Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 16. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koje redovno prate rad našega doma, predstavnici određenih nevladinih organizacija. Srdačno pozdravljam sve poslanike i goste. Odsustvo sa današnje sjednice opravdali su poslanici Mirza Kušljugić i Zijad Jagodić. Prema informaciji službe, sjednici su prisutna 33 poslanika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Kada je riječ o izmjenama dnevnog reda, želim vas upoznati da je tačka 3. preformulirana u skladu s članom 111. stav (6) Poslovnika, a s obzirom da nadležna Ustavnopravna komisija nije dostavila izvještaj o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH, te sada glasi: Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje izvještaja o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama Bosne i Hercegovine. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Izvolite. Za raspravu o dnevnom redu prijavila se gospođa Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, poštovani gosti, Ja želim da predložim izmjenu dnevnog reda koji neće odstupati od ovoga što je predloženo, ali će biti drugačije koncipiran. Mislim da ovako kako je postavljen dnevni red sa 72 tačke, od čega se najveći dio odnosi na revizorske izvještaje, nije dobro postavljen, jer mislim da je koncepcijski trebalo slijediti ono što je Komisija za finansije i budžet uradila. A to znači da predlažem da se izvrše sljedeće izmjene ... i da tačka 5. glasi: Izvještaji revizije, pa pozitivna mišljenja, pa da se nabroje svih 17 institucija koje to imaju; pa da sljedeća tačka bude: 6. Pozitivno mišljenje sa isticanjem predmeta, pa da u okviru toga 6.1., 6.2., tako do 33 institucije koje imaju pozitivno mišljenje sa isticanjem predmeta. Da nakon toga ide tačka 7. koja bi bila: Mišljenje s rezervom. I na kraju: Mišljenje sa rezervom sa isticanjem predmeta. Time bismo omogućili da vodimo raspravu grupno, da ne idemo od tačke do tačke i vodimo raspravu, pa da Vi kažete, evo, nema, niko se ne javlja; ako slijedimo ovaj dnevni red, napravićemo mukovitu sjednicu. 2 Dakle, ja sam tačno predložila kako treba da izgleda taj dnevni red i ako postoji spremnost da se tako usvoji, mogli bismo da napravimo 10 minuta pauzu samo da se taj dnevni red uobliči u formu na obrascu i kako treba. Jer time bismo imali, praktično, devet tačaka, a vodili bismo raspravu o svemu. Još jedna stvar za koju bismo trebali da se odlučimo je da li je uredu da svi izvještaji koji su dobili mišljenje s rezervom i izvještaji sa rezervom uz skretanje pažnje treba da se raspravljaju na jednoj sjednici. Dakle, to je stvar o kojoj principijelno trebamo da damo svoju saglasnost ili ne. Ne vjerujem da bilo ko može da tvrdi da je ozbiljno sve izvještaje s rezervom, koji imaju toliki niz preporuka revizorske kancelarije, da mi olako pređemo preko toga. Evo, to je, recimo, stvar o kojoj bi trebalo da se odredimo. Ja mislim da bi trebalo danas uzeti sva ova pozitivna mišljenja i samo pozitivna i sa isticanjem predmeta, a ovaj drugi dio koji se odnosi na revizorska mišljenja sa rezervom prepoloviti i pola obraditi danas, a pola ostaviti za sljedeću sjednicu, jer time bi bilo omogućeno da se kvalitetnije uključimo u raspravu po velikom broju problema koje su našli revizori Kancelarije za reviziju. Evo, to je moj prijedlog. Dakle, ja imam spreman izmijenjen dnevni red onako kako sam predložila. Ako postoji takav interes, mogli bismo za 10 minuta da to uobličimo u propisanu formu. Hvala.
Zahvaljujem. Naravno, svaki poslanik ima pravo da u skladu s Poslovnikom predloži izmjene dnevnog reda. Mislim da ovo o čemu je govorila gospođa Majkić ima smisla. Ja samo želim da vas upoznam, ako, eventualno, i drugi poslanici nisu upoznati, mi smo, takođe, o ovom pitanju raspravljali na Kolegiju Doma i na Proširenom kolegiju i dogovorili smo se jednoglasno i na oba kolegija da idemo sa ovakvim dnevnim redom, ali da redoslijed razmatranja izvještaja utvrdimo prema mišljenju Komisije za finansije i budžet. I kad danas otvorimo raspravu, ja ću dati jedno malo duže obrazloženje, sortirat ćemo malo te izvještaje kako su dobili mišljenja i pokušat ćemo, u suštini, da uradimo ovo o čemu ste i Vi govorili. Evo, dakle, čisto da imate na umu da smo o tome raspravljali i jučer se jednoglasno dogovorili i na Proširenom kolegiju. Salko Sokolović ima riječ. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne. Evo, ja se dijelom slažem sa prijedlogom gospođe Majkić, evo, čuo sam sad i Vaše obrazloženje, ali mislim da bi bolje bilo da mi postupimo po praksi kako smo imali do sada, znači da analiziramo Zbirno mišljenje o revizorskim izvještajima i onda tu imamo napravljen raspored, podijeljene revizorske izvještaje po karakteru u prvu i drugu grupu, i ako bismo se bavili samo Zbirnim mišljenjem, onda bismo, pretpostavljam, dobili i na vremenu, a mogli bismo i da sve ovo izanaliziramo. A na takav način možda ne bismo, hajde da kažem, ni devalvirali rad Komisije za finansije i budžet. Kao član Komisije, hoću da kažem da smo jedan duži vremenski period radili na analizi ovih izvještaja, imali smo izjašnjavanja, sve smo to na neki način sublimirali kroz ovo Zbirno mišljenje i mislim da bi Parlament danas trebao raspravljati o Zbirnom mišljenju, a onda, pošto ima i 3 ostale materijale, unutar toga može posebnu pažnju posvetiti ovim revizorskim izvještajima koji imaju rezervu i rezervu sa isticanjem predmeta. To je bila praksa, a Vi to, predsjedavajući, znate i u prethodnom sazivu Parlamenta i ona je na kraju dala isti rezultat. Evo, toliko.
Dobro. Prije nego što riječ dobije Amir Fazlić, ja samo želim podsjetiti, dakle, juče, kada smo imali sjednicu Proširenog kolegija bili su predstavnici svih klubova poslanika, mi, u suštini, imamo taj Prošireni kolegij da bismo imali tu konekciju između Kolegija i klubova. Nadam se da, ipak, možemo da u okviru ovog dnevnog reda što prije otklonimo ove nejasnoće i krenemo u njegovu realizaciju. Riječ ima poslanik Amir Fazlić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice, i ja sam jedan od onih koji razmišljaju da ove izvještaje grupišemo onako kako su ocijenjeni od strane revizora, ali, evo, vidimo da je predsjedavajući dao to objašnjenje. Međutim, ono što mene danas interesuje, pored ovih revizorskih izvještaja za 2010., mi slušamo iz medija, kao poslanici, kao najodgovorniji prema građanima, ali bih volio da danas uvrstimo barem pod tačkom 3., 4., ili već prije razmatranja ovih revizorskih izvještaja, jednu usmenu informaciju: dokle se došlo s budžetom za 2011., šta se radi na tom planu, šta možemo očekivati? Sve ovo što mi pratimo iz medija je manje-više tačno ili netačno, možda neko prati ili ne prati, ali želimo zvaničnu informaciju ovdje za govornicom od predsjedavajućeg, od predsjedavajućeg Vijeća ministara BiH, njegovog zamjenika: šta je s budžetom za 2011., projekcije za 2012.? Da li je moguće tu informaciju danas uvrstiti?
Dobro. Ja podsjećam da postoji mogućnost i prilikom poslaničkih, eventualno, pitanja da neki odgovore na određena pitanja, a ako konkretno neko traži novu tačku dnevnog reda, evo, neka je samo dostavi u skladu s članom 65. Poslovnika i Dom će se izjasniti. Riječ ima kolega Drago Kalabić, a neka se pripremi Saša Magazinović.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ma ja samo predlažem da, s obzirom da mi ovdje nemamo suštinskih razlika kad je u pitanju..., predlažem 10 minuta pauze da se Komisija za finansije i budžet dogovori sa Kolegijumom da ne bismo sad otvarali raspravu oko ovoga jer mislim da je to blizu rješenja i da tehnički..., kako god se usaglase, da to bude prijedlog. Mi ćemo to prihvatiti, znači kako tehnički odgovara najbolje, jer mislim ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 4 Pa, evo, neka na toj pauzi i oko toga ćemo se dogovoriti ako će ići to kao tačka da vidimo i da bude.
Riječ ima poslanik Magazinović, odustaje. Riječ ima poslanik Emir Kabil. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče, poštovane kolege, ako pogledate ovaj dnevni red, praktički, on je tako i poredan kao što je gospođa Majkić rekla, samo ga možemo klasificirati u četiri grupe. On je defakto, to što ste Vi maločas rekli, u četiri grupe s pozitivnim mišljenjem, s isticanjem predmeta. E i to je već planirano, ja ne znam zašto je potrebno, to možemo samo formalno i Prošireni kolegij je to isto potvrdio, ja ne vidim razloga zašto bismo sad ponovo... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] I u Zbirnom mišljenju, pa, hvala Bogu, prema tome, ja ne znam zašto bismo to... Hvala.
Zahvaljujem. Dakle, ovaj dio koji se odnosi na ove izvještaje dogovorili smo da, evo, ipak, nadam se da smo svi saglasni da idemo po sistemu kako smo to već utvrdili na Kolegiju Doma i Proširenom kolegiju, a da na početku tih rasprava damo obrazloženje, ovo o čemu je govorila i gospođa Majkić. Pauza 10 minuta. Onda 10 minuta i možemo li odmah zakazati sjednicu Proširenog kolegija? Poslanik Fazlić da dođe na Kolegij, gospođa Majkić i kolega Kabil, kao predsjedavajući Komisije. Evo, hajde da to začas. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici, nastavljamo sa radom 16. sjednice. Podsjećam da smo zaključili raspravu o dnevnom redu. Imali smo konkretna dva prijedloga za određenim promjenama i dopunama dnevnog reda današnje sjednice. U vezi s tim, napravljena je pauza i održali smo sjednicu Proširenog kolegija ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 5
nije uključen mikrofon
Dakle, ako Šefik dozvoli, mi bismo nastavili dalje. Zahvaljujem. Dakle, prvo smo razmotrili ovo pitanje kolege Amira Fazlića. Prošireni kolegij je konstatirao da ovaj prijedlog ima, zaista, puni smisao. Međutim, svi smo saglasni da sve tačke dnevnog reda mogu biti u dnevnom redu samo u skladu sa Poslovnikom i u skladu s članom 65. koji traži odgovarajuće materijale u pisanoj formi. Stoga smo jednoglasno zaključili da ovo pitanje kolega Fazlić aktuelizira kroz drugu tačku dnevnog reda današnje sjednice. Kada je riječ o prijedlogu gospođe Dušanke Majkić, i ovaj prijedlog smo ocijenili korisnim. Dogovorili smo se da idemo po dnevnom redu, kako je predložen i od strane Kolegija Doma i Proširenog kolegija, ali da, kod izjašnjavanja na kraju sjednice, ove tačke struktuiramo u četiri grupe, da sad ja ponovo ne čitam koje su to četiri grupe. Kad dođemo do te tačke dnevnog reda ili kad dođemo do tih tačaka dnevnog reda, reći ću o kojima je riječ. Tako da smo dogovorili za ove dvije intervencije i sada ću ja pročitati dnevni red današnje sjednice. 1. Usvajanje Zapisnika 15. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje izvještaja o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama Bosne i Hercegovine; 4. Izvještaj o radu Privremene zajedničke komisije oba doma za provođenje presude Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu u predmetu Sejdić i Finci protiv Bosne i Hercegovine (materijal broj 01,02-50-14-105211 od 6.12.2011.); 5. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za antidopinšku kontrolu BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-68211 od 4.7.2011. godine; 6. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za javne nabavke BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-68411 od 4.7.2011. godine; 7. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za nadzor nad tržištem BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-75011 od 12.7.2011. godine; 8. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za osiguranje BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-68611 od 4.7.2011. godine; 6 9. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za statistiku BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-68911 od 4.7.2011. godine; 10. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Arhiva BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-69111 od 4.7.2011. godine; 11. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Centra za informiranje i priznavanje dokumenata iz oblasti visokog obrazovanja BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-69311 od 4.7.2011. godine; 12. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Direkcije za ekonomsko planiranje BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-75611 od 12.7.2011. godine; 13. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Institucije ombudsmena za zaštitu potrošača BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1- 70911 od 4.7.2011. godine; 14. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Instituta za akreditiranje BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-76011 od 12.7.2011. godine; 15. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Instituta za intelektualno vlasništvo BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-71011 od 4.7.2011. godine; 16. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Instituta za standardizaciju BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-76211 od 12.7.2011. godine; 17. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Konkurencijskog vijeća BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-76411 od 12.7.2011. godine; 18. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Odbora državne službe za žalbe BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-72911 od 4.7.2011. godine; 19. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ureda koordinatora za reformu javne uprave BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-78911 od 13.7.2011. godine; 20. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ureda za razmatranje žalbi za 2010. godinu, broj 01-16-1-78011 od 12.7.2011. godine; 21. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-73711 od 4.7.2011. godine; 22. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Suda BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77811 od 12.7.2011. godine; 23. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva civilnih poslova BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-71411 od 4.7.2011. godine; 24. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Predsjedništva BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77711 od 12.7.2011. godine; 25. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Instituta za nestala lica BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-76111 od 12.7.2011. godine; 26. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Generalnog sekretarijata Vijeća ministara BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1- 70811 od 4.7.2011. godine; 27. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ureda za veterinarstvo BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-73411 od 4.7.2011. godine; 7 28. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva pravde BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77111 od 12.7.2011. godine; 29. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Parlamentarne skupštine BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77511 od 12.7.2011. godine; 30. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva sigurnosti BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77311 od 12.7.2011. godine; 31. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa u BiH za 2010. godinu, broj 01- 16-1-71311 od 4.7.2011. godine; 32. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Granične policije BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-75811 od 12.7.2011. godine; 33. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Komisije za koncesije BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-76311 od 12.7.2011. godine; 34. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za državnu službu BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-74811 od 12.7.2011. godine; 35. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za policijsku podršku BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-68711 od 4.7.2011. godine; 36. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Službe za poslove sa strancima BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-73111 od 4.7.2011. godine; 37. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za zaštitu ličnih podataka u BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-69011 od 4.7.2011. godine; 38. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za identifikacione dokumente, evidenciju i razmjenu podataka BiH (IDDEEA) za 2010. godinu, broj 01-16-1-78811 od 13.7.2011. godine; 39. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za poštanski saobraćaj BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-68811 od 4.7.2011. godine; 40. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1- 71211 od 4.7.2011. godine; 41. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Tužilaštva BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-73311 od 4.7.2011. godine; 42. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva finansija i trezora BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-76611 od 12.7.2011. godine; 43. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Centralne izborne komisije BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-69511 od 4.7.2011. godine; 44. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Državne regulativne agencije za radijacijsku i nuklearnu sigurnost BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-78711 od 13.7.2011. godine; 8 45. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ustavnog suda BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-73611 od 4.7.2011. godine; 46. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za forenzička ispitivanja i vještačenja BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1- 68311 od 4.7.2011. godine; 47. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za rad i zapošljavanje BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-75211 od 12.7.2011. godine; 48. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za unapređenje stranih investicija BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1- 75711 od 12.7.2011. godine; 49. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-75411 od 12.7.2011. godine; 50. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Direkcije za evropske integracije BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-75511 od 12.7.2011. godine; 51. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77411 od 12.7.2011. godine; 52. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Memorijalnog centra Srebrenica za 2010. godinu, broj 01-16-1-76511 od 12.7.2011. godine; 53. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Pravobranilaštva BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77611 od 12.7.2011. godine; 54. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Regulatorne agencije za komunikacije BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-73011 od 4.7.2011. godine; 55. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za sigurnost hrane BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-75311 od 12.7.2011. godine; 56. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Fonda za povratak BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-70711 od 4.7.2011. godine; 57. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ureda za zakonodavstvo Vijeća ministara BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-73511 od 4.7.2011. godine; 58. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za školovanje i stručno osposobljavanje kadrova BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-74911 od 12.7.2011. godine; 59. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva odbrane BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77211 od 12.7.2011. godine; 60. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva vanjskih poslova BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-72711 od 4.7.2011. godine; 61. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Uprave BiH za zaštitu zdravlja bilja za 2010. godinu, broj 01-16-1-79011 od 13.7.2011. godine; 9 62. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-72811 od 4.7.2011. godine; 63. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Direkcije za civilno zrakoplovstvo BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-69611 od 4.7.2011. godine; 64. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Centra za uklanjanje mina (BHMAC) za 2010. godinu, broj 01-16-1-69411 od 4.7.2011. godine; 65. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Instituta za mjeriteljstvo BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-71111 od 4.7.2011. godine; 66. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Uprave za indirektno oporezivanje BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-77911 od 12.7.2011. godine; 67. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Državne agencije za istrage i zaštitu BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-69711 od 4.7.2011. godine; 68. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za predškolsko, osnovno i srednje obrazovanje BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-75111 od 12.7.2011. godine; 69. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Ministarstva komunikacija i prometa BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-72611 od 4.7.2011. godine; 70. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Službe za zajedničke poslove institucija BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-73211 od 4.7.2011. godine; 71. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji finansijskog poslovanja Agencije za lijekove i medicinska sredstva BiH za 2010. godinu, broj 01-16-1-68511 od 4.7.2011. godine; 72. Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure za izbor četiri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta (prijedlog Zajedničkog kolegija oba doma, broj 01,02-50-12-18-6,111 od 8.12.2011.) Prelazimo na prvu tačku. Je li ovo greška, replika ili...? (?) nije uključen mikrofon
Gospodine predsjedavajući, ja sam ovdje u diskusiji o dnevnom redu imao svoj prijedlog, uopšte ga niste uzeli u razmatranje, ignorisali ste moj prijedlog i niste me pozvali na Kolegij kao i druge kolege. To je jedna stvar. I tu sam bio precizan, da tačke od 5. do 71. zamijenimo razmatranjem Zbirnog mišljenja o reviziji koju je uradila Komisija za finansije i budžet. Druga stvar, sa ovim prijedlogom dnevnog reda ignorisan je ili nepotrebnim učinjen napor Komisije za finansije i budžet da razmatra ove izvještaje. Da ste barem u dnevnom redu predložili Mišljenje Komisije o revizorskom izvještaju, ja bih shvatio da ste uvažili rad Komisije za finansije i budžet. Sad mene interesuje zbog čega sam ja četiri puta dolazio ovdje u Parlament, razmatrao ove revizorske izvještaje, trošio pare Parlamenta, a sad uopšte Mišljenje Komisije za finansije i budžet ni u kom slučaju nije uvaženo. Znači, Vi ste pročitali dnevni red, kao da mi danas prvi put imamo u rukama revizorske izvještaje institucija i sad ćemo da razmatramo. Nigdje o aktivnosti Komisije za finansije i budžet. Znači, o dvije stvari govorim, o jednoj da niste uvažili moju tačku dnevnog reda da se izjasnimo o njoj i drugoj da uopšte nije uvažen rad Komisije za finansije i budžet. Molio bih odgovor na to.
Zahvaljujem. Predlažem da u prvoj pauzi predsjednik Kluba SDP-a, Vi i ja sjednemo i da malo porazgovaramo na ovu temu. Da su u pitanju poslanici Stranke za BiH, razumljivo bi mi bilo, nemaju ljude u Kolegiju, ali kolega Sarajlić... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] A šta sam ja rekao, izvinjavam se, mislim na Asima Sarajlića, predsjednika Kluba SDA, tako da ćemo i to razriješiti. A sada prelazimo na prvu tačku dnevnog reda: 11 Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 15. sjednice
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. 12 Nažalost, kao i Vi koji ste slična pitanja postavili na jednoj od naših redovnih sjednica, nisam zadovoljan odgovorom, ali nije problem u mom nezadovoljstvu, nego je problem u cinizmu na koji je sastavljen taj odgovor. Poštovane moje kolegice i cijenjene kolege, i ovim se još uvijek ponovo negira država BiH ... i sve što ima veze sa našom domovinom i državom BiH skida se sa dnevnog reda, da se tako izrazim. Vrlo ružan i vrlo ciničan odgovor. Ne volim cinizam, volim otvorene ljude. Sedam institucija od značaja za državu BiH, kojim bi se svaka zemlja i svaka država izuzetno ponosili, danas se ponovo srozavaju na ovaj način. Ne žele za njih da znaju. Čak nas porede sa nekim udruženjem građana, kao preporučuju nam da mi, znači oni koji predstavljaju tih sedam institucija, dostavljamo zahtjeve za pomaganje u radu. Molim vas, zahtjeve za pomaganje u radu sedam najzačajnih institucija za državu BiH! Toliki cinizam još odavno nisam vidio, i to napisan na papiru. Meni je žao, možda izgledam kao Don Kihot, ali, vjerujte, ja ću se i dalje boriti koliko budem mogao, znao i umio, ako ništa drugo, za instituciju koja je za mene i za sve ljude kao što sam ja od izuzetnog životnog značaja, a jedna od njih je Biblioteka za slijepa i slabovidna lica. Budite sigurni da ću u toj borbi istrajati, pa makar i ovo Vijeće ministara ostalo još iduću godinu. Ono će morati dati pravi odgovor kad-tad. Hvala vam lijepo.
nije uključen mikrofon
Poštovane kolegice i kolege, ja sam postavio pitanje na 14. sjednici, točno prije mjesec dana. Ticalo se diskriminacije, odnosno kršenja radničkih i socijalnih prava radnika i radnica srpske i hrvatske nacionalnosti u namjenskoj industriji „Igman“ Konjic i dobio sam odgovor od Ministarstva obrane BiH, s kojim uopće nisam zadovoljan. Zapravo, ovaj odgovor ja ne tretiram kao bilo kakav odgovor na zastupničko pitanje, jer on kaže da Ministarstvo obrane nije nadležno za ovu stvar. Ne može biti prvo nenadležno Ministarstvo obrane koje u svom sastavu ima Sektor za vojne resurse, a namjenska industrija jeste sigurno vojni resurs. S druge strane, ono zastupnika upućuje na federalne vlasti, a u mom pitanju je i bilo adresirano i na Ministarstvo obrane i na vlasti u Federaciji BiH. Prema tome, ako je netko u ime ovoga parlamenta zadužen da traži odgovore od federalnih vlasti, onda to jeste Ministarstvo obrane BiH koje je prva adresa kojoj se ovaj Zastupnički dom obraća. Prema tome, nisam zadovoljan odgovorom. Ovo pitanje samo ponavljam sa današnjim datumom i ja molim službu da ga preuzme i da ga ponovo na iste adrese kojima je upućeno prije mjesec dana dostavi. I insistirat ću na odgovarajućem odgovoru dok god on ne stigne. Hvala lijepo.
Nema više komentara na dobivene odgovore. ... Kada nema na displeju, ja moram reći da nema. Evo ima, riječ ima Šemsudin Mehmedović. Izvolite. 13
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, cijenjeni gosti, ja sam na 13. sjednici postavio pitanje: 'Koliko je u institucijama BiH penzionisano, odnosno, umirovljeno zaposlenika u zadnjem mandatu ovog Vijeća ministara BiH i koliko je, iz tog reda zaposlenika koji su umirovljeni, angažirano na savjetničke pozicije u institucijama BiH?' Ja sam dobio odgovor samo od Obavještajno-sigurnosne agencije. Znači, od nekih 80-ak agencija, ja sam dobio samo jedan jedini odgovor i, naravno, koji je pozitivan. Stoga ja ne smatram da sam uopće dobio odgovor na ovo postavljeno pitanje i aktueliziram ga ponovo i molim Kolegij da uputi dopis Vijeću ministara da... Ja sam očekivao da Vijeće ministara objedini taj odgovor i da dobijem kompletan odgovor, ali ovo ne smatram dobivenim odgovorom. Drugo pitanje sam postavio na 8. sjednici, pardon, na 9. sjednici vezano za nepriznavanje carinskih pečata administrativnog uređenja Kosova i uvođenje carine 10%. I, evo, kao što vidim iz odgovora da je to pitanje riješeno na opće zadovoljstvo bh. privrede. Hvala lijepo.
Riječ ima Mato Franjičević.
Ja sam dobio dva odgovora na dva pitanja. Zadovoljan sam odgovorom koji sam dobio od Agencije za osiguranje RS-a. Nisam, međutim, zadovoljan odgovorom koji sam dobio od Kolegija Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH jer mi vi niste odgovorili na pitanje. Vi ste odgovarali na nešto što ja nisam pitao. Ja nisam problematizirao da se traži, u ovom slučaju od Pravobraniteljstva BiH, da materijale dostavi i na sva tri službena jezika u BiH, a ne samo na hrvatskom, kao što je učinjeno, nego sam pitao je li ovaj zahtjev Zatupničkog doma, kojeg predstavljate vi kao Kolegij, je li principijelan, odnosno, je li se u svim sličnim slučajevima postupalo, inače... Dobro, neću ponavljati pitanje, jer iz odgovora je jasno da nije. Hvala.
Riječ ima Šefik Džaferović, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja sam dobio pojašnjenje od Kolegija, odnosno od stručnih službi Parlamentarne skupštine BiH vezano za pitanje koje sam postavio, a samo da podsjetim, pitanje se odnosilo na prebacivanje negdje oko 7 miliona dolara sredstava koja se nalaze na računu koje je BiH dobila prodajom zemljišta za američku Vladu, za Ambasadu. Ta sredstva treba da budu prebačena Univerzitetu u Sarajevu, ali novac uporno od tada, dakle već je pet-šest godina kako se to desilo, stoji na računu Vijeća ministara i Vijeće ministara je dostavilo jedan odgovor na moje pitanje, zašto to ne radi, tako što je u tom odgovoru navedeno da je, eto, obaviješten Parlament o tome i zatraženo od Parlamenta da se daju upute. A onda su domovi 14 Parlamentarne skupštine zatražili od Vijeća ministara da sačini prijedlog. Vijeće ministara to nikada nije uradilo. To je jedno važno pitanje koje je povezano sa državnom imovinom u BiH i ja mislim da nema nikakvog razloga da Vijeće ministara ne postupi po stavovima domova Parlamentarne skupštine i mislim da mu ne trebaju čak ni stavovi Parlamentarne skupštine. Taj novac treba uplatiti na račun Univerziteta u Sarajevu. Toliko, hvala vam.
Riječ ima Boško Tomić, izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ja sam dobio, istina, dva odgovora na dva poslovnička pitanja. Vi ste pročitali samo jedno, pa ću dati komentar na ovaj kada sam pitao da li je vršena kontrola radioaktivnosti u jedinicama gdje borave pripadnici Ministarstva odbrane? Dobio sam odgovor, s njim nisam zadovoljan. U odgovoru se kaže da je, na osnovu nama dostupnih podataka iz bivših..., u bivšim entitetskim vojskama vršena parcijalna kontrola navedenih lokacija i nije otkriveno povećanje stanja radioaktivnosti. Mislim da to nisu velika sredstva neophodna za takvu jednu vrstu kontrole i čudi me da ih bar i ovo pitanje nije iniciralo da ponovo snime te lokacije i vide da ne bi došlo do ugrožavanja života vojnika koji tamo borave. Hvala.
Riječ ima i Petar Kunić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Ja sam dobio odgovore na dva pitanja. Međutim, nisam primio drugi odgovor koji sam postavio Kolegiju Doma. Nemam ga. Ne znam, pokušao sam da ga nađem, nisam bio u mogućnosti ... nije došlo do mene. Prvo pitanje odnosi se na odlazak u penziju ljudi koji rade u institucijama BiH, odnosno u Obavještajno-sigurnosnoj agenciji BiH. Naime, ja sam postavio pitanje: zašto ti ljudi odlaze u penziju, a da nisu navršili efektivni radni staž? Dakle, institucije ne vode evidenciju o efektivnom stažu osiguranja, nego vode evidenciju o radnom stažu. I čim je osiguranik ispunio uslove za penziju u stažu, dakle u radnom stažu, šalju ga u penziju. Tako da neki ljudi, ne neki nego mnogi, barem prema mojim informacijama, ne primaju tu penziju, moraju čekati dvije-tri godine jer nemaju efektivan staž osiguranja. Dakle, ja sugerišem, nama se svašta dešava u radu institucija, pa sugerišem da se uspostavi mehanizam koji će kontrolisati da li neko ko treba ići u mirovinu/penziju ispunjava efektivno staž 15 osiguranja prema zakonskim propisima, a ne da se šalju bez kontrolisanja staža osiguranja. Dakle, ja sam dobio odgovor prema zakonu kako, ali se taj zakon ne primjenjuje u praksi. Prema tome, u tom činu nisam zadovoljan sa odgovorom. I to je jedno vrlo ozbiljno pitanje. Dakle, ozbiljno pitanje, radi se o ugrožavanju ljudskih prava, i to temeljnih ljudskih prava da mnogi ljudi moraju čekati dvije-tri godine jer im nisu redovno institucije uplaćivale radni staž, staž osiguranja. Dakle, ne znam da li me shvaćate? I u tom smislu bih molio da nadležne institucije, posebno Savjet ministara provjeri ova moja saznanja i da u vezi s tim utvrdi neki mehanizam zaštite tih ljudi. Dakle, ko je taj ko je dužan voditi računa o tome? Da li je to osiguranik koji mora da pribavi dokumentaciju, ili je to nadležna institucija koja raspolaže sa modernim sredstvima komunikacije? Može to vrlo lako da provjeri. Ili, ako ne vodi te evidencije, zašto ne vodi? Zašto sjede tamo? To je vrlo lako voditi, doći do saznanja, ako je čovjek radio u više firmi, da se dođe da li je staž osiguranja uplaćivan, da li je doprinos uplaćen. Evo, to je suština mog pitanja. Ne znam jeste li sada shvatili, odnosno ovi iz Savjeta ministara, treba im više puta upućivati pitanje, pa možda shvate jednom. Hvala.
Konstatiram da nema više prijavljenih za komentare na dobivene odgovore. Prelazimo na a) Nova poslanička pitanja Prvi se za riječ javio poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi predstavnici Savjeta ministara BiH, gosti iz nevladinih organizacija, kolege i kolegice, postavljam dva poslanička pitanja. Prvo je da mi Agencija za državnu službu dostavi informacije: 'Koliko je radnika primljeno 2010. godine, a evo vidim primaju se i danas, 2011. godine? Za 2010. godinu ima objašnjenje da je to bio „eldorado“ jer je bila izborna godina, pa je svako dovodio nekoga, ko je odlazio sa funkcije, i odvodio svoje, one koje je ranije dovodio, a ovi koji još nisu došli su unaprijed dovodili. Tako da mi treba taj spisak da vidim koliko je ukupno zaposleno radnika po raznim osnovama, a da uopšte nema sredstava predviđenih u budžetu za njihovo zapošljavanje.' Dalje, postavljam drugo poslaničko pitanje ili ga obnavljam, ne znam po koji put, a postavio sam ga 2009. godine. I evo dobrog šlagvorta: 'Šta ova država radi ili njene institucije? Na graničnom prelazu Užljebić već petu godinu je uskladišteno oko 50 rabljenih putničkih motornih vozila i jedno teretno motorno vozilo šleper. U godini oduzimanja sva vozila su imala vrijednost oko 450 hiljada maraka, da bi poslije nekoliko godina stajanja, naravno na otvorenom i upropaštavanja, njihova vrijednost deset puta bila umanjena i sada iznosi 45 hiljada maraka. I ovaj ko je sačinio izvještaj zaslužuje moju veliku pažnju, 16 zahvalnost, a on je vođa tamo tog graničnog prelaza i pročitaću ime jer je čovjek odlično uradio, Ermin Čavkić, diplomirani inžinjer. Fino kaže da pojedine organizacione jedinice plaćaju i nadoknadu korištenja skladištenja ovih oduzetih vozila, a ozbiljnom istragom na nivou BiH država je do sada izgubila milione maraka. Pa ću da podsjetim da je bila informacija da će sva ta vozila ići u reciklažu. Pa sam dobio izvještaj te 2009. godine da je negdje oko blizu 2 hiljade vozila po raznim terenskim dijelovima BiH uskladišteno i nikada, još nikad nisam dobio informaciju koju sam ja tražio: kada će ona ići na licitaciju i hoće li budžet BiH imati ikakvu korist od toga? Zato ponavljam isto poslaničko pitanje i tražim šta će neko uraditi u ovoj zemlji da i ono što je već sudskim presudama dokazano da se radilo o kriminalu, pa hoće li ikada biti raspisan tender? Hoće li se to prodati? Ako ne može, može li se pokloniti humanitarnim organizacijama, bolnicama, ne znam, bilo kojim ustanovama, ali da ova više imovina ne propada.' Hvala lijepo.
Riječ ima Božo Ljubić, zamjenik predsjedavajućeg. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici, ja postavljam dva pitanja. Radi stenograma, želim reći da je prvo pitanje ono koje sam maloprije komentirao i ono je u pisanoj formi priloženo i neću ponavljati obrazloženje. Drugo pitanje se upućuje Vijeću ministara BiH, a ono glasi: 'Što je urađeno po zaključcima Vijeća ministara na pripremi izgradnje graničnog prijelaza Bijača?' Naime, Vijeće ministara BiH je na 159. sjednici, održanoj 7.9.2011. godine, usvojilo Informaciju o pripremama i izgradnji graničnog prijelaza Bijača na južnoj dionici autoceste na Koridoru 5c i predložilo Vladi Federacije BiH da prihvati predmetnu Informaciju i zaključke kao i da zaduže nadležne institucije za poduzimanje potrebitih aktivnosti. Prema mojim informacijama, Vlada Federacije BiH nije još ništa poduzela niti se očitovala o tome. Štoviše, na zakazanoj sjednici Projektnog odbora za nadzor nad izgradnjom autoceste na Koridoru 5c, nisu se pojavili, odnosno otkazali su tri federalna ministarstva koji su članovi Projektnog odbora, a na sjednici, između ostalih pitanja, bila je i problematika izgradnje graničnog prijelaza Bijača. Nadalje, sporazumom između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Hrvatske, koji je potpisan 3.11.2011. godine, određene su osnove suradnje i koordiniranje na izgradnji južnih graničnih dionica, i to dionica čvor Ploče – granica BiH, Bijača. Zabrinjava činjenica da federalne vlasti ne izvršavaju svoje obveze, posebno kada se ima u vidu činjenica da su samo dva granična prijelaza između BiH i Republike Hrvatske, po odlukama Republike Hrvatske i Komisije EU, određena za promet robama. To su Bijača na jugu i Gradiška na sjeveru BiH. Dakle, znajući da je jedan od ta dva prijelaza Bijača, a da se ništa ne poduzima u izgradnji tog graničnog prijelaza, ja se 17 pitam tko će odgovarati za godinu i po dana kada Hrvatska uđe u EU što ćemo imati možda samo jedan prijelaz preko kojega će se morati odvijati promet roba sa zemljom članicom EU? Hvala lijepo.
Ja moram samo jednu intervenciju napraviti. Naravno, ne odnosi se apsolutno na prethodnog kolegu koji je postavio pitanje, ali želim skrenuti pažnju svim poslanicima da sva poslanička pitanja postavljate u skladu sa članom 152. Dakle, pitanja se podnose predsjedavajućem u pisanoj formi i podnesak sadrži izjavu da li poslanik traži usmeni odgovor u Domu ili pisani odgovor. Na sugestiju iz stručnih službi, neki postave samo pitanje, ali uopšte ne dostavljaju ta pitanja u pisanoj formi, kako je to Poslovnik propisao, pa vas molim samo da obratite pažnju na to. Riječ ima Dušanka Majkić.
Hvala lijepa, poštovani predsjedavajući. Poštovane koleginice i kolege, dakle nemam novo pitanje, ali sam veoma razočarana što na moja pitanja ministar odbrane nema namjeru da odgovori. Dakle, s obzirom da Ministarstvo odbrane već duže vrijeme ne odgovara na moja poslanička pitanja, koristim priliku da podsjetim ministra odbrane da sam do sada uputila 17 pitanja u vezi sa stanjem u ovom ministarstvu: 1. Poslanička pitanja postavljena na 8. sjednici Predstavničkog doma, od 25.8. (četiri pitanja); 2. Poslanička pitanja postavljena na 12. sjednici Predstavničkog doma, od 27.10. (šest pitanja); 3. Poslanička pitanja postavljena na 14. sjednici Predstavničkog doma, od 24.11. (sedam pitanja). Dakle, tražim da mi se odgovori na ova pitanja. Hvala.
Riječ ima Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja imam dva pitanja i jednu poslaničku inicijativu. Dakle, ... oba pitanja su Vijeću ministara, i prvo pitanje glasi: 'U kojoj se fazi nalaze aktivnosti oko zaključivanja Ugovora o državnoj granici između BiH i susjednih zemalja? Koji su problemi i da li se rješavaju?' 18 Ovo je pitanje koje ja s vremena na vrijeme ponavljam, samo da vidim šta se radi na rješavanju ovih pitanja. Čini li BiH išta? Prema informacijama koje možemo čuti iz medija, slabo da se nešto na tom planu radi. Drugo pitanje je: 'Kada će započeti proces akreditacije Univerziteta u BiH, u skladu sa Zakonom o visokom obrazovanju, koji su problemi i da li se ti problemi rješavaju?' Vi znate da smo mi produžili jedanput taj rok, mijenjali zakon. Akreditacije nema, a koleginica Uzunović-Zaimović je s pravom postavljala pitanja i problematizirala probleme u visokom obrazovanju i ovo je samo podrška tome. Ja tražim da se dostavi taj odgovor nešto konkretnije. Poslanička inicijativa se odnosi na osnovno i srednje obrazovanje.
Izvinjavam se, samo tražite pisani odgovor na ova pitanja.
Da, da, pisane odgovore sve.
Dobro.
