokriva više od 90% ukupne cijene zdravstvenih usluga u Hrvatskoj. U svim zemljama u tranziciji to se kreće između 75 i 80%. U području lijekova gospodin Kajin je već rekao ali ću kratko ponoviti Hrvatska država pokriva 85% cijene, ukupne cijene lijekova dok se tu u tranzicijskim zemljama kreće na razini 43% Češka i samo 34% Poljska. Dakle definitivno smo opet različiti. Različiti smo po tome što smo jedina zemlja u kojoj na 400 dolara prosječne uplate po stanovniku svaki stanovnik troši prosječno 600 dolara godišnje. Druga velika razlika između Hrvatske i svih ostalih je da je u Hrvatskoj praktično 3 milijuna ljudi oslobođeno od bilo kakvih participacija, administrativnih pristojbi kojih nije ni bilo i bilo kakvih suplaćanja u zdravstvu, 2 milijuna 200 direktno oslobođeno, a 800 tisuća približno oslobođeno indirektno kroz dopunsko osiguranje u sustavu osnovnog osiguranja. Treće po čemu smo potpuno različiti od svih drugih je upravo to dopunsko osiguranje u osnovnom osiguranju. Kao što je i rekao gospodin Leko malo prije dopunsko osiguranje je tržišno u svim zemljama svijeta, a osnovno je naravno socijalno bilo državno, bilo privatno kako gdje. Osnivanjem dopunskog osiguranja u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje smo učinili isto kao kad bi crva ugurali u jabuku i rekli čuvaj ju. Rezultat toga je bio da je jabuka pojedena iznutra i da će se urušiti. Ovim Zakonom pokušavamo jabuku spasiti. Četvrta razlika između Hrvatske i svih drugih tranzicijskih zemalja je ta da smo 4 godine imali financijski izbušen sustav bez ikakve kontrole i zato gospođo Antunović ponavljamo što smo naslijedili 2004. jer još uvijek taj uteg nosimo na leđima iako smo ga značajno olakšali. Godinu i pol dana smo radili na tome da ga olakšamo, a uteg je bio sljedeći. HZZO kao što vidite iz ovog izvješća, iz izvješća državne revizije je bio te godine u siječnju dužan 4 milijarde kuna. Zatim bolnice su bile dužne dvije milijarde 400 milijuna, investicije 700 milijuna neplaćenih i onda smo kad smo zbrojili tih 7 milijardi 300 milijuna bili kritizirani jer da je to pretjerano. A državna revizija je godinu dana nakon toga rekla potcijenili ste dug jer je još milijardu 600 milijuna u HZZO-u bilo sakriveno i izvanbilančno prikazano. Dakle ukupni dug je bio ne 7 milijardi 300. On je bio 8 milijardi i 500 milijuna kuna, a to je 60% godišnjeg obrtaja novaca u zdravstvu i to ne može izdržati nijedan sustav. Pa mi smo još karakteristični i po tome što smo uz sve ove teške uvjete izvršili veći broj usluga od svih zemalja u tranziciji. Samo prošle godine pod ovakvim teškim financijskim uvjetima izvršeno 60 milijuna većih zdravstvenih usluga. I još preko 80 milijuna manjih zdravstvenih usluga. I to su učinili hrvatske sestre, tehničari, liječnici i zato im hvala. Ono po čemu smo karakteristični još je i to da imamo puno 60 milijuna sam rekao, 30 milijuna u primarnoj, 30 milijuna u bolničkoj i konzilijarnoj. Samo većih usluga. Ono po čemu je Hrvatska još jedinstvena je to da ima kraće liste čekanja od jedne Irske na primjer. Irska i Hrvatska imaju podjednaki broj stanovnika. Mi imamo čak i nešto veći. Hrvatska ima godišnje za zdravstveno osiguranje dvije milijarde EUR-a a Irska slušajte pažljivo 12 milijardi EUR-a. Čekanje na koronarnu dilataciju u Hrvatskoj je kraće nego u Irskoj. Čekanje na dijagnostiku je kraće nego u Irskoj. Zašto? Jer se zalaganjem naših liječnika, naših sestara i tehničara nadoknađuju loši ekonomski uvjeti, prostorni i loši uvjeti opreme. Uz sve ovo trebalo bi dodati što smo činili ovih godinu i pol dana? Ministar je o tome dosta govorio. Nismo čekali sa izradom novog sustava. Dapače on se izrađuje. Ali da bi skinuli teret od 8 i pol milijardi duga, da bi razriješili nestašicu lijekova koja je prijetila jer smo zatekli 17 tužbi dobavljača prema bolnicama po kojim traže blokade računa. Morali smo krenuti u značajnu reorganizaciju financijskog dijela sustava. Bolnice su u siječnju imale 24% veći rashod od prihoda, siječanj 2004. reformom sustava u prosincu je to bilo 3,6 % a danas 1,6% deficita mjesečno. To je trebalo godinu i pol dana krvavo raditi, a da u isto vrijeme broj usluga ne padne nego dapače porastao je kao što ste čuli za 2,01%. Dakle to se je radilo ovih godinu i pol i uz to se je snimilo stanje u Hrvatskoj i susjednim i svim tranzicijskim zemljama i učinila se strategija koja će u sljedećih godinu dana iznjedriti i pisani oblik reforme cjelokupnog sustava da bi on mogao biti podvrgnut zaista širokoj raspravi ne u hitnom postupku nego u normalnom, da bi mogli dati svi svoj kritički osvrt na to. Ono po čemu je još hrvatsko zdravstvo potpuno različito od svih zemalja u tranziciji da mi jedini nemamo čuvara ulaza u zdravstveni sustav. Jedini jedincati. Čuvar ulaza ili «gate keeping» u engleskoj literaturi je mehanizam koji čuva od prevelikog ulaska u sustav jer u sustav ne ulaze samo bolesnici. U sustav ulazi otprilike 50% bolesnih i 50% onih koji dolaze ne zato što su bolesni nego iz drugih razloga, najviše socijalnih. Da bi se postavio «gate keeping» ili čuvar ulaza sve su zemlje naravno i naše u tranziciji u Europi uvele participacijue. I mi smo ih s mukom teškom uveli ako se sjećate početkom devedesetih godina. I bili smo zato šibani sa lijeva i sa desna ali smo izdržali i te participacije u dogovoru sa Svjetskom zdravstvenom organizacijom podigli na jednu razinu koja omogučava funkciju čuvara ulaza. Čuvar ulaza je puknuo one sekunde kad smo ubacili crva u jabuku to znači dopunsko osiguranje u osnovnom. Od tog trenutka participacije više ne postoje. Posljedica toga je primjerice da u našim bolnicama participacije ili suplaćanje iznose manje od 1% ukupnih troškova, ukupne cijene. Pa naravno da takav sustav ne može opstati jer da može ne bi čuvare ulaza uvodile druge zemlje. Druge zemlje koje su uvele participacije i nisu ih uništile ovakvim nakaradnim dopunskim osiguranjima koji moraju biti apsolutno tržišni, a u nas nisu te zemlje su izmislle i administrativne pristojbe. Zašto su ih izmislile? Jer više ni te participacije nisu bile dovoljne da čuvaju ulaz. Zašto? Jer su cijene lijekova i tehnologije rasle po stopi od 10% godišnje. I trebalo je pojačati čuvar ulaza da se ne bi dogodilo kao kod nas da svatko tko ima masnoću u krvi uzima lijekove protiv masnoće ali ih uzme nakon dobrog obroka odojka na ražnju. To je svrha čuvara ulaza, a ne da se bolesnom kaže ne. I zato da bi to ispravili uveli su administrativne pristojbe. Šta je to? To je ovo što mi uvodimo danas naravno ako se većina zastupnika s time složi. To je pristojba koja je jednaka za sve. Ona ne trpi izuzeće. Pa ima zemalja u tranziciji, europskih zemalja koje nisu izuzele čak ni djecu. Čak ni trudnice. Naravno Hrvatska je socijalna država i neće dozvoliti velike socijalne potrese i zato smo oslobodili djecu i trudnice i sve ostalo što je ministar naveo. Te administrativne pristojbe uvodimo zadnji u Europi pa svi oni koji su protiv njih neka usporede naše razloge koje sam sad iznio sa razlozima onih koji su to prije nas napravili. Sa ovakvom administrativnom pristojbom mi ćemo definitivno napraviti čuvara ulaza u sustav. Zašto sada i zašto po hitnom postupku? Zato jer smo prošle godine vratili dvije i pol milijarde kuna duga HZZO-a, doveli smo u red kao što ste čuli financiranje bolnica. Mislim u smislu suficit, deficit. Nažalost nismo mogli smanjiti enormni porast uputnica, broja uputnica koji raste po stopi od 15% godišnje, nismo mogli dovesti u red niti povećanje recepata za lijekove u primarnoj zdravstvenoj zaštiti koji i ove godine će sigurno prijeći 400 milijuna kuna više u odnosu na prošlu godinu. Zašto to nismo mogli? Zato jer je praktično 3 milijuna ljudi izuzeto od čuvara ulaza u sustav i jednostavno se bez tog elementa ne može sustav nastaviti. Zato je HZZO uzeo novih 820 milijuna kuna, 820 jel' tako, milijuna kuna kredita. Iduće godine kad će ga vratiti to će biti već 900 milijuna jer banka uzima svoj harač, ono je harač a ne ovo. Isto tako će biti lijekova više 400 milijuna nego ove godine, uputnica će biti najmanje 15% više što je novih 300 do 400 milijuna. Prema tome hrvatski sustav je već sada za iduću godinu u deficitu milijardu i pol, a do iduće godine još ima podosta mjeseci. Prema tome što sustavu prijeti? Prijeti mu ponovo slom koji smo naslijedili 2004. jer potrošnja raste puno više nego što raste porast bruto nacionalnog dohotka i porast stopa doprinosa i zato je ovo krajnji trenutak da se uvede jedan čuvar ulaza koji bi bio ipak socijalno osjetljiv i zato je ograničen na ovu svotu od 30 kuna koja je sigurno ogromna za svakoga tko živi od tisuću kuna, ali u svakom slučaju za preživljavanje sustava uvijek su potrebne i neke žrtve, ovaj puta su žrtve svedene na minimum, jer je zaista isključeno milijun ljudi od administrativne pristojbe što u drugim zemljama nije, a siromašnije su od nas i imaju manju cijenu, veću cijenu košarice usluga i manju plaću. Ono što bi ovdje trebali još na kraju naglasiti, zašto se ovo nije moglo učiniti povećanjem doprinosa kao što je bilo primjedbi, povećanjem poreza na duhan itd. Da smo povećali za koji djelić postotka poreza i doprinosa i dali zdravstvu upali bi u sindrom bogatih zemalja, pod navodnicima "bogatih". Što više u sustav ulijevaš to si u većoj krizi. Pogledajte krizu Irske, pogledajte krizu američkog zdravstva, Njemačkog itd. Jer iz sustava što više ulijevaš geometrijskom progresijom rastu rashodi. Znamo iz kojih razloga, farmaceutska industrija, proizvođači opreme itd. Prema tome ne može se uspoređivati povećanje doprinosa, dakle povećanje postotka bruto nacionalnog dohotka koji ćete izdvajati za zdravstvo sa čuvarom ulaza. Čuvar ulaza je sasvim druga kategorija, Hrvatska ga u ovom trenutku nema i ovo je zaista jedini način da se uvede. Zbog toga naš klub podržava ovaj zakon ne sa naravno nikakvim veseljem nego sa porukom ovo je jedini način da do kraja godine ne upadnemo u krizu koja se zove nestašica lijekova, nestašica novca za plaće u zdravstvu i lančanom reakcijom sve ono što može slijediti. Zato evo apeliram na vas da barem većina digne ruku za. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Opačić.
Pa ispravljam netočan navod, a to je da su od administrativne takse oslobođene trudnice, to je netočno. Dakle oslobođena su samo djeca i invalidi iznad 80%. I drugo, ispravak netočnog navoda gdje je gospodin Hebrang rekao nismo mogli uvesti ili povećati nove poreze. Naime to je netočno, nitko nije tražio da se uvode novi porezi, trebalo je samo naplatiti trošarine na duhan koje su bitno podbacile i to se vidjelo u ovom rebalansu proračuna.
Trudnice spadaju u one preventivne … Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Antičević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolega Hebrang ustvrdio je, mislim da je to netočno, da je ovim prijedlogom zakona udar ipak sveden na minimum. To jednostavno zaista nije točno, ne radi se o mišljenju nego objektivno tomu nije tako. Jer kada su pogođeni najsiromašniji od siromašnih onda to nije minimum udara, to je maksimum udara.
Zahvaljujem. Ajde nismo vidjeli, ali ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Leko.
Gospodine potpredsjedniče ako nema onog što vi niste vidli, onda je teško nama. Teško nama.
Nas dva nismo vidjeli zajedno.
Sve jedno. Uvaženi zastupnik Hebrang, dva ispravka. Kaže da je ova mjera da bi se moglo ući u reformu. Netočno. Ovo je mjera da bi se financirala neracionalnost u zdravstvu. Drugo, nismo mogli 2003. ništa jer smo naslijedili kako je rekao, bankrot. Nije točno. Bankrot Republike Hrvatske bio je 1999. kada je zemlja bila u financijskoj i političkoj izolaciji. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HSU-a uvaženi zastupnik Josip Sudec.
