Hvala. Govorio bi ovaj, tražim stanku od 10 minuta da govorim o oduzetoj imovini, povratak.
Hvala. Kolega Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Sabora tražim stanku od 10 minuta u ime Kluba Živog zida i SNAGA-e kako bi govorio o stanju u brodogradilištu Uljanik.
Kolega Maras. Izvolite.
Hvala. Tražim stanku od 10 minuta, da progovorimo o kulturnoj devastaciji Grada Zagreba i rušenju kultnog zagrebačkog kluba Jabuka.
Kolega Sladoljev.
Tražim stanku u ime Kluba Mosta nezavisnog lista o aktualnoj političkoj situaciji.
Dobro. To je 9,34. Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodin predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od 10 minuta, na temu aktualna politička situacija.
Kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Tražim stanku od 10 minuta u ime Kluba GLAS-a i HSU-a a vezano uz aktualnu političku situaciju.
Dobro. To je već uobičajenih 6 stanki, nastavljamo u 9,50 sati. [[STANKA U 9,35 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Nastavljamo s radom poštovane kolegice i kolege prvi je na redu Klub zastupnika Nezavisni za Hrvatsku i poštovani kolega Glasnović, izvolite.
Poštovane kolege stara tema, novi detalji, povrat imovine. Ljudi dolaze svaki tjedan, traže povrat imovine oduzetu u bivšoj državi. Ja sam rekao ima korelacije između prosperiteta, funkcionalne države i privatne imovine. To se ne rješava. Čovjek mi je došao nedavno, reče da će stavit šator pred stambenom zgradom u Zagrebu koja mu je oduzeta '43. godine, čaču su mu ubili, logor, kanal. Evo imamo tu jedan primjer, još jedan tužan primjer. Ljudi traže povrat imovine u Udbini, predato je sudu u Korenici '97. godine od onda ništa. Totalno statiranje. Govori mi o deložacijama, još 4000 ljudi skoro živi u tuđim stanovima. Šta je sa poljoprivrednim zemljištem? Šta je sa drugim nekretninama koji su oduzeti? Samo mali spisak ću čitat ovde. Tvornica vagona i strojeva i mostova Brod na Savi, tvornica Podvinec koža Karlovac, tvornica Mustad, željezne i čelične robe Karlovac, gradska štedionica općine Slobodnog kraljevskog grada Zagreba. To je '45. postojalo. Slavonija pilana tvornica furnira Brod na Savi. Alfa d.d., strojevi za mljekarstvo Zagreb, Vukovarska kudeljedara, prediona d.d. obrt. Patria, prerada papira Osijeka, Varaždinska industrija svile, Našička tvornica tanina i paroplina, prva hrvatska tvornica ulja Zagreb, Hrvatska sveopća kreditna banka, Ilica 25. Trgovina Lavoslav Fleiss galanterija Vinkovci, Knebl i Ditrich oprema za letenje, sve od padobrana na dalje, parna pivovara Osijek, ciglana braće Bohn Vinkovci, Petrolej d.d. naftni proizvodi Zagreb, lanena industrija Osijek, Smith and Mainer tvornica papira Sušak, Grizbach i Knaus foto oprema, šumsko velebrtno društvo Belišće, Mercedes Benz generalno zastupništvo Zagreb. Držao je jedan Franjo Zerle. Šta je bilo sa Franjom Zerle? Singer i Berkeš trgovački obrt Bjelovar. Možda zna šta je bilo to gospodin Manulić i bio je gospodin Ivan Jandrašić trgovina u Bjelovaru itd. Možda zna mister Manulić šta je bilo sa tim ljudima? Evo Osječka ljevaonica željeza Apex d.d. Sve, imali su ogranke u Njemačkoj. Portland cement Srijem itd. Armin Goldstein Vukovar boje i lakovi, tvornice kalupa Virovitica, pres import d.d. Zabreb, Ignjat Gros i sin Vinkovci željezna roba itd. itd. To nikoga ne zanima u sadašnjoj Hrvatskoj. Zašto? Jer mi smo uništili ljudima taj, uništen je memoricid. To je najgora vrsta genocida je memoricid. I mi trubimo ovdje o nekakvoj normalnoj državi. Vijeće Europe je presudilo da se mora vratiti oduzeta imovina. To se zove restitucija. U Srbiji je formirana komisija 2008. godine. Ona funkcionira, evo i oni su počeli sa isplatom 2012. godine ili su dobili ljudi koji su oštećeni dobili su dionice državne ili keš lovu ono što je njima oduzeto ako se ne može vratiti, a di smo mi? Još smo duboko, duboko u komunizmu i glumimo nekakvu tešku demokraciju. A o pitanju privatnog vlasništva nitko ne spominje. I šta smo dobili nakon tog propalog društvenog eksperimenta? Juga je dobila više love nego ukupno skoro sve zemlje istočne Europe od koga? Od čega je živjela? Zašto to ne govore mladi anarhisti i vrili socijalisti i demokrati. Živjela je od njemačke odštete, živjela je od zamjene kredita sa zapada i love od gastarbajtera koja je sedamdesetih godina bila veća nego je cijeli izvor te propale države. Evo šta se dogodilo? Šta su proizveli? Dobili su 32 milijuna dolara vrijednosti, ondašnje vrijednosti četrdesetih godina stare industrije iz Njemačke, Austrije kao da je dopeljana ovde. Imate valjak u Brodogradilištu Split koji je došao ovdje iz Njemačke, još je dole. Samo Mađarska je platila 50 milijona dolara '54. godine. To danas vrijedi pola milijarde dolara. Šta su drugovi sa tim napravili? To su maznuli, pokrali, došlo je do kraha. A šta su proizveli? Nisu mogli proizvesti ni toster, ni toster nisu. I dobili smo danas, dobili smo, imali smo trabant, jugo industriju koja nije mogla proizvesti toster. I to je srž svih naših problema.
Hvala. Idemo dalje. Sada je na redu poštovani kolega Ivan Vilibor Sinčić, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Uzeo sam ovu stanku kako bih govorio o stanju u brodogradilištu Uljanik, odnosno Uljanik grupi koja danas ima skupštinu dioničara. U hrvatskoj priči stvari propadaju često ne zato što su djelatnosti neprofitabilne, nego zato što se njima i veoma loše upravlja. U jednoj tužnoj priči propasti hrvatske brodogradnje, smanjenja opsega broja radnika i ekonomske moći tog sektora Uljanik je uvijek bio neka svijetla točka. Evo sve je otišlo dolje, ali taj Uljanik. Evo to je pozitivan primjer koji treba slijediti do negdje kraja prošle godine. I ja sam se osobno šokirao kada su nam se javili radnici kooperanti, kada smo otišli tamo i pustili njihove priče u javnost. Srušila se i ta slika o Uljaniku kao o jednoj pozitivnoj priči. Na žalost i ondje je sprega lokalne i regionalne politike sa državnom politikom, sa kojekakvim privatnim interesima dovela do ogromnih problema, pa je tako bilo slučajeva da u brodogradilištu Uljanik po pet mjeseci nisu plaćeni kooperanti, a od određenih grupa odnosno firmi te grupacije nije bilo plaća niti za radnike. S druge strane tjedan dana kasnije otišli smo u 3. Maj koji je isto dio Uljanik grupe. 8 mjeseci čovjek kooperant nije dakle platio svoje radnike. Morao je vlastitu imovinu prodati, uzimati kredite, dakle jer mu jednostavno nisu potraživanja bila plaćena. O problemima svjedoči i revizija Price Waterhouse Coopers još od 2014. godine, ali oni su uglavnom bili ignorirani. Da se firma vodila loše svjedoči dojava iznutra od zviždača koji je prenio predsjednik Kluba vijećnika Živog zida u Županijskoj skupštini Istarske županije Damir Grunbaum kako je isplaćeno u prvoj polovici 2017.godine 2,3 milijuna kuna bonusa i nagrada menadžerima i upravi, a 2016. 2 milijuna kuna za iste stvari, sve to u vrijeme dok je država davala jamstva očito je da i novac od državnih jamstva išao i za menadžerske provizije, sve u vrijeme dok se nisu i po nekoliko mjeseci plaćali dobavljači. Da se loše vodilo svjedoči da postoje ogromna potraživanja Uljanik grupe koja nisu naplaćena, negdje milijardu i 300 milijuna kuna nenaplaćenih potraživanja, a samo od države i srodnih institucija 60 milijuna kuna. Tome također svjedoči i izjava gospodina Rosande predsjednika Uprave u intervjuu za Glas Istre gdje je priznao da su se neki brodovi čak prodavali ispod cijene. Ovih dana se govori o planu restrukturiranja puštaju se kojekakve informacije kako bi se probalo loviti u mutnom, govorilo se prvo o 1600 radnika koji bi trebali biti otpušteni, pa se sada govori o 1100 pa se govori da će ostati proizvodnja samo na otoku, da će se graditi marina, servisni centar za mega jahte, turistički sadržaji, pa da ipak neće. Dakle radi se bez totalnog plana, bez ikakve vizije, veoma ne transparentno i nije zapravo jasno kamo ovaj cijeli proces vodi. Ja se bojim da će se ponoviti stara hrvatska priča koja radi na principu termita, stavimo lošu upravu u nešto što može biti profitabilno, što može imati svoje mjesto u djelatnost koja postoji stoljećima, onda ona polako devastira tu firmu, kada završi onda ju prebacimo politički na drugu firmu itd., itd. Današnja skupština ima za cilj to je barem u dnevnom redu koji ovdje imam, povećati temeljni kapital društva sa nekih 100 milijuna kuna na nekakvih 400 milijuna kuna. Time će automatizmom ako dođe do povećanja kapitala pasti udio onoga što ima država odnosno državne organizacije, past će i udio onoga što imaju radnici. Treba također reći da je došlo do potpunog isključenja prava prvenstva postojećih dioničara, to je točka pet današnjeg dnevnog reda. Mislim da je jasno što to može značiti. Pozivam s ovog mjesta sve dioničare, radnike, kooperante, sve one koji mogu odlučivati na današnjoj skupštini da ne dozvole bilo kakav plan ili bilo kakve poteze uprave koji bi doveli do smanjenja broja radnih mjesta, koji bi doveli do stečaja, rasprodaje imovine ili uopće gašenja brodogradnje. Ako se i sindikati slažu da je uprava nesposobna, da nije adekvatna, ako se s time slaže i premijer Plenković pa čak i oporbeni SDP zašto onda ne govorimo o smjeni uprave? Evo ja ću se samo to zapitati. Ja ću ovdje s ovog mjesta pozvati na smjenu uprave, dosta je tog sindroma termita da se uprave sele iz jedne firme u drugu, a da firme nestaju, ta praksa više mora biti dokinuta. Hvala.
Idemo na Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege zastupnici. Evo danas jedna malo drugačija tema u odnosu na ono što smo slušali proteklih dana, ali jednostavno se sa ove govornice mora progovoriti o vandalizmu gradskih vlasti u gradu Zagrebu nad kulturnim dobrom grada Zagreba, a radi se o poznatom zagrebačkom klubu Jabuka koji će 18.2.2018. godine proslaviti 50 godina svojeg postojanja. To je kultni najstariji poznati rokerski klub u gradu Zagrebu na kojeg se iz nekoga razloga Bandić okomio. U utorak, znači prije dva dana tamo je u pratnji zaštitara gradske uprave je došla mehanizacija i počela rušiti terasu na kojem su koncerte, kažem 40 i više godina održavali neki od najpoznatijih hrvatskih i zagrebačkih bendova. Ono šta vidimo kao problem je da Vlada RH, Ministarstvo kulture ne reagira na nešto na šta bi trebalo reagirati. Jabuka nije bilo što, Jabuka je dio grada Zagreba, u Jabuci su odrastale generacije i generacije, Jabuka je simbol nečega šta je u zadnjih dvadesetak godina u gradu Zagrebu nestalo, a to je da je nestala jedna čitava scena, da je nestala scena koja je nastala i koja je izgradila tijekom osamdesetih godina proteklog stoljeća o kojima se na HRT-u snimaju filmovi i serije, ali ništa nismo napravili, a pogotovo to nisu napravile gradske vlasti u gradu Zagrebu da zaštite tu scenu i da sačuvaju klubove poput Kulušića, poput Lapidarija, poput Jabuke koje sada pokušavaju ugasiti svjetlo i koju žele zatrti. A koliko je besmisleno šta gradonačelnik grada Zagreba govori, govori i činjenica da se jučer pohvalio da je on Jabuku izmislio. Znači čovjek koji ima 60 i nešto godina govori da je izmislio Jabuku koja postoji već 50 godina. To vam dovoljno govori s kime mi posla imamo u Zagrebu, sa čovjekom koji ne razumije potrebe svojih građana, koji se ponaša prema građanima koji su odrasli na toj sceni osamdesetih, devedesetih godina među koje spadam i ja na toj supkulturi novog vala, ponaša se kao da su marginalci sa ruba političkog spektra, kako bi to rekla naša predsjednica Kolinda Grabar Kitarović. Znači Bandić tisućama i tisućama, desecima tisuća građana grada Zagreba šalje ovim poruku rušivši Jabuku prekjučer da su politički marginalci sa ruga političko spektra. E gospodine Bandiću, to vam ne smijemo dopustiti, gospodine Bandiću, dostaste uništavali kulturnu scenu našeg grada, gospodinu Bandiću umjesto da dajete 200 i nešto milijuna kuna svome kumu da radi rotor na ulasku u grad, umjesto da dajete svojim prijateljima šatore po 3 mjeseca na Trgu bana Jelačića, Jabuku nemojte dirati. Jabuku vam ne želimo dati jer smo u Jabuci kao građani ovoga grada odrastali, odlazili i Jabuka je dio nas. I pozivam sve koji danas ovo gledaju da daju podršku GSK Jabuci u naporima da se program tamo nastavi, program koji je odolijevao pritiscima 50 godina, odolijevao je main streamu i tamo kada uđete sigurno neće čuti melodije koje sada trešte iz tko zna kojih klubova po gradu gdje bi se neki naši susjedi vrlo vjerojatno ugodno osjećali, ali Jabuka odolijevala main streamu i treba nastaviti tako i dalje. Još jednom poruka, čestitam 50. rođendan unaprijed Jabuci, GSK Jabuci i poručujem da se Bandić konačno prestane ponašati kao trula jabuka grada Zagreba. Hvala vam lijepo.
Idemo na Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Božo Petrov, izvolite.
Hvala. Danas će se u Hrvatskom saboru dogovoriti već viđena predstava. Redatelj postavlja glumce, ako pođe po zlu, okrivit će se glumce, ako predstava uspije, redatelj će dobiti Oskara. Puno se političko gospodarstvenih Oskara podijelilo u Hrvatskoj zadnjih 25 godina, samo suša je nastala zadnje 2 godine, glumci su počeli dobivati očajne ocjene. Ali danas ćemo na saborskom Odboru za gospodarstvo opet imati 2 predstavnika glumaca. Imat ćemo potpredsjednicu Vlade Martinu Dalić, imat ćemo Antu Ramljaka, povjerenika Vlade u Agrokoru. I ishod se zna ako ćemo pitati redatelje. Ishod se zna jer u kontroliranim uvjetima pomoću niza postavljenih pitanja koji stvaraju šum, niza odgovora bez odgovora, sa naglašavanjem spasiteljskog angažmana u Agrokoru bez konkretnih, čistih informacija što se događalo zadnjih pola godine, ljudi koji to budu gledali neće moći povući apsolutno nikakav zaključak i na kraju će samo definirati pa nitko od vas ovdje nije normalan. To je cilj redatelja, a sad ćemo vidjeti hoće li to redatelju poći za rukom ili će se na kraju glumce okriviti za propast. Nekad šutnja govori 1000 riječi i to što se danas predsjednik Vlade, odnosno ne danas nego zadnja 2 tjedna brani, ja bi to nazvao mutavom obranom jer evo šuti već gotovo 2 tjedna, dovoljno govori da oni znaju da su poprilično zabrljali u Agrokoru. Ispred Andreja Plenkovića stoji odluka koju očito opet nije spreman donijeti. Zato je ovih dana prokomentirao cijelu situaciju jednom rečenicom. Kako je ono rekao, savjetničke plaće su ok, malo su etički upitne, ali su ok. Mene zanima kakva je to kvalifikacija, malo etički upitno? Odnosno koja je to mjera malo? Ili je etički ili nije etički. Ne može biti malo etički upitno. Je li ovi eufemizmi poput „malo“, „upitno“, zapravo pomažu predsjedniku Vlade da nekako održi balans da na kraju nitko ne bude kriv za sve što se događa u Agrokoru odnosno da vuk bude sit a sve ovce na broju iako ja mislim da danas cijela hrvatska javnost zna i osjeća da je u ovoj priči samo vuk sit. Što mislite, da iskoristim ovu njegovu rečenicu na slijedeći način? To što netko drži ljestve lopovu, malo etički upitno ali je dopušteno jer ipak on fizički ne krade. Jesmo kao nacija mi došli u situaciju da nam apsolutno ništa nije niti sveto niti časno niti čak u trenutku kad netko opravdava legalni lopovluk, apsolutno nitko ne reagira i to ga opravdava na način da učini nebitni i moral i etiku? Taj legalni lopovluk je ok, malo je moralno etički upitan, ali je dopušten pa je ok. Vidite to u MOST-u ne bi prošlo. I zato MOST nije u Vladi. MOST ne bi dozvolio da se događa organizirano izvlačenje novaca iz hrvatskih kompanija u režiji Škegre, Linića i ostalih. MOST vas je upozoravao milijun puta na netransparentnost, niste apsolutno ništa napravili. MOST je tražio istražno povjerenstvo, vi ste ga ugasili. Ali nije ni čudo jer vi gasite i zatvarate sve što bi ljudima pomoglo da shvate kako stoje stvari, tako ste neki dan krenuli u zatvaranje arhiva koje je MOST otvorio prije 9 mjeseci. Jasno je da se predsjednik Vlade iz ove situacije pokušava izvući mutavom obranom nemušt način, svi smo mi tu u redu, ništa se nije dogodilo, ali postoji samo 2 korektne mogućnosti za predsjednika Vlade. Ili će izaći i reći nisam znao, dijelim otkaze ali onda je problem jer će trebati pokazati da mu je stalno više do europske osobne ambicije nego do hrvatske, jer se nije hrvatskoj posvetio ili onda druga situacija u kojoj će reći, znao sam, kriv sam, dajem ostavku. Hvala.
Hvala vam. Idemo sad na Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, pa danas jedino što je točno kolega Petrov od ovoga što ste rekli, jest to da je danas u 10,00 sati, tematska sjednica, u 12,00 sati, ispričavam se tematska sjednica Odbora za gospodarstvo, na kojoj ćete sve ovo što ste danas iznijeli, moći postaviti pitanje i potpredsjednici Vlade i izvanrednom povjereniku. Dakle, sve dileme, sva pitanja, sve optužbe koje se iznose, postaviti će se osobi koja u ovom trenutku ispred trgovačkog suda provodi postupak … [[Govornik se ne razumije.]] nagodbe kako bi se završio proces restrukturiranja tvrtke Agrokor. Mi smo rekli u ime Kluba HDZ-a, da je Zakon, kojega ste i vi podržali, ja se nadam, da niste zaboravili da je i Most podržao Zakon o izvanrednoj upravi, stvorili pretpostavke, da se zaustavi slom najveće privatne kompanije u Hrvatskoj, da se pripremi nagodba, kako bi se moglo nastaviti s radom svih tvrtki koje su u sustavu, a i brojnih dobavljača, čini mi se preko 2300 u kojima zaposlilo oko 150000 zaposlenika, odnosno, više od 11% ukupnog broja zaposlenih u Hrvatskoj. I to se ako se dobro sjećam, podržali vi u Mostu, jer ste i vi tada ocijenili da je to zakon, koji može zaustaviti krah hrvatskog gospodarstva. I iza toga stoji HDZ. Sve ono što se tamo događa, ako je bilo što tamo nezakonito, zato postoje institucije, pa i evo ja i vas pozivam, da umjesto ove govornice iako imate pravo i na ovu govornicu, sve ono što smatrate nezakonitim, podnesete kaznene prijave. Vi ste to već radili i prije, kad je u pitanju Agrokor, da to napravite i sada. I u svemu tome što je nezakonito, imati ćete podršku HDZ-a, HDZ neće braniti nikoga, niti je u interesu HDZ-u nositi političku štetu za bilo čiju nezakonitost. I to smo već puno puta rekli za ovom govornicom. Ali, isto tako, paušalno napadati, prije svega premjera ili nas ovdje zastupnike, više govori o vama, nego o nama. Prema tome, danas u 12 sati, sve što imate, postavite pitanja, mi vam dajemo punu podršku, za propitkivanje svih spornih stvari unutar Agrokora. Hvala.
I na kraju Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjene kolegice i kolege. U životu se naučite svašta, ima nas svakakvih. Ima onih koji jednostavno donose odluke, ima onih koji teško donose odluke. Ima onih koji reagiraju na prvu, imaju onih koji promisle. Imaju oni koji dosta glasno govore, ima onih koji tiho govore. No, međutim, ljudi se opredijele u životu raditi sa onima koji im odgovara, no međutim, kad preuzmete ulogu i odgovornost predsjednika jedne vlade, kad preuzmete ulogu premjera, onda nemate komoditet i nemate pravo ne činiti i nemate pravo ne raditi. Jednako tako, znate djeca su vrlo sklona pokriti se poplunom, zažmiriti i misliti da se stvari ne dešavaju. E naš, premjer, gospodin Plenković, pokrio se poplunom i jako jako žmiri, jer ako bude dugo žmirio, možda se stvari riješe sami po sebi. E stvari se u životu neke riješe same po sebi, ali neke ne. Ne, tako davno, imali smo jednog župana, koji je zlostavljao svoju suprugu, pa je ona otišla i prijavila ga je, pa se onda s njim razgovaralo, pa je premjer, pod poplunom žmirio jako, kad je glavu izvukao van, onda je od tog istog župana dobio šamar, samo ne znam, je li jači šamar dobila njegova žena ili je dobio premjer, ali premjer je dobio, župan je rekao, ja nisam u HDZ-u ali župan i dalje jesam. I tako je završilo otprilike priča i tako se razvija priča s Istambulskom konvencijom. Jednako tako imate u životu komoditet doći za ovu govornicu, pa reći, glasala sam protiv zakona o lex Agrokoru i danas isto mislim što sam mislila i onda. Istina i Bog, kao netko ko živi u ovoj zemlji i kojemu je stalo, ja sam željela da taj zakon uspije. No međutim, u životu imate win win situacija imate lose, lose situacije. Postoje 2 izbora. Jedan izbor da se zahvali izvanrednom povjereniku, ali za kojeg se Vlada odlučila i kaže, žao mi je nakon 10 mjeseci nisi napravio ništa, pa idemo probati s nekim drugim, ili da se s ovim radi, pa do kad traje. No, međutim, premjer nema pravo na propust. Premjer nema pravo biti ispod pokrivača, žmiriti i pustiti neke druge da izađu van i da govore. Odgovornost je premjera. Ja koristim ovu govornicu, i samo molim premjera, maknite pokrivač ili poplun ispod kojeg jeste, otvorite oči i suočite se s stvarnošću, pa bez obzira kakova ona bila. Ne može vam svaki put u životu biti sve win, win, ali državnička odgojnost je i reći, pogriješio sam, državnička odgovornost je reći ovo je loše, državnička odgovornost je reći, sad je dosta, ajdemo na neki drugi način. Nije državnička odgovornost pustiti potpredsjednicu, pa kako bude biti će. Stoga, poziv primjeru, kao što smo i pismeno uputili poziv premjeru prošli tjedan, pa se on samo nasmijao. Hrvatski problemi se rješavaju u Hrvatskoj. Doći za ovu govornicu, ako si pogriješio, reći, pogriješio sam, nastaviti ću dalje. Ali, žmiriti i praviti se da će se stvari riješiti same po sebi, nitko nema na o pravo, a premjer najmanje.
Završili smo s raspravama nakon stanke. Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Ne razumijem šta to znači. Molim vas da se ponašamo u skladu sa nekakvim standardima … [[Govornik se ne razumije.]] dakle, idemo na dnevni red, Prijedlog nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2017.-2020. Podnositelj je Vlada Republike Hrvatske, na temelju članka 130. Zakona o zaštiti potrošača. Prva ruka u zraku, poštovani kolega Glasnović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Evo dozvolite mi da ukratko obrazložim Nacionalni program za zaštitu potrošača za razdoblje do 2020. godine koje Vlada RH podnosi temeljem članka 130. Zakona o zaštiti potrošača. To je strateški dokument kojim se određuju glavni ciljevi i prioritetne aktivnosti u provođenju politike zaštite potrošača, a glavni cilj samog programa u cjelini je osnažiti potrošača da postane aktivni sudionik na tržištu i unaprijediti integraciju potrošačkih prava u sektorske politike. Na tom tragu želimo postići sljedeće, dakle i unaprijediti zakonodavni okvir po pitanju zaštite potrošača, osigurati učinkovit tržišni nadzor nad provedbom propisa, intenzivnije educirati i informirati kako potrošače, tako i trgovce o potrošačkim pravima, unaprijediti suradnju sa udrugama za zaštitu potrošača, zatim osigurati brže i učinkovitije rješavanje potrošačkih pritužbi, sporova i unaprijediti suradnju kako na središnjoj razini, dakle sa institucijama koje sudjeluju u provedbi ove politike, tako i sa tijelima lokalne i regionalne uprave i samouprave. U dijelu unapređenje zakonodavnog okvira ovaj program predviđa, dakle nova zakonodavna rješenja koja prate moderne oblike trgovine, tako da ćemo svakako u dijelu dakle akata koji se budu donosili u razdoblju koje pokriva ovaj program raditi na provedbi, odnosno izradi provedbenog okvira za uredbu koja se bavi geografskim blokiranjem i indiskriminacijom na jedinstvenom tržištu posebno uzimajući u oblik da je sve rašireniji oblik trgovine putem interneta. Dakle, u digitalnom okruženju. Nadalje, u prosincu 2017. godine EU je donijela Uredbu o suradnji između nacionalnih tijela koja su odgovorna za izvršavanje propisa o zaštiti potrošača. Početak primjene te uredbe, dakle kao akta koji je direktno primjenjiv u našem nacionalnom zakonodavstvu je siječanj 2020. Međutim, ono što je nama za činiti jest, dakle donijeti provedbeni propis kojim će se osigurati upravo učinkovita suradnja inspekcijskih tijela u slučaju kada trgovac jedne zemlje članice krši prava potrošača u drugoj državi članici EU, odnosno kada su tim povredama, kada je tom povredom zahvaćeno više tržišta. Spomenuti nadzor nad provedbom politike, odnosno propisa koji štite prava potrošača je svakako jedna od najbitnijih sastavnica same politike zaštite potrošača. I stoga je bitno osigurati, dakle građanima kao potrošačima visoku razinu zaštite njihovih prava, a sa druge strane naravno i trgovcima uvjete za pošteno tržišno natjecanje. Ovaj program stavlja poseban naglasak na edukaciju i na specijalizaciju Tržišne inspekcije upravo kako bi ona mogla što učinkovitije i što bolje obavljati zadaće koje su u njenoj nadležnosti. Nadalje jedno od prioritetnih pitanja u dijelu nadzor je isto tako sigurnost proizvoda. S tim u svezi prioriteti ovog programa su praćenje sigurnosti proizvoda na tržištu, jačanje sustava kontrole i nadzora nad provedbom propisa i sprječavanje ulaska nesigurnih proizvoda, koji su dakle proizvedeni izvan zajedničkog europskog tržišta na tržište RH. Treći važan segment koji je obuhvaćen ovim višegodišnjim programom zaštite potrošača jest informiranje i edukacija i u tom kontekstu isto tako jačanje suradnje sa organizacijama civilnog društva koje zastupaju naše građane kao potrošače. Evo željela bih na tu temu reći da je ministarstvo kao nositelj, horizontalni nositelj dakle politike zaštite potrošača u zadnjem kvartalu 2017. godine organizirao jedan ciklus informativnih događanja u pet hrvatskih gradova u Zagrebu, Varaždinu, Rijeci, Splitu i Osijeku tijekom kojih je u neposrednom kontaktu, dakle građanima predstavilo potrošačka prava ali isto tako i instrumente koji im stoje na raspolaganju za ostvarivanje istih prava. Pokrenut je i ciklus stručnih edukacija koje su namijenjene, dakle samim udrugama za zaštitu potrošača. I predstavljeni su dakle segmenti samog Zakona o zaštiti potrošača, segmenti inspekcijskog nadzora, odgovornosti odnosno odredbe Zakona o obveznim odnosima koje reguliraju materijalne nedostatke proizvoda. Zatim pitanje odnosno područje označavanje i sigurnosti hrane i mnogo drugih tema koje su od interesa, dakle kako za udruge, tako i za naše građane dakle koje te udruge informiraju. Takva vrsta suradnje i edukacije će se nastaviti tijekom ove godine i kroz naredne godine koje su obuhvaćene i ovim programom. Daljnja suradnja sa udrugama će se nastaviti i kroz osiguravanje financijske potpore za njihov rad. One su naime aktivne kao savjetovališta za potrošače. I ministarstvo je kroz proteklih 14 godina, odnosno 13 godina izdvojilo određena sredstva iz državnog proračuna upravo za financiranje rada savjetovališta za zaštitu proizvođača. A na tom tragu kroz naredno razdoblje koje je obuhvaćeno ovim programom želimo u takve oblike potpore savjetovalištima jače uključiti i jedinice lokalne i regionalne uprave i samouprave, te na tom tragu su upravo u tijeku razgovori sa udruženjima koje zastupaju županije i gradove. Uz navedeno je predviđen nastavak edukacije trgovaca i to sve u cilju da oni detaljnije razumiju pravni okvir zaštite prava potrošača i da se spriječi kršenje propisa s njihove strane. U segment informiranja i edukcije svakako pripada i obilježavanje Svjetskog dana zaštite potrošača koji ćemo ove godine obilježiti kroz tjedan dakle ne samo na 15. ožujka kada se događa Svjetski dan zaštite potrošača nego kroz tjedan od 8. do 15. ožujka gdje ćemo ponovo kroz sedam hrvatskih gradova održati edukativna događanja, informativne radionice kako za trgovce u suradnji sa HGK tako i za naše građane kao potrošače. Jedna od glavnih zadaća u provedbi ove politike je osigurati građanima informacije na što je moguće razumljiviji i dostupniji način. U tom kontekstu će i nadalje biti dostupan telefon koji je jedinstveni, dakle telefon za potrošačke pritužbe ili informiranje o potrošačkim pravima koji radi već jedan niz godina. Isto tako se planira daljnje unapređenje središnjeg informacijskog sustava zaštite potrošača koji građanima omogućava da elektroničkim putem ili zatraže objašnjenje propisa koji se na njih odnose ili zatraže savjet od savjetovališta za zaštitu potrošača ili pak da upute prijavu tržišnoj inspekciji te po toj prijavi onda inspekcija ima obavezu izaći i utvrditi da li je došlo do kršenja potrošačkih prava. Ono što želimo raditi u dijelu ovog sustava unaprijediti ga tehničkih kroz uvođenje novih statističkih kategorija koji će omogućiti detaljniju analizu potrošačkih prigovora, koji će nam pomoći u koncipiranju prioriteta i politike u dijelu zaštite potrošača i koji će omogućiti što bolju i kvalitetniju razmjenu informacija između tijela koja čine sastavni dio tog središnjeg registra. Nastavit će sa radom i Europski potrošački centar koji podupire i Europska komisija svojim sredstvima, a koji potrošačima pruža pomoć vezano uz poteškoće na koje nailaze prilikom prekogranične trgovine. Predviđeno je i daljnje promicanje alternativnog rješavanja potrošačkih sporova, budući je upravo ovaj način rješavanja sporova puno fleksibilniji, puno ekonomičniji od sudskih postupaka, provodi se u ne formalnijem okruženju i predstavlja u konačnici manji trošak kako za potrošače tako i za trgovce. U 2017. godine je Ministarstvo gospodarstvo osiguralo financijska sredstva u iznosu od 350 tisuća kuna za pet notificiranih tijela za alternativno rješavanje potrošačkih sporova i na tom tragu nastavljamo suradnju sa njima upravo kako bi se promicali ovi oblici rješavanja sporova između potrošača i trgovaca. Na kraju želim reći da su programom predviđene i aktivnosti osim Ministarstva gospodarstva i mnogo drugih tijela koji sudjeluju u provedbi ove horizontalne politike, među kojima se nalaze tijela državne upravne, regulatorne agencije, poslovna udruženja i drugi i sve to u cilju unapređenja potrošačkih prava. Slijedom svega navedenog predlažem da Hrvatski sabor usvoji program zaštite potrošača koji planiramo provoditi tijekom naredne tri godine. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imamo 11 replika. Prvi je na redu poštovani kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Uvažena tajnice. Govorimo o Nacionalnom programu zaštite potrošača, stanje je trenutno svjedoci smo kao u vrijeme divljega zapada dok je bio šerif Doc Holliday u tim vremenima jel je činjenica da evo samo ćemo krenuti od teleoperatera i njihovih usluga gdje nemaju u svojim država odakle dolaze ova prava koja imaju u biti gdje štete nanose velike štete i troškove ljudima, znači građanima i lokalnim samoupravama, oni koriste našu kanalizaciju tj. teleoperatersku koju u biti ne plaću pravo služnosti ni privatnim ni javnim osobama. Međutim vrlo jednostavno u svojim ugovorima u fontu 8 gdje pišu kada se potpisuje ugovor sa teleoperaterima, pišu fontom vrlo malim da jednostavno ne mogu poglavito starije osobe vidjeti šta piše u tim ugovorima, dolaze do velikih svojih zarada. Ali to nemaju pravo kod sebe, govorimo o sigurnosti kod svojih država odakle dolazi, govorim o sigurnosti hrane. Tko kontrolira sigurnost hrane? Tko kontrolira ove koji na telefon pozivaju potrošače, građane da kupe od njih proizvode? Piše ovamo HAKOM, kako će HAKOM dati izvješće Hrvatskom saboru umjesto da njihov šef HAKOM-a oda u Dubai i da gleda kako trava reste tijekom leta. Apsolutno hrvatski potrošač je nezaštićen po svakom pitanju, ne samo po pitanju hrane. Pozivate se na EU, u EU proizvodi koji isti proizvođač radi puno je kvalitetniji pod istom markicom, puno jeftiniji u tim državama, a kod nas puno lošiji proizvod kojega ne kontroliramo. Jeli GMO proizvod, jeli prišlo jednostavno ne kontrolira se ništa i kod nas je divlji zapad. Hvala.
Hvala. Samo jedan ispravak Doc Holliday nije bio šerif, on je bio kockar i revolveraš. Hoćete odgovor na repliku? Može. Izvolite.
Evo rekla bih hvala lijepo na primjedbi. Dakle svakako područje teleoperatera predstavlja jednu od najvažnijih područja u kojima treba štiti prava potrošača. Ministarstvo trenutno radi jednu analizu potrošačkih prigovora i upravo je jedno područje u kojem vidimo da je najveći broj prigovora potrošača na postupanje teleoperatera i svakako je to jedno od ciljeva i provedbe ovog nacionalnog programa. Što se tiče sigurnosti hrane, u sigurnosti hrane uz napomenu naravno da je Ministarstvo poljoprivrede nadležno i vrlo uključeno u provedbi politike odnosno nadzora nad tržištem prehrambenih proizvoda. Željela bih reći da doista recentne analize su pokazale kako kvaliteta hrane nije istovjetna u pakiranju istih proizvođača koji svoj proizvode plasiraju na zapadna tržišta i na istočna tržišta i u tom kontekstu treba jačati upravo inspekcijski nadzor nad tržištem a to je kao što sam rekla, jedan od ciljeva i ovog nacionalnog programa. Kod HAKOM-a je uspostavljen registra „Ne zovi“ kao što znamo, gdje potrošači mogu zatražiti da se njihovi brojevi telefona ne koriste u smislu marketinških poruka i sigurna sam da i predsjednik HAKOM-a imati priliku izložiti statistiku, zasada prema moji saznanjima u tom registru ima oko 29 000 registriranih brojeva gdje su naši građani potrošači izrazili svoju želju da se njihovi brojevi ne koriste u smislu promidžbenih poruka. Hvala lijepo.
Druga replika, poštovani kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvažena tajnice Žigman, postoji jedna udruga, zove se udruga Franak koja je ostvarila ogromne rezultate u zaštiti potrošača, dobila je presudu pravomoćnu protiv banaka koji se tiče promjenjive, očekuje uskoro i pozitivnu presudu što se tiče valutne klauzule CHF jer 7 zemalja u okruženju iz EU-a su dobile takve presude, dakle valutna klauzula CHF je ništetna u većini tih zemalja i vaše ministarstvo toj udruzi ne želi dati preporuku za podizanje kolektivnih tužbi s obrazloženjem da bi udruga Franak trebala uči pod okrilje drugih udruga, u saveze da je to tako poželjno, međutim nigdje niti zakonom niti nekom direktivom niti bilo čime sličnim nije propisano da bi to tako moralo biti. I vi jednoj udruzi koja je tako specijalizirana, usko specijalizirana, udruzi koja ima 28 500 članova, udruzi koja je potrošila do sad iz svojih sredstava 500 000 kuna za zaštitu potrošača, nije potrošila za to novac iz proračuna, takvoj udruzi vi ne želite dati preporuku da uđe u odluku na temelju Zakona o zaštiti potrošača i da na temelju te odluke bude legitimirana za zaštitu, za kolektivnu zaštitu na sudu. To je žalosno, ali to nije niti čudno jer ministrica koja vodi vaše gospodarstvo meni je rekla osobno da ona smatra da banke prije donošenja izmjena Zakona o potrošačkom kreditiranju krajem 2013. godine, nisu imale načina da ugovore promjenjivu kamatnu stopu na pravilan način pa je normalno da su onda to rješavale tako da to rješavaju svojom odlukom. To nije istina jer Zakonom o obveznim odnosima jasno je propisano kako se moraju definirati ugovorne činidbe. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala vam lijepo. Da, o tome smo ustvari već komunicirali, kao što znate propisi u ovom trenutku predviđaju da savezi imaju pravo podnošenja kolektivne tužbe. Mi ne otklanjamo mogućnost daljnjeg razgovora sa vama a ono što se tiče izjave ministrice koju citirate, mislim da ste tu postavili zastupničko pitanje i na njega isto tako dobili odgovor, hvala.
Kolega Maras, vi ste sada na redu, izvolite.
Hvala lijepa. Kada govorimo o zaštiti potrošača, ja evo ovdje sa ovoga mjesta molim i vam gospođo državna tajnice a i vašu šeficu potpredsjednicu Vlade, ministricu Dalić da zaštite potrošače u RH koji se sada nalaze u nezavidnoj poziciji. Ne samo potrošače nego i radnike u Konzumu koji su dobili nevjerojatno teške uvjete rada, jedan radnik pokriva preko 200 kvadratnih metara trgovine i trče sa pulta na blagajnu ne bi li u dućanima Konzuma naplatili odnosno izdali robu. I to sve za 3 i nešto tisuće kuna. Koliko konzultant Agrokora, također prijatelj od vaše šefice Martine Dalić, potpredsjednice Vlade i gospodina Ramljaka, povjerenika Vlade RH u Agrokoru, zaradi u manje od sat vremena? Izračunao sam točno. U 35 minuta konzultanti Texo Menagmenta zarade plaću koju zarade ove radnice i radnici u Konzumu trčeći sa pulta na kasu i u obrnutom smjeru. 35 minuta čovjeku treba da to zaradi u svojem radnom danu. Znači ako zakasni na posao, 30 minuta već je zaradio plaću radnice ili radnika Konzuma. Ja vas molim da zaštitite potrošače jer i potrošači zbog takvog i takvih okolnosti u Agrokoru trpe i nemaju onu zaštitu koji bi trebali u Hrvatskoj imati. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, izvolite državna tajnice.
Hvala lijepo. Pa evo, nažalost moram reći da je replika postavljena odnosno izražena izvan konteksta samog nacionalnog programa za zaštitu potrošača tako da ne bih mogla se sadržajno na nju osvrnuti.
Poštovani kolega Bunjac, četvrta replika, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, državna tajnice Žigman sa suradnicom. Evo jučer smo raspravljali i obveznim mirovinskim fondovima pa smo vidjeli da ti fondovi odnosno društva troše neracionalno novac koji uplaćuju umirovljenici prisilno naravno kao doprinos od svojih plaća, pa me zanima iz kojeg razloga ne mogu sjediti predstavnici radnika umirovljenika u nadzornim odborima tih društava, možda bi se tim novcem bolje upravljalo i na taj način bi se eto možda zaštitilo i potrošače. Također me zanima što čini vaše ministarstvo u svrhu obilježavanja hrane, s obzirom da već odavno postoji pravna regulativa koja bi trebala biti upotrjebljena i u praksi, evo 2005. g. u Zakonu u GMO stoji obaveza da se označava GMO hrana. Međutim, sad je 2018.g. još uvijek ta hrana nije označena, a već je označena i u Srbiji i u svim susjednim zemljama, recimo Sloveniji itd. Znači što poduzimate da se zakoni provedu koji već jesu na snazi, a znači, ne ono što će tek doći u budućnosti. Također me zanima, što činite na obilježavanju ostale hrane? I zašto recimo u trgovinama ne postoje čitači bar kodova, gdje bi kupac mogao odmah saznati kakvu robu kupuje, bez da čita ona minijaturna slova, koja u biti ne može pročitati ni s mikroskopom, a kamo li s običnim okom. Da li biste vi mogli kao Ministarstvo gospodarstva, ponuditi potrošačima jedan računalni program, koji bi se možda mogao instalirati na mobitele gdje bi oni mogli čitati bar kodove, pa bi vrlo brzo mogli saznati o trgovinama i na drugim mjestima gdje se kupuje roba, kakvu robu doista kupuju. Ali, prije svega mislim na hranu. Hvala.
Hvala. Želite li odgovoriti. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Što se tiče Zakona o nadzornih odbora mirovinskih fondova, to je svakako tema, kada se budu raspravljali i propisi, koji se odnose na upravljanje mirovinskim fondovima, dakle, što je u nadležnosti Ministarstva rada i mirovinskog sustava. Pa evo, ja vas pozivam, da iskoriste tu priliku kako bi tu temu stavili na dnevni red. Obilježavanje hrane GMO, dakle, propisi u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, tako, međutim, obzirom da je zaštita potrošača jedna horizontalno područje, ono podrazumijeva snažniju međuresorno suradnju, to je svakako jedan od dijelova i prioriteta na kojima ćemo aktivno surađivati sa Ministarstvom poljoprivrede, posebno u dijelu informiranja potrošača o kvaliteti hrane. A ono što bi isto tako željela reći, da ćemo kroz ovaj svjetski dan prava potrošača koji sam najavila u uvodnom govoru, dakle pripremiti i staviti na raspolaganje našim građanima jedna priručnik za potrošače koji će objediniti najčešće pritužbe, pitanja, kako bi dakle, na što dostupniji način, na jednom mjestu oni mogli, jednostavno lako saznati ono što ih zanima. A svakako i ove druge komunikacijski kanali su redovno na raspolaganju.
Hvala. 5. replika, poštovani kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovana držana tajnice. Imam pitanje, koliko smo mi zapravo u Zakonu zaštite potrošača ograničeni s direktivama EU, dakle, s obzirom, nastavio se na pitanje gospodina Bunjca razini fonta slova koje mi imamo propisano za određene proizvode i da li imate kakve usporedbe o zakonu u razvijenim zemljama EU, sa našim zakonom, o zaštiti potrošača, je li su oni bar približno isti? I samo bi primijetio da mi raspravljamo o nečemu, čega je 28% već praktički prošlo, dakle, ovo se odnosi na razdoblje 2017.-2020. Mi smo 2018.g. evo to je samo jedna primjedba, ali ovo bi vas molio, ako možete napraviti neku usporedbu između zakona razvijenih europskih zemalja i naših zakona ovdje. Hvala.
Hvala lijepo. Za sustavnu analizu bi mi trebalo malo ipak više vremena. Možemo svakako u tom smislu na vaš upit odgovoriti kao nadležni resor u toj komunikaciji. Ono što mogu načelno reći, da se propisi, odnosno, direktive, primjenjive na zaštitu potrošača transponiraju u naše zakonodavstvo. Dakle, i tu zemlje članice imaju isu obavezu. Dakle, ono što je propisano direktivu, one imaju obvezu primijeniti, odnosno, prihvatiti u domaćem zakonodavstvo. Po pitanju konkretno veličine slova, kod hrane je ta veličina slova, doista nešto sitnija, nego kod ostalih proizvoda. U pravilu to nije propisano, tako da evo tu doista možemo napraviti iskorak u smislu bolje, kvalitetnije informiranosti potrošača.
6 replika, poštovani kolega Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Sabora, pozdravljam državnu tajnicu i suradnicu. I pozdravljam sva nastojanja, bilo vlade, Sabora, na zaštiti potrošača. Potrošač je slabiji … [[Govornik se ne razumije.]] recimo u tom ugovoru, u odnosu sa trgovcem ili pružateljem usluge i treba mu ponuditi pomoć. No, danas, kada govorimo o zaštiti potrošača u Hrvatskoj, ne govorimo samo o zaštiti potrošača hrvatskih, od hrvatskih trgovaca, proizvođača distributera i ostalih. Nego, pošto imamo zajedničko europsko tržište, ustvari govorimo puno više od toga. Ono što me zanima, što Vlada radi i da li radi na izjednačavanju kvalitete proizvoda u cijeloj EU, pa i onih koji dolaze na naše tržište, a koje su na isti način označene i kod nas i recimo u Italiji, Njemačkoj, nekoj drugoj državi. Dakle, de facto, ono što pokušava promovirati u Europskom parlamentu naša zastupnica Biljana Borzan, jer mislim da je to od izuzetnog značaja za svakog potrošača u Hrvatskoj. U tom kontekstu, naravno treba razmišljati i o kodovima koji se nalaze na etiketama koje su zalijepljene na hranu ili na ambalažu hranu. Ako tamo imamo neko slovo E i niz nekih brojeva, koji bi trebali označiti da li ima aditiva, nema aditiva, da li su zdravi, nisu zdravi, ovakvi, onakvi, to potrošačima puno ne znači ili jednostavno nemaju taj za dešifriranje određenih mehanizama. I recite mi još molim vas jednu stvar, u pripremu ovog programa zaštitu potrošača, da li je ministarstvo napravilo analizu, koliko su naši trgovci koji prodaju robu on line, a spomenuli ste da je to upravo jedan razvoj sada u tom smjeru, digitalnom koliko su ustvari usklađeni sa propisima i sa nekim modernim praksama u EU, a koliko pokušavaju manipulativnim praksama, odnosno, uskraćivanje informacijama potrošačima, koje su nužno potrošaču da stvarno, informirano naruči proizvod ostvariti ekstra profit.
Hvala. Izvolite državna tajnice. Želite li odgovor na repliku? Je, izvolite.
Hvala lijepo za pitanje. Evo svakako što se tiče sigurnosti odnosno kvalitete hrane koja se plasira na zapadno i istočno tržište, jer u naravi se o toj razlici radi i to su istraživanja koja je radila gospođa Borzan i pokazala. Postoji inicijativa i na razini EU u kojoj Hrvatska i aktivno sudjeluje upravo da se jača inspekcijski nadzor kako ista kvaliteta proizvoda bi bila pakirana u istu ambalažu. Tu moram reći da je jedno pitanje sigurnosti i zdravstvene ispravnosti hrane, a drugo je pitanje same kvalitete. Dakle, po pitanju zdravstvene ispravnosti hrane ti proizvodi nisu neispravni. Međutim, po pitanju njihove kvalitete oni su sadržajno ponešto drugačiji kada se dakle plasiraju na, konkretno evo naše tržište. To je ova recentna analiza i pokazala. I tu ćemo svakako, dakle vrši napore u smislu jačanja inspekcijskog nadzora i informiranja potrošača o mogućim takvim oblicima ponašanja od strane trgovaca. Ono što svakako mislim je da su ova istraživanja pozitivna i dobra iz razloga što ona na neki način i trgovce stavljaju u situaciju da se vidi da je takva praksa zastupljena, te smatram da i trgovci će voditi računa, dakle o svojoj reputaciji i onome što plasiraju na tržište i neće u toj mjeri pribjegavati toj praksi kao što je to bilo do sada. Što se tiče on line trgovine, dakle postoji Direktiva o potrošačkim pravima koja obuhvaća i taj segment i ona je, dakle primjenjiva u našem zakonodavstvu. Nismo radili analizu koja bi pokazala da li se ta pravila i do koje mjere poštuju ili zloupotrebljavaju eventualno. Hvala.
