Dobro jutro, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo s radom najavljenu točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 811 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za rad i socijalno partnerstvo, Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za turizam i Klub zastupnika HNS-a, HSU-a. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva, gospodin Krešimir Rožman. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, dame i gospodo. Nakon usvajanja Zakona o radu sa primjenom od 1.1.2010. u praksi se pokazalo da neke odredbe zakona, u prvom redu one koje se tiču radnog vremena, koje su usklađene sa odgovarajućom direktivom Europske unije da stvaraju stanovite praktične probleme kako poslodavcima tako i radnicima. Zbog toga se pristupilo izmjenama i dopunama ovog zakona u suradnji sa socijalnim partnerima, dapače upravo na inicijativu socijalnih partnerstva. Moram naglasiti i to na inicijativu sukladno i od strane poslodavaca, dakle Hrvatske udruge poslodavaca i od strane sindikata koji su udruženi ovih pet sindikalnih središnjica. Dakle, izmjenama i dopunama zakona omogućilo bi se u prvom redu fleksibilnije korištenje radnog vremena te riješila još neka pitanja koja bi trebala bolje riješiti kao što je neke odredbe o godišnjim odmorima i o načinu otkaza u slučaju profesionalne nesposobnosti za rad. Te izmjene biti će bitne za više djelatnosti, a sukladno onom što predviđa kao izuzetke dakle mogućnost fleksibilnijeg korištenja radnog vremena, direktiva o određenim aspektima organizacije radnog vremena. Konkretno, zakonom bi se omogućilo fleksibilnije korištenje instituta radnog vremena u onom dijelu koji se tiče noćnog rada. Kao što znate, sada noćni radnik može raditi ukupno 8 sati što znači ili 8 sati noću, jer noćni rad nikad ne može trajati duže od 8 sati za punoljetne radnike, ali to znači isto tako noću može raditi 4 sata pa da mu još ostavi mogućnost samo još 4 sata rada po danu, dakle unutar 24 sata. Ovom izmjenom omogućilo bi se da taj rad traje 12 sati, dakle noću do 8 sati, ili 3 ili 5 ili 4 i ostatak po danu, ili naravno 8 po noći ili 4 po danu. Naizgled to nije velika promjena, međutim pokazala se da je vrlo važna i poslodavcima, organizaciji radnog vremena, a i radnicima dakle čiji su predstavnici, sindikati to izričito tražili kako bi se omogućio onaj rad u smjenama tj. kako se popularno naziva u turnusima od 12 sata rada pa 24 odmora, pa 12 rada 48 sati odmora i za one radnike naravno čiji rad djelomično uključuje noćno radno vrijeme. Također bi se izmijenila odredba zakona koja se odnosi na raspored radnog vremena radnika koji rade u smjenama. Prema sadašnjoj odredbi kod takvog rada moguće je radno vrijeme voditi fleksibilno na način da je dozvoljeno mjesečno stupanje punog fonda sati od +/- 12 sati što se nakon 4 mjeseca podvlači crta i rješava na način ako je bilo manje sati to ide na teret poslodavca, ako je bilo više radnicima se plaća kao prekovremeni rad. Sada bi se tih 12 sati podiglo na 24 sata što je potrebna količina sati jer 12 sati je bilo dovoljno samo za nadoknadu možda jedne smjene, ako netko izostane, a 24 sata će biti za dvije smjene. Naravno, govorimo na mjesečnoj razini što se onda nakon svaka 4 mjeseca iznivelira. Isto tako, riješilo bi se pitanje preraspodjele radnog vremena gdje bi se omogućila jedna veća preraspodjela radnog vremena nego do sada. Naime, do sada prema zakonu preraspodjela može biti do 48 sati mjesečno na ukupno 4 mjeseca duljeg rada ili do 56 sati ako je to ugovoreno kolektivnim ugovorom i ako o tome radnik da pisani pristanak. Sada se predlaže da ta preraspodjela u sezonskim poslovima može iznositi do 60 sati tjedno i da ono dulje vrijeme, ono razdoblje kada se radi dulje može iznositi do 6 mjeseci, ali također pod dva uvjeta: ako je to ugovoreno kolektivnim ugovorom i ako je radnik o tome dao svoj pisani pristanak. Napominjem da pristanak radnika proizlazi iz direktive, iz odredbe članka 22. Direktive. Također bi se riješilo pitanje vođenja evidencije radnika koji rade preko Agencije za privremeno zapošljavanje. Naime, evidenciju o radnicima i radnom vremenu mora voditi ta agencija. Međutim, kako se može desit da postoji velika i prostorna i tehnička udaljenost tih radnika od agencije, Agencije i korisnik dakle onaj kod koga radnici faktički rade mogu sklopit sporazum da taj korisnik vodi evidenciju o radnicima koji su zaposleni u agenciji. I na koncu, riješile bi se još dvije odredbe koje idu u pravcu jednog tehničkog poboljšanja. Jedna odredba koja se tiče godišnjih odmora, kojom bi se pojasnilo ono što se sada i tumačilo i što je logično nesporno, da prilikom promjene poslodavaca u tijeku jedne godine radnik ima pravo na godišnji odmor, naravno što nije sporno, ali ne može imati pravo na više godišnjeg odmora nego što je puni godišnji odmor odnosno razmjerni ako je radio kraće vrijeme. Dakle, da se ne može desiti da radi kod dva poslodavca po šest mjeseci, pa kod dvojice ima puni godišnji odmor. Dakle, tu ... [[Govornik se ne razumije.]] I zadnja odredba koja se mijenja koja nije u vezi sa radnim vremenom ali predstavlja jedno pravno-tehničko poboljšanje jednog propusta koji je bio u zakonu. Radi se o situaciji otkaza radniku koji ima profesionalnu nesposobnost za rad. Podsjećam takvom radniku se može otkazati iznimno ako poslodavac ne može nikako naći druge poslove. Po potrebi mora i promijeniti i organizaciju i slično, a i tada poslodavac ne može dati otkaz bez suglasnosti radničkog vijeća ili sindikalnog povjerenika koji ga zamjenjuje. Ako nema radničkog vijeća ili sindikalnog povjerenika, ako radničko vijeće ili sindikalni povjerenik uskrati suglasnost takvu uskratu nadomještava sudska odluka. Međutim, u zakonu je pisalo ako radničko vijeće uskrati suglasnost ili ako nema radničkog vijeća to nadomješta sudska odluka. Sudska odluka, sud dakle svojom odlukom može nadomjestiti samo uskratu dakle negativnu odluku danu od strane radničkog vijeća, a ne može nadomjestiti nepostojeću odluku. Dakle, ako radničkog vijeća nema nikakve odluke, ne postoji i niti postoji itko tko može biti tužan. Dakle, to u pravnom smislu i u pogledu odredaba postupnog prava nije bilo uopće provedivo i stoga se sada i ta odredba rješava na način onako kako je bilo i u zakonu, ranijem Zakonu o radu. Ako radničko vijeće uskrati suglasnost ili sindikalni povjerenik koji ga zamjenjuje njegovu suglasnost nadomještava sudska odluka. I na koncu moram reći jednu važnu napomenu. Ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o radu u cijelosti je usuglašen sa socijalnim partnerima. Dakle, sa sindikatima i poslodavcima i također u cijelosti je potvrđen od strane Europske komisije koja na ove izmjene a tiču se izuzetaka u direktivi nije imala niti jednu primjedbu što svakako držimo važnim. Hitni postupak se predlaže radi usklađivanja sa direktivom. Jer sve ove odredbe koje se tiču radnog vremena čine i usklađivanje sa direktivom u prvom redu sa izuzecima koja ta direktiva predviđa. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođe i gospodo jedna obavijest koja će se vjerojatno ponoviti i kasnije kad nas bude malo više. Dakle, molim vodstva klubova da osiguraju nazočnost zastupnica i zastupnika danas u 16,00 sati zbog jedne važne dopune dnevnog reda. I drugo da osiguraju također i sutra zbog glasovanja o nekim zakonima koje je Europska Komisija, zapravo želi da bi se ipak što prije uskladile sa ZUP-om da se donesu u Saboru kako bi se i to mjerilo pozitivno ocijenilo. Zapravo radi se o manjim tehničkim izmjena 13 propisa od kojih smo mi već raspravili 9, a još ostaje raspraviti 4 i zaključiti raspravu. Naime, odbori bi trebali se naći danas, jutros za dva ova zakona, a potom i druga dva zakona negdje u pauzi. Radi se o Zakonima o prosvjetnoj inspekciji, Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, te Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi, Zakon o obavljanju geodetske djelatnosti. Dakle, radi se više manje o tehničkim izmjenama i usklađivanju sa ZUR-om, ZUP-om zapravo. Ja vas molim za razumijevanje u tom pogledu, jer ipak vrlo je važan ovaj tajming da na vrijeme neke, ispunimo neka mjerila, a nema razloga da ih ne ispunimo ako smo već skoro evo od tih 13 zakona 9 već raspravili, pa sutra ćemo o njima glasovat. I zato vas molim da danas budemo u 16,00 sati i svakako i sutra zbog ovog što sam objasnio, potrebne ne samo dopune dnevnog reda nego i glasovanja o prijeđenim točkama. A osim toga nikako se mi spustiti ispod 60 točaka dnevnog reda, jer kako kod raspravimo 10 ili 12 točaka ili 15 onda još više ih se dopunjava. Ali ovo su vrijeme kada mi neke stvari moramo malo i ubrzanije raditi. Zato vas molim za razumijevanje u tom pogledu, evo. Dakle, danas u 16,00. Molim?
Ako nam možete možda par točaka navijestiti o kojim bi mogli raspravljati?
Mi ćemo sutra imati preko 80 točaka u dnevnom redu ako nešto završimo danas i sutra, a to je vrlo malo. Znači, ostat ćemo uvijek negdje između 60 i 80 točaka dnevnog reda.
Ali ako bi mogli dobiti redoslijed nekih od točaka da možemo ...
Premda neki od ovih zakona su stvarno kratke rasprave i nema ni potrebe velike rasprave. Ali ih moramo uvrstiti i raspraviti.
A ovaj Ustavni zakon, ustavne inicijative kad bi to moglo biti na dnevnom redu?
Ne razumim ja ništa jer ovdje ... [[Govornik se ne razumije.]] zvoni pa ja. Evo tako, hvala vam lijepo. I sada molim da li ima, da li izvjestitelj odbora žele uzeti riječ u pogledu ove točke dnevnog reda? Gospodin Boris Kunst u ime, predsjednik Odbora za rad i socijalno partnerstvo. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa Odbor za rad i socijalno partnerstvo Hrvatskog sabora je na svojoj 56 sjednici koju smo održali 18. svibnja ove godine raspravljao o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja je istaknuo da predloženi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o radu u cijelosti preuzima pravna stečevina Europske unije na području radnog zakonodavstva. Pritom je naglasio da su predložene izmjene i dopune nastale u suradnji socijalnih partnera, tako da su predložena rješenja usaglašena sa predstavnicima sindikata i poslodavaca, a Europska komisija na iste nije imala primjedbi. Predložene izmjene i dopune odnose se na fleksibilnije uređivanje instituta radnog vremena. Potom omogućuje se veće odstupanje od punog radnog vremena u slučaju njegovog nejednakog trajanja po tjednima kod primjene instituta rasporeda radnog vremena. Nadalje izmijenjen je institut preraspodjele radnog vremena, na način da isti ne mora biti uređen na razini kalendarske godine, već u razdoblju koje ne može biti duže od 12 neprekinutih mjeseci, a koji ne mora, ne moraju nužno biti u kalendarskoj godini. Također predlagatelj je naglasio da su izmjene i dopune koje su vezane za institut radnog vremena ujedno vezane i uz postignuti stupanj usklađenosti s direktivom 2088 iz 2003. europske zajednice, o određenim vidovima organizacije radnog vremena, na način da su sada u nacionalno zakonodavstvo ugrađena i moguća odstupanja propisana direktivom. Nadalje predlagatelj je ukazao da se dio izmjena zakona odnosi na otklanjanje nejasnoća koje su se pojavile tijekom dosadašnje primjene zakona, a osobito njegovih provedbenih propisa o vođenju raznih evidencija, kao i da se preciznije uređuje institut godišnjeg odmora. U raspravi je više puta naglašeno da su sve predložene izmjene i dopune usuglašene te su plod suradnje socijalnih partnera. Također u raspravi je predlagatelj pojasnio pitanja koja se odnose na položaj radnika u naftnoj industriji, potom agenciji koje ustupaju radnike, te radnika kod kojih postoji profesionalna nesposobnost za rad. I nakon takve provedene rasprave, odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o radu. Hvala lijepa.
Hvala. Ima li još interesa od strane odbora? Nema. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Još jednom pozdravljam sve zajedno. I prije nego počnem moram naglasiti da klub Hrvatske demokratske zajednice podržava predložene izmjene i dopune Zakona o radu. A sada nešto više o tim izmjenama i dopunama. U tijeku primjene Zakona o radu koji je usvojen krajem 2009. godine, pokazalo se da neke odredbe u prvom redu o radnom vremenu u praksi stvaraju stanovite poteškoće. Stoga je i pripremljen ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona, koji je produkt dogovorenih normativnih rješenja, između predstavnika reprezentativnih sindikata i Hrvatske udruge poslodavaca. Njime se omogućuje fleksibilnije korištenje radnog vremena, ali na način koji odgovara i radnicima i poslodavcima, npr. mogućnost da se može raditi u smjenama po 12 sati, bilo 8 sati noću i 4 sata danju, ili može to i obrnuto, ili druge kombinacije, a uvjet je da sve to se ugovori kolektivnim ugovorom, kojim je zajamčena dodatna sigurnost za radnike, zatim mijenjaju se i odredbe o preraspodjeli radnog vremena, rasporedu radnog vremena, neke specifične odredbe o evidenciji radnog vremena, i druge. Navedene izmjene omogućiti će fleksibilnije korištenje radnog vremena u onim djelatnostima u kojima je to bitno, posebno mislim tu na turizam, poljoprivredu, na one sve poslove u koji neprekidno traju, kao što su tisak, radio, televizija, kinematografi, pošta, pa mnoga komunalna poduzeća koja obavljaju određene djelatnosti itd., i ona normalno u industriji u kojoj se rad ne može prekidati zbog tehnoloških razloga, itd. Također je važno za sve one koji rade ova izmjena koji rade u smjenskom radu, i to konkretno omogućuje se fleksibilnije uređenje instituta radnog vremena na način da se sada kolektivnim ugovorima mogu osim iznimaka o dnevnom i tjednom odmoru, urediti i iznimke u pogledu noćnog rada. Omogućuje se agencijama da u nekim slučajevima u okviru sporazuma o ustupanju radnika za ustupljene radnike ugovore da je korisnik obvezan voditi propisanu evidenciju o radnom vremenu. Omogućuje se i veće odstupanje od punog radnog vremena, kod primjene instituta rasporeda radnog vremena, na način da isti sada nije ograničen na 12 sati mjesečno, već na 24 sata mjesečno. Mijenja se institut preraspodjele radnog vremena, na način da isti ne mora biti uređen na razini kalendarske godine, već u razdoblju koje ne može biti duže od 12 neprekinutih mjeseci, te je ujedno omogućeno da preraspodijeljeno radno vrijeme kod poslodavca koji posluju sezonski može trajati i duže od 56 sati tjedno, ali ne dulje od 60. Preciznije se uređuje korištenje razmjernog dijela godišnjeg odmora za radnike koji tijekom godine rade kod više poslodavaca na način da kod svakog poslodavca ostvaruju pravo na dio godišnjeg odmora, razmjerno vremenu rada. Preciznije se uređuje postupak otkazivanja radniku kod kojeg postoji profesionalna nesposobnost za rad, ili neposredna opasnost od nastanka invalidnosti, na način da se taj postupak usklađuje sa odredbama parničnog postupka, i propisani postupkom otkazivanja za sve radnike, čime nisu umanjena druga prava radnika kod kojih postoji profesionalna nesposobnost za rad ili neposredna opasnost od nastanka invalidnosti. Snažnija uloga i sindikalnog povjerenika je definirana u ovom prijedlogu zakona, posebno kod uskrate otkaza radnika. Važno je naglasiti da su ove promjene Zakona o radu s obrazloženjem dostavljene i Europskoj Komisiji, koja na isti nije imala primjedbe i ocjenjuje ga usklađenim. I još jednom, kao što sam rekao, klub Hrvatske demokratske zajednice predlaže da se ovakav, izmjene i dopune Prijedloga Zakona o radu donesu i usvoje. Hvala.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala vam poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će ove izmjene i dopune Zakona o radu, koje se ograničavaju uglavnom na uređenje i nešto fleksibilniji način provođenja instituta radnog vremena, kao što je to gospodin državni tajnik i objasnio. Međutim, mi smatramo u klubu SDP-a da je ipak predlagač Vlada, a pogotovo u svjetlu prikupljenih 700 tisuća potpisa bilo osnova, bilo snažnog impulsa da se krene u izmjenu Zakona o radu koja će se temeljiti na jednom novom konceptu koji će snažnije pozicionirati, valorizirati, a onda i zaštiti rad. A to upravo ne samo iz nekih normativnih načela nego prije svega što drama koju proživljava hrvatsko radništvo danas nameće takvu zadaću pred sviju nas. I ja mislim da je bilo vrijeme da imamo konsenzus, još uvijek je bilo vrijeme da idemo u takve jedne snažnije izmjene. Naime, jedna od većih nevolja koja čovjeka danas može snaći jeste biti radnik u Hrvatskoj. Nesigurnost rada u Hrvatskoj dostigla je zabrinjavajuću razinu. Brojni su radnici koji rade na potplaćenim poslovima, na opasnim poslovima bez potrebne zaštite na radu, prisiljeni su prihvatiti dulje radno vrijeme, rade prekovremeno, a za koji rad počesto nisu uopće plaćeni. Više od 80% novozaposlenih radi po ugovoru na određeno vrijeme iako potrebe posla iziskuju rad na neodređeno vrijeme. Tako poslodavci koji sami posluju u znatno pogoršanim uvjetima izigravaju institut rada na određeno vrijeme,a radnici se dodatno suočavaju s nesigurnošću radnog mjesta. U takvim uvjetima od straha da ne izgube i takav posao ne postavljaju nikakva pitanja. Preslabi su da bi tražili ostvarenje svojih radničkih prava i socijalnu zaštitu. Ponovno je sve veći broj radnika koji uopće ne dobivaju plaću, a i strani poslodavci ponašaju se počesto gore od domaćih, ne poštuju naš pravni sustav iz jednostavnog razloga jer mogu nezakonito se tako ponašati gotovo bez ikakvih sankcija. Nije rijedak slučaj da otpuštaju naše radnike, kvalificiranu radnu snagu s dugogodišnjim radnim iskustvom i to kao tehnološki višak da bi zaposlili strance, a ponekad i radnike na crno. Ponašaju se tako onako kako se u svojim matičnim zemljama iz europski uljuđenih zemalja sa visokom tradicijom demokracije ne bi nikada tako ponašali. Zašto? Zato što se tako tamo ne mogu ponašati. Tako se sasvim pokazala netočna tvrdnja da mi moramo mijenjati nekakav naš mentalitet. Kako vidimo nikada nije stvar u mentalitetu nego u sustavu koji nešto omogućava ili tolerira. Sustav je uvijek odgovoran, odnosno ljudi koji stvaraju takav sustav ili ga ne mijenjaju ili se mire sa ovakvom situacijom. Zašto se danas radnik tretira počesto kao roba i to kao potrošna roba? Mi u klubu SDP-a i ovom prilikom ističemo da SDP na takvo tretiranje radnika nikada neće pristati. Toliko nezaposlenih, dakle koji su spremni raditi za toliko malu plaću i za toliko malo prava. Mi jednostavno nemamo, i zato smo to očekivali da će tu biti snažnijih izmjena, jedan sustav pravilnog vrednovanja i pozicioniranja rada u odnosu na kapital. Radnici se odbacuju kao stari, zastarjeli strojevi. A s druge strane mirovinskom reformom prisiljava ih se da rade gotovo do kraja života. Društvo jednostavno mora prepoznati vrijednost rada jer kapital ne stvara novu vrijednost nego je stvara rad. Društvo se naše mora ponovno uspostaviti, to mora biti naš najpreči nacionalni interes, u svoj svojoj punini vrijednosti kao što su solidarnost, zajedništvo, a radno vrijeme, uvjeti rada, zaštita na radu, pravična plaća svakako su ključna društvena pitanja. U nekim slučajevima, o tome su naši mediji pisali, radnici nisu imali slobodan dan tijekom 6 mjeseci, a neki, bilo je i takvih slučajeva, i preko godine dana. Dakle, iako zakonom, postojećim Zakonom o radu izvjesna zaštićena prava jednostavno se ne poštuju. Upravo zbog ovakve klime, zbog ovakvih odnosa. I mi moramo jednostavno naći odgovor na to. Ovdje, ako igdje drugdje onda upravo u radnom zakonodavstvu pravo se više ne shvaća kao nešto očito. To označava ustvari jednu krizu političkog razuma, političkog djelovanja, a što je jednako tako i političkoj krizi, odnosno krizi politike kao takve. Naša je zadaća staviti moć, a to je ta moć kapitala, staviti je pod okrilje prava i na takav način da se rađa pravo da ga treba učiniti da bude sredstvo pravednosti, a ne povlastica moćnika da oni utvrđuju što je to pravedno. Pa i onda kada uzmognemo snage da država kontrolira takva ponašanja ona ne bivaju oživotvorena u praksi. Mi u klubu SDP-a ne smatramo da smo jedini zaštitnici radnika niti odričemo pravo da drugi to čine, ali zamjeramo im zašto to ne čine pogotovo kada su u poziciji da to učine. Vlasništvo, kapital ima svoje obveze. Suradnja kapitala i rada stvara nove vrijednosti. Ali, ne može kapital bez rada. Načelo pravedne podjele da se stvorena dobra raspodjele u skladu s propisima općeg dobra i društvene pravednosti to je ono što moraju biti osnovna načela iz kojih bi trebalo niknuti novo i bolje radno zakonodavstvo. Dakle, upravo ondje gdje socijalni i pravni red štiti obavljanje rada i gdje stvara jedan pravedan omjer između samih plaća. Zablude su velike da sve ekonomske odnose treba prepustiti slobodnom tržištu i to neovisno o državnoj vlasti. To jednostavno ruši socijalno i moralno značenje gospodarskih odnosa. Konkurencija je svakako potrebna i korisna, ali ona ne može posve upravljati gospodarskim odnosima. Kapital, slobodno tržište kao nekakva slijepa sila, nekakva nasilna moć, nadvili su se nad gradom, nad čitavim upravljanjem društvenih odnosa i društvo, vlast je pozvana da takve sile obuzda. Društvena pravednost jednostavno to zahtijeva, a nju treba nadograđivati državnim institucijama kroz koje će se ona oživotvoriti. Upravo da takva jedna pravednost proklamirana i u Ustavu pa i u ovom našem zakonu bude djelotvorna. Ne može kapital cjelokupnu ekonomiju podvrgnuti svojoj volji i upravo okretati je u svoju korist ne obazirući se na dostojanstvo radnika, na socijalni aspekt ekonomije čak niti ponavljam na društvenu pravednost i opće dobro. Jer onda bi to bila uistinu despocija ekonomske prevlasti i jedan novi totalitarizam kapitala. Danas sutra Hrvatska će postati članica Europske unije i tu mi upravo u Klubu SDP-a i ovdje pred Hrvatskim građanima obećavamo da ćemo ohrabriti i Europsku socijaldemokraciju koja kao da se prepala vlastitih načela. To nisu stara načela, to su uvijek nova načela ali čiji sadržaj treba popunjavati i obogaćivati. Naročito gotovo ropski rad 20. stoljeća vidi se u trgovini. A ona prevladava u našem gospodarstvu gdje se nastoji upravo sa što manje utroška ostvariti u vrlo kratkom vremenu što veća dobit. Dakle, pred nama je jedna velika zadaća, teška zadaća, ali nema preče zadaće, nema važnije stvari za Hrvatsku vlast nego upravo ove stvari o kojima mi u Klubu SDP-a ističemo. Pravo na pravednu plaću koja jamči radniku sigurnost i sigurnost njegove obitelji, to je nešto što je osnovno. MI u Klubu SDP-a držimo i mislim da oko toga bi trebao postojati konsenzus da rad nije samo ekonomsko pitanje, to je pitanje čovjekovih osobnih vrijednosti, jer čovjek radom stvara novu vrijednost ali jednako tako i ostvaruje samoga sebe. Nipošto pri tome ne treba dirati ni zapostavljati, vidimo da je to posve zanemareno u oživotvorenju, još smo mijenjali takve zakone, kako bi radnik bio što sigurniji na svom radnom mjestu. Dakle, oplemeniti njegov radni ambijent a isto tako proizvodne procese učiniti takvim da ne ugrožavaju fizičko zdravlje radnika niti radnica niti vrijeđaju i ne ranjavaju njegov moralni integritet. U globalizaciji rad se mora ponovno valorizirati, svjedoci smo globalizacije kapitala ali nismo svjedoci globalizacije rada i globalizacije solidarnost. SDP u sukobu dakle ne favorizira posebno niti jedne skupine ali u sukobu rada i kapitala želim naglasiti je na strani radništva. Ljudi koji žive od svoga a ne od tuđeg rada ali i svih onih društvenih grupa koje globalizacija marginalizira, koja ih frustrira i deklasira. SDP nastoji biti njihova politička identifikacija i mogućnost utjecaja na zbivanja kako na lokalnoj tako i na nacionalnoj razini. Neizvjesnosti što ih nosi globalizacija upravo nameću novu afirmaciju globalizacije rada i učvršćivanje institucija socijalne sigurnosti i mehanizama za njezino ostvarenje. Svjesni smo da su velike i duboke promjene u svijetu rada, kako ih prihvatiti a pri tome očuvati sigurnost koja jamči kvalitetu života i dostojanstvo osobe. Sigurno da odgovor na ova pitanja nije jednoznačan ali nije ni lagan, ali ne možemo se zadovoljiti time da su prošla vremena sigurnosti. Čovjek ne može živjeti, ne može raditi, ne može stvarati obitelj, nemože opstati ukoliko nema osnovne elemente sigurnosti. Nesigurnosti i stalnoj nesigurnosti žive zvijeri, niti domaće životinje. Prema tome, dužni smo pružiti čovjeku sigurnost. SDP za ostvarivanje radničkih prava i inače ima pogled prema ostvarenju radničkih prava bez nekih povijesnih sentimenata i nostalgije, ali upravo nove okolnosti nameću novi izazov za očuvanje starih tradicionalnih vrijednosti socijalne pravde, jednakosti i solidarnosti. Izaći iz ovakvih okvira ne znači poništiti zasade dobre tradicije a još manje poništiti vrijednosti koje su označile civilizacijski iskorak u ostvarenju prostora slobode, vrijednosti Europske socijalne države i vrijednosti radničkog participiranja nisu prevladane vrijednosti, one nisu još uopće afirmirane. Dakle, izaći iz takvih okvira, ne znači prihvatiti agresivnost neoliberalizma u području rada, i radnih odnosa ali ni odbaciti uvećane razvojne mogućnosti društva. Odgovornost za ekonomski rast i razvoj ali ukupni društveni razvitak koji uključuje vrijednosti dobrog i sigurnog života naših građana, središnji je i najkrupniji izazov koji stoji pred nama. Naš projekt kako mi to vidimo u Klubu SDP-a nije izručivanje Hrvatske i njezinih građana globaliziranom svijetu već unošenje elemenata tog svijeta u specifični prostor Hrvatskog društva i kulturnih stečevina. Naš projekt je blagostanje utemeljeno na radu i stvaralaštvu, stvaranje novih radnih mjesta, novog posla, ali ne bilo kakvog posla, slabo plaćeni i neplaćeni posao, poniženi radnici i posao koji ruši dostojanstvo ljudi, ljudi tretirani na poslu kao stvari, bez mogućnosti sudjelovanja i odlučivanja u svom poslu nisu dio našeg projekta niti će ikada biti. Naprotiv, dostojan posao za koji se zauzimamo znači produktivan i siguran rad, poštivanje radnih prava, primjerenu plaću, socijalnu zaštitu radnika, mogućnost za socijalni dijalog, sindikalno organiziranje i participiranje. Zbog toga je Klub SDP-a uputio u Saborsku proceduru i Zakon o radnim sudovima, podsjetimo se sjednice gospodarsko socijalnog vijeća gdje je Vlada obećala sindikatima upravo u trampu da ne bude referenduma za onih 700 tisuća potpisa, obećali ste vladajući, samo još jednu rečenicu, to je korisno jer se podsjeća Vladu što je sada obećala. Da će isplatiti sve neisplaćene plaće odmah, sada se to prolongira na 9. mjesec. Dakle, obećajete, dajete jednostavno uzeli ste puno, dajete za prazno i stvarate već obećanja za novu Vladu. Hvala lijepo.
Imamo dva ispravka. Prvo gospodin Boris Kunst izvolite.
Hvala lijepa, zastupnica je u svom poetičnom zanosu o Zakonu o radu izrekla čitav niz netočnosti. Ja ću samo jednu spomenuti kaže zašto to drugi ne čine uz SDP da štite radnike. Pa to je notorna neistina, upravo ova Vlada nikada nije derogirala ni jedan ugovor koji je dogovoren sa radnicima, niti kolektivne ugovore. Pa upravo kada pričate o nesigurnosti radnika, upravo je SDP-ova Vlada unijela o Zakon o radu ugradila rad na određeno vrijeme. Pa Stečajni zakon još vas sada love radnici Tvornice kože Zadar za ruku gdje traže svoju pravdu iz 2002. godine kada ste Stečajni zakon mijenjali i radnike prebacili u drugi isplatni red, pa ljudi nisu dobili niti plaće, niti otpremnine. Pa to je notorna neistina ovo što ste vi rekli, pa mijenjali ste zakon na štetu radnika i to još stranka sa socijalnim predznakom. Tako da jednostavno ovo sve što ste izgovorili može samo obmanuti onoga tko vas se ne sjeća iz 2002., iz 2003. godine pa i prve.
Imamo jednu povredu Poslovnika. Nadam se da je korektna.
Ja mislim da je korektna jer to možete provjeriti u Narodnim novima gdje je objavljen zakon. ... [[Upadica se ne razumije.]] Sada ću vam reći, što je rekao kolega Kunst. Dakle, povrijeđen je odredba članka 209. POslovnika gdje on govori da smo mi pogoršali položaj radnika izmjenama Kaznenog zakona zaštitili smo radnika na način da smo utvrdili da je neisplate plaće kazneno djelo, to je jedan. A drugo što se tiče Stečajnog zakona, upravo smo mi stavili radnike u prvi isplatni red. Pogledajte zakon koji je objavljen 2003. godine.
Molim vas, dakle gospodin Kunst je tvrdnju vašu nastojao ispraviti i reći da to nije istina što vi govorite. I vi sada polemizirate s njim dižeći tablicu povrede POslovnika. Gospodin Kunst u ničemu nije povrijedio Poslovnik. Ne. on je na vašu tvrdnju odgovorio svojom tvrdnjom. U skladu sa svim onim što mi ovdje radimo već 3,5 godine. Dakle, nema mjesta tome. Imamo još jedan ispravak gospodin Niko Rebić.
Zahvaljujem. Ma na kraju kolege Kunsta, dakle kolegica Antičević je ustvrdila da bi SDP unaprijedio rad i radnika, dakle kao da mi imamo pamćenje, a dobro je poznato da su oni 2001. godine imali šansu to napraviti i napravili su kako i na taj način da su tako skresali radnička prava, da su ono što sada imputira za radnike u trgovačkim lancima sve do tada dok oni nisu donijeli taj zakon nije se mogao tako izrabljivati radnik. Tako mislim da je ovo predstava za javnost i radnike, a ja sam siguran da oni imaju dobro pamćenje i da se sjećaju SDP-ovog Zakona o radu.