Dame i gospodo, evo ovo je treća reforma koju doživljavam i svaka daljnja je sve teža za nas umirovljenike i za one koji imaju najmanja primanja u Republici Hrvatskoj. Prava su jednaka, međutim oblik tih prava se individualno ostvaruje. Kada izdvajaš određeni doprinos onda razmišljaš kada će to biti korišteno. Sigurno kad si mlad i zdrav ne razmišljaš o tome da koristiš zdravstvenu zaštitu, a kada dođeš u starost onda je uz zasluženu mirovinu zdravstvena zaštita jedan od najvažnijih faktora svakog umirovljenika. Moram vam odmah reći da 171 tisuća umirovljenika ima manju mirovinu od tisuću kuna. Za njih 30 kuna znači 6 dana preživljavanja, jer kada plati režijske troškove ne ostaje mu više od 150 kuna, ako mu i toliko ostaje da cijeli mjesec živi. Prema tome o toj kategoriji nitko ne razmišlja. Ja se ne usudim upotrijebiti jednu riječ, ali nije li to tihi genocid prema tim ljudima koji će doći u poziciju ili da ne koristi zdravstvenu zaštitu ili ako ju koristi da ide na ulicu i da moli da mu netko udijeli 10 kuna da bi mogao platiti liječnika pa ako mu napiše recept još 10 kuna pa ako to ne može onda zdravstvene zaštite nema ili ju mora netko drugi platiti. Ja ne vidim ovdje mehanizma tko će to platiti. Međutim do sada smo imali određeni cenzus. Zar smo zaboravili na taj cenzus? Ili od sutra taj cenzus ne vrijedi. Dogovorimo ako je to cenzus 1.330,00 kuna onda do tog cenzusa ljude moramo osloboditi jer ne mogu preživljavati. Nudimo formulu po kojoj sa redovnim usklađivanjem mirovina umirovljenici bi dobili 17 kuna na svakih tisuću. Dakle 17 dobije a 30 mu uzme. Nešto u toj politici socijalno-zdravstvenoj nije potpuno u redu. Zar 30 kuna bude spasilo ovaj sustav? Mislim da ne. Mi smo svi manje-više prestrašeni. Mislim da je gospodin ministar koliko se god ljutio, u nečem pogriješio. Izašao je sa velikom reformom, i kada je vidio da smo svi ostali paf, da smo mnogi dobili šećer, da smo dobili povišeni tlak, sada smo od te reforme išli na početak. Sada kada ste nas prestrašili ili zastrašili tom velikom reformom, sada idemo opet od početka, međutim i taj početak je gora, zašto, zato jer počinje sutra, zato jer počinje u najnezgodnije vrijeme, da istovremeno moramo znati da 60% umirovljenika prema anketi koju je vodilo Ministarstvo zdravstva boluje od između 2 i 3 bolesti. Drugo, 32% koristi lijekove stalno, ti su najugroženiji jer stalno mora koristiti lijekove, 15% ih je funkcionalno onesposobljeni od toga 2,5% nepokretnih, 23% umirovljenika su invalidi, a posebni problem su oni mislim 27% koji su umirovljenici samci. Međutim, ni u ovoj početnoj reformi ništa nema što bi mi mogli odmah učiniti. Gospodo draga, pomoć u kući nju uopće ne spominjemo kao nešto što bi bilo veći čuvar nego ovih 30 kuna. Zatim, kućna njega zatim kućno liječenje, mi tjeramo sada tog bolesnika da dođe u zdravstvenu stanicu istovremeno ili u dom zdravlja ili u ambulantu, istovremeno smo povećali putne troškove jer je benzin otišao gore i sve se svaljuje na tog jadnog korisnika usluga. Međutim, u tim uslugama smo trojca s jedne strane je davalac, s druge strane je korisnik i s treće strane je netko tko servisira i jednog i drugog, izgleda da smo ovdje zaboravili dva faktora, jedan faktor je liječnik i drugi faktor je onaj koji servisira mislim na onoga koji proizvodi lijekove, mislim da se ovdje razumijemo. Što sa njima, da li su oni amnestirani da li se to njih ne tiče, zatim, govorimo o tome da treba ostaviti dopunsko osiguranje. Dakle, na dopunsko osiguranje dajemo još 30 kuna, za umirovljenike više nije 50, nego je 80, kuna dakle povećava se. I postaje ali se istovremeno ukidaju prijevozni troškovi, ukidaju se pogrebnine i reforma zapravo počinje djelovati na onom dijelu gdje će davati najmanje efekte, a izazvala je isto takovo nezadovoljstvo kao i one izjave ministra što bi sve trebali plaćati i koliko bi trebalo da platimo. Ovo što se tiče izdvajanja za zdravstvo, mi za zdravstvo ne izdvajamo mnogo manje nego izdvajamo za redovne mirovine iz osnova rada, to je 7,66 plus investicije i sada kada usporedimo to je jako velika suma, kada vidimo koliko se daje za mirovine, koliko se daje za zdravstvo, onda ćemo svi reći da se i za jedno i za drugo daje previše. Međutim, za zdravstvo u odnosu na mirovine se daje zbilja previše, sada da li se to efikasno koristi ako vidimo da u primarnoj zdravstvenoj zaštiti ili direktnoj zdravstvenoj zaštiti su učinjene i do sada najveće usluge. Gdje nam curi, curi nam u onoj konzilijarnoj, curi nam u bolničkoj, curi nam u uslugama koje su sastavni dio ovog sustava odnosno koje se financiraju iz sustava. I zbog toga smatram da bi trebalo preispitati ovu zdravstveni sustav, učiniti sanacijski program ja sam se nadao da će Vlada doći sa sanacijskim programom, da uvede stručnu kontrolu i nadzor nad stručnim radom, da uvede da kaže da treba uvesti obradu suvremenu obradu podataka u sustav, da se sustav ne curi tamo gdje nije potrebno, da preispita korištenje zdravstvene zaštite jer 84% populacije u 2004. godini koristilo je zdravstvenu zaštitu što je vrlo visoki stupanj. Inače u Europi je 67 ili čak onaj krajnji 75 zašto kod nas 84% je korištenje tog sustava, da li smo svi tako bolesni ili smo navikli da koristimo da bi rješavali i druge probleme koji možda nisu čisto zdravstvene prirode. Dobro, i da sada ne kažem za ovakav sustav koji je predložen Hrvatska stranka umirovljenika neće dati podršku. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Bačić.
Hvala lijepa. Pa kolega Sudec je rekao jednu izjavu da se u odnosu na mirovine za zdravstvo izdvaja previše. Ja bih podsjetio da se po doprinosu za zdravstvo izdvaja projekcija je za ovu godinu 13 milijardu i 600 a za mirovine će biti oko 15 milijardi, međutim, na godišnjoj razini je isplata mirovina je 24 i više od 24 milijarde, prema tome država tu nadoknađuje svu tu razliku za razliku od zdravstva što je kolega Lesar spominjao, zdravstvo praktički samo sebe financira jer doprinosi za zdravstveno pokrivaju gotovo sve troškove u zdravstvu. Država praktički vrlo malo sufinancira.
Ne, nije to bila replika nemate pravo. Po Poslovniku ne možete. Uvaženi zastupnik Bačić je ispravio netočni navod, a vi nemate pravo na odgovor. Sljedeći na redu je uvaženi zastupnik Drago Prgomet. Izvolite. Oprostite ministre hoćete vi sada prije? U ime predlagatelja ministar zdravstva Ljubičić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Ja bih se tu ukratko osvrnuo na nekakve činjenice navodne kojima stalno baratamo, čini mi se da je to samo posljedica tiskovnih napisa, pa nemojmo to uzimati kao činjenice. Naime, kada saborski zastupnik želi imati neke brojke, a ja sam tu pitajte me ja ću vam reći sve brojke i nema skrivanja. Rebalans 226 milijuna kuna u okviru zdravstva nije istina, to je sveukupni rebalans u sustavu ali ne rebalans za zdravstvo, za zdravstvo on iznosi 114 milijuna kuna i gdje je taj dio da tako kažem dirnut. Sustav osiguranja i sredstva za zdravstvenu zaštitu nisu ni pipnuta, to naše građanstvo mora znati. Dakle, niti jedna usluga neće biti uskraćena zbog toga, ono što je bitno gdje smo stvari opet racionalizirali u tom rebalansu, racionalizirali smo ih u nekakvim stručnim povjerenstvima. Ja imam negdje oko 60 i nešto stručnih povjerenstava, svako povjerenstvo ima između 7 i 15 članova. Svi ti ljudi su pristali dragovoljno raditi to na bazi voluntarizma. Svaki mjesec se sastaju. Pa zašto ih plaćati? Oni razumiju u kakvoj se situaciji nalazimo. I oni razumiju ovo što sada radimo i upravo zbog toga ih ne plaćamo i taj dio smo ponudili za neki kvalitetniji sadržaj unutar rebalansa. Nadalje, sva sila intelektualnih usluga. Pa neće nam se više ponavljati Koprivnica sa intelektualnim uslugama od 7 milijuna dolara američkih. Pa to su stvari koje su neoprostive. Nadalje, kapitalne investicije. Točno je, na nekim kapitalnim investicijama smo napravili rebalans i ponudili drugu formu financiranja. Zašto? Pa zato što neće biti te investicije do kraja gotove ovu godinu. Pa ja ne mogu avansirati i dati i plaćati unaprijed a onda izvođači pobjegnu što znamo iz povijesti da je bilo. Ne, ja plaćam učinjeno. I onog trenutka kada netko napravi kroz ja ću platiti krov, kad napravi drugi kat platit ću drugi kat. Ali ako je on sada u fazi dakle prizemlja a da ja sada planiram kroz koji evidentno ove godine neće biti gotov to se zove odgovornost prema proračunskom novcu. I ja apsolutno dakle u toj konstelaciji radim na taj način da stvari budu transparentne i jasne i da se taj novac usmjeri negdje drugdje. Jedan odgovor na pitanje zašto administrativna pristojba odnosno da su pogođeni bolesni sa administrativnom pristojbom. Gledajte, administrativna pristojba neće nestati. Ona se opet vraća u sustav upravo tim bolesnicima. Pa do prije godinu, godinu i pol dana mi smo imali tri centra intervencijske kardiologije. Što je to, da pojasnim malo. Dakle, jedna od najčešćih bolesti koje uzrokuju smrt kod nas je infarkt miokarda, srčani udar. Tri centra u Hrvatskoj su takve bolesnike mogli odmah zbrinuti na taj način da u začepljenu krvnu žilicu u srcu mogu staviti jednu malu protezu i bolesnik preživi i ne ostane invalid. Znači, tu privilegiju su imale tri bolnice odnosno građani koji su bili uz te tri bolnice, bolje rečeno građani Zagreba. Mi imamo Hrvatsku. Mi trebamo svakom građaninu u Hrvatskoj omogućiti ista prava. Ovog trenutka imamo šest centara u Osijeku, Splitu, Rijeci i tri u Zagrebu. I oni primaju bolesnike iz Pule, Čakovca, Varaždina, diljem Hrvatske. Ali da bi omogućili opstojnost takvog sustava moramo dobiti od negdje nekakvu injekciju i ovo je taj vid injekcije. Injekcija za ozdravljenje da bi i dalje mogli sustav podržati i još veći broj sličnih i takvih usluga koje ne samo da ljudima rade bolje nego im spašavaju život. I mislim da to zapravo naši građani shvaćaju, razumiju i mislim da i oni podržavaju barem u sili kontakata koje sam zapravo ja osobno imao u zadnjih nekoliko mjeseci. I nekoliko zapravo samo rečenica vezano za dopunsko osiguranje. Čuli smo zapravo da dopunsko osiguranje što se s njim dešava. Mi moramo znati ovog trenutka da Vlada upravo zbog svoje socijalne osjetljivosti nije dirala u dopunsko osiguranje. Pa dame i gospodo, ekonomska cijena ovoga trenutka tog dopunskog osiguranja bi bila viša od 3 stotine kuna. Pa to je bar lako izračunati. Ali ne, nismo to napravili nego smo ostavili sve kao što je, ostavili smo dopunsko osiguranje premda smo ga čak danas svi ovdje donekle na neki način kritizirali. Ostavili smo ga ali smo ponudili ovu alternativu od tih 30 kuna, maksimalno 30 kuna mjesečno. I dozvolite mi samo još ono što je evo čas prije zapravo predstavnik Hrvatske stranke umirovljenika govorio o nekim navodnim najavama reforme. Ne. To su opet napisi u tisku. Ako nema citiranja moje riječi, a nema, onda su to puke izmišljotine. Oni izmišljaju brojeve za dijalizirane bolesnike vrijednosti tisuća kuna. Pa to je jasno da su to sulude stvari. Dakle, opet nemojmo se bazirati na tisku. Pravo tiska je da piše što hoće jer se mora prodati a u tom prodavanju naravno se ne biraju sredstva. Ja moram priznati kada budem imao a vjerujte mi odluka ove Vlade vrlo čvrsta i mislim da imamo dovoljno snage provesti dakle sve strukturne promjene u sustavu zdravstva to na vrijeme ću dakle i pokazati vam. Hvala.
Zahvaljujem ministru. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Antičević.
Netočno je što i to vrlo neuobičajeno da jedan ministar poziva ovdje zastupnike i svekoliku javnost da ne vjeruje medijima nego eto njemu. Mediji trpe svakakvu kritiku i s pravom. Međutim, i ja i svaki prosječan građanin daleko, daleko više vjeruje bilo kojem mediju nego vama i kompletnoj Vladi. To je činjenica i to je prije svega netočno što ste ustvrdili i to ste dva puta ustvrdili da mi ne smijemo vjerovati medijima. Trebalo bi nešto da se podučite što piše u Ustavu o slobodi medija.
Zahvaljujem. Ispravili ste netočan navod, ako jeste i molim vas da intonaciju svog ispravka netočnog navoda pa i obraćanja ministru i Vladi upriličite ovom Visokom domu. Riječ ima uvaženi zastupnik Drago Prgomet.
Hvala lijepa, gospodine predsjedavajući. Gospodine ministre! Pa evo da nije bilo ove male žustrine na kraju zadnje rasprave čovjek bi pomislio da smo u načelu svi složni oko toga da je doista sustav zdravstva potrebite reforme i sve ono što nas čeka ili sve ono što radimo već godinama je tako problematično da smo ipak skloni nekako manje kritizirati i više dati dobar savjet kako izići iz tog začaranog kruga koji se zove sustav zdravstva. To nije svojstveno samo Hrvatskoj ako ćemo gledati druge zemlje, pogotovo zemlje koje su znatno bogatije, onda ćete i tamo zadovoljstvo zdravstvenom skrbi, zadovoljstvo zdravstvenom uslugom nažalost naći kao jedan od razloga za veće nezadovoljstvo građana nego čak što je u Hrvatskoj. Naime, da su tamo problemi sasvim drugačije prirode nego što je u Hrvatskoj, no pa iz onoga što se moglo čuti ovdje ali iz onog tko iole zna kako funkcionira sustav zdravstva u Hrvatskoj mislim da ćete se složiti s nama da smo mi ipak specifični u jednoj situaciji a to je da dobrim djelom naš sustav zdravstva funkcionira zahvaljujući jednoj simbiozi s jedne strane strpljivošću pacijenata i s druge strane jednom požrtvovnošću zdravstvenog osoblja koje radi u tom sustavu. Naravno da takvi sustavi koji funkcioniraju na takvom principu ne mogu predugo izdržati i da će ozbiljnije promjene koje možemo ili koje zove reformom iako ja izbjegavam nazvati tako, reći ću vam iz kojeg razloga, doista stoje pred nama. Doista je teško očekivati da nam sustav funkcionira dobro kada imate situaciju da otprilike 1,3 milijuna osiguranika koliko ima zaposlenih u Hrvatskoj ne računajući one u sivoj ekonomiji snosi troškove za oko 4,2 milijuna ljudi ne računajući one doprinose ili ona sredstva koja dolaze direktno iz proračuna koja su znatno u manjoj mjeri nego što bi to bilo potrebito za ovakav jedan veliki sustav. Inače, kada pogledate na internetu ove dvije riječi reforma zdravstva vam se pojavljuju nekakvih 2 tisuće različitih dokumenata. To govori s jedne strane, može govoriti o ozbiljnosti tog problema odnosno ozbiljnosti s kojim se susreće sustav zdravstva u normalnom funkcioniranju a s druge strane može govoriti o tome kako se prilično olako ove dvije riječi koriste i doista ne postoji Vlada od osamostaljenja Republike Hrvatske koja nije pokušavala nešto napraviti u tom sustavu. On je daleko kompleksniji i ne mislim da će ga ovaj dio o kojem danas govorimo, dakle, ove predložene mjere riješiti. Dakle, potrebno je doista ono što se već nešto i radi započeti ili nastaviti niz aktivnosti koje u konačnici moraju obuhvatiti racionalizaciju zdravstvenih troškova, daleko strožu kontrolu rada bolničkog sustava. Zato nešto o čemu već godinama govorimo a još uvijek nismo definirali to je tzv. pardon to je uvođenje standardnog paketa zdravstvenih usluga koja će biti dostupna svim građanima Republike Hrvatske, nadzoru propisivanja lijekova, opravdanost upućivanja na pojedine dijagnostičke postupke doista je porazan podatak da ako se ne varam po jednoj informaciji preko 70% dijagnostičkih nalaza i to visoko diferencirani pacijenti nikada uopće ne podignu. Ili zadnji podatak kojeg sam imao priliku negdje pročitati da oko 90% pretraga magnetno … [[Govornik se ne razumije.]] rezonancom koja danas spada sigurno u jednu od skupljih ili najskupljih dijagnostičkih pretraga nalazi budu potpuno uredni. Dakle mislim da je tu itekakav prostor za uštede, prostor za racionalizaciju i prostor u kojem se može djelovati da bi taj sustav bio učinkovitiji. No, sigurno se slažemo u jednom da alternativa, ili alternative reformi zdravstva nema i ona može samo dovesti do produbljivanja krize, financijske krize s jedne strane i s druge strane smanjenje kvaliteta niza zdravstvenih usluga. Naravno, pred mene je kao i pred sve vas ali i svakog građanina Republike Hrvatske postavlja se pitanje kada je riječ o, ili nekoliko pitanja kada je riječ o ovome Zakonu. Prvo, da li će uvođenje taksi spasiti zdravstvo. A sigurno da neće. Da li će napuniti proračun? Mislim da se svi slažemo da ga napuniti isto tako ne može. Da li će dodatno osiromašiti socijalno ugrožene građane? Nisam siguran. U državi koja ima 3 milijuna mobitela mislim da se može naći 30 kuna, do 30 kuna mjesečno i za ovaj vid zdravstvene potrošnje, odnosno tzv. administrativne pristojbe. No, to nije niti bila namjera ove Vlade i ja sam doista zadnji koji bi podupro Zakon koji bi u konačnici imao kao mjeru udar, socijalni udar na građane Republike Hrvatske. Evo doista moramo shvatiti kao jedan dio onoga o čemu sam na početku govorio, dakle, jedan segment cjelokupne reforme zdravstva. Na koncu zaključiti ću ovo što sam rekao, dakle, o ovom Zakonu i ovim promjenama koje ovaj Zakon donosi doista i Ministarstvo zdravstva ima pred sobom jedan veliki, jednu veliku zadaću, vama je ministre pripala ta čast ili uloga zagristi kiselu jabuku, ja se nadam da u njoj neće biti crva o kojoj smo govorili, dakle, da u svom daljnjem radu i u radu ove Vlade, dakle, da ovo doista bude samo jedan korak u realizaciji kompletne reforme zdravstva i svih onih segmenata o kojima sam na početku govorio, te imajući to na umu i shvačajući to kao doista samo segment cjelokupne reforme, ja ću podržati donošenje ovog zakona i ovih mjera koje ste danas imali prilike … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala vam lijepa.
Zhvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Stjepan Bačić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo nakon ove provedene rasprave koja zapravo pokušava problem malo prikazati u drugom svjetlu i odvući ga na temu da se ugrožavaju prava bolesnika. Ja bih malo vratio cijeli problem na jedno drugo promišljanje. Šta je sustav zdravstva i kakav on treba biti i šta je on do sada polučio. Ja bih rekao bez obzira tko s njim upravljao i kako upravljao taj sustav uvijek radi jednom svojom inercijom i on je kao neki … [[Govornik se ne razumije.]] uvijek radi bez obzira koliko sredstava ulazi financijski u sustav ili ne. I on zapravo svoju zadaću napravi. On sve bolesnike koji dođu i na razinu primarne zaštite i u bolnicu riješi. Nekada sa više uspjeha, nekada s manje, nekada smo s time nezadovoljni, nekada smo jako zadovoljni i dobro je da primjećujemo te loše strane, da ih kritiziramo i da ih pokušamo popraviti. I mi smo se sada doveli u jednu situaciju da jedan sustav koji na taj način radi da smo pokušavali raznim mjerama u zadnjih 10-ak, 15 godina mijenjati ne bi li ih popravili. Ja vjerujem da su svi ulazili u promjene sa dobrom namjerom da će popraviti stvar. Ali se onda dogodi nešto što nismo očekivali, nismo planirali. Pa je već spominjati dopunsko osiguranje dalo svoje efekte da se povećala potrošnja naročito lijekova na recept. Ali još jedan efekt koji nije spominjan a ja ću ga spomenuti. Dok je bila participacija i kada se po danu plaćalo u bolnici 10 kuna, onda je sam pacijent kontrolirao svoj boravak, on je rekao ja idem kući, jer je supotpisivao račun. Kada je to prestalo uvođenjem dopunskog osiguranja prosjek liječenja u bolnici se produžio za više od jedan dan, to su pokazatelji i to je jedan od indirektnih učinaka dopunskog osiguranja, sve u dobroj namjeri. Dakle, već smo rekli te cifre koliko se tri milijuna recepata je povećano od 2002. do 2004. godine, peterostruko je povećan izdatak za lijekove iz samog dopunskog osiguranja da ne govorim one efekte što je indirektno imalo obavezno osiguranje, prema tome, pokazalo se da su troškovi porasli. Ono što je bitno i što je, u početku se činilo da će biti dobro, 2002. neka sustav zdravstva uđe u proračun pa će biti određene plaće, fino se dogovorilo, biti će investicije i sve će pokrivati država. Međutim, nije se to dogodilo. Danas je u raspravi kolega Lesar pokazao da zapravo država kada je u pitanju zdravstvo uvijek se malo maćehinski odnosi i nikada svoj račun do kraja ne plati a zdravstvo ide dalje i pravi troškove. I kada gledamo same doprinose, oni jesu toliki koliki jesu, sve skupa 15% … [[Govornik se ne razumije.]] na plaće i kaže se da je to 7% ili malo više od 7% bruto nacionalnog dohotka, da je to puno ali imaju i neke zemlje 11, neke imaju 5, neke imaju 9, to je na nama da to odlučimo. Da li hoćemo financirati zdravstvo iz doprinosa, isključivo iz doprinosa ili iz nekakvog mještovitog sustava, malo doprinosa, malo iz proračuna. Da li ćemo građanima … [[Govornik se ne razumije.]] plaćanja i to možemo dogovoriti i to je nešto što će biti pred nama. Jer ja smatram da socijalna država mora počivati na solidarnosti i obavezno osiguranje je upravo to, svi plaćaju oni koji rade, različito plaćaju ali svi koriste jednaku uslugu, jednake kvalitete. Kako bilo da bilo. Druga razina solidarnosti je dopunsko osiguranje i to treba funkcionirati i mislim kada se ono uvede na tržišni način, kada država odredi da jednostavno sa ovim bruto nacionalnim dohotkom ne može financirati više od određene sume godišnje, onda će se morati otvoreno reći narodu i građanima ove države vi jedan dio morate suplaćati, to možete direktno ili ćete se osigurati preko dopunskog osiguranja. Ali to je onda, to je politička odluka i to će jednog dana morati se dogovoriti. I onda ćemo onda nikog krivit, kriv je ministar i krivo ovo. Prema tome ove administrativne mjere, one su zapravo jedna vatrogasna mjera koja pokušava sad u sustav eh, ne toliko u prihodovnoj stvari donesti nekakvi veliki efekt nego jednostavno natjerat nas da se zamislimo o sustavu zdravstva i ja bih rekao mi koji svi se bavimo zdravstvom na određeni način ili u Ministarstvu ili u nekim drugim institucijama sad smo dovedeni u situaciju da se samokažnjavamo. Mi se samokažnjavamo i zato je ministar zdravstva nepopularan. Svaki koji to bude on je nepopularan i on je stalno doveden u situaciju da iz nemogućeg gradi moguće. Zašto ministar pravosuđa kaže: «Ne rješavaju se sudski problemi» i kaže: «Treba više sudaca zaposliti» i bez problema se odobri više sudaca. I rješavanje sudskih tih procesa i dalje je isto kako je i bilo. Nitko ne proziva ministra pravosuđa. Ali ministra zdravstva svatko proziva. Prema tome mi smo kažem u jednu situaciju ušli da mi praktički moramo nešta činiti šta se od drugih ministara ne traži. Ministar zdravstva mora činiti nemoguće i onda on izlazi s ovakvim prijedlozima jer je ne to prisiljen jer u kasi novaca nema. A troškovi rastu. Nekakva, neki prvi korak se mora napraviti. To je ovaj koji je sad pred nama. Bez obzira na sve negativnosti ja mislim da to trebamo podržati jer to je kažem prvi korak u jednom pristupu zdravstvu na jedan drugi način. Ja se apsolutno zalažem da solidarnost postane glavni temelj i zdravstvenog sustava ali da će neki oblici suplaćanja morati biti to je sigurno. Hvala lijepo.
Zahvaljuejem. Riječ ima uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovo je još jedan od prijedloga zakona koji se sručio evo u Sabor, a posljedice će imati građani koji znači evo nije ambiciozno najavljeno ipak toliko je sve jasno pa na kraju krajeva toliko ima i otvorenosti da se ovaj prijedlog zakona više ne naziva reformatorskih zakonom. Nego jednim od adminstrativnih mjera kojima očito želi se na jedan vrlo lak bezbolan način, bezbrižan način ali vrlo bolan namaknuti određena sredstva odnosno kako je upravo sada ministar ustvrdio injekciju. Pa smo tako eto jučer zabranili tim ljudima, radnicima koji ne dobivaju plaću da ovdje nam dođu to bar kazati da bar znamo o čemu se radi pa da nam bar eto nekome od nas savjest proradi. Jutros smo ukinuli nultu stopu PDV-a, nešto što je godinama dobro egzistiralo i praktički diglo na noge turizam Dalmacije pa smo onda ustvrdili da to nije bila dobra mjera. Da tu isto tako treba «rebnuti» jedan porez od najmanje 10% i tako. A onda danas evo sa ovim Prijedlogom zakona izmjena i dopuna Zakona o zdravstvenom osiguranju mislim da je bilo korektno onda reći ne znamo drugačije, ta sredstva su potrebna. Da li na ovakav način? Nego nešto što zaista ljuti i zato možda moja intonacija, mene osobno to zaista ljuti kada se želi prikazati ovo kao nešto vrlo zdravo, kao nešto vrlo potrebno jer nema drugog načina nego ovaj način. Ovo je jedan od najlakših načina udariti po sirotinji. To svak zna. Tu su ljudi ispred politike. To bi svaki prosječan građanin znao, tu ne treba biti političar niti imati neko posebno iskustvo ni u Vladi ni u politici da se pribjegne ovakvoj jednoj mjeri. Gospodine ministre vi ste rekli da ste zatekli eto i ovo je jedan od razloga zbog čega morate pribjeći ovakvoj izmjeni zakona odnosno uvođenju ovog nameta, novog nameta jer ste eto zatekli takvu i takvu situaciju 2003. godine. A niste vi zatekli ništa 2003. godine. 2003. godine eventualno je nešto mogao zateći vaš prethodnik, bivši ministar Hebrang. Vi ste mogli kukati nad sudbinom što ste zatekli 2005. Ali ako se već volite baviti poviješću onda radi korektnosti, korektnosti radi trebali ste se prisjetiti odnosno istražiti što ste to ostavili vi svi skupa 1999. godine. Međutim pustimo to. To zaista nije korektno, ali ćete dobiti kao odgovor uvijek kad potegnete to pitanje, ali ja ne bi da se zaista vračamo u prošlost. Jer ste vi tu i postavljeni radi sadašnjosti i naše bliske budućnosti. Dakle da iznalazite rješenja, a ne da iznalazite opravdanja. Međutim ova Vlada obiluje mnogim izlikama doduše sve po jednoj matrici. To je zaista kad nema onda više nikakvog originalnog razloga. Stalno govorite da imate snage. I stvarno je to demonstracija zaista i ovaj je zakon jedna demonstracija snage. Ali lako je biti snažan nad najslabijima i nemoćnima. To nije nikakva snaga. Treba biti snažan ondje prema jakima, ali država pa pogotovo i u ovom vrlo osjetljivom segmentu zdravstva i dalje pokazuje da je vrlo jaka prema slabima a slaba prema jakima. Da sustav funkcionira onda bi sigurno bilo načina da se prema tim jakima, vrlo jako i snažno i odlučno to pozdravljam i ponašate. Ali za njih je osnovana Vlada hitro. Da osnuju brzo poduzeće oni koji su ostali radnicima dužni. Koji nisu nezaposleni, a nemaju plaću, a morat će ovo platiti. I koji su ostali dužni državi. To nema veze. I te manjkove i rupe dakle treba na neki način popuniti. I to je jedna od onih bitnih, jedan od bitnih prigovora koji opozicija pa i ja osobno imam naspram Vlade. Da je Vlada nesposobna da rješava probleme i da rješava strukturne promjene. Dakle ovo je krpanje rupa i to kako, na koji način? Na sirotinji. Pa najlakše je oguliti sirotinju. Pa bogati i jesu zato bogati što gule sirotinju, ali minimum ajmo napraviti da funkcionira to ustavno načelo, načelo solidarnosti. Prema tome trebalo se i ovdje razmisliti kako popuniti ovu odnosno kako stvoriti tu inekciju, taj input koji vam je nužno potreban da bi djelovalo to načelo solidarnosti. Ali mi smo ga potpuno, potpuno napustili. I što će se dogoditi? Vi računate s ovim novcem. Nećete vi dobiti ovaj novac. Jer ti ljudi neće moći ići kod liječnika a nisu išli iz obijesti nego iz bolesti. Dakle sami će, ili će se kući liječiti, kupovat će lijekove i u inozemstvu su, tamo su jeftiniji u Mađarskoj. Vi Mađarsku kao zemlju usporednicu ovdje navodite, ali u Mađarskoj su lijekovi jeftiniji. I dakle ovo je zaista račun bez krčmara. Imat ćemo bolesnije ljude, prepustit ćete ih jednostavno prirodnoj selekciji jer se liječnicima neće u potrebnoj mjeri morati, moći obračati i ostat ćete bez ovog novca na koji vi računate s ovim novcem. Ovdje su kao dakle zemlje usporednice navedene. Da nigdje, da se svugdje plaća molim lijepo ova pristojbna na zdravstvenu zaštitu pa se tako navodi Velika Britanija, Slovačka, Češka, Mađarska, Finska, Austrija, Nizozemska i Švicarska. U nekoliko navrata, neću reći da je to proizlazilo iz ovog ministarstva, provjerila sam i to uopće nije bilo točno gdje su kao zemlje neke usporednice, zemlje navedene. Ovo nisam provjerila i ne mogu tvrditi pa mi ostaje da vam vjerujem. Ali u Velikoj Britaniji, ali u Slovačkoj, ali u Češkoj, ali u Mađarskoj, ali u Finskoj, ali u Austriji, ali u Nizozemskoj, ali u Švicarskoj nema radnika koji radi a ne dobiva plaću. Prema tome, treba sagledati i tu činjenicu. Treba sagledati i činjenicu povijesti pa i povijesti zdravstva u Republici Hrvatskoj koje je uvijek bilo temeljeno na solidarnosti gdje smo mi visok standard i preživljavanja i otpornosti nacije pa naspram mnogih nedaća i fizičkih i psihičkih koje su ga stekle i u nedavnoj prošlosti upravo imali zahvaliti i takvom jednom zdravstvu koje smo imali i dostupnosti zdravlja građana. Mogu vam reći jedan primjer u Zadru koji je vama sigurno možda poznat, kada je za vrijeme rata došla jedna grupa američkih liječnika besplatno pomoći i raditi u našoj zadarskoj bolnici koja je ostala kada je Zadar ostao i bez struje i bez vode. Ljudi su se čudili, nisu našli objašnjenje kako to mjesecima grad pod opsadom bez struje i bez vode, nema zaraznih bolesti, nema sepse i našli su poslije kada su se vratili u Ameriku, da je jedino objašnjenje upravo to, naša dobra prevencija. Dakle ono što vi smatrate da je bilo loše jer to nigdje nije bilo takve dostupnosti zdravlja građanima to smatrate kao lošim i zato je ovo dobro za građane, ovo što vi tvrdite da je dobro, bit će dovedeno u pitanje. Ljudi su sve stariji, a mlađima neće također, pogotovo onima koji neće ovo moći platiti biti osigurana onakva zdravstvena zaštita kakva je bila do sada i to je činjenica. Dakle poruka je bit ćemo sve bolesniji, zdravlje više nije dostupno svima, ono postaje privilegija bogatih. Dakle činjenica je da vi nećete namaknuti ova sredstva kojima računate, ali što će se dogoditi u budućnosti, dakle tko je bolestan, bolestan nema mu spasa, a za ove bogate za njih ćemo razmotriti i mogućnost izrade rezervnih dijelova i kloniranje u terapeutske svrhe gdje ćemo dakle, to je nešto što je sigurno stvar budućnosti i naravno bit će dostupna samo bogatima, jer vidite da ova elementarna zaštita već je vi kažete 30 kuna i da ne vjerujemo novinarima, a to je samo pristup i viđenje liječnika. A gdje su onda uputnice, a gdje su svi ostali recepti mjesečno, gdje su kronični bolesnici? Da li ste čuli možda evo danas apel Udruge dijabetičara koji traže upravo oslobođenje, odnosno ovog njihovog neophodnog lijeka da bude dostupan itd. itd. Prema tome dajte okrenite se poslu ukoliko znate raditi, kompletna Vlada, da se na ovakav način zaista ne guli sirotinja. Ovo je jedna činjenica, vi možete ovdje biti vrlo uznemireni što se o tome govori, ali izvolite nastupiti onda kontra argumentima ako sam ja u krivu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja ministar zdravstva i socijalne skrbi, Ljubičić. Izvolite. Oprostite ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovana gospođa zastupnica je rekla nekoliko netočnih navoda. Prvi je, ovo je … … [[Upadica se ne čuje.]] Da sve, ali imam samo minutu. Ovo je krpanje rupa na sirotinji i da je solidarnost izostala. To uopće nije istina. Solidarnost je ovdje itekako istaknuti jer je milijun ljudi isključeno iz administrativne pristojbe što u drugim tranzicijskim zemljama nije, rekli smo primjere i izuzeti su svi preventivni pregledi. Prema tome neće utjecati na zdravlje bolesnika. Drugi netočan navod. Biti ćemo sve bolesniji jer je zdravlje nedostupnije, smanjit će se broj recepata i uputnica. Povećan broj recepata i uputnica je u suprotnom u omjeru sa zdravstvenim pokazateljima. U protekle tri godine broj recepata i uputnica je rastao po stopi od 15%, potrošnja po stopi od 10% a zdravstveni pokazatelji su lošiji nego ikada prije. Hvala.