Idemo sad na repliku broj 7. poštovani kolega Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo državna tajnice, ovaj materijal koji smo danas dobili ima vrlo ambiciozan naziv. Znači Prijedlog nacionalnog programa zaštite potrošača, ali u njemu nisam vidio precizne odredbe koje bi opravdale ovako važan dokument. Zašto ovo tako govorim? U Hrvatskoj je potrošač ugrožen na sljedeći način, ugroženo mu je zdravlje, džep i dostojanstvo. Da ste ovdje došli sa izvještajem kakvo je stanje na tržištu hrane, koliko je ljudi pobolijevalo, zašto se ne prati sljedivost hrane mi bismo imali o čemu kompetentno raspraviti. Toga nema. Nema izvještaja o sankcijama tko je kažnjen, kome je oduzeta licenca i što je zatvoreno. Međutim s druge strane ugrožen je džep. Gdje god se okrenu naši građani netko ih lupi po džepu. I s treće strane je ugroženo dostojanstvo. Ispričat ću vam ukratko moj slučaj od prije nekoliko dana i stotine i tisuće ljudi su mi, dakle vidim po onome što su odgovarali potvrdili. Znači nije samo moj slučaj. To je slučaj Telecoma, konkretno HT-a. 9 dana nisam mogao uspostaviti kontakt. Dođete tamo prijaviti oni vas bacaju od jednog do drugog. To su uglavnom ljudi koji stekao sam dojam da rade na određeno vrijeme. Kad sam tražio da mi se isprinta, ispiše onaj zapisnik mojih primjedbi rekli su da to ne mogu dobiti. Zamislite ne mogu to dobiti u slučaju parnice, pokretanja ne znam uopće što sam podnio. Taj papir ode negdje, ne možete nikoga poslije čuti, vidjeti. Nitko vam se ne ispriča. Ali vas na kraju kad vas konačno uključe nazovu i pitaju sa osmjehom je li sad sve u redu šta da vi kažete. Prema tome, da vam pravo kažem ne znam zašto uopće raspravljamo o ovakvim programima. Lijepo je o tome raspravljati, ali nemojmo formalno raspravljati. Hajmo se zauzeti konačno za hrvatske potrošače.
Hvala. Nema odgovora na repliku, pa idemo na iduću. Poštovana kolegica Alfirev, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažena državna tajnice. Pa evo, evo ja ću napomenuti dakle gledajući ovaj Nacionalni program zaštite potrošača u poglavlju ostali dionici pod Ministarstvo zaštite okoliša i energetike navode se područja zaštite potrošača na području okoliša i gospodarenja vodama, a nema riječi uopće o zapravo čini mi se nama svima skupa najvažnijem području, području i najvažnijem resoru unutar područja tog ministarstva, područje energetike. Znači li to da je zapravo Vlada u Strategiji o zaštiti potrošača zaboravila 2 milijuna potrošača električne energije, više stotina tisuća potrošača plina i centralnog grijanja, kupce naftnih derivata i slično itd. Jel' to znači zapravo i zapravo se doima da je Ministarstvo gospodarstva u ovoj rekonstrukciji Vlade izgubilo energetiku, pa time i potrošača energenata, a Ministarstvo zaštite okoliša nije preuzelo. Jer često čujemo zapravo da je i ministar Ćorić u svakoj prilici tvrdi kako neće biti poskupljenja struje, plina, vode. A kako se tome može vjerovati kada zapravo ni u ovoj strategiji potrošači o tome nema ni riječi, a i potrošači energenata zapravo skoro pa da i ne postoje što se tiče ovog resora. Ima li tu što ministarstvo zapravo reći što o energetskom siromaštvu, o vaučerima, razdjelnicima, struji itd. Molim vas. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Ja bih se u potpunosti složila sa vama budući program predviđa, dakle i aktivnosti Hrvatske energetske regulatorne agencije HERA-e koje idu u smjeru, dakle informiranja edukacije potrošača vezano između ostalog i uz opskrbljivanje električnom energijom i drugih njihovih potrošačkih prava u smjeru pripreme i određenih aplikacija koje će potrošači moći koristiti kako bi se mogli na pravilan i pravodoban način informirati o svojim pravima i mogućnostima, tako da to područje jest zastupljeno u samom programu. Naravno, vaša ocjena može biti da nije u dovoljnoj mjeri zastupljeno i da bi trebalo još nešto učiniti, ali svakako ćemo to u kontaktu i u suradnji sa Ministarstvom okoliša kao nadležnim ministarstvom za ovo područje jačati i promovirati.
Sada je na redu poštovani kolega Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice. Rekli ste da ste održali pet savjetovanja u pet gradova i spominjali ste ulogu lokalne samouprave isto u tom vidu. Ja vam tu moram reći da mislim da niste ništa postigli i da nećete ništa postići, pa predlažem i savjetujem vam da iskoristite televizijska, radijska, internetska savjetovanja jer ovo ćete samo gubiti vrijeme, hodati po terenu i ustvari obuhvatiti vrlo mali broj građana u tom dijelu. A građani definitivno nisu dovoljno upoznati i institucionalno nisu dovoljno zaštićeno. Da su dovoljno zaštićeni institucionalno onda ne bi bili prisiljeni organizirati se u razne udruge kako bi se zaštitili od raznoraznih utjecaja sa strane. Imam jedno pitanje ako slučajno imate i bilo kakav makar okvirni odgovor na to. Prošle godine je donijet je onaj paket reformskih zakona o porezima gdje je bilo dosta smanjenja PDV-a na repromaterijal u poljoprivredi, prehrambene proizvode i neke druge proizvode koji se koriste široke potrošnje, pa me interesira imate li kakova saznanja da li je došlo do smanjenja cijena tih proizvoda ili su cijene ostale iste pa potrošači te cijene isto plaćaju? Recimo to je jedan od pokazatelja koji bi mogao isto pokazati što se događa posebno u onom dijelu rekli ste također da je cilj naravno zaštiti potrošače, naći jednu razinu izdržljivosti sa trgovcima, ali u principu u tom dijelu zaštite potrošača i označavanja, posebno sada govorim sada o hrani i o tim proizvodima, vrlo važan je i za proizvođače jer njih štitimo isto ako dobro znademo što kupujemo, što je hrvatsko, što nije hrvatsko u trgovinama.
Odgovor, izvolite državna tajnice.
Prvo, što se tiče obilaska gradova, mislim to je jedan od vidova informiranja naših građana o potrošačkim pravima i drugim pravima odnosno drugim instrumentima koje im ministarstvo stavlja na raspolaganje, primjerice jedna od tema tijekom obilaska tih pet gradova jest kako se zaštiti u slučaju da administracija druge države članice EU naruši pravo našeg građanina i na koji način on to pravo može ostvariti. To je bilo dosta dobro prihvaćeno, tako da bi se mogla djelomično složiti sa ovime što kažete. Svakako je televizija i radio mediji koji puno šire dopire svakog našeg građanina i naravno ima veći obuhvat od ciljanog posjeta lokacijama. Ali mislim da jedna kombinacija, dakle jednog i drugog bi možda bila optimalna za dosegnuti ove ciljeve prema kojima težimo. Po pitanju smanjenja cijena, nemam podatke evo tako da vam ne bih mogla u ovom trenutku na to odgovoriti. Ali svakako po pitanju promicanja hrvatske kvalitete, hrvatskih izvornih proizvoda, tradicionalnih proizvoda koji se promoviraju koji se promoviraju i određenim oznakama kvalitete kroz HGK i kroz HOK. Želim iskoristiti priliku i najaviti da ćemo i kroz europske fondove upravo putem vaučera jednostavnije administrativne procedure našim poduzetnicima staviti na raspolaganje mogućnost ishođenja takvih oznaka za svoje proizvode te ćemo na taj način promovirati upravo ono što je tradicijski vezano uz Hrvatsku, što se proizvodi na našem tržištu i što smatramo da ima dodatnu kvalitetu u odnosu na proizvode koji dolaze izvana.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Luc-Polanc. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana državna tajnice. Vi ste u svom uvodnom izlaganju kod zaštite prava potrošača navodili određene projekte koji su u tijelu kao što je savjetovanje potrošača itd., zatim navodili ste kako potrošači imaju pravo na jedinstveni telefon da se obrate za zaštitu svojih prava itd., između ostalog ste naveli mogućnost obraćanja tržišnoj inspekciji. Obzirom da je Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta kao neka krovna organizacija koja je nadležna za zaštitu prava potrošača i vi i ja znamo da je zaštita potrošača područje koje je vrlo široko, koje nije samo u nadležnosti tog ministarstva nego i u nadležnosti još nekih ministarstava i da je broj inspekcija je tako vrlo širok. Pa ja vama ovim putem postavljam pitanje, na koji način ste vi kao krovno tijelo i da li ste organizirali odnosno da li imate nadzor ili nekakvu organizaciju ili način uvida u rada sveukupne inspekcije koja se brine o zaštiti prava potrošača jer na terenu vi ste rekli da se građani obrate Tržišnoj inspekciji, međutim potrošači imaju raznorazne probleme. Na terenu se te inspekcije konkretno u Brodsko-posavskoj županiji rašireno je barem na sedam lokacija. Potrošači su tu dosta izgubljeni, najčešće svoje probleme ne mogu riješiti uz pomoć inspekcije jer ih šalju sa jednog mjesta na drugo. Pa me zanima koja je tu uloga ministarstva ili tog odjela koje je osnovano pri Ministarstvu gospodarstva, da li ono ima uvid u rad cjelokupne inspekcije, da li postoji mogućnost nekakve koordinacije i na koji način se tu može pomoći potrošačima da oni znaju da se na jedno mjesto mogu za sva svoja potrošačka prava tražiti informaciju i podatke, a ne da ih se šalje sa adrese na adresu? Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Odgovorit će poštovana državna tajnica Nataša Mikuš Žigman.
Hvala lijepo na pitanju. Da, svakako svaka inspekcija u okviru nadležnog resornog ministarstva djeluje u svom području. Ono što mi činimo kao ministarstvo koje je horizontalno nadležno za politiku zaštite potrošača, dakle postoji Nacionalno vijeće za zaštitu potrošača u čijem sastavu su zastupljeni između ostalog i predstavnici tih tijela. Sustav informatički koji sam spomenula gdje se mogu postaviti elektroničkim putem prigovori ili zahtjevi za savjetom i po pitanju zaštite potrošača, omogućavaju takvu međuresornu koordinaciju. Dakle ukoliko netko postavi pitanje kroz taj sustav ono se može i konzultira se sa nadležnim tijelom te na taj način potrošač i dobiva odgovor ili o svom pravu ili o postupanju odnosno gdje se treba obratiti u smislu postupanja inspekcije. Svakako držimo da tu međuresornu koordinaciju treba jačati i na tom tragu upravo poduzimamo i ove informativne aktivnosti koje sam prethodno navela u uvodnom govoru kako bi na središnjoj razini pojačali … međuresorne koordinacije, ali isto tako suradnju i sa lokalnim tijelima.
Hvala lijepa. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Državna tajnice, kolegice i kolege. Javio sam se za repliku vezano za dio koji se odnosi za alternativno rješavanje sporova. Svi smo svjesni da nam je najslabija karika društva pravosuđe, da su sporovi dugi, skupi i da se ponekad često dolazi do pravde za one koji pokušavaju ishoditi. Da je ponekad suludo čak ulaziti u sporove pogotovo ako se sporite novcima poreznih obveznika, govori nam jedan primjer iz Varaždinske županije gdje Dom zdravlja Varaždinske županije u protekle tri godine potrošio 160 tisuća kuna samo na odvjetničke troškove da bi uspio prihodovati svega 6 tisuća. Pazite potrošite 160 tisuća, da bi uspjeli u sporovima svega 6 tisuća kuna povratiti. E sada si zamislimo koliko se ambulanti u Domu zdravlja Varaždinske županije moglo opremiti i aparatima ili boljim prostorom za pacijente. Znači apsolutno podržavam da je moguće sporove rješavati alternativnim rješenjima i bilo bi dobro da se to svakako još i naglasi. Hvala lijepo.
Odgovor poštovane državne tajnice. Izvolite.
Hvala lijepa. Ovo je iznimno bitan segment upravo politike zaštite prava potrošača. Kao što sam rekla u uvodnom izlaganju ministarstvo je i financiralo tako da kažem uspostavljanje i prvu fazu rada određenih tijela koja se bave alternativnim rješavanjem potrošačkih sporova, primjerice Centar za mirenje pri Hrvatskoj udruzi za mirenje, isto tako centar pri HUP-u, pri HGK, HOK. Ono što statistika odnosno broj slučajeva koji se rješavaju kroz ove centre pokazuje za sada u drugom polugodištu 2017. godine je bilo 66 takvih slučajeva koji su se rješavali na alternativan način i to su primarno centri za mirenje bili više korišteni za rješavanje sporova iz trgovačkih ugovora, gdje je praktički bilo bussines too bussines, znači trgovci među sobom, a tradicionalno su potrošači više okrenuti prema sudovima časti. Smatramo da taj broj za sada još doista nije zadovoljavajući, to je tek donošenjem i primjenom Zakona o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova uvedeno u punu praksu u drugoj polovici 2017. godine i svakako je jedno od područja na kojem treba intenzivno raditi u smislu informiranja potrošača kako bi izbjegli nepotrebno duge i skupe sudske postupke te na učinkovitiji i jeftiniji način riješili sporove.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I prvi će u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista raspravu podijeliti poštovani zastupnici Žagar i Bulj. Prvo kolega Žagar vidim. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice gospođo MIkuš Žigman sa suradnicom, kolegice i kolege. Široko područje teme, izuzetno važno područje nešto što se tiče svih nas, svih građana RH jer svatko onaj tko je u jednom trenutku davatelj usluge robe ili radova u drugom trenutku će postati i potrošač. Ono što je posebno važno čini mi se, a naglašeno je u ovome dokumentu koji se naziva Nacionalni program zaštite potrošača je da je ovaj program usmjeren k razini podizanja konkurentnosti gospodarstva i to je zapravo suština. Pravilan odnose svih dionika na tržištu uzrokuje bolju konkurenciju i na kraju krajeva onda i rast hrvatskog gospodarstva. A ne smijemo zanemariti činjenicu da je osnovni problem u tome, a to smo vidjeli prilikom rasprave o dužnicima koji su kredite dizali u švicarskim francima i raspravu društva oko toga jesu li oni sami trebali snositi odgovornost za takve odluke. Jedan od razumnih objašnjenja koji se meni čini prihvatljiv je taj da vi s jedne strane imate, a i prema Zakonu o obveznim odnosima, kada govorimo o dva ravnopravna subjekta znači dva pravna subjekta imate s jedne strane ljude koji znaju i upućeni su u problematiku i imate s druge strane ljude koji su upućeni u problematiku. Međutim u ovom slučaju imate s jedne strane banke koje su vrlo dobro upućene u tu problematiku i s druge strane imate građana koji nije dovoljno ili ne mora biti, zapravo možda mora biti, ali ne može biti dovoljno upućen u tu problematiku. I s te strane zakon koji je omogućio građanima izlazak iz tog dužničkog ropstva je po meni izuzetno pravedan zakon jer nisu mogli znati sve ono što su znale institucije i u tom smislu vidim i program zaštite potrošača općenito, težnju zaštite potrošača je zaštita ljudi koji nemaju u tom trenutku dovoljno informacija ili ih ne mogu imati, druga je stvar da li ih moraju imati, ali ne mogu ih imati, oko svega što se događa oko njih. Kolega je ovdje spomenuo maloprije Hrvatski telekom npr. druga poduzeća koja postoje na tržištu telekomunikacija, naravno da vi prilikom sklapanja ugovora ne možete znati sve ono što oni znaju, ne možete znati i to, kasnije saznate da nakon dvije godine vam se automatski produži ugovor, ne možete čak dobiti ni informaciju ako zovete službu za korisnike, bilo je tu napretka ali to je kao da zovete dječji vrtić, vi ne znate zapravo s kime razgovarate, nisu ti ljudi krivi s druge strane, ali oni vam teško mogu dati relevantnu informaciju. Tek nakon više uzastopnih pokušaja, vi to uspijete. I zamislite onda kad govorimo ovdje o zaštiti potrošača, govorimo i naglasak je stavljen i u ovom programu na novim tehnologijama, na Internet uslugama. Mi danas imamo telekomunikacije, tehnološki, tehnički izvedivo da vi praktički u sekundi mijenjate svoje tarife, mijenjate svoje opcije. U jednoj sekundi se to može napraviti obračun, šta ste do sad … [[Govornik se ne razumije.]] ne vi morate čekati da ugovor prođe pa onda vam ako imate Max tv danas je koji datum, ne znam, petnaesti, danas nazovete, želite promijeniti uslugu, pazite, oni će vam uredno danas to isključiti ali na kraju mjeseca će doći naplata za čitav mjesec i jedne i druge usluge, i ono što ste otkazali ono što se promijenili. Tu su stvari koje ljude bole, ljudi se s time teško nose. No ajmo se vratiti na najvažniji dio ovoga programa koji ja vidim i na kraju krajeva i moje kolegice i kolege u klubu MOST-a. Dakle, ovo je vrlo složeno i široko područje, mi ovdje malo istina je godinu dana kasnimo, mi imamo ovdje prijedlog nacionalnog programa od 2017. do 2020., evo nažalost 2018. je krenula, nije nažalost, nažalost zbog toga što starimo, ali evo tako je to, vrijeme ide. I zadnje izvješće koje smo imali od 2013. do 2016. I odmah da kažem ono što mi je zapalo za oko i u ovom izvješću i u prošlom. Ovdje se stavlja kao naglasak i na to da dođe do mirenja strana koje su u sukobu, izvješće je pokazalo da baš to nije nam to uspjelo u tom mirenju, vrlo mali broj recimo 9 slučajeva godišnje imate da se uspiju pomiriti strane, sad je kolega spominjao i da to iziskuje onda opet nekakve financijske troškove ako ne dođe do mirenja što bi bio sigurno bolji put. Dakle, kao što vidimo i u programu, program zaštite potrošača ili politika zaštite potrošača, tako je naziva, kao politika zaštite potrošača i nema djela politike koji nije obuhvaćen s tim programom. Zapravo nema ministarstva koje nije obuhvaćeno s tim programom. Ovdje se ta ministarstva navode, nositelj toga je Ministarstvo gospodarstva, imamo tu Ministarstvo poljoprivrede, Veterinarsku inspekciju za sigurnost hrane i Ministarstvo zdravlja i sigurnost hrane ljudi, ali onda imamo kroz Veterinarsku inspekciju za sigurnost hrane ljudi i životinja. Tu imate niz stvar koje iako je naglasak stavljen na inspekcije, neće biti tako lako riješene. Kad smo imali ovdje i Zakon o poljoprivrednom zemljištu, tad sam upozoravao ministra da je jako bitno u Hrvatskoj uspostaviti što prije informacijske sustave da znamo da imamo podatke o tome. Ispričat ću vam jedan slučaj koji je istiniti, dakle naši OPG-ovci prodaju prasce i kad dolaze blagdani onda se ti prasci prodaju. I s obzirom na često puta iako to nije opravdano i ekonomskih razloga, nabavljaju medicinske preparate ili lijekove na crnom tržištu. I onda vam OPG-ovac zove veterinara i pita ga, čuj dao sam prascima nekakvo sredstvo, smijem li ja prodati prasce? I na to mu veterinar kaže ne smijete prasce, on mora proći neki rok od 45 dana, nakon toga sredstva, ali čovjek je već to obećao i on je najvjerojatnije to i napravio. I šta je sad tu problem? Ni nemate informacijski sustav u kojem bi se moglo vidjeti koliko puta je njega posjetio veterinar, koje točno preparate mu je dao jer bi bilo zapravo ne moguće ili neizvedivo da čovjek dođe u situaciju da imam određeni stočarski fond a da nikad ga nije posjetio veterinar, vjerujte da bi to bilo svakom sumnjivo, pa onda i inspektoru. Inspektori na terenu rade, međutim koliko oni imaju ovlasti, koliko se oni mogu da tako kažem, izložiti s obzirom na njihova primanja i na njihove ovlasti, to je sad drugo pitanje. Vidjeli smo kad je ministar Tolušić u raščišćavanje tržišta, kad se krenulo u trgovačke lance, ja imam osjećaj da je on naišao na tvrd, to je moj osoban osjećaj. Je li se to zaista tako dogodilo, nešto se napravilo ali odjedanput je ta cijela inicijativa stala. Pomaka ima naravno, vi sad ako dođete kupovati hranu, ipak pomaka ima ali ono kao trajan problem je opet nedovoljna informiranost, nedovoljno izložene deklaracije. Ja za sebe još ne smatram da sam star čovjek ali ja ne mogu, uz naočale teško pročitam, nekad nemam ni volje više čitati jer jednostavno vi ne znate je odakle je podrijetlo rajčice, to piše tamo ali tko tko može pročitati. Dakle, da bi se ovaj program koji je ovdje i program je dobo sačinjen, nema tu bitnih primjedbi, istina je, on je općenit. Da bi se on proveo, potrebno je uključiti sve ove koji su ovdje navedeni. Evo ja ću samo staviti sad naglasak na jedinice lokalne samouprave. Ako vidimo izvješćem, nije puno odmaknuto. Znate tko je tu nekako najviše napravio? Grad Zagreb, ali zašto grad Zagreb? Zato što ima novca. Grad Zagreb ima resurse, ima ljude, ima službe. Ali općine ne mogu, ovdje se spominju županije pa ne ide se na toj razini, ide se na županije, županije su dale novac za udruge za zaštitu potrošača, ali to očigledno nije dovoljno jer najvažniji, i drago mi je da to piše u ovom programu, najvažnije je što veća edukacija i informiranost. Uzmite financijske usluge, spomenuo sam na početku kad govorimo o kreditiranju, istina da se zakonom o potrošačkom kreditiranju napravio tu pomak, ali bez informiranosti građana oko rizika o kojima ulaze kad kupuju pojedine financijske proizvode, oko svega onoga što ih čeka u ugovoru a netko je ovdje spomenuo što je spomenuo što je najčešće malim fontom, to su najbitnije zadaće svih onih koji su ovdje pobrojani. Dakle, ja osobno želim da ovaj program napravi pomaka u zaštiti potrošača, samo procjeni zaštite potrošača, ali bez uključivanje svih ovih dionika ovdje. Naravno tu je široki raspon, tu su i HGK, Hrvatska obrtnička komora, tu je i nacionalno vijeće za zaštiti potrošača, ko iz pojedini članovi. Ako se svi ne uključe, prije svega sa pravodobnim informacijama sa građanima, nećemo postići rezultate, a svi to želimo, jer još jedanput naglašavam, doista, ja smatram, da razvoj konkurentnosti hrvatskog gospodarstva i onoga što ćete podići razinu BDP-a je sigurno i zaštita potrošača. I samo na kraju jedan primjer, doista je čovjek išao, išao je po restoranima po Dalmaciji, u istom restoranu se predstavio kao stranac, idući put kao državljan RH, naplatili su mu različitu cijenu. Kao strancu su mu naplatili više. To možda naizgled koristi ugostitelju, ali vjerujte iznimno jako šteti RH i njenoj budućnosti u smislu razvoja turizma i gospodarstva. Klub Mosta će podržati ovaj nacionalni program.
Hvala. Sada će nastaviti poštovani zastupnik Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena tajniče, uvaženi zastupnici, ovo je najnesređenije područje u RH. A to je zaštita potrošača i po pitanju trgovine uslugama i po pitanju trgovine uopće. Danas imamo toliko nesređeno stanje da određene stvari koje nisu kao kod teleoperatera, što sam spomenuo maloprije u replici. Teleoperateri koji nemaju s prava svojim državama odakle dolaze, međutim, ovdje koriste ogromna prava koja se plaćaju iz džepova naših građana. To je i kod postavljanja baznih stanica, gdje bez ikakve dozvole i suglasnosti, susjeda, bez da budu u prostornim planovima, one postavljaju bazne stanice, koriste kanalizacije za telekomunikacije, bez da plaćaju pravnu služnost i jedinicama lokalne samouprave i pravnim osobama i fizičkim osobama, koje su u vlasništvu tog zemljišta. Međutim, da se to naplaćiva i da je to uređeno svim zakonima, a to je šira priča. U biti puno bi bolje bilo i fizičkim i pravnim osobama, imali bi dobit, koja je normalna i legalna da se naplati, međutim, to se ne radi. Što se tiče banaka, mi moramo znati da u Hrvatskoj, banke, 4 milijarde kuna, ne na kamate naplaćuju od građana godišnje, ne, na. Nego na 500 posebnih malih naknada i provizija koje se radi u lipama. Međutim, izvući od naših građana godišnje ni manje ni više nego 4 milijarde kuna. To u njihovim državama, odakle banke dolaze ne rade. To je jedan širi, sad priča ovoga zakona, koliko treba bit to široko. Znači to je i HNB, koja je apsolutno, koja bi trebala u Ministarstvo financija, svi bi trebali to kontrahirati, ali znači, ogroman novac se izvlači iz džepova građana i kroz te usluge koje daje banka, međutim, tim uslugama, nije u njihovim državama na taj način, a često se pozivamo na EU, kao članica, međutim, očito nije isto. Hrana, sigurnost hrane, jedan od najbitnijih elemenata u ovome području, jer je naravno, kad čovjek plaća ekološku proizvedenu hranu, poglavito ako piće domaći proizvod, naravno, da je to skuplje i da to treba biti skuplje. Međutim, činjenica je da 2013. g. na okruglome stolu u HND-u tada je bio okrugli stol, bili su ljudi, stručnjaci za hranu, ljudi koji su predstavnik tvrtke, koja kontrolira, kaže čovjek 213. koji kontrolira 6000 uzoraka soje, da je tada bilo znači 12% GMO, pozitivno GMO, od toga 7% više od dozvoljene, 9% koja je dozvoljena granica. 2013. govorim, proizvedeno u Hrvatskoj. Tako da je ta kontrola vrlo bitna. Ta obmana i laž da je to nešto domaće, ekološki to treba kontrolirati, međutim, nije dovoljan samo ovaj nacionalni program, nego treba točno znati zakonske okvire. Ali, to moramo staviti, evo sad sam prešao na hranu, maloprije sam pričao o bankarskim uslugama, to je jedan kompleksan posao, gdje se iz naših džepova, tj. džepova građana uzima novac. Primjer, dostava vode, usluge vode u Splitu. Evo, ljudi plaćaju vodoopskrbu, tj. vodu koja bi trebala biti u granicama normalne kvalitete, zdrava voda, međutim, ona nije. Ali opomene dolaze građanima u Splitu, u gradu Splitu, da plate račune, naravno opomene uz kamate, uz sve, što je … [[Govornik se ne razumije.]] međutim, njima ne dostavlja onaj tko bi trebao dostaviti proizvod, ne dostavlja nam kvalitetno kakav bi trebao biti ugovorom. To su ogromni problemi i jedan širok spektar u cijeloj priči. Znači ne može ovo samo Ministarstvo gospodarstva. Ovdje treba uključiti sve. Vi ste tamo raspisali, vidio sam za pozive, da će HAKOM to kontrolirati. Pa gdje je to izvješće spomenuto, njihova kontrola poziva, ljudi di ih nagovaraju, reklamiraju, svoje proizvode da kupe i tako. A poglavito danas, spominjao je moj kolega prije, pošto je danas digitalizirano, imamo, mislim mobitelom možeš sad kupiti što želite. Rokovi trajanja hrane, zaista to je veliki problem. Zašto u Hrvatskoj državi mi nemao standarda propisano kako će biti na konzervi, kako će biti na tegli, propisano, točno standardno, koji fond, na kojemu mjestu. Prema tome, ne mogu ljudi, poglavito stariji, ne mogu uopće pročitati ni vidjeti rokove hrane, odakle je hrana i smatram da ima ovdje široko područje. Nacionalni program za zaštitu potrošača, treba donijeti, ali bez zakona, koji će biti zajednički sa svim ovim aspektima, ovo je samo jedan dio, nema ništa od ovoga. I dalje ćemo biti divlji zapad, što se tiče tržišta, a potrošači će biti ugroženi. Hvala.
Hvala. Imamo replike na oba izlagača. Prvo na poštovanog zastupnika Žagara. Poštovani zastupnik Goran Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Žagar, rekli ste široka tema. Dakle, mislim da je to tema broj 1 u RH. Tema br. 1. zbog čega? Imamo trgovce i potrošače. U tom slučaju znamo tko su potrošači, tko su trgovci. Međutim, ti trgovci u nekom drugom trenutku su također potrošači. Dakle, svi građani Republike Hrvatske s pravnom sposobnošću su potrošači, svi. Potrošači su najvažniji dio svakoga društva. Potrošači su u EU zaštićeni maksimalno, u Hrvatskoj samo na papiru. U EU i stvarno, a kod nas samo na papiru. Zašto kažem samo na papiru? Govorili ste o bankama. Banke i dan danas primjenjuju nezakonite kamatne stope s nezakonitim parametrima. I dan danas, dakle potrošači nisu zaštićeni. Imamo kolektivnu sudsku presudu kojom je utvrđeno decidirano ugovarali ste nepoštene ugovorne odredbe o načinu promjene kamatne stope odlukom banke. Takva ugovorna odredba je nepoštena i ništetna, ne vrijedi. I drugo, tako se ne smijete ponašati u buduće, ali ne samo tako nego niti slično se tako ne smijete ponašati u buduće. I što se događa? Banke se ponašaju tako i dalje. To im dopušta Hrvatska narodna banka, to im dopuštaju Ministarstvo financija i Vlada RH i to im dopušta Hrvatski sabor. Dakle, vlast izvršna i zakonodavna dopušta bankama da pljačkaju hrvatske građane. Jedina brana su hrvatski sudovi, ali dok ljudi dođu do prava umrijet će. Dakle, poumirat će svi prije nego što dobiju svoja prava. To je problem.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Aleksić, evo tri stvari mi padaju n a pamet. Prvo mi kad smo ovdje razgovarali o usvajanju državnog proračuna za ovu godinu, onda smo Ministar financija vrlo jasno je naveo da je okosnica gospodarskog rasta u RH potrošnja. Mi ne možemo okosnicu rasta ove zemlje graditi na nepravednom tržištu, nepravednoj potrošnji, prevari. Ono što, ja vam na tome čestitam i imate uvijek podršku kad god budete, koju god akciju i čestitam vam na onom što ste do sad već uspjeli zaštitu potrošača u ovom osjetljivom segmentu. Postavlja se etičko pitanje, načelo smije li onaj, je li dozvoljeno onome tko ima više znanja obmanjivati onoga koji je nešto slabije potkovan da se tako izrazim znanjem. Dakle, onaj koji ima više podataka, više informacija, više stručnog znanja o pojedinoj temi, evo u ovom slučaju to neka budu banke, obmanjivati one koji o tome nešto manje znaju. Je li takvo poslovanje etično? U ovome se programu spominje i HANFA, spominje se i HNB. I zapravo čudno je bilo da te institucije su šutile. Ako uvide da bilo koji poslovni subjekt ide s tim da obmani građane i da na njima nepravedno zaradi. I kažem još jedanput, čestitam vam na ovim naporima koje ste do sad napravili i nadam se da ćemo i dalje uspjeti u zaštiti tih ljudi koji su na taj način oštećeni. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog Steve Culeja također poštovanom zastupniku Žagaru.
Poštovani kolega Žagar, govorili ste o malim poljoprivrednicima, OPG-ejcima, uzgajateljima domaćih životinja koji koriste strane medikamente u uzgoju svojih životinja pa znam nešto o tome. Ja znam da seljaci znaju posegnuti oni koji se razumiju. Većinom su dobro načitani i prosvijetljeni u tome, oni su sami svoji veterinari pošto si ne mogu dozvoliti da primaju usluge koje su im često preskupe za ono što i sami znaju i dovoljno su pismeni i obrazovani za to. Dakle, oni znaju isto dati A, D3 vitamin, E ili željezo, znaju rezat zube, isto znaju pripremiti kompletno i obraditi tu životinju i prodati je krajnjem potrošaču koji će biti daleko zadovoljniji, sretniji, usluženiji kad bude konzumirao domaći proizvod, a ne onaj iz potrošačkih lanaca, posebice stranih uzgajivačnica tih istih takih domaćih životinja koji sa medikamentima svakodnevno, dakle doziraju te životinje od njihovoga rođenja do usmrćenja i kroz hranu i kroz cjepiva. Dakle, velika je razlika onoga što potrošač konzumira od domaćeg proizvođača i onoga što kupi od velike kuće. Ja sam svojevremeno bio na studijskom putovanju u Austriji na jednoj farmi gdje sam vidio kako mještani svi iz toga mjesta dolaze kod poljoprivrednika na kućni prag i kupuju domaću robu u pravnim okvirima onako kako je to zagarantirano od poznatog čovjeka do poznatog kupca. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Culej, hvala vam na replici da ste mi dali priliku da možda pojasnim, možda sam se nespretno izrazio. Ako je tko na strani OPG-ovaca onda sigurno jesam i ovo sve što vi kažete podvlačim, podcrtavam. Sustav je, nije kriv OPG-ovac. Sustav je kriv što on ne može da kažem na jedan normalan, transparentan način koristiti sve ono što mu je potrebno. Znači njemu je potrebno ako treba antibiotike davati životinjama, onda je to potrebno. Zapravo onda se postavlja pitanje zašto je on doveden u situaciju da ne može to raditi transparentno nego mora se eto snalazit na raj način. Nije on za to kriv. I ja se sa vama slažem, pa kud i kamo je bolje kupit privatno svinju nego ići u mesnicu jer zapravo vi ne znate, a time se ovaj zakon bavi, ni ne znate zapravo što kupujete. Čak nekad uz istaknutu deklaraciju niste sigurni da je to baš to, jer pitanje je koliko inspekcije stignu i koliko mogu odraditi taj posao. Kažem nešto je tu pomaka bilo, vidimo sad da je onim akcijama nešto napravito. Međutim, trebat će još puno toga da se to popravi.
Hvala lijepa. Prije nastavka pozdravimo učenike Strukovne škole iz Siska koji su nas došli pogledat malo. [[Pljesak.]] A sada će priliku za repliku dobiti poštovani zastupnik Branko Grčić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam državnu tajnicu i njenu suradnicu. Kolega Žagar, nadovezat ću se na kolegu Aleksića i reći da je SDP-ova Vlada upravo zbog procjene da naši građani koji su bili zaduženi u švicarcima nisu imali potpunu informaciju o svim rizicima koji uz to idu, da smo donijeli odluke koje jesmo i ponudili ovoj instituciji dakle Saboru da donese zakon po kojem će se izvršiti konverzija kredita u švicarcima. Međutim, želim ovdje još nešto reći da se sada ne ponavljamo. Dakle postoji nekoliko područja po meni koja trebaju naći svoje mjesto u ovom programu, a koja nisu spomenuta egzaktno u programu. Ja ću izdvojiti samo jednu priču koja me strašno iritira, ovdje su mladi ljudi koji vrlo dobro znaju u kakvim rizicima oni žive sa nečim što se zove klađenje, kocka. Dakle jedno od najvećih pošasti posebno mlade generacije ili one starije mlade generacije negdje između 20 i 30 godina, a svaku večer na svim medijima gledamo reklame koje reklamiraju kocku, klađenje i sada vidim poker se direktno oglašava. Nigdje nema niti jedne akcije i aktivnosti koja ide u smjeru da se zabrani ili bitno ograniči reklamiranje takvih pošasti koje ja svrstavam među tri ili četiri najveće ovisnosti naših građana, ne samo naših naravno, ali prije svega naših građana potrošača, mi iz zovemo potrošačima, a ja govorim o građanima. I tu pozivam ministarstvo da učini ono što se učiniti mora. Ako je ograničeno reklamiranje alkohola, ako je ograničeno reklamiranje pušenja, droga naravno podrazumijeva se to je najveća pošast, ali četvrta po meni velika i najveća stvar je kocka. Učinite sve sa relevantnim ministarstvima da stanete na put toj pošasti. Hvala lijepo.
Odgovor ako se to tako može nazvati poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče. Nije ovo odgovor u klasičnom smislu, ali važno je vjerujte da je važno, vi ste na kraju liječnik i znate da je to, znate ono Red Bul daje ti krila. Mislim da je kolegica Borzan sada dosta radi na tome i zalaže se da se zabrane te energetski napici mladima. To su i moja djeca cugala, ja sam to vidio, oni to piju. Meni to osobno nema neki miris ali to mladi dosta konzumiraju, to je jako puno kofeina. Možda u tom smjeru ja ne znam prema današnjim odredbama zakona nema na mnogim proizvodima obveze da istaknu da izazivaju ovisnost. Mnogi proizvodi zapravo izazivaju ovisnost i to je ono što bi trebalo u budućnosti razmišljati da mora to biti istaknuto konzumacijom tih proizvoda. E sada dolazimo do onog drugog pitanja zabrana. Hoćemo li zabranama to riješiti to je sada drugo pitanje. Možda izazovemo suprotan efekt pa onda bude još interesantnije kada govorite o klađenju, o ovim napicima, a zabranu reklamiranja to svakako to bi trebalo zakonski riješiti kao što je zabranjeno cigareta i alkoholna pića osim piva koji je prehrambeni proizvod, njega nek ostave.
Hvala lijepa. I sada imamo jednu repliku na izlaganje poštovanog zastupnika Bulja, a nju će izreći poštovani zastupnik Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Bulj govorili ste o naknadama i velikoj zaradi banaka na naknadama. Na sreću velikog broja potrošača koji su korisnici financijskih usluga u Ministarstvu financija je npr. prihvatilo moj prijedlog da se ukinu ulazne i izlazne naknade bankama, nedvojbeno decidirano. Međutim, to što su te naknade ukinute nedvojbeno i decidirano odnosi se na buduće kredite, a banke su ugovarale izlazne naknade i u postojećim kreditima koji su ugovoreni prije stupanja na snagu Zakona o stambenom potrošačkom kreditiranju. I vidite, Vlada RH nije prihvatila moj prijedlog da se zabrani bankama naplata izlaznih naknada za prijevremenu otplatu kredita i u tim postojećim kreditima. I sada dužnici opet moraju na sud i dobivaju presuda, ima nekoliko pravomoćnih presuda gdje sudovi su dosudili dužnicima da im banke moraju vratiti izlaznu naknadu koju su naplatile unatoč tome što je ta naknada ugovorena jer ja sam ovdje govorio da je ta naknada nezakonita i ona jest nezakonita. Zakon o obveznim odnosima je jasan, on kaže kod prijevremene otplate kredita naplaćuje se glavnica i šteta, šteta se ne ugovara, šteta je nešto što se mora dokazati i nisu me poslušali. Nije me poslušala Vlada, nisu me poslušali zastupnici i građani moraju na sudove, moraju se opet maltretirati po sudovima, moraju unajmljivati odvjetnike, moraju tražiti svoju zaštitu na sudu. Dakle naš zadatak kao vlasti je da zaštitimo građane na temelju onoga što je već utvrđeno zakonima. Ako je nešto zakonima već utvrđeno, naše je da to proučimo, prihvatimo i zaštitimo građane. Hvala.
Odgovor na repliku poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Kolega Aleksić, nezakonite naknade naravno da ja sam osobno vaš prijedlog prihvatio i klub bilo koja nezakonita naknada, a i vi ste govorili o naknadama izlaznim i svemu onome što će ljudi morati biti u biti prisiljeni ići na sud, što će povećati troškove njima, državi, što će pravosuđe osporiti i onako je sporo. U biti napravili su jedan cili lom i krš, ali očito bankarski lobi je prejak kako unutar sabornice, tako i unutar vlade i ministarstava i njima nije bitan građanin kao građanin i nezakonite naknade. Ali je činjenica i ja ću baš zvati za 2017. godinu, čak sam čuo da je povećanje dobiti banaka na ovim naknadama između ostalog većim dijelom su to nezakonite naknade i vi ste tražili to, ali očito nisu prihvatili da je povećanje u odnosu na 2016. dobit banaka na ovim naknadama, ne kamatama nego govorim o ovim naknadama između ostalih i koje ste vi određenim dijelom tražili. Ali kažu da negdje ima tih naknada oko 500, na koji način oni to naplaćuju, ali uglavnom to se radi negdje okvirno oko 4 milijarde kuna godišnje, oni uzmu našim građanima iz džepova i naravno da oni to ne ulažu u Hrvatsku ne ulažu nego odakle su banke i registrirane u svoje zemlje i naravno da s tim novcem oni u svojim zemljama kako ulažu naši mladi moraju ići tamo. To je jednostavna logika a na ovaj način, bankarski lobiji, odvjetnički lobiji kod Ovršnoga zakona kad smo davali amandmane također, nisu radili u interesu građana jer je činjenica daje onda bankarski lobi oko 2,3 sata kad je bio Ovršni zakon odmah izašao za govornicu, sve je bilo u redu. Također tada i bankarski lobi i odvjetničku su sve napravili da to ne prođe, daje to nezakonito, u biti sve su napravili u ovoj sabornici protiv građana u tome trenutku jer tada je mogao biti puno sadašnji zakon prije donošenja novoga. Hvala.
Hvala. Slijedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Ivan Šipić.
… [[Govornik nije uključen.]] , poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo pred nama je prijedlog Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje 2017./2018. Glavni cilj politike zaštite potrošača u RH je poboljšanje kvalitete života građana i dio je strateškog cilja EU-a kojim se želi osigurati da svi građani uživaju visoke standarde zaštite potrošača pa tako i građani RH. Činjenica da je potrošač ekonomski slabija strana na tržištu te da trgovac raspolaže s više znanja i informacija o proizvodima koje plasira na tržištu u odnosu na potrošača koji ih kupuje a to onda dovodi do neravnoteže na tržištu. Stoga je zajedničko obilježje svih modernih demografskih država zaštita interesa ekonomski slabije strane u odnosima na tržištu. U korak s tim ide i politika zaštite potrošača u RH za slijedeće četverogodišnje razdoblje a naglasak te politike biti će na povećanju standarda zaštite prava potrošača na način da on postane aktivni sudionik na tržištu te u skladu s tim određeni su i posebni ciljevi. Bolja informiranost i educiranost o njihovima pravima osigurati potrošačima instrument brzog rješavanja pritužbi i sporova, bolja provedba potrošačkih prava kroz djelotvoran nadzor na tržištu, daljnji razvoj politike sigurnosti proizvoda, jačanje udruga za zaštitu potrošača i jačanje uloga jedinice i područne samouprave u politici zaštite potrošača. Tek kada budemo imali visoku razinu potrošačkih prava pri pružanju roba i usluga na tržištu RH, tek tada ćemo imati konkurentno domaće gospodarstvo te vraćeno zadovoljstvo i povjerenje potrošača a to sve dovodi do povećanja gospodarske aktivnosti. Bez obzira što je naše zakonodavstvo usklađeno sa zakonodavstvom EU, potrošači i dalje ne uspijevaju u potpunosti ostvariti svoja prava stoga se ovim nacionalnim programom planiraju poduzeti aktivnosti koje se odnose prije svega na unapređenje zakonodavnog okvira u području zaštite, učinkovitiju provedbu nadležnog zakonodavstva, učinkovitiju provedbu politike sigurnosti proizvoda, informiranje edukacija, trgovaca i potrošača, brže rješavanja pritužbi i sporova potrošača, razvoj udruga za zaštitu potrošača i spomenuta jača aktivnost jedinica lokalne i područne samouprave u politici i provođenju politike zaštite potrošača. Kada govorimo o unapređenju zakonodavnog okvira, prvenstveno se misli na moderno tržište i nove oblike poslovanja koje onda zahtijevaju i nova zakonodavna rješenja slijedom čega Europska komisija od 2015. provodi regulatorni program za provjeru stanja i učinkovitosti tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] Glavni element europske politike zaštite potrošača su jačanje uloge i učinkovita zaštita njihove sigurnosti potrošača. Zemlje članice EU-a trebaju težiti zajedničkoj politici zaštite na jedinstvenom tržištu pa je tako akt o jedinstvenom tržištu strateški dokument za poticanje povjerenja potrošača u jedinstveno tržište. Činjenica je da svjetsko gospodarstvo se ubrzano digitalizira, da internet i digitalne tehnologije mijenjaju način života i rada te se javlja potreba za usklađenjem i usklađenijem djelovanjem svih dionika na tržištu. Prekogranični kupci se suočavaju sa brojnim diskriminacijama, stoga je jedna od prioritetnih mjera sprečavanje diskriminacije prema potrošačima i poslovnim subjektima pri kupnju robe i usluga na internetu na jedinstvenom tržištu a koja može biti povezana s pitanja nacionalnosti, boravišta, zemljopisnom lokacijom i sl. Kada govorimo o internet trgovini treba kazati da će RH usklađivati svoje zakonodavstvo sa aktualnim promjenama europskog zakonodavstva na ovom području. Veliki izazov za cijelu Europu predstavlja sigurnost proizvoda. Stoga treba poduzeti niz mjera protiv trgovaca koji krše prava potrošača a što ćemo uspjeti jedino daljnjom edukacijom i specijalizacijom inspektora za trgovinu. Ovdje treba spomenuti i sustav oznake povjerenja. Oznaka povjerenja stavljala bi se na internetsku stranicu trgovca i označavala bi odnos povjerenja potrošača i trgovca. Tijelo nadležno za politiku zaštite potrošača u RH je Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta unutar kojeg je ustrojena Služba za politiku zaštite potrošača koja predlaže i provodi politiku zaštite, predlaže mjere za unapređenje sustava zaštite, obavlja poslove prilagodbe pravnog sustava RH s pravnom stečevinom, prati ostvarivanje ciljeva i zadataka utvrđenih strategijom politike, obavlja poslove uz rad Europskog potrošačkog centra i niz drugih djelatnosti povezanih za zaštitu potrošača. Jedan od važnijih projekata ministarstva je spomenut već ovdje projekt savjetovanja potrošača u okviru kojeg ministarstvo financira regionalna savjetovališta sa zadaćom pružiti potrošačima savjete vezane uz zaštitu njihovih interesa, a kako smo čuli provodi se na razini četiri regije zagrebačka, osječka, riječka i splitska. Pripremajući se malo za današnje izlaganje evo spomenut ću Dalmaciju i splitsko područje i savjetovalište za zaštitu potrošača. U prošloj godini se javilo preko 4000 građana i tražilo savjet što uvelike pokazuje koliko je važno podržati ovaj projekt i da taj projekt zaživi. Znamo da je uveden i jedinstven telefon za potrošače i sastavni je dio projekta savjetovanja potrošača. Također jedna od zadaća nadležnog ministarstva je i uspostavljanje kvalitetnog sustava alternativnog rješenja potrošačkih sporova u RH kao i postići i značajnije uključivanje jedinica lokalne samouprave i na ovom pitanju. Ostala tijela koja su uključena u politiku zaštite potrošača su Ministarstvo financija, Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, Ministarstvo zdravstva, Agencija za elektroničke medije, Agencija za obalni, linijski promet, Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti, Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo, Agencija za nadzor financijskih usluga, Hrvatska narodna banka itd. Moramo istaknuti bitnu stvar, a odnosi se na sigurnost proizvoda, a to je sustav REPEX, RAPEX pardon koji pomaže u sprječavanju i ograničavanju opskrbe proizvodima koji predstavljaju rizik za zdravlje i rizik sigurnost potrošača. Sustav omogućava brzu razmjenu službenih obavijesti o mjerama i radnjama glede proizvoda koji predstavlja opasnost za zdravlje i sigurnost potrošača. Istaknuti ćemo i ulogu Nacionalnog vijeća za zaštitu potrošača koja je savjetodavno tijelo Vlade RH i jedno od najvažnijih nositelja politike zaštite, a koja izrađuje ovaj Nacionalni program kao izvješća o ostvarivanju mjera iz programa. Jedan od temeljnih dionika u politici zaštite potrošača su naravno Udruga za zaštitu potrošača koje za cilj imaju borbu za uspostavu pravednog tržišta i socijalnu i ekonomsku pravdu za potrošače kao i pomoć u izgradnji sustava zaštite potrošača i briga za glas na lokalnoj, regionalnoj i globalnoj razini. Vrlo je važno da svi prepoznamo važnost ovih udruga naročito u dijelu njihovog financiranja, a to se odnosi prije svega na jedinice lokalne samouprave na čijem području djeluju ove spomenute udruge. Glavna zadaća svih država članica je osigurati potrošačima bolju informiranost i njihovim pravima i mogućnostima njihove zaštite, a to će se uspjeti suradnjom sa nevladinim sektorom u području informiranja, edukacije i savjetovanja potrošača, zatim centralni informacijski sustav zaštite potrošača, alternativno rješavanje sporova koje bi puno efikasnije i fleksibilnije od sudskih postupaka možda pokrenuti tužbom, neformalnije je i zahtijeva manje troškova kao na primjer da se više uključe sudovi časti, Europski potrošački centar, registar ne zovi itd. Naglasak stavljam na potrebu edukacije i stavljamo naglasak bez obzira na koji način se edukacija odvijala. Nadalje na financijskom opismenjavanju potrošača, te povećanju financiranja Udruga za zaštitu potrošača koje su glas čovjeka koji živi i troši. Na samom kraju rekao bih da ovaj program daje jedan okvir koji želi svima nama koji smo potrošači olakšati život i potrošača, a i onoga tko se bavi trgovinom, da znamo što i kako se odnositi pred svime što konzumiramo u širem smislu te riječi. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj prijedlog Nacionalnog programa zaštite potrošača kao što je to učinio i matični odbor, Odbor za gospodarstvo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo više replika na vaše izlaganje, pa krenimo od početka. Prva je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Šipiću nije taj Nacionalni program uopće loše napisan, sve u njemu je prihvatljivo, nema tu problema. Ali problem je u tome što su svi ti naši propisi slova na papiru jer se ne provode u djelo na terenu. Ne provode se u djelo nakon što se donesu određene presude ne provode se u djelo. Spomenuli ste sud časti. Sud časti je sveta vodica. Sud časti je samo moralna kazna. Imamo prvu presudu za nezakonite kamate upravo na sudu časti gospodin, ne mogu se sjetiti kako se zove iz Splita je dobio presudu protiv čini mi se Privredne banke Zagreb ili Zagrebačke banke. Nemojte me hvatati za riječ. I utvrđeno je tom presudom da je banka nezakonito ugovorila kamatnu stopu, da nije smjela mijenjati kamatnu stopu svojom odlukom. Sve je to utvrđeno. Ali što je to vrijedilo, to je samo moralna kazna. To se objavilo u javnim glasilima, u Narodnim novinama i kraj priče. Opet je morala Udruga „Franak“ podići kolektivnu tužbu preko Udruge „Potrošač“ jer Ministarstvo gospodarstva ne da legitimaciju da ona to napravi. Opet potrošač nakon što je dobio presudu kolektivno mora ići na sud da bi dobio svoj novac. Dakle, mora postojati mehanizam, državni mehanizam koji će nakon kolektivne presude koja je potpuno jasna, decidirana, nedvojbena sustavno riješiti problem jer ne radi se o jedno potrošaču. Radi se o 200 000 potrošača. Dakle, kada se radi o sustavnom problemu, onda država mora pronaći načina da zakonskim rješenjima obešteti sve te potrošače na temelju sudskog pravorijeka. Ja mislim da je moguće naći načina da se to riješi zakonom i da čak u tom zakonu sudjeluje i sud koji je donio kolektivnu presudu, jer on će najbolje utvrditi način kako doći do prava potrošača.