Poslanička inicijativa se tiče Zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u BiH koji je usvojen u Parlamentarnoj skupštini ovdje 2003. godine. Posebno se zanimam za zajednička nastavna jezgra i tražim da Vijeće ministara BiH pripremi i u parlamentarnu proceduru uputi informaciju o implementaciji Okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u BiH. A ovo se, kažem, posebno odnosi na zajednička nastavna jezgra. Prama informacijama koje ja imam, ovo se uopće ne implementira. Da vidimo gdje su problemi od 2003. godine pa do danas. Ovde tražim informaciju, a u odnosu na visoko obrazovanje samo poslaničko pitanje, jer sam prije izvjesnog vremena imao zahtjev da se dostavi informacija. Ona je raspravljana ovdje u Parlamentarnoj skupštini BiH. Zato je u odnosu na ovo prvo samo pitanje, a u odnosu na osnovno i srednje obrazovnje inicijativa. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima Boško Tomić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. 19 Dame i gospodo, ja imam poslaničko pitanje upućeno prema Ministarstvu odbrane. Naime, u posljednje vrijeme, i kroz informacije koje vidimo preko medija, veoma često dolazi do otuđenja vojne imovine, eksploziva, opreme, naoružanja itd. Mene interesuje, moje poslaničko pitanje: 'Šta je Ministarstvo poduzelo na pronalaženju lica koja su otuđila eksploziv i naoružanje iz skladišta i da li je pokrenut postupak protiv odgovornih i zaduženih za čuvanje vojne opreme, kao i protiv njihovih pretpostavljenih?' Odgovor može i usmeno, ako ima predstavnika Ministarstva, a pošto, uz izvinjenje .... pojedinim ministrima koji redovno prisustvuju, jedan broj i ne prisustvuje, tako da smo onda prisiljeni da tražimo odgovor u pismenoj formi. Hvala.
Riječ ima Beriz Belkić. Izvolite.
Ja imam samo jedno pitanje, a ono je za Vladu RS-a i Vladu Distrikta Brčko, a glasi: 'Na osnovu čega i kojom vrstom akta, da li zaključkom i odlukom, je vršeno razgraničenje, administrativno razgraničenje između RS-a i Distrikta Brčko?'
Riječ ima Lazar Prodanović.
Gospodine predsjedavajući, moje pitanje upućeno je Savjetu ministara, odnosno Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije u BiH: 'Nedavno su mediji obavijestili da su određene međunarodne organizacije, a imajući u vidu i Izvještaj Evropske komisije o napretku BiH, izvijestile da je BiH najkorumpiranija zemlja u Evropi, da u smislu Izvještaja koji je obuhvatio zemlje kada je u pitanju Evropska komisija ima najnegativnije mišljenje sa izrazito zabrinjavajućim stanjem korupcije koja je prisutna, dakle u javnom i privatnom sektoru, te me zanima koje mjere će primijeniti, u skladu sa Strategijom borbe protiv korupcije, novonastala Agencija za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije BiH? Da li će se ova ocjena ubuduće popraviti?' Zahtijevam pismeni odgovor. Hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima Šemsudin Mehmedović. 20
Gospodo predsjedavajući, ja imam dva kratka pitanja. Prvo je Upravi za indirektno oporezivanje, direktoru: 'Koliko je u Upravi za indirektno oporezivanje zaposleno novih zaposlenika, po kojem zakonu, oglasu ili čijoj odluci za vrijeme trajanja mandata vršioca dužnosti direktora?' Da se odgovor dostavi pregledno, sa svim podacima uposlenika. Drugo pitanje Vijeću ministara: 'Kada će u parlamentarnu proceduru biti upućen Zakon o padobranstvu? Razlozi: ova oblast nije uređena, postoji veoma veliko interesovanja udruženja građana u BiH.
Riječ ima Nermin Purić.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, budući da ste više puta isticali kako postoji određeni stav da ne postavljamo pitanje sami sebi, ja ću se, ipak, usuditi da postavim pitanje Kolegiju Zastupničkog doma, ali ću ga postaviti pismenim putem, a osim tog zastupničkog pitanja imam i jednu inicijativu. 'U skladu sa odredbama Poslovnika Zastupničkog doma, pokrećem inicijativu da Zastupnički dom, najkasnije u roku od 60 dana, obavi raspravu o radu Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije na nivou države, sa posebnim osvrtom na kadrovske i materijalne pretpostavke za rad Agencije. I s tim u vezi, predlažem da se zaduži Agencija da u roku od 30 dana izradi i uputi Zastupničkom domu cjelovitu informaciju o stanju i problemima u funkcioniranju Agencije, sa prijedlozima za poboljšanje stanja u ovoj oblasti.' Naime, svakodnevno možemo u javnosti svjedočiti o problemima koji se vežu za korupciju, a do sada Parlament, čini mi se, nije ozbiljno raspravljao ovaj problem. Agencija o kojoj je riječ, na neki način, tavori i osnovana je, čini se, samo da bi bila osnovana. I to nije jedina agencija na nivou BiH koja je osnovana zato što je to bila obaveza prema ovom ili onom i nismo se do sada ozbiljno bavili radom tih agencija, nego smo svaki zahtjev za preispitivanje njihove funkcionalnosti u ovom domu dočekivali na nož i ratoborno, iako za to nemamo opravdanje. Dakle, mi smo dužni da pratimo rad tih agencija, dužni smo da im damo podršku u radu ili, ako ocijenimo da te agencije nisu potrebne, onda smo dužni da ih, je li, i ugasimo. Hvala lijepo.
Riječ ima Amir Fazlić. 21
Gospodine predsjedavajući, ja sam u obrazloženju dnevnog reda tražio da se izmijeni dnevni red i, evo, na Kolegiju smo dogovorili da otprilike postavim pitanje i nadam se da će ili zamjenik predsjedavajućeg ili predsjedavajući Vijeća ministara, do termina isteka pitanja, biti prisutan i moći da da odgovor. Znači, moje pitanje: 'Tražim od Vijeća ministara, zamjenika ili predsjedavajućeg, da da informaciju o izradi budžeta za 2011. i 2012. godinu, po mogućnosti, usmeni odgovor, jer pismeni odgovor ne znam da li ima svrhu poslije Nove godine.' Toliko.
Zahvaljujem. I samo da podsjetim. Dakle, evo, i ja, vjerujem i svi zajedno potrudit ćemo se da realiziramo ono šta smo jednoglasno dogovorili na Proširenom kolegiju. Ostalo je, prema ovom spisku, koliko još, osam prijavljenih za pitanja. Nadam se do tog trenutka da će doći ili predsjedavajući Vijeća ministara ili ministar finansija. U slučaju da se niko od njih ne pojavi, a imajući u vidu šta smo dogovorili na Proširenom kolegiju, napravit ćemo jednu pauzu od 15 minuta i pokušati još jednom da obezbijedimo nekoga od njih da odgovori na ovo izuzetno važno pitanje. Riječ ima Mato Franjičević.
Ja postavljam pitanje Ministarstvu za pitanja branitelja i invalida domovinskog rata Federacije BiH: 'Obuhvaća li proces revizije u oblasti braniteljsko-invalidske zaštite u jednakoj mjeri sve one na koje se odnosi, sukladno zakonu, odnosno, jesu li svi jednaki pred zakonom ili ima izuzetaka od primjene? Ako postoje izuzeci, jesu li oni utemeljeni na zakonu i njime predviđeni ili su rezultat političkih opredjeljenja ovog ministarstva, odnosno Vlade Federacije BiH?' Molim, naravno, pismeni odgovor.
Riječ ima Azra Hadžiahmetović.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Evo, ja bih postavila pitanje Uredu za reviziju i Sekretarijatu Parlamentarne skupštine BiH: 'Koliko je koštalo printanje svih ovih materijala na tri jezika u cijelom lancu razmatranja izvještaja o reviziji, uključujući i Zbirno mišljenje o revizorskim izvještajima finansijskog poslovanja institucija BiH?' 22 Naime, pretpostavljam, kao i ostale kolegice i kolege, da smo bili svi zatrpani pojedinačnim izvještajima svih institucija, Zbirnim mišljenjem Komisije, printanom knjigom itd. I mislim da je vrijeme da malo se upitamo koliko sve to košta i možemo li nešto racionalizirati? Dakle, tražim pisani odgovor. I, evo, dozvolite da iskoristim i priliku da prvo zahvalim kolegi Šefiku Džaferoviću na interesovanju, ali bilo bi dobro da povodom pitanja koje je postavio u vezi akreditacije da pratimo jedni druge šta ko pita i da, eventualno, pričekamo i odgovor na već ranije postavljeno pitanje koje je ovdje postavljeno u Parlamentarnoj skupštini i da u tom smislu, eventualno, tražimo dodatno pitanje ili damo komentar. Dobro je ukoliko, eventualno, ponovljeno pitanje na istu materiju ubrza odgovor. Ja očekujem odgovor na već tri sjednice unazad postavljeno pitanje. Hvala.
Da smo usvojili Aprilski paket, morali bismo 87 kopija napraviti. Riječ ima Mirsad Đugum.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, cijenjeni gosti, ja želim da postavim jednu inicijativu, ali prije toga kratko obrazloženje. Svjedoci smo da je sadašnje stanje u zdravstvu u BiH haotično i da su svi građani BiH u situaciji da postanu ovisni o pomoći, da svaki od građana BiH može sutra da bude ponižen i sakuplja jednu konvertibilnu marku za liječenje svojih najmilijih. Poštovane kolegice i kolege, svako od nas može da bude u toj situaciji, jer bolest ne bira ni naciju, ni starost, ni spol, a niti pravi razliku između bogatih i siromašnih. Bolest je stanje u kome svaka osoba želi samo jedno, a to je da ozdravi. Svjesni smo da mnogi građani BiH nisu ozdravili, preživjeli, iako su imali šanse. Šanse su imali, ali novca nisu imali. Zato želim da pokrenem inicijativu kako bismo u Parlamentu BiH uradili nešto korisno za građane BiH, kako bismo se distancirali od rastrošnost i loše brige Zavoda zdravstvenog osiguranja o novcu osiguranika. Ako nijemo gledaju institucije koje trebaju da štite zakon ponašanje pojedinaca u zavodima zdravstvenog osiguranja, onda mi moramo insistirati kod tih institucija na provedbi zakona, te izmjeni zakona, kako bi se po revizorskim izvještajima institucija, agencija, zavoda, dala mogućnost kantonalnim skupštinama i parlamentima da mogu usvojiti i mjere prema odgovornim osobama u tim institucijama. U cilju direktne pomoći svim bolesnim građanima BiH, želim da pokrenem inicijativu prema državnom Parlamentu, i to da se formira komisija ispred državnog Parlamenta koja će sa Ministarstvom za civilne poslove, sa ministrima zdravstva iz Federacije i RS-a u što kraćem roku sagledati zakonske mogućnosti i stvarne potrebe za otvaranjem specijalnih bolnica koje bi pružale usluge tercijalne zdravstvene zaštite, a u cilju liječenja oboljenja koja se sada liječe u inostranstvu, dječija kardiohirurgija, transplantacija koštane srži, transplantacija jetre, bubrega i liječenje pojedinih oboljenja raka. Ove ustanove bi bile na državnom nivou i služile bi za liječenje svih građana BiH. Ovaj tip zdravstvenih ustanova mogao bi biti na državnom nivou kao javne ustanove, kao ustanove koje su javno-privatno partnerstvo, ili bilo koji drugi oblik, a imale bi ulogu da liječe sve građane koji sada nemaju mogućnost, jer nemaju novca, jer niko ne brine o njima. 23 Za otvaranje ovoga nivoa usluga na kantonalnom nivou, entitetskim nivoima, nema ekonomske opravdanosti zbog broja ovih oboljenja.
Vrijeme!
Ja ću, poštovani predsjedavajući, nastaviti i vrijeme od uvaženog kolege Kabila. Dogovor zavoda zdravstvenog osiguranja kantona i entitetskog nivoa nije realno očekivati, jer oni imaju puno važnijeg posla, pod navodnim znacima.
Kolega Đugum, samo jedna mala intervencija.
Onda će kolega Kabil nastaviti.
Ja znam da ste se Vi kvalitetno pripremili i da to ima i u pisanoj formi. Stuština je, čini mi se, već obrazložena i da...
Ja mislim da suština nije obrazložena.
Ali, dozvolite, u ovom parlamentu postoje pravila. Ona su sabrana u Poslovnik; ako nema pravila, ima anarhija. Vjerujem da nam ovo drugo nije cilj.
Dobro, zahvaljujem.
Zahvaljujem. Riječ ima Emir Kabil.
Ja ću samo nastaviti tamo gdje je stao gospodin Đugum i nadam se da ćete sa pomnom pažnjom ovu inicijativu uskoro i podržati. Znači, za otvaranje ovog nivoa usluga na kantonalnom i 24 entitetskom nivou nema ekonomske opravdanosti zbog broja ovih oboljenja. Dogovor ZZO kantonalnih i entitetskih nivoa nije realno očekivati jer oni imaju puno važnijeg posla, pod navodnicima, a i proteklih 16 godina ne ulijeva nadu da su zainteresirani za ovaj oblik saradnje. Njima je najlakše reći da ova oboljenja nisu u nadležnosti zavoda zdravstvenog osiguranja, nego Federalnog zavoda zdravstvenog osiguranja, tako da entitetski zavod zdravstvenog osiguranja će dobiti ustaljeni odgovor: ova oboljenja se ne finansiraju po našem pravilniku. Prema tome, naš je zaključak da je pravilnik mnogo važniji od ljudskog života. Moramo pokušati da taj pravilnik izmijenimo. Zato vas molim da podržite ovu inicijativu za dobrobit vas, vaše djece, komšija, prijatelja i svih građana. Hvala.
Riječ ima Ismeta Dervoz.
Nadam se da radi ovaj put mikrofon. Uvaženi predsjedavajući, uvažene dame i gospodo zastupnici, gosti, ovo nije nastavak ove dvije diskusije kolega, nego su u pitanju moje dvije inicijative. Inicijative upućujem Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice i Vijeću ministara BiH, uzimajući u obzir značaj Konvencije o sprečavanju nasilja nad ženama i nasilja u porodici Vijeća Evrope. 'Pozivam sve nadležne da ubrzaju procese koji će dovesti do što brže ratifikacije ove konvencije u Parlamentarnoj skupštini BiH. Konvencija o prevenciji i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u porodici, koju je Vijeće ministara i Vijeće Evrope usvojilo 7.4.2011. godine, predstavlja prvi pravnoobavezujući instrument u Evropi koji ima za cilj stvaranje pravnog okvira za prevenciju nasilja, zaštitu žrtava nasilja i kažnjavanje počinitelja. Do sada je Konvenciju ratificiralo 17 zemalja. Podsjećam, svaka peta žena tokom svog života bar jednom bude žrtva fizičkog nasilja. Stoga bi ratifikacija Konvencije o prevenciji i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u porodici predstavljala krajnji rezultat napora Vijeća Evrope koje je, od 1993. godine, nasilje nad ženama prepoznalo kao jedan od ključnih prioriteta u prevazilaženju nejednakosti između muškaraca i žena.' I moja druga inicijativa: 'U BiH imamo, uvažene dame i gospodo, kolekciju moderne umjetnosti neprocjenjive vrijednosti. Kolekcija Ars Aevi je trenutno smještena u potpuno neprimjerenim prostorima. Ono čime bi se svaka svjetska zemlja ponosila, mi držimo u podrumima i vlažnim hodnicima. Pozivam vas da podržimo Deklaraciju potpisanu od strane 86 kulturnih i javnih radnika za pronalaženje dijela sredstava kojima bi se izgradila zgrada Muzeja suvremene umjetnosti u Sarajevu i ova zbirka učinila dostupnom i svjetskoj javnosti, a podsjećam da u dijelu Deklaracije stoji: U svim komponentama ostvarenih vrijednosti i strategijskih planova, Ars Aevi otjelovljuje opredjeljenje Deklaracije o integrativnoj i razvojnoj ulozi savremene umjetnosti koja je donesena i usvojena na UNESCO samitu šefova država iz zemalja jugoistočne Evrope. Renzo Piano, arhitekta Muzeja Ars Aevi, imenovan je za ambasadora dobre volje UNESCO-a za projekat Ars Aevi. Projekat je uvršten 25 u program UNESCO-a Dijalog putem kulturnog naslijeđa. Kompleksni spoj i susret osnovnih komponenti budućeg Muzeja savremene umjetnosti i kolekcija Ars Aevi i arhitektura Ars Aevi, sa kulturnim, graditeljskim i duhovnim naslijeđem grada Sarajeva i BiH, formirat će u Sarajevu novu kulturnu i edukativnu atrakciju i nezaobilaznu evropsku i svjetsku turističku destinaciju. Na putu BiH ka evropskim integracijama, u trijenalnom periodu izgradnje muzeja 2011. do 2014. godine i u svim predstojećim decenijama, muzej će postati simbol nove Evrope koja nam, iz stoljeća evropskih i balkanskih ratova, nudi nadu i putokaze u ljepšu budućnost. Ja dodajem bolju budućnost i to mi se naročito dopada. Ars Aevi je aktuelni i dugoročni kapitalni ekonomsko-razvojni, privredni, turistički, obrazovni i kulturni projekat najvišeg značaja i kolektivnog interesa općina Sarajeva, Grada Sarajeva, Kantona Sarajevo, države BiH, zemalja regiona jugoistočne Evrope i EU.' Inicijativu upućujem svim zastupnicima na svim nivoima, nadležnim ministarstvima iz oblasti nauke, kulture i obrazovanja, Vijeću ministara BiH. Hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Dame i gospodo,Vama je vjerovatno poznato da u sklopu provedbe i primjene Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju čitav niz ekspertnih skupina vrši monitoring po različitim oblastima u BiH u smislu i radi uvida u stvarno stanje osposobljenosti različitih oblasti, različitih institucija BiH, da ispunjava svoje obaveze u skladu sa potpisanim Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju. U tom smislu, krajem siječnja naredne 2012. godine, planiran je monitoring sektora peradarstva od strane ekspertne grupe Ureda za hranu i veterinarstvo Evropske komisije. Monitoring se vrši u tvrtkama iz ovog sektora radi uvida u osposobljenost istih da u skladu sa evorpskim standardima mogu izvoziti svoje proizvode na tržište EU. Izbor tvrtki u kojima će se vršiti monitoring vrši Ured za veterinarstvo BiH na prijedlog entitetskih ministarstava nadležnih za te oblasti. I, prema mojim saznanjima, iz Federacije BiH su predložene određene tvrtke, a među njima i tvrtka „ZDI produkt“, vrlo sumnjivog rejtinga, koja je već u ovoj godini valjda dva puta mijenjala nazive iz njima poznatih razloga i vrlo sumnjivih standarda. Ali zato nisu predložene tvrtke koje ispunjavaju većinu tih standarda i koje upošljavaju čak i preko 500, 600 radnika i koje daleko po svim aspektima organizacije odmiču od nekih tvrtki koje su predložene. Ja postavljam pitanje Vijeću ministara i Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH: 'Da li su točne informacije navedene u uvodu ovog pitanja i koji su kriteriji za odabir tvrtki u kojima će se vršiti monitoring? Ukoliko je točna ova moja informacija, može li Ministarstvo ili Vijeće ministara spriječiti ovakav način odabira poslovnih subjekata ili je očigledno da je odabir vršen bez bilo kakvih kriterija i da će, ako ovaj odabir ostane do dolaska eksperata Evropske komisije, biti nanesena velika šteta gospodarstvu BiH, a posebice sektoru peradarstva jer će biti 26 stvorena dosta loša slika o tom sektoru, čime će se i onima koji to zaslužuju onemogućiti izlazak sa svojim proizvodima na evropsko tržište.' Tražim pisani odgovor.
Riječ ima, Darko Babalj. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Pitanje je upućeno Savjetu ministara: 'Zašto Savjet ministara do sada nije dao saglasnost za Pravilnik o unutrašnjoj organizaciji Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije? Bez tog dokumenta Agencija ne može početi da radi u punom kapacitetu i ne može se baviti poslovima zbog kojih je formirana. A podsjećam da je formirana ima već dvije godine. Kome je u interesu da opstruiše rad Agencije u vremenu kada je korupcija jedan od najvećih problema u BiH? Problem korupcije u BiH prepoznali su građani, nevladin sektor, međunarodna zajednica, koja je jasno na to skrenula pažnju u Izvještaju Evropske komisije o napretku BiH. Da li Savjet ministara BiH ne zna ili ne želi da radi posao za koji još uvijek prima plaću ili je možda nekome u Savjetu ministara stalo da Agencija za prevenciju korupcije ili koordinaciju borbe protiv korupcije ne počne sa radom?' Hvala.
Riječ ima Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici, dame i gospodo, postavljam pitanje, odnosno tražim od Vijeća ministara da mi odgovori: 'Ispred kojih stranaka su imenovani sadašnji ministri u Vijeću ministara?' Odgovor molim u pisanom obliku. Kratko obrazloženje samo ako mogu da dam. Ono što ja vidim ovdje u radu Parlamenta mi je nelogično: zastupnici iz onih stranaka koji imaju svoje ministre u Vijeću ministara, a da im postavljaju pitanja! Ja samo sada tražim provjeru da li klubovi, odnosno stranke, BiH živi parlamentarnu demokraciju, dakle stranke se biraju na izborima, daju svoje zastupnike u Zastupnički dom. Ti zastupnici traže većinu i biraju svoje ministre, i to je izvršna vlast koja treba biti odgovorna svima nama, a posebno svojim strankama. I iz svih pitanja, 70% vidim pitanja, da većina se postavlja od onih ljudi čiji ministri, koliko ja znam, sjede... Samo da vidim ..., provjera jesu li to njihovi ministri, jesu li se oni njih odrekli ili nisu i zbog toga postavljam ovo pitanje. Hvala lijepo. 27
Riječ ima poslanik Mladen Bosić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Moje pitanje je upućeno Predsjedništvu BiH: 'Zašto Predsjedništvo BiH ne izvršava svoje Ustavom i Zakonom o Savjetu ministara definisane obaveze da predlaže Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH kandidate za predsjedavajućeg Savjeta ministara? Zakonom su definisani rokovi u kojima Predsjedništvo mora predložiti kandidate, i to bez obaveze da kandidati unaprijed obezbijede skupštinsku većinu. Na osnovu kojih zakonskih odredbi je svoju dužnost prebacilo na neformalnu i neinstitucionalnu grupu stranačkih lidera? Ukoliko predsjednici stranaka treba da rade njihov posao, ja predlažem da podnesu ostavke i da svoje fotelje ustupe predsjednicima svojih stranaka.' Hvala.
Riječ ima poslanik Borislav Bojić. Izvolite.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, ja se nadam da će moje pitanje biti shvaćeno sa posebnim razumijevanjem, zato što mi nije najmanje namjera da to bude provokativno, naravno. Dakle, pitanje Kolegijumu Parlamentarne skupštine BiH: Ustavom BiH, član I. stav 3. je definisano da se BiH sastoji od dva entiteta, dakle Federacije BiH i RS-a. S tim u vezi, i RS i Federacija imaju nesporne simbole, iako su simboli i jednog i drugog entiteta, odnosno simboli RS-a bili predmet rasprave pred Ustavnim sudom, što je jedinstven predmet u istoriji sudovanja. Moje pitanje Kolegijumu glasi: ¸ 'Kada ćete simbole entiteta postaviti u sali Parlamentarne skupštine? S obzirom da ja dolazim iz RS-a, mislim da je to potpuno logično i smatram da o ovome ne treba da se vodi neka posebno široka rasprava, da je to nešto što će mene, kao poslanika iz RS-a, evo da kažem, posebno zadovoljiti, jer se time poštuje, praktično, ono što je definisano samim Ustavom i pročitao sam već član Ustava i ne želeći da dajem neki širi komentar čime bih možda izazvao određene reakcije.' Nadam se da će Kolegijum imati razumijevanja, te da će ovo tehničko pitanje, ... a za mene i suštinsko i tehničko pitanje, regulisati odmah i bez odlaganja. Zahvaljujem se.
Riječ ima Mato Franjičević. 28
Gospodine predsjedatelju, ja ne bih želio zlorabiti, naravno, činjenica je da sam ja već govorio, ali kraće nego što je dopušteno. Želim samo najaviti, neću čitati, zastupničko pitanje i odgovarajuću inicijativu ... Vijeću ministara i resornom Ministarstvu za promet i veze, a tiču se, i pitanje i inicijativa, realizacije zaključka Doma naroda o utemeljenju kanala na hrvatskom jeziku, TV kanala na hrvatskom jeziku. Hvala.
Riječ ima Drago Kalabić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ovo moje poslaničko pitanje moglo bi biti upućeno Vama, ali mislim da bi onda moglo biti poslovnički sporno, je li tako? Ali, evo, naći ćemo poslovnički izlaz iz ove situacije zato što možemo da ga uputimo i Federalnoj televiziji. Gospodine predsjedavajući, a možete i Vi da odgovorite, ako je tačno da ste sinoć u dnevniku te televizije, ja to nisam gledao, da budem iskren, kazali da treba ukinuti RS, onda imamo problem. Zato bih ja molio, ako je moguće, da Vi date odgovor ili da nam to da Federalna televizija. U zavisnosti od Vašeg odgovora, zavisi i naša reakcija, s obzirom da ste Vi tu gdje sjedite postavljeni i glasovima iz RS-a i da sebi takve izjave ne biste smjeli dozvoliti, ali najmanje da ih tolerišu oni koji sjede u ovim klupama, ali ja ne bih prejudicirao stvari, molio bih, ako je moguće, da Vi to odgovorite ili da sačekamo i onda da preduzmemo adekvatne mjere, ono, da učinimo ono što moramo uraditi.
Dobro, ja prvo koristim, također, poslovničku mogućnost da postavim jedno poslaničko pitanje, a, onda, evo, kada sam već za govornicom, rado ću i odgovoriti na ovo pitanje. Pitanje upućujem predsjedniku RS-a i ono glasi 'Na temelju koje odredbe Dejtonskog mirovnog sporazuma ili Ustava BiH je predsjednik RS- a javno izjavio da je njegov glavni grad Beograd?' (Zatvoreno pitanje). Nadam se da ću u poslovnički predviđenom vremenu dobiti odgovor na to pitanje. Što se tiče pitanja koje je meni direktno postavljeno, imam vrlo kratak odgovor. Predlažem da pogledate šta sam ja sve govorio i da nakon toga, eventualno, razgovaramo o tome. Riječ ima Nermina Ćemalović.
nije uključen mikrofon 29
Riječ ima Drago Kalabić.
Pa, evo, gospodine predsjedavajući, ako je to rješenje, složićemo se da pogledamo zajedno snimak, pa da ne prejudiciramo stvari.
Nermina Ćemalović ima riječ.
Gospodine predsjedavajući, dozvolite da pozdravim ... [[isključen mikrofon]] trgovine i ekonomskih odnosa BiH, a glasi: 'Da li se naknada za obavljanje poslova detašmana može tretirati kao taksa i time biti oslobođena plaćanja PDV-a?' U obrazloženju: Predstavljanjem naknade za obavljanje poslova detašmana kao takse, entitetske privredne komore ... [[isključen mikrofon]] , odnosno, da bi obavljanje nekih aktivnosti imale tretman javnih ovlasti, pored toga što moraju biti prenijete zakonom, za njih se u budžetu moraju obezbijediti sredstva, ali se dio ostvarenih sredstava mora uplatiti u budžet. Molim da mi se pismeno odgovori. Hvala. /isključen mikrofon, kratak prekid/
... upućeno Vama, gospodine predsjedavajući. 'Zanima me da li su tačne informacije koje su se pojavile da ste prilikom Vaše posjete Albaniji o trošku Parlamenta zajedno sa sobom vodili i ekipu Federalne televizije? Ako je to tačno, mene zanima zašto u tom slučaju nije pozvan i drugi entitetski emiter, Radio-televizija RS-a, ili zašto niste poveli ekipu BHT-a?' Hvala.
Pitam samo da li želite pismeni ili usmeni odgovor?
Može i usmeni. 30
Zahvaljujem. isključen mikrofon
nije uključen mikrofon
Poslovnička ima prednost. [[isključen mikrofon]]
Gospodine predsjedavajući, ja Vas molim, pored najbolje volje da Vi date odgovor na to pitanje – mislim, Vi to možete dati, naći neku formu – ali mi ne možemo pitati jedni druge. Ne mogu zastupnici pitati Kolegij, ne može Kolegij pitati zastupnike, ne mogu se zastupnici između sebe propitivati poslaničkim pitanjima. To nije, to piše tako, pa pročitajte, pa, dakle, ...
nije uključen mikrofon
Pa onda pročitajte, pa nemojte, dajte da radimo po Poslovniku. Mislim, ako ... , inače, počet ću ja pitati, pa ćemo onda svi počet pitati, pa gdje smo onda?
Poslovnička intervencija.
Poslovnička, izvolite, kolega Kalabiću.
... [[isključen mikrofon]] da nije uredu da u pitanja i odgovore uvodimo poslovničke intervencije, ali dobro. Što se tiče mog pitanja, ja sam glasno i jasno rekao da je upućeno Federalnoj televiziji. Znači Federalnoj televiziji, a ja sam ostavio mogućnost da predsjedavajući odgovori i sugerisao sam na početku svoga pitanja da imamo tu vrstu problema koju Vi možete da riješite i ne morate, naravno. Našli smo formu, ja mislim da je sve u skladu sa Poslovnikom.
Iz ovoga o čemu su govorili kolega Kalabić i kolega Džaferović, a i iz činjenice da sam i ja o tome govorio na prethodnim sjednicama, držat ćemo se striktno Poslovnika i nećemo uvoditi onda ovu praksu. Riječ ima Petar Kunić. Izvolite. 31
Hvala, predsjedavajući. Mislim da nije greška da ste odgovorili, Vi ste, ipak, predsjedavajući, a gospodin Džaferović suviše, da mi oprosti, kruto gleda Poslovnik. I inače, vrlo često se pojavljuje kao cenzor u ovom parlamentu. Mislim da to nije dobro. Ja bih postavio jedno pitanje koje je od vitalnog značaja za ovu državu i za njene entitete, a to je pitanje korupcije i organizovanog kriminala. Prema izvještaju nekih nevladinih organizacija, samo u tenderima BiH gubi negdje oko 700 miliona maraka. Kada bismo tu dodali korupciju i organizovani kriminal, postavlja se pitanje, vjerovatno se radi negdje do 2 milijarde. To je zabrinjavajuće. I to je najvažnije pitanje ove države. Očito da nema političke volje da se to i pokuša sanirati. Agencija i njen rad, to će biti samo eventualno potencijalno druga Verica Barać u Srbiji, koja ništa nije napravila i ne može, ... mogu napraviti samo državni organi. U tom smislu, na tom tragu ja bih postavio sljedeće pitanje: 'Koliko je Tužilaštvo BiH pokrenulo krivičnih postupaka za krivična djela korupcije i organizovanog kriminala i krivičnih postupaka za vrlo često i eklatantno kršenje Zakona o javnim nabavkama u 2010. i 2011. godini?' Dakle konkretno pitanje. Iako oni daju neke stvari u svom izvještaju, volio bih ovdje vidjeti konkretno da odgovore koliko je toga bilo, naravno, i epilog tih krivičnih postupaka. Dakle, njegovu završnu fazu, da li su prihvaćene .... presude. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Kuniću. Replika u okviru ove tačke dnevnog reda nema. Ako ima nešto eventualno da se odnosi na povredu Poslovnika, to je uredu. Je li ima eventualno neka poslovnička intervencija? Kolega Franjičević? Nema. Zaključujem ovu tačku dnevnog reda. Prelazimo, odnosno dat ćemo pauzu od 15 minuta da pokušamo obezbijediti ipak prisustvo predsjedavajućeg Vijeća ministara ili ministra finansija da dobijemo odgovor na postavljeno pitanje poslanika Fazlića, u skladu s dogovorom na Proširenom kolegiju. Evo, ja vas molim zaista za 15 minuta da se nađemo ovdje. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici, nastavljamo s radom sjednice. Napravili smo pauzu, ja sam obavio telefonski razgovor, evo, i sa ministrom finansija i zamjenikom premijera u Vijeću ministara BiH. Gospodin Vrankić je tu i dat će nam odgovor na postavljeno poslaničko pitanje. Izvolite. 32
Hvala lijepo, sve vas skupa pozdravljam. I evo moja isprika što nisam mogao biti, jer jutros malo intenzivnije radimo, nije malo nego puno, u stalnoj smo fazi pregovora i evo imamo sad u 13,00 sati i jednu videokonferenciju, odnosno zakazan je Fiskalni savjet, pa ćemo to odraditi putem videolinka, jer su kolege druge trenutno u Banja Luci, a ovi koji su u Sarajevu doći će ovdje u ovu salu. Kad je u pitanju proračun, ako sam vidio, da se postavlja pitanje i za 2011., onda znate da je on u Predsjedništvu i da smo i u sklopu Predsjedništva radili određene kompromisne varijante i ja sad dalje ne mogu reći, nisam kompetentan o tom dijelu, zašto iz Predsjedništva nije došlo do Parlamenta. Isto tako smo nekidan pokušali imati na vašu inicijativu jedan radni sastanak gdje su trebali biti i članovi Predsjedništva i mi iz Vijeća ministara. Taj sastanak je polovično održan ili nije u onoj formi u kojoj je trebalo biti, pa tako, evo u nekom smislu, ja se nađem često puta u ulozi koja možda je nezahvalna jer ne mogu ja odgovarati u ime drugih. A što se tiče proračuna za 2012. godinu, mi smo ga u Ministarstvu financija pripremili, koristeći znači sve zakonske procedure, pravilnike i propise, kako se to čini, i taj smo prijedlog proračuna uputili u Vijeće ministara, možda prije jedno 15 - 20 dana otprilike, evo sad da ne držite me za riječ, ali namjerno govorim prije koliko dana jer su se neke druge informacije pojavljivale u javnosti. S obzirom da mi nismo donijeli na Fiskalnom vijeću odluku o raspodjeli prihoda, znači nismo donijeli dokument okvirnog proračuna, a svodimo ga znači na tu raspodjelu prihoda s jedinstvenog računa, što sam ja dosta puta rekao da je pogrešan pristup dokument okvirnog proračuna, treba da faktički sadrži u sebi politike, a raspodjela bi trebala biti samo nešto kao posljedica, nažalost, zbog toga još nismo uspjeli donijeti i kao jedan od osnovnih preduvjeta da bi smo mogli ići u izradu proračuna. Zbog toga evo upravo danas se i održati Fiskalno vijeće putem videolinka gdje ćemo pokušati evo još jedanput se usuglasiti, a sve kao posljedica, s obzirom da je prošli tjedan bio PIK, ja sam bio na PIK-u u ime Ministarstva financija, odnosno Vijeća ministara, i informirao PIK o stanju sa proračunom dokle smo došli i šta su sve poblemi. U međuvremenu je prekjučer jedan sastanak sazvala Evropska komisija, gospodin Sorenson, gdje smo bili unutra ministri i premijeri i pokušali smo na neki način da tražimo suglasje oko ovoga gdje se još uvijek nismo dogovorili. Ja sam davao svaki put određena kompromisna rješenja, prijedloge. Finansijska situacija je u Evropi i u zemlji dosta teška, puno teža nego što se misli i može pretpostaviti. Da bismo dali odgovore na to sve skupa, da bismo išli u susret negativnostima, moramo biti mobilni, spremni i moramo imati pozitivnu ulogu, aktivnu ulogu i imati koncepciju šta to želimo. Mislim da je upravo Fiskalno vijeće institucija koja treba davati odgovore, ali evo mi smo jučer pokušali, znači na tom sastanku u sklopu Evropske komisije, da idemo sa jednim prijedlogom. Evo ja sam to rekao u ime državnih institucija da se možemo zadržati na okviru iz 2010. godine i da ispod toga nema smisla ići jer će se ugroziti ostale funkcije funkcioniranja države. Jutros su išle neke diplomatske aktivnosti oko usuglašavanja, eventualno, dodatnog finansiranja od Eropske komisije. Imamo nekakva obećanja. Evo ja za par minuta trebam još jedan razgovor obaviti s Briselom, pa ćemo evo vidjeti šta će biti. 33 Ono što, evo, na neki način želim podijeliti s vama to je trenutno stanje, sve izvan ovoga ako govorim bojim se za sat bit će drugačije, pa ne bih želio da govorim.
Zahvaljujem se, Vi ste se i uklopili u vrijeme predviđeno od 3 minute za odogovor na pitanje. Poslanik ima pravo do 2 minute na komentar. Izvolite.
... naporima Kolegija da se obezbijedi ministar da bude prisutan na ovoj sjednici. Ja sam odgovorom zadovoljan i cilj ovog odgovora jeste da budemo informisani. Nisam uistinu zadovoljan zašto nemamo budžeta i svih onih problema i političkih koji proizilaze iz toga, ali zahvaljujem ministru. Mislim da nam je dao jednu korisnu informaciju i ova njegova rečenica da budemo svi malo aktivniji i u ovom dijelu donošenja budžeta da se može prihvatiti ovako. Znači, rekli smo da nećemo ulaziti u politizaciju, velike komentare ovog odgovora, mislim da je cilj s ovim odgovorom postignut. Hvala.