Zahvaljujem. Hoćete vi sada? Riječ ima uvažena zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja moram u samom startu izraziti svoje nezadovoljstvo ne samo ovim zakonom nego puno više zbog toga što smo mislili da ćemo na klupe dobiti zakone koji bi se mogli označit kao reformski zakoni. Ja smatram da je stanje u zdravstvenom sustavu vrlo loš i ovo je nešto što apsolutno neće riješiti stanje u zdravstvenom sustavu, ovo jest nešto što bi se moglo nazvati vatrogasna mjera kojom se krpaju proračunske rupe, ali ono što jesu ključni problemi zdravstvenog sustava tu se dakle ništa neće promijeniti. Prema tome nezadovoljna sam i ovim zakonom, ali puno više time što ne vidim da postoji naprosto namjera da se nešto ozbiljnije promijeni u zdravstvenom sustavu barem kako sada stvari stoje. Rekla sam da je ovo krpanje proračunske rupe, dakle nečega što je i ovdje evo iz kluba HDZ-a bilo rečeno, dakle ne može sustav financijski više opstati. Međutim mislim da ste mogli možda na neki drugi način pribrat ta sredstva. Ja ću vam samo pripomenuti, evo ja sam ovdje uspjela izračunati. Vi ste u rebalansu proračuna nama dokumentirali da ste na četiri stavke, dakle četiri stavke koje se tiču posebnih poreza na naftne derivate, pivo, duhanske prerađevine i na luksuzne poreze izgubili zbog toga što niste uspjeli naplatiti planirana sredstva 734 milijuna kuna. Dakle puno više od ovoga što planirate dobiti ovim zakonom. Prema tome da ste mogli možda i neki drugi način naći očigledno jeste, da su neke službe puno bolje funkcionirale, da se još uvijek ne nalaze ljudi koji vam tu iza ćoška prodaju cigarete na crno. Prema tome da su neki drugi radili svoj posao u državi ne bi sada morali donositi ovaj zakon kojim ustvari krpanje proračunskih rupa i neefikasnost državnog aparata će platiti na žalost bolesnici. Ja mislim da ovo jest svojevrstan porez na bolest upravo zbog toga što će ovu administrativnu taksu plaćati samo oni koji dođu kod liječnika, dakle oni koji su bolesni, mislim da ima manji broj ljudi koji iz neke zabave idu kod liječnika, mislim da najveći broj ljudi ide zbog toga što su bolesni i trebaju pomoć liječnika. Prema tome oni će isključivo plaćati tu taksu, nema solidarnosti i mislim da je riječ o tome da se ovdje ide na jednu skupinu koja je, dakle skupina bolesnih je višestruko manja od skupine zdravih i mislim da je najugroženija skupina i da na ovakav način se isto tako nije trebalo ići u prikupljanje sredstava, mislim da je osnovica za prikupljanje sredstava mogla biti puno drugačija, puno šira, a ne ovako da padne isključivo na bolesne ljude. Ja nisam niti od onih koji će reći da ne treba participirati u zdravstvenom sustavu pa da bi sad svi trebali biti oslobođeni. Ja mislim da mi ipak imamo solidno osiguranu zdravstvenu zaštitu. Međutim trebalo bi reći da su ovdje sasvim sigurno trebale neke kategorije biti oslobođene i još jedanput bi htjela reći ovakav pristup gdje se jednom uravnilovkom udarilo po svim bolesnicima, a nije se vodilo računa o tome kolike su njihove mogućnosti mislim da naprosto nije pošteno, nije korektno i nije solidarno. Naime jednaku participaciju kod liječnika ću platiti ja i jednaku participaciju će platiti umirovljenik koji ima 4 tisuće kuna mirovinu i onaj tko ima 800 kuna mirovinu. Prema tome onome tko ima 800 kuna mirovinu ili onome tko je nezaposlen, koji živi možda od 700 kuna na zavodu za zapošljavanje bit će teško, bit će teško dati 10 i 30 kuna. Bit će jer je to njima puno, jer je to njima možda kruh i mlijeko danas koje im je jedina prehrana tog dana. Prema tome, mislim da je trebalo malo više imati sluha za to da se dakle uviđajući probleme u zdravstvu ali ipak negdje držimo međusobnu solidarnost i da sav teret ovoga ne pada na sve one koji su bolesni. Činjenica je da su ovdje neki govorili i neprestano se pozivamo na dugove i godine 2003. 2000., ja ću vam ovako reći potpuno mi je nebitno što se događalo proteklih godina, bitno mi je ono što je danas, a danas je stanje u sustavu takvo da imate sve veće liste čekanja, da imate i dalje velike dugove bolničkog sustava, da imate i dalje dugove u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, da i dalje imate probleme sa plaćanjem lijekova, da i dalje imate duge liste čekanja na dijagnostičke preglede, čak imate u zadnje vrijeme i situacije da su u nekim bolnicama skidaju sa rasporeda i sa operacije kako bi se uštedilo i kako bi bolnice koliko toliko bile u gabaritima da kažu da su poslove, ne mogu reći pozitivno ali ipak sa manjim gubitkom nego što bi to bilo da odrade svaku operaciju. Ja ću vam na primjer reći da ja imam jedan podatak naprimjer da je plan rashoda HZZO-a za lijekove u ovoj godini, takav da ćemo najvjerojatnije ukoliko se potrošnja lijekova nastavi ovakvim tempom samo na toj stavci imali milijardi i 140 milijuna kuna duga, prema tome, mi čitavo vrijeme nismo riješili one probleme koji generiraju dugove i probleme u zdravstvu, bavimo se samo parcijalnim rješenjem problema sa pola milijarde kuna, i to nije sigurno da ćemo prikupiti. Isto tako bi trebalo reći kada se govori o nekim dugovima, a to je naprimjer da neki pokazatelji isto pokazuju na nešto što je pomalo nakaradno u zdravstvenom sustavu a to je da bez obzira na to što je bilo nekih povećanja prihoda u zdravstvu protekle godine, da je gotovo 79% toga utrošeno na plaće, dakle samo 21% je ostao na podizanje kvalitete medicinske usluge, ja mislim da je to loše. To je rezultat na žalost jednog ishitrenog kolektivnog ugovora koji opet nije riješio problem u zdravstvu kada su u pitanju liječnici jer im je nedovoljno povećao plaću samo 10%, ja osobno mislim da jest to jedna struka koja je poprilično potplaćena za posao i odgovornost koju imaju. I na kraju bih htjela reći da kada ste govorili o rebalansu proračuna, odnosno kada ste govorili u svom uvodnom izlaganju spomenuli ste preventivu i rekli ste da je ona izuzetno važna, ja se s vama apsolutno slažem, to ste isto tako naveli u obrazloženju. Ulaganje u preventivu je puno isplativije nego liječenje poslije bolesti. Međutim, vi ste ipak u svom rebalansu proračuna kojega smo jučer ovdje raspravljali, skinuli, prepolovili gotovo sredstva za prevenciju nekih bolesti. Pa ću vam tako reći da ste na primjer potpuno uzeli sredstva za izobrazbu i osposobljavanje zdravstvenih djelatnika i suradnika na prevenciji ovisnosti, liječenja, rehabilitacije ovisnika. Da ste prepolovili sredstva za očuvanje i unapređenje reprodukcijsko zdravlja mladih, za unapređenje reprodukcijskog zdravlja žena i za prevenciju malignih bolesti. E sada, ja se pitam ako smo mi tako prepolovili ta sredstva kako ćemo osigurati dobru kvalitetnu prevenciju svih ovih bolesti koje su ovdje navedene kroz ova 4 programa. I na kraju govoreći o svim problemima, htjela bih još samo reći da smo na žalost u sustavu zdravstva imali negdje iz 2000. godine imali jedan vrlo dobar iskorak, jedan dobar napredak, riječ je o transplantacijama gdje smo se popeli kažu liječnici u zlatnu sredinu zemalja Europske unije. Na žalost u protekloj godini a i ovo govorim zbog toga što ste u rebalansu proračuna isto tako skinuli dio sredstava koji su se odnosila na transplantaciju, dakle da smo u zadnjih godinu dana ponovno pali na razinu od 2000. godine, ponovno smo učinili nekoliko koraka unatrag i mislim gospodine ministre da su ovo problemi o kojima trebamo govoriti, da su ovo problemi koje trebamo rješavati, jer ovim zakonom kojim se samo gasi vatrogasnom mjerom, i to ne u potpunosti dakle samo manji dio gubitaka u zdravstvenom sustavu neće riješiti problem, a krajnje je vrijeme da se u zdravstvenom sustavu počne doista raditi reformski potezi zbog toga što ja mislim da nama nije nacija bolesna nego nam je bolestan zdravstveni sustav.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja ministar zdravstva i socijalne skrbi Neven LJubičić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Dozvolite u nekoliko rečenica da se osvrnem na sve ovo što je zapravo rečeno. Naime, čini mi se da sam čuo nekakve kontradiktornosti s jedne strane, svi govorimo da su zdravstveni djelatnici potplaćeni s druge strane kritiziramo kako smo im dali, odlučimo se hoćemo li dati, nećemo im dati. Dakle, to su kontradiktornosti, ja moram priznati moramo dati određeni dio, nitko ne može raditi prosječna plaća medicinske sestre je ispod 3000 kuna, dame i gospodo to su osobe koje rade smjenski rad, koji rade 12, 12, 24, 12 dan, 12 noć, 24 sata slobodno. Molim da se to akceptira jer je to izuzetno značajno. Liječnici, odgovornost točno dali smo 10%, Vlada čvrsto stoji iza te odluke, mislim da je ona apsolutno pravična. Da smo nastojali drugim sredstvima unaprijediti ovaj dio, jesmo i mislim da smo to postigli. Ovdje se opet govori o onom famoznom rebalansu i opet zapravo paušalno. Pitajte me. Dakle, reprodukcijsko zdravlje žena, prevencija malignih bolesti itd., točno je srezao sam intelektualne usluge, povjerenstva, pa dame i gospodo kada smo napravili i pogledali reviziju, konkretno se radilo o reviziji iz 2003. godine, pojedini članovi Povjerenstva su imali preko 60 tisuća kuna, na samo povjerenstvima, to je nedopustivo, oprostite nedopustivo, ja to neću dopustiti. Transplantacija, dapače sredstva smo povećali. Postojale su dvije odvojene stavke transplantacije koje smo objedinili pod jednu, iskoristili sada rebalans da s jedne preusmjerimo u drugu, zašto. Jer smo po prvi puta napravili liste, liste nedarivatelja, liste darivatelja pojedinih organa, liste transplantiranih bolesnika itd., što je izuzetno značajno zapravo bez toga jednostavno sustav ne može funkcionirati. Dozvolite mi nekoliko riječi o ovom sustavu solidarnosti. Pa neupitno je da taj sustav solidarnosti ostaje. Pa to nam zapravo i ustav jamči. I on ne dolazi uopće u pitanje mislim da smo tu malo pomiješali neke stvari. Ovo o čemu danas govorimo je administrativna pristojba, i čuo sam da administrativnu pristojbu smo paušalno izmislili itd., evo upravo sam dobio, malo sam ga išarao ja se ispričavam mail, to je Nicol Tepei, senior health specialist dakle koja se javlja iz Washingtona itd., imaju veliku bazu podataka i mogu nam brzo napraviti određena pretraživanja. Evo ga, Austrija 4,5, Američka dolara po svakom receptu, 6 američkih dolara za svaku hospitalizaciju, Finska 11 eura po svakom pregledu liječnika, 22 eura po svakom pregledu specijalista, 26 eura po danu hospitalizacije, ne znam što bih još. Grčka 15 dolara generalno za sve, Portugal 30 američkih dolara isto tako za sve, prema tome apsolutno to su podaci i to ne izmišljeni, oni postoje. Administrativna taksa je jedan zapravo oblik koji se radi svugdje u svijetu i koji smo moram priznati i mi iskoristili. Ali ono što je bitno, što se stalno dakle tu pokušava istaknuti da je to porez na bolest. Pa o čemu pričamo? Pa mi to ne dajemo na cigarete ili ne znam što. Ne, vraćamo natrag u sustav, dajemo bolesnima. Pa upravo njima hoću dati više. Neću dati povjerenstvima, ne. Neću dati ni intelektualnim uslugama, ne. I ako pogledate rebalans praktično nijedna kuna nije otišla iz HZZO-a. To nitko nije primijetio. Dakle, nijedna kuna. [[Upadica se ne čuje.]] Tako je. A znamo da je prije bilo sličnih situacija. Idemo dalje. Dozvolite mi još da zapravo stalno čujem nećemo moći namaknuti ta sredstva. Ne znam zašto. Ja moram biti iskren. Dakle to već ulazi u fazu proricanja a tu sam insuficijentan, ja sam ipak samo ministar. Hvala lijepa.
Zahvaljujem ministru. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Leko.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre! Nisu zastupnici u kontradiktornosti. Vlada i vi ste u kontradiktornosti a sad ću vam reći zašto. Premijer Sanader već duže vrijeme traži od svih političkih faktora u Republici Hrvatskoj i od naroda da ima opći politički konsenzus kako bi izvršio reforme u hrvatskom zdravstvu. Opći zahtjev je, dajte svi se dogovorimo.
Ja se zahvaljujem, ne možete raspravljati pod institucijom ispravka netočnog navoda.
Oprostite, ovo je ispravak. Još da vam kažem nešto. A onda dođe prijedlog koji nema od reforme ni R. U čemu je kontradiktornost zastupnika kad traže reformu i tvrde da je ovo.
Dobro, nemojte raspravljati sada. Ispravili ste netočan navod, ja vam zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Opačić.
Pa ispravljam netočan navod ministra koji je rekao da se za vrijeme vaše vlasti, da ste unaprijedili transplantacijski program, formirali liste i tako. Gospodine ministre, prije dvadeset dana sam čitala u novinama i provjerila, istina je, transplantaciju je vršio liječnik koji nema potrebnu edukaciju niti licencu. Dakle, za vrijeme vašeg mandata pacijenti su postali pokusni kunići.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Sobol.
Gospodine ministre, želim samo ispraviti vašu tvrdnjom koju smatram netočnom, da sada posebno iskazujete brigu za profesiju medicinskih sestara. Želim vam ovom prilikom reći da sam kao predsjednika odbora saborskog prije desetak dana održala tematsku sjednicu na temu medicinske sestre radno-pravni položaj i problemi školovanja, i želim vam reći da sam danas uputila izvješće i zapisnik sa te sjednice a također želim ovdje reći da ne da niste vi osobno prisustvovali toj sjednici nego niste čak niti ovlaštenog predstavnika poslali koji bi mogao govoriti relevantno o tome na koji način Ministarstvo zdravstva brine o medicinskim sestrama.
Zahvaljujem. [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite!