Odgovorit će poštovani zastupnik Ivan Šipić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Aleksić gdje sa velikim dijelom ću se složiti u ovom dijelu, s obzirom poznavajući vaše nastojanje u borbi za prava potrošača i onih koji konzumiraju, svi naši ljudi koji konzumiraju kredite i … [[Govornik se ne razumije.]] prema tome, ova spona, kako će se naći od edukacije, pa do konkretnih mjera, zaista trebalo preispitati, zbog čega, kada dođe takva presuda i ako je došla takva presuda, a ja vjerujem, da nema razloga vama ne vjerovati u tom dijelu, zbog čega bi stalo. Tako da vjerujem da će se i kroz ovaj program i ove mjere pa i ministarstvo, koje danas tu predstavlja ovaj program će morati odgovoriti na takva pitanja.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Irene Petrijevčenin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Šipić, vi ste u svojem izlaganju napomenuli položaj Hrvatske u globalnom okruženja i koji su izazovi pred nama. Možda je prilika sada za spomenuti, da Hrvatska, u današnjem globalnom svijetu, koja je jedna mala država itekako, joj je bitno da dobro se pozicionira, ne samo u tržištu EU, nego i u globalnom kontekstu. Treba reći, da mi stvarno imamo toliko toga za ponuditi, ali ni jedna strategija, ni jedan program, ne može nam omogućiti ono što mi zaista trebamo i kao naši proizvođači, naravno i kao naši trgovci, bez strogi i savjesnih kontrola i bez obveze veće zastupljenosti naših proizvoda na našim policama, a znamo da su to već učinile neke zemlje, kao Belgija, Francuska, Mađarska i još neke zemlje, da su uvele obvezu da je 50% proizvoda, domaćih porijekla na domaćim policama. To je ono o čemu i mi trebamo težiti i ovo je prilika da se o tome progovori. I ja vjerujem da će naši zastupnici u Parlamentu nastaviti lobirati i inzistirati da Hrvatska dobije jednake prilike i jednake uvjete, kao što to imaju veće zemlje. I samo tako ćemo onda mi na globalnom tržištu imati bolju poziciju, a naši proizvođači će imati bolji status, to nam je cilj. Ali i naši kupci trebaju imati iste uvjete, kao što imaju kupci recimo u Francuskoj. To je cilj kojemu trebamo težiti. I nije nevažno, da Hrvatska ima 15 proizvoda koji nose oznaku izvorne kvalitete i zaštićeni su, ali mi možemo imati i puno, puno više proizvoda koje imaju te oznake i tome trebamo težiti. Hvala.
Odgovor, poštovanoga zastupnika Ivana Šipića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Irena, ovaj dio borbe za europsko tržište, osobito kada je u pitanju hrana, spomenuli ste da mi imamo 15 dakle, zaštićenih proizvoda koji su prepoznati u EU, pa tu možemo istaknuti i malo koji od nas kad ne pročita i ne podsjetiti će se, se zapitati, gdje pripadaju ti proizvodi. Pa evo, spomenuti ćemo dakle, kako ste sami rekli 15 poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, kao što su neretvanska mandarina, ogulinski kiseli kupus, baranjski kulen, lički krumpir, istarski pršut, drniški pršut, dalmatinski pršit, i možemo tako nabrojiti sve do … [[Govornik se ne razumije.]] Slažem se s ovim dijelom, gdje ste rekli da se hrvatska hrana, tj. hrvatski proizvod, mora bolje i može bolje pozicionirati u ovom globalnom smislu, europske trgovačke, cijelog sustava. A naše Ministarstvo poljoprivrede, pa i reći ćemo i Ministarstvo zdravstva, jer ovdje se vidi, da ovaj program predviđa da i Ministarstvo zdravstva sa svojim i inspekcijskim nadzorima i provjerom kvalitete hrane, može doprinijeti upravo to da hrvatski proizvod bude što više zastupljeniji jer izgleda da često puta, kad dođu poglavito turisti, oni bolje prepoznaju naše proizvode, nego što ih mi možemo plasirati. Evo, to je ono što bi trebali se više pozabaviti, znači, da sami, uspostavimo ovaj sustav, koji će nas bolje prezentirati.
Hvala. A sada će replicirati poštovani zastupnik Ivan Kirin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici ministarstva, uvaženi zastupniče Šipič. Potrošač je pokretač gospodarskog razvoja, potrošnja je roba za osobnu potrebu, do dizanja kredita, do financijskih i svih vrsta intelektualnih usluga. Dakle, sve je to roba, za sve postoje potrošači. Zaštita potrošača, definitivno i kod nas postaje prepoznata, ali još nismo dosegnuli standarde EU. Prekogranična Internet trgovina, bilježi porast i sve je više takve kupnje, ali još je izvjesni postotak potrošača odnosno, kupaca koji se boje prijevara i nemogućnosti ostvarivanja svojih potrošačkih prava. Dakle, što vi mislite o zaštiti internetskih kupaca, odnosno, te vrste trgovine, specijalizacijom inspektora za Internet trgovinu? Hvala.
Evo o Internet trgovini će odgovoriti poštovani zastupnik Ivan Šipić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega dobro ste rekli, prije svega, već smo čuli, svi smo postali globalno tržište i sve je na dohvat ruke. Danas, klikom miša ili na svom mobitelu možete naručiti, što god praktički želite. Samo je bitno da stavite svoju karticu i da ste dostupni u plaćanju. Naravno da je to vrlo varljivo i vrlo škakljivo područje, da tako kažem i vrlo osjetljivo i znamo po prigovorima, i znamo po reakcijama naših sugrađana, da su mnogi našli se prevarenim. I da to pitanje Internet kupovine bi trebalo još više zaštititi i zato pozivam i ministarstvo da doradi i da uključi još više mogućnosti onoliko koliko su dostupne u tom smislu ojačavanja zaštite Internet trgovine. Jer zamislite ljudi naši, nedavno sam isto to čitao, ljudi naši plate, kupe, nasjednu sa navodnicima ili bez navodnika na lijepo, lijepo zapakirano, kupite itd. Što se dogodi? Ili dođe roba koja nije kvalitetna ili se plati a roba uopće ne dođe itd. Vrlo, vrlo osjetljivo područje i cijeli niz rekao bih pa čak i zakonskih podataka bi trebalo usmjeriti u ovom pravcu da naš sugrađanin ne bude da tako kažem toliko izložen tolikim prevarama, malverzacijama poglavito preko Internet tržišta.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Marina Škibole, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Gospodine Šipić, ja bih vas htio pitati za aktualnu aferu koja je bila, a to je afera švicarski franak. Preko 100 tisuća ljudi oštećeno je švicarskim frankom. Spominjali ste HNB. Da li je HNB napravio tu svoj posao? Da li je guverner Narodne banke reagirao? Da li se ispričao hrvatskoj javnosti? Ubrzo će biti izbori za guvernera Narodne banke. Hoćete li podržati guvernera Borisa Vujčića? Često nas razno razni birokrati pozivaju na povjerenje institucijama. Kako možemo vjerovati takvim institucijama koje ništa ne rade da štite hrvatske građane. Znamo i aferu Raiffeisen zadruge. Ima još puno banaka koje uopće nisu imale dozvolu od Narodne banke, a davale su kredite. To javnost ne zna. Osobno me zanima kako ćete vi glasati po pitanju guvernera Vujčića?
Odgovor poštovanog zastupnika Šipića, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega mislim da u vašoj replici ste se najviše dotakli onog što nije tema uopće. Jednim dijelom složit ću se da. Znači mene pitate izravno da li ću podržati ili neću podržati, mislim da to je više jedno političko pitanje kojem ja sam, koje ja vama jednostavno na ovakav način kroz raspravu o Nacionalnom programu zaštite potrošača ću teško odgovoriti i vi to znate da ću vam teško odgovoriti na to pitanje. Što se tiče ovog dijela što ste se dotakli cijeli niz problema u prvom redu ovog Raiffeisen slučaja itd., pa ja mislim da su se nadležne institucije koliko je meni poznato pozabavile tim pitanjem. E sad, da li ja znam što vas kao i sve naše ljude koji su u tom dijelu oštećeni ili nisu oštećeni zanima uvijek ono konkretno. Pa pustimo jedanput da i te službe naše privedu nešto kraju. Evo to bih ja rekao. Znači pustimo da i službe nešto odrade jedan put kraju, a ne a priori odmah reći oni neće, oni kriju, oni zamagljuju itd. Znači ja se slažem da vi pripadate političkoj grupaciji koja uporno forsira pa dobrom dijelu nemojte se ljutiti jednog populističkog dijela koje znači i osudi i donese zaključak, a da nismo imali nikakav konkretan ni proces, ni postupak itd. Najčešće ponavljam, iako otvarate često puta i dobre teme i valja to reći. Znači ja pripadam da priznam i onu drugu stranu, tako da u tom smislu pustimo prije svega da ljudi odrade svoj posao, da ne citiram nekoga, institucije nek' rade svoj posao.
Hvala. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Mladena Madjera.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Šipić, jasno da mi u klubu HSS-a želimo da je što više proizvoda na policama velikih trgovačkih lanaca. Jasno da smatramo da bi trebalo više uložiti u edukaciju potrošača da kupuju hrvatsku hranu, ali istovremeno trebali bi točno da se označe da zaštitimo naše potrošače od GMO proizvoda. Ali evo moram pročitati jedan primjer odnosa velikih prema malima. Konkretno dana 31.12. upućen je zahtjev HT-u za naknadu štete. Prilikom postavljanja telefonskog kabla pokraj ogradnog zida i nestručno izvedenog kanala istog došlo je do kasnijeg naginjanja zida u gornjem dijelu. Nakon duge bitke udostojila su se gospoda iz HT-a posjetiti gradilište i to voditelj radova, zatim voditelj radova Tesla Ericson, zatim iz HAKOM-a i regionalni direktor HT-a. Ni jedan od njih nije zanijekao nestručnu izvedbu radova. Svi su obećali pomoć, ali ni nakon mojih brojnih reklamacija ni do danas ništa nije napravljeno. Znači smatram sramotnim činom od strane HT-a tipično balkanski odnos velikog prema malom korisniku. Vjerojatno smatraju da su nemoćan prema Golijatu HT-u i da ću odustati od svojih prava. To se neće dogoditi, spremam se ići do Strasbourga ako mi hrvatsko pravosuđe ne pomogne. Evo to je jedan čisti primjer odnosa velikih prema malima.
Odgovor poštovanog zastupnika Šipića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja ću se složiti sa vama kolega. Ja isto mogu iz svog primjera dati takav primjer, vrlo negativan primjer. Ja sam isto potrošač i korisnik usluga jednog od operatera. I složit ću se dijelom ovdje rasprave i primjera koji su doneseni. Znači vrlo nepoštenog odnosa prema kupcu usluge. Dakle, ovo je vrlo nepošteno, najblaže rečeno sa posljedicama da to nešto i košta. Prema tome, smatram da taj dio nije dobro definiran i da bi trebalo malo više u tom dijelu poradit da onaj koji pruža uslugu odgovara za tu uslugu i to ne samo da kaže ispričavam se, žao mi je usluga će biti itd., itd., ali to naši ljudi i naši građani slušaju svaki dan. Evo potpuno ću se složiti sa ovim što ste rekli jer je to stvarno u praksi tako i to ne možemo zanijekat. I zato evo i vama državna tajnice iz ministarstva našega ovakvi primjeri idu k unapređenju budućih programa zaštite potrošača, a ne u gušenju da tako kaže ili vraćanju unatrag. Prema tome, primjeri „dobre prakse“ idu k zdravom društvu i k više povjerenja u sve institucije pa i u trgovačkom smislu. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Marta Luc-POlanc. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Pred nama se nalazi Nacionalni program zaštite potrošača za razdoblje od 2017.-2020. godine. Obzirom da smo mi već u 2018. godini ovaj program bi se odnosio na ove buduće tri godine. Načelno se možemo svi složiti da je zaštita potrošača danas zajedničko obilježje svih modernih i demokratskih država. Zaštita potrošača ona obuhvaća skup mjera i aktivnosti koje su usmjerene na poboljšanje položaja potrošača na tržištu, a to podrazumijeva između ostalog slobodu odabira proizvoda i usluga, pravo na sigurne proizvode i usluge, pravo na točne i istinite informacije o sadržaju i kvaliteti proizvoda itd. A zašto je to važno? Danas smo svjesni toga da zadovoljan potrošač i ravnopravan status i odnos između potrošača i trgovaca ili davatelja usluga je da to upravo direktno pozitivno utječe na samo funkcioniranje tržišta, na razvoj poslovnih aktivnosti gospodarstvenika i na ekonomski rast. Kada vi pogledate ovaj Nacionalni program o zaštiti potrošača odmah na početku u njemu su navedeni neki opći ciljevi koje ću ja sada navesti, znači bolja informiranost i educiranost potrošača o njihovim pravima, osigurati potrošačima mehanizme za brzo rješavanje pritužbi i sporova, poboljšani djelotvoran nadzor potrošačkih prava, daljnji razvoj politike sigurnosti proizvoda, jačanje Udruge za zaštitu potrošača i jačanje uloge lokalne zajednice u zaštiti potrošača. To su neki opći ciljevi za koje mi ne možemo reći da oni nisu dobri. Međutim, postavlja se pitanje da li su oni dosta načelni, da li su oni dosta općeniti i koliko su ti ciljevi koje mi želimo u naredne tri godine postići ambiciozni? Naime, mi sada moramo uzeti u obzir da smo mi dio tržišta EU pa se postavlja pitanje koliko će se ovim ciljevima obuhvatiti i to europsko tržište i ravnopravnost nas kao potrošača unutar europskog tržišta. Nadalje, ono što mi danas moramo konstatirati i što je jasno u RH, a to je da potrošači još uvijek nisu dovoljno zaštićeni, još uvijek se veća prednost i veća zaštita daje kapitalu i smatram da unatoč ovom programu i unatoč onom programu prethodnom za prethodne tri godine, država još uvijek nije dovoljno poduzela da bi adekvatno zaštitila potrošača. U uvodnom ovog nacionalnog programa stoji da je država implementirala sve zakonske odredbe EU, međutim unatoč tome priznaje se da postoje analize i statistike koje govore, tu imamo i taj tzv. potrošački semafor iz 2015. godine koji govore da naši potrošači još uvijek se smatraju da nisu dovoljno zaštićeni, još uvijek nisu zadovoljni i još uvijek nemaju dovoljno informacija o svojim pravima i o mogućnostima zaštita svojih prava. Dakle očito je da mi imamo zakonske propise, mi imamo i ovaj program, imali smo i prethodni program, međutim u stvarnosti se ne djeluje dovoljno u stvarnom i realnom životu se još uvijek nije došlo do te točke primjenjivosti zakonskih propisa da bi oni imali određeni učinak. Evo konkretan primjer imamo Internet trgovine, znači implantirali smo direktive EU međutim Internet trgovina što se tiče zaštite kupaca u RH, zaštite potrošača je na vrlo niskoj gotovo neadekvatnoj razini. Mi u samom ovom programu možemo vidjeti da Vlada planira tek u narednom razdoblju kao prvo uvesti oznaku kvalitete i sigurnost Internet trgovina, a mi znamo da Internet trgovina već vrlo rasprostranjena jer ulaskom u EU mi smo po inerciji se razvili na području Internet trgovine, a da očito tu Vlada nije imala nikakav utjecaj kako kod razvoja tako i kod zaštite potrošača u tom području. Dakle osim što nemamo oznaku kvalitete i sigurnosti tih trgovaca, ne štitimo dovoljno kupce oni su izloženi riziku i preporukama kod kupnje. Isto tako mi u ovom programu najavljujemo da ćemo u budućem razdoblju educirati nadležne inspektore da kontroliraju on line trgovinu. Pa sada kada vi malo bolje razmislite i postavite pitanje sigurnosti te on line trgovine jer on line trgovina više nije samo odjeća, obuća tu je sada i hrana, a mi ćemo tek u budućnosti educirati nadležnu inspekciju da kontrolira tu on line trgovinu. Dakle to je jedno područje koje naša država očito dočekala vrlo nespremno i veliki broj kupaca tu se nalazi u rizičnom području. Evo samo mali statistički podatak, danas imamo podatke da 82% građana svakodnevno pregledava ponude preko interneta ili online trgovina a od toga ih je 57% kupilo nešto u posljednja 3 mjeseca, to je čisto da se vide razmjeri korištenja online trgovina. Dakle, mi smo svjesni toga daje zaštita potrošača jedno vrlo kompleksno područje, mi imamo tu jedan vrlo širok institucionalni okvir. Znači u načelu zaštite se nalazi Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta, ono je unutar svoje strukture osnovalo Odjel za zaštitu potrošača i Odjel za Europski potrošački centar. To ministarstvo mora da bi se osigurala kvalitetna zaštita, imati suradnju sa Ministarstvom financija, Ministarstvom mora, prometa, infrastrukture, Ministarstvom zdravstva, Agencijom za elektroničke medije, Agencijom za obalni i linijski promet, Hrvatskom regulatornom agencijom za mrežne djelatnosti, Hrvatskom agencijom za civilno zrakoplovstvo, Hrvatskom agencijom za nadzor financijskih usluga te HNB-om. Znači to su sve institucije koje se trebaju baviti odnosno koje unutar svoje nadležnosti imaju određene propise iz područja zaštite potrošača. Tu moramo ubrojiti znači na čelu kao krovno tijelo je Nacionalno vijeće za zaštitu potrošača koje je savjetodavno tijelo Vlade a i kao civilni sektor imamo udruge za zaštitu potrošača. Dakle, vidimo da je to jedan vrlo složen kompleks, e sad je pitanje da se stvori jedan optimalan sustav gdje će samim potrošačima biti dostupne usluge svih tih tijela i svih tih agencija da to na terenu funkcionira da sve potrebne informacije, sve potrebne obavijesti i adekvatna zaštita dođu do potrošača. Šta je u budućnosti potrebno učiniti? To je da se jača tu uloga lokalnih zajednica. Dakle, ako se lokalne zajednice ne udruže u cjelokupnu tu mrežu organizacija, posljedice odnosno učinci će biti ravni onima današnjima a to je da imamo recimo, mi imamo projekt savjetovanja potrošača, imamo recimo projekt formiranja registra „Ne zovi“ a da veliki broj gotovo neznatan broj naših potrošača nije uopće upoznat sa tim projektima. Dakle tu se moraju uključiti lokalne zajednice. Iz same rasprave danas u Saboru, iz istupa pojedinih zastupnika vidimo da ni oni nisu upoznati sa tim projektima koji se provode na terenu a kamoli da bi to onda bili potrošači koji pogotovo u manjim sredinama koji nemaju ni adekvatne internet veze, mogućnost pristupa internetskim vezama itd. Dakle, osnovno je da se taj institucionalni okvir organizirana način da jedinice lokalne samouprave a to je naravno zadaća države da to osigura, da one osiguraju da se određene savjetodavne aktivnosti obavljaju na njihovim razinama, znači nije dovoljno samo osigurati prostor, tu moraju biti aktivnosti u smislu brošura, obavješćivanja sugrađana jer vidite kako svaka lokalna samouprava kada izvršava svoje komunalne djelatnosti, to već mnoge lokalne zajednice prepoznaju, pa onda su otvorene za svoje građane iz područja komunalne djelatnosti, tako moramo biti svjesni da i potrošačka pitanja su pitanja koja su bitna za svakodnevni život naših građana i lokalne jedinice moraju sudjelovati aktivno i na tom području. Nadalje, obzirom da iz svih istraživanja imamo podatke da su potrošači odnosno kupci u RH se i dalje smatraju osobito nezaštićenima a to je prije svega razlog što građani nemaju adekvatnu zaštitu u odnosu na trgovce odnosno u odnosu na davatelje usluga. Svaka trgovina kada pođe po zlu, postavlja se pitanje na koji način običan građanin sad tu može ostvariti svoja prava i izboriti se za nekakvu pravdu i dobiti ono što je želio unutar toga odnosa. EU jako puno radi na alternativnom rješavanju sporova, znači da se izbjegne bilokakvi dugotrajni sudski postupci koji su prije svega dugotrajni, iscrpljujući, koji su vrlo skupi i ne ostvare onaj efekt zadovoljenja pravde koju bi trebali. Alternativno rješavanje sporova u ovom programu mi navodimo da mi imamo tradiciju alternativnog rješavanja sporova što ja se s tim ne mogu složiti, kod nas alternativno rješavanje sporova nikad nije u potpunosti zaživjelo. Pa i ova sad zadnja platforma Europske komisije a to je platforma za on line rješavanje sporova, to je platforma koju mi nismo pravilno ni implementirali u naš zakonodavni sustav, koja se pravilno ne provodi jer vi imate on line trgovine koje nemaju označenu, ja ne znam dal i uopće imaju, mislim da u zakonu ni nemaju obavezu da označe tu platformu kako bi se građani odmah u slučaju nekih nedostataka, mogli tim klikom uključiti, uložiti svoj prigovor. Europska komisija u tom području ima vrlo pozitivne pomake i broj riješenih slučaja na zadovoljstvo obiju stranaka je vrlo velik a u tim izvješćima Europske komisije se Hrvatska ni ne spominje. Znači iz jednog razloga jer to nismo dobro implementirali a isto tako jer naša država inače na području internet trgovine nije još poduzela dovoljno da bi zaštitila kupce. Nadalje i alternativna sudišta koja su osnovana u RH ne djeluju još u punom smislu riječi, i dalje najveći broj sporova završava na sudu, a samo kad pogledate strukturu i način organizacije tih alternativnih sudišta bit će vam sve jasno, vi imate recimo kao najbolje alternativno sudište je tu Hrvatska obrtnička komora, ona iako ima svoje organizacijske jedinice u svim županijama, ona nema sudište u svim županijama. Postavlja se pitanje zbog čega ta sudišta ima samo u većim centrima kao što je Zagreb, Osijek, Rijeka, Split? Dakle to još uvijek nije dovoljno dostupno i to još uvijek nije pravilno zaživilo. Iako oni imaju izmiritelje i u županijskim središtima, ali obzirom da tamo nemaju ta stalna sudišta postavlja se pitanje i prakse koliko ti izmiritelji mjesečno imaju tih predmeta, koliko ih rješavaju a znate da bez uspješne prakse nema ni kvalitete, odnosno bez većeg broja slučaja neće biti ni kvalitete. Dakle, alternativno rješenje sporova je ono što je dosta skučeno obrađeno i dosta neambiciozno u ovom planu, a ono je vrlo bitno kako bi se naši kupci, odnosno potrošači stekli određenu sigurnost. I na kraju na što ću se posebno u ovom programu osvrnuti, iako sam to već i u replici dijelom istakla, a to je inspekcijski nadzor. Obzirom da područje zaštite potrošača je regulirano velikim brojem zakona, znači iz različitih sektora isto tako nadležan je i veliki broj ministarstava za provedbu tih zakona. Ta ministarstva imaju svako svoju inspekciju, pa vi imate Ministarstvo gospodarstva koje ima Tržišnu inspekciju, imate Ministarstvo zdravstva koje ima Sanitarnu inspekciju, ima Ministarstvo poljoprivrede koje vam ima Veterinarsku poljoprivrednu inspekciju i specijaliziranu inspekciju za kontrolu hrane. Onda imate tu Turističku inspekciju koja je nadležna pri Ministarstvu turizma itd. Sve te inspekcije u određenom segmentu nadziru zakone kojima se reguliraju prava potrošača. E sad, postavlja se pitanje koordinacije tih silnih inspekcija i na terenu vam to djeluje vrlo nekoordinirano. Recimo konkretno u Brodsko-posavskoj županiji te inspekcije su vam raspodijeljene na jedno pet, šest, sedam lokacija. One nisu međusobno dovoljno educirane da mogu građane koji im dođu sa određenim pritužbama uputiti ili im dati kvalitetnu informaciju. Najčešće se dogodi da građani hodaju od jedne do druge inspekcije i da na kraju ne riješe svoj problem, dakle a to je taj osnovni propust središnje države koja na terenu u suradnji sa lokalnim zajednicama nije riješila taj način pružanja usluga koje je dužna pružiti građanima, da ta usluga bude kvalitetna, brza i efikasna. I na kraju bih još spomenula primjer kako sam na početku rekla da ovaj program načelno je dobar, međutim trebao bi biti puno ambiciozniji [[Upadica Reiner: Hvala.]] Ispričavam se.
Malo ste prekrdašili i to. Ja sam pustio malo dulje, ali ovo je malo previše dugo. E sad ćemo imat mogućnosti u replikama još eventualno nešto čuti. Prvu repliku je najavio poštovani zastupnik Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice Polanc, rekli ste financijska pismenost, informacije, sve je to u redu, ali nije problem samo financijska pismenost. Problem je poštovanje prava. Postoji stara izreka rimskog prava ignorancia iuris nocet. Dakle, nepoznavanje prava nikoga ne opravdava ukoliko pogriješi. U zaštiti potrošača to pravilo ne vrijedi uvijek. Potrošači su zaštićeniji od trgovaca. Za trgovca vrijedi pravilo ignorancia iuris nocet, ali za potrošača to pravilo ne vrijedi. I problem nije sa informacijama kad su banke u pitanju, nije problem sa informacijama koje su napisane. Problem je sa informacijama koje nisu napisane. Dakle, banke u pravilu su u zadnjih petnaest godina ugovarale takve kredite u kojima su nedostatno informirale potrošače, u kojima su ugovarale ugovorne odredbe koje su neodredive po Zakonu o obveznim odnosima. Ukoliko je ugovorna činidba neodrediva, a ona je neodrediva u tom slučaju kada nisu u ugovoru ugovoreni podaci na temelju kojih se nekakva činidba mora izvršiti. U takvom slučaju takva činidba jest nepoštena i ništetna, pa je tako i kolektivnom presudom utvrđeno da je nepoštena i ništetna promjenjiva kamatna stopa na način kako je ona ugovorena u 200 000 kredita, pa možda i više. Dakle, problem s nekim trgovcima, a prije svega s bankama je ta da namjerno ne unose u ugovore one informacije koje trebaju unijeti, a potrošač za to nije kriv, nije odgovoran i zbog toga vlast u takvim situacijama mora sustavno reagirati.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Luc-Polanc.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolega Aleksiću, ja se sa vama mogu tu složiti. Problem švicarskih franaka je bio veliki problem ove države, kamata i inače davanje kredita je bio veliki problem jer smo se mi našli u jednom novom sustavu gdje je došlo do otvorenog tržišta davanja kredita i država je to kao i Hrvatska narodna banka i ostale institucije dočekale nespremne i tu su se potrošači, tu su potrošači potpuno bili prepušteni riziku i dogodilo se to što se dogodilo. Ali isto tako znate da je i SDP-ova Vlada u to vrijeme da bi riješila problem švicarskih franaka donijela odgovarajuće zakone i riješila problem, znači kredita u švicarskim francima. Na isti način se treba riješiti i problem kamata zakonskom regulativom. Tako da to je područje koje je totalno nezaštićeno, gdje su potrošači podložni velikim rizicima i ja se u potpunosti slažem sa vama. Hvala.
Sljedeća je replika poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Luc Polanc jako dobro ste iznijeli gotovo sve i ja bih se složila sa vama da potrošači u Republici Hrvatskoj još uvijek nisu dovoljno zaštićeni i da nisu dobro ni informirani. Naime, evo da pitamo naše građane, ne samo građane nego vjerojatno i nas u ovoj sabornici, da imamo primjedbu na rad ili želimo prijaviti nekog tko prodaje sladoled na plaži kojoj bi se inspekciji prijavili? Koga bi nazvali? Možda bi rekli, turističko, vjerojatno se radi o turističkoj djelatnosti. Da, ako se kupuje sladolede kuglice. Nećete vjerovati, ako se kupuje sladoled u kornetu, onda je to trgovina, onda se to zato prijavljuje tržišnoj inspekciji. Međutim, kad izađe ta inspekcija na teren, ako utvrdi da je rad na crno, onda to već nije u domeni, ni tržišne, ni turističke, nego carinske uprave. Ono što bi tu naglasila i podcrtala da je o tome, Klub HDZ-a govorio još 2013. kad se išao raspuštati gospodarski inspektorat. Upravo Vlada SDP-a nakon 15 g. uspješnog rada gospodarskog inspektora to rascjepkala na 5 ministarstava. I zato ne samo građani, nego mi u ovoj sabornici, ne znamo točno koja inspekcija, za koji dio je nadležna. Evo i ovom prilikom bi apelirala, sad na ministarstvo, da još jedanput razmisli iako su onda izazvani a i veliki troškovi a i veliki nered u glavi, koji još nemamo jer imamo toliko inspekcija. Hvala.
Odgovor, poštovane zastupnice Luc-Polanc.
Ja se mogu složiti tu sa vama. Nekada je bio državni inspektorat u kojeg se došlo i građani su se obratili sa svojim zahtjevima i sve su dobili na jednom mjestu, sad je to vrlo nezgodno. Međutim, koliko se sjećam, plan je bio da se nadležne inspekcije ostave pod ingerencijom svojih ministarstava zbog uže specijalnosti, jer bilo je i teško funkcioniranje državnog inspektorata zbog različitih znate, specijalnosti i struke. Postavlja se pitanje, zbog čega se ti inspektori nisu na lokalnoj razini, priključili uredima državne uprave, jer mi znamo da uredi državni uprave trenutno imaju vrlo malu funkciju, to su odjeli koji su paralelni sa županijama, pa se mogla iskoristiti upravo ova prilika da se sve inspekcije stave na neki način, zadrže ingerenciju, na njima ministarstvo i djelomično podured državne uprave. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice s jednim dijelom rasprave se slažem. Ali, onaj dio gdje govorite o položaju Hrvatske u odnosu na on line kupnju i u odnosu na ostale europske zemlje, ne mogu se složiti jer to nije točno. Nije točno kako vi kažete da je Hrvatska u lošijoj poziciji. Ako gledamo objektivno i na temelju svih dostupnih informacija, onda je cijela EU, u jednako lošoj situaciji, vezano za on line trgovini. O čemu se radi? Radi se o tome, da s jedne strane kupci u zemljama članicama EU, nisu u istom položaju kao kupci zemalja članica izvan EU, naročito ako je prodavatelj, odnosno, sjedište trgovačkog društva u SAD-u i Kini što je najčešće slučaj, jer najveći on line prodavatelji imaju sjedište tamo. A s druge strane EU, nije dovoljno razvila on line trgovinu između svojih zemalja članica. Tako da Hrvatska nikako nije nekakva crna oaza unutar tržišta EU, ni po kontroliranju, a ni po prodavanju. Nedavno je ovdje bio prije 2 dana, povjerenik Europske komisije, za jedinstveno digitalno tržište i za tu agendu i sam je rekao da jedinstveno digitalno tržište ne postoji. I on je povjerenik doslovce je rekao, ja sam povjerenik za nešto što ne postoji, ali će tek postojati. To znači, kad bude postojalo jedinstveno digitalno tržište, što je jedan od prioriteta Europske komisije, onda podrazumijevamo da će EU urediti i ovaj dio problematike odnosno, on line trgovinu, koja je naznačena tamo kao jedna od problematičnih. Pa kad uredi EU, urediti će i zemlje članice, dakle i Hrvatska. I ono što je još bitno reći, nije samo ovo problem, problem je i to ste vjerojatno napomenuli, možda mi je promaknulo, iz sigurnosnih proizvoda. Jer ti proizvodi koji se prodaju, oni jednostavno, ne podliježu nikakvoj kontroli sada i nema načina da se oni reklamiraju, jer često su one narudžbe i one reklamacije su zapravo fake, odnosno, ocjene tih narudžbi, ocjene tih reklamacija su lažne i to je jedan od problema koji je naznačen, kao, problematičan koji treba riješiti. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Luc Polanc.
Zahvaljujem. Pa poštovana zastupnice, vezano za on line trgovinu, ja ne mogu reći kako se to konkretno događa u Poljskoj, Češkoj ili nekim drugim zemljama, ali iz samog programa vidimo, znači mi danas imamo on line trgovina je kod nas prisutna. A mi danas u ovom programu možemo iščitati da naši inspektori nisu obučeni kompetenti da bi kontrolirali tu trovanu i isto tako, da mi još uvijek nismo, a to tek planiramo uvesti oznake kvalitete i sigurnosti kako bi zaštitili svoje potrošače. Dakle, očito da država nije poduzela dovoljno na toj, na području Internet trgovine. Što se tiče vaših navoda, da mi moramo čekati, da Europa stvori jedno digitalno tržište, ja se s vama tu ne mogu složiti i Hrvatska mora biti aktivna u tome. Evo, samo ću vam iznijeti primjer naše euro parlamentarke, koja je provela postupak znači, ne da je sigurnosti hrane, nego kvalitete hrane, na razini euro parlamenta je gospođa Biljana Borzan provela u Hrvatskoj kontrolu kvalitete hrane gdje je utvrdila, da smo mi tu kao potrošači na europskom tržištu diskriminirani, jer nam dolazi roba slabije kvalitete. Međutim, šta je problem? Ne može se pojedinac i tu se mora uključiti cijela država. Ne možemo mi to zaustaviti na tome, da je euro parlamentarka provela istraživanje i da je to tako i da će se ona u europarlamentu za nešto boriti i da će Europa to s vremenom regulirati. I država mora biti aktivnija u tome, na način da vrši te kontrole, od nadležne državnih institucija, a isto tako država ima svoje predstavnike u Vijeću Europe, gdje se mora aktivno zalagati i lobirati za naše potrošače. Zahvaljujem.
Hvala. Prelazimo na sljedeći klub zastupnika, a to je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Gospođe predstavnice predlagatelja. Evo da malo razbijem ovu nirvanu, Klub GLAS-a i HSU-a neće podržati ovaj nacionalni program. Za razliku od onih koji su prije mene rekli da je ovo kako kažu načelno dobar program, mi smatramo da nije i da je daleko od dobroga programa, a sada ću reći i zašto. Prije svega ovo je jedan tipični birokratski dokument koji ne obvezuje nikoga na ništa. On je samo pobrojao i to anketno uglavnom što će institucije napraviti od onih koji su u našem pravnom sustavu zadužene u pojedinim segmentima za zaštitu prava potrošača u sljedeće tri godine, ali bez ikakvih planova aktivnosti, bez ikakvih rokova. Uglavnom se to svodi radit ćemo što smo radili i do sada. Kada pogledate malo recimo popis onoga što je razvrstano po samim institucijama od ministarstava i agencija pa nadalje, vidjet ćete da je općenito pitanje glasilo što ćete raditi do 2020. godine, a da su oni uglavnom odgovarali u tom tonu, radit ćemo ono što nam piše u opisu poslova dakle neovisno o nacionalnom planu radimo po svome. Kada se malo zbroji i oduzme ovaj dokument nije ništa drugo nego pranje vlastite savjesti ove Vlade pred Europskom komisijom, savjesti za nečinjenje. Već od toga da je ovaj dokument predložen Vladi prije listopada, Vlada ga u listopadu uputila u Sabor i da on još uvijek nosi godinu početka 2017., govori koliko je to ozbiljno. Mi smo u 2018. Nadalje, tri su temeljna stupa uspješnosti liberalnog društva koje počiva na suvremenom kapitalizmu. Prvi je sloboda tržišnog natjecanja, drugi je pravo i zaštita zaposlenika od izrabljivanja i treći je pravo potrošača. Ako su te tri stvari harmonizirane i ako država kroz svoju regulativu daje pravilne uvjete za razvoj svih triju tipova sloboda, doći će do harmonizacije njihovih odnosa i do ne samo stvaranja nove vrijednosti nego temelja za stvaranje države blagostanja odnosno države zadovoljnih ljudi. Balans između tržišnog natjecanja odnosno slobode tržišnog natjecanja i prava građana kao potrošača iz ovog dokumenta se ne vidi ama baš nigdje. Mogu reći da je ovaj dokument razočaravajući pa kao i uvodno obrazloženje u ime predlagatelja već i po tome što nijednom jedinom riječju ne govori o kritički o postojećem stanju. Mi uopće ne znamo s koje točke krećemo što su najveći problemi kada govorimo o zaštiti potrošača. Pa nije nešto od jučer nastalo, dakle govorimo o zaštiti potrošača u RH dobrih deset godina. Kakva je praksa? U kojim djelatnostima i u kojim područjima smo dokle došli? Što su ključni problemi i u kom roku ih tko od dionika misli razriješiti? To bi bio nacionalni program s akacijskim planom. Mi ovdje ne vidimo nijednu jedinu suvislu mjeru koja ima recimo rok. Kako ćete pratiti jel ovaj program izvršen ili nije? Nikako. Nedavna analiza Europske komisije utvrdila je da RH na posljednjem mjestu po nekoliko parametara što se tiče zaštita prava potrošača, prije svega njeni građani kao potrošači. Utvrdila je da smo najgori po razini povjerenja potrošača u institucije, da smo također najgori po razini znanja o potrošačkim pravima u području trgovine, da su hrvatski građani najizloženiji među 28 članica EU nepoštenoj poslovnoj praksi trgovaca. Dakle tu su vrlo tri konkretne ocjene. Ovaj nacionalni program nije dao odgovor na pitanje kako ćemo mi sa 27. ili 28. mjesta doći recimo na 12. da ne budemo baš odlikaši jer toliko baš sposobni nismo to znamo. Dakle nevjerojatno je da se ovaj program uopće ne bavi područjima na kojima je u posljednjih nekoliko godina uočen najeklatantniji način kršenja potrošačkih prava i najveći broj slučajeva. Telekomunikacijske usluge, pronađite mi na jednom mjestu u ovom nacionalnom programu gdje se spominju telekomunikacijske usluge. Nigdje. Dalje, bankarske usluge, već je bilo riječi, stotine tisuća ljudi nastradalo je od samovolje banaka kao isporučitelja određene financijske usluge samo u slučaju kredita sa švicarskim frankom. I ti ljudi su na sudovima već došli do točaka s kojih mogu vidjeti na obzoru rješenje svojih problema i u svim slučajevima se zapravo kaže da su bili upravu. Junački posao odradila je Udruga Franak, nitko od nas, Udruga Franak. I šta se događa? Ministarstvo gospodarstva ih uopće ne priznaje kao udrugu za zaštitu potrošača. A što bi oni mogli biti? Pa zar to nije besmisleno. Treće područje na kojemu se događa najveći broj eklatantnih slučajeva kršenja prava potrošača je trgovina i to osobito hranom. Tu se tek djelomično spominju neki od problema, ali ne vidimo i ne nadziremo na koji će se način učinkovito tome suprotstavljati. Što je naša praksa? Evo recimo uzmimo recentne slučajeve inspekcijskih nalaza mliječnih proizvoda. u jednome slučaju koji je obuhvatio 25 uzoraka mliječnih proizvoda utvrđeno je da više od 20% uzoraka ima ozbiljne neusklađenosti i to u manjem sadržaju mliječne masti, većem udjelu vode, u manjem udjelu suhe tvari i u tome da se recimo obmanjuje potrošač pa se sir deklarira kao kozji sir, a napravljen je od kravljega mlijeka. Drugi recimo slučaj je situacija sa tržištem meda u Hrvatskoj. 1300 tona meda se svake godine uveze u RH i ona dio domaćih tzv. proizvođača ga prepakirava i prodaje kao svoj. Pogledajte deklaracije na onim medovima koje dobijete kad pijete čaj pa ćete vidjeti da je kao zemlja porijekla navedena djelomično EU, a djelomično izvan EU-a. Što to znači da je iz EU-a ili recimo konkretno Hrvatske 0,5%, a da je 99,5% recimo iz Kine gdje znademo postoji problem sa patvorenjem meda? Jeste li primijetili da nas trgovci varaju promjenom pakiranja? Ono što je nekad bilo pakirano od 1 kilograma odnosno 1000 grama, sada je u pakiranjima od 840 ili 850. Ono što je bilo u pakiranjima od 500 grama, sad je u 375, ono što je bilo pakirano u 200 grama, sad je u 175 ili 125 a cijene se nisu promijenile. Jeste primijetili kako su nas prevarili? Ima li riječi o tome u ovom nacionalnu programu? Naravno da nema. Što je sa tržišnim ponašanjem i prevencijom lošega ponašanja monopolista? Nađite mi jednu jedinu riječ ili rečenicu koja se ovdje bavi položajem i isporukom roba i usluga od strane monopolista na tržištu. Toga nema. A zar nije jedan od većih problema upravo to? Da tako gdje nema konkurencije, od nas rade ovce za šišanje. Nije to samo energija, tu se već počela nazirati konkurencija. Ima mnogo drugih usluga i roba gdje nas stvarno šišaju kako ih je volja. Kako je moguće recimo da su istovrsne usluge kod nas neovisno o različitom poreznom opterećenju, čak 200% skuplje nego u nekim drugim zemljama iako realni odnos cijena bi to zapravo pobio i tu razliku sve o najmanje 50%? Ovo pitanje koje spominju kolege u kojega je uključena i gospođa Biljana Borzan, iznimno je važno pitanje. Kako je moguće da poznate robne marke u matičnoj zemlji ili u nekoj drugoj zemlji imaju drugačiji sastav, a to znači i kvalitetu nego u drugim zemljama a radi se o EU-u, o jedinstvenome tržištu? Da li se time bavi ovaj nacionalni program? Samo stidljivo, on naznačuje, EU donijet će neke rezolucije a mi ćemo se onda prilagoditi. Kako se mi prilagođavamo, svjedoči i to da postoje neke rezolucije iz 2013. koje još uvijek nisu implementirali u svoj pravni poredak. Eto tako ćemo se. Odnosno oni koji su ovdje naznačeni, vjerojatno će se tako ponašati i tako će implementirati u pravni sustav. A to će naravno biti izvan ovog okvira na koji se ovaj program odnosi a to je 2020. I na koncu, cijelo jedno malo poglavlje ovdje je posvećeno ocjeni uloge i tobožnjoj brizi o radu udruga za zaštitu potrošača. To je takvo licemjerje kakvo nije još viđeno barem od 1. siječnja ove godine u Hrvatskom saboru. Pa kako vas nije sram? Zašto niste rekli da čitav niz udruga za zaštitu potrošača je već zatvorio bravu? Da su se zatvorile i prestale raditi udruge u Slavonskom Brodu, u Bjelovaru, u Sisku, u Zadru, u Šibeniku? Ne mogu disati. Nemaju s čim. Kaže se da postoji 5 regionalnih centara odnosno 5 telefonskih linija savjetovališta na koje se mogu ljudi javiti sa svojim problemima i gdje će im se pružiti pomoć. Od tih 5 linija, trenutno 4 uopće ne funkcioniraju jer Ministarstvo gospodarstva naravno, kasni sa natječajem za dodjelu sredstava za tu vrstu usluga, a kada budu sredstva i dodijeljena, a to će vjerojatno biti konac ožujka, sve te udruge koje stoje iza 4 regionalna centa, neće moći platiti ljude za siječanj, veljaču i ožujak, ti su ljudi otišli na burzu jer ne smiju retroaktivno plaćati ni troškove hladnog pogona niti plaća nego će ih eventualno ponovno zaposliti od 1. travnja. Jedan jedini broj telefona koji ovog časa funkcionira, to je broj 072 414 414. Idemo sad vidjeti kako radi, to je jedini broj …/Govornik pustio na mobitel automatsku poruku./… tako je, razgovaramo sa automatom koji nam je u 12 sati i 42 minute rekao da rade samo od 10 do 12. Prema tome, džaba i ovaj jedan kad je nefunkcionalan. Taj jedan se nalazi u Ministarstvu gospodarstva, tamo su svi ljudi toliko zauzeti poslom da ne postoji jedna osoba koja je u stanju odgovarati na telefon recimo od 9 do 15, nego samo od 10 do 12. S tim da sam ja jutros od 10 do 12 nazvao 5 puta, 4 puta mi se palio automat koji je rekao „Vaš poziv je na čekanju, svi operateri su zauzeti.“ Ali znate što mi nije rekao i gdje sam se stvarno uvrijedio? Nije mi rekao „Vaš poziv se naplaćuje.“ Umjesto da je na liniji 0800, on je na liniji 072. Pa kako vas nije sram? Zašto ne kažete ljudima koji vam se obraćaju sa zahtjevima za savjet i pomoć da im naplaćujete uslugu telefona? Pa kad je to već tako da im to naplaćujete, kako ne možete onda platiti osobu koja to radi da to radi barem 8 sati? I onda ne pitajte više, zašto klub GLAS-a i HSU-a neće podržati ovaj prijedlog programa. Hvala.
Hvala lijepa. Prije nego što prijeđemo na replike, pozdravimo učenike Obrtničke industrijsko-graditeljske škole iz Zagreba koji su s nama. [[Pljesak.]] Evo a sada prvu repliku će imati poštovani zastupnik Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Richembergh, malo ste i dotakli mene pa da malo objasnim. Rekao sam ja da je načelno dobar taj plan međutim sve što ste vi rekli ustvari je točno, međutim ne postoji ništa kako sustavno riješiti kad dođe do problema, dakle ne postoje sustavna rješenja kada dođe do masovnih kršenja zaštite potrošača, prava potrošača i to je veliki problem i o tome sam također govorio. Govorio sam o tome da nakon kolektivne presude kojom je utvrđeno da kamata nije uredno ugovorena, nije riješen taj problem. Niti nakon izmjena Zakona o potrošačkom kreditiranju, niti nakon što sam prošle godine predložio način kako da se to riješi. A samo ću vam reći kako su to riješile zemlje iz naše blizine koje su imale isti takav problem. Pa tako Srbija, zemlja koja uopće nije u EU-u, 2011. godine bez sudskog procesa, utvrđuje na temelju prijave njihove udruge za zaštitu potrošača da su banke ugovarale u svim kreditima, gotovo u svim kreditima, neodrediv način promjene kamatne stope i što tada radi Srbija, što tada radi njihova središnja banka? Njihova središnja banka predlaže Zakon o zaštiti korisnika financijskih usluga i u tom zakonu piše decidirano, ukoliko banka nije ugovorila podatke za način promjene kamatne stope, takva banka ne smije primjenjivati niti jednu drugu kamatnu stopu osim one koja je jednaka ili manja od početne ugovorene kamatne stope sve dok ne ugovori na pravilan način kamatnu stopu. Što je učinila Mađarska? Mađarska je u svim takvim kreditima u kojima je ugovorena takva kamatna stopa, utvrdila da banke moraju kamatnu stopu prikazati kao formulu koja se sastoji od fiksnog djela jedan plus … [[Govornik se ne razumije.]] A moj prijedlog nije bio tako radikalan i nije prošao. Sustavna rješenja u Hrvatskoj za zaštitu potrošača ne postoje.
Odgovorit će poštovani zastupnik Beus Richembergh.