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu o 2. tački dnevnog reda. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda: Ad. 3. Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje izvještaja o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama Bosne i Hercegovine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH usvojen u prvom čitanju na 13. sjednici, održanoj 10.11.2011. godine. Na zahtjev Ustavnopravne komisije Kolegij Doma je odobrio produženje roka za dostavu izvještaja do 12.12.2011. godine. Ustavnopravna komisija je 19.12. ponovo zatražila produženje roka za dostavu izvještaja za 40 dana kako bi Vijeće ministara moglo dostaviti traženo izjašnjenje. Kako je Kolegij već jednom odobrio produženje roka, a izvještaj nije dostavljen, ovdje se u skladu sa članom 111. stav (6) Poslovnika Dom izjašnjava o utvrđivanju novog roka ili o obustavljanju zakonodavnog postupka. Stav Kolegija je da se u skladu sa zahtjevom Komisije odobri produženje roka do 23. januara 2012. godine. Ovo je dakle jednoglasan stav i Kolegija Doma i Proširenog kolegija. Otvaram raspravu. Izvolite. Nema prijavljenih za raspravu. Zatvaram raspravu. 34 Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda: Ad. 4. Izvještaj o radu Privremene zajedničke komisije oba doma za provođenje presude Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu u predmetu Sejdić i Finci protiv Bosne i Hercegovine
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, ja sam davao neku izjavu tamo u kabinetu i čuo sam da je ovo već došlo na dnevni red pa sam trčao, a malo ću se smiriti dok otpočnem, jel'. Vi ste dobili Izvještaj Privremene zajedničke komisije i on odslikava sve ono što se dešavalo od početka rada konstituirajuće sjednice pa konačno sa 10. sjednicom Privremene zajedničke komisije. Niste dobili Zapisnik sa 10. sjednice jer ga nije imao ko usvojiti. Ukoliko se usvoje naši prijedlozi, bit će i taj posao urađen. Komisija je, kao što ste vidjeli, u svom planu rada imala brojne aktivnosti, a najvažnije su one koje se tiču pribavljanja mišljenja, kako političkih stranaka, Vijeća nacionalnih manjina, nevladinog sektora, isto tako i rasprava unutar same komisije i konačno ovaj izvještaj kojeg imate ovdje. Ako bismo poredili stanje, Komisija nije završila svoj posao. Rok za predlaganje amandmana je bio 30.11. i kada smo vidjeli da ne možemo postići takav stepen saglasnosti koji je potreban da bi se napravili i predložili amandmani na Ustav BiH koji bi značili implementaciju presude, odlučili smo se da uradimo ovaj izvještaj. I prvi naredni dan, dakle 1.12. ove godine smo zaključili rad i počeli da pišemo i u parlamentarnu proceduru dostavili Izvještaj. Ako bismo poredili kakvo je stanje političke volje koja je potrebna da se usvoje amandmani u oba doma Parlamentarne skupštine BiH, na dan kada je Komisija dobila mandat i danas, onda bi otprilike odgovor na to pitanje bio sljedeći: 13. oktobra, kada je napravljena konstituirajuća sjednica 35 Komisije, bilo je nepoznato šta sve može da obuhvati implementacija ove presude, 1.12. ove godine, i to jasno iz Izvještaja proizilazi, pretežno mišljenje političkih stranaka u BiH, pa ja bih rekao i Vijeća nacionalnih manjina i nevladinog sektora, iako oni ne odlučuju o tome, ali pretežno mišljenje svih tih subjekata je da se implementacija ove presude odnosi na ustavnu reformu Predsjedništva BiH i Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Zavisno od toga kakav se način izbora članova Predsjedništva BiH odredi, zavisilo bi da li bi ta reforma stala tu ili bi bila nešto šira. Jer posredan izbor članova Predsjedništva bi zahtijevao jednu širu operaciju u Ustavu BiH koja bi značila izmještanje težišta izvršne vlasti, šefa izvršne vlasti sa Predsjedništva BiH na neku drugu instituciju, vjerovatno Vijeće ministara, i kapacitiranje te institucije da može da bude umjesto Predsjedništva BiH šef izvršne vlasti, jer indirektno izabrani članovi Predsjedništva ili indirektno izabrani šef države može biti samo protokolarni šef države. Kada je u pitanju Dom naroda, i tu postoji pretežno mišljenje da Dom naroda treba da zadrži postojeći zakonodavni okvir. Ima razmišljanja, ja spadam u red tih da to treba da bude Dom koji bi štitio vitalne nacionalne interese i tad bi se postavilo pitanje u skladu sa Izvještajem Venecijanske komisije i sa onim što piše u presudi i njegove strukture, ali pretežno mišljenje je ovo. I na kraju, evo i ja sam jedan od onih koji se složio sa tim pretežnim mišljenjem da to bude Dom koji će zadržati postojeći kapacitet. I pretežno je mišljenje, mislim da nema nikoga od političkih stranaka koje su protiv toga da se u Dom uključi ili u njegovu strukturu uključi ili da se u okviru strukture formira, možda je to pravi termin, i Klub ostalih kako to Ustav tretira, odnosno nacionalnih manjina i građana koji se etnički ne izjašnjavaju, kakvih definicija već imamo u amandmanima. Ostala pitanja, kada je posrijedi Dom naroda oko načina izbora, nisu jedinstvena, pitanja broja nisu jedinstvena, dakle i tu ne postoji neko pretežno mišljenje. I ako bismo htjeli da definiramo to današnje stanje kako jeste, onda bismo mogli da kažemo da je ova komisija u dosadašnjem radu uspjela da suzi krug pitanja i da kaže: 1. da implementacija presude zahtijeva ustavnu reformu u Ustavu BiH, Predsjedništva BiH i Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH; 2. da Dom naroda treba da zadrži postojeći zakonodavni okvir; 3. da Dom naroda u sebi treba da sadrži i da ima, pored ova tri kluba konstitutivnih naroda, i Klub ostalih. To su dakle ta tri pitanja koja ja vidim da nisu sporna ni među jednim političkim subjektom koji danas participira i ima stolicu ovdje u ovom parlamentu, kao ni kod predstavnika Vijeća nacionalnih manjina, kao ni kod nevladinog sektora. Mi naravno, nažalost, nismo uspjeli da se dogovorimo oko amandmana. Ja bih ovom prilikom rekao nešto o čemu dosad nisam govorio, a to je politička klima u kojoj BiH implementira ovu presudu. Ustavna reforma je najsuptilnija, najsloženija i najteža reforma u svakom društvu. Očekivati da se napravi zahvat u Ustavu BiH kada u ovoj državi postoji politička klima tako negativna, u kojoj nije moguće riješiti mnogo jednostavnija pitanja, mislim da u ovom trenutku nije realno. Neka se niko ne ljuti ali ja ću ovdje pomenuti april 2006. godine kada je politički bilo dogovoreno u tadašnjem političkom ozračju u BiH, možda 20 puta više, ako ćemo količinom mjeriti ustavnu reformu, zahvata u Ustavu BiH nego što je to potrebno da se implementira ova presuda. 36 Danas je politička klima drugačija i, nažalost, mislim da je treba pod hitno zaustaviti i da treba ovu zemlju voditi naprijed. Zbog toga, da ne bih dalje duljio ja nadugo i naširoko na ovu temu, mogu govoriti, smatram, tog mišljenja je i Komisija da Komisiji treba produžiti mandat, Komisiju treba ostaviti u životu i treba održati proces kojeg je započela Komisija. Jednostavno, BiH mora imati tijelo koje će se baviti ovim pitanjem. Sada je to ova Privremena zajednička komisija i u ovom trenutku nemamo ništa bolje niti pametnije i ja predlažem domovima, odnosno Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine da se podrži Izvještaj i da se Komisija zaduži da nastavi rad i da traga za rješenjima. Ja ne mogu govoriti o rokovima i najbolje bi bilo kada uopće ne bi govorili o rokovima. Mi znamo da je ovdje rok odmah i da su stvari promtne i ja vas molim da ovo podržite, Izvještaj sadrži dakle sve. Mi smo radili, sve ovo što smo uradili, radili smo na bazi potpunog konsenzusa, iako smo morali rješavati neka pitanja praktične naravi kako bi Komisija mogla da održi deset sjednica i kako bi mogla da donese i ovo odluka što je do sada donijela. Ja sam uvjeren da će na kraju ovog procesa BiH biti država koja je implementirala presudu Evropskog suda za ljudska prava i napravila zahvat u Ustavu BiH koji znači implementaciju te presude. Toliko, hvala vam.
Riječ ima Beriz Belkić. Izvolite. Replika, pardon, Aleksandra Pandurević. Izvolite.
... od gospodina Džaferovića da smo svi dogovorili da je u Domu naroda potreban Klub ostalih. Amandman koji je uložio SNSD, a koji je plod zajedničkog dogovora SNSD-a i SDS-a, sadrži naš stav da pristajemo da se Dom naroda proširi sa dva delegata, ne sa klubom nego sa dva delegata, od kojih će jedan dolaziti iz RS-a, drugi iz Federacije. Hvala.
Šefik Džaferović, replika. Izvolite.
Ma ništa ovdje ne mijenja stvari, ovo ovako jeste zaista kao što koleginica govori. Ja kad kažem klub, onda je to za mene i jedan čovjek koji tamo sjedi. Koliki će tamo klub biti, to je sad druga stvar, ali da se svi slažemo da ostali treba da budu u strukturi Doma naroda to nije sporno, i ovo je sad moj popravak. Prema tome, ovo stoji i ovo je odraz ovoga što je Komisija napisala u svojoj napomeni. Svaki član Komisije je imao pravo i ima pravo da da intervenciju na napisani Izvještaj ukoliko se s nečim ne slaže. Toliko, hvala vam.
Riječ ima poslanik Mladen Bosić. Izvolite. 37
nije uključen mikrofon
Ja se izvinjavam, na displeju su izbrisali kao da je dobio riječ. Moja greška je, gospodine Bosiću. Gospodin Belkić je bio prijavljen. Izvolite.
Uredu.
Evo ja sam bio strpljiv, saslušao i uvodno izlaganje i par replika itd. ... /snimak prekinut/ ... Dakle, ja se zahvaljujem predsjedniku Privremene zajedničke komisije što nam je i prepričao ovaj izvještaj i neke svoje opservacije iznio, uključujući i Aprilski paket, naravno, s čime se ja ne slažem, ali evo da ja iznesem našu poziciju kad je riječ o ovoj stvari. Prvo, naše učešće je bilo motivirano željom da država BiH ispuni svoje obaveze, odnosno ove međunarodne presude i da na taj način krene ka evropskim integracijama. Tokom cijelog procesa iskazali smo spremnost i na kompromis. U odnosu na naš prijedlog iz januara 2010. godine kada smo reagirali 30 dana nakon presude, mi smo privremeno odustali od amandmana koji se ticao entitetskog glasanja. Dakle, ostali smo samo na admandmanima Predsjedništvo, Dom naroda. Također, tokom rada u Komisiji iskazali smo podršku i spremnost da podržimo prijedlog Vijeća nacionalnih manjina, jer smo smatrali da taj prijedlog korespondira sa i našim doživljajima ove presude. Dakle, mi na tom planu i dalje ostajemo privrženi ovom prijedlogu i glasat ćemo za njega ako bude prilike da se glasa o njemu. Kako dalje? Evo gospodin Džaferović je predložio. U ovom trenutku vjerovatno ništa drugo nije se ni moglo predložiti zajedno sa Komisijom da se nastavi itd. Što se nas tiče, mi mislimo da sve dok ovih šest ljudi koji su sebe proglasili vlasnicima života, neću reći smrti jer je ipak stvar biologije i Boga, dok oni ne odluče da se ovo desi, da se budžet usvoji, da se Vijeće ministara uspostavi – ništa se desiti neće. Dakle, dok oni ne kažu da. I mi možemo praviti 50 komisija i raditi danima, čekat ćemo da se zadimi, kad ovih šest ljudi, dakle zna se koji su to ljudi i oni su vlasnici cijelog političkog života. I, ako situacija ostane ovakva da tih šest ljudi drže nas sve ovdje za taoce, mi nećemo učestvovati u radu Komisije ubuduće. Hvala.
Riječ ima Milica Marković. Izvolite.
A Mladen Bosić? 38
Riječ ima Mladen Bosić. Nadam se da nećemo napraviti grešku, ili evo dame imaju prednost. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući, hvala kolegi Bosiću za ustupljenu prednost. Javila sam se da kažem nekoliko riječi povodom ovog izvještaja. Prije svega, moj je utisak, kad sam pročitala ovaj Izvještaj Privremene komisije, da i ovo što smo dobili u materijalu govori u kolikoj smo mi složenoj i teškoj situaciji, odnosno ova zemlja u kolikoj se teškoj i složenoj situaciji nalazi, a da pri tome izgleda da niko nema dobru volju da proba nešto da učini da napravi neki ustupak kako bi se ta situacija prevazišla i kako bismo se nekako, da kažem, odvojili od tog teškog stanja i krenuli bar korak naprijed. Kada je riječ o presudi Evropskog suda za ljudska prava u slučaju Sejdić i Finci, tu je prevashodno bitno, i oni koji su članovi Komisije i mi koji smo u Parlamentu, da raščistimo sami sa sobom šta mi hoćemo preko te Privremene komisije. Da li mi hoćemo preko ove komisije i u priči o ovoj presudi Evropskog suda da ostvarujemo neke svoje megalomanske želje za koje pri tom znamo u startu da su neke prilično neostvarive i da možda nećemo nikad doći u situaciju da donesemo određene odluke i povoljna rješenja u vezi sa tim ili hoćemo da izvršimo ono što Evropska zajednica od nas izričito i eksplicite traži, čak pod uslovom da budemo kažnjeni kao zemlja u nekim međunarodnim organizacijama zbog neizvršenja te presude? Svima je poznato i o tome ne treba govoriti da ovo više nije implementacija ove presude u Ustavu BiH, nije više stvar da li mi to smatramo kao potrebu ove zemlje, dakle kao internu potrebu, to je postala naša međunarodna obaveza. I kad govorim o tome kao međunarodnoj obavezi, želim vam reći samo da je prošle sedmice na sjednici Monitoring komiteta Vijeća Evrope koja se održala u Parizu i gdje smo kolega Saša Magazinović i ja prisustvovali otvoreno i jasno rečeno da će BiH iduće godine biti kažnjena u smislu da će već u aprilu, kada se navršava 10 godina otkako je BiH član Vijeća Evrope, Monitoring komitet i Vijeće Evrope razmatrati tada da li će se uopšte dozvoliti delegaciji BiH da prisustvuje dalje toj evropskoj instituciji u slučaju da se do 15. marta ne izvrši implementacija ove presude. Dakle, nije to, kao što kolega Džaferović reče maloprije ako ću ga dobro interpretirati, da ne može garantovati za vrijeme i za rokove, pa radićemo dok ne uradimo, a to može pretpostavljati i do kraja ovog mandata da radimo. Ja se slažem da treba raditi i da je dobro raditi uporno i istrajno dok se ne dođe do nekog rješenja, ali ovo pitanje nije stvar da mi sebi ostavljamo na volju koliko dugo ćemo raditi, nego se od nas traži da brzo i efikasno reagujemo i uradimo ono što se od nas traži, inače ćemo imati određene sankcije. Ja znam da će vjerovatno neke kolege reći: pa bilo je i do sad tih prijetnji i prije 2010. godine i pred izbore pa se nije ništa desilo. Ja ne bih baš rekla da možemo tako indiferentno da se odnosimo prema tim upozorenjima i da budemo toliko ravnodušni da baš nam se neće ništa desiti iduće godine ako se ne ispoštuje ovo i ne ispuni ovo što se od nas traži. S druge strane, kada pročitate sve ove izvještaje, stavove političkih partija i prijedloge amandmana koji su dati, onda je jasno i evidentno da ovdje imamo prijedloga u smislu prijedloga amandmana na Ustav za koje se najjednostavnije može reći, pa to su pravi prijedlozi da se posao ne uradi i da se ništa ne postigne na planu i na zadatku zbog kog je Komisija formirana i konstituisana. 39 Nije mi jasno zašto neke partije preko svojih predstavnika u ovoj komisiji traže da se mijenja Ustav u dijelu i na način za koji i sami znaju apriori da takvi prijedlozi ne mogu proći i da nikad neće proći na ovakav način što se traži, a to je, primjera radi, neke partije traže da se imenuje, da se Ustav mijenja u dijelu da se imenuje jedan predsjednik i dva potpredsjednika u BiH, da se povećava broj poslanika u Parlamentu i ostalo. Ako presuda Evropskog suda kaže da se traži samo dio u pogledu prava nacionalnih manjina da se mogu kandidovati na izborima, da im se omogući to pravo, onda ne znam zašto partije sad postavljaju uz to pitanje hoće li ovaj parlament imati 42 ili 87 poslanika. Ako kažu da treba im omogućiti pravo da se kandiduju za člana Predsjedništva, zašto se postavlja pitanje sad, odnosno zašto se traži da se mijenja: ne tri člana Predsjedništva nego da bude predsjednik i dva potpredsjednika. Jasno je onima koji traže da poslanici, evo reći ću u ime Kluba SNSD-a, ne mogu podržati nikad takav prijedlog i da ne mogu prihvatiti da u ovom trenutku sad razgovaraju o tome. Evidentno je i jasno da u izvještaju koji je Monitoring komitet dao iz Vijeća Evrope u pogledu funkcionisanja demokratskih institucija u BiH se kaže, odnosno, oni predlažu da implementacija ove presude bude samo prva faza u globalnoj reformi Ustava BiH. Naravno ta konstatacija je, za mene kao poslanika SNSD-a, vrlo sporna jer se na neki način otvara jedna široka priča o globalnoj reformi Ustava BiH, a da se prethodno niko od nas poslanika i predstavnika u najvećem zakonodavnom organu BiH nije usaglasio i nismo se uopšte dogovorili da li nama ta globalna reforma treba. Nismo postigli nikakav dogovor, nikakav konsenzus o tome, a neko već u naše ime otvara tu priču i kaže Sejdić i Finci je samo prva faza, a naravno biće vjerovatno neka druga, treća, peta faza itd. Naravno, da li će ih biti, to ćemo da vidimo, jer sve dok SNSD participira u ovom parlamentu, pitaće se za to, odnosno naši predstavnici pitaće se da li će uopšte takve priče biti ili neće. Ja lično mislim da je shodno sadašnjoj situaciji, shodno teškoj situaciji u kojoj se ova zemlja nalazi sa više aspekata, da je nama sasvim dovoljno i da nam je dužnost da izvršimo ovu obavezu onako kako se to od nas traži, znači da se nacionalnim manjinama omogući ono što im je presudio Evropski sud za ljudska prava. Ako budemo išli u ovakve, da kažem, avanture da se traži sad neka nova konstitucija Predsjedništva, Parlamenta, Vijeća ministara, miješanje nadležnosti, da li će Predstavništvo biti samo reprezentativnog tipa ili će imati i dio izvršnih ovlaštenja, šta će biti u Vijeću ministara, hoće li biti predsjedavajući ili premijer, ponovo vam kažem, to je najbolji način da ništa ne uradimo i da se jednostavno zakujemo na ovakvoj nesaglasnosti kakvu imamo i da ostane ovako, a kakve ćemo mi posljedice imati zbog toga, to ćemo kasnije vidjeti. Na kraju želim da vam kažem da ono što je predložio predstavnik SNSD-a, gospodin Krstan Simić, u ovim amandmanima jeste stav SNSD-a i mi ćemo i dalje znači ostati na tome, ali ne sporimo da ova komisija treba da nastavi da radi. Ja lično mogu podržati prijedlog da se Komisiji da dodatno vrijeme, ali naravno ne u nedogled nego sa određenim rokom, kad ona treba da ponovo zasjeda i da vidimo šta se tu može uraditi. Nemojte da se dovedemo u situaciju da Klub SNSD-a poziva sve druge, pozivamo vas na racionalnost i na praktičan pristup shodno situaciji u kojoj se nalazimo i onome što se od nas očekuje da uradimo zadatak i posao koji se od nas traži. Ja ću vas samo podsjetiti na jednu istorijsku činjenicu, a vi to protumačite kako god hoćete. Poznata je stvar da u bivšoj nam državi Jugoslaviji da su Srbi bili najistrajniji i najuporniji u tome da se ta država očuva. Nažalost, nisu imali partnere i nisu imali pozitivan odgovor od drugih koji su bili 40 dio te države i koji su mogli da daju podršku a nisu i vidjeli smo šta se desilo, ta se država raspala. Mislim da ne trebam objašnjavati primjer i ne trebam objašnjavati šta sam htjela reći s time. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sljedeći se za riječ javio uvaženi poslanik Mladen Bosić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Znači, razmišljam da li da prvo odgovorim gospodinu Belkiću na ovu konstataciju o šest ljudi koji su gospodari života i smrti, čini mi se kako je rekao, i da vas upozorim na vašu obavezu kao članova Parlamenta, na vaše obaveze prema zakonu i Ustavu. Ni jedan od tih šest ljudi ne glasa za promjenu Parlamenta, to glasaju poslanici u ovom parlamentu. I moja diskusija, prilikom poslaničkog pitanja, odnosi se i na ovo. Sasvim je normalno da o ovoj temi razgovara parlamentarna komisija koja je obavila svoj zadatak. Parlamentarna komisija na čelu sa gospodinom Džaferovićem je dobro uradila svoj zadatak, s obzirom na uslove u kojima se nalazimo i niko nije ovdje ni očekivao da oni mogu doći u takvom sastavu u kojem su svi predstavnici svih stranaka i da će oni doći do jedinstvenog prijedloga. Ideja te parlamentarne komisije je bila upravo da se otvori razgovor i da se svi prijedlozi stave na sto i da se onda vidi koji je to prostor koji ostavlja mogućnost da se nađe parlamentarna većina ovdje koja će to izglasati. Ja mislim da je ovo bio izuzetno koristan posao, da smo saznali mnogo stvari u ovoj diskusiji i da smo došli na domak rješenja. Znači, jasno je sasvim da su sve stranke iz Federacije BiH, što se tiče Predsjedništva, predlagale skoro identičnu stvar, osim onih koji su predlagali da se promijeni Ustav tako da umjesto Predsjedništva bude jedan predsjednik. Svi su predlagali da to bude indirektan izbor članova Predsjedništva iz Federacije BiH. Sve stranke iz RS-a su tražile da se zadrži način izbora, direktni izbor člana Predsjedništva iz RS-a koji neće imati nacionalnu odrednicu. Znači svako može biti kandidat i svako može biti biran iz RS-a bez obzira na to je li Srbin, Hrvat, Bošnjak ili bilo ko drugi od ostalih. Prema tome, mi smo fino izdefinisali svoje pozicije i logičan odgovor na to je bio da se na jedan način biraju predstavnici, odnosno član Predsjedništva iz RS-a, a na drugi način da se biraju članovi Predsjedništva iz Federacije BiH zbog političkih odnosa koji su jasni i koje bar ovdje ne moram da objašnjavam. I to je bio logičan prijedlog pod uslovom da se uvaži osnovni princip da nećemo jedni drugima nametati bilo kakva rješenja ukoliko ta rješenja nisu protiv onih drugih. I ja mislim da je ova diskusija jasno postavila situaciju na ove temelje. Što se tiče Doma naroda, i tu je bilo lako postići dogovor. Većinski prijedlog je bio da se ... proširi Dom naroda sa članovima iz Federacije i RS-a koji pripadaju ostalima i smatram da je to samo pitanje političke volje kada će se ovi problemi rješavati, odnosno da postoje snage koje žele da ovaj problem drže otvorenim sve dotle dok se ne postigne neki širi dogovor. Ali ovdje postoji jedan problem koji koči čitavu situaciju, koji je ideološke prirode i koji je u osnovi svih političkih kriza u BiH od potpisivanja Dejtonskog sporazuma do sad. To je pitanje prihvatanja Dejtonskog sporazuma, 41 njegovih principa i onoga što piše u njemu i, s druge strane, pokušaja da se Dejtonski sporazum promijeni u svojoj osnovi kroz Ustav BiH. Otvaranjem rješavanja pitanja presude, a moguće i podnošenje same tužbe protiv BiH od onih koji su je podnijeli, u stvari je shvaćeno od jednog dijela političke javnosti kao prilika da se mijenja suština Ustava kako je on definisan u Dejtonu. I to je stvar koja će, ukoliko bude ostala takva, i ubuduće kočiti mogućnost bilo kakvog dogovora u BiH: neprihvatanje realnosti da je moguće promijeniti Ustav ili strukturu države jedino ukoliko su svi saglasni sa tim je osnova problema u kom mi živimo, evo već od potpisivanja Dejtonskog sporazuma do sad. Prema tome, smatram da je Komisija uradila dobar posao, da je Komisija završila svoj posao, da Komisija više nema šta novo da ponudi, jer svi su rekli šta su htjeli, sve to je ostalo zapisano i da je to dobar osnov da dođemo do zajedničkog rješenja kad se stvore politički uslovi da se obezbijedi skupštinska većina za to. Ipak, mi ćemo podržati produženje rada ove komisije iz formalnih razloga da bi ona eventualno mogla biti aktivirana onog trenutka kad se stvore politički uslovi da se izglasaju promjene Ustava, u skladu sa presudom Evropskog Suda za ljudska prava. Toliko.
Replika, gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo ću kratko gospodinu Bosiću, naravno. Zahvaljujem se na komplimentu kad je riječ o radu Komisije, jer sam i ja član. Međutim, vjerovatno ne biste tako govorili da ste u toku šta se radilo prije godinu dana. Dakle, vrlo slična, potpuno ista komisija, s istim materijalima, s istim stavovima, dakle ništa novo nismo saznali. Ali dobro, to je stvar ukusa. Kad je riječ o stavu Stranke za BiH, Vi ste rekli sve stranke iz Federacije, naravno mi se ne osjećamo prozvanim na tu temu iz Federacije. Ali naš prijedlog je već dvije godine konstantan kad je riječ o sastavu Predsjednišva, apsolutno se zalažemo za neposredan, direktan izbor članova Predsjedništva, i to da BiH bude jedna izborna jedinica. To je što se toga tiče. I što se tiče Vaše ocjene na ovu moju konstataciju, odnosno ocjenu koju možda svi različito ...dožiljavamo, da šest ljudi praktično odlučuje o svim stvarima vezanim za politiku u odnosu na ustavne izmjene, budžet, zakone koji su nužni za put ka EU i izbor Vijeća ministara, možda se Vi tako ne osjećate, ali vjerujte, gospodine Bosiću, i Vi ste zasad dio toga.
Riječ ima poslanik Saša Magazinović. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Polazni stav SDP-a u radu ove Privremene zajedničke komisije je bilo da provođenje presude Evropskog suda za ljudska prava u predmetu Sejdić i Finci protiv BiH treba tumačiti kao potrebu da se iz Ustava BiH uklone sve one odredbe koje bilo kojeg građanina BiH, a ne samo one iz reda ostalih, dovode u diskriminirajući položaj i u svim pravnim aktima u BiH. 42 Kako je rad Komisije odmicao vidjeli smo da ne postoji volja odgovarajuće većine da na ovaj način tretiramo provođenje presude, pa smo i mi u nadi da ćemo na takav način pokazati svoju želju za dogovorom, kompromisom, nalaženjem zajedničkih rješenja, odustali od insistiranja te vrste, posebno zato što i Vijeće Evrope, ne samo u zadnjem izvještaju koji je usvojio Monitoring komitet Vijeća Evrope nego i u mnogim ranije usvojenim dokumentima, a ne samo Vijeće Evrope nego i mnoge druge međunarodne institucije kažu da provođenje presude Sejdić i Finci protiv BiH predstavlja prvi korak u sveobuhvatnoj, treba da predstavlja prvi korak u sveobuhvatnoj reformi Ustava. Ako neko pita zbog čega to kažu, pa zato što svaki razuman i racionalan političar koji nije previše upleten u svakodnevna dešavanja u BiH vidi da BiH, prije ili kasnije, sa ovim ljudima ili nekim drugim mora izvršiti sveobuhvatnu reformu Ustava i to će uraditi kao što su radile sve druge države na putu za EU. Zbog svega ovoga što sam rekao prihvatljivo je i nama na kraju bilo, mada to nije naš politički stav, da se u prvom koraku riješi samo diskriminacija u izboru članova Predsjedništva i Doma naroda kada su u pitanju ostali. Sam rad Komisije i način rada, atmosferu unutar Komisije, ja mogu ocijeniti pozitivnom ocjenom. Mislim da su i u metodološkom smislu napravljeni iskoraci u odnosu na uobičajeni način razgovora i diskusije o krupnim političkim pitanjima. Međutim, u pravu su svi oni koji su primijetili da opšta atmosfera u BiH se itekako odražava na rad Komisije, ne u smislu atmosfere na samim sjednicama nego u smislu postizanja atmosfere za dogovor. I teško je zaista bilo očekivati da se postigne dogovor. Moje kolege nisu to kazale koji su bili članovi Komisije, a znam da se svi slažemo oko toga da je napravljena i greška pri samom konstituisanju Komisije, ne želeći se vraćati u taj period i odluku Doma naroda i načina na koji je ona donesena, ali želim još jednom istaći da je zadati rok, taj vremenski okvir bio apsolutno, apsolutno nerealan. Ono što ne piše u zaključcima i što ja smatram da je komotno moglo stajati na papiru jeste da je rad Komisije pokazao da je nama potreban još jedan paralelni proces, a to je proces izgradnje povjerenja između predstavnika političkih stranaka ili, ako hoćete, između političkih stranaka međusobno. Izgradnja povjerenja u smislu kada jedna stranka nešto predloži da se to razmatra kao prijedlog takav kakav je dat, a ne da se razmišlja šta je u pozadini toga svega. Rad Komisije je obilježilo i zaista potrošeno je puno vremena u razmišljanju od toga, oko pitanja, ako je taj predložio to rješenje, šta je pozadina toga svega i zbog čega oni to hoće. Ovdje ima neka kvaka zbog čega je ovo predloženo. Htjeli ili ne, mi se moramo, bar kad govorimo o reformi Ustava, a očigledno da će to biti dugotrajan proces i da će biti u više faza, mi ćemo se uvijek vraćati na Aprilski paket. Ne samo koristeći i crpeći iskustva iz tog procesa i konkretna rješenja nego i govoreći o opštoj atmosferi koja je tada postojala, a koju je jedan od prethodnika pomenuo. Obaranjem Aprilskog paketa nije samo oboren amandman na Ustav ili amandmani na Ustav. Tada je uništena jedna velika šansa za BiH i uništena je dobra atmosfera između političkih stranaka, a posljedice toga vidimo i danas Kada govorimo o radu Komisije, odnosno o rezultatu, tačno je da nije formulisan amandman. Ali nije tačno da on nije mogao biti formulisan. SDP jeste jedna od stranaka koja je predlagala da se ide na posredni izbor Predsjedništva iz Parlamentarne skupštine BiH. Međutim, u potrazi za kompromisom, mi smo u jednom trenutku rekli da smo spremni razgovarati i spremni prihvatiti prijedlog za direktan izbor članova Predsjedništva. I da budem potpuno precizan, u jednom trenutku smo rekli da smo spremni prihvatiti amandman SNSD-a onako kako je on bio napisan i nama dostavljen 16. novembra, ako se ne varam. 18. Mi smo to rekli. I onda se pojavila mogućnost da zaista jedan od predloženih amandmana dobije tu potrebnu većinu da dođe u Parlament i da se time učini onaj kredibilni napor koji nam je, jel' tako, rezultat kome svi stremimo. A šta se desilo poslije toga? Poslije toga se desilo to da je 30.11. SNSD promijenjio svoj amandman, taman u mjeri da ne bude prihvatljiv. Ne želim dalje ovo elaborirati, samo želim ovo navesti kao primjer da je bilo moguće postići taj dogovor i da smo bili tu. Koliko je taj amandman na kraju, koliko bi bio dobar, da li bi dobio povjerenje i da li je on na liniji onoga što je SDP na početku predlagao, to je drugo pitanje. Ja i dan-danas mislim da je bolje da idemo na indirektni izbor. Ali evo ako razgovaramo o direktnom izboru, bila je prilika da se jedan takav amandman napravi. Kada govorimo o roku, ja ću biti slobodan da predložim, na tragu rasprave sa jučerašnje sjednice Proširenog kolegija, da rad Komisije u narednom periodu ipak ograničimo i da to bude neki rok do 10. marta. Usuđujem se reći da je to zajednički prijedlog gospodina Bože Ljubića i mene sa jučerašnje sjednice Kolegija, a razlog jeste to što će Vijeće Evrope u aprilu mjesecu imati svoju sjednicu. Na toj sjednici se treba obilježiti deseta godišnjica od prijema BiH u punopravno članstvo i tu će se, htjeli mi ili ne, razgovarati o BiH. A ukoliko se ne provede presuda moguće je da će ton tog razgovora biti neugodan po nas, a ja ne želim sada predviđati šta mogu biti eventualne posljedice. Gospođa Marković je kazala i apsolutno je u pravu da su neki amandmani napisani da se ništa ne bi uradilo. Apsolutno ste u pravu, a i neki su mijenjani da se ne bi ništa uradilo. Bilo je tu raznih prijedloga, ovo što ste Vi naveli – predsjednik, dva potpredsjednika, povećanje broja poslanika – pa to su prijedlozi koje je Vaša stranka prihvatila prije par godina. Pa oni su možda bili malo sondiranje da vidimo jeste li dosljedni, jel' stojite iza onog što ste prihvatili. Ne prihvata se to, ima nešto drugo. Ali u konačnici, zaista, opet ću se vratiti na početak, izgradnja političkog povjerenja jeste nešto što je neophodno da ide paralelno s ovim procesom, odvojeno od njega, zajedno sa njim, kako god hoćete, ali to je nešto što ćete se svi složiti da nam fali. I na kraju ću reći, ideja o različitom načinu izbora, evo kad je u pitanju recimo Predsjedništvo, iz različitih entiteta, jeste možda nečija želja, to je legitimna stvar da svi imamo neke želje. Međutim, to je nešto o čemu treba odmah jasno reći da od toga nema ništa i da oni koji se koncetrišu na takve modalitete možda bi bilo dobro da energiju usmjere na neke druge ideje u postizanju kompromisa, s tim da trebamo naglasiti da kompromis nije ono što se meni sviđa pa je to kompromis, nego kompromis je nešto ... oko čega se više ljudi može okupiti. Mi često imamo običaj reći, predlažem kompromisno rješenje, a kompromisno rješenje ne prihvata niko osim onoga ko ga je predložio. Imamo i takvih, pod navodnicima, kompromisnih rješenja. U svakom slučaju, budući da vrijeme ističe, ja ću reći samo na kraju da će Klub SDP-a podržati nastavak rada Komisije, a evo, ukoliko se kolega Ljubić složi, možemo zajedno napisati, može on napisati, mogu ja staviti vezano za rok do kada bi ona trebala okončati svoj rad. Hvala.
Zahvaljujem poslaniku Magazinoviću. Prvi za repliku se javio zamjenik predsjedavajućeg Božo Ljubić. Izvolite. 44
Dobro, ja sam mislio da ću replicirati u sklopu rasprave, ali svejedno, kad sam već pozvan, ja ću kratko reći. Dakle, imam repliku na dva izlaganja ovdje, prvo gospodinu Belkiću koji je otprilike prozvao šest političkih lidera za sve moguće zastoje koji se dešavaju ovdje, pa vezano i za ovaj, promjene Ustava temeljem ove apelacije Sejdić – Finci. Mislim da nije u pravu, ne da mislim već sam siguran, nema se pravo prozivati šest ljudi koji pokušavaju nešto napraviti, dakle koji se pokušavaju dogovoriti oko Vijeća ministara, oko usvajanja zakona koji su BiH potrebni na euroatlantskom putu. U najmanju ruku, nema razloga prozivati dok se ne uspostavi parlamentarna većina. Ja ne vidim zbog čega bih ja, kao jedan od te šestorice, trebao biti odgovorniji za zastoj BiH, nego npr. lider SBiH-a ili lider SBB-a, samo zato što sa još petoricom kolega pokušavamo iznaći neko rješenje. Tek kada se i ako se uspostavi ta parlamentarna većina, onda ima smisla staviti veću odgovornost na te ljude i za reformu Ustava. A ja mislim da je reforma Ustava zapravo u prvom redu materija ovoga parlamenta i zastupnika. Što se tiče izlaganja gospodina Magazinovića, da ne bi ispalo da se mi slažemo previše, istina da se slažemo oko kalendara Vijeća Evrope, prema tome, nebitno je tko će ovaj prijedlog napisati, ali se ne slažemo da je Komisija mogla utvrditi amandman koji je mogao biti prezentiran u ovom domu. Nije mogla jer je ovaj parlament donio odluku da se odluke na Komisiji, odnosno Povjerenstvu, donose konsenzusom, a, ako baš nema potpunog konsenzusa, onda je za odluku trebala biti potrebita većina koja ima većinu u Zastupničkom domu i u Domu naroda, odnosno svakom klubu naroda u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH. Za ovaj prijedlog o kojem Vi govorite i oko koga ste bili spremni, koliko sam čuo, usuglasiti sa prijedlogom, primarnim prijedlogom SNSD-a, naravno, nije bilo podrške od strane većine hrvatskih zastupnika ni u ovoj komisiji, a ja bih rekao čak i od svih, usudio bih se reći. Tako da niste u pravu, dakle nije bilo moguće utvrditi amandman na toj osnovi.
Prije nego što nastavimo sa replikama, ja samo želim da vas podsjetim da ćemo pet do dva dati pauzu od sat vremena. Repliku ima gospodin Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa replika je u jednom dijelu na izlaganje kolege Magazinovića, kad je rekao 'vratićemo se Aprilskom paketu.' Aprilski paket doći će ponovo u proceduru, pa ne, ja sad govorim vraćajte se koliko hoćete, nećemo se mi nikad vratiti, to je tako bilo nekad vrijeme, klima, on je bio aktuelan, aktivan, nudila se neka rješenja, bile mogućnosti ... E sad, pozivanje na političku volju ...
Mada gospodin Magazinović nije govorio o tome. 45
Replika, ovo je na pozivanje na političku volju, pa evo ja bih volio da zna, dakle svi se zalažu i ovo se zaista mora riješiti, mora se ispoštovati ova presuda, ljudi, ali zašto ti strahovi na koje Vi, gospodine Magazinoviću, kažete postoje; naravno, da postoje. Vi ste mlađi, ima nas malo strarijih, upravo zbog takvih strahova i nekih drugih tendencija iz vremena ti strahovi će trajati još godinama, možda i decenijama. U bližoj prošlosti smo imali sedmočlano Predsjedništvo i tamo je jedan bio član Predsjedništva Jugosloven. Kad se sve to izdešavalo, zna se šta je postao i kakav je bio i da sad ja ne govorim kako o njemu misli srpska strana ili ja privatno, individualno, kako hoćete. Dakle, to su ti strahovi koji su opravdani. Ne želeći, ne umanjujući ni u primisli da kažem nacionalne manjine da ne bi trebale imati ista ljudska prava kao i konstitutivni narodi; naravno, da bi. Ali u tom istom Savjetu Evrope, pa može li iko tamo iz bilo koje manjine ikad se izašta kandidovati, a ne izabran biti. Može li predsjednik Amerike biti uopšte kandidat ako nije rođen na tlu Amerike, a neka je državljanin, može državljanstvo dobiti na razne načine, al' ako nije rođen nema šanse. E ta ista Evropa koja danas proganja širom, svako veče gledate one nacionalne manjine, i sad oni nas uče pameti kako mi trebamo nešto da ispoštujemo. Naravno da se zalažem da ljudi svi imaju ista prava, gospodine Magazinoviću, al' pozivati nas na neku toleranciju, na razumijevanje, na ustupke, rekli smo jednostavan stav član Predsjedništva iz RS bira se jedan i nema nacionalne odrednice. To nije rješenje za one koji neće nikad biti izabrani, koji se deklarišu kao nacionalne manjine, to je svakom jasno. Ali i Ustav upravo je tako koncipiran da funkcioniše na bazi tri konstitutivna naroda i ajmo uvažiti sve interese nacionalnih manjina, a ne na način kako neko hoće da sve promijeni odjednom u Ustavu. Neće se desiti nikad.