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ubuduće ću instrument malo više dići. Pa gospodin ministar je rekao da ovim zakonom nije povrijeđen Ustav. To je naprosto netočno jer ovim zakonom se upravo onemogućava konzumiranje ustavnog prava na zdravstvenu zaštitu. Koliko god vi to tvrdili gospodine ministre jest da nam Ustav ide jednim trakom i on nam omogućava, međutim zakonom dakle nižim aktom mi to onemogućavamo. Gospodine ministre, a kad govorimo o cijenama liječničkih pregleda bilo bi dobro da komparativno pogledamo i cijenu rada i visinu plaće u državama koje ste naveli i cijenu rada i plaće u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Jagoda Martić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege! Dugo najavljivane izmjene i dopune Zakona o zdravstvenom osiguranju o kojima javnost već duže vrijeme nagađa i kalkulira konačno su se našle pred javnošću. I sada kada vidimo što te izmjene donose zaista mi nije jasno zbog čega je bila potrebna tolika tajnovitost kada one ustvari ne sadrže niti jedan element reforme ni ozbiljnog zaokreta u financiranju zdravstva, pa čak usudila bih se reći i nešto što bi moglo uzrokovati socijalni potres. Ovo što je pred nama nije ništa drugo nego još jedna od vatrogasnih mjera ove Vlade. To vam je ako bi pokušali slikovito prikazati kao kad se na pločniku pojavi rupa pa ako je ne saniramo na vrijeme ona postaje sve veća i veća, postoji opasnost da na kraju u nju upadnemo. E sada mi je prevučemo nekakvim slojem asfalta ali ako se pločnik kvalitetno ne uredi onda će se ta rupa vrlo brzo ponovo pojaviti. Pa tako i ove izmjene i dopune Zakona o zdravstvenom osiguranju nisu ništa drugo nego pokušaj privremenog krpanja rupe. U obrazloženju ovog prijedloga zakona konstatira se da provedba važećeg Zakona o zdravstvenom osiguranju i pored većeg broja njegovih izmjena nije doprinijela stabilizaciji sustava zdravstvenog osiguranja. Pa zar predlagatelj smatra da će ovim prijedlogom mjera iole doprinijeti stabilizaciji zdravstvenog sustava. U uvodnom obrazloženju nadalje se konstatira da je sustav zdravstva opterećen brojnim problemima pa se između ostalog kaže da su metode racionalizacije dale rezultate ali one nisu bile dovoljne za usklađenje rashoda s prihodima, te je dug Zavoda za lijekove nastavio rasti. Isti trend porasta troškova nastavlja se i u 2005. godini što bi bez intervencije u sustavu dovelo do novog produbljenja roka plaćanja lijekova dobavljačima i tako ugrozilo sustav opskrbe lijekovima. Još jednom postavljam pitanje da li zaista predlagatelj smatra da će ovako predložene mjere doprinijeti stabilizaciji zdravstvenog sustava, jer neupitno je i svi smo svjesni toga da je sustav zdravstva zaista opterećen brojnim problemima i da mu bez ozbiljne i sustavne zdravstvene reforme zaista prijeti kolaps. Temeljna promjena u predloženim izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju je uvođenje administrativne takse na zdravstvenu uslugu. Zakon doduše nešto reterira pa se odustalo od prvobitno najavljenih izmjena da će svi plaćati sve, već se uvodi nekakav maksimalni mjesečni iznos koji neće prijeći 30 kuna. Prema izračunima samog autora prijedloga zakona, znači Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi uvođenjem ovakve takse zdravstvo bi prihodovalo 300 milijuna kuna na godišnjoj razini. Po nekim izračunima o kojima je govorio i kolega Lesar pretpostavka je da će Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje nedostajati 2,3 milijarde kuna. Kada se tome pridoda 4,1 milijarda kuna dugovanja koje je HZZO imao na dan 31. prosinca 2004. godine te rokovi plaćanja koji su premašili 250 dana dobijemo saldo koji govori da ova Vlada bez obzira na to što su joj puna usta racionalizacije i financijske konsolidacije sustava sve u svemu ipak ne zna što bi učinila i odakle početi kako bi se sustav trajnije stabilizirao. Ako imamo u vidu izračun ukupnog duga onda ovih predviđenih 300 milijuna kuna od administrativnih taksa zaista neće puno značiti. Ministar Ljubičić je u više navrata isticao kako vjeruje da će uvođenje administrativne takse zaustaviti rapidni porast troškova i potražnje za lijekovima. Čini mi se da je pri tome zaboravio jednu činjenicu da potrošnja lijekova ne ovisi o volji pacijenta već prvenstveno o ponašanju liječnika. Prema tome ovo nadanjem ministra Ljubičića čini mi se da je ipak utopija. Obaveze plaćanja administrativne takse oslobođena su djeca do 18 godina života, invalidi sa oštećenjem organizma od najmanje 80%. I sada se ja pitam što je sa studentima i sa umirovljenicima, zar ne bi i njih trebalo osloboditi plaćanja ove takse. S tim više što se ova Vlada stalno pokušava deklarirati kao socijalno osjetljiva. Nadalje, što je sa višestrukim dobrovoljnim davateljima krvi? Znamo da je krv jedan od kako je zovemo suho zlato u medicini. Prema tome, smatram da bi i te ljude na neki način trebalo stimulirati. Očito je ova Vlada svjesna činjenica da je najskuplja ona zdravstvena zaštita u kojoj se štedi na preventivi. Pa su u ime toga administrativne pristojbe oslobođeni i preventivni pregledi. I još jedna izmjena koju donosi ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zdravstvenom osiguranju. A to je naknada troškova prijevoza. Ovim Zakonskim prijedlogom utvrđeno je da osigurane osobe imaju pravo na naknadu troškova prijevoza ako koriste zdravstvenu zaštitu u ugovorenoj zdravstvenoj ustanovi, odnosno ordinaciju ugovorenog doktora, privatne prakse koja je udaljena više od 100 km od mjesta prebivališta. Jer potrebnu zdravstvenu zaštitu ne mogu ostvariti u bližoj, ugovorenoj zdravstvenoj ustanovi. Ministar Ljubičić je i danas u svom obračunu konstatirao da su se do sada plaćali svi putni troškovi na udaljenosti većoj od 30 km. Međutim to nažalost nije točno, kako to u praksi danas izgleda. Pacijent koji je npr., prije nekoliko godina izvršio operativni zahvat u nekoj medicinskoj ustanovi koja je od njegovog mjesta boravka, udaljenja, znači više i od 30 km pa ako hoćemo čak više i od 100 km i njegova medicinska dokumentacija je u toj zdravstvenoj ustanovi, znači on mora ići na kontrolu kod liječnika koji ga je operirao. Njegov liječnik opće prakse dati će mu uputnicu da ode na kontrolu ali mu neće dati putni nalog sa obrazloženjem da to po zakonu ne može dati. Na moje pitanje Ministarstvu zdravstva zbog čega pacijenti ne mogu dobiti putni nalog naročito u slučajevima kada moraju ići u udaljeniju zdravstvenu ustanovu od mjesta boravka i da li na taj način ograničavamo pravo pacijentu na izbor. Odgovoreno mi je da pacijent može dobiti uputnicu za bilo koju zdravstvenu ustanovu ali uz tu uputnicu ne može dobiti ni putni nalog ako takvo liječenje može obaviti u ustanovi koja je bliža njegovom mjestu boravka. Prema tome, pacijenti imaju pravo na izbor samo deklarativno a stvarno to pravo nemaju. A što ove Izmjene zakona sa sobom nose? Znači povećava se ta udaljenost na 100 km i sada uzmite npr. situaciju u Splitsko-dalmatinskoj županiji u kojoj imamo na cijelom području županije samo jedan bolnički centar, odnosno samo KBC Split, i tome KBC-u zapravo gravitira cijela županija. I otoci i zagora i obala. Npr. udaljenost između Makarske i Splita je 60 km, znači svi pacijenti koji moraju ići iz Makarske do KBC-a Split jer nažalost dom zdravlja Makarska je doveden u takvo stanje da jednostavno više nije u mogućnosti pružati nikakve značajnije zdravstvene usluge osim onih osnovnih, znači ti pacijenti će morati plaćati odlazak u Split na preglede, a napominjem da karta autobusna od Splita do Makarske 30 km, 30 kuna, znači puta dva, pa sada kada sve to skupa izračunamo, pa onda taksa itd., kada se to sve skupa izračuna onda je zaista jedna suma koju nažalost u današnjim uvjetima življenja ne može baš svatko sebi priuštiti. I na kraju da zaključim sa Zakonom koji ukupno kalkulira sa pola milijarde kuna dobiti a bez jednog ozbiljnog reformskog poteza za povećanje efikasnosti sustava ne vidi se kraj upropaštavanju zdravstva. Znam da niti jedna reforma nije popularna mjera, reforme su teške ali u ovom sustavu ona je nužna i to je nužna pod hitno ako ne želimo da cijeli zdravstveni sustav zaista vrlo brzo kolabira. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Pa moram reći da razumijem zastupnike pozicije ali morali bi i oni razumjeti zastupnike opozicije. Naime, pred hrvatskim zdravstvom zaista stoje reforme i promjene kako bi se utvrdilo što se liječi po principu solidarnosti i uzajamnosti građana Republike Hrvatske a što plaća pacijent bilo da on to izravno plaća ili njegovo dopunsko osiguranje. Dakle izvan principa solidarnosti i uzajamnosti. Tome naravno treba dodati u kojim pravcima će se razvijati hrvatska medicina, hrvatsko zdravstvo gdje će raditi zdravstvene prodore, i to sve mora biti izmiksano kako bi se znalo šta je to za građane Republike Hrvatske. Takvu zdravstvenu reformu najavljivao je premijer Vlade Republike Hrvatske i preko novina tražio konsenzus političkih faktora u Republici Hrvatskoj. I na kraju dođe prijedlog zakona koji kaže u zdravstvu je sve u redu. U zdravstvu je sve u redu i ministar u ime Vlade to tvrdi, nema ne racionalnog, sve je racionalno i nema problema u organizaciji, nama treba još samo novaca i taj novac ćemo namaknuti uvođenjem, pazite sada takse, taksa je porez, samo drugačije se zove. Kada to pogledamo naravno da ta diskrepancija između najave i ponuđenog frustrira, frustrira, to je točno, frustrira hrvatsku javnost i nas zastupnike. Pa mi moramo očekivati, moramo očekivati bar u zdravstvu poznatu maksimu da znamo šta nas čeka kada dođemo liječniku. Bez toga nema socijalne ni zdravstvene sigurnosti. Bez toga ne može je ni biti. E sada voditi raspravu je li taksa porez ili nije nema smisla, nebitno, ne bitno kako ćemo je nazvati. Je li to po principu solidarnosti? Nije. Nije ni po principu solidarnosti ni po principu uzajamnosti. Zašto? Što su samo neki isključeni a nema principa solidarnosti u smislu da jedan za drugoga koji ima više plaća za onoga koji ima manje, toga nema, u ovom prijedlogu toga nema. A da bude još drastičniji nedostatak socijalne osjetljivosti, u prijedlogu ovoga Zakona iz obveze da plaćaju tu taksu, nisu izuzeti. Znate li tko? Nisu izuzete osobe koje su nezaposlene. Nezaposleni moraju plaćati taksu kada idu kod liječnika. Nisu izuzeti znate li tko još? Korisnici socijalne skrbi. Nisu izuzeti! Ima još nešto, nisu izuzeti ni invalidi koji su invalidi ispod 80% oštećenja. I šta iz toga može zaključiti građanin, pa i zastupnik? Kriza je ljudi, nema novaca. Nema novaca. I točno kolega Bačić je dobro rekao, to zdravstvo zaista vrti. Svaka čast, to je u redu. To vrti. Ali mi gradimo sustav doktore. Pa niste ni vi zadovoljni liječnici što morate vrtiti ponekad zadovoljni ili nezadovoljni, to je dokaz i javljaju se u zdravstvu štrajkovi i to drastične vrste oblika štrajka. Dakle ne gradimo sustav, ne mijenjamo taj sustav koji ne pogoduje ni zdravstvenim radnicima, djelatnicima, liječnicima, medicinskim sestrama, ali molim vas najviše ne pogoduje onima koji trebaju liječničku pomoć. Pa ja mislim da nema nas u Saboru koji nismo koristili da tako kažem inkognito, da ne kažemo da smo saborski zastupnici i došli pitati pomoć od liječnika. Pa ja sam nedavno za svoje neke male pretrage platio 650 kuna. 650 kuna i ne bih se tome suprotstavio ako bi imali izgrađen sustav solidarnosti i uzajamnosti i ako bih znao da se mogu osigurati ne u HZZO-u. Treba natjerati HZZO da na tržišnim principima konkurira ostalim osiguravajućim društvima i osigurani događaj košta toliko. Ali zato moramo imati minimum zdravstvene zaštite za sve građane Republike Hrvatske unaprijed poznato. O takvom modelu je govorio predsjednik Vlade i da će doći pred takvim prijedlogom u hrvatski Parlament. Na tom prijedlogu je tražio konsenzus i bilo je nekog sezona jer je to zaista veliki sustav, jer je on ne samo socijalni, on je i gospodarski veliki sustav, izuzetno veliki, da se traži konsenzus mada to u politici nije normalno ali u zemljama koje izgrađuju sustav, koje su u tranziciji pa čak bih i to mogao prihvatiti. Nema toga. I naravno da kontradiktornost nije u zahtjevima saborskih zastupnika da se racionalizira sustav pa je lako navesti u tom sustavu neracionalno poslovanje, neracionalnosti ali i podcijenjene vrijednosti tog sustava. Evo primjera. Neki od nas su gledali emisiju "Otvoreno" na Hrvatskoj televiziji. Cijeloj hrvatskoj javnosti strani partner hrvatske bolnice kaže: Ja sam investirao u hrvatsko zdravstvo, iz naknade iz HZOO-a bolje dajem zdravstvene usluge nego hrvatsko zdravstvo i još iz toga plaćam kredite i kupujem strojeve za zdravstvo. To je rekao hrvatskoj javnosti, hrvatskom zdravstvu. I mi sada govorimo da je sve u redu zdravstvo samo nam treba novaca iz takse. Pa to ako i griješim, ali molim vas dozvolite mi da to zaista frustrira. To zaista frustrira. Frustrira nas sve naprosto jer ja još uvijek mislim da hrvatsko zdravstvo ima zaista konkurentsku sposobnost u europskim okvirima. Ja nisam stručnjak za zdravstvo ali sam čuo ljude koji cijene zagrebački Fakultet još uvijek medicine i zagrebačko i hrvatsko zdravstvo. Izvana sam to čuo ljude koji su stručnjaci za to. Ali ako ne budemo koristili svoje te konkurentske ili komparativne prednosti onda zaista ne zaslužujemo ni bolje zdravstvo, a ni našu poziciju političara u hrvatskom društvu i rasprava o ovome nije rasprava među nama u hrvatskom Parlamentu, ovo je rasprava među hrvatskim građanima jer oni traže promjene u hrvatskom zdravstvu. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Kajo Bučan.
Poštovani gospodine potpredsjedniče pa želim ispraviti navod gospodina Leke koji je rekao da je predlagatelj s ovim htio reći u zdravstvu je sve u redu samo nam treba novaca. Pa predlagatelj je lijepo napisao što znači administrativna pristojba vrlo korektno. Administrativne pristojbe mogu premostiti razdoblje do značajne reorganizacije sustava zdravstvenog osiguranja. Vrlo korektno, jasno i svima na uvid. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Hebrang.
Hvala lijepo. Štovani zastupnik je rekao kako treba natjerati HZZO da ide s dopunskim osiguranjem na tržište. To naravno ne može biti točan navod, jer HZZO nije tržišna institucija nego je izrazito socijalna institucija u vlasništvu države.