Kolega Aleksiću, vi znadete jednako kao i ja zašto vaš prijedlog nije prošao. Vi ste naime opozicijski zastupnik. I ti vam rogovi stoje na glavi kao i meni. I ne prolazimo kroz ta vrata koja se zovu prijedlozi Vladi RH. Uvijek zapnemo. Kad se prestane razmišljati o tome tko predlaže nego kad se počne govoriti o meritumu stvari, onda će biti lakše. Ja sam se iskreno vam moram reći, nadao da će dolaskom gospođe Martine Dalić, još u ono doba kad je postala ministricom obzirom na to da je na neki način percipiran kao liberala, da će se neke stvari postaviti na svoje mjesto. Danas odgovorni liberal nije divljak. Odgovorni liberal je čovjek koji vodi računa o harmonizaciji ona tri stupa prava o kojima sam govorio. Pravo slobodnog tržišnog natjecanja, prava zaposlenika na pravičnu naknadu za rad i prava potrošača. Ja to u ovome mandatu ne vidim. Ili se ide lijevo ili se ide desno, nekome se stalno pogoduje i tu stanemo da ne govorim dalje o Agrokoru jer mislim da paralelno s ovim dok mi razgovaramo, Odbor za gospodarstvo je trenutno najatraktivnija točka u Hrvatskoj jer su se tamo skupili ljudi koji žele nešto pitati za junačko zdravlje i ministricu Dalić i Vladinog povjerenika Ramljaka. Ali eto, kad bi ste bili u HDZ-u, onda bi ste bili bliže oltaru, bolje bi čuli misu, a i uvažavalo bi se ono što govorite. U ovim slučajevima gdje ste vi bili inicijator promjena, ništa drugo ne mogu reći nego daje riječ o kapricu jer sudska praksa pokazuje da ste u pravu kod svih tih slučajeva. I zašto Hrvatskom saboru nije jednostavnije i hrvatskoj Vladi presjeći tu stvari i reći to je pravično, to sad već i sudska praksa pokazuje? Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Beus, evo vi ste dobro ustvrdili kao u Hrvatskoj se potrošača na svim razinama dere kao Musa i jarca. U kojem god segmentu pogledate, pokušava ga se zakinuti, ukoliko je moguće i ovršiti nešto što je taj potrošač i platio. Nažalost neki ljudi se tu ne snalaze pa čak i plate te ovrhe. Evo ja sam jednom prilikom imao mogućnost i pomoć nekim ljudima i uputiti ih na udrugu Potrošač koja im je stvarno pomogla da ne plate ovrhu za ono su platili. No, stvar je u tome da danas hrvatski potrošač od široke robe, široke potrošnje bude na neki način varan samim promjenama pakiranja a kad hoćete pokušat nać tu deklaraciju i pročitati što treba, to su toliko sitna slova da i oni sa najboljim vidom to ne mogu vidjeti a mislim da bi bilo smiješno nositi sa sobom povećalo u trgovinu da bi ste vidjeli u biti što se kupili, odakle je to došlo, koji je sastav, da li vas je netko kad je snizio cijenu prevario na sastavu ili je nešto drugo u pitanju. Banke su posebno pitanje no mene ni ne čudi jer evo ministrica gospodarstva dolazi iz bankarskog sektora i sigurno se neće truditi usuprotstavljati bankama kao i ni cijela hrvatska Vlada bez obzira čija bila, banke su kod nas povlaštene kao da je ovo njihova država i upravo one su najviše oderale tog hrvatskog čovjeka da da ne kažem kroz ovaj kredit o švicarskim francima, ali i na sve moguće druge načine. Pa vi danas ne možete isplatiti nikome plaću u gotovini nego sve mora ići preko banke, svatko mora imati barem jedan račun u banci a to bankama svakako kad se zbroji jako dobro dođe. Naš hrvatski potrošač je eto u jako, jako lošoj poziciji danas.
Odgovor poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
Ne samo kolega Lenart, da je naš hrvatski potrošač ovca za šišanje nego i dežurna budala nerijetko. Dakle, koliko vam se puta dogodilo daste vidjeli ili čuli da recimo trgovac preko jedne deklaracije zalijepi drugu, pa promijeni onaj prvotni rok trajanja nekim novim ili da recimo deklaracija koja je otisnuta na vrlo nekvalitetnom papiru iznimno sitnim slova recimo prekrije izvorne informacije o nutritivnim svojstva određenog proizvoda. Da ne govorim o tome da nas se pravi budalama kad odemo u trgovinu, recimo u veće trgovačke lance pa nam se trula roba prodaje pod prvu klasu. Dakle, kad god se ide u inspekcijski nadzor trgovačkih centara u onom dijelu koji se zove voće i povrće uvijek je skandal i uvijek je drama. Ali nikad niste čuli da je netko zbog toga zatvorio vrata. Jeste li čuli ikada da je trgovačkom lancu koji oglašava akciju na način da na žutoj oznaci cijene nešto što košta 18,99 prekriži i onda stavi crvenom bojom 18,99. Dakle, nema nikakvoga popusta nego je to čista prevara i laž, dakle da je itko zbog toga zatvorio vrata. Niste. Jer tu ruka ruku mije, a lice obadvije. Kad ste čuli da je Ministarstvo gospodarstva reagiralo na čuvene financijske bonove Konzuma, gdje se radnicima različitih firmi daju bonovi koje mogu jedino iskoristiti u Konzumu. Zar to nije eklatantno kršenje prava potrošača da kupuje gdje hoće i što hoće? Ne, njega se tjera da plaću, ne samo primi u nenovčanom sredstvu, nego da i u tom dijelu potroši samo kod jednoga prodavača. Pa tko je ikada otišao u Konzum da izvuče uši na vrh glave i zaveže mašnu? Nitko nikad, zato i jesmo tu gdje jesmo.
I zadnja replika je poštovane zastupnice Marije Alfirev, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolega Beus Richembergh. Dakle, rekli ste nekoliko stvari sa kojima se zaista mogu u potpunosti složiti, a mislim da sam i u onoj prvoj svojoj replici uvaženoj državnoj tajnici također to spomenula da se i tu se slažem da su naprosto je ovaj nacionalni program donesen onako na brzinu, bez nekakvog posebnog ulaganja nekih razmišljanja. Pa evo i ono što sam bila spomenula, znači iz jednog cijelog resora, znači Ministarstva zaštite okoliša i energetike jednostavno izbačen je cijeli, cijelo poglavlje koje se odnosi na energetiku. Također rekli ste i to se slažem i to stvarno treba napomenuti. Dakle, mi govorimo o programu koji se odnosi na 2017. godinu, a evo od 17 do 2020. godine, a zapravo smo mi sad već debelo prošli tu prvu godinu, pa onda evo u zaostatku smo već tu. Ono što mi je posebno upalo i ostalo tu zapamćeno, govorili ste o tom vrlo, vrlo teškom položaju potrošača, svih potrošača u Hrvatskoj. Pa evo ja bih vam još ukazala na jednu, dakle na ono što zaista ovaj program ne vodi, ne vodi inače, nema nikakav akcijski plan, nema analizu, ni akcijski plan. Pa isto tako, dakle ne spominje uopće jednu posebno osjetljivu skupinu potrošača, a to su recimo na primjer starije osobe. Evo recite molim vas jeste i vi možda naišli na sličan primjer, a evo ja sam dosta često. Znači jezik kojim se bilo što objašnjava je vrlo, vrlo nerazumljiv.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
Poštovana kolegice da, bilo je takvih slučajeva i znam za njih. Stariji ljudi se inače teže snalaze osobito kod malih slova, osobito kod, dakle stručnih izraza i redovito trebaju potporu. Ali baš zato što smo zajedno ustanovili da ovaj Prijedlog nacionalnog programa je necjelovit, da preskače iznimno važne teme, da čitava područja nije ni dodirnuo, ni otvorio, da nema mjera, da nema mjerljivoga akcijskoga plana. Mi ćemo kao klub GLAS-a sutra dati prijedlog zaključka da se ovaj prijedlog nacionalnog programa vrati predlagatelju, dakle i da dođe u drugo čitanje. Mislim da je rasprava koju vodimo cijeli dan bila dovoljno kvalitetna da predlagatelji ako su dobre volje i iskrenih namjera sve ovo o čemu smo danas govorili ugrade u konačnu verziju i da onda dođu za mjesec dana sa nečim što će biti suvislije, što će biti konkretnije i gdje će postojati naprosto hodogram plana aktivnosti po kojemu će se vidjeti da li je nešto od toga što je proklamirano kao cilj ostvareno i u kojoj mjeri. I da se promijeni ovo od 2018. do 2021. i to u najboljoj namjeri. Ja ne kažem da su to oni iz Ministarstva gospodarstva napravili sa nekom lošom namjerom. Oni su naprosto birokrati, oni drugačije ne znaju pisati. Tamo nema bog zna kakvih kreativaca, ima tu i tamo neki, ali očito nije bio blizu kad se pisao ovaj nacionalni program. Nema ambicioznih ljudi koji će reći, ljudi ovo je problem, ovo su mogući načini njegova rješavanja, ovo su rokovi koje moramo dostići. Podržite nas kao klub SDP-a kod donošenja tog zaključka, a to predlažem i svima drugima pogotovo kolegama iz kluba HDZ-a zbog toga jer puštanje ovakvog programa je doista loše i manjkavo. Hajmo to popraviti, imamo vremena, nije ništa o glavu, neće nam past nebo na glavu. Hvala lijepo.
Hvala. Nisam znao da ste prešli u klub SDP-a, ali dobro jer ste rekli podržite nas kao klub SDP-a. No, sada će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e riječ uzeti poštovani zastupnik Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Nacionalni program je samo slovo na papiru, ne postoje sustavna rješenja za zaštitu potrošača, ne postoji način, mjere, aktivnosti. Kada se utvrdi već da postoji značajno kršenje jedne grupe potrošača koja ima značajan broj, ne postoje takve mjere i aktivnosti koje bi onda stvari dovele na pravi kolosijek. Pa tako imamo Direktivu 93/13. Direktiva 93/13 kaže da se ugovorne odredbe o kojima se nije pregovaralo, a koje su kasnije uzrokovale neravnotežu prava i obveza i to na štetu potrošača da su takve ugovorne odredbe nepoštene i zbog toga ništetne i to je direktiva jasna kao dan. Dakle potrošači su zaštićeniji od ostalih struktura društva. A zašto su zaštićeniji? Zato jer su potrošaču ustvari svi građani EU, svi građani EU su potrošači, svi. EU prepoznaje važnost zaštite potrošača jer EU shvaća da cijeli kapitalizam počiva na pravima potrošača. Kapitalnim ne može biti uspješan ako potrošači nemaju kupovnu moć, a potrošači ne mogu imati kupovnu moć ako ne budu zaštićeni maksimalno u svojim pravima. I što se događa u RH? To se u Europi zapadno od nas ne događa. Što se događa u RH? Događa se sljedeća stvar, upravo na temelju Direktive 93/13 na temelju Zakona o obveznim odnosima našeg, na temelju Zakona o zaštiti potrošača donesena je presuda u kolektivnom sudskom sporu 13. lipnja 2014. godine kojom je decidirano i nedvojbeno utvrđeno da je velika grupacija potrošača po mojoj procjeni preko 200 tisuća potrošača koji su ugovarali kredite s hrvatskim bankama oštećeno jer su hrvatske banke s njima ugovarale nepoštene i time ništetne ugovorne odredbe o načinu promjene kamatne stope. I molim vas da prestanete govoriti o švicarcima jer ja uopće ne govorim o švicarcima. Ne radi se o franku, radi se o kamatama. To je pravomoćno utvrđeno da je bilo nepošteno i ništetno, pravomoćno, franak još uvijek nije pravomoćno riješen, ali nadam se da će biti. Dakle radi se o kamatama. Nakon jedne takve nedvojbene presude potrošačima preostaje da krenu na sudova i da na sudovima zatraže svoja prava. I potrošači svi oni koji su krenuli na sudove u pravilu dobivaju svoja prava. Ali potrošači ne idu u velikom broju na sudove, radi se o 200 tisuća ljudi najmanje, a u ovom trenutku se vodi negdje oko 4 tisuće sudskih sporova zbog preplaćenih kamata. 4 tisuće pa to je 2% od svih onih potrošača koji su oštećeni. Banke upravo računaju na to da potrošači ne budu išli na sudove zato jer je proces na sudu spor, zato jer košta. On ne košta na kraju, ali te tri, četiri godine dok se dođe do prava on košta i potrošač mora izdvojiti 5 do 10 tisuća kuna da bi plaćao sudske troškove i odvjetnika do kraja procesa, do pravomoćne presude. I banke upravo na to računaju da potrošači ne budu išli na sudove i one su ustvari u pravu. Od te 4 tisuće potrošača ili 5 tisuća možda koji su do sada podigli svoje privatne tužbe, njih možda 300 već je dobilo prvostupanjske presude, a njih 10 je već dobilo i pravomoćne sudske presude. Dakle sudska praksa je jasna, relevantna je, pravomoćna je, nakon takve pravomoćne sudske prakse Vlada RH prošle godine ne prihvaća moj prijedlog da se taj problem sustavno riješi. Kakva je to Vlada, kakva je to vlast, kakva je to država koja bi trebala suvereno štiti prava svojih građana? Suverena zemlja ima pravo na temelju relevantne sudske praske sustavno riješiti problem tako da građani ne idu na sud. Ali ne samo to, osim toga u toj presudi je utvrđeno da se banke tako niti slično ne smiju ponašati u budućnosti. Ali što se događa? Banke se i dalje tako ponašaju, banke i dalje u preko 100 tisuća preostalih kredita primjenjuju promjenjivu kamatnu stopu u kojoj su parametre za promjenu kamatne stope definirale van ugovorno, samovoljno, bez dogovora i bez ugovora s dužnikom. I kaže HNB to je uredu, kaže viceguverner Fraz pa to je uredu, a viceguverner Fraz je odvjetnik koji je prije radio za banke. a u HNB-u sjede većinom bivši bankari. Kaže Ministarstvo financija pa to je uredu, a ministar financija je Zdravko Marić koji je došao iz velike korporacije. Dakle sve korporativni igrači i takvi ljudi naravno štite korporacije. A nisu svjesni prava EU-a koji kaže treba štiti potrošače jer korporacije moraju poznavati prava i ne smiju oštećivati potrošače. Zašto smo takvi? Zašto ne možemo biti suvereni? Zašto su ljudi devedesetih godina bili u rovovima? Da bismo imali suverenu RH. Ali mi nemamo suverenu RH, mi imamo RH koja je u vlasništvu trgovaca, a potrošači koji čine kompletan narod jer svi su potrošači pa čak i trgovci u pojedinim momentima oni su nezaštićeni i mnogi kažu pa tko vam je kriv pa tko vam je kriv što ste to potpisali i uzeli. A ti koji tako govore nemaju pojma. Ja ću reći da su oni totalni, totalni nezanalice kada je pravo u pitanju jer to što smo potpisali nezakonito ugovoreno i zakon štiti onoga koji je s jačom stranom ugovorio nešto što se nije smjelo na takav način ugovoriti. Upravo je to ta direktiva 93/13. Ponavljam još jednom ona kaže, ukoliko je netko s potrošačem ugovorio ugovornu odredbu o kojoj se nije pregovaralo pa je ta ugovorna odredba nakon toga uzrokovala neravnotežu prava i obveza na štetu potrošača, onda je takva ugovorna odredba nepoštena i zbog toga ništetna. I upravo imamo to u kolektivnom sudskom procesu utvrđeno Ali, nemamo sustavno rješenje, da svi dužnici koji su ugovarali takvu ugovornu odredbu budu obeštećeni. Dolazi nam novi problem, uskoro će Visoki trgovački sud, odlučiti i o valutnoj klauzuli CHF. 7 zemalja u EU, je utvrdilo da je valutna klauzula CHF ugovara na nepošten i zbog toga ništetan način, dakle, ne vrijedi. Na isti način ugovoreno je kao i u Hrvatskoj. Sud EU presudom C186/16 jasno je utvrdio kriterije na temelju kojeg se moraju voditi nacionalni sudovi kada utvrđuju je li valutna klauzula ugovorena na pravedan način. Francuska, Španjolska, Njemačka, Slovenija, Grčka, Rumunjska, sve su to zemlje koje su utvrdile pravomoćno, da je valutna klauzula CHF u njih ogovorena na nepošten način i zbog toga je ništena i Austrija, zaboravio sam reći i Austriju. Austrija je najzanimljivija, zbog toga jer je upravo Austrijska banka pokrenula opći cijeli proces valutne klauzule u Hrvatskoj, Erste banka. Erste banka, je dakle, pokrenula cijeli sustav. Inače su Austrijanci puno štete napravili u RH, puno puno štete, njihove korporacije zahvaljujući tome što su im dopustili. Oni se ovdje ponašaju i dalje kao da je ovo Austro-Ugarska, da, da, samo zato jer im mi to dopuštamo, samo zato. U Hrvatskoj je na dijelu financijska okupacija građana RH, banke su kroz nezakonite kamatne stope uzele najmanje 10 milijardi kuna Hrvatskim građanima, najmanje. Kroz valutnu klauzulu CHF uzeli su oko 15 milijardi kuna, na temelju razlike tečaja. 7,5 milijardi kuna je već vraćeno kroz konverziju, ali ostalih 7,5 milijardi kuna, mora biti vraćeno, nakon što će Visoki trgovački sud a ja vjerujem da hoće, utvrditi da je valutna klauzula CHF bila ugovorena na nepošten način i zbog toga je ništetna. Dapače, ja sam gotovo siguran da će on to utvrditi, jer ovo što sam sve govorio do sada, to okruženje, sud EU-a, prava potrošača, to tako mora biti. Ali, zamislite, od svih zemalja istočno od Slovenije, ipak, jedna zemlja je ugovarala donekle pravilnu kamatnu stopu, npr. Srbija. Oni imaju dio ugovora koji u dobro ugovoreni. A zanimljivo je da je Slovenija, iz naše bivše regije, ajmo tako reći, nitko ne voli to govoriti regija, ali bili smo u zajedničkoj državi. Slovenija, nema nezakonito ugovorenu kamatnu stopu. Kako to? Kako to da Slovenija nema nezakonito ugovorenu kamatnu stopu? I što se događa? Banke tvrde kako nije postojao propis. Postojao je propis, Zakon o obveznim odnosima, jasno je rekao, da ugovorna činidba mora biti odrediva. Dakle, dapače, imali su veći i bolju mogućnost da to ugovaraju na pravilan način, prije nego sada. Jer tada nisu imale strogo određene granice, nego su mogle malo šire to tumačiti i mogle su sa dužnicima to ugovarati na temelju više elemenata nego što je sada propisano Zakonom o potrošačkom kreditiranju. Dakle, mogle su uzimati više parametara, koje postoje na tržištu. Sada su im ti parametri ograničeni. I što se događa? Udruga Franak koja je osvojila uistinu ogromnu pobjedu, ali preko udruge potrošač, zato jer nije legitimirana za te procese, ne dobiva pravo od Ministarstva gospodarstva, da bude legitimizirana za ubuduće takve procese. Sve što je potrebno da Ministarstvo gospodarstva predloži Vladi RH da odlukom odredi Udrugu Franak kao legitimiranog podnositelja tužbi u kolektivnim sudskim procesima, za zaštitu korisnika financijskih usluga. Ministarstvo gospodarstva to ne želi učiniti. Oni se izvlače na način, da bismo mi trebali biti, mi, ja sam još uvijek član udruge Franak i još uvijek volontiram u udruzi Franak. Dakle, ne radim samo ovaj posao nego i volontiram u udruzi Franak, da li smo mi trebali biti dio krovne organizacije, pa bismo onda dobili ta prava? Udruga koja je potrošila, rekao sam, najmanje 500000 kuna, na sudske procese i ostale aktivnosti oko zaštite potrošača koji su oštećeni nezakonitim djelovanjem hrvatskih banaka, i to iz svog džepa, ne iz državnog džepa, takva udruga koja se uopće ne financira iz države, ne dobiva neko dotemeljano pravo da tuži u ime potrošača a pri tom sama riskira da će izgubiti proces i da će biti ugašena. Jer ako izgubi proces, ona se gasi, mora potrošiti sav novac na tužbu. Dakle ona preuzima sav rizik. Pa apeliram još jednom na Ministarstvo gospodarstva da učini nešto u tome smislu. Udruga Franak će predložiti kroz javnu raspravu da se osnuje u Saboru, Odbor za zaštitu potrošača. Taj Odbor već postoji u Euro parlamentu, pa mislim da bi bilo dobro da ga imamo i mi. Ja sam pokrenuo europarlamentarce gospođu Šujicu i gospođu Borzan da mi pomognu u tome, da one odozgora malo lobiraju za tu stvar. Dakle, kod mene je lobiranje otvoreno. Ja ništa ne lobiram zatvoreno, ispod stola, sve se zna. Pa sad lobiram i kod vas, da kroz poslovnik riješimo Odbor za zaštitu potrošača. Ja ne pretendiram niti za predsjednika, nit za potpredsjednika, ne radim to za sebe, to radim za hrvatske građane, to je potrebno hrvatskim građanima. Nadam se da ćete naći za shodno da je to dobro napraviti i da ćete to učiniti, podržati i sad na kraju jedini što bi htio reći, da sam izuzetno ponosan i sretan, na činjenicu koju sam saznao nedavno, predsjednik, Hrvatskog helsinškog odbora gospodin Ivan Zvonimir Čičak, obavijestio me je da smo ja i Udruga Franak dobili prošlogodišnju nagradu za ljudska prava Mirko Tripolo za izuzetan doprinos u zaštiti ljudskih prava. Ja kao dužnosnik i političar za svoj doprinos koji nadilazi ono što se radi ovdje u Saboru, poziva sve vas koji možete da dođete sutra u 18 sati na dodjelu nagrade u Nacionalnu i sveučilišnu knjižnicu. Biti će prisutna predsjednica Republike koja će održati govor i koja će dodijeliti te nagrade. I mislim da je upravo ta nagrada dokaz da sve ovo što govorim nije prazna priča. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo, kolega Aleksić, ja stvarno cijenim vašu borbu za hrvatskog potrošača koji je na žalost polako nemoćan na ovo što se dešava u Hrvatskoj. Vi kažete da se potrošači trebaju tražit prava na sudovima, no na žalost tko od malih ljudi više vjeruje u hrvatske sudove i u pravdu koju mogu donijeti hrvatski sudovi kada smo svjedoci svaki dan tako lošim presudama hrvatskih sudova, da čovjek ne može povjerovati kako se donose presude i kako neki ljudi prolaze kroz hrvatsko pravosuđe. Na žalost zakon u RH vam je kao paukova mreža. U nju se hvataju sitne mušice, a bumbari lete kroz nju. Vidimo kako se prema potrošačima odnosi i sama Vlada kroz Ovršni zakon koji nikako ne žele promijeniti da nije na korist odvjetnicima i javnim bilježnicima već je na štetu hrvatskog naroda. Na žalost ta ista Vlada se odnosi prema narodu za one koji su iz moje generacije pa su čitali Alan Ford kao Super Hik kad je poludio u jednom trenutku pa jeo počeo pljačkati siromašne i davati bogatima. Na žalost evo postoji i ona uzrečica u hrvatskom narodu koja kaže Bog i Hrvati, šuti pa plati.
Nešto će sad reći uvaženi zastupnik Goran Aleksić. Teško je reći odgovor, jer nije bilo pitanja. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lenart, ipak u ovom slučaju kada ste spominjali sudove i pravosuđe presude se donose kako treba. Dakle, ja sam ukazao na problem sustavnog rješenja problema zbog nekih drugih razloga zbog kojih potrošači ne žele ići na sud. Dakle ja moram pohvaliti sudove, sudovi rade svoj posao u ovom slučaju kvalitetno. Moram ipak prigovoriti da je malo sporo, da ova situacija sa Frankom nije još uvijek riješena, a trebala je biti riješena, ali nadam se da će uskoro i to biti riješeno. Pa ću vam reći samo jedan slučaj jedne sutkinje koju poznajem. Vidite ta sutkinja koju poznajem ugovorila je kredit u jednoj banci 2007. godine i pitam ja nju, pa dobro hoćete li vi tužiti banku. Ona kaže pa neću. Ali vi ste svjesni da je banka ugovorila nezakonit način promjene kamatnih stopa. Pa naravno da jesam, pa donijela sam i takve presude koje se toga tiču. Pa dobro, a zašto onda nećete tužiti banku? Znate li što mi je sutkinja rekla. Pa ne da mi se povlačit po sudovima. Pazite, sutkinja kaže ne da mi se povlačit po sudovima, a očekujemo od potrošača da idu tražit svoja prava na sudove. Pa neće ići tražiti svoja prava na sudove, neće. Ići će jedan manji dio. I među vama ima zastupnika koji ste digli kredite prije 2013. godine i koji imate nezakonito ugovoren način promjene kamatne stope, koja se kasnije povećavala odlukom banke. I svi imate pravo tužiti banku i dobiti svoj novac. Zadnja presuda iz Pule je 184000 kuna plus zatezne kamate. To je ukupno 280 000 kuna, a kredit nije neki ogroman 150 000 eura. Pa vi nemojte. A vi biste mogli, vi ste zastupnici. Ali ovi mali ljudi pod navodnicima neće ići na sudove zato ih moramo zaštititi.
Hvala lijepo. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio poštovani zastupnik Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeći je uvaženi zastupnik Domagoj Mikulić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Pred nama je Prijedlog Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje od 2017. do 2018. godine, znači jedno trogodišnje razdoblje. O njemu danas evo raspravljamo cijelo prijepodne. To je jedan iznimno važan dokument koji u sebi sadrži koristan sadržaj za naše građane. Zaštita potrošača danas obuhvaća sve širi spektar područja što je naravno vezano uz svakodnevne promjene i novitete na tržištu. Samim time treba redovito unapređivati i prilagođavati taj sustav novim situacijama ili eventualnim poteškoćama. U samom programu je istaknuto da će politika zaštite potrošača u RH u ovom trogodišnjem razdoblju biti usmjerena na daljnji razvoj standarda zaštite potrošača, a što podrazumijeva čitav niz mjera i dionika koji bi u tome trebali posredno ili neposredno sudjelovati. I ovim dokumentom temeljito se i kvalitetno razrađeni svi aspekti provedbe te politike, a ovdje bih istaknuo neke od njih prvenstveno područje koje postupno preuzima vodeći položaj i u oblicima prezentacije i prodaje proizvoda i usluga je definitivno Internet kupovina koja međutim koliko god bila popularna i brzo rastuća istovremeno je i okruženje u kojem su potrošači još uvijek nedovoljno zaštićeni nisu u mogućnosti jednostavno i brzo ostvarivati svoja potrošačka prava. Brojni su primjeri potrošača koji kada naručuju nešto putem interneta susretnu se sa previsokim cijenama dostave različitim uvjetima prodaje ili sve poznatijim geoblokiranjem. Stoga sama zaštita o Internet kupovini zahtijeva znači novi pristup i nove mjere koje su djelomično zastupljene i u ovome prijedlogu kao što su oznaka povjerenja ili Uredba o rješavanju problema geografskog blokiranja. Kada je riječ o potrošačkim pravima na internetu nedavno je objavljen jedan podatak, da globalno 148 milijuna ljudi koristi Internet za rezervaciju svojih tura i smještaja što čini 57% ukupnog broja bookinga. I osim toga u proteklih 5 godina broj on line rezervacija je narastao za 73%. To ističem iz razloga što Hrvatska kao turistička zemlja treba razvijati svoj sustav zaštite i onih potrošača koji svoje putovanje planiraju, rezerviraju putem interneta, a upravo i implementacijom Direktive EU u naše nacionalno zakonodavstvo o putovanjima u paket aranžmanima ojačat će se to potrebno povjerenje potrošača, otkloniti određene prepreke u prekograničnoj suradnji i doprinijeti će se višoj razini zaštite prava potrošača posebno kada kupuju putem interneta. Dakako, u brojnim slučajevima građani znaju da su njihova prava povrijeđena, prekršena ali ne znaju što točno učiniti i kome se u biti u konačnici obratiti. Iz tog razloga smatram kako je nužno raditi na podizanju svijesti o potrošačkim pravima, ali isto tako i na savjetovanju potrošača o koracima koje mogu poduzeti. Jedan takav koristan projekt već se provodi, a to je pod nazivom savjetovanje potrošača. I premda je zaista riječ o jednom korisnom i pristupačnom projektu statistika pokazuje da je broj pruženih savjeta od 2015. do 2016. godine pao za otprilike nekih 6000. To samo govori da provedba projekta nije dovoljna ukoliko pritom ne postoji njihova kvalitetna učestala i vidljiva promocija. Kao što sam i spomenuo u svom izlaganju prednost i koristi mjera koje se najavljuju ili ponovno naglašavaju ovim nacionalnim programom zbilja su brojne. Međutim, kvalitetan okvir za rješavanje problema ili poteškoća neće nikad u potpunosti zaživjeti kako bi trebao ukoliko o njemu nisu dovoljno informirani oni kojima je namijenjen. Tu smatram potrošače, ali ujedno i same proizvođače. Upravo zato bih htio još jednom naglasiti na važnost da se provede adekvatna i jasna pristupačna edukacija građana, ali i poslovnih subjekata o njihovim pravima, ali i o njihovim dužnostima i obavezama, odnosno da se provedu sve aktivnosti koje su zapravo i predviđene ovim programom. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Gorana Aleksića, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Mikuliću, savjetovanja su bespredmetna nakon što je već došlo do kršenja prava. Nitko iz vaših redova ne govori o sustavnim rješenjima, da ljudi dođu do svojih prava kada su već ona prekršena. I nikakvo savjetovanje neće pomoći potrošaču da on zna je li neki trgovac u nekom ugovoru izostavio neku informaciju. Ugovor ima 1000 rečenica. Ne može potrošač znati od tih 1000 rečenica je li fali neka rečenica. To mora znati trgovac i trgovac ne smije izostaviti tu rečenicu. I ako trgovac izostavi tu rečenicu, onda je trgovac kriv i onda trgovac mora odgovarati i onda trgovac zbog štete koju trpi potrošač mora obeštetiti potrošača. To je način kako treba komunicirati u smjeru Vlada, Sabor, izvršna vlast i zakonodavna vlast na temelju utvrđene negativne oštećujuće prakse trgovaca mora predlagati sustavna rješenja, sustavna rješenja kao što je to bilo rješenje u slučaju franak recimo. To je iznimka koja potvrđuje pravila da nemamo sustavna rješenja ali sustavna rješenja kakva ima recimo Mađarska koju sam spomenuo koja je nezakonitu kamatu pretvorila u zakonitu zakonskom odredbom i Srbija koja je to učinila. Mi smo imali pokušaj krajem 2013. godine i taj pokušaj završio je debaklom, zato jer je omogućio ponovno bankama da samovoljno i jednostrano i van ugovorno definiraju parametre za promjenu kamatne stope, da o tome ne razgovaraju sa potrošačima i da to ne ugovore. I zakonom je predviđeno da će biti za to kažnjene i neke su i kažnjene za to, ali premalo u odnosu na ono koliko su u velikoj mjeri prekršile prava potrošača. Na žalost mi na sustavnim rješenjima, na temelju relevantne sudske prakse ne radimo.
Hvala. Poštovani zastupnik Domagoj Mikulić će odgovoriti.
Poštovani zastupniče Aleksić, slažem se u velikoj većini sa vama. Svi smo svjesni činjenice da sami sustav nije adekvatno reagirao u pojedinim situacijama i upravo je to intencija ja vjerujem i Ministarstva gospodarstva, ali i ovog nacionalnog okvira sa jednim jasnim ciljem, a to je zaštita i nas samih kao potrošača. Hvala.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Božice Makar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Evo slušala sam vašu raspravu i ovo što ste u raspravi naveli to je informiranje potrošača, to je zapravo informiranje potrošača o njihovim pravima. Svi mi smo učili u određenom periodu u kojem smo slušali bilo što vezano uz trgovinu da je kupac, odnosno potrošač uvijek u pravu. I mi kad smo u ulozi potrošača se zapravo tako i osjećamo, mi smo u pravu. Ali da li smo informirani na koji način zaštititi to svoje pravo, odnosno dobiti određene satisfakcije ako nas je netko obeštetio, ako nas je netko prevario, ako nam nije dao dobru informaciju, ako nam nije dao dovoljnu informaciju. Osobno smatram da je u ovom zakonu dosta toga regulirano što je potrebno da se regulira iz tog područja zaštite potrošača. Normalno da ima i niz drugih zakona koja trebaju regulirati ovo područje zaštite potrošača. Evo i danas imamo u saborskoj raspravi Zakon o platnom prometu, gdje se upravo implementira Direktiva EU 2015./2366. koja govori o većoj sigurnosti upravo ovog novog načina prodaje, a to je internetska prodaja i sve što je vezano uz elektronička plaćanja i sve ostalo što se s time povezuje. Svjesni smo da uz ovo najveći dio potrošača je oštećeno upravo u tom dijelu, svjesni smo i krađe podataka što opet treba kroz drugi zakon regulirati, tako da ja osnovno smatram da je dosta toga ovdje regulirano i to dobro regulirano. Vi ste se osvrnuli na taj dio, pa eventualno ako možete još iz tog segmenta da li nešto nedostaje u ovom dijelu zakona. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Mikulića.
Zahvaljujem se. Poštovana kolegice, što se tiče informiranja u 2015. godini komisija je čak uložila određena sredstva i bavila se informiranjem o zaštiti potrošača i da je to bio dobar pokazatelj i dobar način sa samu i zaštitu potrošača, da ih upoznamo sa njihovim pravima, govori i činjenica, ono što sam već spomenuo i u svojoj raspravi, da je broj ljudi koji su se javili za savjete bio znatno veći nego što je to recimo danas. I sami taj onaj problem koji se poslije javio da broj građana koji su dobili savjete, nerijetko su se odlučivali na sudske procese koje iziskuju određena financijska sredstva i vrijeme itd., tako da su odustajali od samih ajmo reći tjeranja svojih prava. No ovim prijedlogom je i to riješeno sa ovim što se nalazi u samom prijedlogu da će se alternativnim metodama rješavati određena problematika. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na slijedeću pojedinačnu raspravu a to je poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Naime, o zaštiti potrošača može se puno govoriti jer svatko od nas kao što smo čuli je potrošač i to više puta dnevno, bilo da kupujemo neki proizvod ili uslugu, međutim ja bi se u svojoj raspravi najprije osvrnula na jedan segment koji je dobio i posebnu pažnju u ovom programu a to je zaštita potrošača prilikom prikupljanja i odvoza otpada. Svi ćemo se složiti da cijena treba biti transparentna, odgovarajuća, da nijedan potrošač, nijedan naš građanin ne bi trebao platiti uslugu koju nije dobio, da bi s obzirom da se moramo uskladiti i sa EU-om, da bi trebala cijena biti ovisna o količini otpada koja se odvozi. Međutim, ja u svojoj raspravi ne bi skrenula pozornost na zaštitu onih potrošača koji npr. u svom objektu na moru ne borave 6 mjeseci pa sad će trebati snositi neke troškove, odnosno oni će reć i često govore da nije u redu da oni plaćaju npr. odvoz smeća iz svog objekta kad u svom objektu nisu boravili. Isto u ovom programu stoji da prilikom formiranja cijene treba voditi računa o tome da se u tu cijenu ukalkuliraju i troškovi nabave i održavanja opreme, prijevoz i obrada otpada, gradnja građevina za gospodarenje otpadom i sl. I sad ovako jedan praktični primjer. Znači, u neku vikendicu koja se nalazi u rubnom naselju, a mi takvih objekata imamo jako puno u priobalju, naime ja dolazim iz Vodica, iz Šibensko-kninske županije ali mi imamo svi u priobalju takve probleme da nam se nalazi negdje vikendica i ne znamo kad će njen vlasnik boraviti u njoj, znači jedanput tjedno odnosno o režimu možda i dvaput tjedno, vozilo sa vozačem, sa djelatnikom koji radi na odvozu otpada mora doći do tog objekta, otvoriti kantu i vidjeti da u njoj ništa nema što znači da izaziva određene i to poprilične troškove. Jel' onda pošteno i ja tu apeliram u ime naših građana potrošača domicilnog stanovništva, ja bih rekla onih umirovljenika koji uglavnom ostaju posebno u tom manjim priobalnim mjestima, da oni snose trošak nabavke i tog vozila i troškove goriva i djelatnika koji rade da bi se dolazilo do svakog tog udaljenog objekta. Svaku godinu sve više je i tih kuća za odmor u priobalju, sve veći su i ti troškovi a sve manje je ljudi koji ostaju u tim naseljima što znači da bi upravo mi sa našim zakonima, sa uredbama morali voditi računa i zaštititi domicilno stanovništvo. Još nešto kad je u pitanju odvoz otpada, naime Fond za zaštitu okoliša da bi na neki način stimulirao gradove i općine, želi da se u cijenu ukalkulira i obračunava tzv. poticajna naknada za smanjenje količine miješanog komunalnog otpada. Za referentnu godinu uzela se 2015. godina, grad Vodice je često istican kao dobar primjer koji je na vrijeme krenuo sa rješavanje takvih problema i sigurno da naša ta referentna 2015. godina u odnosu na danas, ne može imati takav pomak kao što može imati već jedan grad Zagreb jer u Vodicama mi davno već odvajamo papir i plastiku dok to još uvijek u gradu Zagreb nije riješeno. Kad sam spomenula priobalje, onda bi još o jednom segmentu željela progovoriti, a to je turizam. To je jedna grana gospodarstva o kojoj svi jako puno govorimo, evo godinu bilježimo i 13% veći broj dolazaka, noćenja, naša Šibensko-kninska županija također bilježi u svim gradovima i ukupno 13&% više dolazaka, grad Vodice čak i 15% više, što govori dovoljno da ti naši gosti koji su također potrošači su dosta zadovoljni našim uslugama. Mislim da i ministarstva kao predlagatelj odnosno Vlada RH i ovaj Sabor čak su malo prerigorozni prema davateljima usluga kad su u pitanju hotelske kuće, ugostitelji, trgovci, mali iznajmljivači i slično jer zakon dozvoljava da inspektor kad uđe neki objekt, može brojiti i vješalice u ormaru pa ako ne zatekne 4 koliko je propisano, kažnjavati. U isto vrijeme pored njega je objekt ima neregistriranu djelatnost. U taj objekt ne smije ući tržišni inspektor, ne smije ući turistički inspektor i on ima jedan jedini prekršaj, rad na crno. A onaj koji ima registriranu djelatnost, njega kontrolira minimalno 5 inspekcija i može biti kažnjavan od te vješalice, kuke na vratima, tople vode, ubrusa, broju ručnika u spavaćoj sobi i sl. Mislim da tu je velika odgovornost na Hrvatskom saboru i na Vladi RH, da zaštiti i potrošača i naše građane i goste, ali i naše gospodarstvenike, da se kvalitetnije regulira taj odnos rada na crno i oni koji pružaju uslugu sa kojoj su u pravilu najnezadovoljniji naši potrošači, odnosno, gosti. Maloprije, u replici, sam apelirala i evo, još jedanput na vas, znamo da su inspekcije na terenu, ne mogu biti koordinirane, s obzirom da se radi o inspekcijama, koja su nadležna svojim ministarstvima, a to je onda unutar 5 ministarstava. Pa onda imamo različitih slučajeva na terenu, ne znam, u nekom objektu se prodaju pizze, pa sad više se ne zna jel to usluživanje kad je pitanje prodaja pizza ili je baš prodaja pa je trgovina, pa je nadležnost tržišnog inspektora ili je pak rada na crno, pa je carinska uprava i onda naravno, nakon prijave i dolaska te jedne inspekcije, inspekcija se mora vratiti u svoj ured, poslati mail onoj drugoj itd. Da ne kažem, da nemaju dovoljno vozila, a sasvim je bilo drugačije, kad je bio i gospodarski inspektorat. Onda su bili sve pod jednom kapom. Bilo je dovoljno 1 vozilo koje dolazi na jednu lokaciju i da sve utvrde. Evo, toliko u najkraćem crtama, pa bi vas molila da razmislite o ovim prijedlozima.
Hvala. Imamo 2 replike, prva je poštovane zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Branka, vi ste dobro naveli sve u svome izlaganju, pa da ja ne ponavljam, mene samo nekakav sažetak zanima, evo budući da smo na kraju, da najveći dio današnjih rasprava, mi se slažemo da je ovaj dokument, ugl. kvalitetan uz određene primjedbe oporbe. Najveći, dio se svodi na to koliko su hrvatski i potrošači zaštićeni i zašto nisu zaštićeni u onom području u kojem nisu. Što se prodaje na hrvatskom tržištu i koliko se kontrolira to što se prodaje? A koliko je hrvatsko tržište kvalitetno s proizvodima u odnosu na tržištu EU? Ali, ono što ste vi otvorili u jednoj od svojih prethodnih replika je pitanje državnog inspektorata. I to me zanima zapravo i mišljenje Ministarstva gospodarstva. Dakle, to je nekad bilo središnje tijelo državne uprave i znamo da je do čini mi se do 1.1.2014. dok nije stupio na snagu onaj zakon koji se promijenilo ustrojstvo ministarstva, državni inspektorat bilo središnje tijelo. I sad dio tih poslova je prenesen u ministarstvo i koliko znam to je sektor tržišne inspekcije. I onda su ti poslovi, zapravo raspoređeni na 5 područnih jedinica, Zagreb, Osijek, Rijeku, Split, Varaždin i to ne vrijedi samo za robu iz Hrvatske, nego i za robu koja se nabavlja sa sjedištima s trgovačkih društava u EU. I sad bi možda trebalo razmisliti i preispitati, koliko je taj model, koji je uveden 2014. s obzirom na sve ove primjedbe koje smo čuli u današnjoj raspravi vezano na ovaj dokument, koji je za naredno trogodišnje razdoblje, koliko je taj model tržišne inspekcije adekvatan? Hvala.
Odgovoriti će poštovana zastupnica Juričev Martinčev.
Hvala lijepo pa poštovana zastupnice, i tada je Klub HDZ-a bio protiv takvog prijedloga jer je iziskivao velike troškove, upozoravali smo da će biti trom. Zanimljivo je bilo čuti, kolegicu koja je govorila ispred Kluba SDP-a koja je rekla kako je sad ta iscjepkanost i nekoordiniranost na terenu utječe na nedovoljnu zaštitu, odnosno, neinformiranost naših potrošača. Od 1.1.2014. to se podijelilo pod 5 ministarstava. Znači, sad imamo i pod Ministarstvom financija, poljoprivrede, turizma, gospodarstva i rada. Iziskivalo je prevelike troškove nakon toga je trebalo 5 vozila u nekim gradovima gdje je do sada funkcioniralo sa jednim vozilom. Npr. u Šibenskoj kninskoj županiji sad imamo 2 turistička inspektora, koji u zimskim mjesecima voze svoje osobno auto u službene svrhe, a ljeti dobivaju renta car auto. U isto to mjesto istovremeno ide tržišna inspekcija ili inspekcija rada. Znači, samo smo multiplicirali troškove, a dobili daleko nekvalitetnije usluge.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče. Uvažena kolegice Juričev, ja se slažem sa vašom raspravom, da ne ispadne sad da ja samo govorim protiv trgovaca. Dakle, mali trgovci uistinu imaju velikih problema, upravo ovo što ste govorili, nema vješalicu, ajmo 1000 kuna kazne, 2000, ne znam koliko, ima veliki nos, mora platiti kaznu. Ne sviđa se inspekciji, mora platiti kaznu. Dakle, imamo situaciju, gdje tog malog trgovca kažnjavamo za sitnicu, imamo situaciju, gdje korporaciju koja pljačka na temelju relevantne sudske prakse, utvrđeno da pljačka i nju ne kažnjavamo. Dapače, imamo situaciju, gdje je Visok prekršajni sud odlučio da neće kažnjavati banke, ukoliko su poslale samo obavijest o parametrima, ma da je zakonom nedvojbeno utvrđeno da moraju ugovoriti te parametre. Pa si ja onda postavljam pitanje, jel to netko možda lobira kod Visokog prekršajnog suda, da tako dosuđuju oslobađajuće presude u korist banaka. Moramo odvojiti prekršajni sud, od građanskih sudova. Građanski sudovi rade svoj posao izuzetno kvalitetno, malo su sporu, ali su kvalitetniji. Ali, Visoki prekršajni sud je u velikom problemu oslobađa banke, koje moraju biti kaznjene velikim kaznama od 80000 do 200000 kuna, dok inspekcija s druge strane kažnjava čovjeka zato što ima dugačak nos. Hvala.
Hvala, odgovor poštovane zastupnice Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo, kolega Aleksić, dobro ste rekli, zaista, mali trgovac, mali ugostitelj, trudi se raditi najbolje i najkvalitetnije i zaštiti svog gosta kako bi ga ponovno dobio. On nema pravnu službu, a mi vidimo da u našem Saboru, mi tjedno, donosimo, izglasavamo, po 10, 12 novih zakona, to je njemu gotovo nemoguće pratiti. I zato bi ovom prilikom apelirala na inspekciju da prilikom takvih nadzora prvi put upozorava, a ne odmah kažnjava. S druge strane imamo velike koji imaju ne jake pravnike, nego jake odvjetničke kuće koje stoje iza njih i koje jako dobro znaj pronaći i rupu u zakonu, a da ne kažem kad dođu u probleme i u prekršaje jako dobro slagati i odgovore na žalbe, tužbe i nešto slično zbog kojeg ostaju trajno zaštićeni.
Hvala lijepa. Zadnja pojedinačna rasprava je ona poštovane zastupnice Irene Petrijevčanin-Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Evo budući da sam na kraju vrlo sažeto. Ovaj dokument koji Vlada donosi znamo da se donosi na temelju članka sto tridesetog Zakona o zaštiti potrošača i čuli smo koje su primjedbe, odnosno pohvale, odnosno argumenti i za jedno i za drugo. Ono što je meni osobno najbitnije i kao potrošaču i kao zastupnici je u svakom smislu jačanje sustava kontrole nad proizvodima koje uvozimo u Hrvatsku. I tu mislim da je i inače to jedan od presudnih mehanizama koji je obuhvaćen ovim dokumentom. Ono što je jako bitno to je označavanje proizvoda, a posebno prehrambenih i kozmetičkih. I drago mi je da smo mi povezani sa zemljama članicama EU i putem nekoliko aplikacija i da surađujemo kroz tu mrežu za suradnju i zaštitu potrošača. I voljela bih kad bi ta suradnja bila još ažurnija u smislu da se još veći broj proizvoda stavlja na tu listu i da onda naši potrošači zaista budu svjesni opasnosti koje donosi taj proizvod. Ono što je možda i tužno istovremeno i neki zastupnici su upozoravali na to, da mi možemo imati savršen nacionalni mehanizam, odnosno program, odnosno strategiju. Ali često zakaže i ljudski faktor, tako da je presudno kako rade inspektori, da li rade dobro. Oni inspektori koji rade savjesno njih treba pohvaliti i nagraditi, a one druge onda sukladno njihovim zaslugama pokuditi. Ono što je bitno upozoriti da građani unatoč svim edukacijama i informacijama često i dalje ne znaju kome bi se obratili i to je na žalost situacija u praksi unatoč velikom trudu i angažmanu i ministarstva i određenih tijela koja sudjeluju u provedbi ovih programa. Treba reći građanima ako imate sumnju na prijevaru, ako ste nešto kupili on line, ako ste kupili robu u trgovini ili proizvod, uređaj, bilo što što smatrate da nije u skladu sa onim za što ste dali novac vi morate znati da je trenutačno ministarstvo adresa na koju se javljate, tj. Sektor tržišne inspekcije, odnosno Uprava za inspekcijske poslove. Zašto to govorim? Pa upravo iz razloga zato što u svakodnevnom životu da tako kažem dođem do zaključka da mnogi građani zaista nisu svjesni i od ove šume raznih područnih ureda, institucija, agencija oni više ne znaju kome bi se obratili. I znate kome se najčešće obraćaju? Televiziji. Jer si misle, ako javim na televiziju ima nekakva emisija na HRT-u Potrošački kod i određene komercijalne televizije isto imaju neke slične emisije, onda će se barem za taj problem čuti i netko će se s tim pozabavit ako se već neće i riješiti. Na žalost ne jave se onome čiji je to posao. A jedan od razloga je i taj a to smo isto čuli s prethodnih rasprava da određeni dio naših građana ipak je izgubio i povjerenje u institucije i onda često razmisli dvaput prije nego što će se obratiti instituciji, a ne razmisle niti jednom prije nego što će se obratiti televiziji. Ono što je bitno reći i spomenuti ovaj Rapex sustav. To je iznimno dobar sustav. To je razmjena informacija između zemalja. I svi ti proizvodi koji su tamo označeni moramo bit svjesni vjerojatno se nalaze i u Hrvatskoj i koliko vidim po sad izvješćima za zadnje tri godine oko 500 proizvoda za to trogodišnje izvještajno razdoblje su označeni kao opasni. A ono što je naročito strašno da tako kažem su to proizvodi koji su uglavnom dječja oprema, igračke, odjeća, električni uređaji, imitacije razno raznih lasera, rasvjetnih tijela itd. Uglavnom sve ono s čim djeca mogu doći u kontakt i to je naročito opasno. A opasno je i da su to kozmetički proizvodi što je naravno u nadležnosti Ministarstva zdravstva, ali i mobilni telefoni što je opet u nadležnosti HAKOM-a. To znači sve to potencijalno opasno treba dobro, dobro razmisliti i redovno ažurirati taj sustav Rapex i stavljati proizvode da budu češće na toj listi i da Hrvatska zapravo ide u korak sa bilo kojom zemljom u kojoj je otkriven taj proizvod kao potencijalno opasan. Pa ako je otkriven jučer u Ukrajini nek' onda bude odmah i danas u Hrvatskoj označen kao takav. I ono što je još na kraju bitno reći da igračke, kozmetika, nakit, obuća i odjeća, električni proizvodi, svjetiljke, upaljači i kućanski uređaji su istaknuti po ovom Rapex sustavu kao najčešće potencijalno opasni i nekad ne potencijalno nego i dokazano opasni proizvodi, a koji se prodaju širom tržišta u zemljama EU uključujući i Hrvatsku. Već sam rekla da je taj sustav iznimno dobar. I ono što na kraju još treba reći tijekom izvještajnog razdoblja od te tri godine Hrvatska sanitarna inspekcija, dakle radi se o prehrambenim proizvodima provela je više od 2500 nadzora postupajući upravo po pritužbama po ovome Rapex sustavu. Da se mene osobno pita a vjerujem i još neke, taj broj bi trebao biti i daleko i daleko veći, jer znamo što je više kontrole, naravno savjesne kontrole to je manje štete za potrošače. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Aleksića, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvažena kolegice Petrijevčanin Vuksanović na početku vašeg izlaganja ste rekli nešto pogrešno i to me je sad pobudilo da vam repliciram. Ali to pogrešno je u stvari istinito. Vi ste rekli, Vlada donosi nacionalni program a to je istina. Vlada donosi i program, i zakona, sve Vlada donosi. Mi to formalno potvrđujemo, ali u istinu donosi Vlada. Kada bismo mi uistinu bili zakonodavno tijelo, kada bismo mi uistinu donosili sve ono što donosimo onda bi zaštita potrošača bila na vrhu i onda mi ne bismo imali o čemu razgovarati danas jer bi sve bilo već riješeno. Međutim, istina je da Vlada neformalno donosi sve ono što izglasava Hrvatski sabor i to je ustvari veliki problem u demokraciji i to se ustvari ne zove demokracija, nego se to zove privid demokracije. I zbog tog privida demokracije potrošači nisu zaštićeni i neće biti zaštićeni sve dok konačno ne počnemo uvažavati argumente, argumente koje izlažem svakodnevno gotovo u Saboru, karikiram naravno, argumenti koji su zasnovani na sudskoj praksi. Dakle, ja ne pričam iz trbuha, ja ne govorim o …, ja ne govorim o ne znam čemu, o plašenju „baba rogama“, ja govorim isključivo argumentirano. I nitko me u mojim argumentima pobio do sada nije. A oni koji šire spynove bankama po medijima, uvijek su bježali od mene kada je tre balo ući u neki studio. To bježanje je dokaz da oni nemaju argumente. Pa dakle, apeliram na sve nas da postanemo istinsko zakonodavno tijelo.