Replika, tri minute Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Pozdravljam Ja bi htjela da repliciram gospodinu Saši Magazinoviću u onom dijelu kada je rekao da će BiH morati doživjeti sveobuhvatnu promjenu Ustava. Gospodine Magazinoviću, mislim da nije sada pitanje da se bavi Komisija sa takvim problemom. Bilo kakve promjene Ustava takvog tipa ne možemo gurati kroz ovu komisiju, to smo više puta rekli i mi članovi Komisije i složili se sa tim da nije vrijeme za neke epohalne promjene Ustava. Ja znam da vi tamo želite, recimo, da vi lično želite takve vrste promjena Ustava, ali u ovom trenutku mislim da je zaista najvažnije da se Komisija usaglasi na tom nivou da se implementira presuda Sejdić – Finci, ono što nas kao državu obavezuje. Ovo što je rekla gospođa Milica Marković i Vi ste rekli da je Vijeće Evrope nama naložilo da implementiramo presudu Sejdić – Finci, znači to je ono što je obavezujuće i što prije i što hitnije korak po korak, a sve ostale promjene koje ste Vi rekli, sveobuhvatne promjene, to je mislim stvar političke volje i dogovora svih političkih faktora u ovoj zemlji. To je nešto što ... je dugoročnije. U ovom trenutku trebamo se usredsrediti na to. Što se tiče rada Komisije, ja mislim da je Komisija dobro radila, da jednostavno znači da su bile uključene i nacionalne manjine, da su bili saslušani svi, i članovi Komisije, sve političke stranke, svi su imali pismeno i usmeno jednu, kako bih rekla, mogućnost da kažu svoje stavove i tako je i bilo. Međutim, ne treba sada širiti priču na daljnje ustavne promjene. Ja vas molim da se stvarno usredsredimo, upravo ste vas dvoje bili članovi Komisije, Vi i gospođa Marković, i znate da 46 je to naša obaveze. U ovom trenutku za nas sviju najbolje je uraditi presudu Sejdić – Finci onako kako nam se nalaže. Toliko.
Replika, Milica Marković. Izvolite.
Replika, odnosno tačnije krivi navod na izlaganje kolege Saše Magazinović, koji je rekao u svom izlaganju da je SNSD 2006. u Aprilskom paketu ustavnih reformi prihvatio da se u Ustavu promijeni i da bude umjesto Predsjedništvo jedan predsjednik, dva potpredsjednika i promjenu broja poslanika u Parlamentu BiH. Javila sam se da kažem da je to prosto potpuna i kompletna neistina, a ne možete to inputirati SNSD-u iz razloga što mi iz 2006. i mnogo godina prije imamo kontinuitet u poslaničkom klubu i postoje ljudi koji odlično znaju šta se tad događalo, al' naravno ima i ona narodna: što je nekom milo u snu mu se snilo. Vi vjerovatno priželjkujete da SNSD pristane na to, računajući valjda ako pristane SNSD pristali ste i vi, i evo tu je rješenje. A nije tu rješenje, iz prostog razloga, gospodine Magazinoviću, što evo i da kažemo da je to tačno što ste Vi rekli, a nije tačno, ali i da je tačno da je SNSD pristao 2006. na to o čemu Vi govorite, potpuno je drugačija situacija bila 2006. i danas. 2006. pred izbore u aprilu kad se govorilo o tom famoznom paketu, ova zemlja nije imala problema u izboru Vijeća ministara, u izglasavanju budžeta na nivou BiH, što danas sve ima i, još gore od toga, ona je danas, ... htio to neko reći javno ili ne, svi znamo da je to tako, ova zemlja se danas nalazi na granici da li može opstati ili ne može opstati u ovim konturama u kojima se sad nalazi. Dakle, 2006. je potpuno bio jedan politički ambijent, danas potpuno drugačiji, mnogo gori i mnogo teži. I nemojte to sebi dozvoliti da takve stvari inputirate SNSD-u, kad vrlo dobro Vi znate da to nije tačno i znaju mnogi ovdje koji sjede u Parlamentu.
Replika, Aleksandra Pandurević.
Hvala, predsjedavajući. Za razliku od mojih kolega, ja neću kritikovati gospodina Magazinovića, a replika je upućena njemu. Naprotiv, ja ću ga pohvaliti za samokritičnost, jer ovo kad je rekao da neki pod kompromisom podrazumijevaju samo ono što oni nude, ja pretpostavljam da je on tu se kritički odnosio prema svojoj partiji i iznio njihov stav. Jer zar može biti veći kompromis ako evo mi iz SDS-a kažemo: dogovorite se kako ćete birati člana Predsjedništva iz Federacije, sve što se vi dogovorite mi ćemo prihvatiti, ali pustite nas da mi srpskog člana biramo direktno. I predsjednik Federacije se bira u Parlamentu, predsjednik RS se bira direktno, i za nas je kao kompromisno rješenje koje smo nudili i stalno naglašavali bilo da se srpski član bira direktno, a Federacija kako se god dogovorite, ako hoćete u Domu naroda, u Parlamentu Federacije. I ja u svakom slučaju još jedanput pozdravljam ovu samokritičnost gospodina Magazinovića i nadam se da će i ostale partije iz Federacije slijediti njegov put. 47
Replika, poslanik Saša Magazinović. Izvolite.
Bilo je nekoliko replika, pa evo ja ću to po rečenicu samo pokušati odgovoriti. Ovo što gospodin Božo Ljubić kaže, tačno je da je njegov utisak i tada bio da ovaj amandman SNSD-a ne bi dobio potrebnu podršku, al' to je slobodno sudijsko uvjerenje. Je ne znam bi li dobio. Ja recimo mislim da bi, al' eto nećemo sad to saznati budući da je on promijenjen. Gospodin Jovičić kao i obično nije u potpunosti pratio onoga ko govori, pa je replicirao na nešto što ja zaista nisam rekao, tako da se tu neću osvrtati. Ali ću se osvrnuti na njegov drugi dio diskusije u kojem tvrdi da u Evropi nacionalne manjine ne mogu nigdje biti izabrane, što je, osim što je netačno, to je jedna strašna tvrdnja da se mi kao trebamo baviti tim modelom, to je nešto strašno, ja zasta ću se tu zaustaviti. Gospođa Spremo slično kao i gospodin Jovičić nije pratila, ja nisam rekao da je potrebna sveobuhvatna reforma iako to mislim, ja sam naveo primjer iz posljednje rezolucije Vijeća Evrope gdje to jasno stoji i ja sam govorio o rezoluciji Vijeća Evrope, a ne o svom ličnom stavu. To što se nekome ne sviđa, to zaista nije moj lični problem. To je odnos prema onome što misli Evropa o nama. Sa gospođom Marković ne želim polemizirati. Kad bi nju slušali, možda bi stekli utisak da SNSD nije ni učestvovao u Aprilskom paketu, jedino s čim se sa njom slažem jeste da je drugačija situacija 2006. - 2010. pa evo i ove godine i da je teško dostići onaj nivo atmosfere koji jeste bio 2006. A na ovaj dio njen o opstanku ove zemlje, ova zemlja će opstati sviđalo se to Vama ili ne sviđalo, ona će opstati. I ja Vas zaista pozivam da u cilju pravljenja te atmosfere pa evo i kada je u pitanju implementacija presude Sejdić – Finci se okanete takvih izjava, one zaista ničemu ne doprinose, samo stvaraju negativnu energiju koja nam svima oduzima vrijeme, energiju, a ne doprinosi ničem pametnom. Gospođo Pandurević, pa znate šta, mi smo želju za kompromisom pokazali na tome što smo odustali od svog prijedloga i podržali nečiji drugi koji nam se u suštini na početku nije sviđao. Dakle, pokazali smo to, a nemojte me sad vući za jezik da ja pričam o različitim načinima na koje je SDS sad pa i nekada ranije postizao komprimise i šta je bila želja za kompromisom. Međutim, ako već hoćete da govorimo o ovom procesu i da se na njemu zadržimo, ja mislim da je ono što ste Vi smatrali da je kompromis plod Vaše neobaviještenosti, a govorim o tome da ste predložili da se biraju jedan poslanik, odnosno jedan član Doma naroda iz RS, jedan iz Federacije, što nije čak bilo ni prihvatljivo SNSD-u koji je to stavio na svoj papir, eto čisto da vas zadovolji da ste i vi nešto rekli. Dakle, čovjek je, evo završavam, dakle predstavnik SNSD-a je rekao da je to nešto što ne živi u bosanskohercegovačkom društvu, nešto što je nemoguće i svi znaju da se kod takvih stvari pravi u pravilu 2:1
Zahvaljujem. SAŠA
: Jedino vi niste o tome još obaviješteni. 48
Replika, Mato Franjičević, nadam se i posljednja, pa da se vratimo diskutantima. Izvolite.
Repliku mi je izazvala činjenica da je nekoliko uvaženih kolega nametnulo temu kompromisa koja jest zapravo važna tema za cijelu ovu priču, jer bez kompromisa u konačnici nećemo iznaći odgovarajuća rješenja koja će nas dovesti do promjena Ustava, sukladno i potrebama i onome što je rekao Evropski sud za ljudska prava. Međutim, svaki kompromis mora počivati na nekim temeljnim principima i o tome se zapravo radi. Analizirat ću pa ću navesti primjer: čovjek koji tvrdi da je 2+2=4, čovjek koji tvrdi da je 2+2=6, a kompromis bi između ta dva stava mogao biti da je 2+2=5. Ali narano nije, tako i u ovom slučaju. Što se tiče nas iz HDZ BiH, a ja sam uvjeren manje-više i svih nas koji dolazimo iz stranaka s hrvatskim predznakom, nama je bitno sljedeće, mi kažmo jasno ne onim ustavnim formama, sad govorimo o problemu s kojim se suočavamo, koje omogućuju diskriminaciju bilo nemogućnošću kandidiranja nekih, u ovom slučaju, pripadnika nacionalnih manjina, bilo nemogućnošću izbora vlastitog identitetskog predstavnika od strane određenog kolektiviteta, vlastitom većinskom voljom samog tog kolektiviteta. Vjerujem da znate o čemu govorim i jedno i drugo je diskriminacija i jedno i drugo se sukobljava s nekim temeljnim načelima i principima na kojima počiva sustav parlamentarne demokracije. A što se tiče onih izraženih nastojanja koja, nisam član ovog povjerenstva, ali evo i iz Izvješća koje je po mom mišljenju kvalitetno napravljeno, jasno je da je takvih nastojanja bilo. A ja moram reći da mi kažemo u HDZ-u BiH: jasno ne pokušajima redefiniranja suštine BiH. Tih pokušaja očito ima. Suština BiH je da je BiH država tri naroda, tri konstitutivna ili tri ustavna naroda. Imajući to u vidu, potrebno je tražiti takve forme, ustavne forme koje će, s jedne strane, onemogućiti bilo kakvu vrstu diskriminacije bilo koga i, s druge strane, imati u vidu, odnosno biti odgovarajuće
Vrijeme za repliku ... MATO
: toj suštinskoj činjenici. Toliko, hvala.
Replika, Dušanka Majkić. Odustaje. Riječ ima Božo Ljubić, zamjenik predsjedavajućeg. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici, dakle uz ovu točku mislim da je pravi trenutak da mi sagledamo suštinu problema s kojim se suočava BiH. Dakle, ona je, to je jasno, više od 15 godina nakon Dejtona nefunkcionalna država, to ne treba dokazivati teoretski, empiriski je dokazano i u ovoj godini glede nesposobnosti da ispuni minimum ... europskih standarda, da usvoji budžet, da formira Vijeće ministara itd., itd. i kako takvo funkcioniranje ovih petnaestak godina ima se samo zahvaliti 49 snažnoj intervenciji međunarodne zajednice, vojnoj, policijskoj, financijskoj i političkoj sferi. Treba međutim istaći da ove političke intervencije nisu uvijek imale produktivan učinak, a neke su bile izrazito štetne. Posljednja, a da li i zadnja to ne znamo, desila se u ožujku ove godine kada je visoki predstavnik svojom odlukom izravno derogirao Ustav i Izborni zakon. Ne bih međutim sada o tome dalje, jer nema nikoga iz OHR-a da mi replicira. Mi se trebamo upitati u ovom momentu u čemu je problem, ja bih vas zamolio da me se ne prekida, dekoncentrira me, pa onda bojim se neću znati nastaviti ovu nit izlaganja. Dakle, trebamo se pitati u čemu je problem? Problem je naravno Ustav koji je napravljen na jedan oportunistički način, svi znamo kako, dakle da su jednostavno dva ratna entiteta u Dejtonu slijepljena u jedan asimetričan, nekoherentan kompozit i mi živimo to sada što imamo. Sada konkretnije o meritumu današnje točke dnevnog reda. Da li je osnovni problem funkcioniranja BiH i njene sposobnosti, odnosno, njene nesposobnosti za euroatlantske integracije pozicija nacionalnih manjina u Ustavu ili je problem daleko dublji i ozbiljniji? To je osnovno pitanje. Da bismo na pravi način odgovorili na ovo pitanje, odnosno da bismo se na pravi način suočili s problemom, mi moramo sebi odgovoriti na pitanje: Zbog čega mi mijenjamo Ustav, da li zbog Vijeća Europe, da li zbog EU ili radi nas samih, radi BiH, radi njenih naroda i radi njenih građana? Mislim da je odgovor jasan, radi nas samih i potreba BiH. E, ako je to tako, a jeste, onda trebamo dobro promisliti kako implementirati presudu Evropskog suda za ljudska prava. Slažem se da treba promijeniti Ustav na način da on ukloni diskriminaciju prema pripadnicima manjina i građanima nacionalno neopredjeljenima glede procesa, odnosno mogućnosti kandidiranja. Slažem se također da u ovoj fazi reforme Ustav se mora, možemo i moramo ograničiti na izbor za dvije institucije koje su adresirane u presudi Evropskog suda za ljudska prava, a to su Predsjedništvo BiH i Dom naroda, makar stranka kojoj ja pripadam zahtijeva daleko dublju ustavnu reformu. To međutim treba biti urađeno na način da se uklone i ostale diskriminatorne odredbe Ustava, u prvom redu prema pripadnicima konstitutivnih naroda. I da na neki način potvrdim ovo što je u svojoj replici kolega Franjičević rekao, da ni na koji način ne dovodimo u pitanje sam karakter države BiH kao države tri ravnopravna konstitutivna naroda, jer danas u Europi postoje samo tri ... multietničke države, od toga je samo jedna funkcionalna, to je Švicarska, dvije su disfunkcionalne, Belgija i BiH. I ako išta trebamo, trebamo dakle slijediti iskustva funkcionalnih država i tražiti rješenja na način da se osigura ravnopravnost svih entiteta koji žive u toj državi, bez obzira kako se ti entiteti zvali, da li kao jezične skupine, da li kao nacije, narodi itd. Ja ovdje koristim priliku da ukratko prezentiram što to HDZ '90, a želim ovdje i izvijestiti ovaj visoki dom i zajedno s HDZ-om BiH, dakle stranke koje zastupaju veliku većinu hrvatskog naroda u BiH i zastupale su kroz ustavnu reformu i zastupaju: u prvom redu dakle kada je u pitanju Dom naroda BiH mi smatramo da treba povećati broj izaslanika u Domu naroda BiH iz više razloga. Prvo iz razloga funkcioniranja tog doma, jer 15 ljudi ne može odgovoriti svim potrebama ravnopravnog doma kao što to može 42, a i nas je premalo, ja bih rekao, za sve, za sva povjerenstva i za sve funkcije koje su pred nama. Drugi je razlog da treba povećati broj delegata zbog toga što se treba formirati ovaj klub, naše je stajalište, nacionalnih manjina i nacionalno neopredijeljenih. Treći razlog je što treba omogućiti predstavnicima Bošnjaka i Hrvata iz RS i predstavnicima Srba iz Federacije, također, da delegiraju ljude u Dom naroda, što danas nemamo. Naš je prijedlog primarni bio da se Dom naroda poveća na 48, 15 Srba, 15 Bošnjaka, 15 Hrvata i tri iz reda ostalih. Ali cijeneći ostale prijedloge, mi smo bili spremni na jedan kompromisni prijedlog da se Dom naroda poveća na 27, gdje bi bili po osam predstavnici konstitutivnih naroda i tri predstavnici iz reda nacionalnih manjina, odnosno nacionalno neopredijeljenih. Jer ta matematika, ta dva broja mogu dakle sadržati u 50 sebi onu proporciju: dvije trećine iz Federacije, jedna trećina iz RS, ali isto tako dozvoliti da se bira odgovarajući broj Srba iz Federacije, Bošnjaka i Hrvata iz RS. Ono što smo mi predlagali i što je zapravo naš uvjet da se prihvatimo bilo kakve ustavne promjene pa i u kontekstu presude Evropskog suda u Strazburu je da se promijeni način izbora delegata u Dom naroda iz entiteta, prvenstveno iz Federacije BiH, jer prema postojećem načinu izbora delegata u Dom naroda Federacije više hrvatskih delegata u Dom naroda biraju županije, odnosno županijske skupštine sa bošnjačkom većinom, nego županijske skupštine sa hrvatskom većinom. I naš je prijedlog bio da nakon održanih općih izbora svi izabrani zastupnici u županijske skupštine, Srbi, Hrvati, Bošnjaci, pripadnici nacionalnih manjina i nacionalno neopredijeljeni, konstituriraju ad hok zasjedanja na kojima će izabrati svoje predstavnike u Dom naroda Federacije, a kada je u pitanju RS da se taj proces radi u Vijeću naroda RS, opet na isti način da izabrani Srbi, Bošnjaci, Hrvati i pripadnici nacionalnih manjina biraju svoje zastupnike u Dom naroda države. Što se tiče izbora članova Predsjedništva, mi smo na stajalištu da trebaju biti tri člana Predsjedništva, naravno, bez etničkih atributa da bismo zadovoljili presudu Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu, da se oni biraju u Parlamentarnoj skupštini na način da oni iz reda izabranih zastupnika u Zastupničkom domu se kandidiraju kandidati za Predsjedništvo i upućuju kandidature u Dom naroda. Da Dom naroda utvrđuje listu od tri predstavnika bez etničkih atributa na način da za nju treba glasovati većina u Domu naroda, koja uključuje i većinu u svakom nacionalnom klubu Doma naroda i da se ta lista upućuje na potvrđivanje u Zastupnički dom. Mislim, to je najpravedniji, najkozistentniji način, ne instalira nikakve asimetrije glede entiteta, ali mi smo također spremni razmotriti i razgovarati i o varijanti izravnog izbora članova Predsjedništva, ali u tom slučaju neminovno se nameće promjena izbornih jedinica u BiH da bi predstavnici sva tri konstitutivna naroda imali istu priliku da utječu na izbog svojih legitimnih predstavnika u Predsjedništvo BiH. I na kraju, završavam, moj kolega me upozorava da sam prekoračio vrijeme. Ja podržavam da Komisija nastavi rad. Slažem se također s ovim što je rekao kolega Magazinović da ograničimo ... negdje na polovicu ožuljka mjeseca upravo zbog kalendara koji se tiče Vijeća Evrope i da mjesečno Komisija izvještava ovaj dom o postignutom napretku ili rezultatima rada Komisije. Hvala ljepa.
Sve replike i diskusije nastavljamo nakon pauze, jer smo već preuzeli obaveze u 2 sata. Evo jedna replika, nadam se da neće proizvesti sljedeću. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Uvažene kolege, bukvalno jedna rečenica. Mi nismo shvatili ovu tačku dnevnog reda kao prostor na kojem ćemo mi ponovno izlagati stavove koje smo iznijeli na deset sjednica Komisije koje smo imali i koji su dostavljeni u pisanoj formi, te stoga je ovo upućeno kao primjedba gospodinu Ljubiću da postoji drugačiji način na koji mi mislimo da treba ovo tretirati. Ovo je razgovor o Izvještaju. 51 I druga stvar koja se također odnosi na jednu izrečenu konstataciju gospodina Ljubića, gospodin Ljubić je apostrofirao predsjednike Saveza za bolju budućnost i Stranke za BiH kao one koji nisu manje odgovorni u ovom procesu. Gospodine Ljubiću, Vi pripadate grupi samoproglašenih pobjednika izbora i kao takvi ste preuzeli odgovornost za određene procese, mi u tome nismo sudjelovali. Hvala.
Replika, kolega Ljubić. Evo, bila je to jedna složena malo veće rečenica.
Bez obzira što cijenim uvaženu zastupnicu, gospođu Dervoz, ona nema pravo govoriti u pluralu mi. Zapravo, svaki zastupnik je ovlašten da sam shvaća što točka dnevnog reda implicira. Dakle, ja sam shvatio da točka dnevnog reda implicira na način kako sam diskutirao. Prema tome, a Vi ste slobodni također da tumačite točku dnevnog reda na svoj način, mislim da nisam izišao iz Poslovnika ovog doma. A što se tiče odgovornosti političkih lidera, ja sam o tome rekao.
Pauza od 60 minuta. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici, nastavljamo rad. Još uvijek smo u okviru 4. tačke dnevnog reda. Za diskusiju u okviru ove tačke dnevnog reda javio se poslanik Nermin Purić. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici, cijenjeni gosti, dobro je što smo napravili ovu pauzu jer se rasprava bila zaoštrila, nadam se sada poslije ručka da ćemo biti malo više spremni da saslušamo jedni druge. Pred nama se danas nalazi Izvještaj o radu Privremene zajedničke komisije oba doma za provođenje presude Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu u predmetu Sejdić i Finci protiv BiH. Kako to kod nas obično biva, mi se uvijek malo udaljimo od onoga što je tačka dnevnog reda i krenemo u našu staru priču. Nadam se da ćemo ovo vrlo brzo privesti kraju. Rad Komisije, bez obzira na sve ono što se dešavalo i stepen do kojeg je došla realizacija zadatka Komisije, može se nazvati zadovoljavajućim, prije svega što je Komisija radila u vrlo teškim uvjetima i što je sastav Komisije bio takav da je reflektirao otprilike, ne otprilike nego u potpunosti, sastav ovoga doma i sve one, je li, interese i stavove koji su evidentni za ovaj sastav. Postoje, po mome skromnom mišljenju, tri bitne stvari vezane za rad Komisije i koje predstavljaju, je li, dobru osnovu za nastavak rada. Prvo je da je priča o implementaciji presude vraćena u institucije sistema, dakle da se o implementaciji ove presude najviše razgovara tamo gdje se i treba razgovarati, a to je u Parlamentarnoj skupštini BiH. Druga bitna stvar je da je postignut opći stav ili opća suglasnost da presudu treba implementirati, to dakle niko ne dovodi u pitanje. I 52 treće je da se priča vrti oko implementacije presude u dva dijela. Dakle, u dijelu koji se tiče otklanjanja zapreka za kandidiranje ostalih u Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH i za kandidaturu ostalih u Predsjedništvo BiH. Mi smo otprilike u dogovoru oko načina rada Komisije, na samom početku, usaglasili se da je to okvir u kojem ćemo se kretati iako smo svi, iz različitih motiva, izašli na neki način iz tog okvira. Kada je u pitanju Izvještaj, o njemu nemam šta posebno komentirati, on prikazuje stanje onakvim kakvo ono jeste, imamo dakle i prijedloge svih stranaka i možemo vidjeti kakve je ko stavove otprilike zastupao. Smatram da Komisija treba nastaviti sa radom, tim prije što se ovo može smatrati nekom prvom fazom u implementaciji ove presude, fazom u kojoj su otprilike izneseni prijedlozi i različita viđenja kako doći do konačnog cilja i kako implementirati ovu presudu. U drugoj fazi bi trebalo povesti jednu dublju, sveobuhvatniju raspravu o ovim pitanjima, s ciljem dakle da se nađe jedno zajedničko rješenje koje bi bilo prihvatljivo svima. Ja ne mogu govoriti u ime drugih političkih partija, ali mogu govoriti u ime Demokratske narodne zajednice BiH da smo mi spremni svoje stavove u određenoj mjeri revidirati i da smo spremni dati svoj puni doprinos za odrađivanje ovog posla, onako kako treba. Dakle, imam utisak da nismo svi dali 110% od sebe da ovaj posao završimo u roku koji nam je bio zadan, ali to naravno nije razlog da se ne potrudimo u nekom narednom periodu i slažem se sa onim kolegicama i kolegama koji smatraju da treba odrediti neki rok za rad Komisije, odnosno neki rok u kojem bi Komisija barem nastojala izaći sa konkretnim rješnjem ovog pitanja. Kada su u pitanju određeni pozivi za temeljitiju ili, ne mogu se sjetiti kakva je bila formulacija, za neku značajniju promjenu Ustava BiH, svi mi znamo da BiH ovakva kakva jeste nije funkcionalna država, međutim odnosi koji u njoj vladaju u ovom momentu ne daju nam za pravo da se pozivamo na neke suštinske promjene Ustava itd. Posebno te promjene Ustava ne mogu i ne smiju biti inicirane izvana. Ti zahtjevi moraju biti inicirani iznutra, dakle od nas koji donosimo odluke u ovoj zemlji, koji živimo u ovoj zemlji, i one mogu biti produkt onoga što se mi dogovorimo, a ne nikako nekog nametanja, nekog novog Dejtona itd. Mislim da je to priča koja nema smisla i nije dobro da trošimo vrijeme na to, pored svih problema o kojima su i neke kolege danas govorile, od problema da nemamo formirano Vijeće ministara, da nemamo usvojen budžet, da jednostavno nismo u stanju da definiramo ko smo, gdje smo i kako ćemo naprijed. Dakle, predlažem da se ovaj izvještaj prihvati sa onim zaključcima koji su navedeni u njemu i da se nastavi rad Komisije i da se da neki rok, jednostavno da imamo orijentir prema kojem idemo. I ja sam uvjeren da još uvijek postoji prostor da mi razriješimo ovo pitanje i da na neki način skinemo ljagu sa države BiH, kada je u pitanju ovaj slučaj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. 53 Dame i gospodo, da kažem i ja par riječi vezano za promjene, odnosno implementaciju ove presude. Ustav BiH je već nebrojeno puta mijenjan. Dakle, nisu u pravu oni koji kažu da je mijenjan svega jednom. On je mijenjan jako puno puta jer teorija prihvaća činjenicu da se Ustav može mijenjati i zakonom, ako se ta promjena prihvati i primjenjuje. Dakle, Ustav BiH je u više navrata mijenjan i to je mijenjan zakonom. Kada je promjena Ustava u pitanju, naravno da se radi o krucijalnim pitanjima i da to tangira interese svih i da je to jedno vrlo problematično, vrlo kompleksno pitanje i naravno da je teško predvidjeti ishod i ove situacije u kojoj se sada nalazimo. Šta je pozitivno u ovom što je do sada učinjeno? Pozitivna je činjenica da je to rađeno unutar naših vlastitih struktura. Dakle, da nemamo popovanje izvana i to nismo prihvatili. I dobro je da smo identifikovali, da smo se složili oko stvari koje su za promjene. Dakle, da je to Vijeće naroda, da je to Predsjedništvo. Iako moram reći da moja vlastita stanovišta idu u tom pravcu da Vijeće naroda ne bi trebalo doživljavati nikakve promjene jer ono predstavlja ekskluzivno pravo naroda, konstitutivnih naroda, i veoma je diskutabilno uvrštavati tu pitanja nacionalnih manjina. Po mom vlastitom stanovištu, pitanje nacionalnih manjina trebalo bi rešavati putem posebnog zakona, dakle putem zakona rešiti pitanje nacionalnih manjina. Posebno je diskutabilno u koju kategoriju idu sada ostali i neopredijeljeni. Dakle, multipliciranje različitih kategorija mislim da vodi u jednu situaciju koja može stvoriti neke probleme u daljnjoj fazi, odnosno u daljnjoj fazi kada se to bude normativno uobličavalo. Rekao sam da je najvažnije da je lokus problema identifikovan. Interesi su različiti, postoje tri koncepta. Dakle, po meni postoje tri koncepta. Jedan koncept ide za širenjem te lepeze, ne bih rekao da i drugi koncept ne ide za širenjem lepeze izmjene Ustava. Drugi koncept nastoji zadržati probleme u okviru, striktno se držeći presude. I mislim da u tom pravcu bi trebalo ići, no svako ima pravo da izražava svoje interese i da izražava svoja stanovišta u ovom pogledu. Ali mislim da sada realne okolnosti ukazuju na činjenicu da nije moguće više postići i neće se više postići. Moram vam reći da za Aprilski paket sam prognozirao kako će se završiti, tako se i završilo. Bojim se da ću i sada prognozirati da ishod ne bude pozitivan, a moram reći da ja i moja stranka se zalažemo da ishod bude pozitivan, ali u okvirima držeći se presude. Kako riješiti problem kompromisom? Dakle, da li ovde, neko je lijepo danas rekao, da li je ovde moguće postići kompromis? Kompromis je moguće postići na štetu nekog, čini mi se. Kada se gleda principijelno, onda ne mogu se pustiti neki principi koji ukazuju da je to štetno za samostalnost određenog entiteta. Ni jedan narod na svijetu nije se odrekao svoje samostalnosti ili je dobrovoljno prihvatio njeno redukovanje. Vjerujem da i ovde tako neće biti. Istorija upravo u tom, promjena Ustava i stepena samostalnosti, ide u tom pravcu. Takođe, ja sam istakao na Komisiji da je lokus jednog velikog problema Federacija. Ne bih želio ulaziti u to, ali isuviše se malo govori o promjenama strukture Federacije, a ona je najveći problem. Moramo priznati, to pokazuju i ovogodišnji izbori, odnosno implementacija izbora i zaista postoje tamo problemi, ozbiljni problemi koji se moraju mijenjati. Ja sam predlagao, evo da čujete, moj predlog je bio da bi se osigurala ravnopravnost Hrvata, predlagao sam, dakle mi smo bili za to da i dalje entiteti biraju članove Predsjedništva na postojeći način bez one jedinstvene izborne jedinice, jer to zna se kud vodi i narušava princip konstitutivnosti, da se u Federaciji biraju članovi Predsjedništva neposredno, ali da hrvatska strana dobije svoju, na neki način, izbornu jednicu. Mislim da je to aktuelno, mislim da Amerikanci takođe predlažu to. Kako? Na sledeći način: da se smatra izabran onaj kandidat, dakle, hrvatski kandidat koji dobije najveći broj glasova u većinskim hrvatskim kantonima. Možda bi se tu pojavio onaj princip 54 pozitivne diskriminacije, ali mislim da je to jedno rešenje koje bi bilo dobro, koje bi moglo prevazići ovu situaciju koju smo imali. Naravno da DNS ostaje kod ovih stanovišta, neće ih mijenjati. Ja sam prihvatio amandmane što je predložio SNSD, ali drugi dan nakon što su ti amandmani malo korigovani. Dakle, u tom pravcu ćemo i ostati kod svojih stavova. Hvala.
Riječ ima Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Kao što je već rekao predsjednik Bosić u svom izlaganju, mi u svakom slučaju podržavamo da Komisija dobije novi dodatni rok. Da li će uspjeti uraditi posao, zavisi od toga koliko ćemo biti pragmatični i koliko će se neki ovdje uspjeti da odreknu od onoga što bi možda željeli i da uradimo ono što se od nas traži, a to je da na bazi postojećeg rešenja izvršimo samo implementaciju presude Sejdić – Finci. Ukoliko se i dalje ne bude odustajalo od nekih krupnih promjena i ova presuda koristila kao izgovor da bi ovdje napravili i dalje političku krizu i da bi otvorili te korjenite promjene Ustava, bojim se da nećemo ništa uraditi. Ja se nadam da u ovoj zemlji ima dovoljno razuma i da svi shvatamo da kao početni korak uradimo ono što možemo. A taj minimum i ono što nam je svima zajedničko i oko čega nema spora je upravo ovo što je sadržano u našim amandmanima. Gospodin Magazinović, koji evo nije tu, pomenuo je nešto da smo mi neobaviješteni oko Doma naroda. Tačno je da je prvi prijedlog SNSD-a bio da budu tri delegata u Domu naroda iz reda ostalih, da je prijedlog SDS-a bio dva, onda smo sjeli, razgovarali i usaglasili da to budu dva. I gospodin Magazinović ne treba da vodi računa ni da se brine o odnosima SDS-a i SNSD-a. U ovom parlamentu, kao što se do sada vidjelo, mi jako dobro funkcionišemo i lako se dogovorimo. Ko kada popusti, to je manje bitno. Što se tiče aluzije ... , žao mi je što nije tu gospodin Magazinović, na kompromise u kojim je, pod znacima navoda, učestvovala SDS, a on jako dobro i jako dobro svi znamo na što je aludirao. Ja moram reći da me čudi da je tako nešto došlo od gospodina Magazinovića jer on iz Sarajeva u ratu, on i njegova porodica nisu pobjegli od SDS-a nego od nekih drugih pa među njima i od svog partijskog šefa današnjeg, koji je bio
Ja bih Vas molio da ne idemo u te intimne stvari, da držimo dignitet.
Ja moram reći, jer ako se SDS-u nešto, zaista, gospodine predsjedavajući, dozvolite, jer ako se nama nešto spočitava, hajde da raščistimo gdje je ko bio. Jer ja sam bila ovdje u ovom Sarajevu, moja porodica je nažalost bila u logoru u Silosu 44 mjeseca i onaj ko meni spočitava da nisam spremna na kompromis, pa predsjednik njegove partije je mojoj majci slao gore nekakvu komisiju u silos. Znači, ja Vas molim, ja se zaista trudim i nikad niko ne samo od mene nego od bilo koga ovdje nije čuo 55 neko vraćanje bilo u prošlost bilo u šta drugo, ali je krajnje neumjesno da takve teme otvaramo. I ako ih neko otvori, neka bude siguran da ćemo biti spremni na odgovor, a i sada ga je dobio. Hvala.
Riječ ima Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege, evo u mojoj diskusiji ja bih se želio znači najprije osvrnuti na vrijeme u kojem smo mi raspravljali, znači, ovo kada je u pitanju implementiranje presude Suda u Strazburu u slučaju Sejdić i Finci protiv BiH. Mislim da je to jedna tema o kojoj se raspravljalo znači u jedno vrlo, moram reći, i osjetljivo i politički teško, znači vrlo suptilno, što je rečeno ovdje, znači vrijeme. Svjesni činjenice da nije formirana još u Parlamentarnoj skupštini BiH parlamentarna većina i svjesni činjenice da se ne možemo u Parlamentarnoj skupštini dogovoriti oko mnogo jednostavnijih stvari, zato i ova Privremena komisija, parlamentarna komisija koja je bila zadužena iznaći rješenja za implementiranje presude u slučaju Sejdić – Finci protiv BiH, pa je u svom samom radu na početku bilo riječi da li raditi zahvate unutar Ustava BiH, samo da bismo implementirali ovu presudu, ili i šire zahvate koji su neophodni u Ustavu BiH. Mislim, ne mogu tvrditi 100% , ali mislim da je prevladalo mišljenje svih aktera, znači svih članova Komisije, a ti članovi Komisije su predstavljali, znači ili predsjednici ili predstavnici političkih stranaka koje participiraju u Parlamentarnoj skupštini BiH da u ovom momentu se ide samo sa minimalnim zahtjevima, odnosno zahvatima u Ustavu BiH, kako bismo implementirati presudu Suda u Strazburu, što je i obaveza BiH. Naravno da se tijekom diskusije i rasprava na svim sjednicama ovoga Privremenog zajedničkog povjerenstva otvorila mnoga pitanja i gdje smo uvidjeli da u ovom slučaju u BiH ne da postoji samo diskriminacija nacionalno neopredijeljenih, nacionalnih manjina, ostalih itd., nego da je na sceni diskriminacija naroda u BiH, jer tako piše u preambuli Ustava BiH. Tako da nažalost imamo danas situaciju takvu ali evo samo se čeka možda opet neka presuda ili da neko tuži od Hrvata ili Bošnjaka iz RS-a, koji žive znači u RS-u, da se ne mogu kandidirati, ne mogu biti kandidati za člana Predsjedništva BiH po ovakvim ustavnim rješenjima u Izbornom zakonu, odnosno Srba koji žive u Federaciji BiH, jer i oni isto tako ne mogu biti kandidati za člana Predsjedništva BiH. Ovdje mogu reći da su sve diskusije na ovom povjerenstvu bile vrlo korektne i da su iznesena ta različita viđenja koja su sadržana ovdje u ovom izvješću, vrlo koncizno i precizno, jer predsjedavajući Povjerenstva gospodin Džaferović je uložio mnogo truda da bi i vodio sjednice Povjerenstva, znači i usmjeravao ka problemima ... zbog kojih je i formirano ovo povjerenstvo. I na kraju smo došli do ovakvog jednoga izvješća. Naravno, u Izvješću je vidljivo da Povjerenstvo nije došlo do nekih potrebnih amandmana na Ustav BiH, da bismo realizirali, odnosno proveli presudu Suda u Strazburu u slučaju Sejdić – Finci protiv BiH. Meni se čini kada je u pitanju Dom naroda BiH, ja neću iznositi stavove ovde mada su neki od kolega iznosili stavove svojih političkih stranaka, ne bih iznosio stav HSP-a, ali reći ću moje mišljenje je kada je u pitanju Dom naroda BiH da smo tu suglasni svi da u Domu naroda BiH trebaju 56 biti zastupljeni i predstavnici nacionalnih manjina, nacionalno neopredijeljenih ili ostalih. Pa smo imali različite prijedloge, ... od dva predstavnika, tri pa do pet, čini mi se i više, ali sada nije bitno, ali čak je bilo i više prijedloga, različitih prijedloga na koji način doći. Da li da se biraju kada su u pitanju ovi iz RS-a, Narodne skupštine RS-a ili iz Vijeća naroda ili, a u Federaciji u svakom slučaju iz Doma naroda iz Kluba ostalih. Tu imamo isto različite pristupe, znači na koji način doći do predstavnika nacionalnih manjina u Domu naroda. Po pitanju Predsjedništva imali smo različite stavove, što su i ovde danas iznijeli članovi Povjerenstva, i stav HSP-a, ja mislim, odnosno svih predstavnika političkih stranaka iz Federacije BiH je bio da se članovi Predsjedništva biraju posrednim putem u Parlamentarnoj skupštini BiH, pa opet imamo i tu različita viđenja, ali riječ je o posrednom znači izboru, dok je stav stranaka iz RS-a da imamo direktan ili izravan izbor. Koliko sam ja mogao razumjeti i kolegu Bosića da je on govorio da je bilo riječi da se iz Federacije biraju, znači to je bio prijedlog SDS-a, da iz Federacije biramo članove Predsjedništva na posredan način, a iz RS-a znači na izravan ili direktan način. Mada stranke iz Federacije nisu govorile da iz Federacije treba biti posredan nego da treba biti posredan način za cijelu BiH. Mislim da smo na dobrom putu da Komisija nastavi raditi svoj posao. Treba joj dati potporu i nakon ovih iznesenih prijedloga i viđenja smatram da možemo doći uz malo političke volje najprije do implementiranja presude u slučaju Sejdić – Finci. A nakon toga iskazati i dobru volju za jednu globalnu, znači globalnu ustavnu reformu. Jer, ne bih se složio sa pojedinim kolegama koji su rekli da BiH nije potrebna velika reforma. Do sada se to nekoliko puta pokušavalo i BiH je itekako potrebna ustavna reforma i to trebamo u narednom periodu i što je moguće prije, znači uz političke dogovore stranaka prije svega koji će sutra činiti paralmentarnu većinu u BiH, i napraviti da bismo pokazali da BiH ima snage, znanja, i moći, i htijenja napraviti ustavnu reformu koja bi odgovarala svim narodima i građanima BiH. Hvala.