Dame i gospodo zastupnici idemo mi dalje što se tiče rasprave. Ali prije toga evo jedna obavijest predsjednika Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu gospodina Petra Selema da je u 14 sati sjednica odbora, izgleda vrlo kratka u dvorani Ivana Kukuljevića. Danas tu u 14,00 sati. Na redu je klub HNS-a, HSU-a i gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu. Naravno s obzirom da se radi kako je i državni tajnik rekao u uvodu o poprilično benignim izmjenama, izmjenama koje su dogovorene između socijalnih partnera. U dobroj vjeri da će normalizirati među socijalnim partnerima u RH i da će tripartitni socijalni dijalog ubuduće biti uspješniji nego što je bio do sada. Dakle, ne samo vezano za sadržaj jer na sadržaj ću iznijeti neke primjedbe, u toj dobroj vjeri ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. No, imamo i neke svoje opservacije jer vrijedi se osvrnuti na vrijeme unazad i na probleme koje imamo na ovom području dakle u svijetu rada. Ja ne želim danas ovdje držati traktatoradu i traktatom obezvrijeđenosti radnika u Hrvatskoj, jer ja da sam se na to pripremio onda bi bio ljepši, duži i kvalitetniji nego što smo čuli malo prije. Želim govoriti o ovom zakonu, o konkretnim izmjenama i dopunama ovog zakona jer je to suština, jer je to sadržaj ove rasprave i doista vrijedi se osvrnuti na ove predložene izmjene i dopune. Ne samo sa pozicije njihove kvalitete, nego i sa pozicije njihove dvojbenosti. Naime, siguran sam da se ove izmjene i dopune Zakona o radu donose iz dva razloga. Prvo da postoje određene prepreke koje su uočene u provedbi Zakona o radu u praksi i drugo je da bi ovaj zakon uskladio sa Direktivom 2003/88 Europske komisije u pogledu određivanja radnog vremena. No, to je lijepo samo tako konstatirati no međutim postoji nešto što se zove ali. Mi ovaj zakon uopće ne bi trebali donositi kada bi u Hrvatskoj bio razvijen sustav kolektivnog pregovaranja. Većina ovoga što se dana nudi u Europi a temeljem druge Direktive 2008 predviđeno je ugovoriti kolektivnim ugovorima, bilo da se radi o kolektivnom ugovoru općem ili se radi o kolektivnim ugovorima pojedinih djelatnosti. S obzirom da mi takav sustav nemamo razvijen, sustav kolektivnog pregovaranja, onda moramo ne uskladiti naš Zakon o radu sa Direktivom 2003 nego ga moramo uskladiti sa izuzecima Direktive 2003 jer oprostite Direktiva 2003 kaže da odmor mora biti 11 sati dnevno i 35 sati tjedno. U ovom zakonu piše da mora biti najmanje 10 sati dnevno i 20 sati tjedno, a to isto je predviđeno izuzecima od direktive. Dakle, mi ne usklađujemo naš Zakon o radu sa direktivom nego sa izuzecima od direktive što ne mora biti za sve djelatnosti, što je moglo biti utvrđeno kolektivnim ugovorima dakle nacionalnim kolektivnim ugovorom bilo općim bilo granskim. Nadalje i dalje Zakon o radu ima strašno veliki problem nedefiniranosti sustava kolektivnog pregovaranja, konkurentnosti kolektivnih ugovora djelatnosti i opći, neuređen sustav u kojem svatko svakom konkurira i obično se na nižoj razini pregovara ono što je već ispregovarano na višoj razini i nije rijedak slučaj da kolektivni ugovor nižeg ranga derogira netko pravo koje je utvrđeno kolektivnim ugovorom višeg ranga Tu imamo problem primjene kolektivnog ugovora koji nije riješen na sve zaposlene i imamo produženo trajanje kolektivnog ugovora koji je problem, koji je spor između poslodavaca i sindikata, a naročito između države kao poslodavca i sindikata koji isto Zakon o radu nije imao ambicija riješiti. Dakle, tvrdim da isto tako ovaj zakon nije rezultat bipartitno dogovorenih normativnih rješenja. Bipartitno ili dvostrani dijalog, rezultat bipartitnog pregovaranja ili dvostranog socijalnog dijaloga su uvijek kolektivni ugovori. To su dvije strane, s jedne strane poslodavac, s jedne strane radnici i oni sklapaju kolektivni ugovor. Svaki zakon pa i ovaj mora biti rezultat trostranog socijalnog dijaloga, najmanje trostranog u kojem je država, poslodavci i radnici i nisam siguran da je uloga države, odnosno siguran sam da nije uloga države da samo provodi ono što su poslodavci i sindikati dogovarali. Nije njezina uloga ni da bude arbitar, ali da bude moderator odnosa u svakom slučaju i da u tom datom trenutku ocijeni da li to što se ugovara je štetno ili donosi nered u pravni sustav. Zašto to tvrdim? Tvrdim to zato što se u članku 2. ovih izmjena i dopuna kaže da se sporazumom mogu agencija i korisnik, agencija koja ustupa radnike, a to je novost u Zakonu o radu i to je najsvježija institucija, u Zakonu o radu dakle kaže da se agencija i korisnik mogu ugovoriti da će za ustupljene radnike u razdoblje u kojem su mu ustupljeni korisnik voditi propisanu evidenciju o njihovom radnom vremenu te rok i način dostave agenciji. Ali pogledajte, u člancima od 24. do 32. Zakona o radu nigdje nije propisana obveza da agencija mora voditi evidencije o radnom vremenu svojih radnika. Dakle nema, provjeravao sam, nema ovih osam članaka nema takve obaveze. A ovdje se govori da se agencija i korisnik mogu dogovoriti da za ustupljene radnike korisnik, dakle onaj kod koga radnik radi će voditi evidenciju o radnom vremenu i istu će dostavljati agenciji. Dakle, tu je uloga države da kaže čekaj, ovo je nelogično, ovdje ugovaramo mogućnost da netko drugi vodi evidenciju o radnom vremenu, a u zakonu uopće ta obaveza nije ugovorena za agenciju. Isto tako, mislim da je uloga države i u članku 4. u ovom stavku 5. koji se mijenja i glasi gdje kaže da iznimno od odredbe članka 4. ovog stavka preraspodijeljeno radno vrijeme tijekom razdoblja u kojem traje duže od punog ili nepunog radnog vremena može trajati duže od 48 sati tjedno, ali ne duže od 56 sati tjedno odnosno 60 sati tjedno ako poslodavac posluje sezonski pod uvjetom da je isto predviđeno kolektivnim ugovorom i da radnik dostavi poslodavcu pisanu izjavu o dobrovoljnom pristanku na takav rad. Ja vas pitam, što će se dogoditi ako ovdje radnik ne dostavi poslodavcu pisanu izjavu o dobrovoljnom pristanku rad, a s druge strane kolektivni ugovor ga obvezuje jer u kolektivnom ugovoru predviđeno je da on radi. Dakle imamo jednu situaciju, kolektivni ugovor nastaje pristankom ili davanjem suglasnosti sindikatu da u moje ime pregovara i odredbe kolektivnog ugovora me obvezuju kao pojedinca. Dakle, zašto imamo dvostruko normiranje? Ja razumijem zašto jer direktiva kaže da radnik mora dati pisanu izjavu i to je trebalo biti dovoljno, ali naši sindikati sad hoće da tu piše i kolektivni ugovor, međutim tu je uloga države da kaže čuj ili ćemo jedno ili ćemo drugo, ne možemo si stvarati kasnije probleme. Jer s jedne strane to isto rješavamo člankom 7. gdje je bila ista takva situacija kod nadomještanja otkaza sudskom odnosno arbitražnom odlukom, dakle imamo isti ili sličan slučaj. Nadalje, klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika ima tri amandmana, jedan je vezan uz ovaj članak 47. u kojem se u preraspodjeli tjedno radno vrijeme povećava sa 56 na 60 sati i bilo bi logično da predlagač prihvati da se i vrijeme preraspodjela poveća sa 6 na 8 mjeseci kao što su ukazali turistički radnici i Sindikat radnika u turizmu, iz jednog jednostavnog razloga, mi nemamo sve institute kao što ima Europa. Imamo jedan institut koji Europa ne poznaje, to je institut stalno zaposlenog sezonca. Je da je naša umotvorina, ali činjenica je da to postoji u našem zakonodavstvu i u turističkoj privredi takav radnik sa takvim statusom postoji. Stoga mislim da bi bilo korektno da se ovdje u stavku 8. promijeni i da se kaže da vrijeme preraspodjele može biti najduže 8 mjeseci, upravo zato što smo i produžili tjedno radno vrijeme za sezonski rad od 56 dozvolili smo na 60 sati. Nadalje, u članku 5. u stavku 7. predlažemo amandman gdje piše ovako: iznimno od odredbe stavka 6. ovog članka rad radnika iz stavka 5. ovoga članka može trajati duže od 8 sati, ali ne duže od 12 sati dnevno pod uvjetom da je isto ugovoreno kolektivnim ugovorom. Ma gledajte, opet se vraćam na naš defekt u kolektivnom pregovaranju. Zakon daje okvir, kolektivni ugovor daje razloge kada se može uvesti radno vrijeme duže od predviđenog. Dakle, kolektivni ugovor daje razloge da činimo izuzetke. Prema tome, dajemo amandman da se, da ovaj stavak glasi da, ali ne duže od 12 sati dnevno pod uvjetom da su kolektivnim ugovorom utvrđeni razlozi za uvođenje dužeg radnog vremena ne bilo što i bilo kako jer ovdje se radi o konkretnom kolektivnom ugovoru koji će biti sklopljen između pojedinog poslodavca i pojedinog sindikata u različitim djelatnostima i različite djelatnosti mogu utvrditi različite uvjete za propisivanje radnog vremena dužeg od onog što je potrebno. Isto tako, smatram da je članak 6. koji govori o razmjernom korištenju godišnjeg odmora preopširan, prenormiran, da dio tog, da bi bilo dovoljno reći da u tri slučaja ako radnik nije radio više od 6 mjeseci, ako mu je radni odnos prestao prije 1. srpnja ili ako u godini u kojoj je zasnovao radni odnos ima manje od 6 mjeseci ima pravo na razmjerni dio godišnjeg odmora, odnosno 1/12 za svaki mjesec rada. Sve ovo ostalo su detalji koji su se mogli rješavati i kolektivnim ugovorom. Opet na kraju kažem nedostaje nam jako opći kolektivni ugovor gdje bi se upravo ovi detalji mogli raščlanjivati. A u nedostatku toga i nedostatku volje da uredimo sustav kolektivnog pregovaranja bavimo se stalnim izmjenama i dopunama Zakona o radu. No, voljni smo pomoći i sa amandmanima da ovo bude što kvalitetnije. Mi ćemo zakon, dakle klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika će ovaj zakon podržati. Ja se nadam da će isto tako predlagač ovog zakona u dobroj vjeri imati razumijevanja za naše amandmane jer su oni usmjereni isključivo ka poboljšanju funkcioniranja cjelokupnog sustava. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Pa kolega Hrelja je rekao da su ovo benigne izmjene. Onda je rekao još neke netočnosti da ove izmjene i dopune baš i nisu u punoj suglasnosti sa socijalnim partnerima itd. Pa nisu ovo benigne izmjene kolega Hrelja, ni slučajno. Pa bili ste jučer na odboru. Vidjeli ste da socijalni partneri, a posebno pitajte radnike obzirom da se ovdje ovim izmjenama posebno uređuje pitanje fleksibilnijeg uređivanja instituta radnog vremena. Pa posebno što se tiče preraspodjele radnog vremena, pa posebno za one radnike koji su noću radili itd. Nije to benigno. To je za njih itekako značajno. I zbog toga sindikati itekako su jučer naglasili da su uspjeli sa poslodavcima maksimalno postići suglasje vezano uz ove izmjene i dopune Zakona o radu. Tako da je to jučer bilo čak na odboru rečeno. Mislim nema potrebe onda reći da je to benigno.
Na redu je klub IDS-a i gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Pa dozvolite mi da najprije možda citiram upravo ovaj dio obrazloženja gdje se ovdje kaže da slijedom navedenog zaključka socijalni partneri su nastavili razgovore i postupak usaglašavanja u vezi nekih spornih instituta zakona. Znači, ipak su se socijalni partneri znači ovdje usaglasili. I ono što je svakako bitno da ovim zakonom ili to je možda najbitnije, citiram: u propisanim djelatnostima ne mora se nužno raditi u osmosatnom dnevnom radu već se može rad organizirati u rasporedu znači 12, 24, 12 odnosno 48 sati. Jasno da je jedna ovakva norma više nego logična. Zašto? Jer ima čitav niz djelatnosti kada je rad nužno zapravo i produžiti bilo da je riječ ne znam o sezoni koju su svi manje više spominjali. Znači taj rad u turizmu, u ugostiteljstvu, ali i u čitavom nizu drugih djelatnosti kada je nužno odraditi neki posao recimo na vrijeme. Jasno je da svaki rad tu treba platiti. To nema nikakve dileme. Ako rad platiš jasno je da možeš očekivati da će ljudi i korektno taj posao odraditi, da će raditi. A ako ne možeš ljudima platiti onda nemoj ih zavaravati jer netko će reći i stečaj je solucija. Jasno stečaj je uvijek pod navodnicima loša solucija, ali je kao takva solucija. U članku 1. manje više jasno ovdje se navodi koji su ti radnici ili koji je taj rad koji se može jasno produžiti 8 sati. Znači rad radnika u lukama, zračnim lukama, uslugama izravno vezanim uz tisak, radio-televiziju, kinomatografiju, poštu, elektroničku komunikaciju, hitnu pomoć apsolutno logično, vatrogastvo, civilnu zaštitu. Imali smo situaciju da vatrogasci nisu mogli u nekim slučajevima raditi duže od 8 sati a normalno požar ne pita koliko će gorjeti, odnosno koliko će netko raditi. Treba ga ugasiti. Pa onda se ovdje spominje proizvodnja, prijenos, distribucija plina, električne energije, skupljanje kućnog otpada, pa onda se govori o industriji u kojoj se rad ne može prekidati zbog tehnološkog razvoja, djelatnosti istraživanja i razvoja, djelatnosti prijevoza putnika u gradskom prijevozu, u poljoprivredi, turizmu itd. itd. Jasno je da je naglasak u ovome članku 1. upravo na kolektivnom ugovoru. Razumljivo je da sindikati inzistiraju što nije loše na tom kolektivnom ugovoru i stoga što de facto sindikat usuđujem se kazati van državnih tvrtki, tj. van velikih privatiziranih znači sustava gotovo da ne egzistira, a ako da van takvih sustava članstvo se stalno osipa što nije dobro a kod novo zaposlenih u onome malome privatnom sektoru gotovo da ti radnici i ne razmišljaju pod navodnicima o učlanjenju u sindikat. No, nešto drugo je isto tako bitno u ovom zakonsku prijedlogu. To su drakonske kazne. Na primjer kazne od 61000 do 100000 kuna za prekršaj za određene prekršaje koji je Sporazumom o odstupanju radnika preuzeo obvezu vođenja evidencija radnog vremena za ustupljanje radnika itd., ako se to ne vodi, itd. Drugo, jasno je da svi mi pretpostavljam ili ovako ću reći nema nikog koji bi više od mene volio da radnici u Hrvatskoj danas imaju najveću moguću zaštitu, da imaju pravo, da imaju prava, da imaju zaštitu kakvu su imali u vrijeme ne znam socijalizma, druga Tita, ali jasno je tada je sve bilo državno, pa su eto i radnici bili u tim državnim tvrtkama maksimalno zaštićeni, kao što su otprilike danas zaštićeni u državnim tvrtkama. Istina, danas je 2011., imamo jednu kategoriju ljudi koji su možda i u goroj poziciji od samih radnika, to su ovi mali obrtnici, mali trgovci, oni koji kreću u osnivanje nekog posla, znači formiraju neki d.o.o. i tome slično. Zašto su, pogotovo ti mali obrtnici u goroj situaciji od radnika, zato jer odgovaraju cijelom svojom imovinom, pa u slučaju da netko pristupi ne znam naplati određenog potraživanja, isti mogu tako reći preko noći ostati bez svega onoga što su generacije stvarale za razliku od društva ograničenih odgovornosti, gdje pojedinci odgovaraju temeljem onog temeljnog kapitala od 18 ili 20 tisuća kuna. Međutim bojim se da će prilike gospodarske u ovoj zemlji prije biti gore, no bolje, i da će se i položaj radnika možda i dodatno bez obzira na zakonske norme pogoršati. Bojim se da Hrvatska će relativno brzo doći u situaciju možda da poput Grčke, Srbije, Mađarske pozove MMF, Hrvatska je zemlja najgorih gospodarskih parametra u Europi, jasno bez ovoga predsjednika koji je negdje na nekom otoku nedaleko Manhattana, New Yorka ili gdje li je već, ne znam Strauss kako se već zove ne, Hrvatskoj bruto društveni proizvod pada ako se ne varam tri godine zaredom, industrijska proizvodnja nam pada gospodo 12 mjeseci zaredom, u 2010. to sam više puta rekao stranci su u Hrvatsku investirali svega 460 milijuna eura, 2009. 2 milijarde, 2008. čak 4 milijarde, samo tu smo izgubili recimo na podinvestiranju 50-ak tisuća radnih mjesta, sve to vodi ka deficitu ove godine ne od 15, nego 20 milijardi kuna, sve će biti veći presing na državu, pogledajte što se dešavalo u brodogradnji, možda ćemo kasnije govoriti o ovome zakonu teškom 11 zarez neznam 3 milijarde kuna. Zadnjih dana 2010. vanjski dug je iznosio 338 milijardi kuna, a bruto društveni proizvod 334 milijarde kuna, znači prvi put se dogodilo da je javni dug veći od bruto proizvoda, samo lani smo se zadužili za 24 milijarde, ove godine ćemo, znači da bi moglo funkcionirati taj javni sustav, zadužit se za 30-ak milijardi kuna, i glede svega toga Hrvatska je po recentnim pokazateljima Svjetske banke svrstana na 18. mjesto zemalja u svijetu od rizika od bankrota. E sad ako je tome tako, rekoh da, doista prije će možda biti i gore nego bolje. Svi ti gospodarski parametri otjecat će i na znatno fleksibilnije radno vrijeme od ovoga što imamo sada, a možda u dogledno vrijeme i do još fleksibilnijeg radnog zakonodavstva. Međutim bez obzira na sve, jasno je da ovaj mali korak ka nečemu boljem uređenju odnosa, kada govorimo o tom radu, treba podržati, međutim po meni kao da je ovaj zakon isključivo pisan za velike tvrtke, za državne tvrtke, za javne tvrtke, za monopole, za pretvorene tvrtke, ali onda si čovjek postavlja pitanje što je sa onim malim tvrtkama, naročito u kontekstu ovog članka 7. gdje se govori o sindikalnom povjereniku, radničkom vijeću itd. U malim tvrtkama gospodo u ovoj zemlji nitko ne vodi računa, najmanje vodi računa zakonodavac, o krupnom kapitalu uvijek se vodi računa, bez obzira tko je na vlasti, o radnicima i da i ne, a o ovim malim tvrtkama na žalost nitko ne vodi računa, kao da su one kužne a u njima je ja kažem najpošteniji odnos do rada, ti ljudi nisu ništa pretvorili, ništa nisu jednostavno privatizirali, i pokušavaju se sami pozicionirati na tržištu kako najbolje umiju i znaju. 50 najvećih tvrtki u Hrvatskoj otprilike raspolaže, pustimo sad javni sektor, sa 50% fiskalnog kapitala. Preostalih 250 tvrtki sa negdje 25% kapitala u kojima radi 100 tisuća ljudi, a 200 tisuća što obrta, što društva ograničene odgovornosti, gura se u 25% tog fiskalnog kapaciteta i zapošljavaju gotovo 800 tisuća gospodo ljudi. znači tih 300 do 500 najvećih tvrtki kontrolira 75% fiskalnog kapaciteta, a ovih 200 tisuća što obrta, što preostalih društva ograničene odgovornosti gura se u onih 25%, ovi prvi zapošljavaju do 200 tisuća, a ovi do 800 tisuća radnika. Mislim isto tako nije isto bilo nešto privatizirati, pa nastaviti poslovanje ili krenuti od ničega, otvoriti neku malu tvrtku i naprosto njome pokušati nastupati na tržištu. Još jedanput ću reći, slažem se ovaj zakon valja podržati zbog tog fleksibilnijeg radnog vremena. Slažem se i sa Ingrid koja je prije rekla i začudila se zašto sindikati koji su pokrenuli referendum na kraju su od istog odustali, a prikupili su preko 700 tisuća potpisa. Točno, problem ugovora na određeno vrijeme, koji su isto neki spominjali, je ogroman problem, 90% ljudi de facto na taj način pronalazi neki posao. Ali, još jedanput želim ponoviti da mali obrtnici, da mali poslodavci, da mali trgovci itd., često su i u goroj poziciji od radnika. Ili, može se i ovako reći, naši radnici najbolje su zaštićeni u državnim tvrtkama, u komunalnim tvrtkama u vlasništvu bilo države, jasno lokalne samouprave. Kada bi se danas pitalo ljude gdje bi htjeli raditi svi bi apsolutno bez izuzetka u ovo krizno vrijeme odabrali ili državne ili te komunalne, znači lokalne tvrtke. Jasno je, radnike valja štititi. Daj Bože da su zaštićeni kao što su bili zaštićeni u socijalizmu, ali još jedanput ću reći ove male tvrtke možda su i u goroj situaciji od bilo koga na tom tržištu rada u ovome trenutku. Svaki, usuđujem se kazati zastupnik, ministar, državni tajnik bi morao voditi jednu malu tvrtku pa da onda vidi kako to izgleda pa da se paralelno eto i sa time dokazuje i na poslu kojemu Hrvatska država ili javnost ili politika povjerava. Za kraj apsolutno zalažem se za maksimalnu sigurnost svakog radnog mjesta, ali to će se omogućiti tek onda kada Hrvatska gospodarski se oporavi. A ja se bojim, rekoh, da će biti prije i gore nego bolje. Znači, zalažem se za dobro zaštićenog radnika, za pošteno zakonodavstvo, za jak sindikat, sindikalni pokret svejedno, za vlasnike koji neće biti marginalizirani mjerama Vlade i jasno za jednu socijalnu osjetljivu državu, ali kakve su gospodarske prilike, kakvi su nam gospodarski parametri bojim se da se to tako skoro u ovoj zemlji ne može očekivati. Što se tiče zakona zbog fleksibilnosti radnog vremena logično je da ga treba podržati.
Hvala. Imamo 2 ispravka netočnog navoda. Gospodin zastupnik Ivan Bagarić prvi.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa mislim da treba ispraviti netočan navod kojeg je opetovano izgovarao ovdje kolega Kajin kako će prije biti gore nego bolje. Iz dva razloga je taj navod netočan. Prvo, neće biti gore nego bolje nego vjerujemo da će biti bolje. A drugo, kako može biti prvo gore. Pa nikada ne može biti prvo gore, uvijek treba staviti na prvo mjesto bolje, a onda gore. I onda na koncu zamolba od nas svih ovdje iz ovog kvarta HDZ-a da nas doista poštedi spominjanja, redovitog spominjanja notornog komunističkog zločinca koji je od Istre do Dubrovnika, od Vukovara do Šibenika zavio u crno stotine tisuća ljudi. Hvala lijepo.
Ispravak, gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin je, ja sam isto primijetio ovaj navod, on je rekao da će gospodarske prilike biti gore. Netočan je taj navod dragi kolega pa već u ovim mjesecima pad stope nezaposlenosti pokazuje dakle da Program gospodarskog oporavka daje rezultate. I najoprezniji stručnjaci predviđaju da će rast BDP-a biti znači za 1,5 možda čak i 2%. Dakle, i investicijski ciklus se zahuktava i sve te stvari daju nam za pravo dakle da će prilike u svakom slučaju biti bolje. Ali, vi ste kolega ostali dosljedan sebi, vi ste ponovno zavapili za onim socijalizmom i drugom Titom pa koliko je dobro bilo našim radnicima ovaj može potvrditi da je nekoliko stotina tisuća odlazilo u bijeli svijet tražiti posao u tim prilikama koje vi kažete da su dobre. Pa vi u vašem svaštarenju govorite sve i svašta, ali ja vam preporučam da malo manje možda kukuričete da ne bi probudili vašeg koalicijskog partnera Radimira Čačića. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika. Gospodin Damir Kajin.
Koliko je bilo prije gore kada govoriš o tome da su ljudi odlazili iz ove zemlje? Prije je radilo u ovoj zemlji 2 milijuna i pol radnika, danas ih ne radi milijun i 500 tisuća. Kako jednostavno ne razumiješ i ne vidiš što se dešava i kamo ekipa na vlasti vodi zemlju? Pred dvije godine je pad bruto proizvoda bio 5,8%, prošle godine 2%. Daj Bože da ove godine bude 1%, ali to će biti negdje 8% manji no što je bio pred tri godine. Doveli ste zemlju do dna, dajte već jedanput priznajte to i dok god jeste zemlja može samo kaskati. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
I to vi zovete povreda Poslovnika? Prvo, niste naveli broj članka Poslovnika koji je povrijeđen. Drugo, govorili ste, raspravljali ste, a niste uopće naveli u čemu je Poslovnik povrijeđen. Ako se to još jedanput ponovi ja ću vam morati izreći odgovarajuće ovdje predviđene opomene i slično jer zlouporaba ovoga je prešla svaku granicu povrede Poslovnika, svaku granicu je prešla. Hvala vam. A sad ću objaviti da je u 10,50 prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta pa ćemo zaključiti raspravu po klubovima sa gospodinom Stankom Grčićem u ime kluba HSS-a i onda preći na pojedinačnu raspravu. Hvala.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Kao što smo i čuli u uvodnom izlaganju radi se o manjim izmjenama Zakona o radu. Mi u klubu HSS-a smatramo da i male izmjene koje su dogovorene, a predstavljaju kompromisna i kao što smo čuli prihvatljiva rješenja da su one ipak pomak u interesu radnika i ostvarivanja socijalnih prava stoga ćemo evo i mi podržati ovaj prijedlog zakona. Ove izmjene i dopune Zakona o radu koje su pred nama donose nekoliko novina koje se prije svega odnose na fleksibilnije uređivanje instituta radnog vremena. Naime, izmjena stavka 4. i 5. članka 3. Zakona o radu omogućuje se da se Kolektivnim ugovorom mogu za punoljetne osobe urediti iznimke od primjene odredbi o trajanju rada noćnog radnika. Zakon također propisuje djelatnosti u kojima noćni radnici ne moraju nužno raditi u osmosatnom dnevnom radu. Nadalje, se omogućuje odstupanja od punog radnog vremena u slučaju njegovog nejednakog trajanja po tjednima a izmijenjen je institut preraspodjele radnog vremena. Ovim izmjenama i dopunama Zakona o radu koje se odnose na institut radnog vremena ustvari Zakon se usklađuje sa direktivom 2003./88. Europske komisije. Ovim se Izmjenama i dopunama nastoji ispraviti određen manjkavosti vezane uz vođenje evidencije ustupljenih radnika, a preciznije se uređuju odredbe o godišnjem odmoru osobito o pravu na razmjeni dio godišnjeg odmora radnika koji tijekom kalendarske godine kada radi kod više poslodavaca. Nadalje, predlagatelj je uočio nemogućnost primjene članka 79. stavka 3. Zakona o radu kojim je propisano da se radniku kod kojeg postoji profesionalna nesposobnost za rad ili neposredna opasnost od nastanka invalidnosti Ugovor o radu može otkazati uz suglasnost radničkog vijeća odnosno sudsku ili arbitražnu odluku ukoliko radničko vijeće ne postoji. Naime, utvrđeno je da poslodavac neće moći zatražiti da suglasnost radničkog vijeća nadomjesti sudska ili arbitražna odluka obzirom da nema pasivno legitimirane stranke odnosno tijela koje bi moglo biti u ulozi tuženika. Ova izmjena prije svega rezultat horizontalnog usklađivanja s propisima o parničnom postupku a ujedno otklanja i koliziju s odredbama članaka Zakona o radu koji propisuje mogućnost redovitog otkazivanja ugovora o radu u slučaju rada radnika nije u mogućnosti uredno izvršavati svoje obaveze iz radnog odnosa zbog određenih trajnih osobina ili sposobnosti. Na kraju smatramo potrebnim istaknuti činjenicu na koju predlagatelj ukazuje u uvodnom obrazloženju a to je da su izradu Zakona bili uključeni socijalni partneri i da nije postignut konsensualni dogovor o svim otvorenim pitanjima zbog čega je Vlada donijela zaključak kojim obvezuje sve sudionike izrade ovog propisa da i nakon stupanja na snagu ovih izmjena Zakona nastave socijalni dijalog u cilju dogovornog rješavanja otvorenih pitanja i predlaganja izmjena i dopuna Zakona o radu. Također predlagatelj ističe kako su dogovorena normativna rješenja prihvatljiva i predstavnicima sindikata i Hrvatskoj udruzi poslodavaca i zbog toga će Klub Hrvatske seljačke stranke podržati ovaj Prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi je gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Prije nekih 6, 7 mjeseci Vlada je imala prijedlog izmjena Zakona o radu i nakon sada već vjerojatno poznatih događaja povukla ga iz procedure i tada je bilo javno rečeno da se ide pisati novi Zakon o radu. Umjesto novog Zakona o radu Vlada dolazi s izmjenama i to relativno malim hvaleći se da je postignut dogovor o sadržaju ovih izmjena svih socijalnih partnera. Čuli smo u ime HDZ-a rečeno je da je čak Europska komisija zadovoljna ovim izmjenama Zakona. Ja vjerujem da oni jesu zadovoljni i nemam razloga ne vjerovati da je sadržaj ovih izmjena dogovoren među socijalnim partnerima, međutim, koliko će ove izmjene Zakona o radu radnicima dati veću sigurnost ili će oni biti zaštićeniji od neplaćanja prekovremenog rada. Ako netko ne zna ja želim istači da u Hrvatskoj postoji ogromni problem da se radnicima prekovremeni rad ne plaća. Koliko će sada radnici biti zaštićeniji od uvođenja noćnog rada ili rada nedjeljom mimo svih propisa. Posebice u trgovini i ugostiteljstvu. Da li će ove izmjene Zakona o radu onemogućiti samovolju kapitalista da ne isplaćuju plaće ili ne plaćaju socijalne doprinose. DA li će ove izmjene Zakona o radu sada napraviti bar mali pomak da žene ne rade svaku nedjelju u kalendarskoj godini. A moraju raditi jer inače dobivaju otkaz. Ja razumijem da u ovom neoliberalnom kapitalizmu ja ga doduše više volim zvati divljačkim kapitalizmom, sve Hrvatske vlade do sada stajale su na strani interesa vlasnika kapitala. Međutim, prije nekih dva tjedna kolega Marić govoreći o nekoj drugoj temi, moram ga citirat, rekao je da je uloga države da ona mora ispravljati nepravilnosti tržišta, defekte i promašaje koje tržište sa sobom donosi, da je obaveza države da unosi pravednost na tržište. Tržište rada je jedan od važna tri segmenta je tržište i naravno da ovdje zakoni tržišta sa sobom donose niz promašaja, defekta i nepravednosti, i naša uloga je između ostalih da to ispravljamo. A da je doista tvrdnja da postojeći sustav radnog socijalnog zakonodavstva ali i odnosi na tržištu rada idu u korist vlasnika kapitala, izniču samo jedan podatak. 2003. godine u raspodjeli bruto-društvenog proizvoda s naslova troškova rada i sve ono što je išlo prema vlasnicima rada i radnicima išlo je 49,3%. 2008. to je smanjeno na 47,8%. 2003. vlasnicima kapitala išlo je 33%, bruto-društvenog proizvoda, a 2008. 37. I koliko god oni tvrdili da je radno zakonodavstvo jedna od prepreka ulaganja i daljnjeg razvoja gospodarstva ovi podaci govore da to nije točno. Ali ono što je posebice značajno to je koncept hrvatskog Zakona o radu počiva na premisi očekivanju da će većina radnika u Hrvatskoj biti pokrivena kolektivnim ugovorima. Nikada nisam vidio službeni podatak pa državnog tajnika molim ako ga zna da u završnoj riječi veli, koliko je radnika u Hrvatskoj, dakle zaposlenih ljudi u Hrvatskoj pokriveno kolektivnim ugovorima. Ako to nije više od 50% onda postojeći sustav radnog zakonodavstva treba radikalno mijenjati ili donijeti konačnu političku odluku da će i HRvatska kao i one države koje imaju sličan koncept radnog zakonodavstva ne samo ratificirati konvenciju Međunarodne organizacije rada o poticaju kolektivnih pregovaranja nego činiti sve i u svojoj praksi. Tako primjerice podsjećam da u Zakonu o radu postoji odredba da se povećani iznos plaće za rad noću, nedjeljom, blagdanom i prekovremeni rad utvrđuje kolektivnim ugovorom i da mora biti povećan, ali ne vidim koliko. Dakle, ako poslodavac plati jednu lipu iznad redovne satnice za noćni rad, prekovremeni, rad blagdanom ili nedjeljom on je platio tu sukladno Zakonu o radu. A problem nastupa zbog toga što u Zakonu o radu nema više odredbe o obvezatnom sadržaju kolektivnog ugovora koji bi socijalne partnere, dakle poslodavce i radnike, sindikate natjerao na to da u kolektivnom ugovoru budu upisani iznosi povećanja plaća za nedjeljni rad, noćni i prekovremeni jer nema ponavljam odredbe o obvezatnom sadržaju kolektivnih ugovora u dijelu kojega citiram i o čemu govori. I zbog toga se može dogoditi da naprosto isplata jedne lipe iznad redovne satnice ili nadnice jeste sukladna Zakonu o radu. Uveli smo institut da je isplatna lista ili obračun plaća ovršna isprava. Da li smo time pomogli radnicima da dođu do svojih neisplaćenih plaća? Da li poslodavci umjesto plaće ako nemaju novaca radnicima daju obračun plaće ili isplatne liste kao ovršnu ispravu na temelju čega bi oni mogli pokretati postupak ovrhe ili prisilne naplate? O ovome govorim zbog toga što su to problemi i pitanja koja u ovom trenutku muči ne udruge poslodavaca i udruge radnika nego same radnike i to njih 100, 200, tisuću, nego nekoliko stotina tisuća zaposlenih u ovoj zemlji u ovom trenutku ima taj problem. I umjesto da te probleme rješavamo intervencijama Zakona o radu pravimo se kao da opet ili da to ne znamo da to ne vidimo ili ćemo prebaciti odgovornost na neke druge resore recimo kao što je pravosuđe. Ako je tome tako i ako želimo nastaviti ovakav koncept radnih odnosa, onda je krajnje vrijeme da interveniramo u propise i osnujemo radne sudove, jer to je očito jedini način da trajanje radnih sporova smanjimo na razumnu mjeru i primjereni rok jer radničko pravo koje se vraća nakon 6 godina u redovnom sudovanju nije zaštićeno pravno. I završavam sa sljedećim, Agencije za ustupanje radnika su najveći pljačkaši zaposlenih u ovoj zemlji. I kako je moguće da se opet intervenira u Zakonu o radu a ne navede odredba da radnik koji je iznajmljen preko agencije kada već jeste pristali na taj nakaradni sud, sustav, ne može imati manju plaću od radnika ili zaposlenika koji radi kod poslodavca te iste poslove. Naime, najmanje 60 tisuća radnika u Hrvatskoj danas radi na način da su zaposleni u fantomskim agencijama koje su ih ustupile drugim poslodavcima, a plaću koju za taj posao primaju, primaju upola manju od radnika koji rade na istim poslovima, a imaju ugovor sa poslodavcem. To je naravno nepravedno ali s druge strne na taj način dolazi do velike i porezne utaje, jer jedan od razloga zašto poslodavci uzimaju radnike preko agencija je upravo činjenica da troškove tih radnika prikazuju kao materijalne troškove, a ne troškove zaposlenih. A sa umanjenom plaćom ne 10%, ne 15%, nego 50% se unosi izuzetno velika količina socijalne nepravde. Najpravednije bi bilo da zabranimo i odustanemo od tih agencija, ali ako već nemate hrabrosti to predložiti onda doista u Zakonu o radu moramo imati odredbu da ne može biti plaća manja od redovne plaće kod toga poslodavca koji radnike unajmljuje.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Daniel Srb.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni kolega Lesar je u svom izlaganju osvrnuo se dosta opsežno na problematiku zakona, a ja smatram potrebnim u ovom trenutku napomenuti kako upravo izmjena ovakvog zakona kada su u pitanju različiti oblici rada, nešto što iznimno opterećuje i neobično je osjetljivo za brojne zaposlenike koji rade u sustavima, posebice u velikim sustavima, sustavima koji su trajno u pogonu, dakle bez obzira radilo se to o posebnim komunalnim tvrtkama, velikim bolnicama ili nekim drugim institucijama u kojima postoji izuzetno kompliciran sustav rada u različitim oblicima. Dakle, tu nije samo redovan rad, tu postoji onda noćni rad, smjenski rad, rad u turnusima, dežurstva, problematika usklađivanja takvih oblika rada sa posebnim zakonima kao što je Zakon o zaštiti na radu i drugim zakonima i propisima. I zapravo upravo uvjeti koji se propisuju ovakvim zakonima kompliciraju položaj i tih radnika i zapravo vrlo često i njih dovode u situaciju iznimnog nezadovoljstva zbog nemogućnosti organiziranja s jedne strane rada koji je i na korist institucije u kojoj su uposleni s jedne strane, a i njih samih, jer često zbog nefleksibilnih propisa zapravo činimo sami sebi štetu. Da je tome tako govore i posljednje izmjene propisa koje su se dogodile u posljednje dvije godine koje su radikalno iskomplicirale sustav evidencije rada. I onda zapravo dovodimo sami sebe u situaciju da takvim odnosom postajemo sve manje efikasni, a kroz to sve manje konkurentni što u konačnici opet završi na leđima zaposlenika koji zbog toga dobivaju male plaće. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Kolega Srb, predmet ovih izmjena Zakona o radu trebale bi biti predmet kolektivnih ugovora, kada bi počivali načelo da ovaj Zakon o radu se temelji na sustavu kolektivnih ugovora. A u Zakonu o radu dovoljna je bila jedna jedina odredba, preraspodjelu radnog vremena, prekovremeni, noćni i rad nedjeljom može uvesti poslodavac samo ako je pokriven kolektivnim ugovorom i u njemu utvrđeno povećanje plaća za taj rad. Tada bi imali situaciju kada bi poslodavci bili stimulirani, da ne velim i prisiljeni da sa sindikatima sklapaju kolektivne ugovore i ove stvari rješavaju na nivou kolektivnih ugovora. I tako dugo dok takvu odredbu ne budemo imali ćemo biti prisiljeni intervenirat u Zakon o radu i uvoditi ne samo kompliciranije sustave i modele i unositi novu dozu nepravednosti nego se praktički staviti u funkciju socijalnih partnera i sve regulirati zakonom. I ovako nastavimo, za dvije tri godine u Hrvatskoj kolektivni ugovori će biti izuzetak, a ne pravilo što nije dobro, ali ono što mi je čudno da to ne razumiju i sindikati jer tada prestaje potreba za postojanjem sindikata.
Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa eto ovaj prijedlog zakona je rezultat dijaloga socijalnih partnera i kao takvog ga treba pozdraviti i treba glasati za njega. On regulira radno vrijeme, jedan mali segment ukupnih odnosa radnika i poslodavca. Ali što je sa globalnim odnosima, što je sa radom na crno, što je sa neisplatom plaća, što je sa neisplatom doprinosa, što je s tim pojavama koje su duboko ukorijenjene u društvo i koje zapravo karakteriziraju u bitnom odnosu između radnika i poslodavca. Ovaj nesretni neoliberalni kapitalizam profit smatra jedinom mjerom svih društvenih vrijednosti. To je društvo u kojem živimo. Sve ostale vrijednosti: solidarnost, pravedna raspodjela društvenog bogatstva, sigurnost, blagostanje, sve je to potisnuto u drugi plan. Sve je to nebitno. Profit je mjera svega. Rade s profitom pa im je sve dopušteno, to je odnos danas prema poslodavcu. Banke u ovim uvjetima krize ostvaruju enormne profite, a naše društvo nije našlo odgovor ni kroz monetarnu ni kroz fiskalnu politiku da se to enormno bogatstvo, taj enorman profit koji se gomila na bankovnim računima tih banaka pravednije raspodijeli. Tog odgovora mi nemamo. I ne može samo radno zakonodavstvo riješiti ovo pitanje. Radno zakonodavstvo je samo jedan segment, možda i čak i najmanji, u potrebi da se ti odnosi riješe na pravedniji, na bolji, na humaniji način, da ne budemo društvo isključivo društvo profita nego društvo ljudskih vrijednosti. Koja su druga područja u koja bismo se morali upustiti, a nismo se upustili? Što je sa radnim sporovima koji traju beskrajno dugo i u kojim jedan poslodavac može namjerno, znajući da krši zakon, a naročito ako radi u javnom sektoru, u državnom sektoru, otpustiti radnika računajući što me briga, dobit ćeš ti spor kad ja više ovdje ne budem. Ali prava tog radnika, život tog čovjeka je uništen ako radni sporovi traju tako dugo. Što je sa oporezivanjem dobiti od kapitala koji predlažem uzaludno godinama jer gledamo kako se bogatstvo jednih povećava, a da nisu obuhvaćeni porezom, a siromaštvo mnogih drugih umnaža, oni koji su tim porezom obuhvaćeni, radnika svoju plaću plaća poreze. Ali onaj koji proda dionice ili cijelo poduzeće a ne, on je tog poreza oslobođen. To smatramo nepravednim i dok se te nepravde ne riješi u ovom društvu nema boljeg položaja za radnike. Što je sa Kaznenim zakonom, sa određivanjem neisplate plaće kao kaznenog djela za koje se ide u zatvor koje smo predlagali, a vi uporno odbijate kao Vlada godinama i tako potičete te poslodavce da budu neodgovorni, da gomilaju svoje bogatstvo neisplaćujući plaće radnicima. E kad bi on znao da on nakon toga ide u zatvor triput bi razmislio da li će se tako i na taj način bogatiti. Kada se na taj neoliberalni kapitalizam nakalemi još neviđena pljačka državne imovine i loš rad Vlade, pa kakav može biti položaj radnika u takvoj zemlji, pa kakve mogu biti njegove perspektive. 19. studenog 2009. godine postavio sam pitanje tada ministru Šukeru na aktualnom prijepodnevu, rekao sam kako svaki dan pet obiteljskih domova odlazi na bubanj zbog toga što ne mogu vraćati rate hipotekarnih kredita. Tko su ti ljudi, to su radnici koji su izgubili posao ili im poslodavac nije isplaćivao plaću pa oni ne mogu vraćati rate kredite. To su radnici jer im banka, da nisu radnici, da nisu imali plaću ne bi ni odobrila kredit. Dobio sam odgovor u kojem ministar Šuker kaže vi ste očigledno ovih dana gledali vijesti negdje iz Amerike ili negdje drugdje jer ovo što vi pričate se naprosto ne događa u Hrvatskoj, naprosto se ne događa u Hrvatskoj. Vlada to neće dozvoliti i toga morate biti svjesni. Vi možete, gospodine Staziću, pričati što god hoćete i možete plašiti hrvatski narod koliko god hoćete, ali za razliku od vas koji pričate a s ničim ništa ne argumentirate. Ova Vlada poduzima konkretne poteze i poduzimat će ih i u budućnosti kaže ministar Šuker. I poduzela je Vlada. Tad ih je svaki dan pet ostajalo bez kuće. Danas ih svaki dan ostaje 7. Ovo isto pitanje postavio je i moj kolega Mario Habek prije godinu dana premijerki Kosor. Gospođo Kosor znate li koliko obitelji u ovom trenutku ne može otplaćivati rate hipotekarnih kredita pa im prijeti opasnost da završe kao beskućnici. Premijerka odgovara ja taj podatak nema. Ali koliko god vi mene nastojali poniziti, koliko god me nastojali uvrijediti, koliko god nastojali omalovažiti rad ove Vlade i mene kao predsjednice Vlade to mi dobivamo više snage, više samopouzdanja, okupljamo sve više ljudi i to smo sigurniji da će kraj ove godine biti početak izlaska Hrvatske iz krize, da ćemo u ovoj godini ostvariti cilj i završiti pregovore 2010. godine. Nit' su pregovori završeni 2010. godine niti se 2010. izašlo iz krize. I sada dok se to događa oko nas, a događa se Vlada je ponosna što predlaže ovaj zakon koji regulira radno vrijeme. Mi ćemo ga prihvatiti, tu mrvicu u moru problema, tu jednu kapljicu. Ali upozoravamo da je problema više. Prihvatit ćemo ovaj zakon, ali ne možemo prihvatiti ovakav rad Vlade. Mi mislimo da za položaj radnika je potrebno promijeniti filozofiju u ovoj zemlji, filozofiju odnosa prema radu, prema kapitalu, prema dobiti od kapitala, prema neisplati plaća, uvesti to kao kazneno djelo, provesti sve ono što obećajemo godinama, sve ono što godinama odbijate. Zato su potrebni izbori. Hvala vam.
Hvala. Ispravci. Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospodin Stazić netočno tvrdi da naše društvo nije dalo odgovor ni kroz fiskalnu politiku. To je netočno gospodine Stazić, jer upravo ću kazati da je u skladu sa Programom gospodarskog oporavka jedna od ciljnih zapravo reformi jest područje fiskalne politike. Tijekom 2010. godine provodile su se brojne aktivnosti pa ću primjera radi reći da su i ukinuti posebni porezi na plaće, mirovine i ostala primanja i to u dvije faze. Ona prva sa 2%, kasnije višlja sa 4%. Donesen je također Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak. Snižene su stope od 15 na 12%. Ukinute su stope od 35 i 45% na 40%. I ukinute su porezne olakšice jednako kao što su i smanjena neporezna davanja sa ciljem poreznog rasterećenja gospodarstva putem određenih zakona, pa ću primjera reći da i Zakona o šumama, turističkim zajednicama itd. Hvala vam lijepa.
I gospodin zastupnik Josip Đakić.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ma ispravit ću netočan navod kolege Stazića gdje je naveo da danas 7 radničkih obitelji ostaje bez domova. To je netočno i paušalno. To nije zasigurno istinito kao što nije istinita ni vaša briga o radničkim plaćama, o radničkom statusu jer smo vidjeli u prošlom vremenu koliko vi ulažete brige kad ste smanjivali plaće državnim službenicima, namještenicima, radnicima i ničim niste brinuli o njima. I broj je dosegao jako poznatu onu brojku koja je bila preko 400000. Ali vaše licemjerje još je veće s time što ste vi za 7 kuna zajedno sa svojom kolegicom Milankom ljetovali 2 mjeseca na Brijunima i još to danas niste platili. To je licemjerje kada je vaša briga o radnicima tako izražena u ovom hrvatskom Domu.
Povreda Poslovnika zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Po članku 209. ispravit se može činjenični navod. Ne može se pod ispravkom netočnog navoda tvrditi da nečija briga nije istinita. Prvo briga ne može biti istinita ili neistinita. To može biti samo sud. Briga može biti iskrena, može biti neiskrena. To je čista logika. Od gospodina Đakića s obzirom na njegovo obrazovanje ja ni ne očekujem da on pozna elementarne postulate logike.
Ne može se sa primjereno sa uvredljivim aluzijama. Nije primjereno! Ako se radi ispravak netočnog navoda, ako se ne radi o ispravku netočnog navoda onda nije primjereno opravdavati povredu Poslovnika sa uvredljivim aluzijama na znanje i pamet drugog zastupnika. Gospodin zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Teško je ispraviti netočne navode, a ostati na nekakvoj razini koje zaslužuje ovaj Visoki dom. Nakon toliko lažne patetike i puno demagogije koju gospodin Stazić stalno prosipa gospodine Stazić trebali bi znati neki proces o financijama onda kad iznosite određene podatke da bi znali da li je to istina ili nije istina. Pokretanje nečega ne mora značiti oduzimanje. A kad volite citirat, volio bih da ste citirali kad sam ja vas pitao da li sukladno tom i tom članku Zakona o porezu na dohodak osjećate obvezu da platite porez na dohodak za primitak u naravi koju ste imali i za određene djelatnosti. A danas ste toliko pričali o radu na crno koji ste obavljali za vrijeme obavljanja kazališnih predstava na Brijunima. Prema tome, ima ona biblijska: "Neka baci kamen prvi onaj ..."
Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Ni ovo po članku 209. nije bio ispravak netočnog navoda predsjedniče vi to dobro znate. A obavezu plaćanja poreza na dohodak ima poslodavac dakako, to biste vi morali znati.
Još jedna povreda Poslovnika, zastupnik Ivan Šuker.
Pa na žalost svi koristimo ovaj, ovu pločicu za nešto. Kolega Staziću jasno sam rekao porez na dohodak za primitak u naravi, citirao sam vam članke poreza na dohodak. Vi ste, sad opet izbjegavate kad ste vi u pitanju i kad je vaša partija u pitanju, međutim prekršaji su za sve jednaki, bez obzira kojoj partiji pripadali, a vi ste porezni obveznik zato što ste primili u naravi besplatno ljetovanje, i stoga osnova morate platiti porez na dohodak.
Gospodin zastupnik Dragutin Lesar, replika [[Upadice se ne razumiju.]] Molim vas, kolege. Kolege molim vas! Kolega Lesar, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Staziću spomenuli ste pravednost u ovom neoliberalnom kapitalizmu, koji izgrađujemo u Hrvatskoj. To je dobro da apostrofiramo svi i da podsjećamo i vladajuće da je uloga države ispravljati ne samo nepravilnosti, nego i postupke koje su dovele do društvene nepravednosti. Imamo jednu situaciju kada nisu na vrijeme prepoznali posljedice onoga što započinje na tržištu rada, a to su neisplata plaća ili neredovita isplata plaća, a završava sa izbacivanjem ljudi iz njihovih domova. Svaki dan svjedočimo doista o tome da banke putem ovrhe ljudima oduzimaju kuće ili stanove, jer nisu u stanju plaćati kredite. 8 milijardi kuna u ovom trenutku banke u Hrvatskoj imaju na računima, i tvrde da nemaju kome plasirati ta sredstva, a istovremeno drže prosječnu kamatnu stopu od 7,3% uz deviznu klauzulu u švicarcima, i mrtvi hladni vrše ovrhu nad radnicima koji ne primaju plaće, koji rade u poduzećima koje su te iste banke dovele u situaciju nelikvidnosti, uzimajući im visoku kamatu i deviznu klauzulu. Kada smo prije 6 mjeseci u hrvatskim laburistima javno obratili se guverneru Hrvatske narodne banke i rekli da nešto nije u redu sa sistemom devizne klauzule u švicarcima, rekao je da ne razumijemo ništa. Prije par dana on kaže, ali obavezuje, odnosno upućuje prstom na Vladu i Sabor da nešto sa deviznom klauzulom treba učiniti, jer ovo što se događa u Hrvatskoj više nije podnošljivo. E pa sad kako je to moguće da prije 6 mjeseci nitko nije vidio uzroke, jedne od uzroka onoga što danas imamo, i sada jedni drugima upiru prstom tražeći tko će prvi povući potez. Pa ako je Sabor taj u kojega guverner upućuje iz deviznih klauzula, ajmo onda kad već Vlada to ne predlaže mi predložiti ukidanje devizne klauzule u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku.
Kolega Lesar, mnogo toga u Hrvatskoj nije podnošljivo, ne samo rješavanje ovog pitanja. Kao što sam u osnovnoj raspravi rekao nije to ovo problem ni jednostavno ni lako riješiti, on najprije traži jedno teoretsko utemeljenje. Da li mi neoliberalni kapitalizam shvaćamo i prihvaćamo kao jedinu osnovu rješavanja svih društvenih problema, ili moramo naći neko drugo teoretsko uporište, pa onda izvoditi iz toga konkretne poteze. Ja osobno mislim da je to put, ja osobno mislim da je to jedini put da se ova zemlja izvuče iz gliba u koji je potonula. Neki drugi vide drugačije putove. Njihovi putevi su klevetanje onih koji na to upozoravaju, podizanje kaznenih prijava protiv ljudi za koje znaju da su potpuno nevini, blaćenje političkih protivnika, ponižavanje diskursa u javnoj raspravi, naprosto povlačenje svega u blato. Zašto? Da bi se prljavština njihova manje vidjela. To je njihov put. Taj put je Hrvatsku doveo dovde. I sasvim sigurno neće biti način ni metoda, kolega Lesar, da se ova zemlja iz tog gliba izvuče. Ovu zemlju iz gliba mogu izvući samo izbori.
Gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovu zemlju iz gliba, kaže kolega Stazić, mogu izvući samo izbori. Ali ovu zemlju iz gliba se ne može izvući na način da se sa partijskom ekipom ljetuje za 7 kuna, jer kad bi tako mogao ostali narod, onda bi se možda zemlja izvukla iz gliba na takav način. Navedene izmjene Zakona o radu omogućit će fleksibilnije korištenje radnog vremena u onim djelatnostima u kojima je to bitno, kao što je u turizmu, pa možda će se ljetovati za 7 kuna, poljoprivredi, svim poslovima u neprekidnom trajanju kao što su tisak, radio, televizija, kinematografija, industriji u kojoj se rad ne može prekidati zbog tehnoloških razloga. … [[Upadica se ne razumije.]] Potpredsjedniče.
Molim vas. Kolega Stazić što se to? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne možete imati privatne razgovore [[Upadica: U opasnosti sam.]]
… [[Govornik naknadno uključen.]] omogućuje se fleksibilnije uređenje instituta radnog vremena na način da se sada kolektivnim ugovorima mogu osim iznimaka o dnevnom i tjednom odmoru urediti iznimke u pogledu noćnog rada. Omogućuje se agencijama da u nekim slučajevima u okviru sporazuma o stupanju radnika za ustupke na radnike ugovore da je korisnik obavezan voditi propisanu evidenciju o radnom vremenu. Omogućuje se veće odstupanje od punog radnog vremena kod primjene instituta rasporeda radnog vremena na način da isti sada nije ograničen na 12 sati mjesečno, već na 24 sata mjesečno. Mijenja se institut preraspodjele radnog vremena na način da isti ne mora biti uređen na razini kalendarske godine već u razdoblju koje ne može biti duže od 12 neprekinutih mjeseci, te je ujedno omogućeno da preraspodijeljeno radno vrijeme kod poslodavaca koji posluju sezonski može trajati duže od 56 sati tjedno, ali ne duže od 60 sati. Preciznije se uređuje korištenje razmjernog dijela godišnjeg odmora za radnike koji tijekom godine rada kod više poslodavaca na način da kod svakog poslodavca ostvaruju pravo na dio godišnjeg odmora razmjerno vremenu rada. Preciznije se uređuje postupak otkazivanja radniku kod kojeg postoji profesionalna nesposobnost za rad ili neposredna opasnost od nastanka invalidnosti na način da se taj postupak usklađuje sa odredbama parničnog postupka i propisanim postupkom otkazivanja za sve radnike. Snažnija je uloga sindikalnog povjerenika kod uskrate otkaza radniku. Važno je naglasiti da su ove promjene Zakona o radu sa obrazloženjem dostavljene Europskoj komisiji koja na isti nema primjedbi i ocjenjuje ga usklađenim. Podržat ću ovaj prijedlog zakona i na kraju samo još jednu rečenicu, nisam mogao vjerovati da kupanje za 7 kuna može izazvati ovakvu nervozu u Saboru. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa netočan je navod da su Nenad Stazić i Milanka Opačić ljetovali za 7 kuna. To je netočan navod. Oni su ljetovali za 0 kuna jer njihovu boravišnu pristojbu je platio organizator. Dakle, nisu platili ni tih 7 kuna nego 0 kuna.
Replika, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo danas smo dosta čuli o sigurnosti posla, dakle jedan glavni lajt-motiv je kompletne oporbe da je posao u ovim trenucima nesiguran i jasno svi se pozivaju na neko vrijeme prije '90-te godine kad je posao bio siguran. Bilo je manje nezaposlenih, to je sigurno. Jer je evo partija iz koje su oni ponikli već između '45. i '55. skinula sa Burze oko 100-njak tisuća ljudi i jasno riješila ih svih životnih muka i briga i života jel' da bi pustila kasnije jednu veliku ekipu da naseljava Australiju, Kanadu, Ameriku, a zatim 400 tisuća dogovoreno gastarbajtera u Njemačkoj od kojih su mnogi ostali tamo. I prema tome, sigurno da je bilo za preostale, za sve one koji evo su ostali ovdje, bilo je više radnih mjesta. Ali, mislim to vrijeme koje oni hvale trebalo bi ipak malo više proučiti i što manje se pozivati na njega. Hvala.
Odgovor na repliku.
Slažem se s vama kolega Markovinović, a vidi se koliku brigu SDP vodi o Zakonu o radu, o radnicima, vidi se prisustvo njihovih zastupnika danas kad je rasprava o Zakonu o radu. Hvala.
Gospodin zastupnik Zdenko Franić, izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče. Evo, raspravljamo ove izmjene Zakona o radu koje svakako treba podržati zbog toga što su one rezultat dogovora socijalnih partnera. Međutim, prilika je ovo bila da se isprave još neki problemi na tržištu rada u RH koji su zbilja alarmantni. Naime, Republika Hrvatska u usporedbi sa razvijenim zemljama zapadnih demokracija ima vjerojatno najkatastrofalnije uvjete rada što je zapravo tragično za jednu zemlju u kojoj se rodila doktrina javnoga zdravstva kao najspektakularniji izvozni proizvod RH svih vremena. Naime, prema Izvješću Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koji smo nedavno, relativno nedavno raspravili ovdje u Saboru, dakle prema najnovijem izvješću njihovom svaka četvrta redovna mirovina jest invalidska mirovina. Prema tome, osoba koja danas djeluje na tržištu rada ima fantastičnih 25% vjerojatnosti da završi svoju radnu karijeru kao invalid. Ili, svaka četvrta osoba koja napušta tržište rada umirovljenjem postaje invalid rada. Vidimo strahoviti porast broja invalidskih mirovina koju možemo opisati eksponencijalnom krivuljom koja se udvostručuje svakih otprilike 3,4 godine i to sa nevjerojatnim visokim koeficijentom korelacije od skoro 99%. Prema tome, taj trend od 2000. godine se povećava s tim da se ubrzavao od 2003. godine nakon silaska koalicijske vlade s vlasti i tako evo strmo eksponencijalno se taj broj povećava. Dakle, uvjeti rada kod nas mora da su katastrofalni. Što Vlada uopće, što Ministarstvo gospodarstva, Vlada, ostala ministarstva rade na unapređivanju radnih uvjeta? To je bitan preduvjet i za rast cjelokupnog gospodarstva jer zadovoljan i zdrav radnik jedini može doprinositi kvalitetno svom radnom mjestu kreirajući nova dobra i usluge. Međutim, evo i kada smo raspravljali ovaj Izvještaj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje upozoravano je na ove probleme, međutim konkretnih mjera od tada nije bilo nikakvih. Hitno, gospodine državni tajniče, nešto treba učiniti jer ovakav sustav je naprosto neodrživ. Vi to sve možete provjeriti što sam govorio na slici predzadnjeg Izvješća Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i ja se nadam da ćete vrlo brzo također posvetiti pažnju i ovom problemu kako bi se on riješio. Ili što je i druga mogućnost, cijela moja rasprava je promašena, pa se u biti institut odlaska u mirovinske, u invalidske mirovine zapravo koristi kao nekakva kriptomjera kvazisocijalne politike, rješavanja viška radnika sa tržišta rada, i to zbog toga što je Vlada neinovativna i impotentna u kreiranju novih radnih mjesta. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik Krešimir Rožman. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo, saborski zastupnik tvrdi da je Vlada impotentna i nesposobna u fazi zapošljavanja, otvaranja novih radnih mjesta, to je zaista netočan navod, jer program gospodarskog oporavka kojeg provodi Vlada Republike Hrvatske provodi ga dosljedno. Već je sam taj program polučio početak gospodarskoga rasta, utjecao je također na pad zaposlenosti i novo zapošljavanje i Vlada je počela rješavati problem strukturne nezaposlenosti. Hvala vam lijepa.
Završni osvrt izvolite državni tajniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, uvažene zastupnice i zastupnici. Moram prvo naglasiti da mi je drago da su svi podržali ovakove izmjene i dopune Zakona o radu. U raspravi koja se otvorila u onom njenom kritičnom dijelu većina rasprave odnosilo se na područje koje su daleko izvan ovoga Zakona o radu ili se dotiču nekih sasvim drugih dijela ovog Zakona, to su pitanja od monetarne politike, porezne, opće pravednosti i puno drugih stvari oko kojih ja mogu davati osvrte niti su oni predmet ovoga Zakona. Oko onih pitanja koje su izravno u vezi sa ovim izmjenama reći ću samo nekoliko riječi. Dakle, onih koji se izravno tiču Zakona o radu postavilo se pitanje problema, kolektivnih ugovora, njihove hijerarhije što je izravno riješeno članku 7. Zakona primjenjuje se ono što je za radnika povoljnije, to se uopće ni jednom u praksi takova promjena nije dogodila. Obveze, sporno pitanje, da li poslodavac treba voditi, kada je agencija da li uopće treba voditi evidenciju o radnicima, to je potpuno jasno određeno u članku 4. Zakona gdje kaže poslodavac mora voditi evidenciju. Agencija je poslodavac, a ovom predloženom izmjenom samo se predlaže da Agencija sporazumno može dati tu obvezu korisniku, dakle potpuno izričito državna agencija to mora raditi. Nadalje, kada se, dakle pitanje obaveznog sadržaja kolektivnog ugovora i pitanje utvrđene visine onih povećanja za prekovremeni i ini rad sve to se ugovara ili kolektivnim ugovorom ili ugovorom o radu ili može biti određeno pravilnikom o radu isplaćuje se ne jedna lipa nego onoliko koliko je ugovoreno. Ako ništa nije ugovoreno onda ne može se isplatiti jedna lipa tada dolazi do primjene one odredbe Zakona koja kaže da radnik ima pravo na primjereno plaćeno pravo ... na taj dio plaće. Također je bila primjedba da, u vezi agencije, da ustupljeni radnici mogu imati koliko god hoće se malu plaću, da nema zaštitne odredbe, izričito je člankom 26. stavak 5. Zakona propisano da radnici ne smiju imati manju plaću nego što bi radio taj korisnik. I na koncu u vezi ovih konkretnih primjedaba ono što se tiče kolektivnih ugovora i pokrivenosti kolektivnim ugovorima u Hrvatskoj postoji jedna visoka pokrivenost kolektivnim ugovorima, naravno na je rezultat dva instrumenta ili su kolektivni ugovori koji su sklopljeni bilo s udrugom poslodavaca ili Vladom ili sa pojedinim poslodavcima a drugo je proširenje primjene tih kolektivnih ugovora, više kolektivnih ugovora i to onih najvažnijih je prošireno od trgovine, graditeljstva, ugostiteljstva, turizma, drvne industrije itd., tako da je jako veliki broj radnika pokriven tim kolektivnim ugovorima i moram reći i ono što je bilo sporno navedeno u svim tim kolektivnim ugovorima koliko znam upravo su određene one odredbe o visini naknada za prekovremeni rad i druga uvećanja plaće. I još na koncu je bila primjedba, koja je bila sasvim konkretna u odnosu na ove naše prijedloge izmjena i dopuna zakona, mora li biti dvostruka zaštita kod one preraspodjele i kolektivni ugovor i pristanak radnika, jedna struka mora to je pristanak radnika temeljem direktive, dvostruka ne mora ali ovdje se htjelo na prijedlog sindikata imati tu još jednu dodatnu zaštitu prema radnicima a i poslodavcima je bilo prihvatljivo to pa onda ne vidimo razloga zašto ne bi postojala ta dodatna zaštita. I na koncu treba reći u vezi nastavka i samo da još kažem na jednu primjedbu uvaženog zastupnika Lesara da je prije 6 ili nekoliko mjeseci bio pripremljen novi Zakon o radu, nije nikada bio pripremljen novi Zakon radilo se u pravcu ovih izmjena. I na koncu treba reći ovo su izmjene, kao što smo govorili na početku koje su usuglašene sa socijalnim partnerima, što držimo jednim dobrim putem poboljšanja socijalnog dijaloga odnosno dogovora između socijalnih partnera što se vidi iz nastavka rada gospodarsko-socijalnog vijeća i vrlo uspješne i plodne suradnje na gospodarsko socijalnom vijeću, dinamične ali vrlo plodne koja je rezultirala i onim pitanjima koja su se ovdje pojavljivala dakle zaključcima oko problema neisplata plaća što držimo jednim vrlo korisnim postupkom, možda jednim od najboljih koji su zadnje vrijeme ili dulje vrijeme bio na toj razini dijaloga provedeni koji očekujemo da će dati rezultate. I drugo, nakon ovih izmjena i dopuna Zakona nastavit će se razgovor između socijalnih partnera u cilju daljnjeg dogovora oko izmjena Zakona. Bilo da si razmišljam ili je bilo postavljeno pitanje zašto samo ove izmjene. Razmišljalo se bilo i o nekim drugim promjenama, ali kako su svi držali socijalni partneri, poslodavci i radnici da su ovo vrlo dobre i korisne izmjene i htjeli su da se odmah izmijene, a o nastavku da se još razgovara i pregovara, jer bi otvaranje nekih drugih osjetljivijih pitanja onih tzv. interesnih pitanja, moglo dovesti do toga da se ove korisne i dobre izmjene zaustave, pa se dogovorno odlučilo da se ove promjene usvoje sada koje će biti držimo na korist svima, a da se nastavi jedan nesmetani rad ali odmah sada oko dogovora oko drugih izmjena Zakona o radu o kojima bi se socijalni partneri zajednički dogovorili. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS-HSU-a, Odbor za turizam, Klub zastupnika SDP-a i Klub zastupnika HNS-HSU-a. Molim državnog tajnika Krešimira Rožmana da se očituje o podnesenim amandmanima. Prvi Kluba zastupnika HNS HSU-a. Amandman na članak 5.