Odgovorit će poštovana zastupnica Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Aleksić, ja osobno nemam problema s tim da priznam kršenje prava potrošača u Hrvatskoj, pa čak i u ovom segmentu za koji se vi borite. Nemam uopće problema s tim. Ali isto tako, moramo biti svjesni da ne postoji država u svijetu ni u Europskoj uniji koja nema nekakvih problema koji se tiču kršenja prava potrošača. Utopija je to što ste vi rekli da mi ne bismo danas imali o čemu ovdje raspravljati, jer nema takve države koja nema o čemu raspravljati. Naravno da mi kao zakonodavno tijelo i svaki zastupnik osobno treba težiti da imamo što manje raspravljati na ovu temu. Ja sam pozorno slušala vaše izlaganje koje je bilo prije i ja bih to više rekla možda kroz jednu psihološku dimenziju da, a možda psihološka dimenzija je u smislu stanja hrvatskog društva i pojedinih kritičnih točaka da je vaše izlaganje zapravo dalo do znanja da u jednom dijelu hrvatske populacije postoji tzv. koruptivni gen i da je zbog toga jedan dio problema praktički nerješiv koji mi nasljeđujemo iz prošlosti. Ako ste naveli da je Slovenija pozitivan primjer kako ste naveli u svom izlaganju ako sam dobro shvatila, pa čak i Srbija da je pozitivniji primjer od Hrvatske, onda je stvarno poražavajuće da je u Hrvatskoj ako je točno vaše izlaganje taj ljudski faktor toliko kritična točka. O tome se trebamo svi zamisliti. Hvala.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovana državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta gospođa Nataša Mikuš Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici, evo željela bih samo u ime predlagatelja dakle zahvaliti svima na sadržajnoj raspravi. Ona je bila duga, vrlo bogata prijedlozima i kritikama s druge strane koje smatramo da trebamo nadalje uzeti ozbiljno u našem radu. Otvoreno je niz važnih tema. Otvoreno je niz važnih primjera iz prakse koji ja mislim dokazuju da upravo ova tema je važna za svakoga od nas ponaosob. Dakle, svi smo mi potrošači, svi smo dnevno u interakciji potrošačkoj kroz u nekoliko navrata i isto tako je dakle čini mi se rasprava pokazala koliko je ta tema međuresorna dakle, da se ona odnosi i na područje i hrane, i telekomunikacija, i energetike, Internet trgovine koja postaje sve značajnija u oblicima kupnje kakve prakticiramo u suvremenom društvu. Dakle, Ministarstvo kao horizontalni nositelj ove politike svakako ono što je danas bilo izneseno uzima ozbiljno i u svom radu će u suradnji sa tijelima koja su nadležna i za ova područja nastaviti aktivno raditi na iznalaženju rješenja za potrošačke probleme. Željela bih se osvrnuti na dvije stvari koje su bile naglašene tijekom rasprave u nekoliko navrata. Jedna od tih je pitanje inspekcije. Vlada razumije i prihvaća da rad inspekcijskih službi na način kako je sada organiziran dakle, što je rekli smo već sami posljedica nekih odluka koje su bile donešene tijekom 2014. godine. Nije najučinkovitiji i najracionalniji iz razloga što se doista događa da jednom poduzetniku u inspekcije dolazi po 5, 6, nekada 10 inspekcija i da onda jedna koja vidi da se određene nepravilnosti događaju ustvari ne može postupiti, nego o tome treba obavijestiti drugo tijelo koje je nadležno za obavljanje te vrste inspekcija. Upravo na tom tragu se iznalaze rješenja kako bi se taj sustav učinio učinkovitijim kako se ne bi zbog vješalice kažnjavalo poduzetnika, nego bi se išlo preventivno i sa opomenama, a onda ukoliko se sukladno nalogu inspekcije ne bi postupilo dakle, tada bi tek slijedila kazna. Tako da su to rješenja koja su u ovom trenutku u razmatranju i sigurna sam da će se naći bolje, učinkovitije rješenje za provedbu inspekcijskog nadzora koje će onda omogućiti da inspekcije budu učinkovitije, brže i da bolje u stvar služe svrsi i ostvaruju u konačnici pomažu i potrošačka prava. Druga stvar koju bi željela naglasiti je da dakle, središnja državna uprava, državna javna uprava svakako ima velik dio svojih odgovornosti u štićenju potrošačkih prava. Međutim, isto tako bih željela reći, da se čini mi se da postoji veliki prostor za napredak u suradnji sa lokalnim jedinicama. Svatko od vas na neki način ima i svoju bazu i evo, postoje određene obaveze prema zakonu koje jedinice lokalne uprave imaju i u smislu štićenja potrošačkih prava, u smislu informiranja građana, podržavanje rada udruga na teritoriju županije ili grada ili osiguravanje prostora za njihov rad. I upravo na tom tragu, kao što sam iznijela u uvodnom izlaganju, dakle, intenzivno radimo, sa udrugom gradova, da nas u tome podrže i da zajednički kroz financijske i nefinancijske oblike suradnje podržimo rad savjetovališta za koja držimo da bi trebalo biti više od sadašnjih 4. Dakle, zaključno mogu reći, da svjesni smo da prostora za napredak doista ima puno, da ga nema, vjerojatno ne bismo danas trebali o tome niti u ovoliko vremena razgovarati, dakle, stvari bi bile puno bolje. I spremni smo raditi na tome, da se potrošačka prava bolje zaštite. Hvala vam lijepo.
Hvala vam lijepo. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena gospođo Žigman, pa evo, samo jedna možda i sugestija i a vezano je naravno uz ovaj program. Naime, mi imamo u RH Zakon o nedopuštenom oglašavanju, i on je mislim u nadležnosti Ministarstva gospodarstva. Mislim da se na tom području, malo ili premalo djeluje, ne znam koliko koji inspektori su zapravo nadležni za ovo područje. Jer doista postoji, ako pogledate televizijske programe, postoji ogroman broj oglašavanja, koja zapravo nisu, čak su i etički upitna, gdje se proizvodi reklamiraju na taj način, da se zanemaruju njihove glavne osobine, a često puta su to nekakve marginalne osobine, često puta to graniči sa granicom sa dobrim ukusom, pa se tako čak i reklamira i džepna Majka Božja, jel takvu imate reklamu. To su stvari o kojima treba voditi računa i ministarstvo u ovom kontekstu je trebalo zaštiti ljude od takvih pojava, jer, mislim da oglašavanje, treba biti prije svega primjereno i publici koja ga sluša. Zašto bi bilo tko ja, ili građanin RH, dopustio da se meni netko u reklami obraća sa ti. Prvo mi se ne poznamo, to je recimo, ove reklame za telekomunikacije, redovito se gledateljima obraćaju sa ti. Možda to spada u domenu etike, ne samo zaštite, ali bi i o tome valjalo voditi računa, a mislim da je nadležno, baš upravo Ministarstvo gospodarstva za te stvari. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Juričev Marinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana državna tajnice Mikuš Žigman, čuli smo šta mislite o inspekcijama i da zaista nije dobro što je iscjepkana i moguće da će u dogledno vrijeme opet doći do spajanja. Ali, čini mi se da, kada je u pitanju i zaštita potrošača, da nije samo Ministarstvo gospodarstva, to koje brine ili je ono, načelno bi trebalo brinuti o svim vidovima potrošača, pa onda, evo, još jedanput moj apel, znači, kad je u pitanju odvoz otpada, da se zaštiti ne samo potrošačka prava povremenih stanovnika, nego da to ne ide na štetu onih stalnih stanovnika. Jer zaista, ovaj način, kako je sada regulirano, bi moglo završiti, da oni stalni stanovnici plaćaju one troškove, koje imaju i koje moraju raditi da bi dobili kvalitetnu uslugu oni povremeni stanovnici. Pa evo, još jedanput moja zamolba. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika, poštovanog zastupnika Gorana Aleksića. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana tajnice Mikuš Žigman, niste se uhvatili vrućeg krumpira o kojima sam ja govorio. Jedan vrući krumpir zove se sustavno rješenje za obeštećenje potrošača, koje su masovno oštećeni djelovanjem trgovaca. Dakle, time se vi ne želite baviti, ni vaše ministarstvo. Taj vrući krumpir, vama je prevruć i o tome se ne govori, lakše je govoriti o birokratskim rješenjima. Drugi vrući krumpir zove se odluka o onim tijelima koje mogu poduzeti tužbe u kolektivnim sudskim procesima, gdje je jedno od tih tijela, jedno od tih organizacija, koje bi svakako trebalo dobiti to pravo, udruga Franak, gdje vas ne traži udruga Franak niti novac niti prostore, ne traži vas apsolutno ništa, nego samo pravo da može podići kolektivnu sudsku tužbu. I na temelju toga prava ta udruga ustvari riskira svoju budućnost. Dakle, u slučaju kada bi podigla takvu tužbu, ona riskira svoj novac ne riskira državni novac, ne riskira ničiji tuđi novac, nego isključivo svoja sredstva, koja posjeduje. Dakle, ta dva vruća krumpira Ministarstvo gospodarstva očigledno ne zanimaju. Zbog toga ćemo i dalje ostati samo na birokratskom načinu rješavanja sustavnog kršenja prava potrošača, a kada do sustavnih kršenja prava potrošača dođe, prepustiti ćemo, svakom od njih pojedinačno da se pobrinu za svoju sudbinu, odnosno dopustiti ćemo korporacijama da ostave opljačkani novac u svojim rukama. Hvala.
Hvala lijepo. Time ću zaključiti raspravu o točci, glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje od 2017. do 2020. godine. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela, dajem na glasovanje Prijedlog Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje od 2017. do 2020. godine. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 81 glas za, 5 suzdržanih i 39 glasova protiv donijeli Nacionalni program zaštite potrošača za razdoblje od 2017. do 2020. godine. Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a predložio je Saboru donošenje zaključaka koji glase: Prvo, predlaže se Hrvatskom saboru da ne prihvati Prijedlog Nacionalnog programa zaštite potrošača za razdoblje od 2017. do 2020. godine i drugo, predlaže se Vladi RH da sačini i predloži cjelovit dokument koji bi se odnosi na razdoblje 2018.-2021. godine i kojega bi sastavni dio bio odgovarajući akcijski plan za postizanje ciljeva programa. U prvom prijedlogu zaključaka bespredmetno je glasovati jer smo donijeli Nacionalni program zaštite potrošača za razdoblje od 2017. do 2020. godine. sukladno prijedlogu saborskog matičnog tijela. Što se tiče drugog zaključka, molio bi sada predstavnicu Vlade, državnu tajnicu Natašu Mikuš Žigman da se očituje o tom prijedlogu, izvolite.
Hvala lijepo. Prijedlog se ne prihvaća obzirom na upravo doneseni program za razdoblje od 2017. i 2020., ali isto tako i iz razloga što ovaj program predstavlja strateški dokument kojim se utvrđuju prioriteti i mjere zaštite potrošača u nizu sektorskih područja, on je metodološki izrađen sukladno programu koji je donesen odnosno izrađen od strane Europske komisije. Isto tako je metodološki izrađen sukladno programu koji je donijela prošla Vlada za razdoblje 2013. do 2016. godine. Ne držimo opravdanim izrađivati ponovno dakle, dokument odnosno, program zaštite potrošača, već držimo da se treba koncentrirati na provedbu prioriteta i mjera, koje su sadržani u ovom programu. Napominjem pri tom, da je već, dakle, sukladno odrednicama, istoga intenziviran i rad između resora koje su nadležni za provedbu ove politike, da je intenzivirana suradnja sa jedinicama regionalne i lokalne uprave, samouprave, pojačan rad sa udrugama i na tom tragu želimo nastaviti provoditi prioritete koji su ovdje sadržani. I u provedbi ćemo svakako uzeti u obzir i veći dio prijedloga koje su jučer izneseni tijekom … [[Govornik se ne razumije.]] rasprave, te dakle, se pobrinuti za to da oni budu u samoj provedbi prioriteta i provedeni odnosno, uzeti u obzir. Hvala lijepo.
Kaže mi kolega Bukarica da nije predviđeno očitovanje predlagatelju, jer ovdje se ne radi o amandmanu, ovo je zaključak, ali, evo, kratko.
Hvala lijepo na kratkoj dobroj volji. Dakle, neobično je prije svega predsjedniče da ste najprije dali na glasovanje prijedlog Vlade, a ne alternativu, napravljenu ovdje u Parlamentu, ali dobro. 90% kolegica i kolega nije bilo ovdje na raspravi i nije se moglo neposredno uvjeriti dakle, da ovaj nacionalni program ne obuhvaća 2 najvažnije područja na kojima se krše prava potrošača, a to su telekomunikacijske usluge i to su bankarske usluge. Dakle, ovo je nevjerojatno loš dokument, koji nema ni jednu jedinu mjerljivu mjeru. Mi ne znamo uopće što će se događati do 2020. i po kojim kriterijima će se izmjeriti jesmo li to ostvarili ili ne. A nevjerojatno je da donosimo dokumente danas, za nešto što bi trebalo vrijediti 2017.g. Predlažemo Vladi da sljedeći tjedan preloži neki nacionalni program, koji će se odnositi od 1965.-1969. Hvala lijepo.
Jel tražite da glasujemo o tome? … [[Upadica se ne čuje.]] Ali, po pravilima, evo kaže mi tajnik plenarne sjednice, da ćemo glasovati, dakle o ovom prijedlogu zaključku koji Vlada ne prihvaća. Zaključak nije dobio potreban broj glasova.
Sada bih predložio da objedinjenu raspravu, o sljedeće tri točke dakle, točci, dva, tri i četiri. To su točke: - Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenju Zakona o provedbi Uredbe Europske unije o europskim fondovima socijalnog poduzetništva, hitni poduzetništva, hitni postupak prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 283 - Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenju Zakona o provedbi Uredbe Europske unije o europskim fondovima poduzetničkog kapitala, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 282 - Konačni prijedlog Zakona o alternativnim investicijskim fondovima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 183 Da li se slažete sa time da objedinimo te tri točke? Da. Nitko nije protiv toga. Predlagatelj sva tri akta je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se dva zakonska prijedloga rasprave po hitnom postupku kao što sam i rekao, a jedan je u drugom čitanju. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje za sve tri točke? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu financija gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Dakle, imamo Konačni prijedlog Zakona o alternativnim investicijskim fondovima i dva zakona kojima ukidamo Zakon o provedbama dviju uredbi. S obzirom da je ukidanje tih dvaju zakona u biti posljedica donošenja Zakona o alternativnim investicijskim fondovima, dopustite da dam najprije kratko obrazloženje zakona kojeg predlažemo donijeti, a nakon toga kratko samo ove zakone kojima ukidamo postojeće zakone. Dakle, s ciljem rasprave u drugom saborskom čitanju pred nama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o alternativnim investicijskim fondovima. Na 5. sjednici Hrvatskoga sabora u listopadu, početkom listopada prošle godine donesen je zaključak kojim se prihvaća Prijedlog zakona o alternativnim investicijskim fondovima. Inicijalni razlog izrade ovoga zakona jest dodatno usklađivanje sa pravnom stečevinom u dva područja i to Direktivom 65 iz 2014. poznata kao MiFID2 Direktiva. Potrebno je prenijeti dakle njene odredbe u novi Zakon o tržištu kapitala čija je izrada u tijeku i nadamo se da će skoro biti ovdje na prvom čitanju. Međutim, dva članka u vezi prekograničnog poslovanja društava za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima koji obavljaju djelatnosti upravljanja portfeljem investicijskog savjetovanja potrebno je prenijeti i u ovaj Zakon. Nadalje, Europska komisija traži od Republike Hrvatske da se izrijekom prenese jedan članak iz Direktive 89 iz 2011., a odnosi se na potrebu uključivanje Društva za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima u konsolidirani nadzor financijskih konglomerata. Druge odredbe zakona izmijenjene su s obzirom na iskustvo stečeno u dosadašnjoj primjeni postojećeg zakonodavnog okvira, kao i primjeni najboljih tržišnih praksi iz područja poslovanja alternativnih investicijskih fondova u interesu svih zainteresiranih strana i sudionika financijskog tržišta u Republici Hrvatskoj. Dakle, ključne izmjene u odnosu na sadašnja zakonska rješenja su naime u području razvrstavanja društva za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima uvedene su bitne novosti uzimajući u obzir kriterij veličine imovine pod upravljanjem društva i kategorije ulagatelja kojima se nude udjeli pojedinih alternativnih investicijskih fondova. Dakle, prvo što se tiče razvrstavanja društava za upravljanje alternativnih investicijskih fondova prema veličini imovine do sada je postojala samo podjela na mala i velika, a sada će biti moguća podjela u tri razreda i to na mala, srednja i velika društva za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima koji će se određivati na temelju veličine imovine pod upravljanjem. Svrha uvođenja navedenih kategorija jest olakšavanje i pojednostavljenje osnivanja i poslovanje malih i srednjih društava za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima radi čega su te kategorije upravitelja oslobođene određenog dijela zahtjeva propisanih ovim zakonom upravo iz razloga što nisu dužni udovoljiti svim propisanim zahtjevima iz ovoga zakona i uredbe te se na razini Europske unije ne smatraju u cijelosti usklađenim s Direktivom mala i srednja društva za upravljanje IF-ovima ne mogu prekogranično trgovati udjelima alternativnih investicijskih fondova, upravljati alternativnim investicijskim fondovima ili obavljati pomoćne djelatnosti iz ovoga zakona u drugoj državi članici Europske unije. Drugo što se tiče kategorije ulagatelja kojima se nude udjeli pojedinih IF-ova do sada je postojala zakonska podjela samo na profesionalne ulagatelje, dakle kreditne institucije, društva za osiguranje itd. i male ulagatelje dakle svi ostali koji nisu profesionalni ulagatelji. Ovim zakonom uvode se i kvalificirani ulagatelji koje se kvalificira na temelju njihove minimalne neto imovine i obvezne uplate u fond te se definiraju dvije skupine kvalificiranih ulagatelja. Ulagači u osnovne alternativne investicijske fondove te ulagače u IF-ove rizičnog kapitala. Dvije skupine kvalificiranih ulagača imaju različite propisane vrijednosti minimalnog uloga i neto imovine. Propisuje se da se udjeli alternativnih investicijskih fondova kojima upravlja mali ili srednji upravitelj mogu nuditi isključivo profesionalnim ili kvalificiranim ulagateljima. Dakle, u ove IF-ove koji su u biti manje regulirani s obzirom na očekivano moguće i veću rizičnost propisano je da ulagatelji u njih mogu biti isključivo profesionalni ili kvalificirani ulagatelji. Malo i srednje društvo za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima mora u svom poslovanju i u svim materijalima namijenjenim ulagateljima jasno i nedvosmisleno naznačiti da nije dužan primjenjivati sve odredbe ovoga zakona i propisa donesenih na temelju ovoga zakona te ukazati na rizike koji iz toga proizlaze za ulagatelje. Nadalje, uvedena je mogućnost osnivanja zatvorenog alternativnog investicijskog fonda kao imovine bez pravne osobnosti. Dakle, društvo za upravljanje IF-ovima moći će osnovati i zatvoreni IF kao skup imovine uz već postojeću mogućnost osnivanja IF-a s pravnom osobnošću čime se otvaraju vrata za izjednačavanje poreznog tretmana sa otvorenim investicijskim fondovima pri sljedećim izmjenama poreznih propisa prije svega poreza na dobit što će zasigurno povoljno utjecati na daljnji razvoj tržišta alternativnih investicijskih fondova. Nadalje, pojednostavljen je postupak licenciranja koji provodi HANFA u odnosu na dosadašnje stanje. HANFA će odlučivati u jednom postupku o sljedećem. Dakle, dostavlja se jedan zahtjev, a ne više njih, te HANFA odlučuje jednim rješenjem. Nadalje, sužava se krug poslova za čije je delegiranje na treće osobe potrebno dobiti odobrenje HANFA-e s ciljem rasterećenja subjekata nadzora mijenjaju se odredbe o obvezi odobravanja delegiranja svih poslova društava za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima koji upravljaju IF-ovima čiji se udjeli nude javnom ponudom pri čemu se izmjenama sužava krug poslova za čije je delegiranje na treće osobe potrebno ishoditi odobrenje nadzornog tijela na način da se konkretiziraju osnovni poslovi i funkcije. Stoga će odobrenje biti potrebno ishoditi samo za delegiranje poslova upravljanja imovinom, vrednovanja imovine i kontrolnih funkcija. Nadalje obveza HANFA-e za procjenu financijske stabilnosti i prikladnosti odnosit će se samo na kvalificirane članove društva za upravljanje. Naime, ukida se dio odredbi kojima se propisuje obveza nadzornog tijela za procjenu financijske stabilnosti i prikladnosti svih članova društva za upravljanje IF-ovima kao i raspisivanje uvjeta za sve članove društva za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima pri čemu zakon propisuje da će u buduće nadzorno tijelo prikladnost i financijsku stabilnost ocjenjivati isključivo u odnosu na kvalificirane članove za upravljanje IF-ovima a što značajno doprinosi alternativnom rasterećenju. I detaljnije se propisuju i uređuju politike nagrađivanja. Novosti propisane konačnim prijedlogom zakona u odnosu na prijedlog zakona. Dorađen je članak zakona sukladno zadnjoj izmjeni Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća iz listopada 2017. i zadnjoj izmjeni Uredbe broj 346. iz 2013. o Europskim fondovima za socijalno poduzetništvo koji su Europski parlament i Vijeće u međuvremenu donijeli, odnosno u listopadu 2017. kako sam rekao. Sukladno preporukama Odbora Vijeća Europe Manivala iz Izvješća o četvrtkom krugu evaluacije RH kojim se sprječava da suradnici osoba osuđenih za kaznena djela mogu imati kontrolni udio ili rukovodeću funkciju u kreditnim i financijskim institucijama i to u pogledu preporuke 23. zakon je dorađen u cilju postizanja usklađenosti sa predmetnom inicijativom. Uvedena je obveza agenciji da od ministarstva nadležnog za pravosuđe ili iz europskog sustava kaznenih evidencija pribavi podatak o pravomoćno osuđivanosti suradnika stjecatelja kvalificiranih udjela u upravitelju alternativnih investicijskih fondova i suradnika podnositelja zahtjeva za izdavanje odobrenja za obavljanje funkcije člana uprave a prema inicijativi Ureda za sprječavanje pranja novca. Suštinska i terminološka izmjena određenih članaka zbog usklađenosti sa novim zakonskim okvirom u području zakonske revizije, odnosno zbog donošenja Zakona o reviziji. Nadalje, dogodile su se manje nomotehničke dorade zakona. I sad kao što sam rekao na kraju, dakle imamo Nacrt prijedloga zakona o prestanku važenja Zakona o provedbi Uredbe EU o europskim fondovima poduzetničkog kapitala s konačnim prijedlogom zakona i isto tako Nacrt prijedloga zakona o prestanku važenja Zakona o provedbi Uredbe EU o europskim fondovima socijalnog poduzetništva s konačnim prijedlogom zakona. Dakle, odredbe Zakona o provedbi ovih dviju uredbi ugrađene su u zakon koji predlažemo donijeti, dakle Zakon o alternativnim investicijskim fondovima u cilju kako bi se materija alternativnih investicijskih fondova uredila u jedinstvenom propisu, te je stoga potreban prestanak važenja zakona utvrditi donošenjem posebnog Zakona o prestanku važenja tih zakona. Evo zahvaljujem na pozornosti i evo očekujem konstruktivnu raspravu.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Borisa Lalovca, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Molim vas samo ako imate informaciju o tome kako će se to reflektirati na postojeće hrvatsko financijsko tržište. Znamo da na našem tržištu ima oko tridesetak tih IF-ova, da imaju negdje oko 3 milijarde kuna neto imovinu. Šta to znači za njihovo poslovanje? Znamo da ovaj dio zakona reguliraju se, dakle i oni FGS-ovi. Čini mi se sad ti FGS-ovi prema ovome ulaze u ove srednje, vi me ispravite ako ne ili mali su do negdje do 75 milijuna. Je li tako? Do 10 milijuna eura neto imovine, a oni preko 10 milijuna neto imovine su zapravo srednji. I sad me samo, da li imate nekakvu informaciju kažem o trenutnoj situaciji na tržištu da li će za njih šta ovo značiti u nekom njihovom reguliranju poslovanja, budući da se u ovome dijelu olakšava jedan dio. Takva je direktiva. Znači nije to da nešto što mi želimo, ne želimo. Znači da bi se uskladili, pa me čisto zanima imate li kakve informacije šta će biti i kako će se ovo reflektirati na financijsko tržište. Zahvaljujem.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi se u ime Kluba zastupnika nezavisnih lista javio kolega Miro Bulj. Da, on gubi pravo na govor. Sljedeći u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani zastupnik Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Kao što smo rekli i u ovome prvome čitanju donošenje ovoga zakona o alternativnim investicijskim fondovima je prvenstveno usklada sa EU direktivama, te ovo objedinjavanje rasprave odnosi se na ova druga dva zakona koja se sada zapravo inkorporiraju u ovaj zakon. I mislim budući da su ovo sve tri direktive mislim da je dobro da smo na takav način i obuhvatili ovu raspravu. Ono što je predstavnik predlagatelja ovdje rekao, a mi smo zapravo i u samom prvom pitanju postavljali određena pitanja da su razvrstavanja društava za upravljanje alternitivnim investicijskim fondovima prema kriteriju veličine. Razvrstavanje se sada odnosi na tri razreda, znači na male, srednje i velike koji će se određivati na temelju veličine neto imovine pod upravljanjem, do sada je bila samo na male i velike. I ova druga kategorija odnosi se na ulagatelje, znači tko može ulagati u te fondove. Pa osim toga što su bili profesionalni, znači oni koji imaju određene licence da tako kažem, odnosno moraju položiti određene strukovne ispite, kao što su za investicijske savjetnike ili ovaj, to još poznatije kao … [[Govornik se ne razumije.]] ovaj, koji morate imati određenu znanja i položenog certifikata da bi mogli trgovati, odnosno, ulagati u takve fondove. Bila je podjela na male ulagatelje i sada se još ovdje dodatno uključuju se i kvalificirani ulagatelji, a to su oni ulagatelji koji su zapravo, kvalificiraju se na temelju njihove minimalne neto imovine, odnosno, obveze uplate u tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] Ovdje su također navedene i čini mi se da su u odnosu na prvo čitanje i proširene su te odredbe u vezi politike nagrađivanja radi dodatnog usklađivanja sa smjernicama, uzimajući u obzir činjenicu da su politike i primitaka, na razini EU, a i u svijetu, prepoznato kao važno pitanje poslovanje subjekata na tržištu kapitala, kao potencijali veliki, značajni izvori sukoba interesa. To je ono uvijek moralno pitanje i zbog čega su i ove direktive i nastale, još da ne kažem, strože ograničile poslovanje takvih fondova jer ta je politika bonusa. Nama se zapravo i švicarski franak i sve ovo što se događalo u RH, zapravo bila politika bonusa. Znači, kako su definirani bonusi za ostvarivanje određenih prinosa, ostvarivanje određenih zarada, određenih menadžera morali su zadovoljavati određeni dio plasmana na financijskom tržištu i cjelokupna ta politika. Znači ništa to nije nešto što se događalo u Hrvatskoj, što se nije događalo u Velikoj Britaniji, SAD i u drugim zemljama. I budući da su sada, ovdje, koliko sam vidio i pooštrene te odredbe, definiranje određenog sukoba interesa, da se zapravo kvalitetnije upravlja rizicima. Ako znamo da su alternativni investicijski fondovi, jer znamo da su investicijski fondovi jedan od instrumenta gdje možete ostvariti određeni prinos na financijskome tržištu. Postoji, normalno i dionički i obveznički, ono gdje zapravo ulažete kao mali izlagatelj i vrlo transparentno znate u šta se ulaže. Kad govorimo o alternativnim financijskim, odnosno, o fondovima, za njih se očekuje da imaju nešto veće prinose. Znači, za njih se očekuje, nešto veće prinose, kao što su ne znam, dionički, obveznički ili nekakvi mješoviti i oni, npr. ulažu u samu specifičnu vrstu imovine. Pa tako su prisutni, npr. nekretninski, ti alternativni investicijski fondovi, gdje će se ugl. ulagati u nekretnine i odrađivati, očekivati određene povrate od tih nekretnina. Kao što sam rekao, znači, prema podacima HANFA-e, krajem 2016.g. na hrvatskom financijskom tržištu bilo je aktivno oko 30-tak alternativnih investicijskih fondova, s neto imovinom oko 3,3 milijarde kuna, od čega je da vidite kako je to segmentirano, … [[Govornik se ne razumije.]] milijarde kuna odnosi se na kapitalni fond, znamo da njime upravlja hrvatsko investicijsko, mirovinsko investicijsko društvo. I oko milijardu kuna odnosi se na ovih 5 EFGS fondova za gospodarsku suradnju i ta zapravo dvije skupine tih fondova, znači taj jedan, zatvoreni kapitalni fond i ovih EFGS-ovi znači čine 70% ukupne sve imovine alternativnih investicijskih fondova na tržištu. Ugl. su tu još ulagatelji koji otvaraju takve fondove, su pojedine banke, čini mi se i pokoja brokerska kuća i zapravo ovo je vrlo plitko tržište alternativnih investicijskih fondova za Hrvatsku i jednostavno u takvom obliku neće se u budućnosti očekivati, kažem osim nekretninskog, zato što su u Hrvatskoj, jedina opcija osim dionica, vidimo dan danas, sa slučajem Agrokor, teško da će se više u budućnosti, mali ulagatelj, odnosno, i ovi koji su bili profesionalni ulagati više u korporativne vrijednosnice, jer i sami znamo da na tržištu takvih kompanija, nažalost, osim po koje još države HEP-a itd. nema. Odnosno, sa ovim slučajem će se za jedno dulje vremensko razdoblje, nažalost, ovaj, nemate više tako alternativnih tih dionica. S druge strane imamo obveznice, znamo da ugl. prevladavaju držane obveznice, znači RH, čiji prinosi su za takve investitore sve manje i manje. Jedino što se mogu kroz alternativna, ali ponovno kažem alternativni, kroz možda pojedine, samoodređene investicije ili ne znam, za energetiku, ulaganja u određena fondovi koji bi ulagali u određene energetske projekte, ili ugl. ono što se u Hrvatskoj popularno su zapravo ti nekretnini fondovi. I oni bi zapravo možda davali puno veće prinose nego što su davali prinosi dioničkih ili obvezničkih. I ovdje je zapravo bilo i naša nekakva sumnja, odnosno, pitanje koje smo raspravljali u prvome čitanju, ali kažem, budući da je ovo direktiva i da tu mi nemamo prevelikih nekakvih mogućnosti, nego da se tako zapravo na razini EU i dogovorilo i na jedinstvenom europskom tržištu su ti blaži zahtjevi, prema tim malim društvima za alternativne investicijske fondove, koji smo ovdje čuli, da oni imaju negdje neto imovinu do 10 milijuna eura. Da ako je on, da ima puno blaže zahtjeve, pa da on više ne mora imati nadzorni odbor, ono što nas je stvarno i u prvom čitanju, malo začudilo, da može imati samo jednog člana uprave, da nije nužno ustrojavanje kontrolnih funkcija, a vidimo da se danas događa, šta govorimo i kod ovih određenog postotka, danas, na Odboru za gospodarstvo, određene kontrolne funkcije, stalno se preispitivamo da li imamo dovoljno tih kontrolnih funkcija. A ovdje puno puno olabavljivao, odnosno, ukidamo te kontrolne funkcije, za te male IF-ovi mogu ulagati do 10 milijuna eura. I sustav upravljanju likvidnošću, ne mora se udovoljavati propisima zahtijevanim politike primitaka znači u ovoj shemi zapravo bonusa. Ne mora udovoljavati uvjetima izvještavanja o investiranju u neuvršteno društvo, ne treba suglasnost HANFA-e itd. Puno tih mehanizama, kažem u samoj direktivi je navedeno, u samoj takvoj direktivi je navedeno i mi to implementiramo. Međutim, svakako se otvaraju određena pitanja, određene sumnje ili ukoliko sutra ponovno pojedini hrvatski građani budu ulagali u takve fondove, a ovdje je jedino od izvora toga da neće se ulagati, da ne mogu ulagati mali. Znači da ne mogu oni koji nisu profesionalni, nego da ponovno mogu ulagati oni koji su profesionalni i s druge strane kvalificirani, ponovno ukoliko dođe do propasti nekog takvog projekta vjerujte mi bez obzira bili oni profesionalni, puno je bilo profesionalaca koji su ulagali, koji su bili u takvim fondovima pa su zapravo izgubili novce a školovani su bili za to. Puno je bilo njih koji su govorili da neće biti ni krize itd. 2008. godine i govorili su da, znači iz stručnih krugova u 2007. se nije baš toliko vidjela kriza na financijskim tržištima pa se tako dogodilo odnosno mislili su da će kroz te sistemske rizike da će se to moći pokriti. Kažem, iako je obrazloženje predlagatelja da će se ti rizici koji će se oslobađati, koji se sada oslobađaju za te male IF-ove pokrivaju time da se neće takvi mali IF-ovi neće moći prekograničnim trgovati odnosno da neće moći obavljati te pomoćne usluge odnosno da će u njih moći ulagati isključivo profesionalni ili kvalificirani ulagatelji, kod nas i dalje budi sumnju kod prvog takvog događaja kažem ako se dogodi na tržištu da će se ponovno postavljati sumnja i pitanje što je, gdje je tu bio regulator, gdje je tu bio zakonodavac itd. Međutim, tako su definirane direktive Europske unije tako da svi oni koji budu ulagali kažem koliko god to ulagalo kao profesionalni ulagatelji da kao što je ovdje bilo i navedeno da mali i srednji IF-ovi u svome poslovanju i u svojim materijalima namjerenim ulagateljima kaže jasno i nedvosmisleno naznačiti da nije dužan primjenjivati sve odredbe ovoga zakona i propise donesene na temelju ovoga zakona te ukazati na rizike. To uvijek je pitanje da li na koji način se ukaziva na te rizike i gdje je to navedeno da ukoliko se i dogodi da budu informirani oni koji budu ulagali u takve fondove da postoji puno veći rizik, jer gledajte oni i ulažu jer ti fondovi danas daju prinose negdje kada imamo nekako oročenu štednju ikoja vam daje do 1% danas dionički fondovi ne znam bolje ćete me, državne obveznice daju 3 do 4% prinosa, dioničke ne daju jer su čak i ovi neki fondovi su vidim u minusu zbog ispravaka vrijednosti vjerojatno Agrokorovih dionica. Vjerojatno ovakvi alternativni fondovi tzv. … fondovi koji se sutra budu nudili na tržištu davat će sigurno prinose 7 do 10% i bit će atraktivni pojedinoj skupini građana. Isto kao što ćemo ubrzo vidjeti čitanje zakona o elektroničnom novcu ulaganje u bit coin znači balon koji će se ispuhati i koji će ponovo na žalost isto kao što je 2007., 8. mnoštvo hrvatskih građana ulagalo u vrijednosnice, pa je tada izgubilo vrlo veliki izvor novaca. Također kada se dogodi, a takvo je to tržište bit coina, a kažem ubrzo ćemo o tome razgovarati, a bojim se da i kroz ove alternativne fondove koje … fondove koji budu na tržištu ukoliko se ono ispuše i kada se dogodi nekakav takav problem, pa da sutra ponovo ne bi se prozivalo institucije ili Vladu itd. gdje su bili u zaštiti takvih, u zaštiti ulagatelja. Kažem, iako se ovdje govori o profesionalnim ulagateljima to kasnije kada se dogodi jedna takva havarija više nitko ne pita jel' bio profesionalan ili ne, nego pokušavaju naći kako riješiti te probleme. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku poštovane zastupnice Makar. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Lalovac, evo stvarno ste nam pokušali približiti probleme s kojima se sve susreće ulagač kada investira u ove alternativne investicijske fondove. Naime, ja sam se javila za repliku upravo na kraju kad ste govorili o građanima, odnosno o informaciji u riziku koji preuzimaju kad ulažu u te fondove. Pa upravo smo završili sa čitanjem Zakona o zaštiti potrošača, gdje su upravo i ti građani potrošači koji trebaju u pismenom obliku dobiti sve informacije prije ulaganja. Da li smatrate da će oni stvarno dobiti prave informacije da bi mogli donijeti odluku o ulaganju? Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Lalovca.
Hvala lijepa. Pa kažem vam kad sigurno ovi fondovi tzv. hetach fondovi će nuditi atraktivne prinose i to je ono što je uvijek se zapravo kroz povijest događalo i određeni dio novaca koji su hrvatski građani držali na štednji, kažu pa šta ću tamo više držati, dobijem 0,5 do 1% će probati ulagati u takve fondove. Međutim, jedan dio koji budu mali ulagači to je kroz ovaj zakon čini mi se da su oni zaštićeni. Kao što je sam predlagatelj rekao odnosi samo na one profesionalne koji imaju taj dio licenci. Međutim, kažem izražavam sumnju za ove profesionalne. Jer kažem, bilo je mnogo stručnjaka koji su to jako dobro znali, pa se kasnije na žalost se ispostavilo da baš i nisu bili jako dobri u svojim davanju određenih procjena. A što se tiče građana kažem mislim da je kroz ovaj prijašnji zakon da ne bude ono malim sitnim tiskanim slovima, jer gledajte uvijek je to ono znakom percepcije, kada vam stavi prinos od 10%, a malim tiskanim slovima da to postaje rizik onda na žalost i hrvatski građani na takav način budu zavarani. Hvala lijepo.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj Glasa i HSU-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle, tri zakona. Centralni ovaj koji govori o … fondovima odnosno alternativnim investicijskim fondovima i ova dva mala koja zapravo uređuju regulativni prostor da tako kažem u Hrvatskoj obzirom na taj novi zakon koji obuhvaća ono što je bilo definirano između ostaloga i sa ova dva zakona koja se stavljaju van snage. Iz pozicije, a zapravo je iz takve pozicije mogu i govoriti građanina koji se susreće s tim, čini mi se da su tri inovacije ili tri momenta značajna i jedno pitanje o kojem je donekle već i bilo ovdje rasprave. Dakle, jedan moment je ova nova podjela na mala, srednja i velika društva koja omogućava možda i jednu jasniju i transparentniju situaciju. Naravno radi se nisam na početku rekla radi se o harmonizaciji, dakle na neki način ništa od ovoga nismo mi posebno izmislili nego se radi o harmonizaciji sa novim uredbama i direktivama EU. Zatim nova podjela ulagatelja u te alternativne investicijske fondove. I konačno treći moment reguliranje ili možda detaljnije ili preciznije reguliranje bonusa koji su bili ne samo u Hrvatskoj, nego i globalno, pa ako se i sjećamo i veliko Wall street kraha su bili jedan od apsolutno bitnih elemenata koji je doveo i do globalne financijske svjetske krize. Prema tome, očito stroža pravila su ovdje nešto što je preporučljivo i što ćemo svakako podržati. E sad ovo pitanje koje je na kraju zapravo izazvalo određenu raspravu. Smanjenje ili labavljenje da tako kažem kontrolnih mehanizama kod malih alternativnih investicijskih fondova. Smatramo da je to s sjedne strane naravno bez obzira što se tu definira da se samo radi o profesionalnim, odnosno će tu moći se pojavljivati profesionalni ulagatelji. Radi se o zapravo ja bih rekla jednom ili dva različita načina pogleda na tržište općenito, a u ovom konkretnom slučaju na ovu vrstu financijskog tržišta, a to je do koje mjere država može preuzeti odgovornost. Dakle, do koje mjere se može očekivati od države da zaštititi ljude od ako hoćete možda vlastitih nepromišljenih poteza. Ono što je zaista bitno je da u ovom segmentu zaštite potrošača, odnosno zaštite ulagatelja i ljudi koji se upuštaju u tu vrstu posla, da bude vrlo jasno i vrlo vidljivo i precizno definiran rizik. Jer kako što je kolega Lalovac rekao kad netko vidi u situaciji u kojoj su kamate u banci 0,2%, kad vidi 7 i pol posto, 10% više uopće ne čita small print, odnosno ono što je sitnim slovima napisano, a kamoli da sad dalje razmišlja šta bi moglo biti. Jedan dio po mom mišljenju rasprava koje mi danas imamo u hrvatskom društvu je zapravo rezultat toga, rezultat toga što ljudi nisu čitali šta je sve tu bilo navedeno. I zato je sigurno bitno da u ovim situacijama bude potpuno jasno, transparentno i velikim slovima da tako kažem, odnosno u istoj razini u kojoj je i zarada, odnosno postotak zarade, da budu navedena i ograničenja. Ali dalje od toga ja ne vidim da možemo ići. Jer dalje od toga bi zapravo značilo da vi da li je to rizik? To je rizik svugdje na svijetu i izazvao je ogromne nesreće. Dakle, informacija je jasna, velika i glasna. Ali dalje od toga uplitanje države tamo gdje po mom mišljenju nije mjesto, a to je da ona preuzima rizik za individualne oduke koje su naravno bazirane na punoj informaciji, za individualne odluke pojedinaca mislim da tu državi naprosto nije mjesto. Ona mora dat punu informaciju, ona mora apsolutno ravnopravno sa prednostima informirat i o rizicima i opasnostima i tu se zaustaviti. Dakle, mi ćemo podržati ovaj zakon, a ova druga dva zakona su zapravo nešto što po mom mišljenju je dobro da se prihvatila sugestija i prijedlog Odbora za zakonodavstvo, da se jednim zakonom ne derogiraju neka druga dva, nego da se zapravo posebnom odlukom stavljaju van snage ta druga dva zakona koja su subsumirana u ovom novom. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče zahvaljujem, državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Pa ništa se puno nije dramatično promijenilo od onog prvog čitanja. Uglavnom ove izmjene koje imamo se tiču i u smjeru su i mislim da su važne i dobre, a to je u smjeru više nadzora revizije, kontrole. Dakle, cilj je povećati transparentnost u upravljaju alternativnim investicijskim fondovima i sigurnost za ulagače. Uz tu višu razinu zaštite ulagača ovim zakonom je stvoren i okvir kojim se fondovi stavljaju u poziciju da se ne oslanjaju samo na kreditne rejtinge koje procjenjuju drugi, nego da i malo i sami se potrude u ocjenama tih rejtinga, pa onda bi naravno kada bi procjenjivali predmet svojih ulaganja vjerojatno i rezultati na dugi rok bili sigurniji i bolji za ulagače. Mislim da je ovaj zakon i sve što regulira ovaj današnji zakon važno i dobro iz tri razloga. Prvo je čuli smo danas u Hrvatskoj kronično nedostaje fondovska industrija. Dakle, imamo izrazito iako smo iz tzv. tranzicijskog dijela EU i u usporedbi sa ostalim post tranzicijskim državama ili post komunističkim i dalje smo izrazito nerazvijeni u smislu fondova i fondovske industrije. Drugo, hrvatskim tvrtkama prije svega hrvatskih poduzetnika kronično nedostaje temeljni kapital. I mislim da je vrijeme da se otvore vlasničke strukture, da se prestane oslanjati isključivo na relativno skupo financiranje u usporedbi sa konkurencijom posebno iz zapadne Europe, a s tim najčešće dođe i nekako viša razina profesionalnog upravljanja. Nešto od ovog što sam rekao da je bilo primijenjeno u Agrokoru ili dijelu Agrokorovih kompanija onda ne bismo imali rezultat koji imamo danas. I treće, ulagački fondovi sa sobom ne donose samo novac nego donose i profesionalnije i kvalitetnije upravljanje, a i toga nam nedostaje i u javnom i u privatnom sektoru. Ja ću evo vrlo kratko samo ponovit ono što mislim da je bitno, a ostalo je isto kao i u prvom čitanju u prijedlogu zakona. Dakle, razvrstavanje na tri razreda umjesto prije do dva, dakle male, srednje i velike za upravljanje, društva za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima. Cilj je uvažiti specifične potrebe fondovskog tržišta u Republici Hrvatskoj kao što rekoh prilično nerazvijenog. Mislim da je totalna brojka negdje tridesetak, točno 30 fondova. S obzirom i na veličinu, dakle kolega Lalovac je dobro rekao to je zaista jedno plitko tržište, možda jedno od najplićih kad gledate općenito financijsku industriju u Republici Hrvatskoj. Osim po veličini imamo i prema kategoriji ulagatelja. Do sada su bili profesionalni, tzv. profesionalne i male ulagatelje. Ovim zakonom se uvodi pojam kvalificirani ulagatelj. U dvije skupine ulagatelji u osnovne alternativne investicijske fondove i ulagatelji u IF-ove rizičnog kapitala. Ove dvije skupine imaju različito propisane vrijednosti minimalnog uloga i neto imovine. Nadalje, treba spomenuti i mislim da je to važno posebno s obzirom na taj stupanj razvijenosti kod nas, a to je da mali i srednji fondovi moraju u svom poslovanju i materijalima svim ulagačima jasno i nedvosmisleno naznačavati da se nisu dužni pridržavati svih odredbi ovog zakona i ukazati na rizike. Do sada smo imali po koju krizu u Hrvatskoj zato što jednostavno s jedne strane nismo dovoljno educirani za pojedine u ovom slučaju fondovske industrije, a s druge strane zato što i mnogi igrači nisu jednostavno dovoljno glasno i jasno naglašavali potencijalne rizike. Kao što rekoh bez obzira na to zakon doprinosi u povećanju osiguranja rizika prije svega zaštite malih ulagača. Dio je posvećen čuli smo već i svim kategorijama zaposlenika prije svega onima koji upravljaju, dakle koji su odgovorni za investicije i za rezultat tog što jest djelatnost alternativnih investicijskih fondova. I zaključno ću reći ovim zakonom dodatno se pravno uređuje sigurnost i stabilnost poslovanja sa ciljem razvoja cijele industrije, jačanje zaštite ulagača što bi trebalo rezultirati i većim povjerenjem u tržište kapitala, to nam zaista kronično nedostaje, ali i cjelokupnu tržišnu ekonomiju za koju se vjerujem svi borimo. Hvala. Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog, ovaj konačni prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Sada će zaključno reći nešto državni tajnik Željko Tufekčić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo samo kratko. Zahvaljujem na raspravama. Dakle, pitanje gospodina Lalovca. Od ukupno 30 IF-ova po ovom novom zakonu i novoj kategorizaciji njih 3 će ući u kategoriju srednjih, 4 FGS-a također u kategoriju srednjih. Imamo jedan veliki, to je ovaj kapitalni fond koji ste i sami rekli. On će bit veliki. Svi drugi ostaju u kategoriji malih fondova. Dakle koji učinak očekujemo? Očekujemo naravno relaksaciju poslovanja i smanjenja administrativnih tereta za postojeće fondove. Ali ono što je još važnije isto to očekujemo da će potaknuti ulazak novih na tržište posebice malih i srednjih i to je u biti intencija. Iz rasprava vaših smo jednako tako čuli da ono što znamo i što jest, da je tržište dosta plitko, dosta nerazvijeno i očekujemo da će ovakva relaksacija, a koja je doduše propisana i samim direktivama potaknuti tržište na ulaganje, odnosno prikupljanje kapitala, pa onda njihovo ulaganje u ono u što fondovi ulažu. Dakle, ulaganje u male IF-ove i rizik povezan s tim bio je predmet rasprava i u prvom čitanju i danas su se većina govornika toga dotaknuli. Dakle, prije svega ta materija je regulirana direktivom. Međutim, pored toga imamo činjenicu da u male i srednje alternativne investicijske fondove ulagat mogu isključivo profesionalni i kvalificirani ulagatelji. I uz to imamo obveznu obavijest da se radi o takvim fondovima i da oni ne podliježu svim odredbama Zakona o alternativnim investicijskim fondovima. Dakle, ulagači koji ulažu u takve fondove su profesionalni ulagači koji znaju što to jest i znaju koje rizike preuzimaju. Ono što također možda možemo reći jest da zakon, niti jedan zakon, pa tako ni ovaj ne može zamijeniti dobar nadzor ni u jednom segmentu, pa tako ni u ovom području. Dakle, podrazumijevamo kvalitetan nadzor nad svim sudionicima tržišta, a posebice onda i nad ovim fondovima. Ono što također valja istaknuti jest da mi na tržištu kod ulagatelja imamo interes, naš interes zaštite od rizika i smanjenja rizika i potencijalnih gubitaka investitora. Međutim, s druge strane imamo interes investitora da zarade, da ostvare prinos i da ostvare nekakve profite. Tako da ulagatelji koji ulažu u ovakve fondove upravo očekuju diversifikaciju svog portfelja pa onda i ostvarivanje većih prinosa u odnosu na nekakva druga ulaganja i naravno uvijek imajući na umu da se radi o profesionalnim ulagateljima i kvalificiranim ulagateljima koji znaju u što ulažu i koje rizike preuzimaju i naravno da profit uvijek ide sa rizikom ako maksimalno ili potpuno eliminiramo rizik, tada ćemo vrlo vjerojatno značajno, značajno smanjiti ako ne i eliminirati i zaradu. IF-ovima su po svojoj prirodi namijenjeni profesionalnim i kvalificiranim ulagateljima. Dakle, mi imamo drugu vrstu fondova, one tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] fondove, dakle otvorene fondove sa javnom ponudom koji su puno više propisani od … [[Govornik se ne razumije.]] fondova i koji su u biti namijenjeni između ostalog malim ulagateljima nekvalificiranim, ulagateljima za ulagati u takve fondove. Dakle IF-ovi svi a posebice zatvoreni, posebice u ovom slučaju ako govorimo mali i srednji su upravo namijenjeni profesionalnim ulagateljima dok su IF-ovi sa javnom ponudom u koje mogu ulagati mali ulagatelji, po svojoj su prirodi i reguliranosti vrlo slični spomenutim … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno fondova ima otvorenim fondovima sa javnom ponudom. Tako da evo, ono što svjesni smo mogućih rizika ali s jedne strane prenosimo direktivu s druge strane radi se o kvalificiranim i profesionalnim ulagateljima tako da ono što zaista u konačnici očekujemo je produbljivanje i veću živost na tržištu alternativnih investicijskih fondova. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Ivana Šukera, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine državni tajniče, ja ću vam postaviti ustvari jedno pitanje i staviti se u poziciju jednog prosječnog hrvatskog građanina, u trenucima kad je u Hrvatskoj kamatna stopa na štednju praktički nikakva, 0,20, 0,30, 0,15 ili 0,10, nije bitno, govorimo ovako napamet, dakle praktički ne postoji, logična stvar da će financijski sektor pokušati privući građane i njihove novce jer štednja hrvatskih građana nije zanemariva. I sad normalna stvar što ljudi vrlo često pitaju, da li smo mi i ovim zakonima i nekim drugim zakonima pružili dovoljno informacija prije svega što se tiče rizika građana da te svoje novce ulažu u nešto drugo, da im se nudi daleko veći prinos jer vi imate sad nekakve igre i sa nekakvim novim životnim osiguranjima i ne znam čim gdje se nude daleko veći prinosi nego što je kamata na štednju. Dakle, pitanje koje definitivno kad se govori o ovom zakonu se obično građanima RH nameće iz jednostavnog razloga što imamo traume iz prošlosti gdje su određene kamatne stope nažalost neke građane privukle na određene transakcije ili što se tiče kredita ili što se tiče štednje gdje su na kraju za stotine tisuća hrvatskih građana izazvali traume.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Borisa Lalovca.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kao što ste rekli ovaj zakon će se odnositi i koji su tamo i segmentirani kao srednji alternativni investicijski fondovi i određeni FGNS-ovi. Nedavno smo bili svjedoci da je upravo, neću imenovati ali u javnosti se zna, određeni FGNS-ovi kao profesionalni ulagatelji su uložili novac u Agrokor. I vidimo iza toga određene reperkusije i ukidanja licence itd., itd., hoće li biti kakvih postupaka, ali se postavlja pitanje i onda se uvijek proziva kasnije Vlada, država, gdje smo mogli to zakonom zaštititi, ograničiti itd., i sad upravo ovim zakonima još više, kažem to je takva direktiva, sad još više olabavljivamo istim tim FGNS-ovima kontrolne funkcije a prije mjesec danas smo imali situaciju u državi da jedan FGNS uloži u dionice u Agrokora koji je bio profesionalni ulagatelj, izgubio novce i tko zna kakve će biti reperkusije. Ovim zakonima dodatno olakšavamo tim istim profesionalnim ulagateljima da mogu upravljati … [[Govornik se ne razumije.]] kažem, neće se to dogoditi, to su direktive ali onda će se uvijek prozivati koja Vladam zašto su zakoni tako doneseni, ovdje u Saboru itd., gdje su bili nadzorni, gdje je bila HANFA, gdje smo mi ovdje bili kao saborski zastupnici da to spriječimo pa zato u tom kontekstu znamo šta direktive, da to moramo poštivati međutim svakako i nekakva naša praksa je pokazala da nekad i te direktive na jednom drugačije specifičnom tržištu poslujemo pa evo danas netko mora i odgovarati, pitati a zakonski je zapravo sve vjerojatno bilo čisto. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ove tri točke, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o provedbi Uredbe EU o europskim fondovima socijalnog poduzetništva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 283. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o provedbi Uredbe EU o europskim fondovima socijalnog poduzetništva, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 124 glasa za, 4 suzdržana i 1 glas protiv, donijet Zakona o prestanku važenja Zakona o provedbi Uredbe EU o europskim fondovima socijalnog poduzetništva.