Riječ ima Niko Lozančić. Izvolite. Je li ovo replika prije bila?
nije uključen mikrofon Bila je prije pa ...
Izvinjavam se, gospodine Lozančiću. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Referirala bih se samo na jednu rečenicu koju je izgovorio uvaženi kolega Jurišić. On je rekao: stav većine je bio da se fokusiramo i bavimo implementacijom presude Suda u Strazburu. Ja bih podsjetila na član 1. Zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije u kojem je potpuno jasno definiran predmet onoga čime se Komisija trebala baviti i na član 4. u kojem su potpuno precizno izneseni zadaci. 57 Prema stavu SBB-a, problem je možda i nastao u radu i funkcioniranju Komisije čija je atmosfera inače bila vrlo dobra i ja moram iskazati svoje posebno zadovoljstvo jer sudeći prema nečemu što sam ranije vidjela i čula, kao novi zastupnik, nisam mogla pretpostaviti da može postojati tako predan, konstruktivan i odlučan način rada i metodologija unutar jedne komisije. Dakle, da smo ostali fokusirani na ovaj zaključak koji se tiče predmeta i zadataka Komisije, vjerujem da bismo zaista došli do mogućnosti da ovoj Parlamentarnoj skupštini predložimo barem jedan amandman. Savez za bolju budućnost ostaje kod onoga šta je proklamovano, u Zapisniku evidentirano, i plediramo naravno i dalje na sve političke faktore u BiH da se ispuni obaveza koju BiH ima. Da se na taj način omogući bolje funkcioniranje u zemlji i da se način na koji je radila Komisija možda malo više primijeni u nekim našim drugim komunikacijama i odnosima, jer to možda može doprinijeti do nekih bržih i ozbiljnijih riješavanja problema koje imamo ispred sebe. Podržavamo nastavak rada Komisije. Hvala.
Riječ ima poslanik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti, ja sam mislio da ćemo primiti k znanju ovu informaciju Komisije, da nećemo ulaziti puno u raspravu, jer u samoj informaciji su vidljiva sva nastojanja, izrazi svih političkih volja koje postoje u ovoj Parlamentarnoj skupštini kada je u pitanju ovaj pojedinačni akt, da tako kažem, a zove se presuda Suda u Strazburu u slučaju Sejdić – Finci. Međutim, kako to nije tako, evo ja ću isto tako priključiti se ovoj raspravi da pokušam dati doprinos da oslikamo stanje u kome mi jesmo i zašto se događaju ovakve stvari, stanje iz koga mi teško izlazimo, zato što smo zarobljenici različitih ograničenja. Ovde je danas bio čitav niz rasprava i ideja s kojima se jednim dijelom slažem, jednim dijelom ne slažem, ali uvažavam svaku od iznesenih kao izraz određene političke volje u ovom parlamentu, odnosno u ovoj zemlji. Pitanje je da ne postoji presuda Suda u Strazburu, u ovom konkretnom slučaju, da li bi se ovaj parlament bavio ovim pitanjem? Zaključujući iz značajnog dijela izlaganja, ne bi. Ja ću podsjetiti da HDZ BiH, makar u zadnjih 10 godina, ako ne i duže, uporno bosanskohercegovačku i svjetsku javnost upozorava da je Ustav BiH postavljen na diskriminatorskim temeljima, da on sam po sebi producira diskriminaciju i da zbog toga proizvodi stanje u kojemu je BiH neupravljiva zemlja. Problem je što mi sami sebi teško hoćemo da vjerujemo i teško hoćemo da uvažimo jedni druge. Gospodin Jurišić je spomenuo da Hrvati i Bošnjaci po istom ovom Ustavu, po istom ovom Ustavu, samo što nisu podnosili tužbu Sudu u Strazburu, diskriminirani su u RS-u, Srbi u Federaciji, po istim osnovama po kojima su diskriminirani gospodin Sejdić i gospodin Finci. Znači, mi to znamo, znamo da je potpuno identičan slučaj, znači i znali smo to prije tužbe. I, znamo to, međutim pitanje da li mi nešto hoćemo u ovoj zemlji uraditi. Zato što mislimo da je to naša potreba i potreba onih koje ovdje predstavljamo ili samo onda kada nam presudi neki sud ili neki međunarodni autoritet nametne različitim oblicima pitisak. Pitanje generalno našeg odnosa spram ove zemlje, generalno znači svih nas ovdje, želimo li mi živjeti, djecu odgajati u uređenoj ili u neuređenoj zemlji, u zemlji koja će biti dobar dom za svakog njenog građanina ili nekom mati, nekom maćeha. 58 Želimo li živjeti u zemlji u kojoj će i dalje u narednih 15 godina dok neki sud ne donese odluku cvjetati i korupcija i kriminal i neracionalnosti i nefunkcionalnosti, u kojima nećemo ništa dobro ostaviti svojoj djeci, ili ćemo mi, zato što smo svjesni da je to loše, zato što nama to treba, zato što treba našoj djeci, zajednički sjesti pa pokušati dogovoriti rješenja koja su dobra za sve. To je pitanje. Nije to pitanje konkretnih presuda, niti konkretnih odredbi Ustava o kome mi danas govorimo. I ono što je vrlo bitno naznačiti, Sud u Strazburu je presudio da je naš Ustav u suprotnosti sa Evropskom konvencijom o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda. I on se ograničio na odredbe koje su tužitelji od njega tražili. Da je neko tražio izbor sudaca Ustavnog suda, dobio bi vjerovatno istu presudu, jer je potpuno identičan način izbora. Nelogičan način izbora. Ne želim sada ulaziti u detalje kako se vrši izbor sudaca Ustavnog suda BiH. Tamo veća prava imaju stranci, tamo su potpisali da moraju biti stranci, da moraju biti u Ustavnom sudu. Ali za neke građane BiH u tom našem Ustavnom sudu nema mjesta. I to je diskriminacija. Znači, nebitno jesu li Srbi, Hrvati ili Bošnjaci. Mi u ovom Ustavu imamo naziv za značajan broj građana ove zemlje koji je ponižavajući: ostali. Znači naziv je ponižavajući. Mi moramo izgraditi standarde pa reći ok ne mora se svako izjašnjavati po etničkom, ali moramo nekakav civiliziraniji naziv izdefinirati. Jesu li to nacionalno neopredijeljeni, jesu li to nacionalne manjine, jesu li, ne znam ni ja, sada da ne licitiram, sam taj naziv je za mene diskriminarajući, za nekoga ko je nekome napisao da je ostali i čitav niz drugih odredaba. Mi u ovoj zemlji imamo pola zemlje, pola države koji se zove Federacija, pola države koja se zove Republika, jedan dio države koji je Distrikt, jedan dio države je totalno decentraliziran, jedan potpuno ... centraliziran, znači imamo potpuno različite modele političkog ustroja u istoj državi. I onda se čudimo što nemamo proračuna, godinu dana nemamo proračuna, i danas smo čuli da neće ni biti proračuna za ovu godinu. I nikom ništa. Zato što Ustavom nije uređeno to. U uređenim sustavima u Ustavu se definira šta se onda događa. Nemamo Vijeće ministara, koliko, 13,12,15,18, nebitno, mislim ... i šta se događa? Opet se ništa ne događa, jer nemamo Ustavom predviđene procedure kada se to dogodi šta se onda događa. Nemamo ni zakonom, a i Ustav nam je ograničenje. Čitav niz drugih odredbi Ustava BiH, osim što je diskriminirajući za značajan broj građana ove zemlje, onemogućava njeno normalno funkcioniranje. Mi se s tim ne moramo složiti, ali posljedice takvog stanja ispaštamo svi, bez obzira složili se ili se ne složili. Kad ćemo i kada će biti dovoljno političke volje ovdje u ovom parlamentu i izvan ovog parlamenta da donesemo određena rješenja, je li to izmjena ovog, ako ga je moguće mijenjati pa doći do kvalitetnog, ili je to moguće nekim novim, što bih ja više volio, iskreno, iako vjerujem da nema u ovom trenutku političke volje za jedan normalan ustav koji će omogućiti normalno funkcioniranje u kojem se niko neće u ovoj zemlji osjećati manje vrijednim, u kojem će svi biti dovoljno i važni i vrijedni i u kojemu će se štititi i pojedinačna i kolektivna prava i građanina i naroda u BiH. Ja sam uvjeren da je to moguće. Međutim, slažem sa jednim od prethodnika koji je rekao da oni koji imaju ili su stekli određene privilegije ne treba očekivati baš tako lako da ih se odreknu. Nas koji nemamo tih privilegija ti pozivaju na realnost pa to mi slični, meni voda preko glave, da trebam roniti još 15 godina, evo 15 godina ronim da još, jer je to realnost. Rušimo sve svjetske rekorde u ronjenju ..., a nije to dobro. Nije dobro bez obzira, svi vi znate ovdje da ... jedan od tri konstitutivna naroda ima puno manje prava nego druga dva naroda. I ja to ne moram ponavljati, to vi znate kao i ja. Ako mislite da je to dobro za ovu zemlju, ako mislite da je dobro, da će ova zemlje funkcionirati bolje ... tako, nego onih narednih 15 godina, daj Bože da bude bolje. 59 A što se tiče konkretnog koraka, ja uvažavam da se svi ne slažu sa ovim što ja govorim i drago mi je što se svi ne slažu s ovim što ja govorim, drago mi je, jer onda bismo svi bili isti. Znači, ja se ne trudim da se dopadnem svima. Ja govorim ono što mislim iz perspektive sebe, svoje obitelji, svog naroda i svakog drugog naroda u BiH i svakog drugog građanina i dokle god mi to ne shvatimo neće dobro biti nikome u ovoj zemlji i u ovoj zemlji će samo biti puno više nesretnih ljudi. Hvala vam lijepo.
Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, evo želim da kažem nekoliko riječi, ustvari, osnovna misao koja se nameće da BiH neće nikada riješiti pitanje presude Suda u Strazburu. Poslije ovoga što se sve čulo, poslije svih pokušaja koji su učinjeni do sada, dakle presuda, implementacija presude služi samo kao pokušaj da se pristupi najvećim izmjenama Ustava koji nikada ni u kakvim okolnostima, a naročito ne u fazi i stadijumu u kojem se BiH nalazi mogu biti ispunjeni. Nemojte da pričamo o željama. Ako bi pričali o željama, onda bih vam ja rekla da želim da RS bude samostalna država u kojoj ćemo mi uređivati život onakav kakav želimo. To je naša želja. I to nije tajna, to je naša želja. Ali u okolnostima u kojima živimo propisano je u ovom momentu da živimo u BiH kakva jeste i pokušavamo da se dogovorimo sa druga dva naroda o mogućem minimumu kojim ćemo moći da zajedno ostanemo da živimo. Dakle, to je moj politički stav protiv koga nema niko pravo ništa da doda. Može da ne misli tako, ali to je politički stav koji se mora poštovati. Zašto kažem da nema, nećemo nikada dobiti. Podsjećam vas da je 2010. godine sve do skoro neposredno do izbora bila formirana komisija koja je osam sastanaka provela isključivo da se pokrenu opsežne izmjene Ustava, ... a sa istim zadatkom kao i ova komisija, i tu su ključni akteri bili većina ljudi koji ovdje sjedi. I rekli smo da i tada nemamo odgovor, zbog toga što nismo racionalni. Nismo počeli od onoga šta može da bude plod da se dogovorimo, nego smo počeli od maksimalističkih zahtjeva, za koje unapred znamo da se nikada nećemo dogovoriti. Rečeno je da ispunimo presudu, inače ćemo se naći u poziciji za koju vjerujem da niko ne bi želio. I to nije dovoljno. Tretman Komisije koja nam je dostavila Izvještaj i koja je rekla po drugi put sjedimo, po drugi put je Parlament plaćao ili ne znam da li je plaćao za angažovanje u ovoj komisiji, i ponovo se ništa nismo dogovorili. I molim vas dajte nam mandat da idemo dalje u rad i da se ništa ne dogovorimo. Nema dogovora, jer su ambicije i želje svake političke partije u ovom parlamentu takvi da nekada neće glasati za ono suprotno. Niko nije pošao od toga da vidimo koji je to minimum oko koga bi se mogli dogovoriti. Zar nije jednostavno SNSD predložio takav vid rešenja da neće povrediti nikoga, neće ispoštovati sve želje za promjenom Ustava, ali Ustav, nisam ja odgovorna za njega, nisam ga ja pisala. Nisam ni ja kriva što je BiH usvojila ovu Konvenciju o ljudskim pravima u okviru 17 zemalja, a 30 zemalja nije htjelo da je pogleda. I to je neko prihvatio nesvjestan šta se dešava i da li uopšte treba da to uradi. Dakle, nema spremnosti i zašto se bojite to reći. Ti stidljivi komentari koji kažu, podržavamo nastavak rada Komisije, ne vode ničemu. Ne postoji spremnost ni jednog koji je u svom izlaganju rekao, ljudi, spremni smo, hajde da vidimo šta je to minimum, da završimo pitanje implementacije presude. Ne postoji niko ko je to rekao. I nema šanse da se to ispuni. I nema te komisije, možete da joj date mandat od pet godina, neće se nikada dogovoriti. Budimo pošteni jedni prema drugima. Recimo to. Jer da postoji spremnost, takođe vas podsjećam, kada je bila izrada zakona koji su 60 prethodili liberalizaciji viznog režima, 15 mjeseci smo proveli zbog toga što pojedine političke opcije nisu htjele da naprave iskorak koji se odnosio na par amandmana. I poslije smo to sve uradili na jednoj ministarskoj konferenciji i u jednom čitanju usvojili. Zašto ne pokažete spremnost? Ne može se pristupiti značajnijoj izmjeni Ustava u ovom momentu. Politička zrelost ove zemlje to ne dozvoljava. Ali dozvolite da napravimo minimalni korak. Dozvolite da evropsku agendu proglasimo kao zadatak broj jedan i da na tome radimo i da ni jedan drugi problem koji imamo ne postavljamo, ako hoćemo da dođemo do iskoraka. U protivnom, ne samo da nećemo provesti evropsku presudu nego ova zemlja više neće donijeti ni jedan zakon, neće napraviti ništa što bi bilo u korist, kako svi kažete, svih građana. Hvala.
Eh, kako do boljitka, sad ćemo čuti od Stranke radom za boljitak. Riječ ima Mladen. Beriz se javio za repliku, izvinjavam se.
Nije ništa posebno ni strašno, nego me samo zanima, gospođo Majkić, kome ste se obraćali kada ste govorili vi u množini i prstom prema svima nama, ne znam na koga ste mislili i ustvari šta ste mislili? To je jedno. Drugo, kada je riječ o slobodi da čovjek nešto kaže, ja nisam primijetio da ovdje ljudi ne smiju da govore. Ja koliko sam shvatio da su ljudi govorili ono što misle. A što se tiče snova, evo da i ja iznesem svoj san, dakle da ova zemlja bude demokratska, uključujući i Federaciju i RS, da živimo slobodno, demokratski i ništa više. Eto, eto to je moj san, Dušanka.
Riječ ima Mladen Ivanković Lijanović. Uzvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Kako do boljitka? Dakle, ja uistinu i kao član Povjerenstva koje je radilo vezano za ovu presudu, odnosno implementaciju presude, jesam da se dalje nastavi rad ovog povjerenstva. Međutim, poznati fizičar a i filozof Albert Ajnštajn jednom je kazao: 'Problem nastao jednim promišljanjem ne može se istim takvim promišljanjem riješiti, gospodo.' Dakle, ja jesam za nastavak rada, ali moramo promijeniti promišljanja. Ako nećemo, onda može biti u stendbaj-aranžmanu ovo povjerenstvo dok se ne promijeni pristup rješavanju problema. Ovdje smo vidjeli i u tekstu koji imamo i ovdje na izlaganju određene stavove i mišljenja i ja se slažem sa gospođom Majkić što je ona sve to kazala, ali da nemamo mi diktatora u BiH. Gospodo, mi smo svi zaboravili da mi imamo diktatora iznad svih nas ovdje. Taj diktator nije slučajno, dakle nije taj diktator slučajno ni stavljen nama. BiH kad je pravljena to je bilo predviđeno i u ovoj situaciji ja predlažem i ovdje da Povjerenstvo, ja istina nisam bio na zadnjoj sjednici bio sam spriječen, dakle mi nismo kazali, gospodo, mi, ... i tako je otprilike i napravljeno, BiH je napravljena takva da ima diktatora, kad se mi ne možemo da dogovorimo, imamo okvire, da on onda stupa na scenu. Nama sad ovdje ništa ne preostaje, Povjerenstvo je ovdje trebalo kazati, mi se nismo dogovorili, gospodo, diktator, vi ste na potezu, izvolite završite ako želite BiH, jer ovdje smo i čuli da ne žele mnogi BiH. Dakle, i sasvim 61 legitimno pravo, ali diktator, ja mislim da ima diktator sad u potpunosti ovlasti da kaže, gospođo Majkić, hajte Vi kući, doviđenja. Dakle, pa to je takva situacija.
Da se razumijemo, Vi govorite o Aneksu X.
Dakle, visoki predstavnik, OHR, prisustvo OHR-a u BiH. [[zajednička diskusija]]
Molim vas malo pažnje.
Dakle, ja mislim da je ovo vrlo ozbiljna stvar gdje smo mi zaboravili jednu stvar i gdje mi mislimo da mi možemo izjave poput ove da mi volimo da je RS država. Dakle, u ovom momentu to nije dobro. Ja mislim da u ovom momentu treba kazati diktatoru, halo diktatoru, vidi šta onaj radi. Ja mislim, kao predsjednik političke stranke i odgovorna osoba, ... da nam je BiH najracionalnije rješenje. Ne zato što ja puno volim nešto tu BiH ili Jugoslaviju, ali ja mislim da je to najracionalnije rješenje. Ja sam i za tu raspravu, ako ima neko drugu racionalnije da i tu raspravu otvorimo ovdje. Koje je to racionalnije rješenje od ovog sad? Jer ja samo vidim ovo nećemo, a šta hoćemo to ne znam. Dakle, ja da imam neko drugo rješenje, pa moje, moj prijedlog jedan je bio da imamo drugačiji ... pristup, kazao sam, hajmo Parlamentarnu skupštinu BiH nazvati Sabor BiH. To je moj bio i prijedlog. A kazao sam, zbog čega Sabor, dakle nitko neće biti uvrijeđen jer imamo Sabor na Bilinu polju, imamo Zemaljski sabor BiH iz 1910., imamo Vukov sabor u Tršiću, imamo Saborna crkva, imamo Sabor Islamske zajednice. U čemu je problem da promijenimo promišljanje i da kažemo Sabor BiH? Ja mislim ako imamo promjenu promišljanja da možemo doći do rješenja. A uvijek jedno te isto, jednim te istim pristupom tražiti problem rješenju, dakle uvijek nas dovodi u apsurdnu situaciju da mi nemamo rješenja. I stoga, da vidim jesam li još nešto trebao kazati, problemi, da ne prebacujemo dalje probleme, kao što je gospodin uvaženi zastupnik Kunić kazao, problemi su u Federaciji. Ne jedan i više. Ali ovaj problem u Federaciji ... neće u stvari biti ako Hrvata u Federaciji bude u procentu kao u RS-u. Dakle to ne, vjerovatno ga neće biti. Dakle, kad Hrvata bude u Federaciji u procentu koliko je sad u RS-u, evo sigurno problema neće biti. Dakle, vi ste što se tiče RS-a završili, vi ste riješili hrvatsko i bošnjačko pitanje protjerali i to registrirali, i uredu stvar, idemo dalje. To su neke činjenice. Ali Aneks VII. je bio kazao da bi to trebalo popraviti. Oni koji se pozivaju na Dejtonski mirovni sporazum,
nije uključen mikrofon 62
Ja nisam puno u ovoj do kraja temi, ali evo znam kao političar i predsjednik stranke koliko bi trebao, ja mislim da znam. Dakle, Aneks VII. kad bi implementirali i završili možda bi sva platforma ovdje imala pet zastupnika iz RS-a gdje bi kazali, mi, bolan šta vi, sad ćemo mi to završiti bez vas. Jel' to pretpostavka koja je sasvim realna bila da je radilo po Dejtonu. Ali nije se radilo i sad smo tu gdje jesmo. I stoga, evo hoću da završim, dakle da moramo, ja se slažem da nastavimo rad Komisije, međutim sa ovakvim pristupom nema potrebe se više sastajati. Ako promijenimo pristup rješavanju tog problema, mislim da ova komisija može da dalje ... nastavi, a ako ne ja sam onda za to da se ova komisija sastane i da pozove visokog predstavnika, mi se ne može dogovoriti, gospodo, vi to završite, ili nek se kažnjava BiH, dakle ako ništa da se u tom onda ne dešava. Onda su pobijedile one snage koje ne žele dobro BiH. Jer ja svima sad kažem koji dođu u BiH i kažu, gospodo, de vi se dogovorite. Ja kažem, gospodine, odnosno gospođo, vi ili ne poznajete situaciju u BiH ili ne želite dobro BiH. Pa vi kad pustite nas, RS kaže da će država, u Federaciji mi sad ne znamo ni šta ćemo, još nismo mi, ne znamo se, dakle da je to činjenica. To su činjenice koje trebamo kazati. I zato kažem da Povjerenstvo bi trebalo da uputi jedno čak pismo OHR-u i da kaže, gospodo, tu smo, izvolite vi nastavite svoj posao ako želite dobro BiH. Ako želite da se ona raskopa, pustite nek stvar ide, ona će se sama raskopati. Hvala lijepo.
Replika, Mato Franjičević.
Ovo osebujno prizivanje diktatora da on riješi situaciju, po mom mišljenju, nije rješenje i zbog toga sam se javio. Ja mislim da se pokazalo da zapravo u pravom smislu te riječi nije rješenje ni u Federaciji BiH intervencija ovog diktatora, o kojem je govorio gospodin Lijanović. Možda je rješenje za gospodina Lijanovića i njegovu stranku, jer je to očito jedini način da uđe u strukture vlasti. Međutim, za BiH, za narode koji žive u BiH, to ni izbliza nije rješenje, kao što nije rješenje nikakva intervencija izvana. Odgovor na pitanje kakva BiH moraju dati njeni narodi i njeni građani, dakle taj odgovor mora stići iznutra. Jedino je to garancija da ćemo definirati državu kojom ćemo svi biti minimalno zadovoljni i koja će samom tom činjenicom biti samoodrživa. Dakle, bit će država kojoj neće za održanje biti potreban nikakav diktator sa strane, nikakva mrkva i batina sa strane, nego će ona postojati zbog političke volje onih koji je konstituiraju. I u tom smislu mislim da je i ovo šansa, dakle i ova procedura u kojoj jesmo i koja treba biti nastavljena oko implementacije presude u predmetu Sejdić i Finci da se pokušamo približiti takvoj našoj, samo našoj definiciji BiH kojom ćemo biti svi podjednako zadovoljni. Hvala.
Replika, Mladen Ivanković Lijanović. 63
Dakle, visoki predstavnik, odnosno diktator, i treba nama ovdje upravo zbog onih koji ne žele sprovoditi Dejton i ne žele BiH. Dakle, oni koji su i poslije izbora opstruirali izbor, posredan izbor daljeg procesa i prekršili Izborni zakon, dakle visoki predstavnik kad je na to upozorio, e, to je krivo nekima, a to je dakle nekonstituiranje vlasti, šta znači raspad države. Dakle, i to što je on tu intervenirao, ja ga pozivam da intervenira i sad da intervenira jer imamo problem raspada dražae, a ja ne želim da se BiH raspadne. Jer, ponavljam, mislim da nam je najracionalnija živjeti ovdje. Hvala.
Riječ ima gospodin Milorad Živković, zamjenik predsjedavajućeg. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege poslanici, dozvolite mi, evo, samo nekoliko minuta da pričam o onome što nije tačka dnevnog reda, zato što su svi ovdje koji su diskutovali pričali o tome, i nakon toga da se osvrnem na tačku dnevnog reda i dam određeni zaključak. Naime, Aneks IV. Dejtonskog sporazuma su međunarodni pravnici i eksperti pisali, a nisu učestvovali domaći stručnjaci. U tome su naveli da jedan dio krši ljudska prava, ti isti međunarodni stručnjaci i eksperti, i doveli nas u situaciju da mi sad ispravljamo ono što je međunarodna zajednica uprskala radeći takav Ustav. Isprika nikakva nije kada se kaže da je to bilo s većim ciljem ili višim ciljem da se zaustavi rat i da se u tom momentu tako moglo da radi. Jer ista takva sa naše strane isprika da je interes ovdje BiH i da je srž same BiH njeni narodi i konstitutivnost naroda ispred priče EU o građanima ne pije vode. Ono o građanskoj BiH, ili ... zaboravio sam reći da je ista ta međunarodna zajednica u RS-u nametnula ustavne amandmane u kome predsjednik i dva potpredsjednika Narodne skupštine je navedeno da moraju da budu iz tri konstitutivna naroda. Znači, onu građansku opciju koja je bila u Ustavu su prekršili i napravili opciju koja krši ljudska prava. To je ista ta međunarodna zajednica. O građanskoj BiH ili bivšoj Jugoslaviji možemo znači različito da govorimo. Naravno da se zalažem za građanski koncept u onom dijelu gdje mogu da kontrolišem taj koncept, otpočevši od svoje kuće pa da kažem nekih opština RS-a itd. I naravno da se neko nije zalagao za građanski koncept kad je ... i pričano o Jugoslaviji, je li, strašno zainteresovan da taj građanski koncept sad uvede u BiH na čitavoj teritoriji BiH i o tome moramo da razmatramo. Ovi amandmani koji su došli od strane SNSD-a u ovoj komisiji, sada govorim na Izvještaju Komisiji, su amandmani za raspravu i nisu konačni amandmani, jer mi kao ljudi koji predlažemo određene prijedloge smo spremni i na određene kompromise. Govorim za prijedlog za Dom naroda gdje smo otvoreni i za prijedlog koji gospodin Kunić govori o tome da se ne treba dirati priča u kome su narodi konstitutivni u ovoj zemlji i nema potrebe u Dom naroda stavljati priču o građanima, ostalima itd. do toga da se može govoriti o broju delegata koji srazmjerno procentu ⅓- ⅔ dolaze iz RS-a i Federacije BiH, kao što smo raspoloženi da razgovaramo i o drugom prijedlogu koji se tiče Predsjedništva da bude asimetrično rješenje iz RS-a, rješenje neposrednog biranja, i Federacije posrednog biranja, znači nismo zakovani za ovu priču koju smo predložili nego smo dali svoj doprinos radu ove komisije. Ova komisija nije uradila zadatak koji je dobila od ovog parlamenta i mi možemo da usvojimo Izvještaj Komisije sa tom konstatacijom. 64 Da li su članovi Komisije radili dobro ili ne, ovaj parlament će da kaže. Ali isto tako moramo, ako predlažemo već zaključak da nastavi rad ova komisija, da se obaziremo i na to šta je u odluci, odnosno zaključku o osnivanju Komisije napisano, da li možda zaključak nije bio dobar, pa Komisija nije mogla da uradi svoj posao zato što zaključak nije bio dobar. Gospodin Beriz je rekao da neće da učestvuje u Komisiji. Kako možemo da produžimo rad Komisije ako jedna stranka je ovdje u Parlamentu rekla da neće više da učestvuje? Znači moramo prvo da dobijemo odgovor od svih članova ove komisije da li su zainteresovani da dalje rade ovdje. Jer ovdje je napisano da konsenzusom se donose odluke. Ako se konsenzusom donose odluke, onda znači da svaki član Komisije ima težinu da spriječi dolazak bilo kakvog amandmana ovdje u Parlament. Mislim da trebamo da ovaj zaključak revidiramo na način da ga prilagodimo onome šta može Komisija da uradi i kako može da uradi. ... Znači, podržavam da se nastavi rad, podržavam da oni koji ne žele da rade u Komisiji se izjasne da ne žele da rade u Komisiji, ali isto tako podržavam da se ograniči rad Komisije. Mislim da je sasvim dovoljno tri mjeseca i da se svaki mjesec ovdje u Parlamentu, u zadnjoj sjednici u mjesecu, izvještava Parlament šta je Komisija uradila. Da je to dobar primjer, način i rad ako hoćete i da i Evropskoj komisiji i EU damo do znanja da nismo odustali od tog posla i da ćemo i dalje raditi. Hvala.
Riječ ima Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Pa naravno, kao da sam bio na žalosti, ne treba nekad gledat u budućnost, ali kao da sam pogledao. Vi se sjećate, a posebno oni koji su bili na onoj sjednici kada smo odlučivali o ovoj komisiji, ja jesam parafrazirao gospodina Vinstona Čerčila o njegovom mišljenju o komisijama. Možda je to vama tada izgledalo smiješno, vidite da sam bio u pravu, nažalost, u ovom slučaju. Za razliku od nekih drugih, ja volim BiH i voljet ću je dok sam živ. Društveno-političko uređenje koje se zove Dejtonska BiH nije predmet mog voljenja, ali kao svaki legalista, to sam već jednom rekao, ja cijenim i poštujem društveno-političko uređenje koje vlada i koje se zove dejtonska BiH. Na kraju krajeva, kao legalista sam i položio svečanu obavezu u ovom parlamentu kao i svi vi da ću poštivati i držat ću se njezinih zakona i poštivati naravno najveću instancu koja se zove Ustav jedne države. Tu je problem. Nije ovdje problem što ova komisija ne može da donosi nikakvo drugo rješenje osim ovoga koje je donijela. Znate, nije tu mali rez koji treba da napravi dva osnovna segmenta onoga što se zove BiH po Dejtonu, to su Ustav i Izborni zakon. Nisu to nikakvi mali rezovi. I svi mi to vrlo dobro znamo, zato i dolazi do ovakvog kolapsa. Ovdje treba ono što se zove u medicini "carski rez". A znate šta to znači? Jednostavno, decidno i jasno treba novi Ustav države BiH. To niko nema hrabrosti da učini. Drugi ni u snu ne žele da to učine. I treći mudro šute, znate. Dakle, ne mogu se opredijeliti ni za jedno ni za drugo. U tome je tragedija nas koji danas ovdje o ovome raspravljamo. Ova komisija neće polučiti ništa dobro, vjerujte. Svi mi to dobro znamo samo neće niko otvoreno to da kaže. Ona nema mogućnost da to učini. Apropo prijedloga o nekakvom diktatoru koji će to uraditi, nisu oni za mene diktatori, oni su jednostavno predstavnici međunarodne zajednice, gospodo draga, pa oni su tvorci Dejtonske BiH. Sve ove implikacije koje je mogao da donese Ustav 65 BiH, oni su unaprijed znali. Ja čisto sumnjam da su naivci u Dejtonu radili na Ustavu koji će nam biti nametnut. Na kraju krajeva, dobro se sjećam, neko me je i u ovome parlamentu i u bivšim sazivima često pitao: ali Dejtonski Ustav BiH ova skupština nikad nije potvrdila?! To zaobilazimo kao mačka oko vruće kaše, znate, ne smijemo to da dirnemo da se ne bi nekome zamjerili. Ova komisija, ma kakav joj mi mandat dali, ma koliko joj rok produživali, samo će izazvati još veću agoniju i još veću netrpeljivost, izaći će ponovo na scenu sve one tužne i ružne stvari koje se dešavaju iza kuloara, a štampa i mediji, posebno oni bulevarski, imat će itekako materijala da se nama bave, vjerujte. .... Možda ne valja biti prorok u svom selu, kako to naš narod kaže, ali, nažalost, situacija mi nalaže da to otvoreno i pošteno kažem, vjerujte mi. Ovo vam govorim iz svog životnog iskustva. Ja sam, nažalost, htio to ili ne, sudbinski određen da budem najstariji u ovome domu, po godinama. A vjerujte mi, u ovoj situaciju u kojoj jesam, osjećam se evo odmah star kada razmišljam o životu koga više nemam i o vama koji odlučujete o životima svih drugih u BiH, pa i ja zajedno s vama, nažalost. Nekad je bolje da se ta promišljanja zadrže za sebe i se ne iznose javno. Ali ovo čemu mi idemo i čemu težimo, nikad u ovoj situaciji. Gospođa Majkić je čini mi se nešto lijepo i dobro rekla, ne možemo kao rogovi u vreći sjediti, a svi očekivati od nas neki pametan zaključak, posebno kada se radi o ovako krucijalnim stvarima kao što je sudbina jedne države. Ne zaboravite, često zaboravljam iako ima među nama vrsnih pravnika, čuo sam, sudske presude se ne komentarišu. Dakle, to je jedna činjenica koja je nepobitna. Druga stvar, kako mi možemo da utičemo na tu presudu da je izmijenimo da ona odgovara svakoj političkoj stranci, opciji ili vladajućoj strukturi i onima koji su u opoziciji pa da svak namjesti, ima u našem izrazu onome starinskom "po tabijatu", sebi kako kome odgovara. E bogami, to ne može, neće moći. Mi moramo da prihvatimo činjenicu: presuda Sejdić – Finci mora biti sprovedena. Neko je govorio o rokovima. Ja ne znam, možda bi bilo pametnije da se zapitamo ili da njih zapitamo ako nismo dovoljno pametni, gospodo, koliko ste nam dali još vremena? Ili će oni to nama reći ali na malo grublji način, kako smo mi to naučili da nam govore. Kada kao nestašna djeca prekršimo neku mjeru koja je naša vaspitačica kao nadglednik naših dječijih sudbina, onda kaže dosta. Možda će i nama neko reći to čuveno "dosta". Ne znam, vjerujte. Ovo je moja, hajde da kažemo, proizvoljna replika na sve ovo što ste vi danas govorili, onako ljudska i pošteno. Da li vam odgovara ili ne odgovara, ne znam. Ne odgovara ni meni ova situacija, pa moram da živim sa njom i u njoj. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Mato Franjičević. Izvolite.
Prvobitna namjera mi je bila da repliciram, i ovo je forma u kojoj mogu to učiniti, na tvrdnju gospodina Mladena Ivankovića Lijanovića, da je do te odluke visokog predstavnika, takve kakva je bila i oktroiranja Vlade u Federaciji BiH, došlo zato što su neki kršili Ustav i Izborni zakon. Činjenice su ove. Ustavni sud Federacije BiH se proglasio nenadležnim, kad je riječ o izbornom procesu i svemu onome što je uslijedilo nakon samih izbora. Središnje izborno povjerenstvo kao institucija koja je jedina meritorna zadužena da provodi, prati, nadzire izborni proces je također dala vrlo jasno očitovanje da ono što je napravljeno u Federaciji BiH sa izborom predsjednika i dva 66 dopredsjednika Federacije BiH, a samim tim posljedično i sa izborom Vlade Federacije, nije u skladu s Izbornim zakonom. Tada je uslijedila intervencija visokog predstavnika u smislu suspenzije te odluke Središnjeg izbornog povjerenstva koja u konačnici, zapravo, htjeli mi to priznati ili ne, znači suspenziju pravne države. I što prije prestane suspenzija pravne države u BiH, u jednom velikom dijelu BiH, to će biti bolje za ovu zemlju u cjelini. I kad sam već uzeo riječ, to je toliko što se tiče ovoga, želim reći nekoliko stvari i ovoj temi. Nisam zaista mislio da ćemo sad svi manje-više pričati priče koje su pričane na Povjerenstvu, ponavljati stavove koji su uglavnom poznati, stavove naših stranaka koje su izložene tijekom samog rada Povjerenstva i koje se daju očitati iz ovog izvješća koje prezentira taj rad i te stavove. Ali, moram se osvrnuti na neke stvari koje su se čule. Kad je riječ o načinu na koji se može premostiti ili eliminirati diskriminacija koja je presuđena i zbog koje je došla presuda Evropskog suda za ljudska prava na dvije razine, u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH i u Predsjedništvu BiH, po mom mišljenju, slažem se s gospodinom Kunićem da nije logično da se Dom naroda, koji je Dom naroda, Dom konstitutivnih naroda, pretvara u još nešto. Ako je to nužno, ja nisam pravnik, ako je to nužno, naravno, neću imati ništa protiv, samo nije logično. Ali u tom slučaju bilo bi odgovarajuće ili adekvatno da se onda izmijeni i naziv samog doma i da on postane 'Dom naroda i nacionalnih manjina i nacionalno neopredijeljenih ili ostalih', kako se sad tretira taj konglomerat, je li, svih onih koji nisu pripadnici jednog od tri konstitutivna naroda, a na neadekvatnost samog izričaja upozorio je kolega Lozančić. Ako se i dogodi, ako je neizbježno da u Dom naroda uđu i oni koji nisu pripadnici jednog od tri konstitutivna naroda, i prema tome ne mogu ući ni u jedan od tri kluba koji se uspostavljaju u Domu naroda, onda ja mislim da je potpuno neprimjereno da se formira i Klub ostalih zato jer bi to podrazumijevalo predstavljanje ostalih kao naroda. Dakle, ako postoje tri nacionalna kluba i uspostavlja se i četvrti, Klub ostalih, on bi također imao sva svojstva ovih nacionalnih klubova i dovelo bi nas u apsurdnu situaciju da o ostalima razmišljamo kao o narodu i vjerovatno bi onda taj klub imao zadatak da štiti i vitalne nacionalne interese tog naroda, pod navodnicima, naravno, shvaćate me. Vjerovatno bi onda tragom toga slijedilo i pitanje o četvrtom službenom jeziku u Federaciji. Da ne bih otišao previše u karikiranje, mislim da je dovoljno ovo da se vidi da bi to zaista bilo suvišno i opterećujuće po ukupno funkcioniranje ustavnopravnog sustava u BiH. Mislim da se problem može riješiti bez formiranja Kluba ostalih a, po mom dubokom uvjerenju, i bez instaliranja pripadnika nacionalnih manjina u Dom naroda. Njihova prava se moraju štititi adekvatnim zakonima. Što se tiče Predsjedništva BiH, Predsjedništvo je izraz one suštinske definicije BiH kao države tri konstitutivna naroda i u tom smislu Predsjedništvo mora zrcaliti taj odnos. Ali, konkretne osobe koje se biraju u Predsjedništvo kao predstavnici jednog, drugog ili trećeg naroda, ne moraju biti pripadnici, ne moraju nužno biti pripadnici tih naroda. Naprotiv, Hrvate vrlo dobro bi mogao predstavljati i netko tko uživa njihovo povjerenje, a tko nije Hrvat. Tako i Bošnjake, tako i Srbe. Uostalom, slučaj Željka Komšića dovoljno govori. Mislim da se ovim tragom mogu tražiti rješenja ukoliko smo dobronamjerni i da se do nekih značajnijih pomaka može doći u nekom razumnom roku, što ovom povjerenstvu od srca želim. Hvala.