Poštovani gospodine predsjedavajući, uvažene zastupnice i zastupnici. Predloženim prijedlogom ovog članka u cijelosti se postiže svrha ovoga što je predloženo i amandmanom. Naime, prijedlogom izmjena toga članka kako ga je Vlada predložila osigurava se da se kolektivnim ugovorom može ugovoriti rad za noćnog radnika koji će biti duži od 8 sati ali ne duži od 12 sati. Pri tome noćni rad nikada ne može biti duži od 12 sati. Predloženim amandmanom predlaže se da se noćni rad, kaže se da se određivanje rada dužeg od 8 sati, noćni rad ne smije i ne može trajati duže od 8 sati i kaže se da se razlozi za to ugovore kolektivnim ugovorom. Dakle, zakonodavac uvijek određuje izvor prava, dakle to je kolektivni ugovor, ugovor ili pravilnik ne određuje da se u tom izvoru prava trebaju određivati i razlozi. Amandman se ne prihvaća.
U ime Kluba.
Molim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman Odbora za turizam.
Prijedlogom izmjena dopuna koje smo predložili na članak 47. zakona predviđena je duža mogućnost preraspodijeljenog radnog vremena, do sada je bilo moguće najviše 56 sati 4 mjeseca, sada se predviđa 60 sati kroz 6 mjeseci da se dulje radi. Prvo to držimo da je sasvim dovoljno i više od toga mislimo da nije potrebno, a dvojbeno s aspekta i direktive i zaštite zdravlja i to je ono što je dogovoreno sa socijalnim partnerima. Moram napomenuti da je na traženje Odbora za turizam mi smo još jedan sastanak održali sa socijalnim partnerima i većina socijalnih partnera, većina sindikata ne prihvaća ovakav prijedlog Odbora za turizam gdje nema nikakvog ograničenja koliko vremenski bi dugo mogao trajati taj rad duži od radnog vremena dakle teoretski 10 mjeseci po 60 sati što držimo da ne bi bilo prihvatljivo. Da bi bilo dvojbeno sa aspekta direktive određenim vidovima radnog vremena i bez suglasnosti Europske komisije mislim da bi ona mogla onda otvoriti to pitanje, i s aspekta zaštite zdravlja radnika i na koncu amandman bi bilo sporno prihvatiti iz nomotehničkih razloga jer se referira na članak osnovnog zakona ne na članak Prijedloga izmjena i dopuna Zakona i amandman se ne prihvaća.
Predstavnik Odbora za turizam?
Prihvaćam i povlačim amandman.
Amandman Kluba zastupnika SDP-a na članak 3.
Predloženim amandmanom proširuje se krug radnika na koje bi se primjenjivao izuzetak od onih ograničenja koji se tiču odmora i noćnoga rada. To na žalost ne možemo prihvatiti, naime u Zakonu su navedeni svi izuzeci koji se odnose na krug radnika koje predviđa direktiva određenim vidovima organizacije radnog vremena. Dakle, više od toga ne smijemo proširiti taj krug radnika, a osim toga valja znati kada se radi o radnicima u željezničkom prijevozu dakle radnike u izvršne radnike u željezničkom prijevozu da u dijelu koji se odnosi na radno vrijeme ne primjenjuje se Zakon o radu već temeljem Zakon o sigurnosti željezničkog prometa njihovo se radno vrijeme uređuje pravilnikom o radnom vremenu izvršnih radnika u željezničkom prometu i na njih se odnosi ova direktiva koju sam spomenuo nego sektorska direktiva za željeznički promet. Amandman se ne prihvaća.
U ime KLUba zastupnika SPD-a gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Ovaj amandman Klub SDP-a podnio je na poticaj radnika upravo u HŽ Infrastrukturi i sasvim je nelogično vaše objašnjenje, a jedino objašnjenje vam je direktiva. Ja mislim da je konačno došlo vrijeme da vi osim direktive slušate malo i direktive radnike jer je sasvim nelogično pošto oni rade u smjenama posebno u noćnim smjenama da i oni budu obuhvaćeni ovakvim rasporedom radnog vremena koje je fleksibilno kao što ste omogućili sasvim opravdano za radnike u lukama i na drugim mjestima čiji posao je upravo po prirodi i tehnologiji stvari identičan upravo radnicima u HŽ Infrastrukturi. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman Kluba zastupnika HNS HSU-a.
Prvi amandman se također podnosi na proširenje kruga radnika na koje bi se primjenjivali izuzeci, još jedanput moram napomenuti direktiva predviđa izuzetke od primjene ograničenja koji se tiču odmora i noćnog rada isključivo gdje je to najnužnije a sve ostalo ne predviđa u cilju zaštite zdravlja radnika pa kada se proširuje takav krug radnika i onda bismo dovodili u pitanje i zaštitu zdravlja radnika. Dakle, najvažnije to nije sukladno direktivi koja to taksativno navodi i taj amandman ne možemo prihvatiti. I vrijedi sve ostalo što je prethodno bilo.
Tražimo glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebni broj glasova. 2. amandman istog Kluba.
Ovim drugim amandmanom produžilo bi se vrijeme trajanja dužeg rada u preraspodijeljenom radnom vremenu koje Prijedlogom izmjena i dopuna Zakona predviđeno da može to duže radno vrijeme od 60 sati tjedno trajati do 6 mjeseci, predlaže se da to duže radno vrijeme može trajati do 8 mjeseci. To bi bilo sporno i dvojbeno sa aspekta direktive koje sam spomenuo i sa činjenice da je Europska komisija prihvatila ove izmjene a nije daljnje proširenje tih izuzetaka i bilo bi dvojbeno sa aspekta zaštite zdravlja radnika a držimo da je produženjem sa 4 na 6 mjeseci, sa 56 na 60 sati, osigurano dovoljna fleksibilnost za organizaciju rada u preraspodijeljenom radnom vremenu. Amandman se ne prihvaća.
I dok s jedne strane se zalažemo za produljenje turističke sezone s druge strne to praktički ne omogućavamo, pa ne možemo prihvatiti dakle da postoje i oni koji će raditi dulje od 6 mjeseci i eto ne damo im izuzeće. Vjerojatno ste pregovarali s nekim iz komisije tko dolazi iz Skandinavskih zemalja ili zemalja gdje turistička sezona ne može trajati dulje od 6 mjeseci. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama o dopunama Zakona o radu. Molim uključimo se, molim glasovati. Rezultat? Sa 92 glasa za, 2 suzdržana i 3 protiv donesen je zakon o izmjenama i dopunama zakona o radu. Prelazimo na sljedeću točku. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 798 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Raspravu proveli Odbori za zakonodavstvo, rad i socijalno partnerstvo i lokalne i područne (regionalne) samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu uprave Pavle Matičić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj područnoj (regionalnoj) samoupravi predlaže se usklađivanje s odredbama Zakona o općem upravnom postupku u pitanjima koja se odnose na određenje službene osobe koja postupa u upravnom postupku. Rok za žalbu protiv rješenja, ... rješenja, za rok i poništenje i ukidanje rješenja i dr. Također istim prijedlogom zakona, a na temelju mišljenja jedina lokalne i područne samouprave a posebno Udruge gradova u RH i drugih tijela, predlaže se urediti i nekoliko novih instituta. Stoga se prijedlogom zakona predlaže kao novi institut utvrditi mogućnost prijema u službu osoba koja je strani državljanin ili osoba bez državljanstva koja treba prethodno ishoditi odobrenje središnjeg tijela nadležnog za službeničke odnose. Radi izbjegavanja nejasnoća i dvojbi koja se pojavljuju u praksi o tome tko se smatra kandidatom prijavljenim na javni natječaj, predlaže se utvrditi da se osoba koja nije podnijela pravovremenu i urednu prijavu odnosno osoba koja ne ispunjava formalne uvjete iz javnog natječaja ne smatra kandidatom prijavljenim na javni natječaj. Također s istim ciljem predlaže se propisati da intervjuu mogu pristupiti samo oni kandidati koji su ostavili najmanje 50% bodova iz svih dijelova testiranja, te provjere praktičnog rada ukoliko je ta provjera provedena. Nadalje, s obzirom da je praksa pokazala da kazne za utvrđene lake povrede službene dužnosti ne utječu dovoljnoj mjeri na službenika koji takve povrede čine predlaže se utvrditi da tri lakše provede službene dužnosti počinjenje u vremenskom razdoblju od dvije godine predstavljaju tešku povredu službene dužnosti. Da bi se izbjegao bilo kakav utjecaj na odluke službeničkog suda odnosno mogući sukob interesa prilikom utvrđivanja odgovornosti službenika za povrede službene dužnosti, predlaže se utvrditi da predsjednik i članovi službeničkog suda ustrojenog u županiji ili Gradu Zagrebu u velikom gradu ili sjedišta županije ne mogu biti članovi predstavničkog tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, općinski načelnici, gradonačelnici i župani, te pročelnici upravnih tijela tih jedinica. S obzirom da u važećem zakonu nije utvrđena mogućnost privremenog premještaja službenika po potrebi službe, nego samo mogućnost trajnog premještaja što u praksi utječe na mobilnost zaposlenih u upravnim tijelima jedinica lokalne i područne samouprave, predlaže se zakonom utvrditi novi članak 98.a kojim bi se utvrdilo da službenik po potrebi službe može privremeno se premjestiti ali najduže do godinu dana odnosno do povratka odsutnog službenika kojeg premješteni službenik zamjenjuje. Kod takvog premještaja službenik bi imao pravo na plaću koja je za njega povoljnija, koja dobije sva ostala prava iz službe ostvarivao u upravnom tijelu iz kojeg je premješten. I na kraju s obzirom na brojne dvojbe koje se javljaju prilikom prethodne provjere znanja i sposobnosti kandidata za prijem u službu namještenika, predlaže se utvrditi da se provjera znanja i sposobnosti kandidata za prijem u službu na radno mjesto namještenika obavlja putem pisanog testiranja samo iz općeg znanja. Sukladno rečenom Vlada predlaže Hrvatskom saboru donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Hvala gospodine potpredsjedniče.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo, rad i socijalno partnerstvo, lokalnu i područnu samoupravu? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pa na samom početku ću kazati da Klub zastupnika HDZ-a apsolutno podupire ovaj prijedlog zakona. Naime, osnova pristupanju izmjenama i dopunama Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj i područnoj samoupravi upravo pronalazimo u potrebi usklađivanja tog zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku, a pogotovo u smislu idućih odredaba Zakona o općem upravnom postupku. Naime, tim propisom, tim zakonom uređena su pravila na temelju kojih tijela državne uprave i druga državna tijela, ali i tijela jedinca lokalne i područne samouprave, pravne osobe koje imaju javne ovlasti u okvirima djelokruga utvrđenog na temelju zakona postupaju i rješavaju u upravnim stvarima. Nadalje, u postupanju u svim upravnim stvarima primjenjuje se Zakon o općem upravnom postupku, a samo se pojedina pitanja upravnog postupka mogu zakonom urediti drugačije i to samo ako je to nužno za postupanje u pojedinim upravnim područjima. Isto tako upravna stvar definirana je tim zakonom. Dakle, svaka ona situacija u kojoj javno pravno tijelo u upravnom postupku rješava o pravima, obvezama ili pravnim interesima fizičke ili pravne osobe, a pri tome neposredno primjenjujući zakone i druge propise i opće akte kojima se uređuje odgovarajuće pravno područje. Upravo u tom smislu odredbe ovog zakona, dakle treba naglasiti odredbe ovog zakona koje se odnose u prvom redu na određivanje i definiranje službene osobe koja postupa u upravnom postupku; drugo, rok za žalbu protiv rješenja kojima se odlučuje o pravima i obvezama službenika i namještenika; treća stvar dakle koja se odnosi na izvršnost rješenja i četvrto, rok za poništenje i ukidanje donesenog rješenja. Od drugih odredaba predmetnog zakona potrebno je izdvojiti u cijelosti definiran institut privremenog premještaja, dakle upravo ovim zakonom dakle posebno izdvojenim člancima se na razvidan način, jasno, precizno definira institut privremenog premještaja. Naime, službenika se po potrebi službe može privremeno premjestiti u drugo upravno tijelo iste jedinice lokalne i područne samouprave, ali najduže naravno na rok od godine dana, odnosno do povratka odsutnog službenika kojeg premješteni službenik zamjenjuje. U toj situaciji službenik ima pravo na plaću koja je za njega povoljnija, a ostvaruje sva prava iz službe u upravnom tijelu iz koga je premješten. Dakle, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire ovaj prijedlog zakona. On je sada u cijelosti usklađen sa Zakonom o općem upravnom postupku, on je jedan u nizu zakona koje smo već usklađivali sa Zakonom o općem upravnom postupku i ne postoji niti jedan razlog da se ovaj zakon u tom smislu ne podupre. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi usklađuje se postojeći zakon sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku u dijelu koji se odnosi na određenje službene osobe koja postupa u upravnom postupku kada se odlučuje o pravima i obvezama službenika i namještenika. Nadalje, rok za žalbu protiv rješenja kojima se utvrđuje o pravima i obvezama službenika i namještenika izvršnost rješenja, rok za poništavanje i ukidanje rješenja i drugo. Nadalje, predloženim zakonom uređuju se pojedini instituti i to privremeni premještaj, način provedbe pisanog testiranja u postupku javnog natječaja za prijam namještenika, mogućnost prijama u službu u upravna tijela stranih državljana i osoba bez državljanstva koja bi pored ispunjavanja uvjeta propisanih posebnim zakonom za prijam u službu u upravna tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave trebala dobiti prethodno odobrenje središnjeg tijela državne uprave nadležnog za službeničke odnose. Zbog izbjegavanja nejasnoća i dvojbi kod prijavljivanja kandidata na javni natječaj predlaže se da se osoba koja nije podnijela pravovremenu i urednu prijavu odnosno osoba koja ne ispunjava formalne uvjete iz javnog natječaja ne smatra kandidatom prijavljeni na javni natječaj. Također, precizira se da intervjuu mogu pristupiti samo oni kandidati koji su ostvarili najmanje 50% bodova iz svih dijelova provedenog testiranja te provjere praktičnog rada ukoliko je ta provjera provedena. Kako bi se izbjegao utjecaj na donošenje odluke službeničkog suda odnosno mogući sukob interesa prilikom utvrđivanja odgovornosti službenika za povredu službene dužnosti predlaže se utvrditi da predsjednik i članovi službeničkog suda ustrojenog u županiji ili Gradu Zagrebu, u velikim gradovima ili gradu sjedištu županije ne mogu biti članovi predsjedničkog tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, općinski načelnici, gradonačelnici i župani te pročelnici upravnih tijela tih jedinica. Isto tako, predloženim zakonom utvrđuje se mogućnost privremenog premještaja službenika po potrebi službe, ali najduže na godinu dana, odnosno do povratka odsutnog službenika kojeg premješteni službenik zamjenjuje, sa pravom na plaću koja je za njega povoljnija dok bi sva prava iz službe ostvarivao u upravnom tijelu iz kojeg je premješten. U slučaju ukidanja upravnog tijela lokalne jedinice i preuzimanja službenika u upravno tijelo koje preuzima poslove ukinutog upravnog tijela predlaže se da se rješenje o rasporedu na radna mjesta ili rješenje o stavljanju na raspolaganje donose najkasnije u roku od 2 mjeseca od stupanja na snagu pravilnika o unutarnjem redu, a ne od preuzimanja službenika u to upravno tijelo. Pojednostavljuje se postupak prijama u službu i raspored na radno mjesto namještenika koji u upravnim tijelima obavljaju pomoćno-tehničke poslove na način da se provjera znanja i sposobnosti kandidata za prijam u radni odnos obavlja putem pisanog testiranja kandidata iz općeg znanja, a ne iz pojedinih upravnih područja. Radi navedenog, a imajući u vidu da se radi o usklađivanju postupovnih odredbi posebnog zakona s odredbama Zakona o općem upravnom postupku koje spada u jedno od mjerila za zatvaranje poglavlja 23.-Pravosuđe i temeljna prava, podržavam donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Đurđa Adlešič. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa moram priznati da me prvo prilično čudi nedostatak interesa za ovu točku dnevnog reda u raspravi. Možda sam se tu prevarila, možda se kasnije taj interes i pojača. Jer naime, radi se o temi koja je vrlo važna za građane koje zastupamo jer gotovo većina građana se u životu sreće sa isključivo lokalnim službenicima i namještenicima. Vrlo rijetko su tu kontakti nekih drugih razina i najčešće će od njih tražiti pomoć, naročito u manjim mjestima. Prvo će se obratiti pročelniku pa načelniku pa tek kasnije županu ili će zatražiti pomoć od saborskog zastupnika. Dakle zbog toga držim da je ova tema posebno važna, ali mislim da je ovdje još otvoren prostor za možda neke popravke, za neke vidim da su već i obavljeni, a to je prije svega ova mogućnost premještanja po potrebi službe. Zbog čega držim da je ona posebno bitna? Pa posebno je bitna prije svega zbog manjih općina i gradova. Gradovi srednje veličine ili veliki sigurno imaju uređene te sustave, ali zamislite manje općine kakvih vjerujte ima gdje je zaposleno svega dvoje ili troje ljudi koji ne mogu obavljati sve potrebne poslove, naročito ne one koji pred njih postavlja sadašnje vrijeme. Npr. tko će u jednoj manjoj općini pripremati neki projekt koji bi trebao povući sredstva iz Europske unije kad malo ljudi koji taj posao znaju raditi imaju i neki gradovi koji su sređeniji ili koji su veći. Upravo zbog toga držim da su te posudbe vrlo bitne. Isto tako držim bitno da o premještanju djelatnika itekako mora moći odlučivati gradonačelnik ili načelnik jer je njegova odgovornost velika ne samo na onoj perceptivnoj razini gdje će kad netko ne štima svi reći da je kriv gradonačelnik ili načelnik nego i na onoj stvarnoj. Zbog toga držim da treba razmotriti da li je moguće takve ovlasti dati i izabranim gradonačelnicima i načelnicima naročito nakon novog modela po kojem su birani gdje doista trebaju dobiti značajnu, odnosno natpolovičnu potporu. Mislim, dakle da postoje ova dva elementa koja bi trebalo analizirati, pokušati ugraditi kad već imamo još uvijek ove male općine koje se teško financiraju, čiju upitnost doista treba razmotriti. Onda dok postoje treba napraviti nešto da ti službenici koji tamo rade ili oni koji bi tamo mogli raditi budu na korist građana i da mogu raditi na projektima jer to je način da se popune proračuni. Često se proračun manje općine zapravo potroši samo na plaće zaposlenika i sveg ostalog nema. Pa se onda postavlja pitanje zbog čega oni i postoje. Tom posudbom bi se taj problem donekle riješio ili bar ublažio. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenicima i namještenicima u lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se, molim glasovati. Rezultat? Sa 96 glasova za 1 suzdržanim donesen je predloženi zakon.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Radi se o još jednom zakonu iz djelokruga rada našeg ministarstva koji je potrebno uskladiti sa novim Zakonom o općem upravnom postupku i to njegove pojedine odredbe koje su postupovne naravi. Ovo usklađenje predlaže se u pogledu usklađenja sa temeljnim načelima Zakona o općem upravnom postupku i to se odnosi na brisanje supsidijarne primjene ZUP-a, zatim brisanje mogućnosti uređivanja postupka upisa u imenik i upisnike Komore, Statutom Hrvatske komore ovlaštenih inženjera geodezije te brisanja odredbi koje su već propisane Zakonom o općem upravnom postupku a odnosi se na rok za izdavanje potvrde i donošenja odluke, te mogućnost pokretanja upravnog spora. Ovaj zakon je nužno izmijeniti, odnosno donijeti zbog ispunjavanja poglavlja 23. i nisu potrebna nikakva sredstva. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori? Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo u ime? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Marina Matulović Dropulić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Naravno da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati prijedlog ovog zakona o obavljanju geodetske djelatnosti s konačnim prijedlogom zakona jer je i to jedan od šezdesetak zakona koji se usklađuju sa Zakonom o općem upravnom postupku. Tako se na primjer brišu odredbe koje su uređene ZUP-om, mijenjanju se odredbe koje propisuju pokretanje upravnog spora, brišu se određeni rokovi i slično. Međutim, ovo je prilika da se podsjetimo na ono što je napravljeno u proteklim godinama u toj djelatnosti, a što je posebno važno za sve nas. Doneseni su svi zakoni i podzakonski akti kao što su Zakon o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, Zakona o obavljanju geodetske djelatnosti, Komori geodeta i drugi koji omogućuju razvijanje struke na način da se odgovori zahtjevima države, gospodarstva i građana. Hrvatska danas raspolaže sa sustavom prostornih informacija koji je uspješno poduprt temeljnim bazama podataka i registrima o kojima skrbi i koji vodi Državna geodetska uprava. U proteklom razdoblju izrađena je topografska karta u mjerilu 1:25000 za cjelokupni teritorij Hrvatske sa 600 listova prvi puta u povijesti Republike Hrvatske.
Marina samo trenutak jedan. Samo trenutak kolegice, samo trenutak. Gospođe i gospodo zastupnici na galeriji su, je predsjednik Odbora za europske integracije Senata Francuske Republike i potpredsjednik Odbora za vanjske poslove, obranu i oružane snage Senata Francuske Republike sa pratnjom i veleposlanik Francuske u Hrvatskoj. Molim da pozdravimo! [[Pljesak.]] Hvala lijepa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kao što sam rekla prvi puta u povijesti Hrvatske izrađena je topografska karta za cijelu Hrvatsku u mjerilu 1:25000. Izrađene su dvije epohe digitalnih ortofoto karata u mjerilu 1:5000. Isto tako i za cjelokupni teritorij Republike Hrvatske i to na 9800 listova. Kompletan katastarski operat iscrtan na 56000 listova katastarskih planova je digitaliziran i vektoriziran kao i registar prostornih jedinica i sustav kućnih brojeva. Iako su i nadalje očekivanja korisnika veća od rezultata koji su ostvareni u proteklo vrijeme za istaknuti je da danas Hrvatska može bilo koju aktivnost u prostoru poduprijeti modernim prostornim podlogama u standardnom digitalnom formatu. Navedeno je bilo i nadalje pretpostavka za razvoj svih drugih sustava koji se temelji na georeferenciranim prostornim podacima počev od prostornog planiranja, zaštite okoliša, zaštite prirode, identifikacije zemljišnih čestica u poljoprivredi, ar kod i niz drugih sustava. Velike su potrebe i jedinica lokalne samouprave. Naravno da prema mogućnostima se i to sve obavlja. Za istaknuti je da su prostorne informacije danas nezaobilazno sredstvo upravljanja na svim razinama društva, a to znači da su isto tako i političko pitanje. Može se slobodno reći da je već sada, a da će pogotovo u budućnosti i pitanje rezultata i učinkovitosti društva i države biti povezano sa razinom efikasnosti korištenja prostornih informacija odnosno dosegnutom razinom geo osposobljenosti društva. I još mislim da treba reći i da svi trebaju zapamtiti da mi danas u Hrvatskoj imamo 550 gospodarskih subjekata i tvrtki i ureda. Oni zapošljavaju oko 5000 ljudi od kojih neke vrlo uspješno obavljaju poslove u inozemstvu. Na tom poslu treba i dalje ozbiljno raditi, i sigurna sam da će to i biti tako. Prema tome klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog Zakona o izmjeni o obavljanju geodetske djelatnosti. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obavljanju geodetske djelatnosti. Dajem na glasovanje konačni prijedlog ovog zakona. Molim uključimo se molim glasovati. Rezultat? Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obavljanju geodetske djelatnosti. Molim uključimo se, molim glasovati. Rezultat? Sa 95 glasova za i 1 suzdržanim donesen predloženi zakon o izmjeni i dopuni Zakona o obavljanu geodetske djelatnosti.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Hrvatski sabor je u prosincu mjesecu 2010. godine donio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama, koji je stupio na snagu 30. prosinca 2010. godine. Međutim Ustavni sud Republike Hrvatske je ukinuo navedeni zakon zbog, naglašavam, formalne protuustavnosti te bi taj zakon prestao važiti sa 15. srpnja 2011. godine. Naime Ustavni sud je ocijenio da je Zakon o pravu na pristup informacijama razrađuje ljudska prava iz članka 38. Ustava Republike Hrvatske, kojim se jamči pravo na pristup informacijama, koja posjeduju tijela javne vlasti, pa je da je za donošenje toga zakona bila potrebna većina glasova svih zastupnika Hrvatskog sabora. Kao što znamo ovaj zakon je donijet je sa 73 glasa, a ne sa najmanje 77, pa je sukladno ovoj formalnoj protuustavnosti Ustavni sud ukinuo taj zakon. Znači Ustavni sud nije ocjenjivao sadržajnu i materijalnu suglasnost ovog zakona sa Ustavom Republike Hrvatske, pa sukladno tome Vlada predlaže da, Hrvatskom saboru donošenje zakona u istom tekstu kao što je bio zakon koji je donijet u prosincu mjesecu. Osim ove odluke Ustavnog suda mogu u isto vrijeme kazati, budući je i ovaj zakon u sklopu poglavlja 23., da smo na, i na prije donošenja zakona u prosincu mjesecu dobili pozitivno mišljenje Europske Komisije, također i nakon donošenja zakona tijekom razgovora sa Europskom Komisijom bilo određenih pitanja vezano na taj zakon, mislim da smo ih u međuvremenu raščistili, posebno su tu bila pitanja uz klasificirane podatke. Nakon što smo dali obrazloženje da je to kod nas uređeno Zakonom o tajnosti podataka, Zakonom o financijskoj sigurnosti i međunarodnim sporazumima Republike Hrvatske, da je točno određeno tko može vršiti uvid u klasificirane podatke, i kako se ti podaci prije svega klasificiraju, i da to nije slobodna volja čelnika, već je to uređeno zakonom i dalje nismo imali nikakovih primjedaba vezano na ovaj zakon u okviru pregovora u poglavlju 23., zato Vlada predlaže Hrvatskom saboru da donese zakon u tekstu koji vam je priložen. U isto vrijeme možemo kazati da je Odbor za zakonodavstvo predložio neke nomotehničke amandmane koje Vlada prihvaća. Hvala lijepo.