Sada bih predložio da objedinimo raspravu o slijedeće dvije točke, dakle to su točke 5. i 6., čini mi se, - Prijedlog Zakona o platnom prometu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 289 - Prijedlog Zakona o elektroničkom novcu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 288 Da li se slažete da provedemo objedinjenu raspravu? Da, nema nitko protiv, svi su jednoglasni, hvala. Predlagatelj oba zakona je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu financija gospodin Željko Tufekčić, izvolite. Ja vas moram samo obavijestiti, došlo je do jedne greške na serveru, pa kao što vidite semafori ne rade, tako da se mora mjeriti vrijeme na starinski način.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici. Dakle imamo Nacrt prijedloga zakona o platnom prometu i Zakon o elektroničkom novcu, objedinit ćemo rasprave, međutim ja ću ipak dat najprije pregled Zakona o platnom prometu pa nakon toga Zakona o elektroničkom novcu. Nacrt prijedloga zakona o platnom prometu rezultat je usklađivanja s Direktivom o platnim uslugama na unutarnjem tržištu, rok za … direktive je siječanj 2018. do sada je osam država članica prenijelo direktivu, a mi smo u fazi prenošenja. Na razini EU prepoznata je potreba za modernizacijom platnih usluga u korist potrošača i pravnih osoba, a u cilju održavanja koraka s promjenama na dinamičnom tržištu. Promiče se razvoj inovativnih, internetskih i mobilnih platnih usluga što će zasigurno pridonijeti gospodarstvu, razvoju gospodarstva i rastu. Dakle nova direktiva donesena je zbog značajnih tehničkih inovacija na tržištu plaćanja malih vrijednosti, brzog rasta broja elektroničnog i mobilnog plaćanja, pojave novih vrsta platnih usluga na tržištu te potrebe za povećanjem sigurnosti plaćanja. Također posljednjih godina povećali su se i rizici za sigurnost povezanih sa elektroničkim plaćanjem. Razlog tome je porast tehničke složenosti elektroničkih plaćanja, neprekidno rastući obujam elektroničkih plaćanja širom svijeta i nove vrste platnih usluga. Mnogi inovativni proizvodi ili usluge nisu u potpunosti bili obuhvaćeni ili su u velikom dijelu bili isključeni iz važećeg pravnog okvira što se u nekim slučajevima pokazalo zastarjelim s obzirom na razvoj tržišta te je rezultiralo pravnom nesigurnošću, sigurnosnim rizicima kao i nedostatkom zaštite potrošača u pojedinim područjima. Nova pravila potiču tržišno natjecanje na tržištu elektroničkih plaćanja. To će omogućiti potrošačima da imaju koristi od većeg i boljeg izbora između različitih usluga platnog prometa i pružatelja usluga. Do sada je ulazak na tržište plaćanja bio kompliciran za takve pružatelje usluga jer su mnoge barijere sprečavale njihovo poslovanje, prvenstveno nedostatak adekvatne regulative. S ovom regulativom rješava se osnovna prepreka ulaska na tržište novim pružateljima usluga koji nude jeftinija rješenja za plaćanja sve većem broju potrošača i pravnih subjekata širom EU. Ovi pružatelji će morati slijediti ista pravila kao i banke, dakle registracija, licenciranje i nadzor nadležnih tijela te će i na njih biti primjenjivi novi zahtjevi za sigurnost plaćanja. Najvažnije novosti, uvode se dvije nove platne usluge. Prva od njih je usluga informiranja o računu, dakle omogućuje potrošačima i poslovnim subjektima globalno gledanje na njihovu financijsku situaciju, npr. omogućuje potrošačima konsolidiranje različitih računa za plaćanje koje imaju u jednoj ili više banaka te kategoriziranje potrošnje prema vrstama, npr. kredit, hrana, režija, zabava, benzin itd. čime im se pomaže u praćenju troškova i financijskom planiranju. Druga nova usluga je usluga iniciranja plaćanja, dakle ova usluga olakšava i ubrzava e-trgovinu odnosno omogućava uspostavu softverske veze web mjesta trgovca i mrežne bankovne platforme platiteljeva pružatelja platnih usluga koji vodi račun. Navedeno znači da će potrošači moći obaviti internetsku kupnju čak i ako ne posjeduju kreditnu karticu, a trgovac će moći započeti s isporukom robe čim od pružatelja usluge i iniciranja plaćanja dobije potvrdu da je plaćanje inicirano. Dakle sve se događa u stvarnom vremenu. Bitno je za napomenuti da niti u jednoj fazi platnog lanca pružatelj ovih usluga, dakle usluge iniciranja plaćanja neće biti u posjedu novčanih sredstava korisnika platnih usluga. Druga novost koju uvodi zakon je da se uvodi mogućnost osnivanja male institucije za platni promet. Dakle radi rasterećenja uvodi se mala institucija za platni promet koja će moći pružati platne usluge, dakle sve platne usluge osim uplate-isplate novčanih sredstava na račun, usluge iniciranja plaćanja i usluge informiranja o računu isključivo na području RH. Postavljeni su manji zahtjevi za inicijalnim kapitalom, a ukupne transakcije u jednoj godini ne smiju premašiti iznos od 7,5 milijuna kuna. Nadalje, povećana je sigurnost plaćanja, uvode se i uvedeni su stroži zahtjevi sigurnosti o sigurnoj komunikaciji i pouzdanoj autentifikaciji klijenata za iniciranje i obradu elektroničkih plaćanja koje će se morati primjenjivati i koje će morati primjenjivati svi pružatelji platnih usluga. Stroža pravila pridonijet će smanjivanju rizika prijevare, posebice kod on line plaćanja te zaštiti povjerljivosti korisnikovih podataka. Ukidaju se naknade za korištenje određenog platnog instrumenta. Naime, primatelj plaćanja neće smjeti platitelju naplaćivati nikakvu naknadu za korištenje određenog platnog instrumenta. Dakle prilikom kupovine ulaznice za koncert npr. putem interneta, trgovac neće smjeti naplaćivati dodatnu naknadu za plaćanje karticom. Uveden je dodatni nadzor usluga koje su izuzete od primjene zakona, kao i u važećem Zakonu o platnom prometu platne transakcije zasnovane na određenom platnom instrumentu unutar ograničene mreže, primjerice poklon karticom unutar lanca robnih kuća su izvan područja primjene zakona i direktive, međutim ovaj zakon predviđa da mreža kada njihova djelatnost postigne vrijednost od 7,5 milijuna kuna na godišnjoj bazi obavještava HNB kako bi mogla procijeniti jeli isključenje od primjene zakona i licenciranje i dalje primjereno, a cilj je minimizirati financijske učinke za potrošače. Uvode se nova pravila za telekom operatere, dakle platne transakcije koje provodi pružatelj elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga koje se pružaju uz elektroničke komunikacijske usluge za korisnika te mreže i usluge i to za kupnju digitalnog sadržaja i glasovnih usluga ili koje se obavljaju sa ili preko elektroničkog uređaja u dobrotvorne svrhe ili za kupnju karata koje su do sada bili u potpunosti izuzete od primjene zakona. Međutim da bi se izbjegao rizik od izlaganja značajnih financijskim rizicima platitelju isključene su samo plaćanja pod određenim pragom, dakle 375 kuna po transakciji ili 2250 po mjesecu za naplatu. Telekom operateri koji se bave takvom aktivnošću moraju godišnje obavijestiti nadležna tijela da su u skladu s tim ograničenjem. Unapređena su pravila o zaštiti korisnika platnih usluga, dakle smanjena je odgovornost platitelja vlasnika platnog instrumenta, recimo vlasnika kreditne kartice za neautorizirane platne transakcije s 1125 na 1075 kuna. Smanjen je rizik u kojem korisnik platnih usluga može bez naknade otkazati okvirni ugovor sa 12 na 6 mjeseci. Zabranjena je naplata obavijesti o ustanovljenom gubitku, krađi ili zlouporabi platnog instrumenta, odnosno pružatelj platnih usluga smije zaračunati samo troškove zamjene. Propisana je obveza pružatelja platnih usluga da u sklopu platne transakcije na temelju kartice rezervira novčana sredstva na računu za plaćanje platitelja samo ako je platitelj dao suglasnost za točan iznos novčanih sredstava koji treba rezervirati. Više neće biti moguće rezervirati sredstva bez suglasnosti platitelja i bez točnog iznosa. Na prigovor potrošača pružatelj platnih usluga morat će odgovoriti u roku od 10 dana iznimno u roku od 35 dana. I zaključno vezano za Zakon o platnom prometu. Dakle, kako sam uvodno rekao posljednjih godina postignut je značajan napredak u području platnih usluga. U lipnju 2016. stupio je na snagu Zakon o provedbi uredbe iz područja platnih usluga kojim je omogućena provedba Uredbe 751 iz 2015. Europskog parlamenta i Vijeća o međubankovnim naknadama za platne transakcije na temelju kartica kojom su uvedena nova pravila u području naplate međubankovnih naknada s ciljem rješavanja visokih i različitih međubankovnih naknada u državama članicama EU koje su pružatelji platnih usluga primjerice banke naplaćivale trgovcima, a koji su ih u konačnici prebacivali na potrošače, odnosno isključivali ih, odnosno uključivali ih u opće cijene robe i usluge. U srpnju 2017. stupio je snagu Zakon o usporedivosti naknada prebacivanju računa za plaćanje i pristup osnovnom računu čiji je cilj povećati transparentnost i usporedivost naknada koje kreditne institucije naplaćuju potrošačima. Ukloniti poteškoće pri prebacivanju računa za plaćanje, te povećati razinu tržišnog natjecanja u sektoru bankovnih usluga stanovništvu. Konačno kao završni korak danas je pred vama Zakon o platnom prometu koji donosi brojna poboljšanja u području platnih usluga posebice u pogledu veće sigurnosti za sva elektronička plaćanja i za sve pružatelje platnih usluga, proširenja područja primjene, povećanja zaštite korisnika platnih usluga i pojačanog tržišnog natjecanja. I stoga evo očekujemo podršku ovom zakonu. Zakon je u prvom čitanju. Očekujemo vezano na njega naravno konstruktivnu raspravu. I svi prijedlozi za njegovo poboljšanje su dobro došli. Zakon o elektroničkom novcu. Dakle, radi se o prijedlogu zakona koji kako vidimo ide u paketu sa Prijedlogom zakona o platnom prometu jer se navedenim zakonskim prijedlozima u nacionalno zakonodavstvo prenosi Direktiva 2366 iz 2015. o platnim uslugama na unutarnjem tržištu najvećim dijelom u novi Zakon o platnom prometu, a manjim dijelom u novi Zakon o elektroničkom novcu. Naime, direktiva o platnim uslugama na unutarnjem tržištu izmijenila je Direktivu 110 iz 2009. o osnivanju, obavljanju djelatnosti i bonitetnom nadzoru poslovanja institucija za elektronički novac koja je prenesena u važeći Zakon o elektroničkom novcu. Elektronički novac je pohranjena novčana vrijednost koja je izdana nakon primitka novčanih sredstava u svrhu izvršavanja platnih transakcija i koju prihvaća pravna ili fizička osoba koja nije izdavatelj tog elektroničkog novca, a koja čini novčano potraživanje prema izdavatelju. Dakle, to je zakonska definicija elektroničkog novca. U praksi RH pa i EU elektronički novac nije jako raširen i predstavlja mali udio u ukupnim plaćanjima. Naime, na primjeru RH elektronički novac u praksi su prije uplaćene, dakle prepaide platne kartice koje izdaju banke i kartične kuće. Primjerice poklon kartice banaka. Potrošač može doći u banku u kojoj nema račun te kupiti poklon karticu banke na način da uplati na primjer 100 kuna ili određeni iznos i taj iznos je pohranjen na platnoj kartici s kojom onda kupac, odnosno korisnik može obavljati plaćanje na raznim mjestima. Druga vrsta su plaćanja roba i sluga putem mobilnih telefona kada imatelj telefona svoju uslugu mobilnom operateru plaća putem unaprijed kupljenog bona primjerice SMS poruka kojom se podmiruje trošak fizičkih roba i usluga kao što su iznajmljivanje bicikla, kupnja bezalkoholnih pića na automatima itd. dok će kupnja digitalnih roba i usluga kao što su na primjer preuzimanje videa, glazbe i igara ili plaćanje parkinga biti elektronički novac pod određenim uvjetima. Trenutačno u RH sjedište ima pet institucija za elektronički novac. To su dvije kartične kuće i tri mobilna operatera koje su odobrenje za izdavanje elektroničkog novca dobile od Hrvatske narodne banke sukladno odredbama važećeg zakona. Najvažnije novosti u odnosu na važeći zakon, postroženi su zahtjevi za licenciranje. Institucije za elektronički novac koje posluju na temelju odobrenja za izdavanje elektroničkog novca izdanog prema važećem zakonu dužne su u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovog zakona provesti usklađivanja svog poslovanja sa odredbama ovog zakona posebice u odnosu na dodatne zahtjeve koji se odnose na sigurnost plaćanja. S tim u vezi institucije za elektronički novac morat će dostaviti nadležnom tijelu, opis postupaka uspostavljenih za plaćanje, rješavanje i postupanje nakon sigurnosnih incidenata ili prigovora klijenata povezanih sa sigurnošću, politiku sigurnosti, opis mjera za ovladavanje rizicima i drugo. Mjere sigurnosti koje će uspostaviti sve institucije za elektronički novac, pa tako i male institucije za elektronički novac pridonijet će većoj razini zaštite imatelja elektroničkog novca u slučaju prijevara i drugih zlouporaba. Hrvatska narodna banka imat će veće nadzorne ovlasti vezano uz prekogranično izdavanje elektroničkog novca ovim zakonom dane su veće ovlasti nadležnom tijelu države članice domaćina, pa je tako omogućeno da nadležno tijelo iz RH kao države članice domaćina može od institucija za elektronički novac iz druge države članice koje posluju u RH preko podružnice ili distributera tražiti dostavljanje izvješća. Osim toga u iznimnim situacijama koje zahtijevaju hitno djelovanje omogućeno je da je nadležno tijelu u RH kao države članice domaćina moguće ili može poduzeti i preventivne mjere ako je to potrebno radi hitne zaštite imatelja elektroničkog novca ili korisnika platnih usluga u RH. Nadalje detaljnije su uređene male institucije za elektronički novac. Dakle, institucije za elektronički novac pod izuzećem su preimenovane u male institucije za elektronički novac. Međutim, statusno se radi o istim institucijama za elektronički novac čije je poslovanje i dalje ograničeno na RH, poslovanje i dalje ograničeno na RH jedino što su djelomično izmijenjeni zahtjevi za njihovo osnivanje i poslovanje. Dakle, uvedene su slijedeće novosti kod malih institucija smiju pružati platne usluge koje nisu povezane s izdavanjem elektroničkog novca, te smiju obavljati i druge djelatnosti prema važećem zakonu smiju izdavati elektronički novac i pružati platne usluge povezane s izdavanjem elektroničkog novca, ali ne smije obavljati druge djelatnosti, inicijalni kapital iznosi najmanje 900000 kuna prema važećem zakonu je to bilo 260000 kuna, ukinuto je ograničenje pohranjenog iznosa, prema važećem zakonu je to maksimalno 1125 kuna, prosječni neiskorišteni elektronički novac male institucije ne smije premašiti iznos od 2 milijuna kuna, prema važećem zakonu to je bilo maksimalno 3,7 milijuna kuna i prosječna mjesečna ukupna vrijednost platnih transakcija koje je mala institucija izvršila u posljednjih 12 mjeseci ne smije premašiti iznos od 7,5 milijuna kuna. Veća zaštita korisnika elektroničkog novca, dakle, imatelj elektroničkog novca koristiti će se elektroničkim novcem i platnim uslugama koja pružaju institucije za elektronički novac u skladu s novim europskim standardima i većim uvjetima sigurnosti, kao i u prijedlogu Zakona o platnom prometu uvedeno je da na prigovor potrošača izdavatelj elektroničkog novca je obvezan odgovoriti u roku od 10 dana, iznimno u roku od 35 dana. Važeći zakon nadalje propisuje isključenje primjene u odnosu na novčanu vrijednost za kupnju digitalnog sadržaja i glasovnih usluga preko Telecom operatera, riječ je o tzv. uslugama s posebnom tarifom koje se pružaju putem javnih komunikacijskih mreža i usluga uz uporabu posebnih brojeva i posebnih kodova. Novost je da se novčana vrijednost koja će se koristit za izvršavanje platnih transakcija za takve usluge, te za elektroničke karte npr. parking-prijevoz i donacije neće smatrati elektroničkim novcem, ali pod uvjetom da se ne prelaze propisani pragovi za korištenje navedenih isključenja koji iznose 375 kuna po transakciji, odnosno 2250 kuna mjesečno po korisniku. U slučaju neispunjavanja navedenog uvjeta takva novčana transakcija predstavljala bi elektronički novac. Predlažem da zakon stupi na snagu osmog dana od objave u Narodnim novinama, a institucijama koje izdaju elektronički novac propisana je obveza da se u roku od 6 mjeseci od stupanja na snagu zakona moraju ponovno licencirati. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepa. Kao prvo, pozdravljamo zajedno učenice i učenike Graditeljske, prirodoslovne i rudarske škole iz Varaždina koji su ovdje danas s nama na galeriji [[…Pljesak…]] i idemo dalje sa klubovima. Pardon, prvo izvjestitelji odbora, žele li uzeti riječ? Po tradiciji – ne. Otvaram raspravu. Prvi je gospodin Miro Bulj ispred Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista. Nema ga. Neće nitko drugi. Dobro. Drugi je gospodin Boris Lalovac, vidio sam, ima ga. Izvolite. Ispred kluba SDP-a.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnikom. Pred nama je danas paket jednih financijskih zakona, prvenstveno se odnose na direktive odnosno usklade sa direktivama da u potpunosti te financijske usluge i Hrvatska pristupi jedinstvenome financijskom tržištu. Mislim da je dobro da su se ove dvije točke objedinile budući da se oba dva ova zakona i Zakon o platnom prometu i Zakon o elektroničkom novcu temelje na Direktivi o platnim uslugama koja se izmijenila. Također, nova direktiva donesena je zbog značajnih tehničkih inovacija na tržištu plaćanja malih vrijednosti. Znači, tehnologije idu puno brže nego što zakonodavac može donijeti nekakve zakone, tako da je dobro da smo uhvatili korak, čini mi se da ovaj E 2018. da se primjeni u svim zemljama, tako da što tiče, kada se i pojave takve usluge na hrvatskom tržištu za to zapravo i budemo spremni. Kada se govori o platnom prometu, rekli smo da je to zbog tehničkih inovacija na tržištu plaćanja malih vrijednosti došlo do značajnih promjena, brzog rasta broja elektroničnog i mobilnog plaćanja, pojave novih vrsta platnih usluga na tržištu, te potrebe za povećanjem sigurnosti plaćanja. Uvode se dvije nove platne usluge. Usluga informiranja o računu omogućuje potrošačima i poslovnim subjektima globalno gledanje na njihovu financijsku situaciju što mislim da je svakako dobro jer se potrošačima omogućuje konsolidiranje različitih računa za plaćanje koje imaju u jednoj ili više banaka, te kategoriziranje potrošnje prema vrstama, znači da li plaćate kredite, da li plaćate hranu, režije, benzin ili nekakve druge troškove i omogućuje u praćenju troškova i financijskome planiranju. Čuli smo jučer i ministra o financijskoj pismenosti u Hrvatskoj kako je na vrlo niskim razinama i ove krize, odnosno nekakve traume iz prošlosti pogotovo što se tiče određenih financijskih proizvoda, što je i kolega Šuker zapravo govorio, događaju se s jedne strane i te promjene koje dolaze idu jako brzo. S druge strane, oni koji kreiraju određene proizvode na tržištu, a tu smo malo prije govorili o tzv. hedge fondovima koji nude puno veće prinose nego što su prinosi oročenja na depozite i iz ovoga ćemo imat jedan zanimljiv zakon o usporedbi indeksa i onda ćete vidjeti kako se formiraju kamatne stope na tržištu, kako se formira kamatna stopa prilikom odobravanja kredita, koje su to referentne vrijednosti, onda ćemo doći do toga kako se formira ona nacionalna referentna kamatna stopa i što ona znači, a u konačnici se ogleda i kroz ovo financijsko opismenjavanje i određene tehničke uvjete. Ovo su čisto tehnički dokumenti koji omogućavaju izvršavanje usluga, međutim, s druge strane mislim da je dobro da se, ja se i nadam da će ubrzo i doći određena zakonska inicijativa o financijskom opismenjavanju ne samo što se tiče tehničke razine ili vjerojatno brojni mlađi sugrađani u RH znaju izvršavati te platne usluge. Međutim, kod financijskog opismenjavanja uvijek nam se dogodi da kada se dogodi i kada se ispuše neki balon, a govorili smo ovdje je bio balon nekretninski tržišta u Hrvatskoj koji se ispuhao pa je … [[Govornik se ne razumije.]] da ne kažem u brojne probleme mnoge hrvatske obitelji, pa se dosta ulagalo u vrijednosnice. Vrlo dobro se sjećamo 2006., '07., '08. nema tko nije ulagao u dionice, nema tko nije, sjećate se vrlo dobro kada su kupovali dionice HT-a pa se, pa kasnije kada se to ispuhalo samo je netko morao te minuse zbrojiti. A vrlo brzo vidimo da na tržištu se trguje bitcoinom. Mislim iako ovaj zakon o elektroničkom novcu što sam ovdje primijetio iz same definicije Zakona o elektroničnom novcu, kažu da je elektronički novac elektronički, uključujući i magnetski pohranjenu novčanu vrijednost koja je izdana nakon primitka novčanih sredstava u svrhu izvršavanja platnih transakcija u smislu zakona koji ne uređuje platni promet, koji prihvaća fizička i pravna osoba koja nije izdavatelj tog elektroničkog novaca a kojim se čini novčano potraživanje prema izdavatelju. Pod ovo ne spada bitcoin. Znači da je ovo potpuno jedna nova, znači na tržištu, na financijskome tržištu jedna usluga koja kada gledate ovako nije regulirana a primamljivo zvuči Zakon o elektroničkom novcu i sada kada ovako gledate, mislite da smo riješili ovim zakonom poslovanje bitcoina a zapravo ne. Jer bitcoin, iza njega nema nikakvog novčanog potraživanja da vi stvarate, da dajete određenu novčanu protučinidbu, odnosno da dajete ovdje novac. Ovdje je i rečeno da u RH samo 5 institucija takvih, to su dvije kartičarske kuće i tri mobilna operatera koji za sada prema ovome zakonu izvršavaju određena plaćanja elektroničkim novcem. Međutim, jedan puno jači balon, puno veći balon u kojem su nažalost i brojni hrvatski građani, upravo ovo što smo govorili, možda zbog manjih prinosa i na oročenu štednju, manjih prinosa na dionice, manjih prinosa i na obveznice koje vidimo da su sada negdje na 3, 4% manjih prinosa i onih koji su ulagali u nekakav oblik nekretnina se ulaže i u taj oblik virtualne valute koji vidimo da skače od ne znam koliko dolara do ne znam koliko tisuća dolara u određenom dijelu. I onda kada se taj balon ispuše, a nažalost svi ti baloni, odnosno sve te valute koje su nastale na takav način kao nekakav paralelni, paralelni jedan monetarni sustav koji kreira i izvršava ta plaćanja koliko je meni, ja ne posjedujem bitcoin ali oni koji imaju čini mi se da i možete plaćati određene usluge s time, da možete čak i navodno podizati novac na bankomatu sa bitcoinom. Znači tehnologija puno brže ide nego što može zakonodavac zapravo pohvatati što svi oni koji jesu na tom tržištu tehničkih inovacija što nude. Međutim, ono kada se kasnije dogodi taj krah, kada ispušu taj balon onda stvarnost postaje puno surovija i onda se vidi zapravo da sve te određene brze zarade koje su proizašle iz takvih mogućnosti da se onda uvijek traži određeni krivac gdje je tu bila država, gdje je tu bilo ministarstvo, gdje je tu bio regulator, onda će ponovno tu neki drugi ministri sjediti i onda će se ponovno bitno prozivati a gdje ste bili kada se trebalo zaštiti bitcoin, kada se trebalo zaštiti hedge fondovi itd., itd.. Tako da čisto znamo kada govorimo o svemu tome da ne može se zapravo, koliko ono što tržište s jedne strane nudi hrvatskim građanima, ali svakako je bitno i zato podržavam ministra Marića kada je jučer govorio o financijskom opismenjavanju, mislim da nam je to jedan od ključnih dokumenata da donesemo u ovaj Visoki dom i da bude i kurikularnoj reformi i za obrazovanju mladih koliko je važno poznavati osobne financije, koliko je bitno poznavati osnovne elemente jer kada uzimate i kredit u banci, kada uzimate određenu uslugu da bi zatvorili svoj materijalne i financijske probleme onda vidite koliko tu problema ima, koje su to vrste naknada, kako se formira kamatna stopa, šta je Euribor, kako se manipuliralo Euriborom, to ćemo na sljedećoj točci govoriti kada Europska komisija donijela je direktive da se usklade kako šta znače određene vrijednosti, kakve vrste manipulacija postoje na tržištu gdje brojni građani zapravo se podvuku pod te manipulacije i kada zapravo budu osiromašeni time. Mislim da je financijsko opismenjavanje mladih i financijsko opismenjavanje građana po meni na jednoj prvoj točci treba biti kurikularne reforme. Jer ovo što nam se pokazalo kroz ovih naših 15-ak godina brojnih investicija i kriza što za hrvatske građane i onih koji su blokirani, koji nažalost su tu jednim dijelom zato što nisu mogli izvršavati svoje obveze, samom činjenicom što su izgubili posao i što ih je dotukla recesija, međutim među njima je i jedan dio građana koji su investirali, koji su mislili da će neki određeni projekti moći završiti, nisu ih uspjeli završiti i u konačnici su se našli u problemu i onda su 10-ak do 15-ak godina blokirani, ovrha nad njima, 300 tisuća građana se pod njima nalazi i onda ponovno se pokušava nekim zakonskim rješenjima to riješiti a to ide dosta teško. Znači što se tehnički govori ova dva zakona koja su komplementarna u tom dijelu da se usklađuju sa direktivama, da su tehnička rješenja i da u njima ne vidimo nikakvih razloga zašto ne podržati, znači klub SDP-a će podržati ove dvije, ova dva zakona zbog usklade sa direktivama. Svakako apeliramo na to a vidimo, i kažem i sa strane Vlade da se o tome ozbiljno razgovara da počinjenom donositi u ovome zakonu dokumente o opismenjavanju, vrlo sustavno i kroz škole i kroz brojne radionice a da ne se samo ovdje može čuti kako se formira kamatna stopa, što to znači, način otplate kredita po anuitetu, po ratama, šta to znači kada uzmete 100 tisuća eura kredit, ne znam po anuitetima a šta znači kada uzmete 100 tisuća eura npr. u otplatnim kvotama. Da to znači ne znam do 20, 30 tisuća eura više jedan model u drugi, koliko ćete više samo kamata platiti, a kada uzmete negdje 100 tisuća eura da ćete vratiti negdje do 180, 190 tisuća eura u konačnici, da ćete kada uzmete jedan stan da ćete banci vratiti dva stana. To su dugoročne odluke u da mislim da kroz ovaj Visoki dom da mi trebamo donositi zakone gdje ćemo to unositi građanima i transparentno je o tome govoriti, međutim da bi bilo sustavno mora biti dio obrazovnog programa i mora biti ne samo da govorimo u ovom Visokom domu koji nažalost danas nas je tu samo desetak, a da govorim o ovakvim vrlo bitnim stvarima za hrvatske građane, a nažalost govorimo … post uvijek, a da se takvi dogode onda su tu brojni kako bi se to trebalo rješavati. Međutim kada se donose takvi zakoni, nažalost evo i danas nas je tu vrlo malo i o tome vrlo malo govorimo, a nažalost uvijek govorimo e šta je trebalo napraviti, međutim danas nas je vrlo malo. Zahvaljujem i klub SDP-a će podržati ova dva zakona.
Hvala i vama. Sada ispred Kluba zastupnika HDZ-a najprije gospođa Roščić i onda gospođa Perić u drugom dijelu.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani predstavniku predlagatelja, poštovane kolegice i kolege. Ja ću u ovom prvom dijelu osvrnut se na jedan od ovih zakona koje smo objedinili u raspravi, a to je Zakon o platnom prometu. On je došao na dnevni red i jednom smjernicom koje i ostale države u EU prihvaćaju je, često je nađemo u medijima pod skraćenicom PSD-2. Znači ono što je važno da reguliramo nove vrste platnih usluga, usluga iniciranja plaćanja i usluge informiranja o računu. Možda nam malo čudno zvuči šta je to iniciranje plaćanja, ali pokušat ću kasnije objasnit zašto nam to u svakodnevnom životu, pogotovo ako kupujemo preko interneta olakšava te aktivnosti. Znači posebno su se razvile te usluge iniciranja plaćanja u području e-Trgovine i paralelno sa uvođenjem novih platnih usluga na tržištu su se pojavili novi pružatelji takvih platnih usluga i to pružatelji usluga iniciranja plaćanja i pružatelji usluga informiranja o računu. Znači usluga iniciranja plaćanja je povezana s e-Trgovinom što znači da potrošač može obaviti internetsku kupnju čak i ako ne posjeduje kreditnu karticu zahvaljujući ovoj novoj usluzi. A trgovac može započeti sa isporukom robe čim od pružatelja usluga iniciranja plaćanja dobije potvrdu da je plaćanje obavljeno. Usluga informiranja o računu omogućuje potrošačima i poslovnim subjektima da imaju bolji pregled te financijske situacije, pa primjerice potrošači imaju sve zajedno imaju zajednički prikaz računa koje imaju jedna ili više banaka te je tu kategorizirana potrošnja prema vrstama, kredit je posebno odvojen, režije, hrana, zabava i slično. Pružatelji navedenih usluga u nijednoj fazi platnog lanca nisu u posjedu novčanih sredstava korisnika platnih usluga. Sada pošto smo objedinili ovu raspravu da ne ponavljam sve što je predlagatelj rekao, naglasila bih da se zbog ovakvih zakona očekuju velike promjene na financijskom tržištu te ulazak start upova i tvrtki poput Apple, Google, PayPala, Facebooka i slično, ali isto tako naglasila bih da je sigurnost u Hrvatskoj u ovom području iznad prosjeka te planiramo da tako i ostane kontrolnu regulaciju novih svih aktivnosti. Predviđanja su takva koja su vjerojatno i točna da će banke u idućim godinama izgubiti značajni dio platnog prometa, ali to ne znači da će izgubiti prihod jer prihod će rasti zbog samog porasta volumena ovakvih transakcija, a ono što je nama najvažnije da građani imaju bržu, bolju i sigurnu uslugu. Također smatra se da ovaj zakon omogućava najveći val promjena koje su bile na hrvatskom financijskom tržištu u ovom području od kako je ukinut Zavod za platni promet, ali ja isto tako moram reći da u biti sve ove promjene već se dešavaju te velike su promjene općenito sudionika na tržištu u preferencijama korištenja usluga platnog prometa i već se to sve dogodilo. Mi sada kada uopće razgovaramo sa našim roditeljima, evo ja osobno možda kroz e-Trgovinu najviše nekakve avionske karte kupujem, nemam baš ni običaj ni vremena da kupujem nešto drugo, ali naši roditelji za razliku od njihovih roditelja debelo već koriste usluge e-Trgovine i svaki tjedan kada vidim svog oca on obavezno nađe nešto jako povoljno na internetu od opreme i svega i jednostavno se ne možemo ponašati kao da toga nema. Prošla su vremena kada su možda stariji ljudi ili roditelji gledali samo TV shop i tu su možda kupili neki madrac ili lonac i mi smo sada u vremenu kada ozbiljnu kupovinu, a ponekad pojedinu kupovinu obavljamo isključivo putem interneta i Internet nam je prvo i zadnje mjesto potrage za nekom uslugom ili proizvodom. Znači bez obzira što ovim zakonom će banke morati omogućiti trećim stranama pristup informacijama, postavljaju se jasna ograničenja da se ne prosljeđuje više informacija od onoga što je potrebno da bi se provela sigurnija i brža usluga za krajnjeg korisnika. Također detaljnije se propisuju aktivnosti koje se ne smatraju platnim uslugama npr. usluge kolektivne kupnje uz zadovoljavanje određenih uvjeta ili različite trgovinske kartice koje se mogu upotrebljavati samo u ograničenim okolnostima. Također potrošačima se omogućuje besplatno dobivanje prethodne obavijesti i okvirnog ugovora na papiru u bilo kojem trenutku ugovornog odnosa i zbog tog prava im se omogućava provjera ugovornih prava i obveza u slučaju spora. Ovaj zakon će klub HDZ-a iz svega navedenog podržati i nadamo se da ove trendove koji su pred nama da ćemo dočekati sigurnije, a svakako ukoliko se pojave nekakve nove prijetnje i potrebe da ove usluge budu brže i bolje, vjerujem da ćemo pravovremeno reagirati.
Hvala. Gospođa Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, pomoćniče. Evo kako je i u uvodu rečeno, ovo su dva zakona zaista vrlo bliska. Naime, sam Zakon o elektroničkom novcu bio je donesen zapravo u drugom obliku bio je Zakon o institucijama za elektronički novac koji je onda i ukinut, prestao je važiti 2010., da bi ovaj važeći zakon na snazi je bio od 1. siječnja 2011. S obzirom da je direktiva o platnim uslugama na unutarnjem tržištu izmijenila direktivu o osnivanju obavljanju djelatnosti i bonitetnom nadzoru poslovanja institucija za elektronički novac te je bilo potrebno i izraditi ovaj novi Zakon o elektroničkom novcu koji se uskladio zapravo sa Direktivom 2015/2366 Europskog parlamenta i Vijeća o platnim uslugama. Što je to elektronički novac? Evo kao što je i prethodno predlagatelj rekao, to je pohranjena novčana vrijednost koja je izdana nakon primitka novčanih sredstava u svrhu izvršavanja platnih transakcija. Znači to je nešto što dobivamo kao protuvrijednost danih novčanih sredstava, dakle nije nekakva kartica bez pokrića nego zaista kao protučinidba i tako fizička ili pravna osoba može na taj način imati mogućnost i obavljanja transakcije. Što je cilj same direktive sa uvođenjem i izdavanjem elektroničkog novca? Dakle, cilj je uvođenje novih platnih usluga i proširenje područja same primjene, veća sigurnost za sva elektronička plaćanja te unapređenje pravila o zaštiti prava potrošača koji se pojavljuju u ulozi imatelja elektroničkog novca. U praksi naše države a tako i EU-a, elektronički novac nije jako bio raširen tako da već je spomenuto na primjeru same naše države, radi se o 5 kuća koje su zapravo na taj način radile i poslovale a to su dvije kartične kuće i tri mobilna operatera. Dakle, prije uplaćene platne kartice, to su tzv. prepaid platne kartice kojim potrošač dolazi u banku i kupuje bon kao poklon karticu banke i na taj način može kupovati i obavljati dalje platni promet a isto tako i kod plaćanja roba i usluga putem mobilnih telefona na iti način unaprijed plati odnosno kupi bon kojim se nakon toga podmiruju troškovi bilo da se radi o nekakvom najmu bicikla, kupovini bezalkoholnih pića ili bilo čega drugog. Ono što je značajno reći da sa ovim novim zakonom su se određeni uvjeti postrožili za samo izdavanje dakle nadzor nad tim i takvim pravnim osobama ima HNB. Ona svakako mora provoditi procedure kontrole te i takve pravne osobe ne mogu prenositi svoje poslovanje na nekog trećeg što je isto jako važno. Zatim ono što se još spominje da su detaljnije uređene male institucije za elektronički novac, a to su zapravo institucije čije poslovanje je ograničeno na RH i postoje određeni uvjeti pod kojima te male institucije mogu obavljati posao s time da im inicijalni kapital mora biti do sada 260 000, a sada 900 000 kuna. Ukinuto je za njih ograničenje pohranjenog iznosa s tim da te male institucije ne smiju premašiti iznos od 2 milijuna kuna, dakle prosječni neiskorišteni elektronički novac mora se evidentirati i ukupna vrijednost platnih transakcija u posljednjih 12 mjeseci uključujući i izvršene transakcije preko njezinih zastupnika, ne smiju premašiti iznos veći od 7,5 milijuna kuna. Dakle, kao i u Zakonu o platnom prometu, uvedeno je da prigovor potrošača izdavatelj elektroničkog novca obvezan je odgovoriti na taj prigovor u roku od 10 odnosno najduže u roku od 35 dana. Dakle, klub HDZ-a u svakom slučaju će podržati ovakav prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Sada je na redu gospođa Božica Makar ispred Kluba zastupnika HNS-a, izvolite.
Hvala lijepa, uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Pa danas raspravljamo o Zakonu o platnom prometu po kojem poslujemo na snazi od 2011. i u času donošenja on je bio jako dobar. Sad je dobar. Nije loš ali se od 2011. kada je on bio usklađen sa Direktivom EU 2007/64 mnogo toga promijenilo. I upravo zbog toga, zbog tih promjena koje su prisutne, moralo se prići promjenama tog zakona odnosno i usklađenju sa direktivom EU-a. Došlo je do promjena u tehničkim inovacijama, tržištu plaćanja male vrijednosti, brzog rasta elektroničkog i mobilnog plaćanja kao i pojave novih vrsta platnih usluga na tržištu. I sve to je izazvalo da se mora promijeniti zakon. Ono što se željelo postići ovim zakonom odnosno koji su ciljevi Direktive EU 2015/2366 je pravni okvir koji definira uređenje novih platnih usluga, licenciranje novih pružatelja platnih usluga, proširenje područja primjene, veću sigurnost za sva elektronička plaća i za sve pružatelje platnih usluga što je naročito važno jer sve većim razvojem upravo ovog tržišta i svih situacija koje se dešavaju postoji određeno nepovjerenje u ovaj način poslovanja, zatim tu imamo unapređenje pravila o zaštiti korisnika, platnih usluga odnosno potrošača i danas stvarno cijeli dan govorimo o zaštiti potrošača, pojačano tržišno natjecanje i poticanje na smanjenje cijena platnih usluga. Ono na što bih se posebno osvrnula to su nove usluge informiranja o kojima je isto bilo riječi i predlagatelj nas je s time upoznao i posebno se osvrnuo na taj dio i kolega i kolegica koji su raspravljali u prethodnim raspravama upravo su to naveli. A ja bih još tu navela ono što je stvarno bitno a da potrošač ima pravo na besplatno dobivanje prethodne obavijesti iz Okvirnog ugovora u papirnatom obliku. Radi se tu o plaćanju elektroničkim putem, radi se o svemu. Ali iz svih rasprava koje smo mi tu danas imali stvarno je taj potrošač izložen riziku tim većim jer nije informirani. I kolega Lalovac je pohvalio ministra Marića koji je ukazao na potrebu kontinuiranog obrazovanja u financijskoj pismenosti i to stvarno od najranije dobi. Jer jedino ako na tom ustrajemo moći ćemo onda i apsorbirati te sve usluge koje nam ovo novo tržište nudi, sve te izazove prihvatiti a u protivnom izazove prihvaćamo ali ne prihvaćamo posljedice a o njima često puta svjedočimo i mi tu kroz rasprave i stvarno situacije ljudi s kojima se oni susreću. Ono što bih još napomenula kao važnu značajku novih pružatelja platnih usluga jest da kada pružatelj isključivo usluge iniciranja plaćanja ili usluge pružanja informacija o računu pružatelji navedenih usluga ni u jednoj fazi platnog lanca nisu u posjedu novčanih sredstava korisnika platnih usluga. I već sam napomenula koliko je važna sigurnost, zato ova direktiva propisuje i stroge zahtjeve sigurnosti. Radi se naime da se u toj komunikaciji da je potrebna jako pouzdana autentifikacija klijenta, znači i iniciranje obrade kod elektroničkih plaćanja i da se maksimalno osigura da se zna tko zapravo je s druge strane i tko obrađuje te transakcije odnosno tko zadaje određene potrebe za svojim uslugama, odnosno što se želi napraviti, što se želi platiti. Iako se značajno ne mijenja ovaj zakon osim ovih nekoliko segmenata, vidjeli smo da se radi o mnogo toga što će trebati izmijeniti i primijeniti jer se neke uredbe u potpunosti, odnosno neki članci prenose, neki djelomično, neki se mijenjaju ali radi se isključivo na poboljšanju. Odmah bih se osvrnula i na implementaciju te uredbe na Zakon o elektroničkom novcu. Kod nas on ne zauzima značajni dio tržišta. U nekim zemljama EU zauzima nešto više ali sve u svemu ne radi se o bitnom udjelu tog elektroničkog novca u tom segmentu poslovanja ali sve je dobro regulirati i čim veću sigurnost za naše potrošače. A upravo ova implementacija Uredbe 2366/2015. i u ovaj zakon doprinosi većoj zaštiti potrošača. Klub HNS-a će podržati i jedan i drugi zakon jer smatramo da je dobar i da donosi većoj zaštiti potrošača i većoj informiranosti potrošača.