Zahvaljujem. 67 Replika, uvaženi poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Replika uvaženom zastupniku Franjičeviću. Izborni zakon, a u kontekstu je svega ovoga, jasno je kazao izbor izaslanika u Dom naroda Federacije je 30 dana nakon konstituiranja županijske skupštine. Županijske skupštine sa hrvatskom većinom gdje je HDZ i jedan i drugi imao većinu to nisu uradile. Visoki predstavnik prije je trebao sankcionirati, ne da pusti još to. Dakle, replika da je netočno šta je prekršeno i kako je prekršeno, dakle visoki predstavnik je bio u pravu kada je to odradio. Hvala.
Diskusija, uvaženi poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege i kolegice, ja sam mislio da ćemo danas, ali dobro, evo mislio sam ja razgovarati o Izvještaju, usvojiti ga ili naći neko drugo rješenje. Ali ja uvijek ovdje nastupam sa realnih pozicija i ono šta bi se desilo, evo da damo mogućnost, uslovno rečeno, da klub nacionalnih manjina bude zastupljen u Domu naroda sa pet predstavnika. Pet, ima isto kao pet Srba, pet Bošnjaka, pet Hrvata. E, ko će sad izabrati tih pet predstavnika nacionalnih manjina. Izabraće najjača politička stranka, u tom momentu, i to će predstavljati u tom klubu, ne vrijeđajući nacionalne manjine. Evo moj Srbin, nacionalni, čovjek neopredijeljen, došao iz RS-a, pa naravno da će navijati za Slavuja, neće za Šefika Džaferovića. Izvini što njega pominjem, to mi je prijatelj pa mogu, veliki. Dakle, hajmo staviti u realni kontekst: šta se dešava kad sve to ispoštujemo. I rekao sam u prvom dijelu, imali smo mi i sedmog člana ... Jugoslovena, pa smo vidjeli šta je i s Jugoslovenom i s Jugoslavijom i s nama bilo. Pa nemojte, ljudi, da se igramo tako. Ima nekoliko formulacija. I mi danas kad pričamo cijelu situaciju, kao da smo svi članovi ovog bili, ove komisije, evo malo i na hrvatskom, uz veliko poštovanje, kao da smo bili svi članovi ovog povjerenstva, samo prepričavamo, možda malo šire, njih je manje bilo pa su mogli po kuloarima. Nas je malo više pa ne mogu se došaptavati ni sa kim. I šta smo uradili – hajde Jovo nanovo. Imamo, kaže, dvije mogućnosti. Moramo ispoštovati tu presudu. Način je jednostavan. Ne širite dalje. Dozvoljeno je predstavnicima nacionalnih manjinama kandidovanje na svim nivoima, člana Predsjedništva, poslanika, Dom naroda, pa izvolite. Ali nemojte više da se igramo, ono dole malo ispod stola. Šta će se, ponavljam, i to je ključ, opet desiti? Najveća politička stranka će izabrati predstavnka hrvatskog naroda, kao što je član Predsjedništva, što ja poštujem, to se desilo. On je dobio legitimitet ljudi. Dobio je. Ali kako? Sad je postavljanje hiljadu pitanja: kako, što, ko ga izabrao? E to bi se ovdje desilo u Domu naroda. Zato da mi ne komplikujemo. Kažem, kad bi dali mogućnost da bude pet, a ne kako idu sad opcije, dva, jedan, ljudi, neće oni tamo predstavljati svoje političke stranke. I koja bude najjača u tom trenutku, u izbornom nekom ciklusu, e, mi smo tvoji. To je naša stranka i mi zastupamo to. Tako će se, ljudi, desiti. I zašto da komplikujemo i sad će optužiti nekog, bilo koga od nas 42. Eto nema nas nikad 42, ali uvijek su neki odsutni negdje službeno. Da smo mi protiv nekoga, da su ovi 68 drugi protiv nas, da su ovi treći protiv ove dvoje. Da su ovi udruženi, sad mi svi, pa ne damo nacionalnim manjinama da oni nešto budu. Pad kad će? U Izbornom zakonu nikad neće biti mogućnosti da kažu da pripadnici nacionalnih manjina biraju svoje predstavnike iz reda nacionalnih manjina u neke institucije, kad to nije moguće. Pa nek se stotinu, evo nikog ne vrijeđam zaista, nek se stotinu kandidata nacionalnih manjina kandiduje iz RS-a na otvorenim listama i ovakvom Izbornom zakonu, ljudi, uvijek će Srbin biti izabrani. Hajmo iskreno govoriti, šta mi zamajavamo ovdje i vežemo Izborni zakon i presudu Sejdić – Finci. Više su oni pominjani u javnosti nego svi zajedno funkcioneri u BiH. I ja to poštujem, njihovo je pravo. Ali taj poznati, i zaista uvažavam gospodina Dervu Sejdića, ma nikada neće biti izabran. Ali evo u žiži javnosti je i ja mu čestitam što se bori za prava nacionalnih manjina. I kad bi on uspio da sve to realizuje, onda bi ova zemlja imala najviše članova nacionalnih manjina. Svi bi tamo letili i ne treba im funkcija. Kao što i sada imamo na mnogim mjestima, opštinama, samo se deklarisao po nekoj drugoj nacionalnosti pošto treba im ta nacionalnost, pa će on sigurno proći. To što će dobiti 24 glasa, on će biti izabran sigurno. Takav mu je Izborni zakon. Zato i ovo. Zamajavaćemo se, radićemo, ništa nećemo uraditi, ali će nas ovi iz Strazbura opominjati. Hajmo zato reći da svi imaju pravo da se kandiduju na ovaj način, ne kažem da je najbolji, ali u ovom momentu jeste. RS-a bira jednog člana Predsjedništva. Pa vi stavite iz Strazbura kakvu hoćete odluku, on će biti Srbin, ljudi. Pustite, nemojte nas zamajavati i mi nekog drugog, hajmo otvorene karte. Iz Federacije, e, tu nisam siguran, nikad ne vjerujem da će biti Hrvat izabran, naravno, uvijek glasova imaju više političke stranke pa će izabrati svog kandidata. Pa i to je neka stvarnost. Ja govorim o realnosti i stvarnosti. I čime se mi danas cijeli dan, zato sam čekao da se posljednji prijavim, a prijaviće se još neko da replicira. Zašto? Da dam doprinos ovome da smo danas izgubili tri sata u ništa. Ovo je ono kad se gađa u srijedu tamo, balkanska ona, pogodili smo u ništa, u ništa. Prepričali stavove sa Komisije, malo proširili, i oni se čude što mi raspravljamo i ponavljamo što su oni rekli. Oni napisali Izvještaj. I na kraju i ja završavam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika ili netačan navod, uvaženi poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, ja sam imao diskusiju kao predsjedavajući Komisije na početku i nemam više pravo na diskusiju. Imao sam jednu repliku kratku da pojasnim samo što je koleginica Pandurević govorila i ostalo mi je ovo kao mogućnost. Gledao sam, ciljao sam s nadom da budem, ako ne posljednji, onda među posljednjim koji će govoriti na ovu temu danas. I završit ću ja u okviru vremena koje je predviđeno za repliku. Dakle, nemam namjeru da odgovaram na niz vrlo proizvoljnih i vrlo slobodnih, rekao bih, preslobodnih tvrdnji kada je u pitanju pozicija ostalih, odnosno nacionalnih manjina i etnički neopredijeljenih građana BiH. Puno se toga čulo što je u direktnoj suprotnosti sa Protokolom 1, članovima 3. i 14., Protokolom broj 12, koji su podviđeni Ustavom BiH i na kojima je utemeljena presuda Evropskog suda za ljudska prava. I nemam namjeru dakle o tome govoriti. Ja bih samo pozvao sve kolege koji su govorili o ulozi i poziciji ostalih u BiH da uzmu i da dobro iščitaju 69 presudu Evropskog suda, dakle cijelu presudu i sa izdvojenim mišljenjima. I mislim da će onda mnoge nejasnoće biti otklonjene. Ova komisija je radila besplatno i ona je donijela odluku da neće naplaćivati, članovi ove komisije, rad i nastavit će tako ukoliko joj Dom da odobrenje. I dakle motiv za rad u ovoj komisiji nije materijalne prirode. Motiv je da se konačno pokrenu stvari u ovoj zemlji. Svi oni koji sanjaju ili imaju želje da sa ovom zemljom bude nešto drugačije, neka slobodno sve te želje pokopaju što prije. BiH će postojati, ona će funkcionirati onako kako je propisano Dejtonom, kako je propisano Odlukom Ustavnog suda o konstitutivnosti naroda, kako je propisano Evropskom konvencijom o ljudskim pravima i slobodama i kako je propisano svim onim zakonima koje smo od Dejtona pa do danas donijeli u Parlamentarnoj skupštini BiH. I neće biti destabilizacije, sigurnosne destabilizacije BiH. Neće do toga doći. Svijet to neće dozvoliti. Previše se uložilo u ovu zemlju i svi oni koji misle da kočeći procese u BiH, ili možda misleći da treba da bude drugačije, insistirajući da bude tako samo kako oni hoće, da bi se proizvela neka destabilizacija, neka znaju da do toga neće doći. Neće nam se ni pomoći sa druge strane da možda, ja mislim da bi trebalo da nam se pomogne, da se naučimo kako da donosimo odluke u BiH nakon što je očigledno došlo vrijeme kada međunarodna zajednica je prestala sa svojim intervencionizmom. Bit ćemo pušteni da se gušimo ovdje u međusobnim raspravama sve dotle dok ekonomska kriza ne uzme takav mah da će ovo biti sekundarne teme, a da će neke druge primarne teme postati u BiH. Zato ja mislim da nema ništa pametnije u ovom renutku, da ima išta pametnije ja bih predložio, ako ima iko išta pametnije kako da se nastavi ovaj proces, neka to kaže. Ja mislim, ne vidim ništa osim da se ovoj grupi omogući da nastavi sa radom, da traga za rješenjem. Evo vi hoćete da ograničite rok. Ja mislim da ne bi trebalo ograničavati, ali ako većina smatra da to treba tako uraditi neka se uradi. Neka se pokuša tragati za rješenjima. Ja mislim da je to jedini mogući način i jedini mogući odgovor na ovu situaciju do unazad mjesec i po dana, dva, nismo imali ni ovu komisiju. Evo sada je imamo. I evo ja sam izašao minutu izvan ovog vremena, oprostite mi molim vas što sam dakle vrijeme za repliku prekoračio minut. Hvala vam.
Ja Vas nisam htio da prekidam zato što ste bili predsjedavajući ove komisije i čini mi se da imate dosta toga da kažete i na kraju ove rasprave. Iako se još prijavio predsjednik Kluba SNSD-a, hoću da Vas zamolim da bi bilo dobro da dok imamo sljedeću tačku dnevnog reda da se sastanete sa predlagačem zaključka i da vidimo kako ovaj zaključak o osnivanju Privremene zajedničke komisije možemo da preformulišemo u skladu sa diskusijama koje su bile ovdje i da sa svim članovima Komisije vidite da li oni žele i dalje da rade u ovoj komisiji, jer smo čuli od nekih da ne žele da rade. I da vidite, s obzirom da imamo Komisiju za Izborni zakon BiH i koja je u funkciji, da li Vam je neophodno da radite i tu tačku koja je navedena ovdje o osnivanju Privremene zajedničke komisije, jer to već radi Komisija ovdje u Parlamentu u vezi sa Izbornim zakonom. Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Pa evo, iako sam i ja očekivao da ćemo to završiti puno komotnije na neki način, ali očito svi ostajemo pri svom mišljenju pa evo i ja ću ostati pri svom, iako će Klub SNSD-a podržati 70 produženje roka. Ja imam određene lične dileme koje sam rekao i prilikom osnivanja Komisije i dalje mislim da to neće dati rezultata, s obzirom da su razlike takve kakve jesu. I ovo što je rekao gospodin Džaferović, možda bi bilo dobro da je u pravu, ali svi scenariji su mogući, gospodine Džaferoviću. Jeste u tome problem što mi nemamo dovoljno odgovornosti prema tome što su svi scenariji mogući, koje ni ja ni Vi nećemo moći predvidjeti. I kamo sreće da mi možemo predvidjeti i držati pod kontrolom, a istorija nas uči da smo na ovim prostorima svjedoci da se mnogo toga otme kontroli. Ja bih podsjetio da se u ovoj zemlji ne sprovode odluke Ustavnog suda koje su čiste, jasne i mi se uopšte na to ne obaziremo, a smatramo da ćemo jednu odluku Suda u Strazburu, protiv koje ja..., zaista, potpuno razumijem i jasno mi je da ćemo njenim sprovođenjem riješiti problem, ali ćutimo da ne sprovodimo odluke Ustavnog suda u svojoj zemlji. Znači, ne moramo mi nju sprovesti zato što je nećemo moći sprovesti. I šta onda? Ne zato što jednostavno, nego i ja sam sebi postavljam pitanje šta i kako dalje? Zato što dokument koji je napisao sudija sa Malte u izdvojenom mišljenju govori o suštini problema u BiH. Vrhunski pravni stručnjak je napisao jasno tamo kako se pokušavaju više vrijednosti u jednoj zemlji ugroziti, favorizujući niže vrijednosti i napisao ono što se meni, to je moje sad mišljenje, jako svidjelo i mislim da je nešto što odražava istinu u BiH. Zato ja opet kažem podržaću, ali mislim da prije će ovo biti, što je rekao gospodin Bašić, neka belaj komisija nego komisija koja će donijeti nekakav uspjeh. Ako je predsjedavajući Komisije, uz puno njegovo uvažavanje, iz stranke koja priziva taj belaj, teško je u Komisiji se okaniti od belaja i onoga što je prati. I ima ona naroda 'daj Bože kćeri da bude tako, ali bojim se da je'. I najmanje će biti problem da ja ovdje na ovom parlamentu povučem svoje mišljenje da ovo da rezultat, da ovo da uspjehe i da ja izađem i da kažem da mi je veliko zadovoljstvo što nisam bio u pravu, a da je situacija drugačija. I mislim, i iz tog razloga sam se i javio i završavam, da bi ponovo svim članovima Predstavničkog doma trebalo, evo na molbu Kluba SNSD-a, pretpostavljam da to mnogi imaju, još jednom podijeliti mišljenje suca sa Malte koji ga je dostavio i ono postoji i ovdje u našem parlamentu. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda Svi izvještaji Ureda za reviziju institucija BiH dostavljeni su vam ranije, a 7.12. dostavljeno je i Zbirno mišljenje Komisije za finansije i budžet o ovim izvještajima. Redoslijed razmatranja izvještaja određen je prema Mišljenju Komisije što vam je naznačeno i u pozivu za sjednicu. Prvu grupu izvještaja, njih 17, od tačke 5. do 21. čine izvještaji s revizorskim pozitivnim mišljenjem. Ta grupa izvještaja izuzeta je od daljnje komisijske analize, te je sačinjeno posebno komisijsko mišljenje o njima, Prilog 1. Zbirnog mišljenja. U prvoj grupi izvještaja su i oni s pozitivnim mišljenjem s isticanjem predmeta, od tačke 22. do 54., za koje je donesen poseban zaključak. Taj zaključak je pod brojem 2. naveden u zbirnim zaključcima Komisije, da vam ne čitam. Drugu grupu izvještaja čine izvještaji s revizorskim 71 mišljenjem s rezervom, četiri institucije, od 55. do 58. U drugoj grupi su izvještaji s mišljenjem s rezervom uz isticanje predmeta, njih 13 institucije, iz tačaka 59. do 71. Za svaku od ovih 17 institucija koje imaju mišljenje s rezervom i mišljenje s rezervom uz isticanje predmeta sačinjeno je pojedinačno komisijsko mišljenje sa zaključcima njenog izvjestioca i to je Prilog 2. Zbirnog mišljenja gdje je Komisija predložila Domu usvajanje 13 zaključaka. Ja predlažem da otvorimo raspravu na način na koji sam rekao, ali da to bude zbirna rasprava za sve ove izvještaje. Ima li potrebe da stavljam na glasanje ovaj prijedlog ili ćemo tako uraditi kako je dogovoreno na Proširenom kolegiju i ovdje na početku sjednice? Otvaram raspravu o Izvještaju Ureda za reviziju institucija BiH sa Zbirnim mišljenjem Komisije za finansije i budžet. Replika, uvažena poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa mislim da tu se nešto sad dogodilo u međuvremenu. Rekli smo da ćemo ići po setovima.
Da, idemo po setovima.
I tako, prvi set su 17 pozitivnih mišljenja i o tome govorimo, onda ćemo jedan po jedan dio. Nemojte da otvaramo opet za 70 revizorskih izvještaja. Dakle, govorimo o prvom setu koji se zove: Pozitivna mišljenja 17 institucija.
Uvažena poslanica Azra Hadžiahmetović, replika. Izvolite.
Pa ja ne znam jel' se ovo moje zove replika, ali generalno ja sam danas postavila i poslaničko pitanje, više se odnosi na način rada u ovom parlamentu, kad su u pitanju godišnji izvještaji Ureda za reviziju institucija. Ja mislim da bismo trebali na neki način pojednostaviti sve ovo. I možda sa punim povjerenjem, evo barem što se nas tiče prema Komisiji za finansije, da svi izvještaji budu upućeni Komisiji za finansije i budžet, da svi izvještaji budu deponovani u Komisiji za finansije i budžet, da Komisija dostavi na tri stranice izvještaja ovom parlamentu itd. Eventualno, ako ima bilo ko potrebe, želje da napravi uvid u neki detaljni izvještaj da ode tamo i da to napravi. Ovako smo mi ovdje, koliko nas ima, ja mislim da se to odnosi i na Dom naroda, pretrpani bili sa silnim izvještajima, nalazima Ureda za reviziju itd. Dakle, to je jedno. I ja vas molim da u tom pravcu razmislimo. Ja sam zato poslala danas ono poslaničko pitanje, ako ništa drugo što to strašno puno košta. Svi smo ogromnu količinu papira na tri jezika, silne stranice itd., dobivali, bili pretrpani i slično. Dakle, to je jedno. Drugo, ja sam malo danas razgovarala sa zamjenikom ministra finansija u smislu odgovornosti u državnim institucijama. Mi ne znamo tačno, dakle svaka institucija pa čak i svako ministarstvo rade različito. Jel' ministar odgovoran za trošenje sredstava, jel' zamjenik, jel' sekretar, 72 je li direktor neke institucije itd.? Dakle, da počnemo malo, mislim kad bismo imali ujednačena ta neka pravila, da idemo u pravcu i neke odgovornosti. Pa ako imamo recimo izvještaj koji je ocijenjen izrazito negativno od strane Ureda za reviziju, a da je glavnu osobu imenovala ova Parlamentarna skupština, hajmo jednom krenuti u neke korake da nešto mijenjamo. Vidite, šta god da mi uradimo danas na način na koji se godinama radi, i godinama i ja sjedim ovdje, i godinama svaki put upozoravam o načinu na koji se ovaj parlament odnosi prema ovom izvještaju, šta god mi danas uradimo, ako ništa ne promijenimo, mi ne možemo zaista ništa ni promijeniti u sadržini ovih izvještaja, možemo samo očekivati da možemo eventualno imati još više izvještaja ili sa rezervom, ili pod sumnjom, ili ne znam ni ja nečim. Dakle, ovaj parlament se mora učiniti odgovornim prema ovome što mu stoji na raspolaganju, a evo, prvi korak, prvo da pojednostavimo i da malo više idemo u ozbiljnost svega onoga što predstavlja način rada i ulogu Parlamenta u razmatranju godišnjih izvještaja Ureda za reviziju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Jedno od pitanja bilo je koliko nas ovdje ima; 22, tačno za kvorum. Evo srećom imamo 23, a mislio sam dati pauzu jer nemamo kvorum. I druga stvar, činjenica je da nemamo model koji je ovdje ustaljen: kako ćemo revizorske izvještaje razmatrati i svake godine to smo radili na drugačiji način u želji da to poboljšamo. Ove godine i jutros smo dogovorili da otvorimo zajedničku raspravu o svim izvještajima. Onaj ko želi da priča po setovima neka priča po setovima, a po setovima, odnosno prema Izvještaju Komisije, po zaključcima ćemo glasati pojedinačno.
Pa ne može to tako.
I molim vas da na takav način, jutros što je dogovoreno, sad ćemo ispoštovati. Onaj ko želi da razgovara po setovima, neka razgovara o setovima koji ga zanimaju. Uvaženi profesor Emir Kabil, prvi. Izvolite.
Hvala, poštovani dopredsjedniče. Uvaženi poslanici, želim ukratko da dam svoje mišljenje i mišljenje ispred Komisije, dijelom ispred Komisije, ali dominantno svoje mišljenje. Mislim da se radi o izuzetno ozbiljnom poslu koji je urađen od strane Ureda za reviziju i moram ovom prilikom istaći da sam pozitivno iznenađen radom Ureda. Pored nekih disonantnih tonova i problema koje u samom Uredu imaju, moja impresija je da su oni jedan od značajnijih ureda koji vrlo kvalitetno rade. Čime bih to podkrijepio? Prvo, prije svega činjenicom da smo na četiri 73 sjednice na kojima je Komisija analizirala sve ove revizije imali dostupne ... najrelevantnije ljude iz Ureda koji su nam davali vrlo kvalitetne informacije o reviziji. Ja moram priznati da neki od novih članova u ovoj komisiji nisu imali veliko iskustvo u ovoj oblasti, neki su imali veće iskustvo i u tom smislu moram priznati da smo vrlo brzo došli do jednog balansa koji je polučio rezultate kakvi jesu. Puno tu ima i dilema, a imamo i međunarodne organizacije koje su nam pomagale u formuliranju zaključaka. Ono što je jako bitno, bez obzira na trenutnu situaciju u državi, da nakon analize svih ovih revizijskih izvještaja svih ovih agencija mi nismo imali negativnih mišljenja revizije, što je recimo značajan pomak u odnosu na ranije godine. Ove dvije druge grupe ... izvještaja, a to su pozitivni izvještaji, odnosno izvještaji sa pozitivnim mišljenjem, pozitivno mišljenje sa isticanjem predmeta, po mom mišljenju su bili vrlo kvalitetno prezentirani i u principu mi se nismo morali baviti puno s njima. Najviše smo se fokusirali na ovu drugu grupu izvještaja koju ste dobili i koji će vjerovatno biti predmet naše diskusije na Parlamentu. Tu se radi o izvještajima sa mišljenjima s rerzervom i mišljenje s rezervom uz isticanje predmeta i mislim da bi to trebao biti glavni predmet našeg interesovanja na Parlamentu. Kao sukus, ja bih rekao, svih diskusija koje smo imali u zadnjih nekoliko mjeseci, ja moram reći da je Komisija pokušala da dođe do nekakvih zaključaka koji bi mogli biti aplikatibilni za sljedeće godine. U tom smislu, mi smo donijeli jedan set zaključaka koje smo poslali prema Vijeću ministara i koji imaju za cilj da, ja bih rekao, učine što transparentniji rad u agencijama. Nisam siguran da je rad jako transparentan i kvalitetan. Uglavnom, oprečna mišljenja su se uvijek javljala i kod istih agencija i ja mislim da je to vrlo lijepo i kvalitetno bilo prezentirano od strane Ureda za reviziju. Ja bih ovdje pomenuo od svih zaključaka koji su iskazani nekoliko zaključaka s kojim se Komisija obratila prema Vijeću ministara BiH. To je: apsolutno ozbiljno razmotri sve revizorske izvještaje za 2010. godinu. Kada to kažem, nisam siguran da će razmotriti, ali da razmotri. Zatim da izradi procedure za zajedničke nabavke i da preuzme što veći broj zajedničkih nabavki. Tu smo našli velike probleme u smislu nabavki, organiziranja nabavki, procedura kod nabavki i primijetili smo da revizori vrlo često u tom segmentu nalaze najveće zamjerke. Da se utvrde programi obuke zaposlenih u institucijama BiH, jer nekompetentnost je bila imanentna u ovom slučaju, ja bih rekao, za prioritetne oblasti, odnosno oblasti gdje su primjedbe revizije bile najčešće. I to smo posebno potencirali. Također, kada smo govorili o prioritetnoj oblasti, smatrali smo da donošenje pravilnika, egzaktnih pravilnika o sistemu internih kontrola, izgradnje sistema internih kontrola, što je bilo uvijek manjkavo, jačanje nadzora i kontrolnih postupaka kod kategorija rashodi, jer nedostaju sistemska interna pravila potrošnje i bila je dosta česta pojava. Zatim, primjena propisa iz oblasti javnih nabavki i planiranje budžeta, zatim kontrola kod izvršenja budžeta je bila, ja bih rekao, naša osnovna zamjerka i dilema, pa ako hoćete i frustracije, kada smo radili po ovom pitanju. Zatim od zaključaka smo smatrali da se sačini i dostavi jedna cjelovita informacija o realizaciji zaključaka iz komisijskog Zbirnog mišljenja koje ste dobili o revizorskim izvještajima finansijskog poslovanja institucija za 2010. godinu, kojim je traženo sačinajvanje plana za izradu nedostajućih propisa, instrukcije jedinstvenih pravila za budžetske korisnike sa nosiocima obaveza i dinamike realizacije. Komisija i ove godine, u skladu sa članom 16. stav 4. Zakona o reviziji institucija BiH, traži i tražila je umanjenje budžeta u budžetskoj 2012. godini određenim institucijama, i to za 10 i 20% 74 budžeta na stavkama: 'troškovi reprezentacije, nabavke vozila i troškovi goriva i maziva'. Komisija je stanovišta da se budžetska umanjenja vrše samo kod onih institucija na koje je Ured za reviziju sugerisao Komisiji, da obrati posebnu pažnju prilikom njihove obrade. Također, iako smo našli drastična, ja bih rekao, eklatantna kršenja na ovim stavkama koje sam ovde nabrojao, Komisija je, ja bih rekao, u cilju da ne opstruira rad određenih agencija, imala i neke izuzetke, tu konkretno mislim na Državnu agenciju za istrage i zaštitu, kojoj Komisija nije predložila smanjenje budžeta, kao i Upravi za indirektno oporezivanje BiH, kojoj Komisija nije predložila smanjenje budžeta na stavci 'troškovi goriva i maziva', upravo zbog prirode njihovog posla. Iako smo i tu imali dosta oprečnih mišljenja, smatrali smo da bi se rad a i kvalitet rada ove izuzetno značajne Agencije umanjio, ukoliko bi mi insistirali na ovoj stavci. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Aleksandra Pandurević, diskusija. Izvolite.
Hvala. Ma ja ću biti kratka. Moram reći da se osjećam grešnom spram glavnog revizora RS-a, gospodina Boška Čeka, koga stalno kritikujemo zbog njegovih revizorskih izvještaja da su blagi. E, ako je Čeko blag, ja ne znam zaista onda kako bi, evo izvinjavam se i SNSD-u, ne znam kako bih ovo nazvala. Evo jedan od pozitivnih revizorskih izvještaja: Izvještaj o finansijskoj reviziji Agencije za razvoj visokog obrazovanja i obezbjeđivanje kvaliteta za 2010. godinu. Mi smo, ja ću podsjetiti da Izvještaj Upravnog odbora te Agencije ovdje nije dobio podršku u ovom parlamentu. Ako se negdje krše akti i zakoni, krše se u toj Agenciji. Ako se negdje netransparentno i nezakonito troši novac, troši se u toj Agenciji. I to su revizori morali vidjeti. Čak i da nisu vidjeli, a jesu, morali su vidjeti i tamo kada su kontrolisali rad Agencije. Ja ću vas podsjetiti samo na Odluku Savjeta minsitara, znači postoji Odluka Savjeta ministara da se toj Agenciji obezbijedi prostor u Banja Luci. Suprotno Odluci Savjeta ministara, ta Agencija je uzela poslovni prostor, o čemu smo već ovdje pričali, za koju plaća 10 hiljada maraka u Banja Luci i da je to vila, da je to neki korisni prostor, poslovni prostor, nego se tu nalaze, ne znam ni ja, stanovi i ne znam šta sve još. A da ne pričam o tome da je kupljena neka oprema za 50 hiljada maraka, koja nije u funkciji, koja ne radi, koja je pokvarena. Da ne pričam o Pravilniku o sistematizaciji radnih mjesta, pa evo i ovdje se zapaža u ovom revizorskom izvještaju da su ta radna mjesta nepopunjena, primaju se lica po ... ugovoru o djelu. Znači, postoji radno mjesto da li šefa računovodstva a onda se neko po nekoj partijskoj liniji angažuje ovdje u Sarajevu da on obavlja te poslove. Da ne pričamo o tom kako se na seminare i ove kojekakve edukacije kako se troši taj novac, da se ništa od svega tog ne održava u sjedištu Agencije, nego se dolazi tu u Sarajevo. A da ne pričam opet i o iznajmljivanju, što je takođe navedeno ovdje u revizorskom izvještaju, poslovnog prostora u Sarajevu. Znači, ja mislim i zaista moram reći da sam razgovarala sa ljudima iz Agencije, ljudi koji su tamo, koji su upućeni, koji rade i koji ukazuju na ono što se dešava, i ono što sam čula od njih je stvarno zastrašujuće i jako loše govori i negativno govori o revizorima koji su bili gore. Meni je žao što ja to moram reći. I ovaj revizorski izvještaj je jedan od onih koje mi ne možemo podržati! Ja ne znam odakle ovakva blagost. Inače, postoji u sve tri ove grupe, ne bih zaista da iznosim neka mišljenja, ali je vrlo indikativno, 75 znate, kada pogledate ko je na čelu nekih agencija, pa vidite gdje su revizorski s rezervom, gdje su pozitivni, a znate da je tamo sve daleko od pozitivnog i kako se tamo radi, bojim se da u našoj glavnoj službi za reviziju poslovanja institucija BiH imamo nekih problema. Hvala.
Zahvaljujem. Slijedeći za diskusiju se javio uvaženi poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Evo ja ću pokušati u najkraćem i diskutovat ću generano, dakle problemski, ne razdvajajući na setove i na pojedinačne izvještaje. Dakle, mene raduje da je očigledno sazrela potpuno svijest i u ovom parlamentu da je krajnje vrijeme da nešto uradimo na ovom planu i da se osjete efekti našeg rada, ne tvrdeći da se do sada nije radilo. Pokušavalo se, gospodin Živković je rekao da već godinama se traže načini kako da na najjednostavniji način, najracionalniji način djelujemo preventivno, djelujemo u pravcu poboljšanja stanja u ovoj oblasti. Jedna nova dimenzija ovom pitanju daje važnost u ovako teškoj ekonomsko-socijalnoj situaciji. Ocjena je bila i na ovoj konferenciji o sigurnosti da su sada budžeti praktično napadnuti, moguće je da i to ima veze, od raznih kriminalnih grupa, radnji itd., jer su to praktično najsigurnija mjesta gdje postoji neki novac siruguran. Naša uloga, po mom mišljenju, se završava na neki način na tom regulatornom okviru kojeg stalno treba pratiti i inovirati, na donošenju ovih mjera koje ćemo i danas utvrđivati, ovih zaključaka, preporuka itd., ali i na jednoj vrsti sankcionisanja odgovornih ljudi, na način kako je to moguće u ovom parlamentu, u smislu imenovanja ili na neki drugi način činiti. Kada posmatrate ove ocjene i za ovih 13 i za ovih 17 i 30, ovih s pozitivnim, ovih sa mišljenjem s rezervom itd. zbog izraza koji se upotrebljavaju, ja znam da su to standardi, ali izraz kada kaže mišljenje s rezervom, pa pozitivno mišljenje, pa onda sa ... usmjeravaju na neka i pomalo zbunjuju, znate. Ako posmatrate generalno ovaj izvještaj, pa kažete, vidi nema ni jednog negativnog izvještaja, onda možete da kažete, pa vidi nije to tako ni loše itd. Međutim, ja sam napravio jednu drugu vrstu pristupa. Dakle, ovo je po meni prava ocjena, samo 25% institucija ima prolaznu ocjenu, samo 25% institucija u BiH ima prolaznu ocjenu. To su oni koji imaju čistu pozitivnu ocjenu, po mom mišljenju. Ja kao laik to govorim. Što znači da nam 75% institucija, neovisno s rezervom, sa dodatkom itd. – praktično su van ovoga kriterija urednog, čistog, jasnog, transparentnog, racionalnog poslovanja. Dakle, mi moramo, po mom mišljenju, poći od činjenice da nam samo 25% institucija zadovoljava u ovoj oblasti, odnosno posluje u skladu sa zakonom, propisima, racionalno itd. Šta bi trebalo činiti? Naravno, to su neki procesi i aktivnosti koje bi trebale biti pred nama, ovo o čemu je i Azra govorila, ne znam da li smo se baš najbolje razumjeli. U praksi je vrlo teško standardizirati, odnosno znati ko je odgovorno lice za finansijsko poslovanje. Ne mora značiti ako je neko ministar, ako je neko direktor nečega da je on odgovoran i za finansijsko poslovanje. Evo Kolegij Predstavničkog doma apsolutno nikakve nadležnosti nema kada je riječ o finansijama, niti daje neke naloge, niti šta potpisuje itd., a na čelu je ovog doma koji ima svoj budžet itd. Dakle, jasno 76 precizirati kroz Zakon o finansiranju institucija BiH ili neki drugi zakon ko su odgovorna lica za finansijsko poslovanje. Jesu li to sekretari, jesu li to direktori itd. Naravno, ta neka moralno-politička odgovornost čelnog čovjeka uvijek stoji ali, u konkretnom smislu, za finansije mora se znati ko je to. Dalje, ovi izrazi o kojim sam ja maločas govorio, ne govorim sada o ocjenama nego izrazi slabosti, nepravilnosti itd. naročito kod ovih djela koja se stalno ponavljaju. Možda bismo trebali razmisliti, stručniji ljudi od mene, da li postoji mogućnost da se neke od tih radnji situiraju i u Krivični zakon kao krivično djelo. Ja ne znam da li je moguće. Da li od nekih radnji koje se ponavljaju, ako se ne poštuje procedura javnih nabavki, ako se netransparentno nešto radi, da li to može prerasti u krivično djelo, jer vidite, sve dok stvari se ne zaoštre, vrlo teško ćemo šta činiti. Čak i ove predložene izmjene i dopune Zakona o finansiranju institucija, za koje sam pročitao da je Vijeće ministara uradilo, idu u pravcu da se učini odgovornim funkcioner čija institucija dobija mišljenje sa rezervom, ali tek onda ako sud potvrdi optužnicu. Pa valjda je to i sada praksa, ako nekom sud potvrdi optužnicu, valjda se miče sa pozicije na kojoj se nalazi. Znači u tom pravcu ako je moguće, vidim da predsjednik Komisije nije baš optimističan da je ovo moguće, ali meni se čini da bi se možda moglo tu nešto uraditi. I na kraju, možda bismo mogli to i sada uraditi: mi imamo tamo 13 zaključaka, možda kao prilog tim zaključcima ili 14. zaključak da se jasno imenom i prezimenom objavi spisak imena odgovornih ljudi u institucijama koje su dobile mišljenje s rezervom i koje su dobile ne samo mišljenje s rezervom nego i dodatak, kako se to kaže. Iz prostog razloga da se vidi ko su ti ljudi i da sutra kada se kandidiraju negdje ili u njihovoj profesionalnoj karijeri, kao što je taj kreditni istorijat, da oni imaju taj neki svoj finansijski istorijat, da im tamo neka tačka stoji, kao neki minus u njihovoj karijeri koji ih sutra neće preporučivati za poslove ove vrste. Evo izvinite, možda sam bio malo konfuzan, ali eto to su neka moja razmišljanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Zvonko Juričić sljedeći za diskusiju. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Evo danas mi znači raspravljamo, je li, o 70 ili 67, ne znam, revizorskih izvješća agencija, uprava, direkcija, institucija, znači ministarstava BiH, i ovakve rasprave svi mi koji se bavimo ili koji smo u nekom parlamentarnom životu imamo svake godine gdje na ovakvim nekim sjednicama Parlamenta jednostavno razgovaramo o problemima i izjadamo se na neki način jedni drugima i na kraju rasprave vidimo da smo nemoćni i da nam se iste greše ponavljaju svake godine, ovo što je već kroz neke diskusije rečeno, i svake godine i uvijek kroz iste institucije kao da neko ignorira znači naputke i zaključke i preporuke Ureda za reviziju BiH i iste greške ponavlja svake godine. U ovome Zbirnom izvješću mi smo dobili ovdje znači i konkretne prijedloge na koji način bi trebale ove institucije da poprave svoj rad, svoje poslovanje, prije svega financijsko, je li, da ne bi dobivali izvješće Ureda za reviziju sa rezervom ili još sa rezervom uz isticanje predmeta. I, mislim da je Ured za reviziju koristio upravo ove pojmove, a smatram gledajući i analizirajući ova izvješća 77 da su ova izvješća, znači, ove institucije trebale dobiti, po meni, negativno izvješće. Ja ne znam gdje su granice: izvješće sa rezervom uz isticanje predmeta i ono negativno izvješće? Ne znam šta je granica. Evo to bih volio od ljudi iz Ureda za reviziju da doznam. A mislim da su ovde neke preporuke koje je Ured za reviziju dao, a jedna je od njih kaže: jačanjem javne odgovornosti za utrošeni javni novac. Smatram da bi danas ovdje trebali sjediti predsjedavajući, svi oni koji su dobili mišljenje sa rezervom, mišljenje sa rezervom uz isticanje predmeta, znači, da su trebali sjediti ovdje i da im direktno postavljamo pitanja o tomu što su ovo napravili. Da ih javno ukorimo. Očito, što je kolega Belkić govorio, ne znam da li ovde ima elemenata kaznenog gonjenja. Mi cijelo vrijeme pitamo čovjeka što je potrošio 15 tisuća maraka za reprezentaciju. U ovim nekim izvješćima mi imamo, meni je žao što nema ovde sada kamera i ... imamo znači tisuću maraka telefona, koje direktor neke agencije troši. Tisuću maraka, je li! Pa njegova dva pomoćnika, pa ne znam ni ja koliko sve za telefon, mobitel, ovo iživljavanje se zove iživljavanje na državnim sredstvima. Vjerovatno ovi ljudi u životu nikada nisu zaradili ništa privatno, je li, nego kroz institucije gdje su došli, razne političke moći, je li, i ovo se zove iživljavanje na institucijama i na sredstvima institucija BiH. Ako vidimo da unutar pojedinih ovih institucija ljudi kada dobiju donacijska sredstva, obavljaju znači poslove u instituciji u kojoj rade po ugovoru o djelu, ja samo ne znam kada i u koje vrijeme. Znači, ovdje očito nije dobro planirana i radna snaga, jer vidim da pojedini djelatnici iz Ministarstva financija u ovim nekim, ne znam sada je li to ova Agencija za mjeriteljstvo ili neka druga, je li, vode neke knjige tamo ili računovodstvene poslove po ugovoru o djelu. Samo se pitam je li to rade iza 16,00 sati ili to rade od 12,00, ne znam ni ja, pa do 3,00 sata pa naplate i na jednom i na drugom mjestu. Prema tome, ovdje bi trebali pred nama da stoje, odnosno da sjede s nama ovdje u parlamentarnim klupama i da po ovim izvješćima postavljamo pitanja, ako ćemo pozivati nekoga na javnu odgovornost, a mi izgleda ovde u Parlamentu samo možemo pozvati nekoga na javnu odgovornost bez da taj ima bilo kakvih konsekvenci u svom daljnjem radu, a ja vjerujem ako ga nije promijenio u proteklo ovo vrijeme do danas, je li, da nema namjeru i ubuduće. Ovde imamo znači u ovom Zbirnom izvješću a i zaključci ovoga povjerenstva, što je govorio kolega Kabil, mislim da ih treba ispoštivati i dovesti do kraja i da nam se ne desi, neću reći za 2011. jer već su u izradi ili u pripremi izrada izvješća za 2011., ali u svakom slučaju da nam se ne desi ovo u 2012. jer moramo i one kaznene odredbe, ako nisu to po Zakonu o kaznenom gonjenju i krivičnom djelu, onda unutar naših institucija, naših agencija, znači moramo imati i one odredbe disciplinskog karaktera, razrješavanje pojedinih ljudi sa određenih funkcija i naravno ono što kažu, je li, da se nađe mogućnosti svi oni da se i novčano kazne, je li, za učinjene prekršaje nakon ovakvih preporuka Ureda za reviziju BiH. Evo toliko.