Hvala. Odbori? Za zakonodavstvo? Za europske integracije? Za informiranje, informatizaciju i medije? Lokalnu i područnu samoupravu? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Sloboda informiranja, a time i dostupnost informacijama kojima raspolažu tijela javne vlasti jedno je od temeljnih ljudskih prava zagarantirana u našem Ustavu, a isto tako regulirana mnogobrojnim međunarodnim dokumentima. Stoga ću odmah na početku kazati da će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice poduprijeti ove izmjene i dopune, dakle prijedlog ovoga Zakona o pravu na pristup informacijama. I naravno da uvodno treba kazati da izmjene i dopune Zakona o pravu na pristup informacijama trebamo sagledavati ne samo u okviru novodonesenih ustavnih odredbi, koje definiraju pravo na pristup informacijama, koje posjeduju tijela javne vlasti kao ustavnu kategoriju, već i u svijetlu poteškoća u primjeni postojećih zakonskih odredaba, odnosno primjeni zakona koji je na snazi od daleke 2003. godine. Od poteškoća koje su se pojavljivale u samoj primjeni možda bi trebalo istaknuti tri osnovne. Radilo se o dugotrajnosti postupka, neujednačenosti prakse, a u izvjesnim situacijama naravno da je dolazilo i do zlouporabe u smislu ostvarivanja ovoga prava. Nadalje izmijenjenom odredbom Ustava Republike Hrvatske, odnosno članka 38. jamči se pravo na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti, ali isto tako i ograničenja prava na pristup informacijama moraju biti razmjerna naravi potrebe za ograničenjem u svakom pojedinom slučaju. Dakle u svakom pojedinom slučaju, te je nužna u slobodnom i demokratskom društvu, a naravno da se i ona propisuje zakonom. Kad analiziramo predložene izmjene ili dopune, one apsolutno poboljšavaju institut prava na pristup informacijama i upućuju nas naravno na zaključak da se radi o kvalitetnim promjenama, dobrim zakonskim rješenjima koja se mogu sistematizirati u sljedećih 5 bitnih i odvojenih cjelina koje zapravo karakteriziraju ove predložene izmjene i dopune. O čemu se zapravo radi i koje su to cjeline? Prva od njih je u svakom slučaju proširenje kruga osoba, pravnih osoba, koje su obuhvaćene zakonskom obvezom davanja informacija, članak 2. vrlo bitno. Dakle proširili smo ovim zakonom krug fizičkih i pravnih osoba koje su obuhvaćene samom obvezom da su na traženje dužne dati informaciju. Druga cjelina je, u cijelosti je provedeno, a temeljem ustavnih odredbi načelo razmjernosti u smislu davanja informacija tijela javne vlasti. Propisuje se izričito zakonom u kojim sve situacijama ne može doći i koje su to informacije u kojim sve situacijama ne dolazi do davanja informacija. Ovdje bih naglasila da su ostale one zakonske odredbe što je nužno i logično. Dakle, ne može se podastrijeti informacija koja bi u bilo kom smislu onemogućavala učinkovito, neovisno i nepristrano vođenje sudskog, upravnog ili drugog pravno uređenog postupka ili pak izvršenje sudske odluke ili kazne. Isto tako, one informacije koje bi onemogućile rad tijela koji vrši upravni nadzor, dakle inspekcijski, odnosno nadzor zakonitosti. I naravno one informacije kojima bi se povrijedilo pravo intelektualnog vlasništva osim u slučaju izričitog pristanka, dakle autora ili vlasnika tog prava. Dakle, poštivano je i Ustavom propisano načelo razmjernosti. Treća vrlo bitna, ako ne i najbitnija stvar u smislu ovih izmjena i dopuna jest to da se zakonom definira neovisno tijelo za zaštitu prava na pristup informacijama kojim osim poslova drugostupanjskoga tijela u rješavanju žalbi po ostvarivanju prava na pristup informacijama obavlja i sljedeće poslove i oni su isto tako taksativno navedeni u ovim izmjenama i dopunama i u prvom redu se odnose na izvještavanje nadležnih središnjih tijela Državne uprave o poštivanju obveza tijela javne vlasti propisane ovim zakonom. Zatim, ono predlaže mjere za stručno osposobljavanje i usavršavanje službenika za informiranje, daje inicijative za donošenje ili izmjene propisa radi provedbe i unapređivanja prava na pristup informacijama. I dakako, izvješćuje o pravima korisnika na pristup informacijama koja su uređena ovim zakonom. Četvrta cjelina je da je prijedlog zapravo prihvaćen, je prijedlog i mnogih institucija i osoba koje se bave ovom problematikom, prihvaćen je prijedlog da se prihvati zakonsko rješenje kojim se oslobađaju od plaćanja pristojbi u postupku ostvarivanja prava na informaciju svi koji zatraže pravo na pristup informaciji. I peta cjelina koja je također bitna je da se propisuju novčane sankcije za one koji iz neopravdanih razloga uskraćuju ostvarivanje prava na pristup informacijama. Sve ovo navedeno ili navedene izmjene trebali bi u svakom slučaju rezultirati osnovnim ciljem predloženih zakonskih izmjena koji se u konačnici svodi na omogućavanje i osiguranje ostvarivanja prava na pristup informacijama svim fizičkim i pravnim osobama putem otvorenosti javnosti djelovanja tijela javne vlasti radi ostvarivanja kontrole njihovoga rada. Dakle, to zapravo predstavlja i poštivanje ovih zakonskih odredbi i sam zakon je zapravo najbolji mogući oblik kontrole rada tijela javne vlasti uz jednu ogradu pod uvjetom da u praksi ne dolazi do zlouporaba ovoga prava, a ove izmjene i dopune su isto tako na tom tragu da se smanji na najmanju moguću mjeru mogućnost zlouporabe prava na pristup informacijama. Kao što smo u uvodnom izlaganju i državnoga tajnika čuli upravo i ove zakonske izmjene ili reguliranje na ovaj način problematike prava na pristup informacijama jest i osnovni preduvjet za zatvaranje, odnosno jedno je od mjerila za zatvaranje Poglavlja 23. u smislu završetka pristupnih pregovora sa EU što je isto tako važno napomenuti. I imajući na umu ovo što je državni tajnik rekao da su evo ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona koji je Vlada dostavila Saboru na raspravu i usvajanje da je usuglašen sa Europskom komisijom, klub HDZ-a podupire ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dakle, ovaj zakon je donesen u Saboru nedovoljnim brojem glasova pa ga je Ustavni sud ukinuo iz formalnih razloga. Nije bilo potrebnih 77 glasova. On bi vjerojatno dobio i tih 77 glasova da je Vlada tada uvažila primjedbe koje smo isticali. Nije ih uvažila i eto nismo mogli podržati izmjene toga zakona. Vlada je imala sada krasnu šansu da intervenira u svoj prijedlog zakona, da unese one primjedbe koje smo istakli pa bismo onda bili bliže tome da kod izglasavanja u petak dobije potrebnu većinu. Ovako iz onih istih razloga zbog kojih smo odbili podržati taj zakon kada je izglasavan zadnji puta morat ćemo ga odbiti i sada. Prema tome, opet će se postaviti pitanje hoće li ovaj zakon dobiti kvalificiranu većinu u Saboru. Zašto smo mi tada odbili prihvatiti ovaj zakon? Zato što smo tvrdili da ga Vlada predlaže samo iz jednog jedinog razloga. Kako bi eto formalno, mogli bismo reći i kozmetički, zadovoljila uvjete koje pred nju u pregovorima postavlja EU. Pri tome ne vodi dovoljno računa o sadržaju i o stvarnom stanju kakvo u RH vlada s obzirom na ostvarenje prava na pristup informacijama. Dakle, ako Vlada Republike Hrvatske odluči da neće dati neku informaciju ona će to provesti i u djelo. To je današnje stanje. Kako to? Pa to se čini spretnom kombinacijom nepoštivanja rokova, šutnjom administracije, traženjem razloga za traženje informacije te konačno pozivanjem na njezinu tajnost. Uporniji tražitelj informacije tako je zapleten u višemjesečne pa nekada i višegodišnje procedure, zahtjeve, žalbe, šutnje, ispravke i dopune i sporove i u konačnici ipak ne dobiju odgovor. E sad, zašto je važno da dobiju odgovor i da se ovaj zakon provodi i da se on poštuje? Zato što je on jedno od najjačih sredstava u borbi protiv korupcije. Kako to izgleda u praksi? Ne samo da građani ne dobivaju odgovore od Vlade takve odgovore ne dobivaju ni saborski zastupnici pred kojima po Poslovniku našem i po Ustavu ne može biti tajni i koji imaju pravo na svaku informaciju. Jedan naš zastupnik postavio je pitanje Vladi molim vas da mi odgovorite koliko su Vlada Republike Hrvatske, pojedina ministarstva, tvrtke u vlasništvu ili djelomičnom vlasništvu države platile pojedinim odvjetnicima, pojedinim odvjetničkim uredima i odvjetničkim društvima za pojedine usluge i za koje pravne poslove. To je sadržaj zastupničkog pitanja. Vlada odgovara da je Ministarstvo to i to na odvjetničke usluge potrošilo toliko, a ministarstvo ono i ono na odvjetničke usluge onoliko. Zastupnik postavi dopunsko pitanje, kaže pa nemojte me praviti ludim ni mene ni sebe, lijepo sam vas pitao koja ministarstva kojim odvjetničkim tvrtkama, uredima za koje pravne poslove i koliko, to je sadržaj pitanja. Vlada na to ponovljeno pitanje odgovara to je poslovna tajna. Dakle poslovna tajna može biti koliko je neka privatna osoba platila neku odvjetničku uslugu. Ali kada je u pitanju javni novac a ove su usluge plaćene javnim novce onda to ne može biti poslovna tajna a osobito ne može biti poslovna tajna za zastupnika. Eto zašto je ovaj zakon najbolje sredstvo protiv korupcije jer da tu Vlada nema što tajiti da nema razloga da nešto taji ona bi zastupniku odgovorila, ovome uredu za ovo a onome onoliko za ono i u čemu je problem. Ali ako je netko angažirao neki odvjetnički ured pa od toga dobio nekakvu proviziju, onda naravno da se to taji i naravno da se ta elementarna informacija o trošenju javnoga novca ne daje ne građaninu nego izabranom zastupniku u Hrvatskom saboru. Drugi naš zastupnik je poslao na sva ministarstva istovjetno pitanje, da li je vaše Ministarstvo poslovalo s tvrtkom FIMI medija u kojim poslovima i u kojem iznosu. Ona ministarstva koja nisu poslovala s Fimi media su odgovorila naše ministarstvo nije i u redu. A oni drugi su rekli da je to tajna informacija jer je to predmet istrage. Slušajte ne mora baš svaki posao s Fimi media biti kriminal, možda je neko ministarstvo posve legalno poslovalo zašto ne bi zastupniku dalo te podatke. Prema tome, kao što vidimo vlada se izvlači. Vlada nađe načina da ne odgovori na pitanje i da ne dostavi tražene informacije, to je stanje u kojem mi živimo, to nije slika Hrvatske to je hrvatska stvarnost s ovom Vladom. Snažan instrument za ispravljanje takve stvarnosti je zakon i zato smo prigovarali odredbama ovog Zakona jer on ovo pitanje ne rješava a to je ključno pitanje. I gledajte Europska unija neće nas samo procjenjivati po zakonima procjenjivati će nas po praksi i po provedbi tih zakona. Pa nije dovoljno napisati lijep Zakon a onda ga ne provoditi. Jer ovo znate to je malo nezamislivo u razvijenim demokracijama. Ključna civilna udruga koja je odigrala ogromnu ulogu u procjeni kvalitete Zakona, o pravu na pristup informacijama je GONG. GONG je 2009. godine proveo jedan izniman projekt koji se zove Lotus. Što je u tom projektu GONG ustanovio. Ustanovio je da samo 16% od 556 gradova i općina u Hrvatskoj zadovoljava u tom projektu postavljene kriterije transparentnosti. Transparentnosti, odgovornosti i otvorenosti prema građanima i drugim zainteresiranim skupinama. Sdp može s ponosom istaknuti da je najveću ocjenu dobio grad Rijeka. Od 1 do 10 grad Rijeka je po ovom projektu dobio ocjenu 8,8 čime se pokazao kao najtransparentniji grad u Hrvatskoj. Bili bismo dakako sretniji da je više gradova to ispunilo, bez obzira koja opcija obnaša političku vlast ali da imamo takve rezultate po jednom istraživanju jedne neovisne udruge koja se time bavi godinama. E sada, što smo mi predlagali da se u Zakon unese pa bi bilo bolje. Ponavljali smo svoj stari prijedlog da se u Hrvatskoj uvede povjerenik za informiranje koji bi bio ombucman ovog Sabora. Zašto povjerenik za informiranje? Zato što netko mora provjeriti test javnog interesa, mora ga provesti, netko mora donijeti odluku da li postoji stvarni interes javnosti da se neka informacija dostavi ili je to privatna znatiželja nekoga pa eto tako hoće doznati nešto što mu ne treba i na to što nema pravo i što se ne tiče javnog obavljanja funkcije. Taj interes javnosti nije uvijek lako procijeniti jer ponekad morate zaštititi osobne podatke ili neke druge vrijednosti, možda neku državnu tajnu, poslovnu tajnu a s druge strane imate interes javnosti. Netko mora biti odgovoran ozbiljno se prihvatiti toga posla i procijeniti što je važnije, da li zaštititi neku državnu ili poslovnu tajnu ili javnosti to predočiti. To je recimo u slučaju poslovanja nekih velikih kompanija koje su u državnom vlasništvu i dijelom u državnom vlasništvu kada uistinu može biti poslovni interes da se neka informacija ne objavi ali nekada može pretegnuti interes javnosti. Recimo kod prodaje MOL-a javnost je taj preznačajna ustanova, trgovačko društva a da bi javnosti mogla biti uskraćena neka informacija o poslovanju takve kuće. Pri tome nismo predlagali nešto što je nepoznato ne bismo u tom poslu bili pioniri. Mnoge zemlje imaju ombucmana za informiranje i on njegovo uvođenje se pokazalo opravdanima. Primjerice susjedna slovenija, ona ima povjerenika za informiranje i upravo povjerenicu i ona je uspjela natjerati i tadašnjeg predsjednika da objavi popis gostiju na prijemu koji je platila država odnosno porezni obveznici, do takvih bizarnosti to ide, koliko je predsjednik potrošio na prijem. Bez obzira što je predsjednik kao i kod nas ima svoj budžet pa ga koristi, neki skromnije, neki rastrošnije. Kao što vidimo ovaj predsjednik Josipović vrlo skromno, napravio je uštede u proračunu na stavci za predsjednika Republike ali mu se svejedno zbog toga ili unatoč tome prigovara neka rastrošnost koje nema. Meni je jako žao da mi uz ovaj zakon danas nećemo raspraviti paralelno ili čak možda objedinjeno još jednu točku dnevnog reda, a to je Izvješće o provedbi ovoga zakona. Ono je prvi puta sada u Sabor stiglo po novoj metodologiji napravljeno i s te je strane vrlo zanimljivo jer bi bilo dobro vidjeti uistinu da li je potrebno unijeti još nekakve amandmanske ispravke u ovaj zakon s obzirom na provedbu toga zakona na to izvješće. Mi ga danas nećemo ovdje raspravljati jer matični odbor, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije tu točku nije stigao ili nije mogao raspraviti s obzirom da su zastupnici HDZ-a koji imaju inače većinu u tom radnom tijelu kao i u svim drugim radnim tijelima iznenada u toku rasprave napustili sjednicu. To je jedinstven primjer parlamentarne prakse valjda od uvođenja parlamentarizma u svijetu da netko tko ima većinu u odboru može izglasati što mu padne na pamet bojkotira rad toga tijela. To je vrlo zanimljivo politološki, sociološki kako god hoćete, ali je dovelo do toga da naša rasprava o ovom prijedlogu zakona neće biti onako kvalitetna kao što je mogla biti da smo imali i to izvješće na klupama i da smo mogli izanalizirati i njega. Iz razloga koje sam na početku naveo klub SDP-a neće prihvatiti ove izmjene zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Prva gospođa zastupnica Suzana Bilić VArdić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Stazić je iznio u svom izlaganju niz netočnih navoda ali ispravit ću jedan, da je "Vlada predložila izmjene i dopune zakona iz jedinog razloga da udovolji EU". Što nije točno, a što kolega i vi sami znate jer ste imali iste primjedbe na zakon iz 2003. godine, ali vi to ne možete, ne želite prihvatiti i priznati. Kolega Staziću, podsjetit ću vas da je Vlada Republike Hrvatske u travnju 2010. revidirala akcijski plan uz Strategiju suzbijanja korupcije onu iz 2008. godine u kojem je jednim od ciljeva utvrdila i unapređenje pravnog i institucionalnog okvira za učinkovito suzbijanje korupcije i na taj način dala nalog Ministarstvu uprave da izradi usklađeni prijedlog izmjena i dopuna o pravu na pristup informacijama. I kada govorite da pojedine zemlje EU imaju povjerenika za informiranje, bilo bi dobro da kažete da i pojedine zemlje EU imaju istovjetno riješeno pitanje kao što je i u prijedlogu ovog zakona, a to je kod nas Agencija za zaštitu osobnih podataka.
Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče. Pa evo kolega Stazić ispravit ću dva netočna navoda. Prvo, nije točno da se Vlada donošenjem i prijedlogom ovog zakona želi izvlačiti u nekim stvarima i nije točno da su samo dva saborska zastupnika postavila pitanje i nisu doboli odgovor. Evo ja isto uporno postavljam pitanje za gradonačelnika Saboa u Vukovaru koji je došavši na vlast doslovce slistio visokostručne osobe koje su radile na mjestima pročelnika i zamjenika pročelnika, postavio je osobe bez stručne spreme. Dakle, on ne daje odgovor Pučkom pravobranitelju, ne može se doći do informacija. Naravno obzirom da on drži sve u svojim rukama jednako to tako ne stiže ni u medije, a to je samo način evo ga kako ćete i vi vladati kada dođete. To je vaš način. Zato nećete ni glasati. Hvala.
Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegica Sumrak je dijelom već ispravila netočan navod, a također ispravljam netočan navod gospodina Stazića kada kaže da se Vlada izvlači. Gospodine Stazić, Vlada se ne izvlači. Uredno Vlada odgovara na sva zastupnička pitanja a kao argument ponudit ću vam odgovor odnosno argument da je i jedno od zadnjih pisanih odgovora na zastupničko pitanje na 43 stranice, a reći ću vam i još jedan podatak da nema pisma građanke ili građana na koje predsjednica Vlade gospođa Jadranka Kosor ne odgovori, a kamoli da ne bi odgovorila na zastupničko pitanje. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo u nizu marketinških izričaja kolege Stazića predizbornih jasno, jedan je sigurno kriv da je Rijeka najtransparentniji grad, jer da je tako ne bi se do danas tajilo kako je vruć novac koji je skupljen za obranu grada Rijeke i Hrvatske završio u nečijem frižideru njegovog stranačkog kolega Slavka LInića ili bolja varijanta što tvrde kako je umjesto oružja kupljen mramor i na taj način smo definitivno obranili ovu zemlju. Zahvaljujemo gospodo.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama koji smo kao temeljni donijeli još daleke 2003. godine kao što je govoreći u ime kluba SDP-a istaknuo kolega Stazić a i to vi stalno ističete, krovni i temeljni zakon u preveniranju korupcije. Dakle, ovo je vrsta zakona koja ne nastupa kada se korupcija već dogodi, nego što je ono najvažnije kod nas da se što je moguće više suzi mogućnosti koruptivnog djelovanja. Jer priznajmo uvijek će biti onih koji će htjeti korumpirati i koji će htjeti biti korumpirani, dakle i korumpcionaša i korumpiranih. Ali što je onda zadaća dobre vlasti i dobre vladavine? Upravo da zakonima ali jednako tako koliko god zakonima toliko i njihovom provedbom smanji takvu jednu mogućnost. Ovom prigodom uvijek želim i padaju mi na um misli žida koji govori da jedna vrana tvrdi da može probiti nebo, ali nebo znači nemogućnost vrana. Tako i dobra vladavina znači nemogućnost korupcije, odnosno svođenje na jednu prihvatljivu ili minimalnu razinu. E sad, glavni problem koji se pojavio praksi jeste izbjegavanje odgovora od strane Vlade i pojedinih ministarstava na upite zastupnika, novinara, građana u cjelini kada se radi o pitanjima trošenja novca. I umjesto da kao što znamo da je to glavni problem, to smo vidjeli i iz dosadašnjih izvješća o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama, umjesto dakle da onemogućimo takve zlouporabe i da dobijemo odgovore na konkretna pitanja to se ovim prijedlogom zakona ne rješava. Drugi najvažniji problem je taj što Vlada stavlja pečat kad god hoće, a i pojedine njezine agencije tajnosti i to je vanka također prepoznato. Nije to izum ove vlasti nego to su radile i druge vlade, a onda je nastupilo neovisno tijelo, dakle uočio se nedostatak odnosno potreba za neovisnim tijelom koje će onda arbitrirati, jer istina je i to, ne može ni država funkcionirati ako je baš sve javno. I postoji jedan segment koji mora biti u toj zoni tajnosti da bi država bila efikasna u određenim segmentima. I onda što je normalnije nego da se formira jedno neovisno tijelo ili ombudsman kao što ga imaju Slovenci, to smo mi i predlagali, to je bilo odbijeno, koje će onda neovisno arbitrirati između tražitelja odgovora i Vlade ili nekog drugog tijela javne vlasti kao što je to u zakonu i određeno. I tu će onda biti test javnosti ili dakle odgovor mora biti uskraćen zbog tajne koja se dakle koja je tajna iza samog saborskog zastupnika. Ali ondje gdje se radi o trošenju novca za svakodnevne potrebe, dakle ne govorimo ovdje o pitanju sigurnosti, ne govorimo čak ni o pitanju financiranja obrane ili nekim drugim koji ovako uvijek izazivaju sumnju odnosno prijepor da li se radi o pitanjima koja moraju biti u domeni tajnosti. Ali ako se postavlja pitanje koliko je utrošeno na to i to, a Vlada odgovara ne, to je tajna, to ne može biti tajna. I ovaj zakon morao bi onda, ako Vlada ne zna protumačiti vlastite zakone koje je predložila onda mora biti eksplicitno to navedeno da bi se jednostavno suzbile takve zlouporabe ovog prijedloga zakona. Dakle, u vremenu kada evo puna su usta borbe protiv korupcije i kad se ističe upravo i ovaj zakon i njegova svemoć mi dobivamo takve odgovore, odnosno uskratu takvih odgovora. A da ne govorimo ovdje i na aktualnom prijepodnevu kada se postavljaju vrlo konkretna pitanja, a onda se govori o tome, o nekoj … [[Ne razumije se.]] o tome kad je zemlja bila plamteća kugla i tako se izbjegavaju odgovori. Dakle, nije davanje odgovora također ako se odgovori a ne odgovori se na pitanje nego se samo govori, a ne odgovori se i toga smo svjesni. To je još Sanader uveo i to traje, to njegovo djelo koje je on uveo u praksu jer do tada zaista mijenjale su se vlade, ovdje uvijek je saborski zastupnik dobio odgovor na postavljeno pitanje. Pogotovo kada su oči javnosti uperene prema nama. I još se to smatra umijećem dobre politike, dakle ne odgovoriti na pitanje se i danas u Hrvatskoj smatra biti vješt političar. A što znači ne odgovoriti na pitanje, znači lagati. Ali to je problem vlasti, ne toliko sposobnosti i nesposobnosti i to je važno i prevažno, ali problem lažljive vlasti mi imamo u Hrvatskoj. To je naš najveći problem. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam, gospodine potpredsjedniče Sabora. Gospodine državni tajniče. Kolegice Antičević, moram vas ispraviti u ovom dijelu koji ste rekli da na aktualnom satu na vaša pitanja niste dobili konkretne odgovore. To je netočno. Dobivali ste konkretne odgovore, samo oni vas nisu zadovoljavali, a da ste ih dobivali, da nitko ništa nije tajio je činjenica da smo evo sada u završetku pregovora i ova Vlada u završetku pregovora sa Europskom unijom. A samo molim vas upozorite još jedanputa svog gradonačelnika Sabu da on odgovori na sva pitanja koja se njemu postavljaju.
Replika, gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Kolegice Ingrid Antičević-Marinović, govorite o potrebi uvođenja povjerenika koji prijedlog Vlada odbija. E pa sad morate znati da su tome dva razloga. Prvo, da bi se izbjegao pristup informacijama, a drugi da bi se dopustio pristup dezinformacijama. Jer ako nemamo povjerenika koji će to prosuđivati onda je sasvim normalno da se rukom napiše kaznena prijava protiv Slavka Linića pa da se laži iz te prijave onda prenesu u Sabornicu i ponavljaju kao dokazane činjenice. Znači da se barata dezinformacijama. Tamo gdje nemamo test javnog interesa, tamo gdje Vlada ne odgovara na postavljena pitanja, tamo je širom otvoreno polje da se vodi rat dezinformacijama ili kako ih vi s pravom nazivate, lažima. I to je razlog zašto Vlada ne želi povjerenika. Da imamo povjerenika, on bi to riješio vrlo brzo. On bi npr. u Linićevu slučaju provjerio da li je novac otišao s računa, da li je vraćen na račun i rekao je zastupnik koji u Saboru govori da je novac u frižideru laže. Ovako, kad tog povjerenika nema onda je ovo moguće. Toliko.
Odgovor na repliku.
Povjerenik o kojem govorite ili neko tijelo je nama zaista nasušna potreba i zbog čega uporno vladajući izbjegavaju. Mislim da odgovore mi dajemo kroz raspravu o mnogim prijedlozima zakona jer je to ključni problem, problem laži u Hrvatskoj, laži od vladajućih, laži koje su dobile status istine, a istina postaje smiješna, jadna, ona je u prnjama, a laž se zaodjenula sa svim sjajem i privlači. Međutim, i ta poznata očito je pala. Ali sada se traži ljepilo kako bi se ponovo to zalijepilo, kako bi se figuriralo. Dakle, kad bi Vlada i malo svoje snage i ono malo sposobnosti trošila upravo na bolji život građana, a manje dakle kad bi vodila a manje zavodila puno bi nam bilo bolje.
Gospođa zastupnica Mirela Holy. Nema je. Gubi pravo na riječ. Gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo, pred nama je zakon koji je već bio u proceduri i koji je Ustavni sud svojom odlukom ukinuo zbog nedostatka glasova ili protumačio da je nužno 77 zastupnika da glasuje o ovom zakonu. Zakon je dalje Vlada proslijedila u ponovnu proceduru i on govori o slobodama informiranja, a time i pravo na dostupnost informacijama kojima raspolaže tijela javne vlasti. Jedna od temeljnih ljudskih prava koje osim Ustavom Republike Hrvatske propisuje i Europska konvencija o ljudskim pravima i temeljnim slobodama, Konvencija o pristupu informacija te međunarodni ugovori. A isto tako promjena Ustava Republici Hrvatskoj koji je Hrvatski sabor donio 16. lipnja 2010. posebice naglašen značaj ustavnog prava na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti, te je na taj način utvrđena osnova za njegovo dosljednu zakonsku provedbu. Također je propisana ustavna osnova za zakonska ograničenja, a zakonska ograničenja proizlaze iz klasifikacije određenih dokumenata u Vladi i u tijelima javne vlasti. Stoga jasno možemo reći da ovo što se danas čulo u sabornici zasigurno nema svoga utemeljenja nego su to klevetničke prozivke hrvatske Vlade koja zasigurno radi dobro, kvalitetno i koja pruža informacije kao što možemo vidjeti kroz ove stotine odgovora saborskim zastupnicima, opširnih, pa cijelih knjiga čak o određenim segmentima pitanja koja su postavljena hrvatskoj Vladi ili pojedinim ministarstvima. Otvorenost i javnost rada tijela javne vlasti prema društvu u kojem djeluju jedna je od temeljnih pretpostavki demokratizacije i modernog društva, borbe protiv korupcije te primjeri osnovnih pravnih, društvenih i ekonomskih postulata. Ovim sitnim izmjenama i dopunama koje su se dogodile u prethodnom zakonu zasigurno će biti poboljšanje određenih i tekstualnih, ali i stvarnih odredbi koje govore o rješenjima na zahtjeve o pristupu informacija. Ono što želim naglasiti da transparentnost kao što se spominje grad Rijeka koji je ovdje naznačen kao najtransparentniji grad u Republici Hrvatskoj od 556 ja tu ocjenu GONG-a bih stavio kao nevjerodostojnu ocjenu s obzirom da u svojim pitanjima nisu postavljali one stvari koji se tiču tržnica riječkih, koje se tiču Riječke banke, koje se tiču novaca za obranu Republike Hrvatske, nabavu oružja u Rijeci. Isto tako bih rekao da i pohvalio bih se da je sa ocjenom 7,2 i grad Virovitica kao transparentan grad označen to ste propustili reći u svojim raspravama koji nije imao nikakvih zamjerki, koji ima konkretna pitanja koja su se ticala stvarnog trošenja proračunskih sredstava. Tajne o kojima govorite i koje želite kroz ovaj zakon da su skrivene ili da ovaj zakon bi ih skrivao apsolutno ne stoje. I mogu samo naglasiti da je transparentnost u vrijeme vašeg obavljanja gospođo Antičević ministarske funkcije zasigurno biste znali kako je vaš gospodin suprug radio, kako ste rješavali određene postupke i kupnje benzinskih itd. Bilo bi tu puno krasnih informacija koje su postavljali pojedini zastupnici pa ih nisu nikada dobili. Vjerujem da GONG kao vaša produžena ruka puno puta netransparentno, nejasno ocjenjujući bez pravih dokaza stavlja vas u prioritet kao transparentne i organizacije, ali isto tako i transparentnoga grada Rijeke koji je po vama kao najcrveniji. Vjerujem da hrvatski narod nije više tako izmanipuliran vašim ovim posljednjim trzajima i kukurikanjima koji govore o tome da zasigurno vaši službenici, djelatnici, gradonačelnici, načelnici, župani ili bivši za koje su odbačene pod navodnicima kaznene prijave da su transparentno predstavili GONG-u kako su trošili proračunska sredstva, kako su objavljivali javne natječaje, kako su ih provodili, kako su odabirali i kako su plaćali. To bi trebalo sve biti transparentno u pitanjima GONG-a obznanjeno i u izvješću o pravu na pristup informacijama koje su puno puta tražili i naši gradski vijećnici, županijski vijećnici a čut ćete vjerojatno od mojih kolega u kojim gradovima, po kojim pitanjima i na koja pitanja nisu dobiveni odgovori. Tako da vaša prozivka koja ide u smislu da ste vi najbolji u svemu, najtransparentniji zasigurno ima i jednu samohvalu koja ne stoji u ni jednom od stvarnih onih činjenica o kojima imamo spoznaje, o kojima raspolažemo i s kojima zasigurno ćemo izaći u javnost već sada kada moji kolege upute svoje saznanja o transparentnosti SDP-ovih dužnosnika. Ovaj zakon je sigurno zakon koji regulira ovo poglavlje o pravu na pristup informacijama, ali isto tako kao što Ustav tako i on mora poštivati i ono što je klasifikacija dokumenata i što su određene tajne. Hvala lijepo.
Hvala. Upravo jedna povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Davorko Vidović.
Članak 214. Poslovnika. Gospodine predsjedavajući, jučer je bilo vrlo neugodno i nama ovdje, a i javnosti u Hrvatskoj slušati uvrede koje su išle na vaš račun. Neugodno. Nemojte dozvoliti da kao što je malo čas kolega Đakić osobno vrijeđao i insinuirao, da se to u ovom Saboru prozivajući kolegicu Ingrid Antičević Marinović podmećući joj tobožnje afere njezinoga muža jer to nikakve veze nema sa raspravom koju danas ovdje vodimo niti sa onime što bismo ovdje zapravo trebali zajednički dogovoriti. Ja vas molim da u tom smislu upozorite i Đakića, zastupnika Đakića i sve ostale da se drže Poslovnika i dnevnoga reda.
Navodi mogu biti osnovani, neosnovani, i bilo kakovi, ali ne znači da se radi o uvredljivim. … [[Upadica se ne razumije.]] Idemo ispravci netočnih navoda, gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Ispravljam netočan navod kolege Đakića, jer njega je nemoguće ispraviti, ali njegov navod da, a to je navod koji je on ovdje izrekao da je GONG produžena ruka SDP-a. To je netočno, to je insinuacija, kolega Đakić je govorio o transparentnosti, ja bih vjerovao da ova vlast transparentna da je vaš stranački sudrug Barišić imao prozirnu torbu pa da se transparentno vidi koliko novca nosi u stranku, u vašu stranku. A to da su samo dvije države u ovom dijelu Europe po korupciji na lošijem mjestu od Hrvatske sve govori o stranci kojoj vi pripadate, i ovoj vlasti.
Gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Moram ispraviti netočan navod, iako vjerujem da je gospodin Đakić to iskreno mislio, da je GONG produžena ruka SDP-a. Dakle GONG je jedna nestranačka, nevladina udruga, koja kritizira nepravilnosti u društvu, a to šta nepravilnosti ima više kad je HDZ na vlasti to nije problem GONG-a nego HDZ-a. Da GONG nije produžena ruka SDP-a govori i podatak o rang listi transparentnosti gradova u Hrvatskoj, gdje je od 10 prvih gradova između ostalog 5 gradova gdje je na vlasti HDZ, pa tako i Virovitica. Ja sam sasvim siguran da je ovo izvješće bilo prije nego što se saznalo da je gospodin Kirin gradonačelnik Virovitice među osumnjičenima za aferu FIMImedia, jer obzirom da su podaci o tome izašli van, onda bi grad bio još transparentniji, pa bi možda bio prvi, a ne sada tek na 7. mjestu. Zahvaljujem.
Gospodin zastupnik Goran Heffer.
Hvala lijepo uvaženi gospodine potpredsjedniče. Kao i moje prethodne kolege, ja ću također ispraviti gospodina Đakića, GONG naravno nije produžena ruka SDP-a nego jedna ugledna nestranačka organizacija, koja jeste '97. osnovana upravo iz razloga što je bilo puno netransparentnosti, prije svega od vladajuće garniture tada HDZ-a. U vijeću GONG-a se nalaze ugledni stručnjaci s različitih fakulteta hrvatskih, prije svega Fakulteta političkih znanosti, i neumjesno je na ovaj način insinuirati ulogu GONG-a kao jedne nestranačke organizacije koja i potiče izlazak građana na izbore i nadgleda izbore u ime građana i na takav način ih smještati u kontekst politike. Hvala lijepa.