Zahvaljujem. Riječ ima zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Mi ovdje danas govorimo o jednoj stvari do koje nam je svima stalo i za koju držimo da se svi razumijemo i apsolutno podržavam današnja izlaganja i držim da ljudi imaju pravo sa svoje točke gledišta i vidjeti stvari ovako ili onako. Mi možemo ovo slovo sada koje sam ja napisao vidjeti ovako, a možemo ga vidjeti i ovako. Dakle ovisi s koje strane je gledano. Međutim ako slovo izgleda ovako, onda kako da ga god gledamo ono ima isti oblik. Prema tome ovdje nam nema koristi prilaziti papiru s jednu ili s drugu stranu nego jednostavno konstatirati da je to jedan krug koji sa svih pozicija izgleda isto. O tome je govorio kolega Bačić na jedan vrlo ja bih rekao praktičan način, a to se sve može svesti zdravstvo i sustav koje ima svoj proizvod, koje ima davatelje usluga, korisnike usluga, odnosno kupce i te usluge koštaju. Za razliku od tržišta o kojem ste malo prije govorili ovdje, zdravstvo se ne ponaša i cijene u zdravstvu kao što se to ponaša inače tržište. Inače na tržištu ako damo više usluga, više i mogućnosti, više izbora onda u pravilu cijene padaju. U zdravstvenom sustavu to nije točno. Dakle zdravstveni sustav se ponaša apsolutno neodgovarajuće kada je u pitanju tržište. To znači što više ima usluga, što više ima očekivanja, što više ima dužine da tako kažem života, cijena zdravstvene zaštite je skuplja i veća. Tako je to u Hrvatskoj, tako je to u cijelom svijetu. Ne postoji sustav u kojem zdravstvene usluge, odnosno cijena zdravlja ne raste iz dana u dan o čemu je govorio profesor Hebrang. Isto tako ne postoji zdravstveni sustav niti država bez obzira kakvu razinu dosegla u kojem su a da su u tom sustavu pacijenti zadovoljni zdravstvenom uslugom. Dakle oni jesu zadovoljni do jedne razine međutim ako vi radite anketu, ako istraživate onda ćete vidjeti ako Kanađanina upitate ili ne znam Šveda on će kazati da ima masu primjedbi na zdravstveni sustav i htio bi ga unaprijediti. Međutim postoje zemlje koje sustava nemaju. Dakle postoje zemlje koje nažalost ne mogu održavati sustav. Mi gledali ovo o čem danas razgovaramo odnosno ove izmjene i dopune ovog Zakona ovako ili onako, okretali ovaj papir ovako ili onako i vidjeli slovo kako ga mi vidjeli iz bilo kojeg kuta mi moramo konstatirati da je ovo, da je ovaj Prijedlog zakona donešen i da se donosi s ciljem očuvanja sustava. Dakle na određeni način održanja sustava o čemu je također govorio gospodin profesor Andrija Hebrang. Nekoliko je bilo primjedbi, ja bih kazao vrlo nekritičnih, vrlo, ja bih, mogu reči i nekorektnih od strane oporbenih zastupnika odnosno zastupnica. Jedna od njih je, kako se ovo prikazuje kao neki drobri lijek, kao da je to neko zdravlje, a zaboravlja se da zapravo i najveći broj lijekova nije slatkog okusa. Nego je dapače gorak. Ali je potreban kako bi se zapravo život održavao i održao. Ako pojedinačno, ako detaljno pogledamo ovaj Prijedlog zakona onda mi se čini iako ne dajem sebi za pravo, vjerojatno pravnici bolje znaju da recimo ovaj dio gospodine ministre članka 2., prvi dio, prvi dio ovog članka je nepotreban jer se on ponavlja u nastavku članka. Prema tome ne znam, mislim da bi se mogao čak taj članak skratiti i, i time bi postigao više na jasnoći. Na koncu bilo mi je veliko zadovoljstvo kao nekome tko, kao liječniku čuti u ime Kluba izlaganje profesora Andrije Hebranga i ja bih bez imalo zloče predložio da se to izlaganje odnosno taj transkript kopira, umnoži i bilo bi dobro da ga svi pročitamo svaki put kad govorimo o zdravstvu i zdravstvenom sustavu bez obzira s koje točke mu prilazili jer bi onda ako bi ga pročitali, ako bi ga razumjeli i ako bi ga naučili to se osobito odnosi na kolege iz oporbe, onda bi imali puno manje neosnovanih primjedbi na stvari i na prijedloge koji su jako osnovani i koji su neophodni da bi se sustav održao. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Replika gospođa zastupnica, gospođa zastupnica Brdarić. Izvolite.
Hvala. Evo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege ja ću proširiti prijedlog kolege Bagarića pa predlažem da se izlaganje kolege Hebranga podijeli svim onima koji će morati plaćati ovih dodatnih 30 kuna, a imaju male plaće, mirovine ili su nezaposleni jer je, to ide vjerojatno uz one gorke pilule koje je doktor spominjao. Mislim da se iz svih dosadašnjih rasprava može zaključiti da svi znamo da ovom sustavu nedostaje novac, ali smo mi protiv spartanskog načina rješavanja ovog problema. Znači tko ima snage da sam preživi neka preživi, ostali će umrijeti pa će se problem prirodno riješavati. Mi smo za to da se sredstva namaknu na neki drugi način. U tome je jedina razlika.
To bi bilo lijepo doznat koji je to način pa bi onda svi bili zadovoljni. E pa onda ne bi trebalo uopće ovo ništa imali bi para i fino. To bi bilo sjajno. Odgovor na repliku gospodin Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja potpuno, ali stvarno potpuno kolegice podržavam vaš prijedlog. Ja mislim da bi bilo stvarno da, kad bi novinari ovo izlaganje koje je gospodin profesor Andrija Hebrang imao u ime ovog Kluba, prenese u svim našim tiskovinama odnosno medijima i ja mislim da bi to stvarno dobar odgovor ljudima da vide zbog čega ova Vlada uvodi, radi ove promjene i uvodi ove izmjene i dopune ovog Zakona. Prema tome ne držim to ni spartanskim ni, ni apsolutno nekakvim ne znam bičem u sustavu nego potrebnim i neophodnim kako bi sustav opstao na korist i onih i onih najsiromašnijih, najugroženijih, ja bih kazao bolesnika kojima je najveća potreba za zdravstvenom zaštitom odnosno zdravstvenom skrbi. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Na redu je gospodin zastupnik Kajo Bučan. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Vjerojatno ćete se svi složiti da je poradi održivosti današnjeg opsega prava na zdravstvenu zaštitu neminovna i velika i ozbiljna reforma zdravstvenog osiguranja. Predložene izmjene zakona o zdravstvenom osiguranju nesumnjivo kako i sam predlagač kaže samo su uvod u jednu takvu reformu. U početku treba reći da postojeći Zakon o zdravstvenom osiguranju zajedno sa svih 5 dopuna koliko ih je do sad bilo nije uspio onako kako smo očekivali stabilizirati zdravstveni sustav. NO to nije problem samo Hrvatske. To je problem i Europske unije. Naime u ožujku 2004. godine šefovi država i vlada tadašnjih članica Europske unije donijeli su predsjedničku odluku o razvojnoj strategiji a radi ostavarenja te strategije provode se brojni ciljani reformski zahvati pogotovo u sektoru zdravstva i to zbog vrlo prozaičnih razloga. Taj sektor troši gotovo 10% bruto društvenog proizvoda i tada je u EU bilo zaposleno 17 i po milijuna ljudi a prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji i zdravstveni sustav neće biti potpuno stabilan dok je godišnji porast cijena u zdravstvu 10% a porast bruto društvenog proizvoda 3 do 5%. Trendovi porasta troškova u zdravstvu su konstantni. Kronične bolesti, starenje populacije, a pogotovo to starenje populacije se tiče Hrvatske. Kada podijelimo broj starijih od 60 godina s brojem mlađih od 19 godina dobijemo indeks starosti. Statističari kažu da je kritična vrijednost tog indeksa 40%. Taj indeks u Hrvatskoj 2001. godine iznosi 90,7%. Razvoj novih tehnologija, novih lijekova i tako dalje sve su to uzroci porasta troškova u zdravstvu. Ovim Prijedlogom zakona ne zadire se u utvrđena prava osiguranih osoba u osnovnom zdravstvenom osiguranju i njihov opseg. Novac se vraća natrag u sustav. Uvode se samo administrativne pristojbe koje kao fiksnu naknadu se plaćaju na mjestima primanja usluga zdravstvene zaštite i nisu nepoznate ni u drugim zemljama Europske unije. Čuli smo već nekoliko puta koje je zakonodavac predvidio izuzetke i tko sve neće plaćati ove pristojbe? I rashodi su u dopunskom zdravstvenom osiguranju utjecali i stvarali opterećenje u osnovnom osiguranju jer se u okviru Zavoda provodi dopunsko osiguranje. Pozitivni financijski pomaci u poslovanju bolnica i smanjenje duga zdravstva nisu praćeni u primarnoj zaštiti, pa je tako trošak lijekova na recept premašio u 2004. godine 3 milijarde kuna a od toga država sudjeluje u plaćanju ukupnih troškova lijekova prosječno oko 80% za razliku do Slovenije gdje je to 60% ili Poljske gdje je to 37%. Uzimajući u obzir činjenicu da stavka za lijekove koje po projekcijama u Europi rastu po stopi od 10% godišnje, a u nas su, samo da podsjetim od 2002. godine do 2003. godine rasle po stopi iznad 30%. Nitko ne smije ostati bez potrebnog lijeka, ni bolesnici, ni ljekarne, ni bolnice ali tu se može vidjeti daljnji utjecaj Ministarstva prema proizvođačima i trgovcima koji bi trebali smanjiti obilati zalogaj profita, jer su po zaradama ionako u samom vrhu u Hrvatskoj. Ovo govorim iz još jednog razloga, razloga što prema izvorima iz Svjetske zdravstvene organizacije porast potrošnje lijekova nema odraza na snižavanje krivulje morbiditeta i mortaliteta jer po nekim procjenama čak oko 40% recepata ide u koš. Ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona preciziraju se uvjeti pod kojim osigurane osobe imaju pravo na naknadu troškova prijevoza i ušteda bi iznosila, dakle onaj novac kaže koji ponovno se vraća u sustav cirka negdje oko 510 milijuna kuna. Podržavajući ovaj Prijedlog zakona želim reći da će i on kao jedna od manjih mjera privremeno stabilizirati sustav ili omogućiti da se trenutno sustav ne paralizira. Želim zakonodavcu da uredi i njegovu dosljednu primjenu u praksi i kontrolne mehanizme koji će spriječiti zlouporabe na račun svih korisnika zdravstvene zaštite. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Ivan Jurkin, izvolite.
Ja vam dolazim iz ambulante primarne zdravstvene zaštite u kojoj dnevno pregledam oko 50 pacijenata, pišem uputnice i recepte, često puta i Sumamed za gripu kao što kaže profesor Hebrang, ali to samo onda kada se radi o komplikacijama, ali i to je život. I sada nakon te već pomalo rutine, nalazim se već jedno 5 dana u ovom Visokom domu i moram iskoristiti ovu govornicu da vam se zahvalim na ugodnom prijemu, a istodobno moram reći da se osjećam prozvanim da mogu govoriti primarnoj zdravstvenoj zaštiti jer ja kada izađem iz ovoga Sabora opet ću raditi u ambulanti opće medicine i provoditi ću ovaj Zakon o zdravstvenoj osiguranju. U mojoj ordinaciji piše "Zdravlju nije sve ali bez zdravlja sve je ništa", i tako pacijenti dolaze, i u moju ambulantu ulaze godišnje oko 7 tisuća puta. Kroz to vrijeme ja vam napišem godišnje 14 200 recepata, napišem 4870 uputnica prosječno godišnje. I sada ukupni novčani iznos za lijekove koje mogu potrošiti u svojoj ambulanti je milijun 392 tisuće kuna i moram reći da mi to nikada nije dovoljno. Trošak na lijekove za pacijente od 7 do 35 godina, oni mi troše 130 kuna godišnje a osobe iznad 65 godine života troše 1141 kunu. I sada, se pitam zašto to iznosim. Moja je teza za razliku od … filozofa Talesa koji je iznio prvu tezu još 6 stoljeća prije Krista, onda on je tu ustvari pogriješio a ja idem dalje za razliku od njega i tvrdim da broj pregleda samo administrativno u mojoj ambulanti će pasti, jer je daleko lakše upisati crticu za pregled nego od pacijenta uzeti 10 kuna. Neće više djelatnosti opće medicine biti ubilježeno 20 milijuna pregleda godišnje, iako će ustvari biti toliko ali će zato participacija smanjiti ogromnu količinu lijekova što moram reći u kućnim depoima jer ja to vidim svaki dan u svojoj ambulanti. Pacijent često kaže ma molim vas napišite mi još koji recept da za svaki slučaj imam. Kada pacijent počne učestvovati u troškovima za recept pasti će broj recepata ukupno propisivanju, ako se to dogodi samo u mojoj ambulanti 10%, a to je realnost i ako ste pratili moju potrošnju onda ćete vidjeti da će samo moja ambulanta uštedjeti 100 tisuća kuna godišnje i kada se to pomnoži sa brojem liječnika koji rade u primarnoj zdravstvenoj zaštiti ušteda je velika i ja to moram na žalost javno izreći. Iako nisam pobornik kratkoročnih programa koji uspostavljaju tzv. socijalni mir, a nedovoljno su za ozbiljnu stabilizaciju, mislim da je u ovoj situaciji ova administrativna taksa učinkovita. Na žalost, ne možemo čekati sredstva za zdravstvo koji ova zajednica nema, a i samo povećanje sredstava nije dovoljno jer društvo ne može dati toliko sredstava koje mi možemo potrošiti a u tome nismo u svijetu iznimka. Ipak građani Hrvatske imaju zdravstvenu zaštitu koja se temelji na jednakom pravu za osnovno zdravstveno osiguranje a ja mislim uz visoki stupanj solidarnosti. Način financiranja je kod nas takav da 85% sredstava, iz prihoda, iz doprinosa iz plaća zaposlenika se koristi za zdravstvo, zatim iz doprinosa za plaću, zatim na plaću od poslodavca, a jedan dio ide putem transfera iz proračuna države ili županije, za određenu kategoriju osiguranika na žalost sve to nije dovoljno. I sada smo stalno u nekom sukobu između potrebe, zahtjeva i mogućnosti. Problem između ograničenih izvora i postojećih potreba može se samo riješiti ili povećanjem izvora ili racionalnom korištenju postojećih izvora, no moramo shvatiti da što je zdravstvena zaštita na višem nivou to su zahtjevi veći. Istovremeno moramo znati da sve što je progresivno u medicini nailazi na otpor pa isto tako i ovo i zato je meni izuzetno drago što ste vodili ovako dugu raspravu. Moja je hipoteza a hipoteza je naučna metoda, o nauci konačnog nema, da smo dobro definirali cilj i da građanima nećemo smanjiti pravo na zdravstvenu zaštitu. Briga nam treba biti da smanjimo divlju komercijalizaciju u zdravstvu, da ne diskriminiramo upotrebu visoke tehnologije i pomanjkanje svake profesionalne samoregulacije. I sada se spustimo na zemlju. Što očekujete od nas liječnika? A nas ima tu puno. Nije previše. Možda sam ja sada malo previše. Što vam mi nudimo? Mi vam nudimo slijedeće. Izravan pogled tj. susret očiju a to znači da nećemo stalno gledati u papire i u kompjutore. Nudimo vam partnerstvo, tj. da kažemo svoje mišljenje ali istovremeno da prihvaćamo i vaše mišljenje. I još da ćemo imati dovoljno vremena za vas a to se vjerojatno kolege s time slažu a ne da radimo neke paralelne poslove. No, skromnost u današnje vrijeme nije vrlina. I ako ćete u meni vidjeti upravo takvu osobu ova administrativna pristojba neće vam teško pasti. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa Ruža Lelić. Nema je. Sada zaključno ministar zdravstva i socijalne skrbi gospodin Neven Ljubičić. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo! Evo samo na kraju htio bih vam zahvaliti na ovoj danas plodonosnoj raspravi nadam se iskreno da ćete podržati dakle u cijelosti ovaj prijedlog zakona koji je pred vama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se kad se steknu uvjeti.
Gospođe i gospodo zastupnici, imamo uvjete da odglasujemo ono što smo danas apsolvirali. Prvo, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Poštovana zastupnica Marija Bajt.
Gospodine predsjedniče, u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice a prema Poslovniku Hrvatskoga sabora i članka 238a. molim glasovanje dizanjem ruke.
Dobro. Ministre, izvolite se očitovati o amandmanima Odbora za zakonodavstvo.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo! Amandmani na članak 3. prihvaća se.
Hvala. Na članak 5. drugi amandman.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Treći.
Na članak 6. prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Članak 7.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Članak 8.
Isto tako prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 71 glasom za i 13 protiv usvojen zakon sa predloženim amandmanima.
Sada prelazimo na najavljeno od predsjednika Sabora paket zakona od pet koje ćemo raspraviti skupno, dakle zajedno. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 322 - Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o područjima posebne državne skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 334 - Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o obnovi i razvoju Grada Vukovara, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 337 - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o brdsko-planinskim područjima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 328 - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o slobodnim zonama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 323 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga zakona. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Želi. Ministar financija gospodin Ivan Šuker. Izvolite!