Replika, Beriz Belkić. Izvolite.
Ja se stvarno izvinjavam, replika je Berizu Belkiću. Ja sam propustio vrlo važnu stvar da kažem, a kasnije će ispasti iz konteksta. Ja se izvinjavam. Dakle, po mom mišljenju, ovi izvještaji su javna isprava. Možda ja griješim, možda Komisija drugačije misli, ali javni dokumenat. I oni praktično imaju snagu, usvojili ih mi ovde ne usvojili. I ne vidim ja ni neke posebne potrebe da mi o tome, dakle, o samom izvještaju revizije raspravljamo. Možemo raspravljati o preporukama i našim aktivnostima itd. I u zaključcima ovde stoji da usvajamo ovaj zaključak 1., kaže usvajamo 50 78 izvještaja. Šta je sa onih 17? Dakle, njih ne spominjemo ovdje upošte. Njih nećemo kao usvojiti. Šta će se desiti, koja je razlika? Svih 67 imaju status javne isprave i imaju dejstvo. Tako da mislim da ovdje u Parlamentu treba razmisliti jesmo li mi ti koji takav jedan dokumenat uopšte trebamo u smislu njegovog usvajanja ili neusvajanja tretirati, a raspravljati, naravno, o sadržaju apsolutno i koristiti. Ja se stvarno izvinjavam, neću više.
Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, dok god ovaj parlament ne odluči da se ozbiljno bavi revizorskim izvještajima, dok to ne bude ključno pitanje svih pitanja, neće biti popravljanja stanja u ovoj oblasti. Bjesomučne krađe, korupcija i kriminal u institucijama BiH će uzimati sve više maha, a odgovornost je na ovim poslanicima i delegatima u Parlamentarnoj skupštini. Evo vidite da mi svi vodimo raspravu u kružocima, pričamo o nekim važnijim stvarima nego što su revizorski izvještaji. Koga to zanima, izbrojte koliko ljudi nam nedostaje u ovom momentu. Ima li smisla uopšte u ovakvom okruženju voditi ovakvu ozbiljnu raspravu? Hajde, uredu da to nama iz pozicije odgovara, ali, oni koji su do juče bili u opoziciji, nevjerovatno je kako i oni spavaju debelim snom, kada je u pitanju animiranje za popravljanje stanja u ovoj oblasti. Dakle, šta govore revizorski izvještaji koje smo dobili pred nas? Da ne postoje ni moralna, ni politička, ni disciplinska, a naročito ne postoji krivična odgovornost i da u ovoj zemlji može da uzme svako, da uzme bilo ko u institucijama bilo kakav novac, ja sam to u ranijim sazivima govorila da može da kupi crvenog ferarija, da ga parkira ovdje ispred institucija BiH, da kaže to sam uzeo od ukradenog novca i da pri tom mu niko ne uzme za zlo. I stanje ovako i ova strana je prazna, izuzimajući Kancelariju za reviziju, zato što znaju da ovaj parlament nema nikakvu snagu ni moć da bilo kome šta uskrati, zabrani, a naročito da ga smijeni. To ne postoji. Jer zašto bi bio neko odgovoran ako ne postoji nikakav mehanizam da se sankcioniše za svoje neodgovorno ponašanje s javnim novcem. Podsjećam vas ponovo da je BiH jedna od zemalja koja kotira na najvišem stepenu korupcije. Ni to nije probudilo Parlament. Revizija nam je za 2010. godinu uradila 70 revizija, 70 revizorskih izvještaja, od čega 68 redovnih finansijskih revizija, konsolidovani izvještaji koje smo razmatrali o izvršenju budžeta i jednu specijalnu reviziju. U 2009. godini, revizija je dala 286 preporuka institucijama BiH. I znate šta se dogodilo 2010.? 2010. godine je 463, više za 177 preporuka. Revizija je dala sljedeća mišljenja: pozitivno mišljenje je dobilo 17 institucija. Ali znate koliko je to budžeta? 3,45%, 3,45% je dobilo 17 institucija, to je njihov ukupan odnos u planu budžeta njihovog. To je katastrofalno. Pozitivno mišljenje sa isticanjem predmeta dobile su 33 institucije ili 25,74%, što znači da ovi prvi pozitivni i ovi sa isticanjem predmeta, koji baš nisu tako čisti, imali su greške, ukupno ima 29,42, evo 30%, a ostalo je mišljenje s rezervom. Dakle, četiri institucije su imale mišljenje s rezervom čisto, znači 9,44, a 13 institucija ili 58 skoro 60% imalo je mišljenje s rezervom, sa isticanjem predmeta. Nema ni jedne koja je dobila negativno mišljenje. To je ono što uzimajući sve poštujem, što Kancelarija za reviziju radi, to je nešto što joj ne mogu oprostiti jer nije moguće da Kancelarija za reviziju u Federaciji je desetkovala institucije u Federaciji, dajući negativne izvještaje, .... plod neodgovornog ponašanja s javnim novcem. Gospodin 79 Čeko u RS, nije moguće da samo kod nas vladaju ruže, tim prije što nema formirane vlasti, nema Savjeta ministara i nije moguće da je stanje bolje nego što je stanje u institucijama BiH. Još nešto bih htjela da kažem, i to šta su najveći problemi u radu institucija. Azra je u pravu maloprije, kolegica Azra je u pravu, ovo je sasvim neoperativan materijal. Ko će, prvo, ja se uplašim kada vidim ovakav materijal. Način na koji je Komisija za finansije radila do sada treba promijeniti. Ovo ne može nikome biti materijal za rad. Zna se kako komisije rade, kakav izvještaj dostavljaju. Ovo je suviše komplikovano, može da bude rad za komisiju, ali ne može to biti za domove. Na koji način može, ko želi da se uputi, on može da se uputi o svakom pojedinačnom, jer svi poslanici dobijaju sve izvještaje. Dakle, Kancelarija za reviziju, po meni, imala je dvije greške. Napravila je dva propusta. Prvi je propust na revizorskom izvještaju za Ministarstvo odbrane, a drugi propust je napravljen na Ministarstvu inostranih poslova. I to su dva izvještaja koja je veoma lako dovesti u vezu sa jednim dijelom nedovoljnog sagledavanja problema od strane Kancelarije za reviziju jer je očito potrošila malo vremena u instituciji. Nije imala dovoljno ljudi u instituciji, jer ne bi se moglo desiti da nekoga ko nema materijalno-finansijsko računovodstvo, i to institucija koja je 2005. počela svoju reformu, da do dan-danas se ne zna kakva je njena imovina. Šta to znači ako ne znaš kolika ti je imovina, možeš da nosaš gdje šta hoćeš. Dakle, Ministarstvo odbrane, reći ću samo nekoliko propusta, da ne zaboravim, zamjenica generalnog revizora je izuzela mišljenje, dakle nije se složila da to bude mišljenje sa rezervom, a vi sami sudite je li to za mišljenje. Uočeni su propusti unutar gotovo svih bilansnih pozicija, prva stavka. Druga stavka, revizorski tim nije bio dovoljno upoznat sa stanjem u Ministarstvu odbrane, pogrešno je informisan o raspolaganju pokretnom i nepokretnom imovinom. Neko ih je slagao pa im je rekao da pitanje nepokretne imovine nije riješeno i mi ne možemo riješiti ni pitanje pokrente. Nije tačno, postoji sporazum koji im nije prezentovan. Ministarstvo odbrane 2005. godine, kada je donesen Zakon o odbrani i Zakon o službi Oružanim snagama, nije formiralno materijalno- finansijsko računovodstvo na bazi preuzete imovine bivših entitetskih vojski, tako da se ne zna kojom imovinom raspolaže nego i sad imamo imovinu Republike, Ministarstva odbrane RS i ne znam da li je ikad od ove dve komponente druge napravljena zajednička imovina tako da onda znate na šta liči imovina Oružanih snaga. Godinama se ne vrši popis imovine obaveza i potraživanja, mnoga skladišta vojne opreme zadnji put su popis imala 2004. godine. A svake godine je obavezno vršiti popis imovine. Javne nabavke prekršene u gotovo svim slučajevima. Neizvjesnost u vezi sa potencijalnim obavezama, tužbe protiv Ministarstva odbrane su dostigle nivo 6,5 miliona. Zamislite ovo, postoje dva odvojena sistema za obračun plata, obračun plata zaposlenih Ministarstva odbrane vrši se centralizovano kroz ovaj ... sistem kao za sve ostale, a obračun za pripadnike Oružanih snaga vrši se putem posebnog programa unutar Oružanih snaga za koje je zadužena jedna osoba, ne daj Bože da slomi nogu. Za pojedine naknade vrši se različit obračun, zavisi od toga da li se isplata vrši kroz ISU sistem ili kod ovog čovjeka ovdje samog koji se nalazi u Oružanim snagama. Tokom 2010. godine primjenjivana su različita rješenja po osnovu ostvarivanja prava na naknade za prevoz s posla i na posao. Za pilote koji dobijaju letački dodatak na osnovu Odluke Predsjedništva ukinuta su sva fiksna ..., BiH nema avijaciju, ali imamo pilote koji ostvaruju letački dodatak na bazi odluke koju ovo ministarstvo nije reklo istinu Ministarstvu finansija pa ovi obuhvatili. Dakle, to ima, da vam ne čitam do kraja, ali da pomenem još nekoliko stvari koje su 80 vezane za to koliki je bio broj preporuka. Znači, u 2009. godini Ministarstvo odbrane je imalo 17 preporuka, četiri realizvane, sedam kao realizacija je u toku, a šest uopšte nisu realizovane. A 2010. imaju 25 preporuka, ne uzimajući pri tom ovo što revizija nije vidjela. I još nekoliko riječi vezano ... ne mogu da govorim koliko je toga. Dakle, to je razlog zbog čega njihov izvještaj revizije o Ministarstvu odbrane ne treba podržati, po meni. I druga stvar je vezana za Ministarstvo inostranih poslova. Gotovo da mislim da ne treba nikome ovdje govoriti o tome. Ja se nadam da ... me neće kolega Belkić napasti ... zato što se usuđujem pomenuti Ministarstvo inostranih poslova, ali mislim da gotovo nema nikog u ovoj sali koji nije bio svjedok dešavanja oko tog ministarstva. 2009. godine imalo je 13 preporuka, jednu je realizovalo, četiri kao u toku su realizacija, osam nije realizovalo. A 2010. godine je dobilo 19 preporuka. Podsjećam vas da su ove dve institucije, Ministarstvo odbrane i Ministarstvo inostranih poslova, dve institucije koje nose više od 400 miliona maraka budžeta BiH. Kakvo je stanje što se tiče Ministarstva inostranih poslova? To je takođe posebna priča, da vam ne govorim da je to jedino ministarstvo koje ima veći broj zaposlenih nego sistematizovano.
Vrijeme je uveliko isteklo.
Evo, pa dakle, predsjedavajući, da Vam kažem. Ako napravite ovako kao što ste ovaj put napravili
Da?
da za 70 revizorskih izvještaja vodite raspravu u 10 minuta, onda evo ja obećavam svečano da više nikada neću govoriti ni o jednom revizorskom izvještaju, jer ovim što hoće da se postigne u Predstavničkom domu da se ne kaže ono što treba da se kaže uz iznenađenje da doskorašnja opozicija takođe neće da se to čuje, takođe neće da se to čuje, ja ću završiti ovaj govor.
Zahvaljujem gospođi Majkić. Ja mislim da svi imate priliku u okviru Poslovnika da kažete ono šta imate. Naravno, stavove iskazujete i kroz klubove i kroz jedan kolegij i drugi i na sjednici. Evo čisto radi paralele, jučer su naše kolege iz Doma naroda završile sjednicu za sat i po, recimo, ne znam,
nije uključen mikrofon
nemojte da nam bude primjer, ali evo imate dakle priliku svi da iskažete svoj stav. Replika, Niko Lozančić. 81
Zahvaljujem. Nije replika nego poslovnička intervencija. Mislim da u ovom trenutku nemamo kvoruma za nastavak rada, a vidim među prijavljenima da su uglavnom 95% članovi Komisije za proračun i financije koji su 15 puta prežvakali sve ove izvještaje i ako i druge kolege ne interesuje nema potrebe da se ni mi zadržavamo onda. Pa evo predlažem da napravimo pauzu, dok ne skupimo kvorum, onda da nastavimo raspravu, ali na jedan drugačiji način. Hvala lijepa.
Ili dvoje za kvorum, a neka pozovu, al' da ne prekidamo raspravu, ipak, svi morate i kući, zima je, led itd. Repliku ima Slavko Jovičić.
Uvaženi predsjedavajući, kolege i kolegice, mi smo naučili da repliciramo kad se ne slažemo s nečijim mišljenjem, a po Poslovniku nije rečeno da tako mora biti. Evo replika na pozitivno mišljenje. Rijetko ko se priprema kao gospođa Majkić za ove teme. Ali ja sad postavljam pitanje, ostaćemo osam dana i raspravljati, postavljam pitanje sebi i nikom drugom šta ćemo mi ovim dobiti? Šta će se desiti, hoćemo li išta usvojiti, hoćemo li išta promijeniti? I sjećate se uvaženi Jurišić je rekao, kad sam na prošloj sjednici rekao gdje su ovi predstavnici ili direktori agencija da sjede u prvom redu, pa ne znam, svi ovi koji troše pare da njih pitamo, a da meni se neko drugi, ti revizorski izvještaj sa rezervom. Znate šta se dešava trenutno sad na sceni, ovi koji su svi uzeli te pare bezrezervno se nama smiju, jer smo nemoćni i nemojmo od sebe da pravimo lakrdiju, hajmo ovo završiti, ništa ne možemo promijeniti, ništa i nikom ne možemo narediti. Kamo sreće da možemo u budžetu, pa kažemo, za iduću godinu ako ga ikad usvojimo, 50% manje. Mobilni telefoni, koliko sam puta, pedeset puta predlagao da se nikom ne plaćaju od njih, da auta ne smiju voziti. Šta imaju direktori i ja plaćam taksi, evo dolazim na sjednicu, kakvi direktori! Prva investicija u agenciji uzeo auto 98.000 maraka i niko neće odgovarati. Svi ovi izvještaji kakvi god bili, s rezervom, bez rezervni, ovi što su pare, i nemojte mi umiljatih priča korupcija, što su pare pokrali, bezrezervno se smiju i prate ovo na internetu, kako je zaista još jednom, ali najozbiljnije moram pohvaliti izlaganje kolegice Majkić. Al' kolegice, nemojte se ljutiti, to nikog nije interesovalo što ste vi pričali, nikog, i nemojte se truditi, potrošite se, vidim, emotivno, pa se okrećete gore da bi nekom dokazali. Pa da su ovi ovdje ne možete im dokazati, jer nema lopova, niko neće biti, odgovarati.
nije uključen mikrofon
Kolegice, ja Vas zaista izuzetno cijenim, nemojte se trošiti, evo neću ni ja i završavam.
Replika, Šefik Džaferović. 82
Možda poslovnička intervencija. Gospodine predsjedavajući, ja mislim da je ova zemlja uložila previše truda kako bi institut državnog revizora bio ono što danas jeste i što se od njega očekuje u BiH, pa i u BiH i u EU. Ja mislim da ova zemlja može da bude primjer u nekim stvarima, između ostalog, to je i ova stvar, dakle Ured za reviziju institucija BiH. I ja mislim da nije dobro da se kroz pitanje rada državne revizije vodi najprizemnija politikanska rasprava. I ovo, ovo je nečuveno, vi vidite da je unaprijed neko uzeo, nanišanio tamo neke ljude, u nekim ministarstvima i pored ljudi koji su živi ovdje i pisali taj izvještaj i baš me interesuje zašto postoji različit stav unutar revizije po ovim pitanjima i ko je, odakle je osoba koja, recimo, ima suprotno mišljenje, troje ih ima, jedno ima suprotno mišljenje. Da vidimo šta je i u čemu je problem? I ja kažem da se preko ovoga ne pređe na ovaj način, ja hoću da se revizija sačuva, sa revizijom se nećemo igrati kao vrlo ozbiljna diskusija, kao pripremljena rasprava, ne. Ovo, dakle ovo je unaprijed projektovano, pa mi to vidimo. Neka se pozovu ovdje ministar odbrane, ministar vanjskih poslova, generalni revizor i za govornicu i da vidimo, onda da vidimo ko iznosi činjenice, a ko se igra sa činjenicama. Ovo je isuviše, ova država je isuviše uložila u ovaj institut da bi ovako mogli da završimo, ja vas molim, u pravu su oni koji traže punu salu ovdje, ovo zavređuje zaista punu salu. I molim vas evo da, ne morate prekidati, ali uputite poziv, pošaljite službe po klubovima, neka dođu ljudi i neka prate ovu raspravu. Toliko, hvala vam.
Nadam se da oni koji nisu u sali a eventualno prate rad da će što prije da nam se pridruže ovdje u sali. Replika, Dušanka Majkić, a zatim Salko Sokolović.
Gospodine Džaferoviću, Vaših demagoških govora u ovoj dvorani je bilo uvijek, ali sad prelazite granicu. Jer u nedostatku pročitanih revizorskih izvještaja koje stvarno nije lako, treba sjesti pa pročitati ovo, Vi uvijek imate rezervnog džokera koji se zove politički stav. Politički stav je napad na instituciju, ja nisam instituciju napala, ja sam rekla da institucija daje dva mišljenja, nisu u saglasnosti sa njenim izvještajem, niste razumjeli čak ni šta sam rekla, a usuđujete se da komentarišete. Onog momenta, pošto hoću to što kažete kad budete pročitali bar dva revizorska izvještaja i kad budete mene snagom argumenata iz ta dva revizorska izvještaja pobili, a ne Vašim političkim stavom da sve što je na nivou BiH mora biti dobro, ne mora. Ja ću uvijek govoriti taman o bilo kome da se radi, čak i onima koji pripadaju meni, za razlike od Vas. Vama je dovoljno da se zakači bilo koji Vaš ministar iz Vaše stranke i da Vi pravu euforiju pravite. Ja to Vama neću dozvoliti. Dakle, ovo što sam govorila, ja sam izvukla iz revizorskih izvještaja koje Vi niste ni pročitali. I molim Vas da ubuduće kad bilo šta upućujete prema meni da to upućujete argumentovano, a Vaše političke ... ostavite na drugom mjestu.
Replika, Salko Sokolović. 83
Hvala, gospodine predsjedavajući. A evo, iako sam se prijavio za diskusiju, pošto očito da mnoge kolege ne poznaju ovdje Zakon o reviziji, ne poznaju način rada Komisije za finansije i budžet, ne vjeruju nama u Komisiji za finansije i budžet. Jer mi smo sve te direktore tih 17 institucija doveli pred sebe i razgovarali s njima,
nije uključen mikrofon
osim jednog, ... i napisali to što smo napisali, a onda imamo znači nešto što je uradio Ured za reviziju, znamo njegova ovlaštenja, znamo šta zakon kaže, znamo šta su naša i mi smo to Zbirno mišljenje predložili. Al' evo da ne bih sebi uzimao dalje, diskusiju koju ću imati kao diskusiju, evo toliko samo da upozorim kolege, znači za buduće diskusije da znaju da smo mi izvršili tzv. preslušavanje onih koji su imali mišljenje sa rezervom i mišljenje sa rezervom i isticanje predmeta. Hvala.
Zahvaljujem na ovom dodatno pojašnjenju. Replika, Šefik Džaferović. Izvolite.
Vidite, gospođo Majkić, Vi kad dođete kući onda tamo dijelite lekcije kako god hoćete i koliko god hoćete, dajte ocjene je li neko nešto pročitao ili nije pročitao i to je Vaša volja i to je Vaše pravo, ovdje u ovom parlamentu to prema meni činiti nećete, nemate na to pravo. Da li sam ja nešto pročitao ili nisam, to je moja stvar, a najmanje je Vaša stvar. I kanite se više tog Vašeg bezobrazluka ovdje u ovom parlamentu. Toliko, hvala vam.
Boško Tomić, diskusija.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, ja sam imao priliku na komisijama gdje smo veoma aktivno vodili raspravu oko revizorskih izvještaja sa posebnim osvrtom na 17 organizacija ... za koje je revizija iskazala mišljenje sa rezervom ili sa isticanjem predmeta. Jedna opšta ocjena sa tih komisija da smo u dobroj mjeri, zahvaljujući i predsjedniku Kabilu i gospodi koja su članovi, imali smo slična ili skoro identična mišljenja i stavove. Jedna opšta ocjena je da jedan broj onih institucija je iskazao i žaljenje zbog toga što su nastali problemi koje je konstatovala revizija i rekli su da se takve stvari više sigurno neće ponavljati, što raduje. A imate na drugoj strani one koji nisu htjeli ni da dođu ili su poslali neke referente, načelnike odelenja itd. U početku smo imali malih pomalo i nesuglasica sa revizijom i na kraju ipak smo došli do određenih zajedničkih i ciljeva i interesa, da nam je svima interes da potrošnju na državnom nivou i u agencijama svedemo u okvire realnog. 84 Ponekad posmatramo da li je nešto u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama ili drugim normativima koji se propisuju, a nemamo efekte koliko je to uopšte trebalo ili je bilo neophodno da se takva sredstva planiraju. Pa smo zbog toga i došli do konstatacije da bismo trebali više da se posvetimo reviziji učinaka, da vidimo da li je uopšte efikasno ... u određene projekte ulagati toliko sredstava, ... koji su se pokazali da su potpuno neefikasni i da nemaju nikakvog opravdanja. Nažalost, mi nemamo kad raspravljamo o ovom izvještaju ni njihov izvještaj o radu, niti njihov plan i program šta su uradili, šta im je obaveza. Pa to onda čini nama dodatni problem, Boga pitajte šta mislimo da oni treba da rade, ustvari nije tako, ne znamo, to nemamo da bi ja mogao da ocijenim da li je nešto u dobroj mjeri ili nije u mjeri u kojoj je to potrebno. Znači, imali smo tada priliku i sa zadovoljstvom ponovo ističem pojedince koji su se tako grčevito borili da dokažu da greške nisu pravili namjerno ..., da je razlog zbog nekih drugih stvari, a za druge vjerujte da je bilo takav odnos da čovjek požali što nema kakvih mjera sa kojim bi onima kojima se ponovi greška, onda rekao: vama se od danas formira komisija i vi nećete taj posao raditi. Kad postignemo tu vrstu saglasnosti da onaj ko dva puta dobije jednom negativan ili dva puta dobije izvještaj sa rezervom, sa isticanjem predmeta, mora napustiti taj posao, dotle će biti problema, vodićemo rasprave koje neće biti u dovoljnoj mjeri efikasne. Ja ću samo kroz nekoliko institucija koje smo prošli da kažem, evo, npr. recimo Agencija za školovanje i stručno osposobljavanje. Oni sebi napišu tamo i sve je u skladu sa zakonom: 300 maraka telefona. Zašto 300 maraka uopšte telefona ili za određen broj ljudi itd.? Ili nabavlja se vozilo marke Volvo (džip), a ima se svega 50 hiljada maraka, pa se onda mora vršiti realokacija određenih sredstava da bi se došlo do 70 ili 69 hiljada maraka koliko košta. Ja postavljam pitanje: ako je sve u skladu sa zakonom, je li u skladu sa moralom tražiti da u godini kada imamo 500 hiljada nezaposlenih, kada nas čekaju ovi problemi, da određene agencije nabavljaju tako jaka, moćna ili skupa vozila? Kod većine tih institucija i organizacija radi se o nabavkama gdje je nekompletana dokumentacija, nisu plaćeni porezi i doprinosi, to se uvaži, konkurišu tri firme pa da se ne bi žalile sve tri dobiju raspored itd. To su stvari koje se moraju promijeniti. Angažuju konsultanta koji bi radio predmet, njega angažuju da radi u komisiji, a prije toga radio procjenu. Ili recimo, ako pođemo u Ministarstvo odbrane: šest nerealizovanih mjera, jedna je sistem javnih nabavki, druga je popis sredstava, treća je sistem praćenje itd. Ja sad ne govorim o tome, vjerovatno je u skladu sa planom prevoz sa posla i na posao: 11 miliona. Na ovom parlamentu treba reći da li nam treba 11 miliona sredstava za prevoz na posao i sa posla. Da tražimo neka racionalnija rješenja, da napravimo tim ljudima smještaje, da u tim kasarnama ili ne znam o kome se sve radi. Ja o tome govorim, neću sad da optužujem ministra zašto je ovoliko sredstava, ali smatram da se može racionalnije ova sredstva upotrijebiti, za 11 miliona molim vas može se napraviti nekoliko zgrada. Prema tome, bruto plate su za 9.800, a bilo je 9.057 ili odvojeni život 12 miliona. Ja bih volio da znam kome se sve plaća taj odvojeni život i dokle, da li smo toliko bogati da možemo na ovakav način da plaćamo? I osnovno što je, kad neko prekorači kao što su dnevnice za 43%, ne može, pa ne može to. Prema tome, 592 hiljade dnevnice, od čega 43% ... ili plaćanje putnih naloga za službeno putovanje za učenje jezika u inostranstvu. Mislim da samo pretjerali. Isti slučaj je kod drugih ministarstava, recimo, npr. jedan čovjek u Ministarstvu vanjskih poslova je imao na godišnjem nivou 7 hiljada maraka mobilnog telefona. Ja stvarno ne znam šta ... koji vremenski period. Ja takođe pravim mjesečno do 200 maraka ličnog telefona i uši me zabole od tog telefona, kako ovi ljudi izdrže 7 hiljada maraka razgovora. I koji su to razgovori da se tako moraju, zar nema fiksne telefonije ili drugog načina? A 85 već je tamo dozvoljeno do 300 maraka itd. Ja ponovo iznosim primjer da recimo u RS ni ministri nemaju uopšte pravo na mobilni telefon. Ali evo, na kraju ću nešto predložiti. Loko vožnja za vozila su Sarajevo – Banja Luka ili Sarajevo – Zagreb. To je konstatovala revizija, ja to ne znam i neću da špijuniram, ne može biti loko vožnja, to je u Ministarstvu vanjskih poslova. Ili kupovina poklona 36 hiljada maraka 580, 36.651, kad znamo da niko ne smije primiti poklon veći od 50 eura, tako je to. Šta je to potrošeno i kome su data za 36 hiljada maraka i koja vrsta poklona? Prema tome, o tim stvarima treba da razgovaramo i kad budemo usvajali budžet da kažemo, e, gospodo, vama nećemo usvajati zbog toga što neracionalno. Ili ugovor o djelu za zaposlene 115 hiljada maraka, od čega jedno lice 12.250 maraka koje je zaposleno u tom ministarstvu itd., itd., da ne govorim o nekim. Ja predlažem da se ograniče mobilni telefoni sa nivou Vijeća ministara za sve, da se naprave jedinstveni kriteriji za nabavku i vrstu automobila, da se naprave jedinstveni kriteriji za upotrebu automobila. Ne može se upotrebljavati vozilo 24 sata, nema na to pravo. Normalno je da će čovjek kada dolazi sa službenog puta u koje god doba da dođe da će se voziti autom. Ali nelogično je da zamjenik agencije, bilo koje, evo govorim, da on ima pravo kad god hoće da ... I ne znam zašto uopšte ljudi voze lično vozilo, vozilo treba da voze vozači. Funkcioneri ne treba da voze vozila ako ih sleduje i da voze samo kad je službeno, a ne da kada to njima padne napamet. I zato imamo česte slučajeve: napio se pa udario itd., razbio auto. Nek potpiše svako onaj ko sjedne u vozilo da će odgovarati ukoliko izazove štetu, nek se pokrene postupak protiv svakog onog ko je neovlašteno vozio vozilo ili ko je svojom greškom upropastio, nanio štetu. Parkira vozilo ispred, kaže svjetiljke bile, ukrade ga ... lopovi ga ukradu. Nek istjera svoje vozilo iz garaže, nek ubaci vozilo državno u garažu i nek ga sačuva na takav način. Jedinstvene kriterije za reprezentaciju, ne možemo, narod je u izuzetno teškom položaju, a mi ovako trošimo to nemilice. I ako ne uvedemo sistem lične odgovornosti, mislim da ćemo imati problema, džaba ćemo raspravljati o ovim izvještajima i nisam siguran da će imati efekata, ali moram reći da ja dok sam god u ovom parlamentu nikad neću odustati, uvijek ću iznositi ova pitanja i ove probleme, koliko će efekata imati, volio bi da je to neko čini mi se iznio, volio da je u prijepodnevnoj raspravi kad su prisutni i novinari pa da i oni ovo čuju, a nadam se da će neko od njih i ovo čuti. Hvala, uklopio sam se u vrijeme.
Zahvaljujem poslaniku Tomiću, njegov stenogram sa izlaganjem ne bi bilo loše dostaviti svima. Riječ ima Danijela Martinović.
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući. Poštovane dame i gospodo, kolegice i kolege, uvaženi gosti, sve vas srdačno pozdravljam. Dakle, dosta toga što sam mislila reći, rekle su kolege prije mene. Neću se ponavljati, ali htjela bih dopuniti njihove rasprave. Naime, u potpunosti se slažem sa kolegom Tomićem, koji je govorio da su pojedini predstavnici različitih institucija, ministarstava, zaista, pokazali dobru volju i dali su konkretne prijedloge mjera kada je riječ o promjenama, odnosno mjere za otklanjanje uočenih nedostataka, 86 zaista, nakon ovih višemjesečnih analiza, rada sa našim ministarstvima i agencijama koji su dobili mišljenje sa rezervom, mišljenje sa rezervom uz isticanje predmeta. Dakle, mogli smo i konstatovati da je smanjen broj institucija, dakle ako se pogleda taj neki period od pet godina, koji su dobili mišljenje s rezervom i mišljenje s rezervom sa isticanjem predmeta. No svakako stoji ono što su moje kolege do sada rekle, a to je da su institucije, dakle ministarstva, agencije, koje su imale mišljenje sa rezervom i mišljenje sa rezervom uz isticanje predmeta, da nose veći dio budžeta, da se određeni nalazi ponavljaju iz godine u godinu i što je najgore da je povećan broj nalaza, tj. prekršaja po onim uobičajnim stavkama, mi već znamo: dakle troškovi goriva, maziva, dakle korištenje telefona, putni nalozi, troškovi reprezentacije itd. Međutim, bilo bi dobro i mislim da ćemo sljedećih godina konačno dobiti i programske budžete, odnosno da ćemo moći uporediti koliko je bilo svrsishodno to trošenje, dakle ne možemo linearno smanjivati i reći: da, ovi su suviše trošili, ovi nisu, toliko je bilo planirano budžetom, odnosno nije bilo planirano. Dakle, trebamo vidjeti šta su institucije radile i kakav je bio učinak njihovog rada da bismo mogli dobiti dakle adekvatnu ocjenu stanja, odnosno da bismo i mi mogli ocjenjivati stanje u pojedinim institucijama. Dakle, konačno je dobro što se možda i pod uticajem našeg rada i rada Komisije za financije i budžet Vijeće ministara i probudilo pa je konačno dalo prijedlog, dakle dopunu Nacrta zakona o financiranju, a konačno negdje iz ladice izvučen i Pravilnik o regulisanju načina trošenja u našim institucijama. Mislim da je dobra ova naša metodologija rada koju smo razvili zajedno sa USAID- om, a što se odnosi na kažnjavanje institucija, dakle kažnjavanje od 10, 20 i više posto. No, uvijek sebi postavljam pitanje zašto smo počeli na ovaj način raditi tek sada. Kada su dolazili predstavnici SIGMA-e, dakle revizija reviziji, nama su rekli: pa zašto se žalite uvijek na iste probleme? Dakle, i kolege iz prethodnog mandata su se žalile na iste probleme, dakle postavlja se pitanje šta se do sada radilo, dakle Parlament je upućivao određene zahtjeve, dakle određene prijedloge mjera, i ništa nije bilo od toga. Zatim, možda zato, možda da sad sačekamo još jedno vrijeme da vidimo kako će institucije reagovati, da dobijemo dakle analitiku, da vidimo da li su zaista i smanjile troškove reprezentacije i sve, odnosno provele korektivne mjere. A nakon toga predložila bih i mislim da će se moje kolege sa mnom složiti da idemo ne samo na kažnjavanje institucija nego i na kažnjavanje čelnih ljudi u institucijama. Stalno se postavlja i govori: nema moralne, nema političke odgovornosti, nema krivične odgovornosti. Pokušavaju se preko negativnog mišljenja stvoriti uvjeti za negativno mišljenje, međutim negativno mišljenje ne znači opet ništa samo po sebi, odnosno ne mora značiti osnovu za pokretanje krivične odgovornosti. Dakle, ako kažemo meni ne odgovara ovaj revizorski izvještaj, to nije izvještaj koji bi sa kvalifikacijom, odnosno, dakle izvještaj koji je do sada bio u toj formi, smatram da je to mišljenje, odnosno finansijski izvještaj koji bi trebao dobiti negativno mišljenje. Međutim, mi na osnovu ovih izvještaja koje smo dobili iz Ureda za reviziju nemamo materijala da možemo tako tvrditi, odnosno trebamo predložiti konkretne mjere, hoćemo li superviziju, hoćemo li dakle tražiti od Ureda za reviziju ponovnu reviziju. Gospođa Majkićka je rekla: možda nema dovoljno potencijala u Uredu za reviziju. Pa hajmo Uredu za reviziju pomoći pa ga osposobiti i kadrovski da može bolje obavljati svoj posao, dakle ako smatrate da postoje razlozi za davanje negativnog mišljenja. Dakle, možda nemamo osnove za krivičnu odgovornost, ali gdje je konačno ta politička odgovornost, pa i ministri, dakle predstavnici, direktori različitih agencija nisu ljudi koji su pokupljeni s ulice i pali s neba, to su predstavnici političkih stranaka koje su i ovdje prisutne. Dakle, kada bi političke stranke koje imaju svoje ministre, dakle koje imaju svoje direktore, konačno izvršili pritisak, a ne ovdje pričali, jel', nego konačno izvršili pritisak na njih, mislim da ne 87 bi bilo ni potrebe ovdje da se bavimo istim problemima, dakle s istim agencijama, s ponavljanjem istih nalaza. Hvala lijepo.