Replike. Prva, gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Đakiću slažem se uglavnom sa vašom raspravom, a o transparentnosti SDP-ovih gradova i SDP-ove politike kazat ću samo jedan primjer iz Šibenika, jer ovdje mi se skoro srce raspalo slušajući pojedine rasprave kolega iz SDP-a, u kojima su glavni sadržaji kleveta i laž. Naime u gradu Šibeniku gradski vijećnici su tražili od gradonačelnika da im dostave podatke, s obzirom da su oni raspisali na desetine natječaja po 69 tisuća kuna, ne natječaja nego direktno pogodovan, zna se kako to sve ide, pa su tražili od gradske uprave da dostave podatke, međutim odgovor iz gradske uprave je bio da ne smiju dati zbog tajnosti podataka, i to je odgovor službeni, pa ja molim kolege iz SDP-a da nam pomognu kad se toliko zalažu ovdje za transparentnost podataka da mi u Šibeniku dobijemo podatke koliko ugovora je grad Šibenik potpisao do 69 tisuća kuna. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Kulušiću, sami ste ustvrdili ono što sam ja zapravo i naveo u svojoj raspravi, ali evo dopunit ću da samo ovo štićenje i zastupanje GONG-a, tj. vaša obrana koja je išla prema mojim riječima koje sam uputio i poistovjetio, ili proglasio da je on vaša produžena ruka jasno govori da imate dodirnih točaka, i da sumnja takove vrste može postojati od moje strane. To je jedna stvar. Druga stvar, kad sam rekao to o GONG-u, rekao sam sa sigurnošću i ponovit ću, da bi GONG postavio kompletna i transparentna pitanja u Rijeci imali bi svi onda odgovore, i onda zasigurno ne bi bilo grad Rijeka prvi po transparentnosti da bi odgovorio na sva pitanja koja treba odgovoriti.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakiću, slažem se u cijelosti sa svim navodima koje ste rekli, iznijeli u svojoj raspravi, jer dobro ste rekli da oporba ovdje iznosi samo klevetničke objede na hrvatsku Vladu, što mene posebno ni ne čudi, jer njima je najteže priznati da je odlučnu borbu protiv korupcije, a ovaj zakon pridonosi i prevenciji i borbi protiv korupcije, Zakon o pravu na pristup informacijama, ne žele priznati da je tu odlučnu borbu započela Vlada na čelu sa gospođom Jadrankom Kosor, pa su u svijetlu najavljenog završetka pregovora naše kolege sa lijeve strane vrlo nervozne. Jer kolega Đakiću, ono što može dobiti GONG u Rijeci, rekli ste i sami, a i kolegica Buterin nam to često navodi, ne mogu dobiti vijećnici Hrvatske demokratske zajednice, a jednako tako uzmemo li da je i znamo li da je ovim izmjenama i dopunama zakona, da su, da je proširena definicija tijela javne vlasti pravnim osobama čiji su programi i djelovanje djelomično ili u cijelosti zakonom utvrđeni kao javni interes, te se u cijelosti ili djelomično financiraju iz državnog proračuna ili iz proračuna jedinica lokalne ili područne samouprave, te trgovačkim društvima u većinskom vlasništvu Republike Hrvatske, nadam se da će naši HDZ-ovi vijećnici moći dobiti odgovore na postavljena pitanja u zagrebačkom Holdingu i riječkim tržnicama.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo morat ćemo i dalje dokazivati kako zasigurno ne stoje sve te objede koje su danas izrečene u ovom našem Visokom domu, i morat ćemo ponoviti da ne smije biti tajna kako je gospodin Stazić ljetovao. To ne može biti tajna, i to mora biti jasno obrazloženo i u ovom hrvatskom Domu koliko je to 2 mjeseca bio, koliko nije plaćeno novaca, koliko je to i to je jedan od transparentnosti koji želimo znati, a nismo ga čuli do dana današnjeg. O radu, transparentnom radu gradske uprave u Šibeniku, evo pročitat ću na pitanje da vam se navedu sve fizičke i pravne osobe s kojima je grad Šibenik sklopio ugovore o djelu ne možemo vam dati tražene podatke jer se radi o osobnim podacima i kao takvi zaštićeni su Zakonom o zaštiti osobnih podataka. Državni tajniče, ja bih vas lijepo molio da li takav odgovor može biti koncipiran, da li je to stvarno odgovor koji je u duhu ovoga zakona i da li ovako apsolutno netransparentno postupanje gradske vlasti u Šibeniku može biti i dalje bez ikakvih sankcija? I želim naglasiti da kada govorite o obrani GONG-a nisam čuo da ste ispravili nijedan moj netočan navod o vašim aferama, o vašim slučajevima, o vašim odbačenim kaznenim prijavama, o transparentnosti u tom dijelu. To nisam čuo ni od jedne zastupnice ni od zastupnika kojima sam uputio svoje pitanje.
Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče. Kolega Đakić, pa teško je znate što se tiče vašeg izlaganja naravno da se slažem, ali htjela bih još nešto dodati. Teško ćete vi od SDP-a čuti nešto pozitivno, a to je obično vezano uz to što njima fale neke osobine znate kao stranci i kao ljudima, a to su vam izvrsnost, čestitost, domoljublje, demokratičnost. To vam oni ne poznaju. Kad bi oni imali tu osobinu, evo kad bi oni imali kolega Đakiću to osobinu izvrsnosti na primjer onda ne bi nazivali … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Mir, mir!
Kolegice Ingrid govorili ste
Molim vas, reagirajte predsjedniče!
Vi ćete moći povredu Poslovnika. Jeste li maloprije kolegice Antičević nazivali Vladu i vladajuću koaliciju lažljivima?
Pa to je istina!
Je li, to je istina? A kad se vas naziva onda je to povreda Poslovnika.
Mogu ja nastaviti? Dozvolite da nastavim.
Izvolite nastaviti.
Kolega Đakić, kad bi oni bili izvrsni evo ne bi niti sad izašli van jer ih vrijeđa istina. Kad bi bili izvrsni onda bi podržali niz zakona koji su se trebali izglasati u ovom Saboru, onda bi podržali i borbu protiv korupcije, podržali bi npr. Zakon o fiskalnoj odgovornosti, a podržali bi i druge zakone, ali uporno nisu to radili jer nisu željeli da ova Hrvatska uđe u EU, da završi pregovore. Kad bi oni bili čestiti i kad bi imali domoljublja u sebi ne bi se tako ponašali. Ali, to je u njihovim korijenima. Kolega Đakić, teško je to iskorijeniti još od 25.06., zna se što su i kako postupali kad je Hrvatska u Ustav trebala ući kao samostalna.
Hvala lijepa.
Kad bi bili iskreni, dozvolite samo još nešto,
Hvala. Ne, ne mogu više dozvoliti. Ne više.
Onda bi priznali 150 tisuća kuna koje je sada u Holdingu poplašeno.
Odgovor na repliku. Bit će onda povreda Poslovnika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice Sumrak govorili ste o čestitosti, izvrsnosti, domoljublju, osobinama pojedinih ljudi i pojedinih organizacija i zasigurno se puno toga ima za reći. Kada bi govorili o domoljublju, evo ja ću krenuti od njega, krenuli ste s time kako nisu željeli ni hrvatski grb, ni hrvatsku zastavu, ni Hrvatsku neovisnu domovinu. Danas kada pitaju o financiranju obrane hrvatskih generala to sigurno pitaju iz domoljubnih osjećaja. Kako bi im napakostili, i njima i Hrvatskoj državi. Dovoljno puta smo bili svjedoci kako su to perfidno učinili pa i danas kada zadnji korak ili polukorak do Europe činimo i danas su na svakom koraku podmeću, ometaju, ne dozvoljavaju i sude još i presuđuju i govore o tome kako Hrvatska nije transparentna, kako nije spremna, kako nije ovo. I to su, znači umjesto zajedničkih interesa i borbe kao jedni građani suverene, slobodne, neovisne Domovine zasigurno bi trebali drukčije postupati. Prije svega postupanje u čestitosti, izvrsnosti i domoljublju je nešto sasvim drugo i to je za vas sa lijeve strane sigurno nepoznanica.
Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Iznimno mi je žao što niste locirali povredu članka 213. Poslovnika Hrvatskog sabora i gospođu Sumrak transferirali izvan sabornice zbog uvreda koje je rekla na račun SDP-a. Zahvaljujem.
Gospodin zastupnik Ivan Drmić, povreda Poslovnika.
Gospodine predsjedavajući ja također moram primijetiti da ste prekršili članak Poslovnika 213. i 214. u vrijeme dok je raspravljala kolegica Sumrak. Poslovnik Hrvatskog sabora provodite selektivno po nekakvim vlastitim nahođenjima. Zbog istih ovakvih stvari što je danas kolegica Sumrak napravila ste jučer izbacili sa sjednice dvojicu mojih kolega. Ja bih vas molio da se othrvate tim svojim osobnim slabostima i kad čujete nešto da vam se ne sviđa da budete tolerantni kao što ste danas za kolegicu Sumrak. Možda je to razlog što je kolegica Sumrak dobra prijateljica premijerke Jadranke Kosor pa se ne usudite njoj udijeliti opomenu.
Ja sam jučer primijenio stegovne mjere udaljenja sa sjednice nakon što su iscrpljene sve mogućnosti da se gospoda zastupnici Zoran Vinković i Dinko Burić kada su bili opomenuti, upozoreni, kada im je bila oduzeta riječ radi povrede Poslovnika, onda sam primijenio u skladu sa Poslovnikom onu krajnju mjeru udaljenja sa sjednice. Nikakvim razlozima nisam bio rukovođen drugim nego isključivo što su navedena gospoda zastupnici uistinu, a što je cijeloj javnosti bilo jasno, navodili takve uvrede i takve klevete na moj račun i ustrajavali u tome i nakon upozorenja i još me obasipali još težim klevetničkim uvredama pa je bilo logično i jasno da sam trebao i dužan bio primijeniti i tu mjeru udaljenja sa sjednice. Gospodin zastupnik Nenad Stazić izvolite, povreda Poslovnika.
Članak 214., već vas je kolega Vidović danas upozorio. Jučer ste iz sabornice istjerali 2 zastupnika jer su vas osobno vrijeđali. Nama je žao da je do toga došlo. Ne mislimo da su uvrede najbolji način rada. Ali, vaš način vođenja sjednice, vaši kriteriji da branite svoju čast a dozvoljavate da se prlja čast drugih zastupnika, a čini zapravo nedostojnim radite posao koji radite. Nas nećete izbaciti iz sabornice, u ovoj sabornici ne samo da je zavladao sumrak to se pretvara u mrak i u tom mraku ne želimo biti skupa s vama.
Kolega Stazić, radi se o nikakvoj povredi Poslovnika od strane mene nego se radi o povredi Poslovnika od strane vas. Bilo bi korektno da ostanete saslušati ono što imate čuti. Kada su zastupnici SDP-a kojih sada više ovdje nema najtežim uvredama i klevetama vrijeđali Vladu, Hrvatsku demokratsku zajednicu proglašavali je lažljivima, da je carstvo laži tada je to u redu, tada to treba prihvatiti i treba valjda tome aplaudirati. Kada se na to odgovori s druge strane, da je SDP kada se uzvraća prema SDP-u sa takvom kvalifikacijom, onda je to urnebes, onda je to povreda Poslovnika, onda je to toleriranje uvreda. Dvostruka mjerila. Jedna mjerila su za SDP a jedna mjerila trebaju biti za SDP. Kada se navode laži o HDZ-u i kada se HDZ I Vlada proglašavaju lažljivcima onda to je u redu. Kada se radi o obrnutom onda se diže odmah buka, protestira, povreda Poslovnika. Dakle, jedni su po naravi istiniti, pravdoljubljivi, a drugi to je SDP, a HDZ je po svojoj naravi i po svom djelovanju nešto oprečno tome. Kolega Drmić ja vam nisam još dao riječ, ja sam dao objašnjenje na vašu tvrdnju da sam ja povrijedio Poslovnik. Sada vi dižete pločicu i opet povreda Poslovnika. Izvolite.
Malo mi je teško poslovnički polemizirati s vama jer zlorabite tu fotelju u kojoj sjedite a meni su sužene poslovničke mogućnosti. Ja ću ponovno ponoviti da ste prekršili članak 213. i 214. ja bih vas molio kao predsjedavajućeg, ako treba podnijet ću i pismeno zahtjev da i statistika Hrvatskog sabora izvadite za vrijeme ovoga mandata koliko ste dodijelili opomena i drugih stegovnih mjera članovima vladajuće koalicije a koliko članovima oporbe. Ja se ne slažem da je jučer bilo nekakvih posebnih uvreda. Meni je više ostalo u pamćenju vaše prošlotjedno vođenje sjednice gdje ste čak spominjali nekakve konje ne sjećam se, možda za vas nije uvreda ako vam netko kaže da ste konj, ali ja vjerujem da onaj kome su to uputili da se uvrijedio kada ste vi to rekli. Tako da u najmanju ruku ste i vi zaslužili da vas se udalji sa sjednice ako su ista pravila koja koristite za moje prijatelje koji danas nisu ovdje nazočni radi vaše krive odluke.
Doista čestitam vam gospodine Drmić, dakle nije uvredljivo za zastupnika reći drugom zastupniku da mu treba stacionarno liječenje, da nije dovoljno ambulantno liječenje, to je u skladu sa vašim poimanjem časti i ugleda. Ili nije uvredljivo kada se iznose klevetničke lažne tvrdnje da sam ja osobno povrijedio Ustav do da vas da one sve druge, da ih ja sada ne reklamiram povrede to je za vas normalno. To je za vas normalno. Što je bilo ja nisam selektivno ništa primjenjivao, ovdje su bile političke kvalifikacije s kojima se netko ne slaže, koje netko ne prihvaća a nisu bile osobne uvrede zastupnik Đakić za nikoga nije iznosio osobne uvrede. Iznosio je određene kvalifikacije određene atribute s kojima se vi ili nitko drugi ne treba slagati. Idemo dalje. Prvo, ja zastupniku nisam rekao da je konj, taj zastupnik se sam prepoznao u toj prispodobi, ja nisam odgovoran zašto se on prepoznao, a što je bilo sa prispodobom o kaliguli, vi znate. Pretpostavljam da imate neku naobrazbu da znate koja je personifikacija Kaligule. Ne znate jasno.
Ne znam to ali pretpostavljam mislim da znam...
A onaj senator što je imenovao svoga konja, onaj car što je imenova svoga konja senatorom, zašto se vaš kolega zastupnik prepoznao da je on konj, zašto se nije prepoznao da je onaj koji je imenovao.
/Govornik nije uključen, ne čuje se./
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala. Evo još dvije, tri minute pa smo gotovi s ovim. Naime, poznato je da informacije traže mnogi, prije svega građani koji misle da su povrijeđena njihova prava pa onda žele jasno doći do informacije. Novinari koji moraju puniti stranice, portale, snimatelji, svi ostali informacije bitne, a najviše političari, mahom oporbeni političari koji žele na neki način da javnost sazna ono što oni navodno već znadu, a ne bili se umilili biračkom tijelu. Ali dobro, to je oduvijek tako tu ne bi trebalo puno pričati. Dobro je da je podnaslov pravodobnost, točnost i potpunost informacije jer upravo to je ono što ljudi očekuju a isto tako je dobro da se napravi što precizniji katalog informacija, konačno... da ljudi znaju što smiju tražiti, što ne smiju tražiti. Jer ima informacija koje, ako je sudski postupak, istražne radne, to tih informacija se ne može doći, upravo te informacije naši kolege iz oporbe najviše traže. Možda ih je malo razmazio i bivši predsjednik države Stipe Mesić koji je od povjerljivih informacija napravio turistički ured, pa tko je došao k njemu po kakav transkript ako je tražio jedan za nagradu je dobio još dva, po izboru. Dakle, to je tako ispalo i ceh plaćamo sada. Ali mi nije jasno izlaganje kolege Stazića koji uporno uvlači sadašnjeg predsjednik Josipovića u korupciju uporno, jer nema njegovog izlaganja kojim hvali predsjednika Josipovića koji ne brani danas kolika je cijena banketa tamo na Pantovčaku kako to ljudi moraju znati i sl. A što traži zauzvrat? Za uzvrat traži besplatno ljetovanje. Ljeto se bliže, evo nema njegove rasprave u kojoj ne hvali Josipovića, sada će Josipović ponovno dati i vojne brodove koji će njega i kolegicu Opačić voziti na kupanje besplatno normalno i koji će imati besplatno ljetovanje. Dakle, tipičan primjer korupcije. Ja mislim da to predsjedniku Josipoviću ne treba i da će to definitivno izbjeći ove godine jer unatoč umiljavanju kolege Stazića bojim se da će konačno ljetovanje morati platiti negdje. A najviše prigovora i najviše broja predmeta je iz lokalne uprave i samouprave. Dakle, imamo općine, gradovi županije brojni koliko ih ima 500 i ne znam 60 tih jedinica, blizu 600 jedinica koji gdje ima većih i manjih tajni. Tu je najveća vika na transparentnost često i opravdano. Čuli smo primjere. Tamo gdje je veliki stvari otišao bez natječaja, sigurno da ljude zanima na koji način se troši novac, tu je opravdanost. Ali tomu ne može biti kriva država. Država je propisala način pritužbi način rješavanja po stupnjevima i ostalo i to treba primijeniti. Ako netko nije zadovoljan informacijom pogledajte pravo na žalbu, to obavite, napravite pa nakon toga postoje i kazne jasno. Evo znamo da nije ugodno čuti sve ovo što se događa, sve ove uvrede, ali ja ih ovdje najbolje čujem. Pa uvrede koje su i malo prije kolegi Đakiću izrečene ovdje su blago rečeno u rangu onih jučerašnjih, jel. Pa ako želimo se pokazati da smo mi nekakvi europljani, da smo evo neki koji misle preuzeti odgovornost za obnašanje vlasti i sl. onda bi trebali malo biti i transparentniji. Jer u toj silnoj transparentnosti čuli smo tek se sada saznalo kako jedan kolega treći stolac ovdje, vruće glave vladin novac. To je vrlo interesantno. I da li je novac dovoljno ohlađen? Gdje je novac završio? Da li je poslije iz nekih drugih ovaca ne znam tako riva, ulica u Rijeci, mramor usred rata jel? E to bi trebalo objasniti. Jer zaklinju se i naši slovenski susjedi što se događalo s tim novcem, koliko je transparentnosti u cijeloj priči bilo, a tragedija je zapravo što ljudi koji su bili oni najveći nostalgičari za bivšom državom su se upravo na ovaj način uključivali u rat i pomogli zapravo do samostalnosti ove države. Hvala.
Hvala. Replika jedna, gospođa zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Markovinović pa i moj položaj sjedenja nije baš neki kao što vidite. U posljednje vrijeme vi imate neke povlaštene informacije, a mi ovdje imamo povlašteno mjesto sjedenja u strahu mogu već reći na neki način. No, govoreći o Zakonu o pravu na pristup informacijama svaki puta kada se nađe u ovoj sabornici SDP misli da se zapravo zove zakon o pravu na dezinformiranje i vrijeđanje, jer upravo taj zakon koriste za sve ove kvalifikacije odnosno kako bi diskvalificirali HDZ prije svega na sve moguće i nemoguće načine. Njima ništa ne znači što je zakon poduprijela i Europska komisija, da je Zakon o pravu na pristup informacijama jedna od mjera u akcijskom planu za suzbijanje korupcije, a što je očito nezamislivo SDP-u i oni se uporno protive ovom zakonu odnosno svemu onome što on propisuje. Reći ću nema ih ovdje vjerojatno bi ovo izazvalo gromoglasni urnebes, a vjerojatno negdje slušaju, da je ovaj zakon na visokoj razini i podsjetit ću da smo mi nedavnim ustavnim promjenama digli ovo pravo i na ustavnu razinu. Što se tiče zlouporaba ima ih primjerice i u gradu Čakovcu gdje je SDP na vlasti, primjerice gdje je najveća tajna kolika je plaća gradonačelnika. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa evo ... normalno sve je točno što je kolegica rekla, ali je činjenica da stvarno postoje dvostruki kriteriji. Jedan kriterij vrijedi za HDZ drugi za SDP. Ako SDP-ovac što smo jedva saznali kupi za milijun kuna recimo odmaralište od Podravke, ako ga proda ne znam za 16, a iza toga odmah nekakav Mesićev nećak ga proda za 38 ili nešto slično onda je to čista situacija. Pogledajmo optužbu u Karlovcu, gradonačelnik je prodao neko zemljište, nakon toga je ovaj kome je prodao, prodao nešto skuplje i to je strašno ... o HDZ-u. Dakle, blago ovom gradonačelniku u Karlovcu samo se treba pozvati na predmet Mršić u kojem možda ako Državno odvjetništvo veli možda i nije kriminal ali je u svakom slučaju nemoral.
Hvala. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak, replika.
Hvala gospodine potpredsjedniče SAbora, gospodine državni tajniče. Kolega Markovinoviću evo ja ću sada još jedanput ponoviti u miru božjem da ovih kojih nema ovdje to je SDP da im fali demokratičnost, da nemaju domoljublje, da nemaju čestitost i da nemaju izvrsnost. To su kategorije koje stvarno trebaju karakterizirati ne samo čovjeka nego i stranku. A zašto im fali demokratičnost? Evo oni su otišli ne mogu oni slušati kada se govori nešto bilo što protiv njih, a oni to ne govore. A da im fali čestitost i da im fali izvrsnost, moram to sada reći, Holding sada prije dva tjedna nakon svih afera, njihov SDP-ov Holding 150 tisuća kuna PR agenciji. I to je sve o.k., sve je čisto, sve je savršeno, to je dobro. Proračun Grada Zagreba su 10 godina dok su bili na vlasti praznili u svoje svrhe i to da mi ja ću vam to dokumentirati i pokazati i oni to znaju. Kolega Markovinović, već mi je bedasto se vraćati na to ljetovanje, ali kolega Jovanović njihov zastupnik, kaže da je ljetovanje kolegice Opačić i kolege STazića nespretno ljetovanje, a da je Riječke tržnice i novac da je to u stvarnosti spremanje za sigurne dane. To je izjavio u "Nedjeljom u 2". Pa evo to su njihovi elementi njihove stranke. Najbolje se … [[Ne razumije se.]] po onome kako oni vladaju tamo od najniže općine, rekla bih temeljnog mjesnog odbora, što tamo rade, kako ne rade, kako se osvećuju ljudima. Još jednom ću ponoviti, u Vukovaru što mi je jako žao sve što ima H pred znam ljudi koji su radili sa visokim stručnim spremama, stručni njihov član SDP-a, njihov gradonačelnik je to s vlasti maknuo ne po stručnosti. Danas se borimo svim silama da se ljudi vrate na radno mjesto. Ne može, on ne daje nikakve izjave, ništa, tamo je glavni šerif kao još neki.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa evo, ja mislim da je to ljetovanje ipak bilo više drugarsko, na drugarskoj osnovi nego što možda mi sve skupa mislimo, ali je bilo … [[Ne razumije se.]] pa sad što se tog tiče. … [[Upadica se ne razumije.]] Četvrti, jel. Prva tri su preskočili ali dobro, dobro smo prošli. Dakle, činjenica je da je puno tog napravljeno. Evo jučer smo imali odbor gdje se bahatost upravo kolege Stazića itekako vidjela, gdje je potpuno ignorirao zahtjev nas koji smo bili većina da ćemo jedno izvješće raspraviti kasnije jer je Vlada tražila da se dopuni. On je potpuno ignorirao to dok se mi nismo digli i izašli. Jasno, mediji i svi su se jako začudili zbog čeg smo izašli. Pa zato jer je uz kolegu Stazića inače zvanog vještog manipulatora bar što se tiče vođenja sjednica odbora i slično došlo do potpunog izražaja. I onda kad mi to načinimo transparentnim e onda normalno smo mi krivi. Hvala.
Što je s vama? … [[Upadica se ne razumije.]] Petminutna rasprava, Klub zastupnika HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Iako sam javio replikom i tablicom za repliku da me uvrstite replikom u raspravu kad je govorio gospodin Đakić to niste učinili pa sam evo prinuđen produžavati vrijeme stranke i ići u ime Kluba zastupnika HDSSB-a završnom riječi. Ova rasprava koja se otvorila evo za vrijeme posljednja dva govornika, gospodina Đakića i gospodina Markovinovića te odgovora, replika, ispravaka netočnih navoda, klubova SDP-a i HDZ-a meni liči na jednu nadopunu koja rezultira sarmom, jedni kupus, drugi meso, a ukupno i zajedno sarma. … [[Upadica se ne razumije.]] Mi jesmo sol ove države i ovoga naroda jer kruh bez soli ne vrijedi ništa, a upravo je to HDSSB, gospodine Markovinović. Gospodine Đakić, nema ga više ovdje, ali htio sam reći, kada ste već spominjali sve ovo, znamo mi i svatko ovdje zna, pogotovo u Virovitičko-podravskoj županiji da je gospodin Đakić pravi borac za transparentnost, da je pravi borac da istina izađe na vidjelo, da je točno to da pristup informacijama o kojima govori je potrebit i u slučaju riječkog korza i 800 tisuća ondašnjih njemačkih maraka. Ali trebalo bi reći i to, i kod prodaje i šverca oružja u početku Domovinskog rata pa onda nabavke nagibnih i pogibnih vlakova. Za to bi trebali … [[Ne razumije se.]] pogibni vlakovi. Pa kod nabavke vatrogasnih vozila, pa kod informacije u stranim medijima, a i u našim elektronskim da je zamračeno 500 milijuna eura na računima nepoznatih imena, a u ime HDZ-a. Pa onda pitanja koja upućuju naši iseljenici, Hrvati izvan Hrvatske, gdje su novci naših iseljenika, pa onda o tome kako je porezna uprava u Slavonskom brodu u najmu kao najmoprimac od privatne osobe i plaća pola milijuna eura najam. Pa onda pa onda pa onda puno toga. Zato i jesmo ovdje gdje jesmo, zato i jesmo u ovoj situaciji koju zovemo recesija. Ja sam postavio pisani upit Ministarstvu financija da mi kaže koliko jedna pravna osoba duguje poreza državi. I znate što sam dobio odgovor? Da nemam pravo na tu informaciju jer bi to kao išlo na štetu poreznog obveznika. Ja ne znam zašto bi to išlo na štetu poreznog obveznika saznanje da ta osoba, odnosno vlasnik te firme duguje državi 300 milijuna kuna poreza. A lijepo piše ovdje u članku 6. upravo to, stavak 5.: informacije kojima se uskraćuje pravo na pristup iz razloga navedenih u stavku 2. točku 3. postaju dostupne javnosti kad to odredi onaj kome bi objavljivanjem informacija mogla biti uzrokovana šteta. Zašto bi bila uzrokovana šteta nekome ako saborski zastupnik pita koliki je porezni dug te pravne osobe, a dobio sam takvo objašnjenje, gospodine potpredsjedniče. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne mogu znati jel, to je jako dobro da ne mogu znat. Odlično. To je upravo ta vaša sarma i jednih i drugih, a kojima se jako dobro nadopunjujete. Hvala lijepo.
Hvala. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Završni osvrt, državni tajnik Pavao Matičić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Ja ću na kraju kazat samo nekoliko riječi. Što se tiče samog teksta zakona i prijedloga zakona, imam osjećaj da je on prihvaćen od svih zastupnika makar ih dijela nema ovdje, jer u čitavoj ovoj raspravi koliko god i na odborima i radnim tijelima nismo nijednu imali konkretnu primjedbu, nijedan konkretan amandman. Znači nitko nije prigovarao da nešto u zakonu nije dobro uređeno u smislu ostvarivanja prava ili što se tiče upravnog, bilo sudskog postupka u zaštiti kada eventualno netko ne omogućava. Sve ovo drugo što je bilo priče faktički je nešto što nema direktne veze, neposredne veze sa samim tekstom zakona. U tom smislu, svakako bi bilo dobro da Hrvatski sabor donese ovaj zakon sa potrebnom većinom kako bi i u okviru ove završne faze pregovora i poglavlja 23 imali taj zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15 sati sa raspravom o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama, bio je hitni postupak, P.Z.E. broj 799. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora te o njima ne glasujemo jer postaje dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora za donošenje ovoga zakona potrebna je većina svih zastupnika u SAboru, dakle najmanje 77. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravu na pristup informacijama. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 80 glasova za, 1 suzdržan i 30 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici, ostalo je 50 točaka uvrštenih u dnevni red i još čeka 17 da se uvrste do sada. Predlažem nakon konzultacija da sljedeći tjedan ne radimo, najviše zbog posjete Sv. Oca i drugih obaveza koji imaju mnogi zastupnici i stranke itd. pa ćemo nastaviti sjednicu Hrvatskoga sabora 8.6. u 9,30 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju odluke broj 1/2010 Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje između EU i Hrvatske o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu i drugim aktivnostima Agencije EU za temeljna prava, to je hitni postupak, P.Z. broj 818. Želimo vam ugodan odmor i sve obaveze da uradite u skladu sa svojim željama. Molim vas sada ćemo imati jedno obilježavanja Dana Hrvatskog sabora, bit će mi jako drago ako sve dolje vidim na tom prijemu u Anti Starčević. Hvala vam lijepa i doviđenja.