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici! Dakle, ovo je jedno čisto da kažem tehnička izmjena zakona iz razloga što potpisivanje Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice Republika Hrvatska je preuzela obvezu usklađivanja poreznih oslobođenja koja su ocijenjena od europske komisije kao fiskalne državne potpore koje nisu kompatibilne jedinstvenom tržištu i nisu u skladu sa pravnim stečevinama Europske zajednice za državne potpore i s obzirom da je u ovom trenutku Zakon o potporama na usklađivanju sa Europskom komisijom u tom zakonu je praktički sve usaglašeno. No, da bi mogli dobiti zeleno svjetlo od Europske komisije da taj zakon uputimo na hrvatsku Vladu a kasnije na usvajanje u Hrvatski sabor moramo još izvršiti ove izmjene u Zakonu o porezu na dobit. Dakle, što se tiče lex specialis zakona, Zakona o područjima posebne državne skrbi, Zakona o slobodnim zonama, Zakona o brdsko-planinskim područjima, Zakona o slobodnim zonama ništa se ne mijenja odredbama tog zakona ono što su bile odredbe u Zakonu o porezu na dobit, prenose se samo u lex specialis zakone i ja molim Hrvatski sabor da da podršku ovoj izmjeni Zakona o porezu na dobit iz jednostavnog razloga da bi čim prije mogli u ovaj Visoki dom uputiti Zakon o potporama jer mislim da je to jedan od najvažnijih zakona koje moramo donijeti. Jer, sjetite se jučerašnje rasprave oko proračuna, oko različitih poimanja subvencije i potpora koje se daju iz državnog proračuna a isto tako da i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja može u potpunosti preuzeti tu ulogu tako da bi mogli doći u situaciju da prije donošenja proračuna praktički niti jedna potpora i subvencija ne bi mogla biti uvrštena u proračun prije nego što prođe Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja. Na takav način ćemo doći do daleko transparentnijih trošenja sredstava. A ono što je isto tako bitno ovi zakoni će se moći razvijati dakle da se ne linearno daju oslobođenja nego da se financiraju, potiču pojedini projekti. Prije svega tu mislim na područja od posebne državne skrbi, na Zakon o Gradu Vukovaru i na Zakon o brdsko-planinskim područjima. Stoga vas ja molim da ovu predloženu tehničku izmjenu Zakona o porezu na dobit usvojite i zapravo da ga raspravite i usvojite. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je u ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine ministre! Doista u dvije minute. Mislim da ovi zakoni nisu sporni. Kao što kaže ministar radi se o nekom tehničkom usklađivanju, znači neko usklađivanje sa europskim stečevinama. Ništa se ne mijenja i možda i zbog toga nije trebalo jučer silovati dnevni red na početku ovotjedne sjednice. Nije trebalo da se prebrojavamo. [[Upadica se ne čuje.]] Da, s druge strane to silovanje je pokazalo urbi et orbi da vladajuća većina ima čvrstu većinu. Međutim, sad mene zanima kada govorimo o ovom setu zakona prije svega ovaj Zakon o brdsko-planinskom području. Želim reći da je to jedan dobar zakon, da je to perspektivan zakon, da je to razvojni zakon koji pomaže jedinicama lokalne samouprave i da takav jedan zakon treba ostati na snazi kao što zasigurno trebaju ostati na snazi i Zakon o slobodnim zonama i Zakon o Gradu Vukovaru itd. Sada vidimo da ovdje Europska unija nešto nameće, ali rekoh zakon mora ostati na snazi jer bez njega kolaps bi doživio cijeli Gorski kotar, onaj brdski planinski unutrašnji dio Istre i želim vjerovati da ga ministarstvo neće dovoditi u pitanje. Toliko. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Tonči Tadić. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre! Nasuprot svemu onome što je rekao moj prethodnik . Ja sam apsolutno protiv ovoga Zakona. Reći ću vam i zašto. Argumentacija za ovaj Zakon jest sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, odnosno njegov članak 70. Pa budite, molim vas toliko strpljivi da pročitam ono na što se zapravo poziva članak 70. Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, da vam bude jasno trebamo li mi uopće sada imati baš ovakav Zakon. Dakle, članak 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, stavci, dakle, stavak 7. točke a. i b. su razlozi radi kojih je HSP još 2001. tražio referendum o Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju jer su to članci koji zapravo Hrvatsku prisiljavaju da svoju razvojnu strategiju usklađuje sa zahtjevima Europske komisije u vremenu dok Hrvatska još uvijek nije član Europske unije, niti za to dobiva odgovarajuća sredstva. Preciznije radi primjena odredaba stavka 1. dakle, usklađivanja sa tehničkim propisima zajednice i tome slično, stranke prihvaćaju da će se prve četiri godine nakon stupanja na snagu sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju svaka državna potpora koju Hrvatska dodjeljuje ocjenjivati uzimajući u obzir da se Hrvatska smatra područjem koje je istovjetno područjima zajednice koja su opisana u članku 87., stavak 3. točka a. ugovora o osnivanju Europske zajednice. Dakle, da se Hrvatska smatra nerazvijenim područjem. I točka b. toga istog članka 70. na koji se poziva predlagatelj kaže da se će unutar tri godine od stupanja na snagu ovoga sporazuma Hrvatska će Europskoj zajednici dostaviti svoje iznose, bruto domaćeg proizvoda po glavi stanovnika kako bi bili usklađeni sa onim što je u Europskoj uniji te će onda tijelo iz stavka 4. jedno zasebno neovisno tijelo, u ovom slučaju je to agencija za tržišno natjecanje i komisija europskih zajednica ocijeniti podobnost hrvatskih regija i na temelju toga odrediti maksimalni iznos potpora kako bi se izradila regionalna karta potpora na osnovi odgovarajućih smjernica zajednice. Dakle, to je sve što o ovome kaže Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Dakle, Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju kaže da je Hrvatska dužna unutar tri godine od stupanja na snagu sporazuma a to je do 1. veljačke 2008., dakle, do 1. veljače 2008. to je tri godine od stupanja na snagu, jer je stupio na snagu 1. veljače ove godine, Hrvatska je u roku te tri godine, dakle, do 1. veljače 2008. dužna izvijestiti uniju o svom bruto društvenom proizvodu per capital u regijama, statističkim razvojnim regijama koje mi nota bene još uvijek nemamo, da bi ih onda Unija ocijenila, da bi onda Unija temeljem toga izradila kartu potpora, koju onda Hrvatska mora prihvatiti. Ali dame i gospodo ničega od toga mi nemamo. Niti imamo statističke razvojne regije, niti je to Unija ocijenila, niti smo o tome proveli razgovore sa Unijom, niti postoji iti jedan razlog u članku 70. stavku 7. točki a. i b. da mi moramo već danas ukinuti odredbe Zakona o porezu na dobit i ovih svih Zakona koji se ovdje pozivaju, dakle, Zakon o brdsko-planinskim područjima, Zakon o područjima od posebne državne skrbi, Zakon o gradu Vukovaru itd..Nema nikakve potrebe da to mi radimo sada, zato što za to imamo vremena do tri godine od stupanja na snagu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, ako prije toga napravimo sve ono što smo ovdje rekli, ne, da ćemo napraviti neke regije, da ćemo te regije dostaviti Uniji, da će se provesti rasprava sa Europskom unijom o karti potpora i onda ćemo nakon toga prekinuti primjenu ovih članaka Zakona i početi sa novim sustavom potpora usklađenim sa interesima Europske unije. Praktično Europska unija od nas traži da mi neovisno o našim gospodarskim interesima dok još nismo njezin član, slušamo njezine ideje i njezine želje kako trebamo razvijati naše regije, o tome se radi. Prema tome sve što tražimo ovdje jest to da ovaj Zakon stupi na snagu 8 dana od dana objave u Narodnim novinama a da se primjenjuje od 1. veljače 2008. godine, dakle, tri godine nakon stupanja na snagu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Eto uz taj amandman mi ćemo prihvatiti ovaj Zakon, u protivnom ćemo biti protiv njega. Hvala.
Hvala. U ime Kluba HSLS-a, DC-a, LS-a, gospodin zastupnik Zlatko Kramarić, izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, štovani ministre, štovane kolegice i kolege. Ja bih vas želio prisjetiti, prisjetiti se zapravo da smo o ovim statističkim regijama razgovarali još unutar bivše vladajuće koalicije. I gdje se na neki način nametala kao jedna od obaveza da zapravo napravimo novu regionalizaciju Republike Hrvatske. No osim tih … [[Govornik se ne razumije.]] razgovora nismo otišli puno dalje, očito da je bila prevladala ova politička ocjena da je to vrlo osjetljivo jer Hrvatska može imati dvije regije ili pet regija. Ono što nam, što nam određeni parametri koje nudi pozitivno zakonodavstvo Europske unije je ponudilo. I kažem, nije se nažalost dalje otišlo, no to nije posao koji možete, koji se može odgoditi, koji ako je ona Vlada, nije imala možda političke hrabrosti ili je mislila da to nije toliko bitno, svakako će ostati ovoj ili nekoj budućoj Vladi da taj problem, da taj problem razriješi. I mislim da je regionalizacija ili bolje možda reći decentralizacija Hrvatske nešto što nas čeka i možda bi bilo dobro da se to unutar ovoga Parlament što je moguće prije, prije napravi. Mislimo da je ta novi krug, decentralizacije da je nužan i gdje je svakako jedan od onih rješenja koje bi možda pripomogli jednom ravnomjernijem razvoju Republike Hrvatske, da je to sada šansa. Inače ako to ne učinimo mi ćemo se i dalje susretati sa ovakvim tipom Zakona koji govori o područjima sa posebne državne skrbi, koji govori o gradu Vukovaru, koji govori o brdsko-planinskim područjima gdje ćemo svatko od nas svakako govoriti sa puno emocija sa puno strasti, najčešće iracionalno sa puno plemenitih želja ali nažalost pravi rezultati za ta područja koja su stjecajem povijesnih neprilika se nisu razvijala onako kako bi to oni, kako oni to zaslužuju a mi bi na neki način to morali ispraviti. I zapravo jučerašnja isto i rasprava i o Hrvatskome proračunu je zapravo uvijek rasprava o tome da bi, da je zapravo proračun je u funkciji upravo jednoga ravnomjernoga razvoja Republike Hrvatske, gdje su onda ovi ekonomski parametri itekako bitni i za jednu političku stabilnost. Ako se to izostavi, ako doista nemamo osjećaja da postoje i prostori koji se u Hrvatskoj ne razvijaju ravnomjerno i ako su oni podcjenjeni, ako ne postoji ova regulativna funkcija Vlade Republike Hrvatske onda možemo imati i čitav niz i negativnih političkih kretanja, određenih političkih pokreta, određenih političkih rješenja koje smo i svjedoci ovih i posljednjih nekoliko mjeseci koji onda upravo pokazuju kako jedna nepažnja i kako jedno ignoriranje ovoga itekako važnoga problema može izazvati i čitav niz negativnih političkih implikacija. Ja se nadam da se to neće dogoditi, da će Vlada imati sluha, da ćemo doista ove naputke Europske unije prihvatiti ali ne tako kao nešto što se mora napraviti zbog toga što netko to od nas traži nego prije svega zato što je to u našem interesu.Ja kažem, upravo dolazim, grad Osijek je i odnosno ... [[Govornik se ne razumije.]] istočna Hrvatska je prostor koji je bio devastiran tijekom Domovinskoga rata, prostor koji se do 15. siječnja 1998. godine nije mogao razvijati jer je, bilo je stanje niti mira niti rata. Došao je onaj proces mirne reintegracije. Od tog procesa nije se moglo očekivati da će 16. siječnja 1998. godine biti, biti dan kada će se svi problemi rješavati. Doista je vrlo dugo je trebalo da se uhvati određeni ritam, ritam življenja koji odgovara nekim, nekim parametrima normalnoga, normalnoga života ali mislim da zapravo doista Vlada Republike Hrvatske mora upravo imati ono što sam malo prije govorio tu regulativnu funkciju da ona bude Vlada koja će upravo imati senzibilitet za ove probleme koji su se na ovim prostorima događali tamo početkom 90-tih godina i da će oni sa svojim rješenjima, sa poreznom politikom, sa određenim subvencijama, sa određenim jednim inauguriranjem principa solidarnosti kao temeljnoga zapravo jednoga principa ovoga vremena u kojem mi živimo da će upravo uspjeti izravnati ove nelogičnosti, ove disproporcije koje se događaju između onih prostora koji su imali tu sreću da su se razvijali ipak drugačije u jednom sasvim drugačijem ambijentu nego što su to bili prostori koje mi obično nazivamo prostore od posebne državne skrbi kojih je bilo gotovo jedna, jedna trećina a upravo time da tu doista postoje neki gradovi kao što je grad Vukovar koji nama, koji je puno više, puno više od činjenice da je to, da je to jedan od najistočniji grad u Republici, u Republici Hrvatskoj koji je prošao ono što je prošao tijekom 3, 4 mjeseca 1991., 1991. godine. Ja se upravo nadam da će ovaj Parlament dati zapravo nužan poticaj Vladi Republike Hrvatske, stvoriti taj ambijent koji će upravo omogučiti, omogučiti da ti prostori uhvate, uhvate ritam. To se ne može dogoditi, dogoditi samo od sebe nego jednostavno mora postojati upravo ta selektivna politika. Politika koja će doista voditi računa da se Hrvatska mora razvijati policentrično i da taj jedan ravnomjerni razvoj Republike Hrvatske je bitan i za političku stabilnost, stabilnost unutar Republike Hrvatske jer kažem svako, svako zanemarivanje i ignoriranje te činjenice koja je i više nego, i više nego evidentna da se određeni prostori nisu razvijali kako su se morali razvijati može izazivati ove političke procese koji upravo ovoga, ovih dana itekako imaju implikacije i unose ... [[Govornik se ne razumije.]] parlamentarne većine i mogu dovesti i to čitavi niz neželjenih procesa za koje mislim da nikome od nas bar ovoga momenta nije, nije u, u interesu. Upravo u tom smislu i ovaj naš Klub će dati, dat će potrebnu potporu naporima Vlade odnosno Ministarstva Republike Hrvatske, Ministarstva financija da se doista iznađu ona rješenja koja će omogučiti jedan ravnomjerni, ravnomjerni razvoj, izbalansiran razvoj i koji će jednom bogatom kraju vratiti dignitet i gdje će onda biti pošteđeni ovi negativni političkih, političkih kažem kretanja koji zapravo nisu ništa drugo nego zapravo jednostavno prodavanje, prodavanje političke magle i zapravo na neki način skretanje, skretanje pozornosti gdje se zapravo i problemi regionalizma i problemi upravo ovoga policentričnoga razvoja, ranog razvoja koriste u sasvim druge, druge svrhe. U nadi da ova Vlada odnosno ministar ima sluha za ovo o čemu govorimo nadamo se da će upravo taj selektivni pristup onda princip solidarnosti i određena, određene ove intervencije na porezu na dobit upravo utjecati na tome da se doista ta ravnomjerno raspodjeli i ne samo ravnomjerno nego čak i malo više u one prostore koji su to ne svojom krivnjom zaslužili. Hvala vam.