Riječ ima Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Evo kratko ću pošto se puno već govorilo, a ima puno prijavljenih. Al' evo neke dileme da probamo da otklonimo. Znači, nije uloga Parlamenta, niti Komisije za finansije i budžet da vrši analizu rada Ureda za reviziju. Ured za reviziju da jedno nezavisno finansijsko mišljenje funkcionisanja državnih institucija i da preporuke kako da određene negativnosti koje su oni tamo uočili mi otklonimo ovdje. E, ja bih odatle krenuo priču, znači mi imamo preporuke koje su uočene tamo i Komisija za finansije i budžet, ako je neko pročitao ovo Zbirno mišljenje, ako je pročitao zaključke, precizirala je određene aktivnosti koje bi trebao da usvoji Parlament i uglavnom da zaduži Vijeće ministara. Vidite, ovdje Ured za reviziju nije samo Parlamentu obavezan dostaviti ovaj izvještaj, ove izvještaje, on to dostavlja i Vijeću ministara i Predsjedništvu, a ko se još osim ovog parlamenta oglasio o tim revizorskim izvještajima. Pa i one obaveze koje smo mi do sada davali Vijeću ministara povodom preporuka koje je dao Ured za reviziju a usvojila Komisija za finansije i budžet nismo imali reagovanja osim ovo o čemu je maloprije gospođa Martinović govorila kad je u pitanju Zakon o finansijama. Molim vas u ovom zakonu, u članu 16. stav. 4., neko je to maloprije rekao, Zakon o reviziji u institucijama, precizno stoji: 'Parlament može, na osnovu nalaza i preporuka iz godišnjeg izvještaja o reviziji ili godišnjeg izvještaja o izvršenju budžeta, smanjiti budžet jednom ili više budžetskih korisnika ili preduzeti druge odgovarajuće korektivne mjere.' Tako smo se ponašali u ovim zaključcima, uzmite zaključke i naći ćete i vidjet ćete. Hoću da kažem da se ne trebamo previše mi ovdje zamarati osim analizom ovih zaključaka, odnosno dopunom u određenom dijelu ukoliko je to potrebno. A da je već efekat bio kad je u pitanju smanjenje budžeta, evo vidjet ćete ovdje da efekat koji je proizveo revizorski izvještaj, odnosno zaključak Parlamenta i umanjenje budžetskih korisnika, određenih budžetskih korisnika, proizveo je efekat od milion i 300 miliona maraka. Znači, ima efekta i ovdje su u ovom zaključku 10 predložene nove mjere koje će, evo ne znam u ovom momentu koliko je to para, neko će to izračunati, i više od miliona prikazati sredstava. Sve ovo što smo mi govorili, putni troškovi, telefoni, dnevnice, ova papirologija koja treba da to prati, pravilnici itd., sve je to obaveza Vijeća ministara. Evo, sve je to ovdje napisano, ja bi jedino da mi damo zaključak: da ovo što smo mi ovdje predložili, ako ćemo još nešto dodati, uputimo ka Vijeću ministara, da mu damo rok, evo mi smo dali ovdje rok od dva mjeseca, treba vidjeti je li to kratko ili dugo. S obzirom na Vijeće ministara kojeg nemamo, nije novo Vijeće ministara, staro kolika mu je obaveza, koliko ga mi tjeramo s ove pozicije da ono radi, pitanje je koliko će od ovih zadataka da uradi. Znači, odgovornost je i na nama ovdje zašto nemamo novo Vijeće ministara. Ja dogodine, ako budem živ i zdrav, neću učestvovati u reviziji izvještaja za 2011. godinu za utrošak sredstava, nismo donijeli budžet, uopšte me ne interesuje kako su trošena ta sredstva. Pa i mi smo odgovorni što nema tog budžeta. Prema tome, mi uvijek gledamo kako negdje tamo da nađemo krivca, ali daj da vidimo šta je naš zajednički cilj u svemu ovome. Da te institucije posluju onda po zakonu u onom finansijskom smislu, a jedva čekam ove revizorske izvještaja o učinku pa da vidimo, 88 ovo što je maloprije gospodin Tomić govorio, koje od njih treba da opstanu i da ubuduće rade, a ukoliko sad troše pare, pa mogu i po zakonu trošiti, ako nema efekta zašto i da postoje itd. Ili treba formirati neke druge institucije. Ili evo, ovdje mi to nismo stavili, ovdje smo stavili, evo vidjet ćete, mi očekujemo i od Tužilaštva. Od Tužilaštva očekujemo, prvo da vidimo šta su uradili po prethodnim revizorskim izvještajima; drugo, ovo je dostupno i njima, Ured za reviziju ja mislim da je to dostavio i Tužilaštvu i SIPA-i. Znači, treba očekivati i od njih, tražiti od njih informaciju šta su učinili po tom dijelu. A evo vidite i da Agencija za istrage i zaštitu ima propuste i ona ima izvještaj, izvještaj s rezervom sa isticanjem predmeta itd. Ili na kraju evo što sam i na Komisiji predlagao, ali nije tad bilo usvojeno, možemo donijeti jednu od mjera, dodati ovdje da kažemo: svi oni koji su tri ili četiri puta ponovili iste greške, a nalaze se na čelu tih institucija, hajmo danas donijeti odluku da ih smijenimo. Al' nemoj kasnije da SNSD brani svoga, SDA brani svoga, HDZ brani svoga, daj da vidimo kako onda iz toga dalje da izađemo. To su ti problemi koji sad postoje i o kojima malo nekad neko zamotano govori, al' kad se ono priđe, kad imate neki realan pristup rješavanju tog problema, hoćete ustvari da riješite taj problem, onda on izgleda malo i drugačije. Evo, ja mislim da on izgleda ovako danas i da bi mi trebali što prije ove zaključke usvojiti, ako treba još nešto ovdje dodati, uputiti u proceduru i onda tražiti od nadležnih da nas informišu kako i na koji način realizuju te obaveze, a da ne ostane ovo samo mrtvo slovo na papiru. Hvala, gospodine predsjedavajući.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Sokoloviću. Sljedeći za riječ se javio uvaženi zastupnik Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine zamjeniče predsjedavajućeg, uvažene koleginice i kolege poslanici, pa puno toga se reklo i ne bih ponavljao, reći ću samo neke stvari za koje smatram da bi bilo značajno obratiti pažnju. Značajan je napredak i djelovanje u Kancelariji za reviziju institucija BiH kao nezavisne institucije, to je u ovom zadnjem izvještaju takođe pomenuto, ali ima suština o kojoj se ovaj parlament treba da bavi. Nephodno je razmisliti o izmjenama zakona kako bi se stvorile mogućnosti krivične odgovornosti i sankcionisanja onih koji krše preporuke glavne službe za reviziju institucija. Dakle, u tom smislu Parlament treba da da podršku ovom što radi i Kancelarija za reviziju institucija i komisije, Komisija za finansije i budžet Predstavničkog doma, normalno, i Doma naroda BiH. Treba jačati kapacitet i sekretarijata komisija i komisija samih u smislu daljeg procesa i edukacije. Ono na čemu se u proteklom vremenu nije činilo, smatram da se nije uradilo na odgovornosti za neizvršene obaveze. I to mi, vidite, ja petu godinu sam poslanik ovdje u ovoj Parlamentarnoj skupštini i razmatram izvještaje, mi još nismo čuli niko da je sankcionisan. To je poražavajuća informacija. Nas potpuno izvršna vlast ignoriše u ovom, uključujući čak i jučerašnji zaključak koji podrazumijeva reagovanje kada se pokrene krivični postupak, što je apsolutno nedozvoljeno. I ovaj parlament mora učiniti sljedeći korak ka tome da Savjet ministara mora izvijestiti Parlament o tome 89 koliko su implementirani zaključci ovog doma o revizorskim izvještajima, koliko mi možemo ... i nakon toga koje je mjere u tom smislu preuzeo. Koliko mi možemo smanjiti zloupotrebe u domenu javnih nabavki, gdje je najveći broj zloupotreba, koliko mi možemo smanjiti izdvajanje za zakup prostora, koliko mi u ovoj zemlji imamo transparentnost za snažne zloupotrebe onog što je samo jedna desetina javne, odnosno budžetskih sredstava u BiH na ovih 900 ili milijardu konvertibilnih maraka? Mi u tom smislu moramo učiniti više da javnost putem medija i javnih sredstava bude tačno i transparentnije obavještavana o tome. Recimo, mi smo transparentni u tom smislu da možemo da govorimo: ovi ovako rade u Parlamentu ili ne znam ni ja, ali ja nisam vidio analitički pristup snažnih zloupotreba u ovim izvještajima koje smo... Kako je moguće da neka od agencija ili kancelarija i nakon preporuke i odluke ovog doma da se kazni sa10 ili 20% na sredstva reprezentacije, potrošnju goriva ili ne znam ni ja nešto, ponovi to i da to potpuno ignoriše i da za direktora ili rukovodioca te agencije ili institucije taj opet bude imenovan? To predstavlja potpunu bespredmetnost. Da li i na koji način treba da radimo? Kako je moguće, nekoliko godina otkako je donesen Zakon o internoj reviziji, da mi nemamo izvještaja internih revizija i kako oni funkcionišu, a koji su osnov, preduprijedili bi sve ove propuste u procedurama i zakonske prekršaje koji se dese. ... Zbog čega su takvi propusti kod nas uopšte prisutni? Da li mi možemo umjesto rasprave o ovim suhoparnim izvještajima koji treba da budu predmet javnih saslušanja i rada komisija, a ne Doma, dakle kako je moguće da dođemo do ... revizije učinka ovih institucija. I ne treba da se ljutimo, ovdje sam vidio i reagovanja, ja uopšte ne mogu da shvatim, ne postoji ni jedan direktor, ni ministar, ni bilo ko, ko bi trebao da bude moj u predmetu ovakve rasprave. Ali da li mi možemo napraviti bolju ekonomsku diplomatiju sa ovoliko para koliko smo recimo prošle godine izdvojili za neko od ministarstava? Da li mi možemo napraviti bolje, efikasnije djelovanje Uprave za zaštitu bilja u BiH, sa ovoliko para koje smo imali? Da li mi možemo standardizirati Oružane snage, sa ovoliko sredstava prema standardima NATO-a, i ono što nas čeka u smislu reforme, sa ovoliko novca koliko smo uradili? Kako javnosti možemo pokazati da sredstva odgovorno trošimo? Dakle, ja smatram da je naša obaveza u tom smislu da na to ukazujemo, ali ako ukazujemo donosimo zaključke, a nemamo mogućnost sankcionisanja, mi ćemo se, mislim, svesti na jedan običan debatni klub u kome niko nizašta ne odgovara i u kome će ulaziti u sve veću i veću katastrofu. Smatram da bi značajan zaključak bio da se sugeriše da sva potrošnja budžetska planiranih institucija u BiH mora biti dostupna svaki put od putovanja, kupovanja auta, zakupa prostora, svega na internet stranicama svih ovih agencija, institucija i ministarstava, kako bi javnosti na neki način mogli i na taj način da ukazujemo, jer ključno je pitanje javnosti. Ja vjerujem da se iza ovakvih izvještaja kriju mnogo gore stvari, gdje se vršio transfer jedne stavke na drugu, gdje se zloupotrebljavalo trošenje novca. Doći ćemo u situaciju kada nećemo govoriti, nije pitanje budućnosti BiH ako neko kaže, postavljam pitanje kako ova institucija funkcioniše? Uvjeren sam da ćemo za dvije-tri godine govoriti da ovdje treba ukinuti jako veliki broj institucija koje su isključivo svrha same sebi, snažnim zloupotrebama pod pričom BiH. Ne tvrdim da takvog stanja nema ni na nivou entiteta niti lokalnih zajednica niti kantona. Nemojte pogrešno shvatiti. Dakle, pitanje naše odgovornosti prema potrošnji javnih sredstava mora biti mnogo odgovornije nego što je to do sada. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Prodanoviću. Sljedeći se za riječ javio uvaženi zastupnik Niko Lozančić. 90
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Pa ja ću prije prelasna na ove sve točke dnevnog reda malo diskutirati o nečemu o čemu su svi diskutirali, iako nije na dnevnom redu. Znači, danas na dnevnom redu mi ne raspravljamo o radu Ureda za reviziju. Znači, to nije na dnevnom redu. Ali pošto svi raspravljamo, dat ću i ja ocjenu o radu Ureda za reviziju i možda u ovoj zemlji puno toga nije dobro i savršeno, ali ovo je sigurno jedna od institucija koja je skoro pa savršena, dobra, neovisna institucija bez obzira i na pokušaje vrlo čestih pritisaka na njenu neovisnost. Međutim, mi smo se opredijelili znači da imamo jedan niz neovisnih institucija, a koliko god nama se činilo da imamo pravo, je li, dirati u svačiju neovisnost, neke su neovisne i o nama. Znači, bar u onom dijelu koji se tiče njihovog uratka. Mi danas raspravljamo o izvještajima, a ja bih rekao prije svega o mišljenju Povjerenstva, našeg Povjerenstva za financije i proračun koje je sačinilo ovo Zbirno mišljenje temeljem materijala koje je dobilo od Ureda za reviziju. A taj materijal su izvještaji o reviziji pojedinačnih institucija sa nizom preporuka, mišljenjima ovakvim i onakvim, potpuno nebitno. Čuli ste mnoge od zastupnika da iznose čitav niz pokazatelja iz pojedinih institucija, moguće da je uvaženi zastupnik Tomić bio malo detaljniji od ostalih u svemu tome, ali nije to izmišljena kategorija. To je on kao i ja, kao i svako od nas ovdje u ovoj dvorani ko je dobio ova izvješća, mogao pročitati iz izvješća Ureda za reviziju. Znači, izvješća Ureda za reviziju. Ured za reviziju je time ispunio svoju funkciju nama koji imamo pravo odlučivati, koji imamo pravo imenovati, koji imamo pravo smjenjivati, koji imamo pravo donositi zakone i druge propise, dao je argumentaciju. Izvolite, gospodo, možda jesu preobimni materijali, ali izvolite za svakog onog kome nije mrsko, pogledajte u kakvom stanju, bar kada je financijsko poslovanje institucija BiH, vi danas živite, vi danas odlučujete i razmišljate i o proračunu, i o izvješćima, o proračunima, i o institucijama, i o uspostavi institucija, potrebi, nepotrebi itd. Ko god je htio, znači ta izvješća za reviziju daju masu podataka u koje apsolutno vjerujem da su korektni, istiniti, i to jeste uloga Ureda za reviziju. E sada dolazimo do onoga hoćemo li mi koristiti te podatke i hoćemo li ih koristiti na odgovarajući način. Imate ovde čitav niz prijedloga, zaključaka, onog što smo mi u Povjerenstvu za financije i proračun procijenili, ocijenili, smislili kao način moguće reakcije ovog doma na ovako stanje u financijskom poslovanju institucija BiH, iskazano kroz izvješća Ureda za reviziju. Mi smo tako mislili. Mi smo dovde smislili. Možda ovo nije dobro, možda ima i boljih rješenja. I umjesto da stalno kukamo kako se ne pitamo ni za što, hajmo se početi pitati. Hajmo raspravljati o vlastitim zaključcima. Ovo su naši zaključci. I ovo je ono što mi možemo. Hoćemo li tražiti od Vijeća ministara da donese propise ili da nama predloži zakone kojima će standardizirati ko može voziti kakvo auto, ko može imati koliko reprezentacije, koliko može biti maksimalan utrošak za prijevoz i za sve drugo što ovde spominjemo, to mi imamo pravo ili donijeti zakon, odnosno zatražiti od Vijeća ministara da donese propis i onda nama predloži zakon. Imate prijedlog takvog zaključka. To je naš odgovor na evo sve ove izvještaje i mišljenja. Hoćemo li da ne pričamo kakvi smo rastrošni u nedogled, kako se neracionalno ponašamo. Evo predložili smo Vijeću ministara da sačini i nama ovde na potvrdu dostavi cjelovit program mjera štednje, sa posebnim naglaskom na neke dijelove potrošnje za koje smo mi u Povjerenstvu mislili da nisu baš u skladu sa vremenom, prostorom itd. Nisam čuo da neko predlaže nešto drugo. Ali mislim da je i ovo solidan iskorak. Međutim, mi smo i ranije imali slične zaključke. Mi imamo za svih 17 institucija za koje je izraženo mišljenje s rezervom ili sa isticanjem predmeta pojedinačne preporuke ovog povjerenstva, koje bi kolege zastupnici trebali prihvatiti. Mi odmah predlažemo da 91 to budu stajališta Zastupničkog doma i da tih 17 institucija obvežemo opet sa nizom mjera i zaključaka kako da one poprave svoje poslovanje, svoje ponašanje itd., kako da usklade sa preporukama koje su dobili od Ureda za reviziju. Znači, to su naše alatke. Ja vjerujem i pozivam vas da podržite i da donesemo sve ove zaključke i ove iz Zbirnog izvješća i ovih 17 pojedinačnih izvješća i nama ostaje onaj drugi dio koji smo opet ovde naglasili, ostaje nadzorna funkcija. Ako smo rekli Vijeću ministara da za 30 dana sačine i dostave program mjera štednje, moramo ga za 30 dana pitati šta je s tim programom? To je do nas. Ako smo rekli da za dva mjeseca predloži propise kojima će standardizirati potrošnju u određenim oblastima, moramo ga pitati za dva mjeseca šta je s tim, bez obzira ko u Vijeću ministara bio. I tada ćemo mi ispuniti svoju funkciju i tada će sigurno biti puno manje prostora i potrebe da kritiziramo pojedince u bilo kojoj instituciji a sigurno je da ćemo i mi omogućiti da Ured za reviziju u punom kapacitetu realizira svoju funkciju, a da i mi ispunimo svoju nadzornu funkciju, kada je ovo u pitanju. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Lozančiću. Sljedeća za raspravu se javila uvažena zastupnica Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala lijepo, predsjedavajući. Evo, kolegice i kolege, koji ste pristuni ovdje, ja bih htjela da se osvrnem na nekoliko stvari, mada je dosta toga rečeno, ali ja nisam članica Komisije koja je ovo razmatrala i dala sam sebi za domaću zadaću da pregledam dobar dio ovih izvještaja i to mi je oduzelo mnogo vremena i truda da bih došla do nekakvih saznanja. Prvo što želim da kažem da mi treba da imamo instituciju revizije i da ovakva revizija kakva jeste to dobro radi. Međutim, ona je ograničena svojim limitima, zakonima, propisima koje je donijelo Vijeće ministara za funkcionisanje institucija čiju reviziju vrši. Mi ovdje kod svakog izvještaja vidimo informaciju o istim stvarima, o reprezentaciji, o potrošnji telefona, o stimulacijama, ugovorima itd. Prethodnici moji koji su diskutovali o ovome, dali su odlične prijedloge šta bi trebalo da se uradi da se ovo stanje popravi, ali ja bih išla i dalje. Mi smo dobili Izvještaj o finansijskom poslovanju, o trošenju para. Međutim, sve ove institucije su formirane da bi izvršile određenu ulogu, da bi izvršile određene zadatke, da bi uradile neke poslove. Iz ovih finansijskih izvještaja, mi vidimo samo trošenje para, i to nije zajedno spojeno sa onim šta je bila njihova zadaća i da li su oni to potrošili radeći ono što treba da rade. Hipotetički, može se desiti da postoji neka institucija gdje direktor za telefon dobije na početku 300 maraka, dobije 24 sata auto i sve je to zakonito. I vi samo provjeravate ima li on pravilnik kako će vozati se to auto i ima li on račune za tih 300 maraka potrošenih. Međutim, šta je urađeno za to, zbog čega je potrošeno tih 300 maraka i zbog čega je voženo auto? Eh, ja bih ovdje da idemo dalje. Zašto mi ne bismo izvještaje, finansijske izvještaje posmatrali zajedno sa izvještajima o radu. Primjer, ja sam slučajno neopterećena bilo čim ... uzela jedan izvještaj o kome nije ovdje diskutovano, prethodnici su diskutovali o Ministarstvu odbrane i sigurnosti itd., istina, koji su napravili velike tamo probleme. Ali imamo ovaj izvještaj koji je dobio mišljenje sa rezervom od Fonda za povratak BiH. Ja sam postavila poslaničko pitanje zašto je postavljen ponovo direktor protiv koga je pokrenuta krivična 92 prijava, pa upravo zbog netransparentnosti trošenja sredstava. Znači, mi ovdje pričamo, to ide u vjetar, nikome ništa. Taj čovjek, ko god da bio, on dolazi, njega postavlja politička partija, i to politička partija od vas poslanika koji sjedite ovdje. Dakle, vi ga postavljate. Ma ja, on je ko fol nezavisan, a svi znamo kako je. Znači, on je usmjeren, postavljen. Pa on čak mora da ispunjava kriterije BHS koje ministarstvo, koja agencija pripada kom narodu. Dakle, nije on pao s Marsa. On je došao tu zato što ste ga postavili. I niste mogli da ograničite tog čovjeka da ne bude kriminalac, da ne potroši, da protiv njega krivična prijava se ne podnese i opet ga postavljate na to mjesto. Drugi primjer, također, Agencija za unapređenje stranih investicija u BiH. Mi pričamo ovdje, stalno pričamo o nekakvim kirijama, zakupninama i nema poslanika koji o tome nije diskutovao. A onda otvorimo ovaj izvještaj i vidimo: četvrtina miliona je potrošena na zakup za rad Agencije, četvrtina miliona bez komunalija koje su koštale 1.556 maraka mjesečno. Naravno, uz ovo ima i putnih troškova 63 hiljade, 47 hiljada, ne znam ovdje, pa telefona 46,5 hiljada itd. Poštujem, nema ni revizija, nije imala velikih primjedbi na ovo, samo je imala primjedbu na angažovanje po ugovoru za poslove koji su već predviđeni sistematizacijom. Znači, primljeni su ljudi koji ne treba da rade, neće se miješati u svoj posao a njihov posao će neko raditi za dodatne pare. Ja to tako prevodim. Ali, sve bi to bilo divno i krasno da je ova Agencija za unapređenje stranih investicija u BiH napravila učinak. Gledajući ovo, gledala sam koliko je ta Agencija, odnosno koliko je ukupno stranih investicija došlo u BiH – 330 miliona maraka, a Agencija se ubila trošeći pare, a nije radila svoj posao. E sada, mi bismo ovdje mogli da diskutujemo o ovom i svaki od ovih, a ovaj izvještaj je onaj pozitivan sa onim dodatkom, nekim mišljenjen na ovo. Dakle, ovo nije uopšte kritična agencija. Šta je sa ovim ostalim? E zato ja predlažem da ove izvještaje ubuduće razmatramo zajedno sa izvještajima o stvarnom njihovom poslovanju. Ja neću reći da ne trebaju ove agencije, naprotiv ja ću reći da svaka agencija ima svoju misiju, svaka direkcija, svaka uprava i oni moraju ostvariti to što je zacrtano da rade. To su projekti koje oni moraju da urade. A projekte rade ljudi, ne rade institucije nego ljudi unutar institucija. E, o tim ljudima se brinu političke partije. One ih postavljaju. I mi sada svi kritikujemo: ja dolazim još uvijek iz opozicije kada je u pitanju ova državna vlast, iz opozicije i dakle kritikujem sve vas zajedno jer su to sve vaši ljudi, iz Stranke za BiH koja je u opoziciji sada ovde u Parlamentu, ali je u vlasti u punom kapacitetu na državnom nivou, da, eh, i sada kada pogledate, kada počnemo pričati, onda svako neka pogleda i neka vidi svoju sliku u ogledalu, ovih političkih partija šta su one uradile. Dakle, hajmo malo tako posmatrati koga mi to postavljamo, je li to mi namjerno postavljamo ljude da budu takvi, da bismo rušili posredno državu na taj način ili da bismo imali kriminalce koji će nama na ovaj način činiti usluge, ja ne znam. Ali predlažem, evo neka to bude jedan od zaključaka, da se izvještaji o reviziji posmatraju zajedno sa izvještajima o radu svake institucije. Kada to dvoje spojimo, onda ćemo imati realnu sliku šta je urađeno. Ovako postoje četiri varijante. To ... da su neki mogli hipotetički samo da sjede i da troše pare koje su dodijeljene i ništa drugo da ne urade. Da su drugi radili i previše trošili pa su napravili puno grešaka, da su itd., još dvije da ne objašnjavam dodatne kombinacije. Dakle, tek kada budemo imali to sve zajedno, onda možemo pričati, ozbiljno pričati o ovim revizijama. Pri čemu želim da podržim i one prijedloge, konkretne prijedloge koje je poslanik Tomić dao, da se to limitira. Zbilja je nemoralno, nepošteno, nekorektno prema bilo kome, institucijama i kada pravimo budžet da to izbrišemo iz budžeta, te privilegije koje imaju direktori. Što? Pa to je njihov posao, nek rade to. Što će im ... ti dodatni troškovi i dodatne privilegije? Hajmo tako se ponašati pa da doprinesemo i 93 uštedama u budžetu o kojima pričamo pa se ne možemo zato da nagodimo, hajmo o tome pričati, pa onda da napravimo korist od ovoga i da zajedno posmatramo izvješća. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Zajimović-Uzunović. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Darko Babalj. Izvolite.
Ja se izvinjavam koleginici, nadam se da niste mislili za Srpsku demokratsku stranku, kada ste se okretali ovamo i govorili svi vi. Ali ste pokazivali na nas. Samo evo da kažem, znači i mi smo u opoziciji. Hvala.
Za repliku se javila uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović. Ja bih molio uvažene zastupnike da diskutiraju po prijavi.
Prvo, evo da pojasnimo samo ko čini tu opoziciju koja je sada u Vijeću ministara. Predsjedavajući je Nikola Špirić iz SNSD-a, dakle opozicija, je li. Ministri su iz reda Stranke demokratske akcije, ministri su iz reda Hrvatske demokratske zajednice i imamo i dva ministra iz reda Stranke za BiH koja je stvarno u opoziciji, koja, gospođo Zaimović, već 15 mjeseci moli i čeka da formirate novo Vijeće ministara. Zahvaljujem.
Hvala Vam lijepo. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala. Ma naime, dame i gospodo, šta sam htio reći, repliciram sada dakle sa više poslanika. Naime, sve ovo je bilo prisutno pri usvajanju Izvještaja za 2009. godinu. Ne znam zašto se ponavljaju diskusije? Tamo je bilo rečeno šta treba preduzimati. Dakle, identifikovan je krivac. Mislim da se tu najviše slažem sa Slavujem. Pa zaista, bespotrebne su ove diskusije. Naime, revizori imaju da konstatuju šta se dešava u tim institucijama, koje su nepravilnosti, da dadu preporuke i preporuke su odlične, ali i zadatak na ovom parlamentu da to normira, da donese neka pravila ponašanja. Pa zamislite kada uđete u EU, imaćete hiljade i hiljade stranica. Pa zašto? Pa zato što sve uređuju pravilima. Pa ne možete dati jednom direktoru skorojeviću da on uređuje kakav će auto i po kojoj cijeni uzeti. Pa to su apsurdi. Pa mi smo na Balkanu neracionalna bića. Molim vas, danas gubimo toliko vremena, toliko energije bez veze, zaista bez veze. Ne vidim svrhe. Nikada nisam volio raditi 94 posao gdje nemam efekata. Ovo zaista nema cilja šta raspravljamo. Prošli put smo rekli da će se napraviti pravila ponašanja. Treba donijeti zakon o trošenju budžetskih sredstava, gdje će se ograničiti ti veliki direktori, da ne može kupiti auto više po cijeni od 40 hiljada maraka, a ne da kupi neki od 95, tamo neki skorojevići. Pa dakle suština je u tome. Zadatak je ovog parlamenta da uredi sistem. Danas je bilo govora, kada se govorilo u Ustavu. Mi smo nesređena država. Pa vidite gde smo nesređena država, tu nam Ustav ne smeta ništa. Obaveza je ustavna da to uredi. Nismo u stanju urediti. Zakon o javnim nabavkama. Molim vas, sjećam se u pretprošlom mandatu da sam molio veće stranke, molio nemojte donositi taj zakon, taj zakon će biti izvor najveće pljačke u BiH. Dajte da sjednemo ponovo, da pozovemo stručnjake iz prakse koji rade na tim poslovima, da nam kažu i da normiramo stvari. Nisu htjeli. Donijeli su taj zakon i pokazalo se šta se pokazalo. Prema tome, nemojte, ja bih vas zamolio nemojte trošiti vrijeme, daj da donesemo produktivne zaključke koji imaju neki cilj, koji imaju svoj racio. Hvala vam.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Petru Kuniću. Možda zato što smo neracionalna bića i imamo diktatora, kao što bi rekao kolega Lijanović, koji se trenutno javio za raspravu. Izvolite. Gospodin Mladen Ivanković Lijanović.
Zahvaljujem. Kaže, kakva je razlika između uspješnih i neuspješnih? Kaže, neuspješni rade stvari na pravi način, a uspješni rade prave stvari na pravi način. Dakle, nama ovdje, ja sam isto član Povjerenstva i mislim da je Povjerenstvo odradilo vrlo dobar posao, dalo je ovde u Parlamentu točno zaključake koje Parlament treba da usvoji. Mi smo se vodili time da Ured za reviziju nismo našli, da trebamo razlikovati izvješće o radu institucija na neki način i Izvješće Ureda za reviziju. Izvješće Ureda za reviziju mi smo dobili, nismo sumnjali u njega i ja nisam sumnjao, ja da sam sumnjao ja bih naručio možda interne tri revizije u neke institucije i da provjerimo na taj način Ured za reviziju da li je uradio dobro svoj posao. Pošto smatramo da je dobro, dakle Izvješće Ureda za reviziju treba, ovdje smo i dali prijedlog da se usvoji. U ovim zaključcima koje smo dali, sve je stvar jasna. Obraćamo se Domu da usvoji Izvješće Ureda za reviziju i obraćamo se Vijeću ministara da odradi neke stvari i obraćamo se Tužiteljstvu BiH da nam da informacije šta je uradilo po određenim pitanjima. Dakle, ovde je Komisija vrlo točno i jasno kazala Zastupničkom domu zaključke šta bi trebalo da se donese. E, ono što je političko pitanje, što vjerovatno u zaključku nismo mogli ni donijeti, jeste šta, i ovde su dati točno i rokovi što u trećem mjesecu uraditi, kada smo obvezali Vijeće ministara da žurno, najranije u roku od dva mjeseca, uredi nabavu automobila, njihovo korištenje, službena putovanja, korištenje avioprevoza, hotelski smještaj, troškove reprezentacije, nabavu uredskog materijala, računala, opreme, poštarine, telefona, točno smo jasno kazali. E sad, i kažemo u trećem, još jedan zaključak koji bi trebali nadodati, prva sjednica u trećem mjesecu razmatranje ove točke, ako Vijeće ministara to nije uradilo automatizmom predsjedatelj Vijeća ministara treba da ide. To je naš mehanizam, a to je sve. Kaže, mi ne možemo, dakle to je sve. Mi možemo sve kazati, aut ... E pitanje je, e, sada je na nama ovdje pitanje da li to hoćemo uraditi i nećemo. 95 Dakle, još jedanput kažem, predlažem da Zastupnički dom usvoji zaključke koje je Povjerenstvo donijelo i u tom pravcu da se dalje rješavaju stvari kako je navedeno u tim zaključcima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Ivankoviću Lijanoviću. Sljedeći za raspravu se prijavio uvaženi zastupnik Mirsad Mešić. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo, smatram potpuno besmislenim gubljenje vremena, cjelodnevno gubljenje vremena oko rasprave o ovim predmetima. Ovo smatram prije svega sa dva aspekta, zbog toga što ove naše rasprave nemaju nikakvog smisla i, drugo, što zapravo nema ko da nas čuje. Ovdje nema niti jednog jedinog, ili bar vrlo malo ili simbolično, subjekata na koje se odnosi ova priča. A inače sam zagovornik mišljenja da je upravom relativno lako upravljati. S obzirom da se u upravi mogu urediti tehnologije rada, procesi odvijanja rada na način da donesemo odluku, zakon i podzakonski akti, da ima ko da prati Vijeće ministara, revizorska kuća, i da imamo kaznu kao vrhovnu posljedicu za neizvršavanje ... obaveza, onog trenutka kada smjena bude automatska i za minimalno kršenje finansijskih i drugih uvjeta poslovanja organa uprave, odnosno državnih organa, stvari će se riješiti. Ovaj parlament je evo, samo da vas podsjetim, nisam to pitao za dozvolu mog uvaženog predsjednika Komisije za promet i komunikacije, jer smo imali jednu prilično nezgodnu priču u kojoj je jedan državni organ, odnosno, njegov izvršni organ Vijeće Agencije RAK-a reklo, iako je Parlament zaključio da izaberemo neke nove članove iz reda Srba i Hrvata, da više nikada neće oni to uraditi. Tako su rekli eksplicite na sjednici koju je vodio gospodin Kunić. Poslije energičnog vođenja sjednice od strane gospodina Kunića i energičnog nastupa svih nas članova Komisije, gdje je gospodin Kunić rekao 'nećete nikada dobiti autentično tumačenje', koje su .... tražili, a razmislite o posljedicama onoga što ste uradili. Epilog je da su ljudi ipak raspisali konkurs. Sve je moguće. Do nas je. Ukoliko ne budemo pratili, ukoliko ne bude bilo posljedica, sva priča neće imati smisla. A ja mislim da ćemo mi ipak dobro raditi.
Zaključujem, ipak ima gospodin Darko Babalj. Izvolite.
Da kažem nešto, a vjerovatno neću ništa reći novo. Međutim, ono što je jako simpatično i zanimljivo je da mi sami sebi postavljamo pitanje naše uloge. Mislim da mi svi radimo jedan odgovoran posao i svi poslanici su znači rekli ono što misle i mislim da smo još više trebali pričati o ovim stvarima. Ono što je meni recimo jako zanimljivo je skretanje pažnje ovog parlamenta. Što se tiče revizije, složiću se sa svim kolegama, nećemo ulaziti u neke veće diskusije. Zahvaljujem im se evo u moje ime na transparentnom radu. Što se tiče naše uloge, mislim da imamo veliku. Ono što je meni jako bilo zanimljivo iz ovih izvještaja su evidentna kršenja zakona. Evidentno, znači da je Komisija predložila neke stvari Parlamentu i nadam se da ćemo mi to uraditi, odnosno usvojiti. Mi smo imali situaciju da kažemo da je zakon kršen u Ministarstvu odbrane, u Ministarstvu bezbjednosti, Ministarstvu komunikacija, Ministarstvu vanjskih poslova, Agenciji za lijekove, Fondu za povratak. I sve je to nama svima logično i sve je to nama svima jasno. Evo postavljam pitanje sam 96 sebi i svima nama: ko je postavio ovo Vijeće ministara? Njih nije roda donijela, poslanici su neki digli ruke za njih. Ko je postavio ove direktore? Ni njih nije roda donijela. Kad pričamo o moralu, pogledajmo se u oči, pogotovo unutar partija koje su na vlasti, i nemojmo moralisati nego rješavajte probleme unutar svojih partija, ono što je rekla kolegica. Mislim da imamo šansu napraviti iskorak i nadam se da ćemo to u ovom sazivu Parlamenta iskoristiti. Ukoliko SDS-a bude imala priliku da učestvuje u vlasti, prvi izvještaj koji bude ovakav kakav jeste čućete naše mišljenje o tome. Znači, ne treba niko nikoga da štiti nego da budemo otvoreni jedni prema drugima. Hvala.
Zaključujem raspravu. Prelazimo na 72. tačku dnevnog reda: Ad. 72. Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure za izbor četiri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta (prijedlog Zajedničkog kolegija oba doma) Kolegij u proširenom sastavu je predložio da se u Privremenu zajedničku komisiju imenuju poslanici Petar Kunić, Božo Ljubić i Nermina Zaimović-Uzunović. Za diskusiju se prijavio Darko Babalj. Izvolite.
Ja sam se prijavio prije nego što ste Vi počeli čitati. Tražim pauzu od 10 minuta.
Dobro, dobro. Dajem pauzu 10 minuta. Molim vas da zaista 10 minuta bude. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ne može odmah baš, ali evo pokušat ćemo što prije. [[PAUZA]]
nije uključen mikrofon
Šefik, dobro si ti to primijetio. 30 'za', jedan 'protiv', bez 'uzdržanih'. Konstatiram da smo usvojili ovaj zaključak. I sada se izjašnjavamo o sljedećem zaključku: 'Predstavnički dom usvaja Zbirno mišljenje o revizorskim izvještajima finansijskog poslovanja institucija BiH za 2010. godinu, s prijedlogom zaključaka. Molim vas da se pripremite za glasanje. Ovo naravno podrazumijeva u paketu da usvajamo sve izvještaje. Ko je 'za'? Ko je 'protiv' i ko je 'uzdržan'? Konstatiram da je Predstavnički dom usvojio ovo Zbirno mišljenje, s 30 glasova 'za', jednim 'protiv', bez 'suzdržanih'. Imamo potrebne entitetske većine. 99 Prelazimo na 72. tačku dnevnog reda: Prijedlog zaključka o osnivanju Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure za izbor četiri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i osiguranje kvaliteta (prijedlog Zajedničkog kolegija oba doma) Glasamo o Prijedlogu zaključka. Podsjećam, iz Predstavničkog doma su predloženi poslanici: Petar Kunić, Božo Ljubić i Nermina Zaimović-Uzunović. Glasajte, sad! Konstatiram da smo prihvatili Prijedlog zaključka, s 31 glasom 'za', bez glasova 'protiv', bez 'suzdržanih'. Ja bih vas zamolio za malo pažnje sada. Prva stvar, u idućoj sedmici, ako bi eventualno došlo do toga da Predsjedništvo predloži prijedlog budžeta, budite spremni da se odazovete na sjednicu Predstavničkog doma. Ako bi eventualno Predsjedništvo predložilo mandatara Vijeća ministara, opet budite spremni da se odazovete na sjednicu. Naredna sjednica je 19. januara ako ne bude ovih sjednica o kojima sam govorio. I na kraju dozvolite da svim Jevrejima u BiH čestitam praznik Hanuka, a vjernicima katoličke i pravoslavne vjeroispovijesti nastupajuće božićne praznike, te svima vama i svim građanima da zaželim puno sreće i uspjeha u Novoj 2012. godini. Hvala vam na saradnji. Sjednica je završena u 19,08 sati.