Hvala vam lijepa gospođo Makar. I sada na kraju kao pojedinačna rasprava nastupati će gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom. Prije svega bih želio nešto reći što se tiče našeg Poslovnika. I ova dva zakona su potvrda, a pogledajte koliko je to materijala da akte koji su, zakone, uredbe koje su zbog usklađivanja sa direktivama i smjernicama EU naprosto nema potrebe da idu u dva čitanja. Prvo, u principu vrlo rijetko da se nešto značajnije promijeni ali kažem, očigledno kada želimo govoriti o operativnijem i boljem djelovanju Hrvatskoga sabora onda zaboravljamo na ovakve stvari. No, ja ove zakonske prijedloge ne bih nikako izuzeo iz jutrošnje vrlo, ovako temperamentne rasprave, strategije zaštite potrošača iz razlog što ovi zakoni osim usklađivanja sa direktivama EU u principu prate nešto što je u ovom trenutku naše okruženje a to je da svatko tko nešto prodaje želi na čim brži način doći do kupca. I logična stvar da plaćanje te robe ili tih usluga ako se i to ne modernizira onda kasni. i EU je naprosto to primijenila u svojim direktivama, međutim ja bih na tragu onoga što je kolega Lalovac rekao i što je kolega Marić jučer rekao, a to je da mi ipak živimo u državi gdje mnogi građani nisu financijski pismeni jer ovaj zakon će i ove odredbe ovog zakona će bez problema primijeniti oni koji su u poduzetništvu, oni koji su zainteresirani za određene poduzetničke aktivnosti, međutim postavlja se elementarno pitanje a nažalost u ovom Visokom domu se vrlo često okrivljuju su donijeli neke zakone, mi ćemo sad svi reći i to je tako. Ministarstvo financija je savršeno odradilo svoj posao, pripremilo zakon, uskladila sa direktivama EU-a, napravilo jednu široku raspravu, manje-više svi koji su zainteresirani su informirani, međutim nažalost i u kriznim vremenima i u nekim situacijama, ljudi posežu za na neki način, misle da mogu na ovaj način dobiti nešto jeftinije ili nešto bolje, a nisu svjesni zamki koje se kriju. I onda imamo sve ove traume koje imamo pa zato kad govorimo o ovome Zakonu o platnom prometu, onda ne smijemo zaboraviti da imamo toliko i toliko staračkih domaćinstava, da svaki mjesec dobivaju snop od desetak uplatnica i da ih plaćaju na način na koji ih plaćaju. Da nažalost bez obzira na tešku pokretnost, moraju ići od komunalnog poduzeća do Elektre do ovdje, do ondje, da bi direktno na šalteru platili da im se ne naplati naplata. Da ne kažem da hrpa tih uplatnica nema bar kod i to je onaj drugi dio naše realnosti i okruženja u kojem mi živimo kad govorimo o platnom prometu koji je naprosto ne smijemo zanemariti, ne smijemo zaboraviti. E sad se postavlja pitanje da li pružaoci javnih usluga, možda malo idem iz teme ali mislim da je ona životnija i važnija od nekih odredbi koje su ovdje, da li pružaoci javnih usluga sukladno ono što im je Ministarstvo financija i Vlada omogućila svojim zakonima, trebaju modernizirati određene stvari da svoje usluge naplate od građana. To je elementarno pitanje koje si mi ovdje trebamo postaviti. I radi se o ljudima među kojima se mi krećemo svaki dan i sve vidimo i iz razloga što danas uz sve ove elektroničke i ne mogućnosti, manipulacija sa cash novcem je strašno skupa. Strašno skupa. Vi njih fizički praktički trebate odnest sa jednog mjesta i tako staviti, to je u odnosu kad uzmete na nekakva elektronička plaćanja, iznosi koji se naprosto ne mogu uspoređivati. To su činjenice koje isto tako ne smijemo zanemariti. Pogledajte samo koliko banke i FINA godišnje plaćaju, mislim da se to zovu gotovinski centri, dakle centri koji manipuliraju sa gotovim novcem i koji gotovim novcem pune bankomate itd. A sad bih, žao mi je što nema kolega koji su jutros tako vehementno govorili o bonovima, ovome, onome, možda bi bilo dobro da su pročitali Zakon o elektroničkom novcu kad smo govorili o zaštiti potrošača jer prethodnica ovog elektroničkog novca nisu ništa drugi nego oni bonovi koje smo mi imali. Nekad je netko kupio toliko i toliko bonova, podijelio i dao, e sad je samo drugačije neka financijska institucija, vi joj date nekakav iznos a tu dobijete nekakvu karticu i vi sa tom karticom možete plaćati do tog iznosa, dakle nije klasična kartica koja je. I da više ne dužim, ono što je meni ovdje daleko bitnije a to je kod Zakon o elektroničkom novcu, spominje se uloga HNB-a i iz onoga straha da oni stalno upozoravaju, konstatiraju itd., meni se postavlja jedno pitanje hoće li oni stvarno ovo što je Ministarstvo financija u zakonu napisalo, da oni moraju kontrolirati. Ako je Ministarstvo financija napisalo a Vlada RH usvojila i predložila Saboru i mi u Saboru usvojili, onda oni više ne mogu govoriti da su oni konstatirali i upozorili nego se postavlja pitanje da li su oni neke stvari spriječili. Jer pogledajte ovu priču oko Agrokora, dakle radi se o najvećoj korporaciji praktički u Hrvatskoj, dvije regulatorne agencije, neovisne, nisu regulatorne, ali dvije institucije su definitivno zakazale, to je i HNB s jedne strane i HANFA s jedne strane. I kad se to događa na jednoj takvoj visokoj razini sa tolikim silnim milijardama, onda možete misliti što se možete dogoditi običnom malom čovjeku. I nemojmo samo, dakle ovo se ne tiče Ministarstva financija, svaka čast na predloženim zakonima, ali naprosto mislim da i mi kad raspravljamo o nekim dokumentima koje dolaze od HNB-a, onda se trebamo sjetiti da smo u pojedinim zakonima usvojili odredbe s kojima ih itekako obvezuju da kontroliraju neke stvari. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate jednu repliku od gospodina Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Šuker, otvorili ste po meni jednu jako bitnu temu a prije nego što kažem, s vama se slažem, dosta složeni su ti zakoni, teško je to i pratiti, ja sam mislio kad sam bio dečko još davno kad smo išli na kirvaj, onda smo kupovali žetone pa smo imali pune džepove žetona, ja sam mislio da je to zapravo elektronski novac, preteča toga. Slična je stvar, jel' bilo payPal kartice ili nešto, imate nekakav iznos kojim možete potrošiti. Čovjek se pita zašto su onda žetoni, pa zato što možeš odrediti cijenu žetona, kovanica je fiksna, a ovo možeš odrediti kako hoćeš i lake je onda, ljudi više potroše. Ali pitanje koje ste vi otvorili je po mom mišljenju dosta važno, može li Ministarstvo financija tu pomoći ljudima? Ne znam, to sam i zadnji put, mislim da je ministar bio, pa sam ga pitao. Danas nam mnoge banke ukidaju poslovnice. U manjim općinskim središtima, nisu više rentabilne, nemaju taj promet, čak vam poštanski uredi onda ne rade, kioska nemate, ljudi stvarno imaju problema sa plaćanjem tih režija koje im svakodnevno dolaze. Može li se napraviti nekakvi zakon nekakvim institucijama, manjim financijskim institucijama koje će omogućavati ljudima plaćanje tih režija, to je sad pitanje. Ali u svakom slučaju treba vidjeti da se ljudima pomogne, ti ljudi u ruralnim prostorima često puta i nisu baš previše obučeni sa tom tehnologijom, ne koriste to, tokene nemaju, korištenje tih kako već zovu elektronskih računa i može li se njima pomoći, to je ključno pitanje i ima li volje. Evo to sam htio samo naglasiti.
Hvala. Digli ste palicu, možete odgovoriti. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa gledajte, kolega Žagar ja sam namjerno neke stvari spomenuo izvan konteksta. Zašto? Zato što naprosto kada govorimo o nečem što je napredno ne smijemo zaboraviti ono gdje živimo i u kakvom okruženju živimo. Isto tako logična je stvar da ako vi odete kupiti karticu za taj elektronički novac u neku poslovnu banku i u njoj nešto platite da ona vas na takav način u principu privlači da koristiti njene usluge. To je isto nekakav kao reklamni trik možemo reći, dakle sve to ima svoje zašto. I ja volim često reći novac je roba ko i svaka druga i oni koji se bave s novcem na sve moguće načine žele prodati svoju uslugu kao što i neko tko proizvodi košulju, kaput itd. da želi prodati. I ovo su sve novi proizvodi i dobro je da je ministarstvo promptno reagiralo i promijenilo zakon jer kada pogledate Zakon o elektroničkom novcu to još nije razvijeno, nije rašireno. Ali mi imamo zakon i neko može ako se pojave neke stvari reagirati. Ali ponavljam, ne smijemo zaboraviti činjenicu da ono što je ministar Marić jučer rekao da preko 50% stanovništva u Hrvatskoj je financijski nepismeno, a da ne govorim da elektronički nepismeno. Sada gledajte, nestali su oni poštanski uredi u nekakvim malim selima, FINA-e isto tako više nema i sada se postavlja pitanje kako će oni vršiti svoj platni promet? Elektronički su nepismeni, dođe tamo negdje pa ga na drugi, treći račun odere sa naknadom da ga glava zaboli, to su naprosto činjenice. Uz ovo sve što je moderno da možete platiti i ovako i onako i kako vam god paše i da možete trgovati i ovako i onako, ali moramo razmišljati na određeni način i o ovima koji nažalost sve to skupa im je nedostupno.
Hvala. Budući da predlagatelj neće iskoristiti svoje pravo na svoju riječ, zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Radilo se o dva prijedloga zakona P.Z.E. broj 289 i 288 da ih ne čitam ponovo.
Prijedlog Zakona o platnom prometu, prvo čitanje, P.Z. br. 289. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prvo prihvaća se prijedlog Zakona o platnom prometu i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanju teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 116 za, 9 suzdržanih i 1 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo sada na sljedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog zakona o provedbi Uredbe EU 2016/1011 o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti, prvo čitanje, P.Z.E. broj 287. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prilikom rasprave o ovoj točki primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja državni tajnik u Ministarstvu financija, gospodin Željko Tufekčić dati dodatno obrazloženje? Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Možda ću na početku malo zloupotrijebiti Poslovnik nisam htio završnu riječ, ali samo bi htio zahvaliti svima koji su raspravljali na prethodna dva prijedloga zakona. Dakle sada imamo na redu Zakon o provedbi Uredbe 1011 iz 2016. o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti. Dakle uredba je donesena 8. lipnja 2016. i objavljena je u Službenom listu EU krajem lipnja te godine, a izravno se primjenjuje u svim državama članicama EU od 1. siječnja 2018. godine. Ovim se zakonom o provedbi uredbe stvaraju pretpostavke za izravnu primjenu uredbe u pravnom sustavu RH. Dakle sama uredba je donesena radi harmonizacije regulativnog okvira za referentne vrijednosti, a referentne vrijednosti su javno objavljene vrijednosti koje se upotrebljavaju za određivanje cijena financijskih instrumenata i ugovora te za mjerenje uspješnosti investicijskih fondova. Dakle regulatorni okvir za referentne vrijednosti na razini EU, a kako bi se osiguralo pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i poboljšali uvjeti njegova funkcioniranja te osigurala visoka razina zaštite potrošača i ulagatelja. Uz to uredba kao izravno primjenjivi pravni akt jamči ujednačenu primjenu odredaba diljem EU. Dakle glavni cilj donošenja uredbe br. 1011/2016. jest utvrditi zajedničke standarde EU kako bi se spriječilo manipuliranje referentnim vrijednostima što bi moglo utjecati na cijenu financijskih instrumenata ili financijskih ugovora kao što su zajmovi ili hipoteke. Naime, određivanje cijene mnogih financijskih instrumenata i financijskih ugovora ovisi o točnosti i cjelovitosti referentne vrijednosti. Ozbiljni slučajevi manipuliranja referentnim kamatnim stopama, primjerice LIBOR-a, EURIBOR-a i slično potvrđuju da netočnost i ne cjelovitost indeksa koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti odnosno sumnja u njihovu točnost i cjelovitost mogu narušiti povjerenje u tržište, prouzročiti gubitke potrošačima i ulagateljima te poremetiti realno gospodarstvo. Stoga je potrebno osigurati točnost, robusnost i cjelovitost referentnih vrijednosti i postupka njihova utvrđivanja. Na hrvatskom tržištu za sada postoje tri referentne vrijednosti na koje se uredba primjenjuje, to su Crobex čiji je administrator Zagrebačka burza, a doprinositelj podataka također Zagrebačka burza, a nadzor će vršiti HANFA, ZIBOR, druga referentna vrijednost ZIBOR, druga referentna vrijednost je ZIBOR, dakle, Zagreb … [[Govornik se ne razumije.]] kamatna stupa koja kotira na međubankarskom tržištu, čiji je administrator Hrvatska udruga banaka, doprinositelj su kreditne institucije, a nadzor će vršiti HNB i NNRS odnosno, nacionalna referentna stopa čiji je administrator također Hrvatska udruga banaka, a nadzor će vršiti HNB. Dakle, ovim zakonom se uređuje da se u biti određuju tijela nadležna za provođenje nadzora, sukladno odredbama uredbe koja se implementira dakle, 1011 iz 2016. njihova podijela nadležnosti, djelokrug rada i ovlasti. Dakle, radi se o HANFA-i i HNB kako sam spomenuo prethodno. I određuju se prekršaji za postupanje protivne uredbi i visina novčane kazne za pojedine prekršaje pravnih i fizičkih osoba na koje se uredba primjenjuje. Predloženo je da zakon stupi na snagu 8 dana od dana objave u Narodnim novinama. Dakle, ovim zakonom provodi se kontinuirano usklađivanje sa pravnom stečevinom EU, na način da se donošenje zakona omogućuje izravna primjena Uredba EU 1011 iz 2016. u hrvatskom pravnom sustavu. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepo. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je na redu ispred zastupnika Mosta nezavisnih lista, gospodin Miro Bulj, nema ga, gubi pravo. Druga je gospođa Gordana Perić ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Pa evo u fokusu i ovog zakona o provedbi uredbe o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti, zapravo je isto tako potrošač, bilo pravna osoba ili fizička osoba. Naime, ovdje u ovom Visokom domu, se često spominje kako su svi ti, svi mi potrošači zapravo zakinuti na ovaj ili na ovaj način, jer nemamo prava informacije. Jedan se naplaćuje u visoke kamate, visoke marže, pogotovo od bankarskih institucija. Pa evo, i ovo je način, kako će zapravo primjenom ove uredbe same, te kreditne institucije, zapravo izračunavati što kvalitetnije referentne vrijednosti, koje će održavati pravo stanje na tržištu novca. Pa i u tu svrhu i ova uredba donesena, radi harmonizacije, dakle, tog regulativnog zakonodavnog okvira za referentne vrijednosti na razini EU, a time se i osigurava i zaštita potrošača i ulagatelja. Naime znamo sami da kod uređivanja i samog određivanja područja, je vrlo suspektno kako i na koji način, zapravo izračunati takve referentne vrijednosti. Međutim, na ovaj način će se zapravo ti financijski instrumenti, a time i onaj odraz koji će biti na ugovore koji se ugovaraju ili zajmovi koji se daju, će biti zapravo puno kvalitetniji, odnosno, postoje manje manipulacija i omogućava se da time imamo potpunu informaciju o tome kakvo je stanje na tržištu i što možemo kao potrošači očekivati u budućnosti. Ono što je važno, a evo, već je jednim dijelom spomenuto, da su, euro libor i libor, su zapravo te referentne vrijednosti koje smo imali, prilike se s njima susretati kao potrošači kod ugovaranja bilo kojeg kredita. Tako da kroz donošenje ovog zakona, omogućava se izravna primjedba u hrvatskom pravnom sustavu, zapravo u našem zakonodavstvu i time će se naše zakonodavstvo uskladiti sa pravnom stečevinom EU. Time ispunjavamo zapravo ono što sama uredba donosi, a time štitimo i sebe i svoje tržište od svih eventualnih događaja koje bi se mogli dogoditi u bilo kojem budućim uvjetima nekakvih kriza ili većih potresa Kao što je spomenuto, kod nas postoje 3 referentne vrijednosti, a to je crobex, zibor i nacionalna referentna stopa. Prema tome ova nacionalna referentna stupa se izračunava odnosno, formira se za razdoblje od 3, 6 i 12 mjeseci i izračunava je Hrvatska udruga banaka. Isto tako zibor, koja se formira na međubankarskom, hrvatskom međubankarskom tržištu. Zibor je javno dostupan na informacijskim sustavima … [[Govornik se ne razumije.]] i na našim, na internetskim stranicama. Crobex je referentna vrijednost čiji je administrator Zagrebačka burza a nadzor vrši HANFA dok je doprinositelj podataka također Zagrebačka burza. Evo tako da mi kao klub u svakom slučaju podržavamo donošenje ovakvog prijedloga zakona podržavamo donošenje ovakvog prijedloga Zakona o provedbi uredbe jer na taj način će se zaista omogućiti da bilo pravne, bilo fizičke osobe mogu imati što kvalitetniji uvid u kretanje referentnih vrijednosti, a time i očekivanja koja možemo imati na financijskom tržištu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Boris Lalovac ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Znači, zadnji u nizu današnjih financijskih zakona je Prijedlog zakona o provedbi uredbe o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti. Znači, Prijedlog zakona o provedbi uredbe o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti omogućuje izravnu primjenu uredbe na način da se određuju tijela nadležna za provođenje nadzora nad primjenom uredbe, ovdje se misli na Hrvatsku agenciju za nadzor financijskih usluga i HNB te njihova podjela nadležnosti, djelokrug rada i ovlasti. Radi se o uredbi koja će se početi primjenjivati od 01. siječnja 2018. godine u svim zemljama članicama. Također se propisuje prekršaj za postupanje protivno uredbi i visina novčane kazne za pojedine prekršitelje pravnih i fizičkih osoba na koji se ova uredba primjenjuje. Međutim, o čemu se suštinski ovdje radi? Suštinski, radi se da je ova uredba i u Europskoj komisiji i diljem financijskih tržišta nastala nakon velike financijske krize 2008. godine gdje je cilj bilo donošenje da se spriječe potencijalne tržišne manipulacije referentnim vrijednostima u smislu njihove netočnosti i necjelovitosti, čime se narušava povjerenje u tržište te uzrokuju gubici potrošačima i ulagateljima kojim imaju izravan utjecaj na gospodarstvo. Ova uredba je nastala na temelju slučajeva manipulacija referentnim kamatnim stopama, a vi ste čuli o tome. Najveći slučaj, zapravo, što ste dogodio odnosno što je zapravo bilo nezamislivo da se namješta, manipulira odnosno na financijskome tržištu EURIBOR. To mislim, kada je izašlo u javnost je li, uvijek su nas učili da je nekakvo tržište toliko veliko da se zapravo nitko nema toliko informacija, odnosno nema nitko toliko sredstva da može utjecati na referentnu stopu EURIBOR. EURIBOR vam je ona temeljna stopa, stopa tzv. bez rizika gdje jedna banka drugoj banci posuđuje novac na međunarodnom svjetskom financijskom odnosno deviznom tržištu gdje su milijarde i milijarde dnevno transakcija odvija i da se te transakcije kasnije uspoređuju i da se na temelju tih transakcija izlazi nekakva vrijednost odnosno u konačnici taj EURIBOR ili taj tzv. risk free kamatna stopa, da se ona čak uspjela namještati. Zamislite što se radi sa svim drugim kamatnim stopama, što je govorio kolega Aleksić ili nekakvim drugim vrijednostima kad se ona temeljna kamatna stopa koja je, koja koliko-toliko ima milijardi i milijardi dolara mora proći da bi se u konačnici izbacila nekakva njihova vrijednost i onda zapravo države, a znamo da je to jedan slučaj koji je zapravo i insider iz financijske industrije su zapravo progovorili. Šta se dogodilo? Znači, 2008. godine američke institucije su pokrenule jedan od velikih globalnih istraga koje su do sada rezultirale od preko 30 optužnih prijedloga te zamislite sada 9 milijardi dolara kazni naplaćenih bankama i brokerskim kućama. 9 milijardi dolara su naplaćene kazne bankama i tim institucijama koje su sudjelovale u zloupotrebi odnosno namještanju te temeljne referentne stope. Već je to dovoljan motiv, znači, mijenjanjem stope EURIBOR-a mijenjala se i kamatna stopa, jer kada mijenjate EURIBOR mijenjate zapravo i ukupnu konačnicu kamatnu stopu čime se rizik promjene prebacuje s banke na dužnika. Pazite! Mi smo još ovdje u Hrvatskoj. Govorimo kako su banke mijenjale fiksnu maržu. Znači to što su mijenjale dobile su novac i onda su ga mijenjale kako je taj EURIBOR rastao ili padao, a vani se zapravo vode postupci protiv banaka koji su još ne maržu da su mijenjali, nego su mijenjali i EURIBOR. Pa imate 2013. godine Europska komisija kaznila je 8 međunarodnih financijskih kompanija sa rekordnih 1,7 milijardi eura zbog manipulacija europskom međubankarskom kamatnom stopom EURIBOR-om i njezinim japanskim ekvivalentom TIBOR-om. Znači, Europska komisija 2013. godine kažnjava banke sa 1,7 milijardi eura. Prije toga imate američke koje kažnjavaju banke sa 9 milijardi dolara. Zato što su manipulirale i namještale EURIBOR. Toliko o tome što mi možemo i što bi trebali ponuditi hrvatskim građanima kada govorimo o definiranju kamatnih stopa i više puta smo govorili da sav rizik nose dužnici. Sav rizik nose dužnici i da o ovome, a zapravo sve ove presude, odnosno i nagodbe u konačnici su banke i potvrdile i cjelokupni proces kasnije Europska komisija mora donositi uredbu kako bi u budućnosti spriječili takve manipulacije. Takvih manipulacija nije bilo samo na financijskom tržištu. Takvih manipulacija je bilo i na tržištu energenata, tržištu nafte itd. itd. Znači, svim onim proizvodima koji direktno utječu na potrošače. I što je onda Europska komisija kaže morate donijeti sve zemlje budući da ima puno tih referentnih vrijednosti i onda oni temeljem toga predlažu ovu uredbu, znači zajednički okvir za osiguravanje točnosti i cjelovitosti indeksa koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti u financijskim instrumentima i ugovorim, te im se jamči ujednačena i dosljedna primjena odredba u državama članicama i veća pravna sigurnost i sprečavanje prepreka u prekograničnom poslovanju. Ovdje je već bilo rečeno da na hrvatskom tržištu postoje tri neke referentne vrijednosti, to je Crobex, ZIBOR i nacionalna referentna kamatna stopa. E sada kada govorimo o Crobexu znamo da je i to smo ovdje govorili danas, administrator Zagrebačka burza itd., nadzor HANFA, ali koliko je to naše tržište plitko da jednom transakcijom određenih vrijednosnica vidjeli ste samo što se događalo sa Agrokorom, evo samo možemo uzeti Agrokor. A zamislite da neko na temelju tog Crobexa na temelju njega kao referentne vrijednosti formira nekakve daljnje usluge. Šta se dogodilo kada je potonio Ledo, Jamnica, koliko su potonuli? Po 70, 80, 90% su potonili, kada se otvarala nagodba, hoće li biti nagodbe, neće li biti nagodbe i to je ono što smo ovdje i otvoreno više puta govorili i što ja osobno sam smatrao da je regulator čim je vidio. Ja sam tu zapravo razgovarao i sa premijerom Plenkovićem o tom slučaju da je HANFA trebala regulirati i zaustaviti trgovanje sve dok se ne donese nagodba. To je moje mišljenje. Znači sve puštanje trgovanja dionica iz Agrokorovih firmi, a da još nagodba nije donešena, vidite da još nagodba nije donešena je regulator trebao zaustaviti. To je moje osobno mišljenje. Znate zbog čega? Kada se dogodi kriza, kada se dogodi panika funkcija regulatora je takvo tržište zaustavi da smrzne, da se ne bi nenadoknadive štete dogodile. I šta se dogodilo? Oni jesu, čini mi se Vlada je reagirala sa lex Agrokorom oni još nisu da ne kažem mjesecima, ali sigurno danima nisu zaustavili trgovanje dionicama. Onda su nakon neko određeno to i napravili i onda su prije završetka nagodbe ponovo pustili da djeluje na tržište. I šta se dogodilo? Potonulo je to 80%, umjesto da se trebala čekati nagodba. Jel nije isto kada netko ima dionicu i kada kaže gle ipak nagodba je završena, neće se toliko otpisati koliko se, jel ovo su sve do sada manipulacije. Ovo su sve utjecaj na tržište. Pa i ovo danas što se događa tamo u Odboru za gospodarstvo je manipulacijama kakve će informacije dati povjerenik, kako će izgledat nagodba koja je s druge strane teška 56 milijardi kuna. I sada netko tko posjeduje te određene dionice vjerujte mi bilo ih je na tržištu onih pa zato i govorimo da je Kinghthead fond jedan od onih koji je dolazio i koristio te informacije na tržištu svakako u konačnici može utjecati na ovaj Crobex kao referentnu vrijednost. Jel u nas je toliko tržište slabo da jedna, dvije takve dionice Crobex ode u crveno i zapravo dugo, dugo dana tamo može biti. Znači to je prva vrijednost koju sami vidimo da ovim zakonom da se jednim slučajem Agrokora da se može manipulirati Crobexom jer jednostavno je takvo tržište. Imate dvije dionice, s druge strane se ne reagira na tržištu, veliki su iznosi u pitanju i može se manipulirati tom vrijednošću. ZIBOR također po meni s obzirom da je vrlo plitko tržište, znači kamatna stopa koja se definira na međubankarskom tržištu možete misliti kada su svjetske banke uspjele manipulirati kamatnom stopom EURIBOR-a da se to ne može među pet, šest banaka na hrvatskom financijskom tržištu. Ja se vrlo dobro sjećam kolega Šuker možda još više, koliko je bitan taj ZIBOR prilikom izdavanja obveznica i šta znači za Ministarstvo financija koje se mora zaduživati, pa se sjećam čini mi se u to doba dok je on bio pa je letila kamata i do 30%. I pazite, šta onda može ministar financija? Dogodi mu se da preko noći, a znamo da postoji likvidnost na tržištu, kamatna stopa, a ona vam je isto tako početna kada se kasnije i definira i prilikom hoće li neko ulagati u obveznice RH, hoće li pa znamo da su se i trezorski zapisi po tome određeni referiraju i 30% je bila u jedno doba čini mi se negdje tamo 2010. i 40% 2010., 2011. Sada će mi neko reći da tu nije bilo manipulacije na tržištu. Šta može Vlada? Ne može ništa. Ne može ništa jednostavno zato što je tako na tržištu. Kada imate nekoliko takvih igrača jednostavno Ministarstvo financija je ucijenjeno na tržištu da ne može uopće reagirati. I onda vas … hoćete li vi to uzeti ili nećete vi to uzeti, a jednostavno nemate mogućnost. Tako što se toga tiče i ZIBOR-om kada vidimo kakvu smo imali u prošlosti kakve su bile povijest njegovih, a s obzirom da je tržište vrlo plitko i mi vidimo nedavno i da na tržištu kamatne stope da u HNB-u … uvijek 6 do 7 milijardu kuna viška likvidnosti postavlja se pitanje kod tako visoke likvidnosti na tržištu i s druge strane nemogućnosti plasmana kako takva 6 do 7 milijardi kuna kako sigurno može utjecati i na ovaj dio manipulacije ZIBOR-om. I u konačnici dolazimo do nacionalne referentne stope čiji je administrator Hrvatska udruga banaka, a nadzor vrši HNB. I tu je onaj sada … kaže kako se ono definira kamatna stopa na stambene kredite. Kao što je kolegica Grozdana rekla kako se dobro sjećamo EURIBOR-a, znači svi plasmani koji su bili su vam bili definirani EURIBOR plus neka fiksna marža. Šta se onda događa da se u zadnje vrijeme počinje događati da HNB upravo za ovo što se događalo sa EURIBOR-om preporuča bankama da više ne smiju ugovarati EURIBOR nego da idu na nacionalnu referentnu kamatnu stopu kao prosječan trošak financiranja u RH. Međutim, šta se događa na našem tržištu, bez obzira na HNB što im daje određene te parametre za određivanje tih kamatnih stopa i gdje s druge strane postoji kapitalno gdje se takve banke koje ne koriste, ne slušaju HNB odnosno drugim riječima, ne koriste RNS kao izvor financiranja kao prosječni trošak financiranja na kojeg se dodaje ta fiksna marža o kojoj smo malo prije toga govorili, može penalizirati banke koje preuzimaju takav neprimjeren rizik. Kakva je situacija trenutno na tržištu u Hrvatskoj? prema podacima banke kao referentnu stopu, znači to je ona stopa na koju se dodaje ta fiksna marža uglavnom su odabrale EURIBOR ili LIBOR vezano znači 34% kamatnih stopa stambenih kredita, znači 34% stambenih kredita vam je vezan još uvijek za EURIBOR dok 44% potrošačkih kredita vam je vezan za EURIBOR. E sad vam ponavljam još jednom. Znači kad oni namještaju EURIBOR onda možete misliti kako utječe na ovih 34% građana koji imaju stambenim kreditima ili ovih 44% koji imaju u potrošačkim. Dok je NRS ta nacionalna referentna kamatna stopa, znači koja koristi stvarni prosječan trošak financiranja ono što hrvatske banke koriste kao svoje izvore pri određivanju kamatnih stopa koriste 28%, kod stambenih i tek 33% kod potrošačkih kredita. Tako da, a vidjeli smo zapravo i slušali smo u javnosti kako će u budućnosti EURIBOR rasti. On je sad na povijesno niskim razinama, on je negdje na nuli, čak i ispod nule da bi se zapravo i znamo politiku Središnje banke, znači tzv. kvantitativni leasing, znači tiskanja tog novca nešto slično kao što su radili zapravo Amerikanci da bi potakli gospodarstvo. Europa se nalazila također u jednom dugom razdoblju stagnacije i taj EURIBOR danas nitko ništa ne govori, ali taj danas EURIBOR na stopama negdje od nula do minus i na njega vam ide fiksna marža od negdje oko tri, četiri posto i zato su još kamatne stope kao što je guverner govorio negdje u Hrvatskoj oko tri do četiri posto. I onda se postavlja pitanje što će biti ukoliko u budućnosti EURIBOR počne rasti, a prije krize EURIBOR vam je bio 4%. Znači 4 plus ona fiksna marža 4, kamata je bila 8. Sada je on nula plus ta četiri, znači kamata je trebala biti 4 negdje posto. Što će se dogoditi? Hoće li on u budućnosti kad bude rastao, [[Upadica Radin: Vrijeme gospodin Lalovac, vrijeme.]] hoće li to prebaciti na građane. Zahvaljujem. I klub SDP-a će podržati ovaj zakon.
Ali sada će gospodin Šuker vama replicirati, pa ćete moći još nešto i dodati. Izvolite.
Kolega Lalovac, dobro je da ste se podsjetili nekih stvari jer tamo u onim kriznim godinama 2009., 2010. kamata na prekonoćno oročenje je bila preko 40%. I u to vrijeme je država jedina koja je imala nešto novaca kod sebe, jer imate određene periode kad iz Riznice se vrši plaćanje. Onda kad u Riznicu dolaze novci i onda je to trajalo neko vrijeme. Onda su banke shvatile a zašto bi mi državi plaćali 40% i onda najedanput kamata na to prekonoćno oročivanje se spustila praktički na nekakvih par posto. Međutim, kad govorimo o EURIBOR-u iz jednostavnog razloga što opet će netko reći da je neki ministar ili guverner kriv on je sad na povijesno niskim granama. Međutim, ono što svi upozoravamo a to je da on sutra ili prekosutra neće biti ni nula, ni -0,25 nego će biti šta ja znam 1 ili 1,5 i to automatski znači koji imaju, nemaju fiksnu kamatnu stopu ta kamatna stopa raste gore. I ako imate koeficijent rizika kakav Hrvatska na žalost još uvijek ima iako ja mislim da je on neopravdan u odnosu na Sloveniju ili neke druge, jer nama su stalno pričali vi ste rizični zbog toga što niste članica EU. I onda smo mi ušli u EU, pa nam nitko nije rekao vi više niste tako jako rizični jer ste sad postali članica EU i smanjuje nam taj koeficijent rizika i nije ministar Marić, niti Vlada, niti vi, niti bilo tko drugi ako država u ovom trenutku se zadužuje uz 2,75, 2,80. Naprosto taj koeficijent rizika je negdje za Hrvatsku ja mislim u ovom trenutku negdje 1,70 a Slovenci imaju 0,70, Nijemci imaju -0,25. I sad kad pogledate tu silnu masu novca koja se okrene to su silne manipulacije sa kojima se može igrati kako god hoćete, a vi ste dobro spomenuli ovaj slučaj Zagrebačke burze. Jedna lošija transakcija jedne malo veće tvrtke CROBEX ode k vragu [[Upadica Radin: Vrijeme.]] A onda to nije nikakav referentni pokazatelj.
Vrijeme. Hvala lijepa. Odgovor na repliku, gospodin Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa da, slažem se da prilikom da smo danas otvorili ova pitanja i vezano EURIBOR-a i NRS-a i kamatnih stopa i na koji način i kad imamo tako plitka tržišta i što se tiče ZIBOR-a i što se tiče NRS-a i što se tiče CROBEX-a zbog takvog niskog, plitkog tržišta jedna do dvije transakcije mogu izazvati velike probleme. I u konačnici taj dio problema uvijek će plaćati građani i zbog toga bez obzira kažem podržavam ovaj zakon, odnosno ovu uredbu jer to se događalo i većima od nas. Ali ovo se apsolutno slažem sa vama. Govorili su prvo uđite u EU imat ćete niži rizik, pa se dogodila recesija, slažem se. Danas govorimo o kvalitetnijim, o makroekonomskom okruženju međutim to se još uvijek ne odražava o cijeni kapitala koju mi plaćamo. Plaćamo nešto niže nego što smo imali manji investicijski rejting, međutim još uvijek po meni kada usporedite neke zemlje i kad kažu kolika je to razina duga. Pa ima Belgija, ima više od 100% javnog duga, pa imaš deset puta manju kamatnu stopu nego Hrvatska. Tako da ti omjeri nekada nisu bili jasni, ali nadamo se da ćemo. Mi smo mladi igrač na europskom tržištu i nadam se da će a i još uvijek na nama zarađuju. To je tako u uvjetima. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU 2016/1011 o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti, prvo čitanje, P.Z. br. 287. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprave je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prvo prihvaća se prijedlog Zakona o provedbi Uredbe EU 2016/1011 o indeksima koji se upotrebljavaju kao referentne vrijednosti i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanju teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 117 za, 9 suzdržanih donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na posljednju današnju točku dnevnoga reda - Izbor predsjednika i članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove je temeljem … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] O čemu se radi? A dobro. Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove je temeljem članka 32. a u svezi s člankom 31. Zakona o sprječavanju sukoba interesa podnio Hrvatskom saboru jedinstvenu završnu listu za izbor predsjednice odnosno predsjednika Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i jedinstvenu završnu listu za izbor članova Povjerenstva, da jer su dvije kandidatkinje, u redu. Jedinstvenu završnu listu za izbor članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Dobro, moja greška. Molim predsjednika Odbora za izbor, imenovanje i upravne poslove gospodina Antu Sanadera da dodatno obrazloži jedinstvene liste. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, kratki rezime. Znači na 12. sjednici odbora održanoj 6. srpnja 2017., donesena je odluka da će se objaviti javni poziv za izbor predsjednika i članova povjerenstva sa datumom 11. kolovoza 2017. Tako je napravljeno, javni poziv je sukladno članku 32. stavka 2. i 3. obavljen u Narodnim novinama, internetskoj stranici Hrvatskog sabora i Večernjem listu te je utvrđen rok za podnošenje prijave u roku 15 dana od dana objave javnog poziva. Sukladno članku 32. stavka 4. zakon, odbor je na 16. sjednici odbora 20. rujna 2017. utvrdio listu kandidata koji udovoljavaju uvjetima za predsjednika odnosno članove povjerenstva te je navedena lista obavljena službenim internetskim stranicama Hrvatskog sabora. Sukladno članku 32. stavka 5. zakona, odbor je na 18. sjednici održanoj 27. i 28. rujna 2017., održao razgovore sa kandidatima. Na razgovoru su bila pozvana 34 kandidata, a razgovoru se odazvalo 28 kandidata. Sukladno navedenom, za 28 kandidata zatražena je i provedena je temeljna sigurnosna provjera. I tih 28 kandidata smo na odboru održanom 9. veljače 2018., to je 24.sjednica odbora, sastavili smo jedinstvenu završnu listu kandidata, uputili poziv kandidatima da odboru dostave izvješća o imovinskom stanju te obrazložene liste zajedno sa životopisima predloženih kandidata uputili smo Hrvatskom saboru. I te jedinstvene liste kandidata ste vi dobili, znači za predsjednice dva kandidata. Lista za izbor predsjednice Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa prošli su Novaković Nataša, diplomirana pravnica i Orešković Dalija. Novaković Nataša dobila je 8 glasova za i 4 glasa suzdržana, a gospođa Orešković Dalija jednoglasno je predložena od svih članova odbora. To su za predsjednice. A za članove Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa išlo se sa 7 članova i to su Božić Tončica koja je dobila 7 glasova za i 5 glasova suzdržanih, druga je kandidatkinja Ivanjek Davorin koji je dobio 7 glasova za i 5 glasova suzdržanih članova odbora. Kandidatkinja Jozić Ileković Aleksandra je jednoglasno predložena od članova odbora, kandidatkinja Petričušić Antonija je dobila 11 glasova za i 1 glas suzdržan. Kandidat Prkut Duje je jednoglasno predložen od članova odbora, kandidatkinja Vučetić Tatjana je dobila 7 glasova za i 5 suzdržanih glasova odbora. Kandidat Zelić Dragan je dobio 11 glasova i 1 glas suzdržan. Evo sva njihova imena i životopise ste dobili u materijalima. Sabor mora na svojoj sjednici tajnim glasovanjem izabrati kandidata i to većinom od 76 glasova. Evo to je kratko ono što je odbor radio i što stavljamo Saboru danas na raspravu, sutra na odlučivanje. Hvala.
Hvala lijepa. Počinjeno sa klubovima. Prvi gospodin Miro Bulj ispred kluba MOST-a nezavisnih lista, nema ga, gubi pravo. Drugi gospodin Goran Beus Richembergh ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo na kraju smo jedne trakavice, jedne sage koja traje duže nego što je trebalo i loše je da smo uopće ostavili u javnosti prostora za špekulacije, zašto Hrvatski sabor na neki način kasni sa ovim izborom. 5 je do 12 ili 12 i 5 možda čak u nekim interpretacijama jer se radi o tijelu koje je iznimno važno. I za demokratski karakter društva s jedne strane i s druge strane za demokratski nadzor rada državnih dužnosnika. Kao što znamo, sukob interesa kao institut jedan je od onih čija je regulacija iznimno važna u svakoj naprednoj demokraciji. Povjerenje građana u institucije i politiku a onda i u političare, ovisi o vjerodostojnosti njihovoga djelovanja i ponašanja. Sam sukob interesa prostor je u kojemu se može dakle, nauštrb javnoga postići nešto u korist privatnoga. I nije mali broj slučajeva koje je povjerenstvo do sada detektiralo kao slučajeve koji su u tom smislu opasnost za demokraciju u Hrvatskoj i loša poruka za buduće ponašanje političara. Prostor sprečavanja sukoba interesa definitivno je i nešto što se stalno gradi. Mi smo jedna od rijetkih zemalja koja ima zakonom definirane prije svega kriterije a onda i sankcije, drugi su to parlamenti rješavali etičkim kodeksima ili sličnim dokumentima. Mi smo u nekoliko zakonskih akata manje-više tu temu dobro obradili. Ima još nedorečenosti i Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa u nekoliko navrata prilikom podnošenja godišnjega izvješća ukazuje na to, da mi kao zakonodavac trebamo pristupiti izmjenama, na neki način osuvremenjivanju, modernizaciji i usklađenju postojećeg zakonskog okvira unutar kojega se procjenjuje ima li ili nema sukoba interesa. Vlada to ne čuje, Vlada već duže vrijeme ignorira to što stiže kao input iz povjerenstva a onda Povjerenstvo se ne rijetko nađe u situaciji da mora tumačiti neke odredbe koje nisu do kraja precizirane pa dio javnosti, osobito oni koji mogu biti pogođeni takvim tumačenjima svjedoči ili zagovara stavove da je povjerenstvo u tom smislu prekoračilo svoja ovlaštenja. Nije povjerenstvo krivo, krivi smo mi, prije svega mi kao zakonodavac koji šutimo i čekamo hoće li Vlada konačno pokrenuti izmjene i dopune toga propisa i stvoriti čistije, transparentnije i poštenije uvjete za rad povjerenstva. Zašto to spominjem? To je ambijent u kojemu se zbiva stvarno djelovanje povjerenstva. Ako uzmemo u obzir zakonski okvir i te okolnosti u kojima djeluje povjerenstvo pa i način na koji se u nekim vrlo, rekao bih prozaičnim a s druge strane popularnim slučajevima javno bavilo pojedinim situacijama dovelo je do toga da se na povjerenstvo gleda u dijelu političkoga spektra sa određenim rezervama sa stanovitim teretima da se radi o politizaciji njegova rada. No, ako želimo biti objektivni i vidjeti i analizirati ono što je povjerenstvo radilo u posljednjih recimo 5 godina vidjeti ćemo da se radi o iznimno velikim naporima da se u postojećem zakonskom okviru pokuša držati visoko zastava transparentnosti u ponašanju i naravno etičnosti u ponašanju državnih dužnosnika. To što neki državni dužnosnici među kojima i saborski zastupnici nisu vodili računa o propisima kojima je definirano što smiju a što ne smiju u jednoj fazi, u onoj prvoj fazi djelovalo je na neki način i informativno, poticajno, rekao bih i edukativno. Na nekim slučajevima gdje je povjerenstvo bilo blago zapravo se pokazivalo kako to treba izgledati u praksi. I mnogi kolegice i kolege koji su došli u situaciju da zbog nepravilnog ili nepotpunog ispunjavanja imovinskih kartica nažalost dođu na udar dijela medija shvatili su to dobronamjerno i bez ikakvih velikih kazni korekcije su vršene relativno brzo. I u ono vrijeme kada su se kartice ispunjavale ručno i kada su oni u povjerenstvu morali sve te kartice ispisivati bilo je jako, jako puno posla, sada je to na neki način digitalizirano pa je lakše ali u svakome slučaju nije bilo dovoljno nekim državnim dužnosnicima da spoznaju koliko je važno držati se zakona pa imamo slučajeve gdje državni dužnosnici u svakoj godini svoga mandata osobito neki na lokalnoj razini u svoju imovinsku karticu unesu po jednu veliku nekretninu a da ne znamo otkuda im to i od kojih, od kojih to novaca, od koje to plaće su … [[Govornik se ne razumije.]] I onda još ne upišu ispravne podatke a zaboravljaju da je povjerenstvo u međuvremenu avanciralo što se tiče tehničke osposobljenosti pa sada gleda i zemljišne knjige, pa gleda i evidenciju imovine na različitim medijima pa ustanovi da ste zaboravili prijaviti nekretninu koju je gle čuda vaša supruga ili suprug kupila prije 2 godine ali eto zaboravila upisati. Kazne koje su odrezane u takvim slučajevima nisu bile velike i stvarno su služile svima nama kao poticaj da dobro razmislimo prije nego što dođemo u sivu zonu u kojoj ćemo se možda usuditi nešto prešutjeti. Kažem mi misleći na sve nas, ne eskulpirajući nikoga od nas, ali je činjenica da je djelovanje povjerenstva djelovalo preventivno, djelovalo je i otrežnjujuće, djelovalo je političkim impulsima. I u nekim situacijama koje su bile vrlo turbulentne i vrlo na neki način možda goruće. Recimo slučaj Karamarko, to su bile situacije u kojima se povjerenstvo postavilo vrlo principijelno i zato bih sada kada je kraj mandata ovoga sastava pozvao sve kolegice i kolege da očuvamo kontinuitet rada Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa i da ne dozvolimo da na ovo povjerenstvo bude potpuno u diskontinuitetu. Prije svega u ljudskim kapacitetima. Jako je važno da sustav koji se gradi već 10 godina naslanja se na ono sve što su stečevine od prije i da imamo naprosto jedan kontinuitet koji će nam omogućiti da standardi stalno rastu a ne da se vraćamo na početak i da se dovodimo u situaciju da netko sutra interpretira da je vršen politički pritisak odlukom Hrvatskoga sabora itime što se većina članova ili članica povjerenstva miče. Napravimo upravo suprotno, osigurajmo kontinuitet ako je potrebno dajmo i kadrovsku obnovu tom tijelu ali prije svega potrudimo se kao zakonodavac da stvorimo regularne, dobre i kvalitetne uvjete za rad Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. Jer najlakše je zavrnuti pipu, ne dozvoliti da se posao obavi kako treba a onda imati primjedbe na rad toga povjerenstva. U svakome slučaju što se tiče kluba GLAS-a i HSU-u mi procjenjujemo da je rad dosadašnje predsjednice povjerenstva gospođe Dalije Orešković bio iznimno važan, kvalitetan, dobar i otvoren prema javnosti, da su se izbjegavali konflikti i skandali i da se uspostavila jedna atmosfera u kojoj je povjerenstvo odgovorno odrađivalo svoju zakonom definiranu zadaću. U tome smislu pozivamo i druge klubove da podrže ponovni izbor gospođe Dalije Oreković. Hvala lijepo.
Hvala i vama, imate jednu repliku od gospodina Zekanovića. Izvolite.
Evo kolega Beus evo drago mi je da ste vi ovdje bili izričiti, da ste jasno dali podršku gospođi Daliji Orešković. Ovdje ste rekli da treba kontinuitet. 10 g. je znači prošlo, jako se dobro radilo, sve je savršeno i vi zapravo ne biste ništa mijenjali, a čak i osporavate legitimitet politici odnosno, Hrvatskom saboru da odluči o tome. Nekako kao da vam je žao, ne kao da vam je žao, nego ste zapravo rekli, da vam je žao u neku ruku, što je uopće došlo do reizbora i vi biste zapravo to onako nekakvom demografskom duhu tolerantnome, betonirali zapravo ovo povjerenstvo, neka ono stoji za vijeka vjekova. Kao što ste vi pozvali, evo kolege da glasuju za gospođu Daliju Orešković, ja pozivam kolege da glasuju kolegicu Novaković, jer smatram da je ona daleko najbolji kandidat od predloženih. Hvala lijepo.
Hvala. Samo trenutak, gospodin Zekanović, ali ja nisam čuo da je gospodin Richemberger, zabetonirao, to je rekao da drugi nemaju pravo na drugo mišljenje.
Uvaženi potpredsjedniče ja sam čuo.
I sada smo, imamo drugačije uši, izvolite gospodine Richembergh.
Gospodine Zekanoviću, svaka vam čast, čestitam vam, otišli ste korak dalje od moje žene. Ona isto čuje ono što ja ne kažem i ona zna, ono što ja mislim. Dakle, ušli ste na pola, na pola ste ušli rasprave i sebi uzimate za pravo da kažete definitivne ocjene onome što sam ja rekao. To nije korektno. Jer to što ste vi meni imputirali, nisam uopće rekao. Dakle, zalagati se za kontinuitet, ne znači betonirati, nego, se suprotstaviti politici diskontinuiteta. U stabilnost institucija, a to je jedan od preduvjet njihove funkcionalnosti, iznimno je važna priča o kontinuitetu. Vi naravno, imate pravo bez ikakvoga problema, zagovarati nekoga drugoga, zagovarati i diskontinuitet. Vi imate pravo, reći da ništa do sada nije valjalo, da sve treba iz početka, i da sve što je do sad napravljeno je bilo zapravo loša, ali to ne stoji. Vi ćete to morati argumentirati. Uostalom, vi ste sada meni reagirali, kao pojedinačni zastupnik, ja sam govorio u ime kluba, mene zanima, što će reći predstavnik vašeg kluba zastupnika. Hvala lijepo.
Pređemo na drugu raspravu u ovom slučaju Kluba zastupnika HDZ-a gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo poštovane kolegice i kolege, sve vas pozdravljam, nas koji smo ovdje. I kratko ću se osvrnuti na ovaj prijedlog u ime Kluba HDZ-a. Predsjednik odbora je ukratko obrazložio cijelu proceduru koja je provedena sukladno Zakonu o sprječavanju sukoba interesa. Završne liste smo dobili, koje su predložene ispred odbora i mogu reći da vjerujem da je odbor nakon uvida u sve prijave svih kandidata, koji su se prijavili na javni poziv, zatim nakon provedenih intervjua, sa onim kandidatima, koji su zadovoljili uvjete propisane zakonom, da su zaista odabrali one koji su b ili najbolji i predložili najbolje, nama dalje na odlučivanje. Ono što bih rekla da je ustvari iz životopisa svih predloženih kandidata i ove dvije kandidatkinje koje su predložene za predsjednicu povjerenstva, a i kandidate i kandidatkinje koji su predloženi za članove povjerenstva je vidljivo da svi oni ustvari imaju dobre predispozicije za obnašanje te dužnosti i ja vjerujem da će oni koji budu izabrani, zaista časno obnašati tu dužnost, u interesu prije svega javnosti sukladno zakonu, a isto tako štiteći javni interes. Predloženi kandidati, biraju se na mandat od 5 g. kao što su i dosadašnji bili i kojima je protekao mandat od dana. Ono što bi naglasila da je povjerenstvo sukladno zakonu, stalno neovisno i samostalno tijelo, te je zabranjen svaki utjecaj na njegov rad, koji bi mogao ugroziti tu samostalnost i neovisnost u donošenju njegovih odluka. Upravo zbog percepcije javnosti vezane na rad i funkcioniranje tijela javne vlasti i dužnosnika u tim tijelima, važno je da u društvu imamo i jedno ovakvo tijelo koje služi kao kontrolni mehanizam, čiji rad je transparentan i neovisan. Upravo svjesna tih činjenica je Vlada HDZ-a donijela Zakon o sprječavanju sukoba interesa, te je temeljem tog zakona, kasnije osnovano i povjerenstvo. Temeljna zadaća povjerenstva je kontrola je sprječavanje sukoba između privatnog i javnog interesa u obnašanju javnih dužnosti. Možemo reći, da je ovo tijelo još relativno mlado i da se do sada pokazalo da su ustvari stvarali praksu u tom području i da su svojim brojnim mišljenjima i odlukama zaista nastojali na najbolji mogući način postupati u onim situacijama, kada se zaista sumnjalo na postojanje sukoba interesa. Naravno da želim reći, da je naš zakon, koji je do sada više puta mijenjan i dopunjavan, pa ja vjerujem jedan od rigidnijih zakona koji pokriva tu materiju, uspoređujući to sa ostalim zemljama Europe, ili EU, možemo reći da je i povjerenstvo puno puta bilo u teškoj situaciji, jer brojne situacije s kojima su se suočavale nisu puno puta imale podlogu za rješavanje o samom zakonu. I stoga su oni puno puta bili u situaciji da donesu mišljenje ili odluke, nemajući za to oslonac i podlogu u samom propisu. Naravno da je od početka u samom tom radu bilo i malih lutanja što je i prirodno i normalno obzirom da su oni da ne kažem utirali put i stvarali tu praksu rješavanja sukoba interesa, prepoznavanja sukoba interesa i reagiranja na njega, tko je bilo i nekih odluka koje su bile sporno pa je i odlukom Ustavnog suda iz 2012. godine ukinuti su dijelovi odredbi zakona kojima je bilo propisano da povjerenstvo ima pravo utvrditi činjenice vlastitim radnjama, zatim da su bankarske i druge institucije dužne bez odgode na zahtjev povjerenstva dostavljati njima tražene dokaze, zatim odredbe iz kojih proizlazi da povjerenstvo utvrđuje nesrazmjer u imovini dužnosnika te mogućnost da povjerenstvo dužnosniku koji ne podnese izvješće o imovinskom stanju ili ga prikaže nepravilno i neistinito izrekne prijedlog za razrješenje od javne dužnosti ili onima kojima su neposredno izabrani predloži da odstupe odnosno da sami daju ostavku. Dakle možemo reći da je u ovom cijelom dosadašnjem putu bilo napredovanja i u tom području i kroz izmjene samog propisa, a isto tako evoluiralo je i samo povjerenstvo kroz svoj rad. I danas sigurno imamo bolju situaciju u tom području nego što je bila. U tom smislu očekujemo da će i oni članovi povjerenstva i predsjednica koja budu izabrani isto tako svojim budućim radom doprinijeti da se zakonska regulativa u tom području i dalje poboljšava, da će predlagati ono što treba mijenjati kao što je to i dosadašnje povjerenstvo činilo, da će isto tako imati istančan da ne kažem sluh za tu problematiku i da će znati zaista prepoznati u onim slučajevima koji su granični što je pravedno i na koji način treba donijeti odluku i kako postupiti. Ono što na kraju želim reći, da bez obzira koji od predloženih kandidata ćemo izabrati, smatram da će oni tu časnu dužnost na koju će biti izabrani obnašati isto tako časno, prije svega štiteći svoj profesionalni, stručni i osobni integritet, ali isto tako i štiteći javni interes prije svega, štiteći isto tako i osobni i stručni integritet i svih javnih dužnosnika koji su kao osobe spremne odgovarati za svoj rad javnosti, isto tako javnosti dati na uvid i svoju imovinsku karticu, ali koji isto tako imaju pravo na minimum zaštite svoje osobnosti i privatnosti. Evo poštovani kolegice i kolege, ovo je prilog raspravi po ovoj temi ispred kluba HDZ-a. Zahvaljujem.