Hvala lijepa. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Gospodine predsjedniče, ministre, kolegice i kolege. S jedne strane bila je posebno nazočna nervoza prilikom utvrđivanja ovako obimnog dnevnog reda od čak 5 zakona a s druge strane meni se čini da je ovo najlakši barem za mene, najlakši paket zakona ovog tjedna a možda i inače ovog zasjedanja jer se radi o čisto po mom, po našem mišljenju o tehničkom pitanju. Naime postojećim Zakonom o porezu na dobit i to člancima od 21. do 24. uređuje se oslobađanje i olakšice na područjima posebne skrbi, brdsko-planinskom, slobodnim zonama i grada Vukovara. Ovdje je tehničko pitanje da se sve odredbe temeljem stava Europske komisije a i navedenog članka 70. čini mi se SSP-a a kao potreba samo alociraju iz ovog Zakona na ova druga četiri zakona. Tako da se u tim zakonima ne mijenja ništa a sve odredbe o oslobađanju i olakšicama koje slijede, koje se zapravo sadržane u postojećem Zakonu o porezu na dobit za one koje obavljaju djelatnost na tim područjima ostaju i dalje. Dakle za nas ovdje nema ništa sporno i zato ovo je obrazloženje za svih 5 zakona i držimo da je ovo najlakše možda obrazloženje i najlakše prihvačanje mogućih stavova ali tako i usvajanja na ovom zasjedanju. Dakle Klub HDZ-a apsolutno nema potrebe dalje pojašnjavati. Podržavamo to i smatramo da nema ništa sporno unutar toga. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, predstavnici Vlade, kolegice i kolege! Osobno podržavam ove tehničke izmjene Zakona. Uistinu nema ničega spornog osim jednoga momenta oko kojega ću se na kraju osvrniti. Posebno bih nekoliko riječi rekao o Zakonu o obnovi i razvoju grada Vukovara koji među ostalim predviđa i produženje rokova važenja oslobađanja plaćanja poreza na dobit što smatram da je dobra stvar koja ujedno možda i pokazuje da i postojeći Zakon o obnovi i razvoju grada Vukovara usvojenog u svibnju 2001. godine do danas nije dao u potpunosti svoje rezultate. O Vukovaru i stanju u Vukovaru slažem se da bi trebalo razgovarati bez strasti i emocija jer od toga ljudi koji žive u Vukovaru uistinu ne mogu živjeti. I sami znamo što je Vukovar dao za Hrvatsku i trebalo bi mu se odužiti na jedini mogući pravi način, a to je osiguravanje njegovim građanima normalnog i dostojanstvenog života. Jer trenutno stanje u Vukovaru nije dobro. To je grad starih, svi će reći grad umirovljenika sa ogromnom nezaposlenošću a ljudi koji rade prvenstveno rade u službama u državnim institucijama a često su to i zaposlenici koji u Vukovar dolaze iz drugih okolnih gradova pa čak i županija. O svemu tome sigurno da je u ovome Hrvatskom saboru potrebna jedna šira rasprava. Ono što i Zakon o obnovi i razvoju grada Vukovara predviđa jednom godišnje da je Vlada dužna dostaviti Hrvatskom saboru takvo jedno izvješće i vjerujem da ćže ono doći na dnevni red gdje ćemo opet apeliram o svemu, o svim problemima koji postoje govoriti mirno, racionalno, razložno. Pa možda svega nekoliko riječi kada već imamo ovu prigodu da prozborimo i o odgovornosti zašto je stanje u Vukovaru takvo, ja ću to možda proširiti. Svi će se složiti barem građani Vukovara i Slavonije, a to je u zadnje vrijeme popularno sa novim pokretima koji se rađaju, da je za sve kriv Zagreb, odnosno središnja vlast. Središnja vlast i zakonodavna posebno izvršna uistinu treba stvoriti pretpostavke za gospodarske aktivnosti i za razvoj i ovoga dijela Hrvatske i sigurno da u tom dijelu i postoji odgovornost ako već ne postoje svi zakonski okviri onda ih Sabor treba donijeti, a na izvršnoj vlasti je da to provodi i da kontrolira. Ali ja bih dodao još jedan segment odgovornosti, a to je lokalna vlast. Često ljudi na lokalnim razinama sprječavaju ulagače i poduzetnike da dođu na to područje da otvore nova radna mjesta i tu postoje ne samo u gradu Vukovaru do danas, a nadam se da će se to promijeniti već u čitavoj Hrvatskoj dva shvaćanja politike i obnašanja vlasti i na toj lokalnoj razini, a to je jedno shvaćanje koje ide za otvaranje novih radnih mjesta, za većom gospodarskom aktivnošću želeći na taj način osigurati građanima bolji život i postoji onaj drugi tip ponašanja koji želi opću pustoš jer u toj općoj pustoši onda i vlast izgleda veća, onda takvi ljudi mogu lakše manipulirati sudbinama ljudi među ostalim i odlučivati čiji će sin ili kćer biti zaposlen u nekoj gradskoj ili državnoj firmi. Neka pitanja koja su se ovih zadnjih mjeseci otvarala u vezi grada Vukovara upravo vezana uz to pitanje odgovornosti na što nikada nismo dobili odgovor, a vjerujem da ćemo u toj jednoj široj raspravi dobiti je recimo pitanje što je sa Fondom za obnovu grada Vukovara koji je predviđen u ovome Zakonu o obnovi i razvoju grada Vukovara, o optužbama da su financijska sredstva zloupotrebljena u određene namjene čiji je onda i čelnik čovjek nakon tih optužbi toga fonda i smijenjen, a nikada nismo dobili potpunu informaciju što se uistinu dogodilo. Vjerujem da će ona uslijediti. Ili recimo pitanje VUPIK-a, velikog poljoprivrednog kombinata, jednog od najuspješnijih poduzeća do 90. znači u bivšoj državi kojeg je bivša Vlada sanirala novcem hrvatskih poreznih obveznika, napravila je bolne reforme i smanjujući i broj zaposlenih da bi uoči ovih lokalnih izbora nekih 60, 70, 80 ljudi preko noći zaposleno u taj isti VUPIK bez ikakvih potreba da bi pojedini lokalni čelnici, ti lokalni šerifi se hvalili kako su u svojim općinama smanjili broj zaposlenih za nekih 60%. To je jednostavno neodgovorno ponašanje ne samo prema tome poduzeću već i prema već zaposlenima u njemu, već općenito prema čitavom tom području. Ili neke stranke koje su pozivale građane da se jave u njihove središnjice jer će im one osigurati posao čini mi se kod novoformiranih mobilnih operatera. I da idem dalje. Državni dužnosnici koji zapošljavaju svoje rođake, prijatelje i sl. Tu je odgovornost ne samo njih već i središnje vlasti i izvršne vlasti koja šuti, koja ne poduzima nužne korake. Ali da prijeđem, o tome bi se još dalo dosta govoriti, ali čekam tu pravu raspravu o stanju u gradu Vukovaru gdje ćemo o svim aspektima moći prozboriti. A nešto konkretno bih rekao o ovome zakonu koji uistinu nije sporan, ali ima nešto što me malo buni jer ne znam što je namjera predlagača bila, da li je to greška ili uistinu postoji nekakva posebna druga namjera. Moguće je da članovi Vlade ovaj zakon koji se sastoji od nekih 70-tak riječi uključujući i veznike nisu ni vidjeli što opet ni ne čudi, kao što jučer nisu vidjeli niti amandmane na rebalans proračuna. Tako u tome članku 1. koji će postati članak 30a. molio bih da pratite pa da mi odmah odgovorite, kaže se: "Da porezni obveznici koji obavljaju djelatnost na području grada Vukovara i zapošljavaju više od pet zaposlenika u radnom odnosu na neodređeno vrijeme pri čemu više od 50 zaposlenika ima prebivalište i boravište na području grada Vukovara" i onda su ubačene tri-četiri nove riječi koje smatram da im nije mjesto ovdje jer je to specijalni Zakon o obnovi i razvoju grada Vukovara pa se kaže: "ili brdsko-planinskom području ili području posebne državne skrbi oslobođeni su" itd. itd. Sad ne znam da li ovi koji su pisali zakon znaju gdje je Vukovar, jer ja sam iz Vukovara pa nikad nisam imao dojam da je to … /Govornik je isključen./ … osim što tamo počinju …
Kolega molim vas zaključite.
… /Govornik isključen./ … a dobro igrajte se, igrajte se. Smatram da ne spada u Zakon o obnovi i razvoju grada Vukovara jer u tom specijalnom zakonu se nigdje ne spominju brdsko-planinska područja niti područja od posebne državne skrbi. Znači te četiri riječi su višak. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Petar Mlinarić.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Uistinu ovo malo zastupnik Pančić što je rekao stvarno to ne stoji i lijepo je živjeti u Zagrebu, a brinut se o Vukovaru. Što se tiče ulagača lokalna vlast ulaže puno napora da stvarno privuče ulagače i to je već jednim dijelom ostvarila. Znači nije točno što je gospodin zastupnik rekao. Ovih dana će biti do kraja godine i gospodarska zona završena. Što se tiče samog fonda, Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo financija redovno daju u fond onoliko koliko je dogovoreno, međutim, iz fonda kuna ni jedna kuna ne fali, to je bila gospodine Pančiću, vaša predizborna kampanja. U VUPIK-u imali ste nadzorni odbor vi ste imali VUPIK imali ste 50 milijuna duga, novi nadzorni odbor za godinu i pol dana je dobit VUPIK 7 milijuna. Prema tome, oni koji su osiguravali posao i tražili brinu se za Vukovarce brinu se da se zaposle, oni su dobili 12 mandata gospodine Pančiću, vi ste dobili samo tri mandata, i to jedan ste dobili od SDSS-a. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivo Lončar ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, meni dragi i simpatični kolega Pančić je rekao nekoliko netočnosti ali ja ću se samo osvrnuti na ono što se tiče VUPIK-a. Pa vi kolega Pančiću kao rođeni Vukovarac trebali biste nešto znati o … iz vašega grada. Nije točno da je on bio najuspješniji do 90. godine, on nikada nije pozitivno poslovao bez obzira što je struktura vlasti bila takva da je uvijek taj sofhoz prodavao svoje proizvode narodnoj miliciji i narodnoj vojsci. Uvijek su od 81. do 90. novac za pšenicu dobivali iz primarne emisije, a dok je bila na vlasti partijsko seljačka koalicija, vama je to poznato tada je samo na sanaciju tog sovhoza ubačeno pet puta više novca nego što je njegov temeljni kapital, evo to je istina, pa možda će ovo dobro doći uz ono što ste vi rekli. Hvala lijepa.
Hvala. Ministar Ivan Šuker izvolite.
Pa gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Kao što je istina da su članovi Vlade jučer vidjeli amandmane, tako je istina da su u Zakonu o porezu na dobit koji je usvojen prošle godine i koji je na snazi od 1. siječnja 2005. godine potpuno iste odredbe kao što je ovdje prepisano pa ću citirati, članak 22. Zakona o porezu na dobit: "porezni obveznici koji obavljaju djelatnost na području grada Vukovara i zapošljavaju više od 5 zaposlenika, u radnom odnosu na neodređeno vrijeme pri čemu više od 50% zaposlenika ima prebivalište i boravište na području grada Vukovara ili brdsko-planinskog područja ili područja od posebne državne skrbi". Dakle, potpuno identičan tekst u Zakonu o porezu na dobit kao što je bio, tako se prenosi ovdje, ništa nije izmijenjeno ali vjerojatno intencija zakonodavca je bila da ako se na području grada Vukovara nađe zaposlenje, neko iz brdsko-planinskih područja, ili iz područja od posebne državne skrbi da se smatra s obzirom da su svi ti zakoni u principu doneseni sa istom intencijom a to je da se tamo razvije gospodarska djelatnost i da se smanji nezaposlenost pa je bio takav prijedlog, ali samo ponavljam, s obzirom da sam u uvodnom izlaganju rekao da ništa u ovim zakonima a nije novo nego samo da se odredbe iz Zakona o porezu na dobit miču i pretvaraju, zapravo unose u leg specialis zakon pa samo sam htio pojasniti da to piše u Zakonu o porezu na dobit.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Nenad Stazić, nema ga gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Drago Prgomet. Izvolite. Odustaje. Poštovani zastupnik Petar Mlinarić.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Što u kratkim crtama reći o Zakonu o Vukovaru, svaki zakon je dobro došao koji potiče gospodarski duh zakon o Vukovaru se primjenjuje u punoj mjeri, a cilj mu je bio i bit će da se grad Vukovar koji kreće od nule, digne iz pepela i privuče samim olakšicama gospodarstvenike koji će pored obnove grada Vukovara stvoriti uvjete za upošljavanje povratnika, mladih kadrova koji su se vratili u svoje domove, u svoj grad Vukovar iz progonstva. Dapače, tu ubrajamo i mlade obitelji koje se nastanjuju u Vukovaru a nastanjuju se upravo zbog toga što dolaze živjeti zbog poticajnih mjera. Smisao Zakona da stimulira ulaganje u Vukovaru ustanovljenim kriterijima je dobar, pod uvjetom da se radi o realnim ulaganjima, investicijama stranih ili domaćih poduzetnika. Međutim, potrebna je dodatna kontrola ili mehanizam ili sa osnova lokalne uprave ili Ministarstva financija porezne uprave. Kako bi se onemogućila zlouporaba zakona. Uočeno je tendencija osnivanja poduzeća koja zadovoljavaju postavljene kriterije zakona a ustavi prenose svoje poslovanje fakturiranje iz ranije postojećih na novo osnovane firme, i time izbjegavaju plaćanje poreza na dobit. Zbog toga je potrebno ustanovljenje mehanizma i instrumenata kontrole kako se ne bi obezvrijedio osnovni cilj Zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivica Pančić, izvolite.
Bio bih sretan da se Zakon o …/Govornik se isključio./… Pa gospodo nekada istina zna boljeti, ali to nije razlog da mi isključujete mikrofon. Znači bio bih sretan da se Zakon o obnovi i razvoju grada Vukovara primjenjuje u punoj mjeri, međutim, na žalost to nije točno on se ne primjenjuje, on se zloupotrebljava a nisam čuo gospodina Mlinarića, zbog čega ste onda svoga člana direktora toga Fonda za obnovu i razvoj smijenili ako je sve to bilo čisto.
Hvala. Poštovana zastupnica MIlanka Opačić, nema je gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Josip Leko. Odustaje, hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ruža Tomašić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Ovo je više kao pitanje gospodinu ministru jer o tome ovisi glasovanje. U obrazloženju konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, ovo što se članci brišu i onda dole kaže brisanje stavka 3. članka 39. predlaže se zbog poštivanja preuzetih obveza iz SSP-a o jednakom postupanju sa domaćim i inozemnim ulagačima i usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske zajednice s obzirom da se novim zakonom koji je stupio na sngu od 1. siječnja 2005. htjelo uvesti jednako postupanje pri oporezivanju isplate dividendi prema osobama, pravnim osobama, domaćim i stranim. I uskladiti sa pravnom stečevinom Europske zajednice odredba stavka 3. članka 39. Mene sada zanima da li to znači da banke koje su u stranom vlasništvu ili Deutsche telekom ili Austrijski mobil fond da li oni uopće državi plaćaju poreze.
Hvala lijepo. I završni osvrt ministar Šuker, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. S obzirom da je uvažena zastupnica postavila pitanje normalno da i Zagrebačka banka i Privredna i sve ostale koje su u vlasništvu stranih banaka plaćaju Hrvatskoj porez na dobit. MI smo izmjenom Zakona o porezu na dobit, ukinuli porez po odbitku, a druga stvar, ono što sam govorio kada je bio predlagan zakon o porezu na dobit, kada se govorilo o tome da će se ukidanjem poreza na dividendu ukinuti obveza plaćanja poreza na dividendu zakonom izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. Već svi ti porezni obveznici nisu plaćali porez na dividendu u Republici Hrvatskoj zato što su to bili obveznici plaćati u svojoj matičnoj zemlji, a neke firme koje nemaju, njihove države nemaju potpisan ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja su osnivale poduzeća u Austriji i na nekim drugim državama koje su imale ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja sa Republikom Hrvatskom upravo da bi izbjegli to. Dakle, ništa se tim zakonom ne mijenja, sve te firme i dalje plaćaju porez na dobit u Republici Hrvatskoj a porez na dividendu je ukinut i ja moram reći da ove godine prihod od poreza na dobit je za prvih šest mjeseci 40% veći nego što je bio lani u istom razdoblju. Dakle, porez na dobit oni plaćaju u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Sada imamo glasovanje, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit. Tu postoji amandman Kluba zastupnika HSP-a. Molim ministre očitujte se o njemu.
Vlada ne prihvaća amandman Kluba zastupnika HSP-a. To je isto razjašnjeno sa gospodinom Tadićem koji govori u ime Kluba HSP-a koji nije vidio da uz ovu izmjenu Zakona o porezu na dobit ide izmjena ova četiri zakona, zapravo odredbe koje ulaze u … [[Govornik se ne razumije.]] zakon tako da je praktički Vlada zbog toga ne može prihvatiti.
Poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Povlačim amandman.
Hvala. Amandman povućen. Dajem na glasovanje Prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 87 glasova za i 1 suzdržanim donesen predloženi Zakon zajedno sa, dobro. Dobro. Idemo na - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 324 Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, poljoprivredu i šumarstvo, lokalnu i regionalnu samoupravu. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Ministar, poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva Petar Čobanković, izvolite dodatno obrazložiti Prijedlog zakona.