Imamo jednu repliku gospođa Mrak-TAritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Poštovana kolegice. Vi ste u svojoj raspravi spomenuli se u jednom dijelu da bi valjalo zakonodavstvo unaprijediti, da bi valjalo promijeniti zakonodavstvo. Budući da je evo trajalo otprilike 4,5 sata rasprava na Odboru za gospodarstvo na kojem je bio gospodin Ramljak i gdje se je niz stvari pokrenulo, što vi mislite da li bi valjalo u budućnosti voditi računa da izbjegnemo ovakve situacije kakve imamo sada, da se možda kroz izmjene i dopune Zakona o sukobu interesa definiraju i sukobi interesa u slučajevima kada imamo posebne zakone, kada imamo posebne povjerenike? Ja pretpostavljam da toga u Hrvatskoj neće biti, ali nikad ne znate što se može desiti pa da se možda tu odškrinu i nekakva vrata na taj način jer ovo sve što imamo u javnom prostoru se postavlja upitno zapošljavanje tih savjetnika, tim više što postoji jedan zakon koji je bio u Italiji za jedan sličan slučaj u kojem je rečeno, izrijekom je bila odredba u zakonu da onaj koji je poseban povjerenik ili izvanredni povjerenik ne može zapošljavati ljude iz bivših firmi i ostalo. I sada cijela rasprava i zapravo jedna velika sjena da bih rekla trajna na cijeli proces lex Agrokora je pod sumnjom, pa me zanima što vi mislite da li bi u budućnosti kroz izmjene ovakvog jednog propisa valjalo razmisliti i o ovakvim nekakvim izvanrednim situacijama? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Poštovana kolegice. Kada sam govorila o unapređenju Zakona o sprečavanju sukoba interesa mislila sam na druge situacije koje imamo i sada svakodnevno na terenu jer nisu ujednačeno riješene određene situacije koje se odnose upravo na javne dužnosnike koji su kao takvi imenovani samim Zakonom o sprečavanju sukoba interesa. Ovo o čemu vi govorite, pa ne znam mi možemo sada tu razmjenjivati mišljenja, dakle nije uopće sfera Zakona o sprečavanju sukoba interesa niti javnih dužnosnika, tako da mislim da je za to nadležan, ajmo reć, poseban zakon. O tome s smo mogli razgovarati kada smo donosili lex Agrokor. Isto tako bila sam prisutna sjednici odbora, a mislim da je potpredsjednica Vlade obrazložila ono što i znamo da što se tiče ovlasti izvanredne uprave odnosno izvanrednog upravitelja koji je imenovan od strane suda za njegove daljnje prava i obveze važe odredbe koje važe i za stečajne upravitelje, dakle u tom segmentu su sve odredbe stečenog zakona primjenjive na tu situaciju. Da li u budućnosti možemo predmnijevati neke slične situacije i propisivati ih? Možda i možemo. Ali vjerojatno ne, sigurna sam ne ovim Zakonom o sprečavanju sukoba interesa nego onda nekim posebnim propisima na koje se te situacije odnose. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na sljedeći klub, Klub zastupnika SDP-a gospodin Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Klub zastupnika SDP-a u okviru Odbora za izbor i imenovanje, upravne poslove i sada u okviru plenarne sjednice, sudjelovati će u izboru člana predsjednika, odnosno, predsjednice i članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Također želim obavijestiti javnost, da u ovom trenutku ne postoji nikakav dogovor između parlamentarne većine ili dijela parlamentarne većine i opozicije oko članova za odlučivanje o sukobu interesa, što znači da će Klub SDP-a podržati one kandidate koji podržava i na sjednici Odbora za izbor i imenovanja i upravne poslove. Što se tiče kandidata, odnosno, kandidatkinja za predsjednicu, podržati ćemo dosadašnju predsjednicu. Smatramo da je svojim radom zaslužila novo povjerenje Hrvatskog sabora, tim više što je u svih 4 ili 5 g. mandata Hrvatski sabor uvjerljivo i bez velikog broja glasova protiv ili suzdržani prihvaćao izvješća Povjerenstva za odlučivanju o sukobu interesa, ne samo da je prihvaćao, nego su rasprave ugl. obilovale pohvalama i sa ponekom dobronamjernom sugestijom o tome kako popraviti dalje rad. Obzirom da i druga kandidatkinja koja je predložena za predsjednicu, i u okviru sudjelovanja u radnim grupama surađivala dakle i sa vladom, čiji sam bio član pa i konkretno i sa ministarstvom kojim sam bio na čelu. Bila je recimo u povjerenstvu koji je radila na strategiji razvoja javne uprave, također ne možemo ništa loše reći i o toj kandidatkinji. Što se tiče predloženih kandidata za članove, parlamentarna većina, predložila je još nekoliko kandidata, od koji je 2 dosadašnji članovi Povjerenstva za sukob interesa, te još 2 kandidatkinje, od kojih se jedan prijedlog poklapa sa našim prijedlogom. Nadam se da to neće biti otegotna okolnost kandidatkinji koja je predložila parlamentarna većina i također prijedlog parlamentarne većine, dopunili smo sa 3 nova imena i koja ćemo podržati na plenarnoj sjednici. Ono što ipak želim reći je da je jasno da ili se parlamentarna većina dogovorila oko 5 kandidata za koji će sutra oni oglasiti ili ćemo imati nepotpuno Povjerenstvo za sukob interesa. To je jasna matematička posljedica činjenice da ste predložili 6 kandidata, da se niste dogovorili sa opozicijom i da imate 78 glasova. Dakle, ili svi morate glasati za baš tih 5 i da vam je 6 kandidat, kako bi se hrvatski reklo fakle, ili da postoji opasnost da ne izaberemo članove Povjerenstva za sukob interesa. Kako mi u ovoj raspravi nismo vidjeli jasno očitovanje ni Kluba HDZ-a a ni drugih klubova parlamentarne većine o tome, koje kandidate podržavaju. Kako su na sjednici odbora glasali za sve kandidate koji su predloženi, dakle, vrlo je izvjesno da bi rezultat glasanja na plenarnoj sjednici, mogu biti upravno suprotan rezultatu glasanja na odboru za izbor i imenovanja. Međutim, to ćemo vidjeti sutra poslije podne. Kako dakle, nema dogovora sa opozicijom, i kako nema jasnog stava klubova parlamentarne većine o kandidatima koji su preloženi, ostaje nam da dođemo na sjednicu, glasamo i čekamo rezultat. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Gospodin Bauk imate 2 replike prva gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, kolega Bauk, dakle, danas popodne rasprava o Povjerenstvu za odlučivanju o sukobu interesa sigurna sam da u kontekstu svih događanja vjerojatno su kolegice i kolege malo umorni ili ono što ste vi već rekli, da možda postoji određeni dogovor. Pa bi ja u kontekstu toga, mi se zalažemo za kontinuitet i voljela bi da postoji kontinuitet sa nekako pridruženim nekim novim licima, kao da tako kažem sviježom krvi, jer nema nekakvih velikih razloga i mi u Klubu GLASA-a i HSU-a ne favoriziramo nikog osim kontinuiteta koji bi bio. Ja moram priznati da nekako vjerujem da se vladajuća većina dogovorila i da tu neće biti nekakvih velikih problema. To su do sada uspješno radili pa ne vidim zašto bi uspješno, zašto uspješno ne bi bilo ni ovaj put. Ali je zanimljivo da sa strane oporbe nemam u principu skoro nikakvog dogovora, tako da ćemo tu šareno glasati, što pokazuje u tome, da ima dobrih kandidata. I treba pohvaliti da ima dobrih kandidata. I ono o čemu treba voditi računa u budućnosti a to je povjerenstvo. Svako dužnosnik prije ili kasnije dođe na temu povjerenstva i kad ste intimno tema, onda se možete malo ljutiti. Ali on što je bitno, bitno je da se prema svima ponaša na isti način, da vrijede ista pravila za sve, da se pritom imaju jasno, da tako kažem pravila igra i to se mora pohvaliti ovo povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Stvarno je tako radilo i bilo bi dobro da se barem djelomično, počevši od vrha, pa nadalje bude kontinuitet. Ali, ono što ste vi rekli, vidjeti ćemo, dakle, sa strane oporbe, nikakav razgovor u tom smislu nije bilo, ali što nije ništa neuobičajeno. A ja kolega Bauk, moram reći, da duboko vjerujem da 78 ruku ima za 5 odnosno, predsjednika i još 4 člana povjerenstva. Ali, ako bude i neko krnje povjerenstvo, to neće sprječavati da povjerenstvo i dalje radi.
Vrijeme gospođo Mrak Taritaš. Odgovor gospodin Bauk.
… [[Govornik se ne razumije.]] ako u ovom glasanju 78 zastupnika parlamentarne većine u tajnom glasovanju ne glasa za 5 istih kandidata, tome treba čestitati, ne treba to sad oduzimati kao minus, da to je jasno. No, međutim, dakle, ovako, parlamentarna većina, predložila je od 5 postojećih članova povjerenstva 3. Dakle, u tom smislu možemo reći, da će kakav takav kontinuitet biti osiguran. Hoće li biti osiguran kontinuitet u smislu da predsjednica povjerenstva ostaje ista, to je sad pitanje prvenstveno zastupnika parlamentarne većine i ja se nadam da će dakle rezultat glasanja za predsjednicu biti otprilike proporcionalno rezultatu glasanja na odboru, ako i ne bude a šta možemo. Dakle činjenica je također da ovo nije izbor Ustavnog suda, dakle za tu, ako se parlamentarna većina dogovori samostalno mi to možemo primiti na znanje i reći da su se mogli dogovoriti puno bolje ali iskreno i puno gore. Dakle ovaj prijedlog koji je došao od njih mogao je biti puno gori, dakle objektivno gledajući od njihovih 6 predloženih kandidata sa 3 sam osobno surađivao a 2 su do sadašnji članovi. Dakle jedino jedna je nepoznata. … [[Upadica se ne čuje.]] 5, 5, 5, dvoje su dosadašnji članovi, sada i ovo 3 pet i jedna kandidatkinja koju ne poznajem 6, nekako, prema tome, nema tu neke velike. Ne možemo sada baš na, iz svih oružja kritizirati njihov prijedlog, mogao je biti daleko, daleko gori. Tako, mi smo ga još malo popravili, mi bi bili sretni da oni podrže, da, mogao je biti, da. Mi bi bili naravno sretni da oni u okviru svoje kvote podrže jednog od ove troje koje smo mi predložili ali ne možemo previše tražiti od njih tako da, tako da ćemo vidjeti sutra na glasanju. U osnovi želim samo reći da nema dogovora a da im dogovor nije bio ni potreban osim između njih. Hvala.
Hvala gospodin Bauk. Najbolja je situacija kada uopće ne razgovaramo sa njima. Gospodin Richembergh.
Pa gospodine i kolega Bauk, ja ću se suprotstaviti ovoj vašoj tezi dobro da ne tuku. Znate to nije dobro, zato što bi dignitet povjerenstva, njegova stabilnost i funkcionalnost bili puno veći da su plod konzultacija, dobre volje i jednog konsensualnog pristupa Hrvatskog sabora a ne da je to zapravo produkt volje samo isključivo vladajuće većine bez ikakvih konzultacija sa ikim drugim. A vi znate šta kod nas dolje kažu u Dalmaciji, da su čovjek i tovar pametniji nego samo čovjek. Ne bi bilo loše da se pošalje jedna poruka javnosti da Hrvatski sabor vjeruje toj instituciji kojoj je 5 godina uzastopno prihvaćao izvješća bezrezervno. A što će se sutra dogoditi? Ako se smijeni Dalija Orešković, odnosno ako se ne omogući da ona i dalje vodi to povjerenstvo i da bude u njemu poslati će se vrlo jasan znak da je to kazna zato što se to povjerenstvo usudilo pokretati postupke protiv nekih vrlo istaknutih državnih dužnosnika iz sadašnje vladajuće većine, najeklatantniji primjer je slučaje predsjednice Republike koja se toliko drsko ponašala prema povjerenstvu da je to nevjerojatno. Ona se u tom slučaju ponašala kao kraljica Balkana a ne predsjednica Hrvatske. A ja ne želim da ona bude kraljica Balkana nego baš predsjednica RH, dakle najviše pozicionirana državna dužnosnica, odgovorna institucijama ove države. Hvala.
Balkan nije monarhija gospodin Richembergh. Izvolite gospodin Bauk.
Dakle kolega Richembergh, ovo što ste rekli za čovjeka i tovara da znaju više od čovjeka, ja ne bih htio u toj ulozi ispasti, u toj raspodjeli uloga ispasti ovo drugo. Tako da nije uvijek da tovar i čovjek znaju više od tovara, to je isto vjerojatno točno. Dakle sad, pitanje koje je tu šta. Dakle činjenica je da parlamentarna većina može sama izabrati povjerenstvo za sukob interesa svih 5 članova a to što ste rekli dobro da ne tuku, pa mislim, nije to takav pristup, onda nismo mi morali predložiti njihova pa bi i od 6 njihovih bi u navodne znakove „njihovih“ birali. Dakle činjenica je također da je ovo povjerenstvo u sadašnjem sastavu za čiji se kontinuitet zalažemo ako ćemo reći ruku na srce nije bilo plod konzultacija vladajućih i oporbe, jedino što smo mi bili nešto bolji vladajući pa smo izabrali dobro i bez njih, možda bi nam oni pokvarili izbor, tako da se ovo, ovo povjerenstvo se ustvari, ovo povjerenstvo se pokazalo dobrim i možda bi bilo najbolje da su pustili nas ponovo da izaberemo povjerenstvo opet bi bilo dobro tako da to bi možda bilo dobro. Dakle, jasno je da … … [[Upadica se ne čuje.]] šta, šta? Dakle jasno je u ovom slučaju da će se sutra na glasanju obzirom da je moguće glasati samo za jednog kandidata da će se, jednu kandidatkinju da će se vidjeti rezultat. I činjenica je dakle ako gospođa Orešković ne ostane predsjednica povjerenstva da je to bila želja parlamentarne većine. I onda ćemo imati legitimno pravo da govorimo o tome zbog čega je to bila volja parlamentarne većine i to će biti vjerojatno posljedica, to će biti vjerojatno tema naših međusobnih rasprava u sljedećim godinama i to će biti jedan teret u novome povjerenstvu koji će s jedne strane morati paziti što radi kada su u pitanju vladajući a s druge strane imati će određeno nepovjerenje u startu od strane onih koji su se zalagali za kontinuitet. Hvala.
Hvala lijepa. I na kraju, baš na kraju gospodin Hrelja. To je pojedinačna rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kao potpredsjednik Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove sudjelovao sam u svim ovim aktivnostima koje je odbor provodio i mogu reći da su sve aktivnosti provedene na vrijeme i sa dužnom pažnjom, dakle od raspisivanja natječaja do intervjua, do sigurnosnih provjera ali mi nikako nije jasno zašto smo ustvari došli do ovog kašnjenja i koja je ovo taktika, jednostavno ne mogu je razumjeti, možda predsjednik odbora nešto više o tome, o tome zna ili netko ili netko treći jer mi smo mogli imati, s obzirom na odrađeni posao mogli smo imati i predsjednika ili predsjednicu povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i članove prije isteka njihovog mandata. Ali tu smo gdje smo. Ja ću samo reći par dilema koje mene muče. Naime, mi imamo jednog na jedinstvenoj listi za predsjednicu imamo dvije kandidatkinje od kojih se jedna kandidirala samo za predsjednicu, a druga i za predsjednicu i za člana, pa me u postupku izbora interesira da li bi bilo korektno da se najprije održe izbore za predsjednicu, pa ako ostane stara predsjednica da druga kandidatkinja ima pravo sudjelovati i u izboru za člana. Druga dilema, mi među kandidatima za članove imamo ljude koji su se i kandidirali za predsjednicu, odnosno predsjednika povjerenstva pa mislim da si je odbor uzeo arbitražnu poziciju da nekog eliminira iz te pozicije jer nigdje nije decidirano rečeno koji je kriterij da se netko može kandidirati za predsjednicu i da li istovremeno može sudjelovati i u izboru za člana. No, odluke na odboru su donesene i ja ću njih poštivati, ali dužan sam upozoriti na ove mogućnosti i na ove nedorečenosti. Inače, mislim ima još, moje osobno mišljenje je da je ovdje bilo još kandidata i kandidatkinja koje su zaslužile biti na jedinstvenoj listi za predsjednika ili predsjednicu povjerenstva kao što je bilo još nešto i kandidata, ne puno, više od ovoga što je odlučeno za članove povjerenstva. Ja sam osobno sudjelovao u intervjuu sa negdje oko 24 kandidata, pa sam si radio neke rang liste. Htio bih se isto nadovezat na izlaganje mog kolege Gorana Beusa Richembergha o kontinuitetu jer mislim da je kontinuitet u ovoj sabornici vrlo loše shvaćen. Nije kontinuitet u radu, ajmo zabetonirat pa da sve ostane kako je. Nemojmo ni mijenjati. Po meni, kontinuitet rada Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa bi bio da najmanje dvije osobe iz starog sastava ostanu u novom sastavu. Možda bi čak i nekim pravilima i dogovorima trebali reći u tako važnom poslu da se nikad ne mijenjaju svi odjednom, kakva praksa postoji čak i u nekim parlamentima da se ne mijenja cijela struktura istovremeno pa postoji određeni kontinuitet. Ovo povjerenstvo je prevažno da bi se ovdje igrali i svaki put počinjali ispočetka. Ja osobno smatram da je povjerenstvo odradilo vrlo dobar posao, da je stvaralo novu pravnu praksu, odnosno novu praksu i donosilo u najvećem broju slučajeva konkretne i korektne odluke i da je zaslužilo jako visoku prolaznu ocjenu, odnosno da zaslužuje jako visoku ocjenu i tim više je naš zahtjev i naša molba i apel svima da vodimo računa o kontinuitetu. A kontinuitet čine ljudi, ne papiri, njihovo iskustvo u odlučivanju, njihovo iskustvo u pristupu organizaciji rada, voljeli bi da se o tom apelu više nego o onoj matematici o kojoj je govorio kolega Bauk vodi računa kada budu unutarstranački ili unutarkoalicijski dogovori kome će se dati glas. Dakle, na neki način imam pravo i dužnost to apelirati jer sam svojevremeno i sam bio član povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa još u vrijeme dok su saborski zastupnici bili članovi povjerenstva i znam da je to vrlo odgovoran rad i rad u kojem treba puno više raditi na preventivi, upozoravati i izgrađivati sustave koji onda dobivaju otprilike jednu ulogu etičkog kodeksa kojeg onda svi poštivaju. Evo, imao sam potrebu ovo podijeliti sa vama i nadam se, daj Bože razuma sutra, daj Bože pameti i kontinuiteta. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate jednu repliku, gospođu Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Kolega Hrelja, dok ste vi imali pojedinačnu raspravu mislim da je dogovor postignut jer je kolega Bauk intenzivno dogovarao nešto s kolegom Bačićem, pa pretpostavljam da je tu dogovor postignut jer ja sam baš vas mislila pitati da mi tu rang listu tog što ste vi prošli, da malo u klubu vidimo pa da po toj rang listi biramo, ali šalu na stranu. Meni se jednako tako čini, dakle, mi imamo neke kandidate koji osim što su se kandidirali za člana povjerenstva, kandidirali su se i za predsjednika. Tim više, u izboru za predsjednice imamo dvije kandidatkinje. Jedna koja se kandidirala samo za predsjednicu i koja je sadašnja odnosno do nedavno bila predsjednica povjerenstva i druga koja se je kandidirala i za predsjednicu i za člana. Meni se čini da bi zaista bilo dobro i to valja još razmisliti do sutra da se prvo bira predsjednik pa ako slučajno se odlučimo za kontinuitet i sadašnju predsjednicu, da od gospođe koja je od odbora bila predložena za predsjednicu se možda omogući da bude član povjerenstva i čini mi se da bi to bio dobar kontinuitet, pa u tom smislu valja još razmisliti do sutra da li je to još moguće izvesti, a ako gospođa koja je bila do nedavno predsjednica ne bude izabrana, onda više ova rasprava je bespredmetna. Ali još uvijek valja u tom smislu razmišljati i to možda ne bi bila jedna loša opcija u toj ideji kontinuiteta. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor, gospodin Hrelja.
Gospodine potpredsjedniče, u ime kluba SDP-a zbog izjave gospođe Mrak-Taritaš molim stanku da kažem da to nije točno što je rekla.
Samo postoji jedan mali problem nisam vam dao riječ. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodin Bauk dajem vam riječ. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Tražio sam stanku da kažem da u ime kluba SDP-a da ovo što je rekla gospođa Mrak-TAritaš da postoji dogovor da nije točno, ali kako sam već to rekao onda odustajem od stanke.
Odustali ste od stanke, dobro. Ali međutim gospodin Hrelja nije odustao i on će odgovoriti na repliku.
Hvala lijepa na uviđavnosti gospodine potpredsjedniče. Ja sam rekao upozorio na tu dilemu oko kandidatkinje koja se kandidirala i za predsjednicu i za člana, međutim bojim se da taj odgovor vam ne mogu ja dati nego može dati predsjednik odbora. I postoji jedinstvena lista za koju je odbor odlučivao i sumnjam da će se do sutra promijeniti situacija jer bi bilo potrebno sazivanje sjednice, nove sjednice odbora i proširivanje liste nakon glasanja o predsjednici ako ta kandidatkinja ne bi prošla, a istovremeno željela ići na listu za člana. Ja sam više htio ovo reći da se o tome vodi drugi put više računa i da se podrobnije urede pravila tko se za što može kandidirati i kako će ta pravila izgledati u nekoj budućnosti jer smatram da je to poprilično nedorečeno u ovom postupku. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I na kraju, prije sam rekao da je gospodin Hrelja zadnji, ali u 89. minuti se javio gospodin Jovanović pa sada ima pravo na pojedinačnu raspravu. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Evo drago mi je da sam uspio stići, imao sam neke obaveze pa nisam mogao ranije doći ovdje, a drago mi je da sam simbolično i posljednji jer želim više govoriti kao predsjednik Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije, obzirom da je u našem poslu bila vrlo značajna suradnja i sa Povjerenstvom za sprečavanje sukoba interesa. Prema tome, u proteklom periodu mogli smo vidjeti da je Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa unatoč određenim nejasnoćama aktualnog zakona odradilo značajan i veliki posao. Hrvatska je u jednom trenutku u periodu pristupanja EU mogla zaista postati lider u borbi protiv korupcije u ovoj regiji iz jednostavnog razloga što smo donijeli čitav niz zakona i ustrojili čitav niz različitih tijela koje su imale zadatak borbe protiv korupcije, dakle od Zakona o sprečavanju sukoba interesa preko Zakona o pravu na pristup informacijama, Zakona o financiranju političkih kampanja, uskočke vertikale sve to predstavljalo je sjajan okvir za borbu sa korupcijom. Ali nažalost negdje na tom putu nakon ulaska u EU kao što se dogodilo i u nekim drugim zemljama taj entuzijazam borbe protiv korupcije nekako je splasnuo. Što se tiče konkretno ovog povjerenstva jedan od glavnih problema koji je povjerenstvu stvarao poteškoće u radu bio je Zakon o sprečavanju sukoba interesa i ja sa nestrpljenjem očekujem da će nam vladajuća većina kako to piše u Akcijskom planu borbe protiv korupcije, sukladno Strategiji borbe protiv korupcije u prvom kvartalu 2018. predstaviti ovdje u sabornici novi Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji će onda i temeljem iskustava ovog povjerenstva i svega što se događalo u proteklom periodu osigurati da prevencija u borbi protiv korupcije ima onaj značaj koji bi morala imati u svakom društvu. Dakle, nije svaki sukob interesa korupcija, ali je sukob interesa predvorje korupcije i zato je bitno da kroz rad i ovog Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa, ali i svih ostalih dokumenta koje treba donijeti Hrvatski sabor i različita ministarstva osiguramo da prevencija ima veći značaj u borbi protiv korupcije. Tu je negdje onda i Etički kodeks o ponašanju državnih dužnosnika, etički kodeks koji trebamo donijeti za saborske zastupnike, gdje mnogi ne razumiju da u tom etičkom kodeksu ključno mjesto treba imati reguliranje lobiranja. Dakle lobiranje kao siva zona u Hrvatskoj još uvijek je mjesto gdje postoji velika mogućnost sukoba interesa, a onda nakon toga i razvija korupcije. Mislim da je aktualno povjerenstvo na čelu sa gospođom Orešković odigralo jednu važnu ulogu u stvaranju preduvjeta da u Hrvatskoj razmišljamo o prevenciji i da se svi mi kao državni dužnosnici ponašamo prije svega samo odgovorno kako povjerenstvo bi zaista bilo ono što je njegova svrha. Dakle nije svrha povjerenstva kažnjavanje, nije svrha povjerenstva represija nego je svrha prevencija i na taj način ga trebamo gledati i na taj način treba izraditi novi zakon o sprečavanju sukoba interesa koji će odigrati upravo važnu tu preventivnu ulogu. S tim u vezi moram sa zadovoljstvom reći da je povjerenstvo razvilo jedan alat, tako da budu svi koji slušaju državni dužnosnici, a malo su nestašni i vole se zaigrati odnosno zaboraviti promijeniti podatke u imovinskoj kartici, da je povjerenstvo razvilo alat koji je trenutačno u testnoj fazi i koje u svakom trenutku može sa nekakvim crvenim znakom ukazati na nekakve nelogične postupke dužnosnika koji nisu izmijenili podatke u imovinskoj kartici što se tiče imovine, katastarskih knjiga, vozila koja su kupili, a nisu prijavili i na taj način tim alatom pokazuje da je uz minimalna sredstva uspjelo ostvariti kvalitetne pomake u razvijanju alata koji će osigurati da prevencija sukoba interesa i borba protiv korupcije u Hrvatskoj bude bolja, kvalitetnija i uspješnija. Na samom kraju evo da ne iskoristim svo vrijeme koje mi je na raspolaganju, ja se kao predsjednik Nacionalnog vijeća za borbu protiv korupcije želim zahvaliti gospođi Orešković i svim članovima povjerenstva što su odigrali jednu, ha mogu se usuditi i reći pionirsku ulogu u razvoju poboljšanja svijesti dužnosnika o potrebi integriteta u radu svih političara kako politika i političari ne bi bili najomraženiji posao u RH u očima javnosti.
Možda će još biti mjesta za zahvalu za četiri godine, pet godina, vidjet ćemo kako će ići izbori. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. A sutra u 9,30 nastavljamo sa Konačnim prijedlogom Zakona o potvrđivanju Sporazuma o strateškom partnerstvu između Europske unije i njezinih država članica s jedne strane i Kanade s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 284. A nakon toga glasovanje će biti u 12,00 sati. Hvala. Doviđenja! SJEDNICA PREKINUTA U 17,15 SATI.
Sada idemo na izbor predsjednika i članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Podnositelj je Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove, rasprava je zaključena. Na temelju članka 31. kolega Bulj, dajte molim vas, pa dajte se ponašajte pristojno. Nemojte vikati, kak da govorim ako vičete. Na temelju čl. 31. Zakona za sprječavanje sukoba interesa i čl. 260 Poslovnika provesti ćemo tajno glasovanje. Kod tajnog glasovanja primjenjuju se odredbe Poslovnika od čl.260. do čl. 267. Gospođo i gospodo zastupnici, predlažem da mi 3 zastupnika pomažu kod provođenja tajnog glasovanja i to, Marija Jelokvac, Mato Čičak i Bojan Glavašević. Podsjećam da zastupnici mogu glasovati samo jednim glasačkim listićem i to osobno, te samo za kandidate navedene na glasačkom listićem. Važeći glasački listić, je listić iz kojeg je na siguran i nedvojben način se može utvrditi kandidat za kojeg je zastupnik glasovao. Zastupnik glasuje, tako da na glasačkom listiću zaokružuje redni broj ispred imena kandidata za koje glasuje. Listiće za glasovanje možete preuzeti ovdje u velikoj vijećnici gdje se nalaze i glasačke kutije. Određujem stanku od 60 minuta, nakon stanke molim vas da se vratite u vijećnicu, kako bi vam priopćio rezultate glasovanja. STANKA U 14,25 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,30 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, evo, stigli su rezultati glasovanja za izbor predsjednice i članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Objavljujem da je od ukupno 151 zastupnika glasačke listiće za predsjednicu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa primilo 127 zastupnika, glasovalo je 127 zastupnika i nevažećih listića bilo je 6. Naglašavam da je sukladno članku 31. Zakona o sprječavanju sukoba interesa za izbor predsjednika i članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa potrebna većina svih zastupnika, 76. Kandidatkinje za predsjednicu, dobile su sljedeći broj glasova, Novaković Nataša 75, Orešković Dalija 46. Tako da mogu proglasiti rezultate i reći da predsjednica Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa nije izabrana. Sada ću objaviti rezultate izbora za članove povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Objavljujem da je od ukupno 151 zastupnika glasački listiće za članove Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa primilo 127 zastupnika, glasovalo je 127 zastupnika, nevažećih listića bilo je 6. Ponovno naglašavam da je sukladno članku 31. Zakona o sprječavanju sukoba interesa za izbor predsjednika i članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa potrebna većina svih zastupnika 76. Kandidati za članove Povjerenstva dobili su sljedeći broj glasova Božić Tončica 80, Ivanjek Davorin 80, Jozić leković Aleksandra 106, Petrić Čušić Antonija 44 i Prkut Duje 42, Vučetić Tatjana 82 i Zelić Dragan 29. Proglašavam da su za članove Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa izabrani, Božić Tončica, Ivanjek Davorin, Jozić Leković Aleksandra i Vučetić Tatjana. Čestitam izabranim članovima Povjerenstva. A što se tiče izbora predsjednice, budući da zakon ne predviđa šta se događa u ovakvim situacijama, konzultirali smo Poslovnik koji u čl. 271. kaže, „Ako prilikom glasovanja potrebnu većinu ne dobije broj kandidata koji se bira, glasovanje se ponavlja za kandidate koji nisu dobili potrebnu većinu. U prvom ponavljanju glasovanja, ne mogu sudjelovati kandidati, koji su dobili manje od petine glasova nazočnih zastupnika, u drugom ponavljanju glasova, ne mogu sudjelovati kandidati koji su dobili manje od trećine glasova nazočnih zastupnika. Ako ni u drugom ponovljenom glasovanju pojedini kandidat ne dobije potrebnu većinu, prijedlog za izbor tog kandidata, skida se s popisa predloženih kandidata. Dakle, sukladno Poslovniku, mi bismo morali ponovno glasovati, o istim kandidatkinjama, budući da sada nema kvoruma, to ne možemo napraviti danas, nego ćemo to napraviti na prvoj idućoj sjednici. U međuvremenu, ćemo konzultirati Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, da nam i on dade tumačenje i najvjerojatnije potvrdu takvog stava. Dakle, s ovim zaključuje rad sjednice i vidimo se 28. veljače počinjemo. Počinjemo sa točkom, Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o strukovnom obrazovanju, drugo čitanje, P.Z. br. 250. Hvala vam lijepo. SJEDNICA PREKINUTA U 15,35 SATI.
Gospodine predsjedniče, prije nego odredite stanku od 45 minuta, mi imamo nasušnu potrebu u formi stanke od 10 minuta, možete i odmah se obratiti javnosti da iznesemo naše stajalište o glasanju o Povjerenstvu za sukob interesa i [[Upadica Jandroković: možete odmah.]] to će napraviti kolega Peđa Grbin jer sam ja već dugo tu pa sam malo indisponiran, pa će on to bolje. Zahvaljujem.
Izvolite, odmah se možete očitovati. Imamo kolega Grbin, kolega Podolnjak, kolegica Mrak-Taritaš, kolega Bunjac. Četiri zahtjeva. Možemo odmah što se tiče vjerujem većine. Molim vas za malo strpljenja još.
Poštovani kolege. Demokracija je procedura, a procedura nekad od vas zahtijeva barem minimum strpljenja, pa ako ne možete pričekati 20 minuta onda doista nije mi jasno što tražite ovdje, a dopustite mi da ja svojih pet minuta iskoristim na sljedeći način. Počet ću sa nečim što je uvaženi predsjednik Sabora, uvaženi kolega Jandroković govorio prije nekoliko mjeseci, malo više od godinu dana nakon što je saznao za jednu odluku Povjerenstva o sukobu interesa koja mu nije najbolje sjela. Rekao je tada predsjednik Sabora, „Ako ćemo ekstenzivno tumačiti taj potencijalni sukob interesa onda se bojim da se više nitko neće moći baviti ničim“. A o čemu se radilo? Radilo se naprosto o tome da je neovisno izabrano Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, neovisno bez utjecaja politike donijelo odluku o pokretanju postupka koji je trebao utvrditi da li se određeni političar, u ovom slučaju potpredsjednica Vlade, nalazi u sukobu interesa ili ne. Međutim, takvo postupanje Povjerenstva jedna najobičnija odluka o pokretanju postupka HDZ-ovcima nije odgovarala i reagirali su upravo na ovaj način kako sam opisao. I tu tome želi razlog zašto se mi danas nalazimo ovdje i zašto ćemo u ovoj nakaradnoj situaciji kršiti Poslovnik kako bi još jednom pokušali glasovati i malo discipliniranjem zastupnika izvući većinu za donošenje ove odluke. Ja neću građanke i građane RH gnjaviti procedurama, ali reći ću samo jedno, prije dva tjedna Hrvatski sabor je glasovao o prijedlogu koji je dan, a to je da dvije osobe budu kandidatkinje za predsjednicu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Jedna od tih osoba je odbijena od vladajuće većine. Zašto? Zbog svojeg prethodnog rada na čelu tog Povjerenstva. Druga osoba, bez obzira što je vladajuća većina gurala, a samo i jedino zato što je bilo tajno glasovanje u kojem su neki zastupnici mogli biti hrabri i izraziti svoje mišljenje, nije dobila većinu. Hrvatski sabor je odbio predložene kandidatkinje. I koje je rješenje? U svim normalnim situacijama rješenje bi bilo da se utvrdi da postupak nije dovršen odnosno da postupak odlučivanja nije završio izborom kandidatkinje i da se vrati natrag Odboru za izbor i imenovanje na odlučivanje o tome da li će obustaviti postupak ili će Hrvatskom saboru predložiti druge kandidate. A što radi vladajuća većina? Kaže, ponovit ćemo glasovanje. A zašto? U međuvremenu se očito sa nekima razgovaralo, malo se zavrtalo ruke, malo se discipliniralo, malo se objašnjavalo da se mišljenje vrlo lako može promijeniti i danas dolazimo ovdje sa vrlo vjerojatno armiranom većinom. Nama takvo ponašanje nije prihvatljivo. Mi u ovoj nakaradnoj proceduri nećemo sudjelovati. I zbog toga, neću duljiti reći ću samo jedno, Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa je u ovih pet godina imalo uspona i padova, imalo je dobrih, imalo je lošijih, imalo je ovakvih ili onakvih odluka, ali jedno je činjenica, Povjerenstvo je pomoglo da hrvatska politička scena postane barem malo bolja i da neka ponašanja koja su se do jučer smatrala dopustivima postanu i javno prokazano onakvim kakvima jesu, nedopustiva i nakaradna. Povjerenstvo je čuvalo javni interes, sprječavalo je političare da svoj privatni interes stavljaju ispred javnog, ispred onog za kojeg su izabrani braniti ga. I koji je rezultat? Sada ćemo ga ušutkati. Ponovit ću još jednom, SDP u ovome sudjelovati neće. Hvala vam.
Idemo dalje, drugi je Klub zastupnika Most-a nezavisnih lista i poštovani Robert POdolnjak. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Danas nažalost imamo ponovno pred Hrvatskim saborom odluku o odlučivanju o osobi koja je već bila predmet odlučivanja Hrvatskog sabora i koja nije dobila propisanu većinu glasova. Mi smo u proteklih pet godina svjedočili u raspravama u razmatranju izvješća Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa sa analizom rada tog tijela koje je ustrojeno pet godina ranije, koje je imalo svoj prvi mandat i kao rijetko koja nova institucija i novo tijelo, pokazalo je u praksi da može djelovati neovisno, nepristrano i pro aktivno u zaštiti javnoga interesa i u sprečavanju sukoba interesa. Doista mislim da mogu slobodno reći i u ime kluba, da je institucija Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i članovi tog tijela pa i naročito predsjednica tog tijela gospođa Orešković, imala nepodijeljenije simpatije javnosti, medija i to upravo zato što je dokazala vrlo nezavisnim, nepristranim stručnim radom da se pojedina institucija može dovesti do visoke razine. I zbog toga smo očekivali da će upravo zahvaljujući tome, zahvaljujući glasovanjima u ovom Saboru, o izvješćima Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa biti nepodijeljena potpora svih klubova zastupnika i svih zastupnika nastavku rada tog povjerenstva i predsjednice gospođe Orešković. Nažalost, to se nije dogodilo, nažalost. Ali smatramo u klubu Most-a da je riječ o koraku natrag jer je to bila dobra prilika da mi kao Hrvatski sabor dokažemo javnosti da smo mi kao dužnosnici koji smo često bili predmet odluka povjerenstva osobno neki ili putem stranaka, da možemo dokazati da kada jedno neovisno tijelo odlučuje o tome pridržavamo li se javnog interesa i ne kršimo načela koja propisuje Zakon o sprječavanju sukoba interesa i da možemo objektivno i nepristrano odlučiti da to tijelo zavređuje naše povjerenje upravo zato što je štitilo javni interes. Dogodilo se ono što na žalost nismo očekivali, a to je da parlamentarna većina odluči da predsjednica tog povjerenstva ne uživa njihovo povjerenje. I zbog toga veliki dio te parlamentarne većine nije glasovao za gospođu Orešković. Međutim i kandidatkinja parlamentarne većine nesporno nije dobila dovoljan broj glasova. Na tajnom glasovanju koje omogućuje da svaki zastupnik glasuje po savjesti i druga kandidatkinja nije dobila propisanu većinu glasova svih zastupnika. I za nas u Klubu zastupnika MOST-a tu priča završava. Naprosto u glasovanju ni jedna kandidatkinja nije dobila apsolutnu većinu. Svako ponavljanje tog glasovanja za obje kandidatkinje ili u ovom slučaju samo za jednu apsolutno je neprihvatljivo. Što ono pretpostavlja? Da netko mora promijeniti stav koji je izrazio u prvom tajnom glasovanju. Zašto bismo očekivali da netko promijeni stav? Nemamo razloga. Nismo bili pod prisilom, glasovali smo tajno. Čemu očekivati promjenu stava? Mi u MOST-u nećemo sudjelovati u ovom glasovanju, apeliramo na one koji prvi puta nisu glasovali za kandidatkinju koja je dobila 75 glasova da to ne učine ni sada na ovom tajnom glasovanju. Hvala.
Idemo dalje. Na redu je sada Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a i poštovana Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Mi u klubu GLAS-a i HSU-a nećemo sudjelovati u ovom glasanju, a reći ćemo malo i zašto. Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa je tijelo, gdje naš interes treba biti da bude neovisno, obavlja određeni posao i mi prije ili kasnije već samim tim što svi moramo svoju karticu dostaviti imamo kontakt s njim. I ja sam imala kontakt. Bila sam u nekoliko navrata je povjerenstvo razmatralo određene prijave i određene slučajeve. Jedanput sam bila i kažnjena ni kriva, ni dužna jer me Vlada imenovala po funkciji na jedno mjesto za koje nije trebalo. No međutim je Povjerenstvo radilo svoj posao i dobro da ga je radilo i dobro da je napravilo tako. Interes nas svih treba biti da se u demokraciji razvija, da svaki put budemo bolji, da vodimo računa i što sada mi činimo. Činimo sljedeće. Vrši se izbor kandidata. Izabrano je preko 20 kandidata sad da ne kažem krivu brojku. Od njih ima i više kandidata koji su aplicirali za mjesto predsjednika, odnosno predsjednice Povjerenstva. Odbor se odlučio za dva kandidata i na tajnom glasanju su, ni jedan kandidat nije dobio potreban broj glasova. Pitanje je zašto se odbor nije odlučio za tri kandidata. Tad bi danas sigurno imali dva kandidata ili dvije kandidatkinje i mogli bi odraditi posao. Ovako imamo jednu kandidatkinju i mi u tome nećemo sudjelovati. No međutim, postoji jedan zaista dosta velika razlika između tajnog i između javnog glasanja. Javno ne možete se iza nikog sakriti i reći ja sam to učinio na ovaj ili onaj način. Kad je tajno glasanje uvijek se može sakriti. I zbog toga mi u tome nećemo sudjelovati, pa vladajući nek' tajnim glasanjem imaju sasvim dovoljno kad je javno glasanje 78 zelenih kružića, pa sad nek' na tajnom glasanju pokažu da stvarno postoji tih 78. Dakle, to je jedna stvar. Ali druga stvar. Pa ljudi moji, zašto mi koji radimo ovdje, kojem je posao saborskog zastupnika radimo od procedure cirkus. Nemojmo raditi od procedure cirkus, nemojmo to činiti iz jednostavnog razloga što nije dobro. Povjerenstvo za sukob interesa treba biti neovisno tijelo, treba raditi svoj posao, treba zaista propitkivati, a ono što je zadaća da zakon po kojem rade bude bolji. Ono što je zadaća da dobijemo mišljenja, ono što je zadaća da im omogućimo da rade svoj posao. Već u startu kad nešto radite preko koljena ili nešto radite krivo nikad dobro ne završi. Stoga još jedanput razmislite, vidite što ćete činiti. No međutim, ja sam cijelu noć govorila sa ove govornice dajte razmislite, dajte nas poslušajte, dajte glas zdravog razuma. No međutim, to ne dopire. Sigurna sam da neće ni ovaj put doprijeti, a mi u klubu GLAS-a i HSU-a u tome nećemo sudjelovati.
Dobro. I idemo na zadnju raspravu po klubovima. Živi zid i SNAGA. Poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Mi danas svjedočimo demokratskoj proceduri koja to nije. Glasamo za jednu osobu kojoj treba zaokružiti ime. To je glasanje koje na neki način podsjeća na totalitarne sustave, a imamo vrlo neugodnu situaciju da jedna kandidatkinja upravo zbog te nedemokratičnosti i politiziranosti izbora jedne javne funkcije odustala od kandidature. Čak i nakon toga što je parlamentarna većina jednoglasno prihvaćala njezina izvješća ona su jednoglasno prelazila i u odbore po nalogu HDZ-a. Donesena je odluka da se provede osveta, jer Povjerenstvo za sukob interesa ne treba služiti tome da propituje sve, nego treba biti malj kojim će se disciplinirati isključivo oporba. Nije dozvoljeno propitivati što radi vladajuća većina. Njima je jako smetalo i smeta im još uvijek zato što je za sukob interesa osuđen njihov bivši predsjednik stranke i potpredsjednik Vlade Tomislav Karamarko. Jako im smeta što je tri puta osuđena Marija Hrebac pod nadzorom ministra Marića i Grozdane Perić za sukob interesa nesuđena ravnateljica Državne agencije za sanaciju banaka. Jako im smeta što je za sukob interesa dva puta osuđena gospođa Martina Dalić. Jako im smeta što je osuđen gospodin Franjo Lucić. Jako im smeta što je osuđen gospodin Ivica Mišić. Jako im smeta što je osuđen gospodin Milan Bandić. Svi oni koji ovdje danas glasaju protiv njezine smjene, jer jedino što bi bilo dopušteno, bilo bi dopušteno osuditi Branimira Bunjca, a sad na nesreću kud baš ja nisam ni jednom osuđen. Trebalo bi osuditi ne znam Gorana Aleksića i takve, a ne velike veličine umišljene kojima se ne smije ni ime spomenuti osim da im se divimo i da ih slavimo i da im odobravamo jer oni misle da je svijet počeo s njima i da će s njima i završiti. Ovakvim načinom glasovanja šalje se javnosti sljedeća poruka. Hrvatski građani ako mislite svoj posao raditi pošteno ostat ćete bez tog posla. Možete spakirati stvari i ići u inozemstvo. Ovakva Hrvatska, naša Hrvatska, HDZ-ova vas ne treba. Mi trebamo poltrone, trebamo poslušnike i podobnike, trebamo stranačku glasačku mašinu koja će klimati nosom onako kako mi kažemo. Mi ne trebamo ni obrazovane, ni inteligentne. Mi možemo postaviti vozače kamiona da vodi europske projekte, da bude ravnatelj knjižnice i svega ostaloga. Bitno je samo da je na stranačkoj liniji. To je vaša poruka. I sad ćete lijepo uzeti papiriće i idite se sramotite sa glasanjem koje vam prvi puta nije ni uspjelo, a ja još uvijek pozivam aktualnu kandidatkinju ako ima i malo obraza da u ovakvim uvjetima glasanja povuče i ona svoju kandidaturu. Ima još 10 minuta. Nadam se da ovo gleda. Izvolite gospođo Novaković recite ne želim sudjelovati u ovoj farsi, povlačim kandidaturu i idemo lijepo sve ispočetka. Tako da hrvatska javnost, dakle treba znati da je HDZ ovo učinio isključivo zato što ne želi slušati istinu, ne želi slušati ni najmanju kritiku. I samim time bi bilo vrlo dobro da se ta stranka izbaci ime demokratska iz imena, pa neka se zovu hrvatska zajednica, jer jedino mišljenje koje na svijetu postoji, koje oni prihvaćaju je mišljenje samih sebe. To je ona ima narodna izreka hvalite me usta moja. Oni će, dakle biti sretni kada budu slušali samo hvalospjeve dok država tone u propast, dok se mladi iseljavaju, dok se siromašni ovršuju i blokiraju, dok BDP usporava, dok lex Agrokor samo što nije otkucao kao tempirana bomba zajedno sa brodogradnjom, zajedno sa Hrvatskim autocestama, zajedno sa hrvatskim zdravstvom, sa hrvatskim obrazovanjem i znanošću. Hvala.
Mi jedno možemo se zvati HDZ Hrvatski demokratski zid. Ne može više, gotovo je. Iscrpili smo. Što?
Gospodine predsjedniče, obzirom da smo se pozvali na članak 271. Poslovnika koji predviđa i treći krug glasanja, molim vas samo i informaciju ako se predomislimo i budemo željeli sudjelovati u trećem krugu hoće li on biti danas ili sljedeći tjedan?
Držat ćemo se Poslovnika kolega Bauk. Za 45 minuta objavit ćemo rezultate i nakon toga nastavljamo sa raspravom oko Poslovnika.
Hvala. STANKA U 13,25 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,10 SATI]] Gospođe i gospodo zastupnici, glasovanje za izbor predsjednice Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa je završeno. Objavljujem da je od ukupno 151 zastupnika glasačke listiće za predsjednicu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa primilo 78 zastupnika. Glasovalo je 78 zastupnika i nevažećih listića nije bilo. Naglašavam da je sukladno čl. 31. Zakona o sprječavanju sukoba interesa za izbor predsjednika i članova Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa potrebna većina svih zastupnika 76. Kandidatkinja za predsjednika Novaković Nataša dobila je 78 glasova, te proglašavam da je izabrana za predsjednicu Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa. Čestitam izabranoj predsjednici i želim joj uspjeh u obavljanju ove časne i odgovorne dužnosti u ime svih saborskih zastupnika i saborskih zastupnica. [[upadica ne razumije se]] A i oni koji su glasovali, a i onih koji nisu.