Uvažene zastupnice i zastupnici nastavljamo sa popodnevnim radom. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 789. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak ujedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, odbor za gospodarstvo i Odbor za razvoj i obnovu. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Uvaženi Robert Markt državni tajnik u Ministarstvu gospodarstvu, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Čast mi je da mogu iznijeti Izmjene i dopune Zakona o poticanju ulaganja koje smo proveli kroz proceduru i želim vam reći nešto prvo o tome Zakonu koji smo izmijenili. Zakon je stupio na snagu u srpnju 2007. godine od tada je u Ministarstvu gospodarstva koje je nadležno za provođenje mjera iz tog zakona zaprimljena 169 prijava. Potvrdu o statusu nositelja poticajnih mjera dobila su 72 trgovačka društva. Planirana visina ulaganja svih projekata koji su prijavljeni iznosi 3,1 milijardu kuna, uz planirano ostvarenje 3721 novog radnog mjesta. Sektori u koje su investirana sredstva dominantno je metaloprerađivačka industrija sa 13,6% proizvodnja motornih vozila i dijelova 11,6%, tekstilna industrija, drvno-prerađivačka industrija, distribucija logistika, proizvodnja električne energije i transformatora i proizvodnja fotonaponskih solarnih modula s nešto više od 4%. Interesantan je podatak da od 72 trgovačka društva koja su nositelji poticajnih mjera 21 projekata je realiziran od strane trgovačkih društva koja su u potpunom i djelomičnom stranom vlasništvu to je u postotcima 29%. Zakon koji smo izmijenili ima, stupio je na snagu 2007. godine, omogućava novoosnovanim i postojećim trgovačkim društvima korištenje poticajnih mjera za ulaganja, minimalna visina ulaganja za koju se odobravaju poticaji iznosi 300 tisuća eura uz uvjet otvaranja najmanje 10 novih radnih mjesta povezanih s ulaganjem. To ulaganje je potrebno provesti u roku od tri godine od početka ulaganja. Sustav poticajnih mjera koje proizlazi iz zakona čine ukupno 6 vrsta poticaja od kojih je najizdašnije za ulagače, najprivlačnija porezna povlastica koja predstavlja umanjenje stope poreza na dobit od 5 pa do 100% u maksimalnom razdoblju od 10 godina. Do ulaska u Europsku u uniju ulagačima također stoji na raspolaganju carinska povlastica koja omogućava oslobađanje od plaćanje carine za opremu i strojeve koji se uvoze iz zemalja s kojima Republika Hrvatska nije u potpunosti liberalizirala trgovinske odnose. Zakon također predviđa i bespovratne novčane potpore za otvaranje radnih mjesta kao i za usavršavanje odnosno stručnu izobrazbu djelatnika na novim radnim mjestima. Također zakon je usmjeren na poticanje ulaganja u sektore visoke dodane vrijednosti zbog čega su predviđene i dodatne poticajne mjere za ulaganja u osnivanje i razvoj, tehnološko inovacijskih centara te strateških aktivnosti poslovne podrške. Ove poticajne mjere odnose se na povećanje iznosa potpora za otvaranje novih radnih mjesta kao i za bespovratne novčane potpore za ulaganja u opremu visoke tehnologije. Isto tako ulagačima koji ulažu u velike projekte ulaganja, u velikim projektima ulaganja definirali smo sve koji su iznad 15 milijuna eura u županijama, sa visokom stopom nezaposlenosti odobrava se i dodatna bespovratna novčana potpora za ulaganja u proizvodni objekat, popratnu infrastrukturu i kupnju opreme visoke tehnologije jer je riječ o projektima ulaganja od značajnog gospodarskog interesa za Republiku Hrvatsku. Sukladno programu gospodarskog oporavka kojeg je u travnju prošle godine usvojila Vlada Republike Hrvatske, zaključeno da je potrebno napraviti izmjene i dopune Zakona u određenim dijelovima koji su pokazali stanovite manjkavosti. Donošenjem predloženog Zakona, izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja omogućiti će se smanjenje minimalnih uvjeta za korištenje poticajnih mjera za ulaganje u projekte ulaganja kao što su tehnološki razvojni inovacijski centri, centri strateške podrške odnosno u one sektore koji stvaraju izuzetno visok višak vrijednosti. Minimalni iznos iz početnog ulaganja za projekte ulaganja kao što sam rekao u razvojne inovacijske aktivnosti i aktivnosti strateške podrške poslovanju smanjili smo na 100 tisuća eura uz uvjet otvaranja pet novih radnih mjesta ako tabelarno se pogleda taj prikaz onda za ulaganje od 300 tisuća eura do milijun i pol za proizvodno prerađivačke, ulagačke projekte, uvjeti su ostali isti, dakle minimalno ulaganje od 300 tisuća eura, minimalan broj novih radnih mjesta 10, maksimalno trajanje povlastice 10 godina i tu je umanjenje stope od 50% što znači aktualna stopa poreza na dobit u Hrvatskoj je 20%, u ovom slučaju bi bila 10%. Dok smo uvidjevši da je potrebno napraviti određeno usklađivanje kako bi dostigli standard koji vrijedi u okruženju posebno u zemljama koje su članice europske unije kao što je Slovenija i Mađarska bilo je potrebno smanjiti iznos početnog ulaganja za neke aktivnosti koje su vezane uz ICT ili neke tehnologije koje jednostavno su počele proizlaziti iz izuzetno malih mikropoduzetničkih aktivnosti. Na primjeru najvećeg ulaganja znači od 8 milijuna eura nagore za proizvodno prerađivačke kapacitete potrebno je otvoriti novih 75 radnih mjesta, a ono što smo smanjili znači za razvojno inovacijski su ti uvjeti pa tako da bi se ostavili isti poticaj potrebno je ostvariti 50 radnih mjesta da bi se stekli ti uvjeti. Znači, za nekih 25 odnosno 50, 25 apsolutno 50% relativno smo smanjili uvjete za razvojne inovacijske aktivnosti i aktivnosti strateške podrške jer tamo zna se da je oprema koju koriste takve tvrtke je izuzetno vrijedna, no međutim takve aktivnosti ne zapošljavaju tako veliki broj ljudi kao što je to slučaj u proizvodno prerađivačkima. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja se dodatno detaljnije preciziraju neke odredbe koje su usklađuju sa pravnom stečevinom EU iz područja državnih regionalnih potreba odnosno u potpunosti je usklađen zakon o izmjenama i dopunama sa smjernicama za regionalne potpore iz 2007. do 2013. godine. Također imajući u vidu služenost i dubinu gospodarske i financijske krize u razdoblju od 2008. do 2010. godine koje je posebno negativne učinke imala na gospodarske aktivnosti povezne s projektima novih ulaganja i novog zapošljavanja povezanog sa ulaganjem, ministarstvo gospodarstva predvidjelo je izmjenama i dopunama zakona produljenje razdoblja realizacije odobrenih projekta ulaganja koji su započeli u 2007., osmoj i devetoj godini na način da se tvrtkama koje su ušle u ulagački proces od onih tri godine kako stoji u zakonu produlji rok na 5 godina kako bi se omogućilo tim tvrtkama koje su redom izjavile da planiraju provesti svoje ulaganje, ali da jednostavno zbog financijske i ekonomske krize nisu bile u mogućnosti u tim godinama to provesti. Tako da smo osluškivali sve što nam tvrtke sugeriraju i na taj način jednostavno relaksirali investicijsku klimu. Isto tako tim potezom vjerujemo da neće doći niti do prisilnog otpuštanja radne snage niti da će tvrtke morati obzirom da su koristile porezne povlastice vratiti taj novac uvećan sa kamatom. Isto tako imajući u vidu da Zakon o poticanju ulaganja je do sada omogućio korištenje poticajnih mjera samo za trgovačka društva, izmjenama i dopunama predviđeno je da nositelji poticajnih mjera za ulaganja mogu biti i fizičke osobe odnosno obrtnici koji su u sustavu plaćanja poreza na dobit. Time se također omogućuje korištenje poticajnih mjera u većem broju tako da iako kažem od 2007. niti jedan obrt nije čak niti prijavio zahtjev za odobrenje poticajnih sredstava. U određenoj mjeri smo izašli ne u određenoj nego u potpunosti smo im izašli u susret i omogućili im da i u statusu obrtnika mogu aplicirati za poticajna sredstva. Želio bih još napomenuti da smo dobili amandmane od Odbora za zakonodavstvo i od Odbora za gospodarstvo i da smo i jedne i druge u potpunosti prihvatili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Predstavnici predlagača, kolegice i kolege zastupnici. Ova izmjena ili prijedlog izmjene Zakona o poticanju o ulaganju je na tragu jednog čitavog niza aktivnosti Vlade RH koja se može nazvati ili ima zajednički nazivnik pisma namjere ili bolje rečeno jedna mjera koja bi mogla rezultirati dobro, ali u konačnosti bez obzira na koji način i kako će rezultirati evo mi smo pokušali. Ali sasvim sigurno onaj ključni problem, problem stvaranja održivih uvjeta i efikasnih uvjeta prije svega u gospodarstvu u smislu stvaranja novih vrijednosti, to je sasvim sigurno teško očekivati od ovog prijedloga zakona. I gotovo sigurno da će ova mjera napraviti nekakve pomake više zahvaljujući žilavosti gospodarstva nego stvarnim uvjetima koje su sigurne tom gospodarstvu. Naime, govoriti o dosadašnjim iskustvima Zakona o poticanju ulaganja mislim da nema potrebe jer mislim da ta iskustva jednostavno postignuti efekti primjenom tog zakona od 2007. godine su toliko mali da jednostavno uopće šteta i trošiti riječi i svako zavaravanje da su postignuti neki značajni efekti dovoljno je pogledati statistiku i broj nezaposlenih. Mislim da je to dovoljno s jedne strane. S druge strane dovoljno je pogledati zaduženost, unutarnju nelikvidnost, vanjski dug od 2007. do danas mislim da je to svima jasno i nema nikakve potrebe jednostavno nema ni prostora za bilo kakvo uljepšavanje, a kamoli nekakvu argumentaciju. Dobro je da je u ovom trenutku pitanje svih pitanja zapošljavanje, to je sasvim sigurno, ali zapošljavanje uz jedan snažan rast gospodarstva, doslovce tim redoslijedom. Zapošljavanje u javnom sektoru istovremeno smanjenje zaposlenih u realnom sektoru što je i sada se dešava, mislim da to nije nešto što zadovoljava i nešto što možemo podržati. Dapače mislimo da je to direktna šteta i da je štetno. Drugo, svaka mjera pogotovo kada govorimo o poticanju zapošljavanja ako nije u korelaciji ako nije usklađena sa svim ostalim mjerama, onda je to ponavljam prema stavu nas u klubu HNS-a i HSU-a na nivou pisma namjere, efekti kakvi će desiti, desiti će se a ako se bilo što desi, desi će isključivo slučajno što je i do sada bila praksa. Jer govoriti o mogućem zapošljavanju isključivo zato jer će smanjiti doprinos mislim da za nijednog ozbiljnog poduzetnika to nije mjera koja će biti odlučujuća da one krene u svoj poduzetnički pothvat. Za svakog poduzetnika kada ulazi u svoj poduzetnički pothvat, a ulazi s jednim izuzetnim velikim rizikom treba čitav niz drugih mjera, međusobno sinkroniziranih, međusobno usklađenih, a u ovom trenutku o usklađenosti naših mjera koje imaju naši poduzetnici jednostavno mislim da ne treba trošit riječi jer su gotovo nikakve, jer ih gotovo nema. Jer da ima, gospodarstvo bi vam bilo u potpuno drugoj poziciji. Ukupni pad sasvim sigurno je bio zaustavljen, a traje već duži niz godina. Povećanje nezaposlenih već duži niz godina. Pokušavamo tu i tamo usporediti zimsko i ljetno zapošljavanje pa onda imamo nekakav smanjeni pad nezaposlenosti što tehnički ne odgovara činjenici pa onda se pokušava komparirati različiti mjeseci između dvije godine pa opet ispada dobra slika, ali u konačnosti slika je loša i neodgovorno je u tom pravcu ili u tom smislu svako uljepšavanje jer se radi direktna šteta prema budućnosti ove države. Da nam je nužna jedna harmonija između monetarne i fiskalne vlasti, pogotovo kad govorimo o izvoznicima, nužna je. O tome govorimo svake godine, o tome govorimo svaki put. Hrvatska narodna banka, mjere Hrvatske narodne banke, u jednom trenutku spasitelji, u drugom trenutku da ne upotrijebim riječ, za gospodarstvo. Za izvozno gospodarstvo vrlo je jasno. Monetarna politika Hrvatske narodne banke za izvozno gospodarstvo prije svega za prerađivačku industriju strašno. Strašno. Zašto fiskalna politika nije pratila čitav taj sustav, pitanje koje tražimo već osam godina jer ova priča ne traje od jučer, ne traje od prekjučer, ona traje već osam godina. Ista fiskalna politika ili odnos između monetarne i fiskalne politike, već osam godina traje. Hoće sad ovaj prijedlog zakona to nešto promijenit, neće. Neće, osim u području dojma. Evo jučer, prekjučer, kad je Chroma imala svoj skup. Upravo oni koji su u pravilu bude u noći, a tko se nije bavio poduzetništvom taj ne zna što to znači po noći se probudit i do jutra moraš naći rješenje, moraš ljudima isplatit plaću, nemaš rješenje, pet put se preznojavaš, pet puta se preoblačiš i rješenja nema. Ti ljudi su prekjučer vrlo jasno dali 10 mjera. Jel bio tko na tom skupu, govorim o Chromi. Predložili su vrlo konkretne mjere, vrlo jasne, pogotovo u smislu ili u pravcu nešto što se već osam godina ne rješava ili nije se riješilo ili ne pokušava se riješiti, gdje se bježi od toga a to je kako tim ljudima smanjiti evidentni monetarni gubitak na kojega oni ne mogu utjecati. Govorim o izvoznicima. Evo kolega Lucić zna, drvna industrija, jel drvna industrija kriva što je ušla u područje pogotovo finalne, jer koliko god imaš više ugrađen dodatne vrijednosti to je za tebe problem veći. Najljepše je ovima sam kaj tovare kontejnere sa trupcima zahvaljujući dobroti države i šibaju di ne … [[Ne razumije se.]] uzimaju po kubiku od 200 do 300 eura razlike u cijeni. Dobrotom države ili nesnalaženjem države. I ti ljudi su evo prekjučer ponudili vrlo jasna rješenja. Mi u HNS-u već svako malo nuđamo rješenja, vrlo kvalitetna rješenja i hvala Bogu da su neka i ušla u mjere Vlade Republike Hrvatske i to je dobro i mi smo zadovoljni, sretni smo zbog toga. Ali ako je već politika problem da se ne prihvate kvalitetna rješenja, ovi gospodarstvenici prekjučer su dali 10 mjera, imaju veze s politikom, dapače oni imaju veze s politikom toliko koliko politika njima onemogućava da razviju svoje poslovne aktivnosti i zaposle ljude i stvore novu vrijednost. Nadalje, da li bi bila podrška gospodarstvenicima da ih se oslobodi plaćanja doprinosa za zdravstvo na bruto plaće do 15%. Da li su gotovo svi nezaposleni, gotovo svi nezaposleni imaju osiguranu zdravstvenu zaštitu, imaju, plaćamo iz državnog budžeta. Pa ajmo osloboditi gospodarstvenike tih 15%, smanjujemo cijenu rada uz obavezu da te radnike zaposle na neodređeno. Dal na dvije godine, dal na tri godine, uopće nije važno, ali na neodređeno jer se dešava što u sustavu, ništa se ne dešava. Dapače, po tom modelu ti ljudi će stvoriti novu vrijednost. Ili je pretpostavka da će u radnom odnosu sasvim sigurno stvoriti novu vrijednost jer sad dok su na birou ne stvaraju novu vrijednost. To bi recimo mogla biti jedna od mjera za poticanje zapošljavanja i ulaganja itd. Prema tome da ne duljimo, mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. Dat će efekte kakve će dati, vjerojatno nešto malo snažnije nego dosadašnji jer se smanjuje granica, produljuju se rokovi i usklađuje se sa zakonodavstvom Europske unije, usklađuje se sa Zakonom o općem upravnom postupku, jedna obveza koju moramo napraviti, ali ne očekujemo da će taj prijedlog zakona postići značajnije efekte, značajnije mjere u smislu i poticanja ulaganja, a posebno u smislu zapošljavanja jer ponavljam, zapošljavanje je pitanje svih pitanja ali isključivo uz snažni rast gospodarstva. Da li ima znanja i sposobnosti vidjet ćemo, ali mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika smo svjesni da tog potencijala i znanja i sposobnosti nema jer da ima ti efekti bi već danas bili vidljivi, međutim evo čekamo osam godina, njih nema. Kao što sam već u par navrata prilikom rasprave rekao, najveći potencijal ove države su upravo novi izbori i izbornim legitimitetom Vlada koja će preuzeti odgovornost za daljnje vođenje ove države. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je Klub HDZ-a, u ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo nekoliko riječi o ovome Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja. U svakom slučaju slušajući raspravu pojedinih kolega slažem se da nisu dovoljna sredstva za poticajna ulaganja ali istovremeno moramo vidjeti i znati da smo u teškoj situaciji i da bi sigurno Vlada Republike Hrvatske i mjerodavna ministarstva učinila sve da dadu više poticajnih sredstava da su to u mogućnosti. Istina možda kada govorimo o ulaganjima onda možda kada bi zbrajali i pravili rekonstrukciju možda bi došli u poziciju da se pitamo jesu neka ministarstva ili neke grane dobile više poticajnih sredstava a neke manje. No, istovremeno mjerodavne institucije koje vode brigu nužne su da surađuju sa prije svega gospodarstvom, onim granama koje su na izvoru proizvodnje i siguran sam da bi kroz takav jedan vid suradnje postigli obostrano zadovoljstvo i u Ministarstvu i u gospodarstvu a samo sa jednim ciljem da postignemo što bolje rezultate u gospodarskom smislu. Kada govorimo o poticajima u gospodarstvu onda jedino je sigurno poticaji su urodili plodom ali još bi više da je bilo više sredstava jer poticanjem proizvodnje u bilo kojoj grani a prije svega mislim na one grane koje su najzastupljenije u Hrvatskoj prije svega, to je metaloprerađivačka, to je tekstilna, to je drvna industrija. Poštovane kolegice i kolege, u samo ove tri grane moguće je zaposliti uz dobre poticaje jako puno ljudi, ljudi gdje ta proizvodnja ne traži isključivo ljude sa visokom stručnom spremom nego su to proizvodnje koje bi upravo uz poticaje zaposlile velike broj ljudi upravo onih koji su na Zavodu za zapošljavanje i siguran sam da i Vlada i Ministarstvo rade dobro taj posao kada su upravo te grane dobile poticaje i rezultati su sigurno vidljivi. Izlaskom iz ekonomske i svjetske krize siguran sam da će se otvoriti mnoga svjetska tržišta jer kao što smo ovdje nekoliko puta govorili, rekli smo da je Hrvatska jedna od zemalja koja ušla zadnja u recesiju ali isto tako ćemo zadnji izaći iz recesije, zato mislim da svi oni koji govore da smo već davno trebali izaći iz recesije, svi bi mi to voljeli ali istovremeno to nije moguće. Nisu u pravu i siguran sam da će upravo ove mjere Vlade i Ministarstva za poticanje ulaganja dati svoje rezultate. I još jednom ponavljam metaloprerađivačka, tekstilna, drvna industrija to su grane koje mogu vrlo brzo dati rezultate i na određenim sastancima i u jednim neformalnim razgovorima uvijek sam govorio jer doista imam i iskustva, kada se tiče o gospodarstvu onda mogu reći da bi duplo veći poticaji u ove grane dali ne duple rezultate nego i daleko veće. Neću sada govoriti o ulaganjima u pojedinim granama koji nisu dali očekivane rezultate i zato upravo mislim da svi skupa trebamo vidjeti koje grane u najkraćem vremenskom periodu mogu dati određene rezultate. Stoga i donošenje zakona 2007. godine o poticanju ulaganja su doista mjere koje su ostvarile svoje rezultate i minimalna visina ulaganja koja je tada bila odobrena, su iznos od 300 tisuća eura uz uvjet otvaranja najmanje 10 novih radnih mjesta. Međutim, moja filozofija i moje razmišljanje, dakle moje razmišljanje, da uz ova sredstva ćemo daleko više otvoriti radnih mjesta u postojećoj grani a posebno onoj koja zahtijeva radna mjesta i kvalifikaciju ljudi gdje nije uvjet visoka stručna sprema. Stoga sustav poticajnih mjera za ulaganje čini ukupno 6 vrsta poticajnih mjera od koja je najizdašnija i za ulagače izuzetno privlačna porezna povlastica koja predstavlja umanjenje stope poreza na dobit od 50 do 100%. Naravno u jednom razdoblju od 10 godina. Do ulaska u Europsku uniju ulagačima također stoji na raspolaganju i carinska povlastica koja omogućava oslobađanje od plaćanje carine za opremu i strojeve koji se uvoze iz zemalja s kojima Republika Hrvatska nije u potpunosti liberalizirala trgovinske odnose. Donošenjem predloženog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja omogućit će se smanjenje minimalnih uvjeta za korištenje poticajnih mjera za ulaganje, za projekte. Ulaganje zakona o poticanju ulaganja odnosno ulaganja u projekte tehnološko razvojno, inovacijskih aktivnosti i strateških aktivnosti poslovne podrške što će rezultirati i procijenjeno većim brojem korisnika Zakona. Minimalni iznos izmjenama i dopunama Zakona početnog ulaganja za projekte ulaganja, o poticanju, smanjuje se na 100 tisuća eura ili kako je ovdje bilo rečeno gdje je državni tajnik rekao najmanje 5 novih radnih mjesta. U razdoblju od 3 godine od početka ulaganja. Također imajući u vidu složenost i dubinu globalne gospodarske i financijske krize u razdoblju od 2008. i 2010. godine koja je posebno negativne učinke imala na gospodarske aktivnosti, povezana sa projektima novih ulaganja i novog zapošljavanja povezanog sa ulaganjem. Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva predvidjelo je izmjene i dopune Zakona, produženja razdoblja realizacije. Što je logično jer u tom vremenskom periodu su doista pojedine tvrtke zapale u teškoće i i svakako je jako dobro da je Ministarstvo gospodarstva iznašlo načina da se produlje ovi rokovi kako bi pojedine tvrtke obnovile svoju proizvodnju. Naravno da su neke tvrtke bile u krizi i bile su prisiljene i otpuštati radnike, ali nisu sasvim odustali od započetih i planiranih ulaganja. Neki su svoja planirana ulaganja za neko vrijeme i odgodili, te se također nalazi u situaciji da u trogodišnjem periodu nisu realizirali minimalnu visinu ulaganja kao ni zapošljavanje minimalno deset novih radnika. Zbog svega navedenog ministarstvo je pripremilo dio novog zakona, odredbe kojima se omogućava produženje razdoblja realizacije navedenih odredbi projekta ulaganje za dvije kalendarske godine što je jako bitno i daje se, dakle mogućnost da svaki poduzetnik upravo u te dvije nadolazeće godine oporavi svoje gospodarstvo i tu je upravo Vlada i ministarstvo dalo ponovno priliku svakome onome tko je iskazao svoj interes za ostvarenje određenih gospodarskih aktivnosti. No, moram ovdje reći nekoliko riječi, a što me doista zabrinjava ne samo od jučer ili prekjučer od kada se pojavio taj članak u novinama, nego već duže vremena da u Hrvatskoj postoji jedna antipoduzetnička gospodarska aktivnost od pojedinih ljudi iz medija posebno iz tiska i gdje se počeli svi bavit gospodarstvom, a prije svega počeli su davat određene ocjene koliko je koje gospodarstvo uspješno. Ali to i nije toliko zabrinjavajuće, nego je zabrinjavajuće da upravo ti listovi koji pišu o pojedinim tvrtkama jednostavno dovode u poziciju one tvrtke koje su koristile ili kreditna sredstva iz Fondova za regionalni razvoj ili bilo koja druga poticajna sredstva dovode se u poziciju da jednostavno neki drugi vode o njima brigu, ali da istovremeno oni koji su zaduženi za gospodarstvo, za proizvodnju i u konačnici za vraćanje tiju kredita njih se ništa ne pita. Zašto govorim o anti poduzetničkoj klimi? Pa govorim iz razloga šta još ni jedan objekat u Republici Hrvatskoj od značajnijeg interesa nije bio, a da nije čak bila i rasprava u Saboru, a pogotovo u medijima ili pogotovo u tisku. Kakvu mi to poštovane kolegice i kolege dajemo poruku ulagačima koji trebaju doći iz Europske unije. Sjetimo se prosvjeda na Cvjetnom trgu, a istovremeno kada danas vidimo tu velebno zdanje Hoto grupe onda svakako si dajemo za pravo i siguran sam da možemo osuditi svakoga onoga koji je prosvjedovao pod parolom "Pravo za grad". Danas kada je izgrađena ta investicija i kada vidimo da to nikome ne smeta osim što je dobrobit za sve građane, onda se možemo zapitati šta mi to radimo odnosno šta to rade oni koji su dobili instrukcije od nekoga drugog, osim što su danima provodili i dane i noći prosvjedujuć, a iza njih je sigurno netko stajao. Koliko poštovane kolegice i kolege imamo danas takvih investicija gdje su pojedini ulagači želili ulagati u Republiku Hrvatsku, a ti isti prosvjednici su im u startu onemogućili ili su ih otjerali iz Republike Hrvatske. Koliko još uvijek danas imamo birokracije u našim institucijama koje izdaju lokacijske i dozvole, dakle da bi se određeni objekti izgradili. Da li ti isti ljudi razmišljaju da svi oni koji dolaze po te iste dozvole moraju u kratkom vremenskom periodu dobit određenu dokumentaciju. Za to upravo na temelju ovoga članka koji je izašao prije nekoliko dana gdje se osuđuju poduzetnici koji su dobili sredstva od Ministarstva regionalnog razvoja a da istovremeno nije se pitalo koliko je zaposleno ljudi na temelju tiju sredstava. I u konačnici to nisu sredstva bespovratna, nego su to sredstva kreditna koja koštaju pod određenim uvjetima. Nitko od ovih poduzetnika nije dobio sredstva a da ih ne mora vratiti. No, istovremeno postavljam pitanje ako je to tako lako biti gospodarstvenik, pa zašto svatko od ovih i u ovoj sabornici koji zna sve o gospodarstvu se ne prihvati takvog posla. Zašto netko od takvih istih ne zaposli ne 100 ljudi, nego 1 čovjeka i da mu daje svaki mjesec osobni dohodak. Ne, ovdje su svi spremni kritizirati, ovdje su svi spremni pametovati, ovdje su svi spremni reći sve treba zatvorit oni koji ne izvršavaju svoje obaveze, a da istovremeno nitko ne pita kaka je situacija u gospodarstvu i kako i na koji način će se poslovati. Prema tome, rekao sam već nekoliko puta izvolite gospodo kada svi tako znate lijepo govoriti osnujte si poduzeće i zaposlite jednog djelatnika, a ovdje samo iz jednog projekta 7 milijuna i 600000 kuna, a ja to tvrdim i stojim iza toga zaposleno je 120 ljudi. I istovremeno da ne govorim ovdje se spominju kolege iz HS produkta, a istovremeno ne pitaju se koliko je ta tvrtka do sada zaposlila ljudi, grade novu tvornicu, ulažu, a istovremeno ih svaki dan protežu kroz novine, a neutemeljeno jer ti isti novinari i optužuju i osuđuju i donose presude mimo pravne države i mimo onih koji bi to trebali raditi. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama se nalaze izmjene i dopune rekao bih jednog iznimno važnog propisa za Republiku Hrvatsku s obzirom na činjenicu da se radi o zakonu koji je od trenutka njegovog donošenja, kojem je od trenutka njegovog donošenja osnovni cilj poboljšanje poduzetničke i investicijske klime, te na taj način dostizanje željene razine gospodarskog razvitka Republike Hrvatske. Spomenuti cilj se nastoji ostvariti poticanjem direktnih ulaganja od strane domaćih i stranih poduzetnika prije svega u proizvodne djelatnosti i tzv. greenfield investicije, tj. s poticanjem ulaganja koja za sobom nose transfere novih tehnologija, a samim time proizvode i usluge sa višom razinom dodane vrijednosti. Dakle, radi se o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja kojeg je Hrvatski sabor donio još 2006. godine i koji se praktično primjenjuje od sredine 2007. godine kada je donešena uredba o poticanju ulaganja kao provedbenog propisa. Također je važno reći kako je važeći zakon u trenutku donošenja bio u potpunosti usklađen sa svim relevantnim direktivama i smjernicama Europske unije. Dakako i sa odredbama Zakona o državnim potporama, što znači kako je važeći zakon dobio zeleno svijetlo i od Europske Komisije, ali isto tako je dobio zeleno svijetlo i od naše Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Uvodno ću još samo reći kako zakon predviđa šest poticajnih mjera, dakle porezne povlastice, carinske povlastice, potpore za opravdane troškove otvaranja novih radnih mjesta povezanih sa ulaganjem, potpore za opravdane troškove usavršavanja povezanih sa ulaganjem, poticajne mjere za osnivanje i razvoj tehnološko-razvojno … [[Govornik se ne razumije.]] centara i strateških aktivnosti poslovne podrške, te poticajne mjere za velike projekte ulaganja, ili tzv. projekte od značajnog gospodarskog interesa za Republiku Hrvatsku. U nešto više od 3 i pol godine primjene Zakona o poticanju ulaganja zaprimljeno je ukupno 169 prijava za korištenje poticajnih mjera, to smo mogli čuti i u uvodnom izlaganju državnog tajnika, a potvrde o dodjeli statusa nositelja poticajnih mjera dobila su 73 trgovačka društva, i to za ukupnu visinu ulaganja oko 3,2 milijarde kuna, te za planirano otvaranje 3 tisuće 700, 3 tisuće 376 novih radnih mjesta. Ovdje se veoma lako može primijetiti kako … [[Govornik se ne razumije.]] planirano ulaganje po jednom novootvorenom radnom mjestu iznosi 856 tisuća kuna, dakle negdje oko 856 tisuća kuna, što je praktički i u okvirima koji su propisani člankom 4. i člankom 12. zakona, znači kreće se u tim nekakvim okvirima. Također iz teksta uvodnog obrazloženja, uz prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja može se primijetiti kako su nositelji poticajnih mjera tijekom 2008., 2009. i 2010. godine uglavnom koristili porezne olakšice te bespovratne novčane potpore za opravdane troškove otvaranja novih radnih mjesta i usavršavanje. Dakako ako su ta radna mjesta, i to usavršavanje vezano uz ta njihova ulaganja. Kada su u pitanju predložene izmjene i dopune Zakona o poticanju ulaganja, ja ću u svojoj raspravi reći samo one najbitnije, dakle one koji na neki način suštinski mijenjaju ovaj zakon. Pa prije svega spomenut ću članak 2. i članak 4. predloženih izmjena i dopuna, kojima se za ulaganje iz članka 11., odnosno za projekte osnivanja i razvoj tehnološko-razvojno-inovacijskih aktivnosti i strateških aktivnosti poslovne podrške smanjuje minimalni iznos početnog ulaganja sa 300 tisuća na 100 tisuća eura, dakako u kunskoj protuvrijednosti, te uvjet otvaranja minimalnog broja novih radnih mjesta, sa 10, 30, 50 i 70 na 5, 15, 25 ili 50 radnih mjesta, što dakako zavisi o ukupnoj visini ulaganja u određeni projekat. Nadalje člankom 6. predmetnog zakona je propisano da će se bespovratna novčana potpora za velike projekte u visini 5% od stvarnih troškova izgradnje novih i dogradnje i proširenja postojećih infrastrukturnih objekata i priključaka, ili maksimalno pola milijuna eura, isto tako u kunskoj protuvrijednosti ubuduće moći ostvariti samo za ulaganja na područjima Republike Hrvatske, gdje stopa nezaposlenosti iznosi preko 20%. Također je za velike projekte ulaganja i projekte ulaganja kojima ukupna vrijednost opravdanih troškova iznosi najmanje 50 milijuna eura neće se više moći dodjeljivati uvećanje maksimalnog intenziteta potpore za mala i, male i srednje poduzetnike od 10, odnosno 20 bruto postotnih bodova. Ovdje je potrebno naglasiti kako se ovim odredbama, dakle odredbama članka 6. predmetnih izmjena i dopunama Zakona o poticanju ulaganja usklađuje sa europskim smjernicama za regionalne potpore 2007.-2013. godine. Konačno člankom 9. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja omogućuje se produženje razdoblja realizacije odobrenih projekata ulaganja, čija je realizacija započela tijekom 2007., 2008. i 2010. godine za dodatne dvije godine, što mi se čini sasvim logičnim i mudrim potezom Vlade Republike Hrvatske i nadležnog ministarstva, s obzirom na ukupnu gospodarsku situaciju u prethodnih nekoliko godina. Na kraju uvažavajući sve prethodno rečeno, ali prije svega značaj ovog zakona za ukupan gospodarski prosperitet i razvoj Republike Hrvatske, osobno ću podržati usvajanje ovog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa pred nama je samo još jedan u nizu zakona i aktivnosti koje provodi Vlada kroz provođenje mjera planiranih u programu gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske, to je izmjena i dopuna Zakona o poticanju ulaganja. Poticanje ulaganja u smislu ovog zakona predstavlja sustav poticajnih mjera za ulaganja u gospodarske aktivnosti na području Republike Hrvatske, kao i otvaranje novih radnih mjesta povezanih s tim ulaganjima. Mjere se odnose na projekte ulaganja u proizvodno prerađivačke gospodarske aktivnosti, tehnološko-razvojno-inovacijske centre, i strateške aktivnosti poslovne podrške. Od lipnja 2007. kada je stupila na snagu uredba o poticanju ulaganja, počeo se primjenjivati i novi Zakon o poticanju ulaganja, a do veljače ove godine zaprimljeno je ukupno 160 prijava za korištenje poticajnih mjera. Potvrdu o statusu nositelja poticajnih mjera dobila su 73 trgovačka društva za planiranu visinu ulaganja u iznosu od 3,2 milijarde kuna, te planirano otvaranje 3 tisuće 736 novih radnih mjesta. Odabrani projekti ulaganja odnose se u najvećoj mjeri na metalo-prerađivačku industriju, proizvodnju i servis motornih vozila i dijelova, tekstilnu industriju, drvno-prerađivačku industriju, i druge. Od navedenih projekata 21 projekt ulaganja ili 29% realizira se od strane trgovačkih društava koja su u potpunom ili djelomičnom stranom vlasništvu, a vrijednost ulaganja tih trgovačkih društava u stranom vlasništvu procjenjuje se na 1,4 milijarde kuna, uz planirano otvaranje 2 tisuće 25 novih radnih mjesta. Najčešće i najviše korištene mjere iz ovog programa je mogućnost smanjenja propisane stope poreza na dobit u određenom postotku, ovisi o visini ulaganja i broju zaposlenih, te carinske povlastice za nabavu i uvoz opreme i strojeva. Ovim zakonom uređuje se i to je najbitnija izmjena po meni, da se postojeća definicija minimalnog iznosa početnog ulaganja iz članka 11. Zakona o poticanju ulaganja smanjuje na 100 tisuća eura što se preračunava u kune. Te se postojeća definicija propisanog minimalnog broja novootvorenih radnih mjesta povezanih s projektima ulaganja umanjuje za ulaganje iz članka 11. Zakona o poticanju ulaganja na minimalno novootvorenih radnih mjesta. Naravno da se donošenjem ovog zakona očekuje veći broj korisnika ovih poticajnih mjera zbog smanjenja minimalnih uvjeta. Da se očekuje veći broj novootvorenih radnih mjesta što naravno dovodi dalje do smanjenja nezaposlenosti. Da se očekuje povećana proizvodnja što dovodi u konačnici do rasta BDP-a. Da se očekuje globalno poboljšanje poduzetničke klime u RH što bi trebalo dovesti do daljnjeg razvoja malog i srednjeg poduzetništva, do otvaranja novih poduzetničkih tvrtki i obrta. Dobro je što, čuli smo državnog tajnika prihvaća se prijedlog da osim trgovačkih društava korisnici ovih poticajnih mjera budu i obrti i što vjerujem da će također dovesti do većeg broja korisnika i svih ovih naknadnih znači povećanja koja očekujemo i u broju zaposlenih i u povećanju proizvodnje. Očekuju se više nego dobri i značajni rezultati donošenjem ovog zakona u paketu sa svim ostalim mjerama Programa gospodarskog oporavka Vlade RH u paketu sa cijelim nizom programa koje i ove godine provodi Ministarstvo gospodarstva i gdje su natječaji u tijeku, gdje se mogu koristiti sredstva i za poduzetnike, obrtnike, mlade, žene jedinice lokalne samouprave, izgradnju novih gospodarskih zona. I vjerujem da će sve skupa dovesti do smanjenja broja nezaposlenih i da će ovaj Program gospodarskog oporavka zajedno sa Zakonom o poticanju ulaganja koji doživljava značajne promjene da će nemogućnosti povećanja broja korisnika i sredstava dovesti do gospodarskog oporavka RH. Zbog svega navedenog prihvaćam donošenje prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Željko Turk, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa uvaženi kolega Huška, dakle zaista je ovdje rečeno sve ono što je hrvatska Vlada i ministarstvo radilo u zadnje vrijeme, a posebice vezano i uz temu promjene ovog zakona. Ali, vi kao čelnik lokalne samouprave vjerojatno ćete se složiti sa mnom da kada govorimo o ulaganju, a onda je poticanje ulaganja na onaj veliki, teški, bremeniti put koji potencijalni investitori moraju proći da bi zapravo do momenta ulaganja i došli. Nešto što je naslijeđe vremena, povijesti, a nažalost, a dobro da je tome tako da imovinski odnos i ovakve stvari budu sređene. Vrlo često se događa da na pojedinim prostranim područjima neriješeni imovinski katastarski gruntovni izvadci u vremenima iz prošlosti su velika prepreka ulaganju. Posljednji propisi svakako su jasno postavili pravila, a kada je riječ o potrebitim dozvolama za tu namjenu Vlada se vrlo kvalitetno odredila prema brzini dobivene dozvole, ali često gruntovni izvadci i katastarski izvadci stari po 50-ak i 100 godina, a onda nastale promjene u međuvremenu lateralni kanali, ceste, javni putovi koji nisu kroz tzv. one terene rješavani 50-ak godina zapravo investitore dovode do očaja. To nije ovoga momenta nešto što je ovog momenta kriva hrvatska Vlada, ali dovoljno govori o objektivnim poteškoćama kada i uz novce koje imate ili ste posudili ili dobili kao poticaj od države ostajete u nemogućnosti kvalitetnog ulaganja u kraće vrijeme što predstavlja veliki problem. I vjerujem da je to to, i ta karakteristika i to obilježje danas je to obilježje čitave Hrvatske.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega prepoznali ste upravo ono što sve nas muči na terenu kad pokušavamo animirati poduzetnike da dođu u određeni grad, u određenu općinu, na koje probleme nailazimo. I mi kao zainteresirani, znači čelnici jedinica lokalne samouprave, ali i ti poduzetnici koji znaju izgubiti i puno vremena i novca, a nerijetko i odustati od investicije kad naiđu na gotovo nemoguće prepreke rješavanja imovinsko-pravnih odnosa. Ima i za to rješenje. Program gospodarskih zona koji je osmislilo Ministarstvo gospodarstva i Vlada Republike Hrvatske prebacuju lopticu upravo nama jedinicama lokalne samouprave da na vrijeme svojim prostornim planovima predvidimo gospodarske zone, da na vrijeme riješimo imovinsko-pravne odnose, da pripremimo sve probleme na koje nailazimo na terenu i vodene puteve koji ne postoje, postoje samo u katastru i nađu se onda nama javno-vodno dobro usred zone gdje voda nije stoljeće jedno tekla da sve to stignemo pripremiti, promijeniti i osigurati poduzetnicima kvalitetnu parcelu sa svim riješenim imovinsko-pravnim odnosima, sa puno jednostavnijim i bržom mogućnošću dobivanja svih potrebitih dozvola i savršen je model gospodarskih zona upravo zbog toga. Imamo dovoljno vremena da uredimo te zone, da ih komunalno opremimo, da riješimo imovinsko-pravne odnose, naravno uz potporu Ministarstva gospodarstva i Državnog proračuna jer gradovi, posebice manji, i općine nemaju dovoljno svojih sredstava. I da poduzetniku ponudimo određenu zonu, određenu zelenu livadu kompletno uređenu sa svim riješenim problemima. Poduzetnici koji dolaze u dijelove gdje nisu uređene gospodarske zone zasigurno da nailaze na veće probleme, ali kažem nama je ponuđena mogućnost da kroz gospodarske zone pripremimo kvalitetne parcele gdje se puno brže može sagraditi gospodarski objekt i riješiti investicija nego na neuređenim zelenim površinama, odnosno građevinskim površinama u gradovima i općinama. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Daniel Srb, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, ovo je jedan zakon kojeg ja smatram zakonom od neobičnog značaja za gospodarski razvoj Hrvatske. To ne može biti pitanje samo određene simbolike nego to treba biti zakon koji će bitno utjecati na stvarno povećanje ulaganja u hrvatsko gospodarstvo. Mi moramo pritom bit svjesni i okruženja u kojem živimo i činjenice da neposredno iza ovih istočnih, jugoistočnih granica Hrvatske nalazi se prostor u kojem su plaće zaposlenika neusporedivo manje nego u Hrvatskoj, a koje imaju barem kada su u pitanju neki od susjeda iznimno dobro riješen upravo ovaj sustav poticanja ulaganja. I naravno u takvim situacijama potencijalni investitori procjenjuju sve. Procjenjuju cijenu radne snage, cijenu rada, ulaganja, poticaje koje mogu dobiti na vlastita ulaganja i treba se stoga koncentrirati prije svega na one skupine potencijalnih ulagača koji mogu birati. Njima treba omogućiti dodatne poticaje kako bi se odlučili upravo za Hrvatsku, jer sredstvima koja se budu u Hrvatsku unosila ovisit će naš gospodarski razvoj u cijelosti. Kada pogledamo izvješće o tome na što su utrošena ova sredstva u posljednje četiri godine, dakle 169 prijava, 73 trgovačka društva su bili na određeni način nositelji ovog projekta, a pri tome su sredstva usmjerena 13,4% metaloprerađivačka industrija, servis motornih vozila 11,4%, 10,9 tekstilna industrija, 8,4 drvoprerađivačka, 5,6 proizvodnja strojeva, distribucija, logistika, tisak 5,5. I treba iz toga napraviti jedan zaključak. Očito je da je prvo, relativno malo prijava bilo podneseno, drugo da su određena sredstva odlazila u nekim sektorima koji nisu niti nositelji razvoja niti mogu omogućiti veliki broj zapošljavanja. Ne treba poticati one sektore koji će se u Hrvatskoj sami tako i tako razvijati zbog toga što su vezani uz tržište kao što je to recimo servisi motornih vozila. Oni ne mogu otići negdje dalje nego će u odnosu na određeni broj stanovnika biti će otvoreni takvi servisi bez obzira bilo poticanja ulaganja ili ne. Kada je u pitanju radno intenzivne djelatnosti one osiguravaju relativno veliki broj radnih mjesta. Ali Hrvatska upravo ima taj problem što se iz Hrvatske sele, odlaze te gospodarske djelatnosti. Mi pri tome moramo održati radna mjesta jer tako i tako u Hrvatskoj postoji prvorazredan gospodarski problem visoke nezaposlenosti. Naravno da taj sektor zapošljava veliki broj ljudi, da to treba očuvati. U kojoj mjeri se zapravo mogu poticati ulaganja kako bi to dugoročno opstalo upravo ta gospodarska grana u Hrvatskoj, to je pitanje koje traži određeno razmatranje. Prema tome, zaključio bih da cijeli ovaj Zakon ću podržati kao znak rekao bih dobre volje, želje da se kroz različite oblike ulaganja Hrvatsko gospodarstvo razvija ali moramo biti pri tome svjesni i moramo imati zakon koji će doista ciljano privlačiti investitore i koji će omogućiti da u tom smislu budemo poželjniji stranim investitorima od susjeda naravno određujući pri tome upravo one gospodarske grane za koje procjenjujem da će u sljedeća dva do tri desetljeća biti nositelji gospodarskog razvoja Hrvatske. Oni su za Hrvatsku najinteresantniji i za njih treba dati najveća ulaganja. Pri tome ne treba ulagati u one sektore koji će se u Hrvatskoj razvijati sami od sebe jer u tom slučaju to može biti samo pogodovanje nekom. Da zaključim, u znak dobre volje i želje da se i dalje značajnije i od ovog Zakona potiču ulaganja u Hrvatskoj podržat ću ovaj prijedlog Zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Čekam da se steknu uvjeti jer je previše žamora. Hvala. Bez štednje nema investicija, bez investicija nema gospodarskog rasta, bez gospodarskog rasta nema zapošljavanja i tako ukrug. Dakle, nedovoljne investicije, investicijska aktivnost uvelike određuje gospodarsku sudbinu svake zemlje tako i naše. Štednja je preduvjet investicije, Hrvatska ima štednju veću nego ikada u povijesti, a investicijsku aktivnost manju nego ikada u povijesti. Očito da su negdje prepreke koje treba otklanjati. Ovih 6 mjera svakako će potaknuti ulaganja ali upozoravam da ima i drugih prepreka koje treba otklanjati da bi ove mjere postajale učinkovitije nego što se od njih očekuje. Koje su prepreke najčešće i najvažnije za ulaganje? Često čujemo da je to državna administracija i je, to ne treba tajiti. Državna administracija postupa na različitim mjestima i to zbunjuje investitore. Isti investitor ako ulaže u jednom dijelu Hrvatske ima primjerice drukčiji pristup nego u drugom dijelu gdje mu se onemogućuje zapravo djelovanje. Različita primjena i selektivna primjera administracije usporava investicijski ciklus. Dobra je mjera da se smanji dobit onima koji ulažu ali moram naglasiti nije problem visina porezne stope na dobit u Republici Hrvatskoj niti to destimulira ulagača. Evo kazat ću vam, citirat ću : "prosjek poreza na dobit u Europskoj uniji je prosječno 24,32%" u Hrvatskoj je 20%. Očito da to ne smije biti problem. Ima čak 28% u Danskoj porezna stopa na dobit. U Sjedinjenim Američkim Državama 22,7%, u Švedskoj 27,9% dakle sama porezna, stopa poreza na dobit nije uopće prepreka ulagačima u investicijskoj aktivnosti. Prepreka je ono jer je to porez na ostvarenu aktivnost, na realizaciju aktivnosti, prepreke su druge prirode. Prepreke, rekao sam državna administracija, a prepreka je i kreditna aktivnost. Kreditna aktivnost poslovnih banaka, niti je dovoljna a kamatne stope su previsoke. Primjerice prije dva dana rijetko koji građanin nije dobio dopis od jedne velike banke u kojem kaže bez ikakvih ograničenja možete dobiti do 10 tisuća eura bez jamstava, na 10 godina kada se sve zbroji uz kamatu 10% I zamislite onda građani pomisle 10 tisuća eura na 10 godina, pa to je povoljno, jagme se kako što brže doći do takvog kredita a zapravo su navučeni i prevareni. Ali investirati u gospodarsku aktivnost ne može bez niže kamatne stope. Prepreka su ima nedovoljna razmijenjen stupanj konkurencije, poslovni običaji, visoki troškovi koji prate investiciju, troškovi HEP-a i dr. Prepreke su često i zemljišne knjige i katastar koji nisu ujednačeni i nisu ujednačeni. Ima još prepreka ali skratit ću da možemo imati glasovanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja? Ne. Onda prelazimo dame i gospodo zastupnici, molim da najprije pređemo na glasovanje dopuni dnevnog reda.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona, sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja. Molim uključimo se, molim glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 97 glasova za donesen je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja.
Nastavljamo dalje sa dnevnim redom i prelazimo na točku - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 807 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prilikom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. POslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. POslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Zoran Šikić državni tajnik u Ministarstvu kulture. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara vezano za poglavlja 23 - Pravosuđe i temeljna prava predviđeno je usklađivanje odredbi Zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku . Sukladno tome Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara brisane su odredbe koje su uređene Zakonom o općem upravnom postupku, a odnose se na rokove za donošenje, omogućivanje provedbe očevida, te izvršenje nenovčanih obveza putem trećih osoba. Na ovaj način zakonski tekst se rasterećuje odredbi koje su uređene novim Zakonom o općem upravnom postupku na jedinstven i opći način za sve stranke u postupku. Nadalje, predloženim izmjenama i dopunama zakona propisuje se da će žalbe protiv rješenja donesenih u upravnom postupku po ovom zakonu rješavati Povjerenstvo za žalbe pri Ministarstvu kulture koje imenuje Vlada Republike Hrvatske na vrijeme od 4 godine. Osnivanjem povjerenstva koje će odlučivati u drugom stupnju osigurava se stručna i pravna kontrola, prvostupanjskih odluka nadležnih prvostupanjskih tijela, a u postupku koji je transparentan i pravovremen. Nadalje, vezano za prijedlog amandmana Odbora za zakonodavstvo u ime predlagatelja prihvaćamo taj amandman, a tiče se spomeničke rente odnosno uloženih žalbi na prvostupanjska rješenja obzirom da je prethodno postupanje u drugom stupnju bilo vezano na Zakon o komunalnom gospodarstvu. Obzirom da je izmjenama i dopunama zakona ta odredba toga zakona brisana ovdje se propisuje ovim amandmanom direktno postupanje na način da se protiv prvostupanjskih rješenja jedinica lokalne samouprave može podnijeti žalbe upravnom tijelu jedinca područne odnosno regionalne samouprave, a kada je u pitanju postupanju po rješenjima Grada Zagreba žalba se podnosi Ministarstvu kulture. Dakle, zaključujem da predlagatelj prihvaća ovaj amandman. Ja vas molim da podržite ovaj prijedlog zakona u hitnom postupku, a vezano za usklađivanjem sa poglavljem 23 - Pravosuđe i temeljna prava. Hvala lijepo.
Hvala lijepo uvaženom gospodinu Šikiću. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Ako nema želje izvjestitelja odbora da dodatno obrazlažu prelazimo na raspravu po klubovima. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi kolega zastupnik Božo Biškupić. Izvolite, kolega Biškupić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče. Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara je zakon o baštini, o čuvanju narodnosne memorije jer njegov sadržaj govori ne samo o materijalnim i kulturnim dobrima već i o nematerijalnima, o fenomenima narodnog stvaralaštva, o stvaranim i čuvanim kroz stoljeća. Kulturna baština za svaki narod, a posebno za hrvatski narod je važna odrednica za očuvanje narodnosnog bića, posebno u vrijeme globalizacije. Kulturna baština, materijalna i nematerijalna, zajedničko je bogatstvo čovječanstva u svojoj raznolikosti i posebnosti, a njena zaštita jedan je od važnih čimbenika za prepoznavanje, definiranje i afirmaciju kulturnog identiteta svake države i svakoga naroda. Ministarstvo kulture razvija mehanizme i uspostavlja mjere zaštite s ciljem osiguranja njene održivosti što podrazumijeva identificiranje, dokumentiranje i istraživanje, održavanje, zaštitu i korištenje kao i promicanje vrijednosti kulturne baštine. Kulturnu baštinu čine i pokretna i nepokretna kulturna dobra, od umjetničkog, povijesnog, paleontološkog, arheološkog, antropološkog i znanstvenog značenja, kao i dokumentacija i bibliografska baština i zgrade odnosno prostori u kojima se trajno čuvaju ili izlažu kulturna dobra i dokumentacija o njima. Kulturna baština su i arheološka nalazišta i arheološke zone, kulturni krajolici i njihovi dijelovi koji svjedoče o čovjekovoj nazočnosti u prostoru te nematerijalni oblici kulturne baštine i pojave čovjekova duhovnog stvaralaštva u prošlosti. Vrijednost kulturne baštine prepoznajemo kao starosne, povijesne, kulturne, umjetničke i autentične. Zaštitom i očuvanjem kulturne baštine osigurava se postojanost kulturnih vrijednosti, kao i potencijala za daljnji razvitak Republike Hrvatske, njenu afirmaciju, stimulaciju ekonomske konkurentnosti i kvalitetnijeg života u europskom okruženju. Treba možda već na samom početku kazati da je naš zakon kojeg eto prijedlog o izmjenama o kojima danas raspravljamo ustvari bio jedan od najmodernijih zakona prije 2000. godine kad je donesen '99. jer je zakon već onda anticipirao ustvari cijeli ovaj segment koji je UNESCO 2003., 2004.godine tek u Kyotu uvrstio ustvari fenomen nematerijalnog kulturnog stvaralaštva. U mjere zaštite i očuvanja baštine spadaju upravni i drugi poslovi koji se odnose na istraživanje, na proučavanje, praćenje i evidentiranje, dokumentiranje i pomicanje kulturne baštine, središnju informacijsku dokumentacijsku službu, utvrđivanje i svojstva zaštićenih kulturnih dobara, propisivanjem mjerila za utvrđenje programa javnih potreba u kulturi Republike Hrvatske kao i skrb, usklađivanje i vođenje nadzora nad financiranjem programa zaštite kulturne baštine, osnivanje i nadzor nad ustanovama za obavljanje poslova, djelatnosti zaštite kulturne baštine, ocjenjivanje uvjeta za rad pravnih i fizičkih osoba na restauratorskim, konzervatorskim i drugim poslovima zaštite kulturne baštine. Ustvari, zbog važnosti zaštite i očuvanja kulturne baštine dio je strategije vladinih programa za razdoblje 2011.-2013. godine i oni se odnose na reviziju i na objavu cjelovitog registra kulturnih dobara Republike Hrvatske, na istraživanje i dokumentiranje i inventarizaciju kulturnih dobara, na razvoj cjelovitih programa zaštite i očuvanja kulturnih dobara, kao i na sustavno praćenje stanja kulturnih dobara. U završnoj fazi je izrada strategije zaštite očuvanja i gospodarsko korištenje kulturne baštine 2011.-2015. Naime, svijest o tome još uvijek nije dovoljno razvijene koliko je značajna kulturna baštine i u turističkom gospodarstvu i uopće u gospodarstvu naroda i gospodarstvu države. Prema tome, i na tome treba još uvijek dosta poraditi. Ovim predloženim izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara propisuje se da će žalbe protiv prvostupanjskih rješenja donesenih u zakonski određenom upravnom postupku rješavati i povjerenstvo za žalbe. To povjerenstvo pri Ministarstvu kulture imenuje Vlada Republike Hrvatske na vrijeme od 4 godine. Povjerenstvo je stručno tijelo sastavljeno od iskusnih stručnjaka, konzervatorske djelatnosti, različitih profesija. To su povjesničari umjetnosti, arhitekti, etnolozi, arheolozi, pravnici i drugi koji su stalni članovi, a njihov je zadatak ocjenjivati ispravnost stručnih rješenja s aspekta svoje profesije, a prema odredbama važećih zakonskih propisa. Ovisno o predmetu upravnog postupka u radu povjerenstva sudjeluju i stručnjaci drugih struka, npr. građevinari, urbanisti, planeri, kemičari, biolozi i drugi. Osnivanjem povjerenstva koje će odlučivati u drugom stupnju osigurava se stručna i pravna kontrola prvostupanjskih odluka nadležnih prvostupanjskih tijela u postupku koji je transparentan i pravovremen. Prema tome, zaključak je da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati izmjene ovog zakona jer držimo da će predložene izmjene i dopune Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara osigurat učinkovitiju provedbu mjera zaštite i očuvanja kulturnih dobara u zakonom propisanom postupku, preuzimanje odgovornosti od strane nadležnih konzervatorskih tijela i ostalih zainteresiranih investitora, korisnika ili vlasnika te onemogućiti kršenje zakonskih odredbi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Vi ste na redu kolega Šetić za pojedinačnu raspravu jer više klubova nema. Izvolite. Kolega Nevio Šetić.
Zahvaljujem. Nadao sam se da je još koji klub, ali evo imam raspravu. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Dakle riječ je o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Neću ni ja dužiti već ću reći da podržavam donošenje ovog zakona, tim više što je vezano uz postupak pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Naime, usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije kao jedna od mjera u poglavlju 23.-Pravosuđe i temeljna prava predviđena je analiza usklađenosti odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Tako da gledajući ovaj zakon, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara iz Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara brisane su odredbe koje su uređene Zakonom o općem upravnom postupku, a odnose se na rokove za donošenje rješenja, omogućavanje provedbe očevida te izvršenje nenovčanih obveza putem trećih osoba. Isto tako, na ovaj način zakonski tekst se rasterećuje odredbi koje su uređene novim Zakonom o općem upravnom postupku na jedinstven i opći način za sve stranke u postupku. S obzirom da Zakon o općem upravnom postupku predviđa mogućnost donošenja rješenja bez prethodnog izjašnjavanja stranke. Ovaj zakon propisuje u kojim slučajevima je to moguće učiniti kao što je utvrđivanje preventivne zaštite, utvrđivanje svojstva kulturnog dobra, privremena obustava radova, te u slučajevima obavljanja inspekcijskog nadzora. Na ovaj način osigurava se brzo i učinkovito postupanje nadležnog tijela konzervatorskog odjela Ministarstva kulture, odnosno Gradskog zavoda za zaštitu spomenika kulture i prirode. Posebno u slučajevima kada je kulturno dobro neposredno ugroženo ili kad je potrebno poduzeti mjere radi njegovog nezakonitog iznošenja iz Republike Hrvatske. Predloženim izmjenama i dopunama zakona propisuje se da će žalbe protiv rješenja donesenih u upravnom postupku po ovom zakonu rješavati Povjerenstvo za žalbe pri Ministarstvu kulture koje imenuje Vlada Republike Hrvatske na vrijeme od 4 godine. Osnivanjem povjerenstva koje će odlučivati u drugom stupnju osigurava se stručna i pravna kontrola prvostupanjskih odluka, nadležnih prvostupanjskih tijela, a u postupku koji je transparentan i pravovremen. Također, želim izjasniti se prekršajnim odredbama propisuje se da će se fizičkoj i pravnoj osobi koja počini prekršaj u obavljanju arheoloških i podvodnih arheoloških iskopavanja, istraživanja izreći mjera zabrane obavljanja djelatnosti i dijelova djelatnosti u trajanju do jedne godine ako je počinjeni prekršaj naročito težak. Znate da ovakvih slučaja u nas često ima. Ovom odredbom sprječava se ponavljanje prekršaja od strane osoba koje djelatnost obavljaju na način da je nepridržavanje propisa prihvatljivo ponašanje. I želim još samo reći da donošenjem predloženog zakona obavit će se dodatno usklađivanje Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara sa Zakonom o općem upravnom postupku, te poboljšanje određenih odredbi zakona radi učinkovite primjene istoga u praksi. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepo kolega Šetić. Evo i kolega Janjić će biti ... [[Govornik se ne razumije.]] Na redu je uvaženi kolega zastupnik Šima Đurđević. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što je već ovdje izrečeno pred nama je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara "Narodne novine" 69 iz devedesete, 151 iz 2003., 157 također iz 2003. te dva ispravka u 2009. i 2010. godini uređuju se vrste kulturnih dobara, uspostavljanje zaštite nad kulturnim dobrima, obveze i prava vlasnika kulturnih dobara, koncesije i koncesijska odobrenja na kulturnim dobrima, mjere zaštite i očuvanja kulturnih dobara, obavljanje poslova na zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, obavljanju upravnih, inspekcijskih poslova, rad i djelokrug Hrvatskog vijeća za kulturna dobra, financiranje zaštite i očuvanje kulturnih dobara kao i druga pitanja vezana za zaštitu i očuvanje kulturnih dobara. Vezano uz postupak pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji te usklađivanje propisa Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije kao i jedne od mjerila u poglavlju 23. – Pravosuđe i temeljna prava predviđena je analiza usklađenosti odredbi zakona s odredbama Zakona o općem upravnom postupku "Narodne novine" 47 iz 2009. godine. Donošenjem ovog zakona obavit će se dodatno usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku, te poboljšanje odredbi zakona radi učinkovitije primjene zakona u praksi. Hvala lijepo.
Drugih prijava nemamo. Prema tome, ja zaključujem raspravu. Predlagatelj kaže da nije bilo ništa sporno što bi trebao dodatno pojašnjavati, pa se i on ne javlja. I zato ja i zaključujem ovu točku. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Predlagatelj je prihvatio amandmane odbora te se o njima ne glasuje, postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Molim uključimo se, molim glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 90 glasova za i 1 suzdržanim donesen zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
A krenut ćemo dalje po dnevnom redu, a na redu je - Konačni prijedlog zakona o Prosvjetnoj inspekciji, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 788. Akt ste primili poštom. Kod glasanja o dnevnom redu dogovorili smo se i utvrdili da se zakon donosi po hitnom postupku. Amandmani kao što znamo po Poslovniku mogu se podnositi za vrijeme trajanja rasprave. Raspravu o Zakonu o Prosvjetnoj inspekciji proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Amandman je podnio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. I amandman smo zajedno sa izvješćima odbora primili. U ime predlagatelja ovdje je državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa uvaženi Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Dopustite da vam uvodno kažem par riječi o prijedlogu novoga Zakona o Prosvjetnoj inspekciji. Dakle, radi se o zakonu koji je donesen davne 1995. godine i koji je nešto malo izmijenjen dvije godine kasnije. Od tada nikakvih izmjena ovoga zakona nije bilo, a od tada sami ste svjedoci da se dogodilo puno novosti u obrazovnom sustavu. Doneseni su brojni drugi propisi, pa dopustite da spomenem samo neke kojima ste i vi svjedočili i prilikom donošenja ovdje, a to su Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi kao jedinstveni zakon umjesto bivših dvaju Zakona o osnovnom i o srednjem obrazovanju. Donesen je Zakon o Nacionalnom centru za vanjsko vrednovanje obrazovanja, donesen je Zakon o strukovnom obrazovanju, Zakon o obrazovanju odraslih. Doneseni su novi kolektivni ugovori kako temeljni tako i granski kolektivni ugovori. I sve su to razlozi zašto i ovaj zakon treba uskladiti sa svim time da bi se moglo učinkovito postupati. Nadalje, dogodilo se i još nešto 2001. godine od 1. srpnja išlo se u djelomičnu decentralizaciju u financiranju i u upravljanju školskih ustanova, pa je i to jedan od razloga zbog kojih ovaj zakon treba radikalnije promijeniti. I na koncu ovaj Zakon trebamo uskladiti sa Zakonom o općem upravnom postupku, a odnosi se i na poglavlje 23. i to smo preuzeli kao obvezu da ovaj zakon donesemo. Ukupno neusklađenost pojedinih segmenata nadzora s mogućnošću izricanja adekvatnih mjera dovodi prosvjetne inspektore u poziciju da u određenim situacijama nisu u mogućnosti učinkovito postupati. Sadašnje, da ilustriram samo jednim primjerom, sadašnje postupanje u drugom stupnju podrazumijeva utvrđivanje relevantnih činjenica isključivo uvidom u dokumentaciju koja se već nalazi u konkretnom predmetu. Potrebna dopuna činjeničnoga stanja sada je moguća isključivo na taj način da se predmet vrati prosvjetnom inspektoru na ponovni postupak, s uputom o tome koje bi činjenice eventualno još trebalo utvrditi. Uvođenje mogućnosti da ovlašteni službenik, rješavajući u drugome stupnju može samostalnim inspekcijskim nadzorom utvrditi relevantne činjenice koje nedostaju, i riješiti u meritumu predmeta, osigurava se učinkovito zadovoljenje javnog interesa te interesa stranaka u postupku. S obzorom na to da je riječ o službenicima koji moraju ispunjavati uvjete za višeg prosvjetnog inspektora, a razlikuju se od njih samo po tomu što obavljaju inspekcijske poslove u drugom stupnju, nije riječ o novom zvanju niti o povećanju koeficijenata složenosti poslova. Iz tih razloga mi predlažemo u ovom zakonskom rješenju da se prvi stupanj provodi u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa, a drugi stupanj da provodi posebno povjerenstvo imenovano od Vlade Republike Hrvatske. Na taj način će se zapravo omogućiti ono što do sada nije bilo moguće učiniti. Kada već o tomu govorimo, ovaj posao će obavljati prosvjetni inspektori, i viši prosvjetni inspektori. Mi smo ovdje primijetili ste smanjili broj godina potrebnoga prethodnoga radnoga staža, i u slučaju prosvjetnih inspektora i u slučaju viših prosvjetnih inspektora. Znači bilo je 10 i 6, znajući kakvo je realno stvarno stanje mi smo ovdje predložili da se to smanji na 3 i 4. Istina Bog da amandmani koje je poslao odbor kažu nešto drugo, pa ćemo do sutra to svakako raspraviti i odrediti se prema ovim amandmanima koji su podneseni. Uvijek smo bili otvoreni za vaše prijedloge, i naravno vi ste nam pomagali da zakonska rješenja budu što bolja, pa ćemo i ovaj puta tako učiniti. Ovim zapravo drugi stupanj mičemo iz jednoga tijela državne uprave, jer su do sada oba stupnja bila u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa, što nije dobro, i Zakon o općem upravnom postupku govori drugačije. Nadalje dopustite da kažem još nekoliko detalja. Ovim zakonom uređuju se sljedeća pitanja, učinkovito postupanje u prvom i drugom stupnju, poslovi u sklopu kojih se precizno definiraju područja nadzora bitna za nesmetano funkcioniranje odgojno-obrazovnog sustava, te načina rada, prava, dužnosti i ovlasti prosvjetne inspekcije, čime se utvrđuju temelji više razine odgovornosti u postupanju prosvjetnih inspektora i nadziranih subjekata. Stoga ovdje predlažemo točno taksativno nabrojane mjere koje se mogu izreći prilikom inspekcijskoga nadzora, a odnose se na otklanjanje propusta, nedostataka i nepravilnosti u određenim rokovima, odnose se na naredbe, na zabrane, o čemu se izdaju rješenja, dalje izdaju se prekršajni nalozi, podnose se optužni prijedlozi ako je to potrebno, i naplaćuju se novčane kazne, kada to zakon predviđa. Prosvjetni inspektor, jednako tako u slučaju kršenja zakona može podnijeti kaznene prijave, može predložiti pisano upozorenje, dakle ovlaštenoj osobi u ustanovi, može predložiti redoviti ili izvanredni otkaz ugovora o radu radniku, može predložiti školskom odboru razrješenje ravnatelja. Donošenjem ovoga zakona, sve ove pretpostavke će biti ostvarive, i pretpostavka su zapravo za dobro funkcioniranje prosvjetne inspekcije sukladno zahtjevima, s jedne strane odgojno-obrazovne djelatnosti, a s druge strane pravnoga sustava, znači i jedno i drugo treba biti usklađeno. Pojačava se odgovornost svih subjekata nadzora, i nadziranih ustanova i odgovornih osoba u ustanovama, kao i osoba koje nadzor provode, pa tako znači i odgovornosti inspektora što je sadržano u članku 39. stavku 2. Svim time se bitno poboljšava funkcionalnost sustava u cjelini, jer kvalitetniji nadzor nad zakonitošću rada u odgojno-obrazovnoj djelatnosti preduvjet je kvalitetnoga rada sustava koji zadovoljava naglašeni javni interes. Poštovani gospodine potpredsjedniče, evo ovoliko u uvodnom dijelu, a dopustite da se i na koncu po zaključenju rasprave kratko obratim ovom Visokom domu. Hvala lijepa.
Hvala lijepo uvaženi državni tajniče. Žele li izvjestitelji klubova uzeti riječ? Ne. Ako nema u ime klubova potrebe za obraćanje, imamo, ja sam pitao u ime odbora, sada su na redu klubovi. Vidim da ste zbunjeni. U ime klubova ima. U ime klubova je na redu klub HDZ-a, i uvaženi kolega Nevio Šetić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicom. Dopustite nekoliko misli u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice o prijedlogu Zakona o prosvjetnoj inspekciji s konačnim prijedlogom zakona. Naime, ovaj je zakon doista ogledalo našeg obrazovnog sustava jer sve tamo gdje su dvojbe, one se pojavljuju i ovdje, ali s obzirom da u dobroj vjeri svi skupa gradimo ovaj sustav koji je dinamičan, brz, promjene su svakodnevne, onda i na taj način čini mi se da je ovo jedan bitan iskorak, jedan kvalitetan iskorak za jasno i kvalitetno propitivanje rješavanja problema kojih imamo, a koje inspekcija treba činiti. I kao što je državni tajnik rekao, ovaj zakon, Zakon o prosvjetnoj inspekciji donesen je još 1995. godine, a možete misliti šta je od tada do danas sve promijenjeno, uz manje izmjene i dopune 1997. godine, od onda je stupio na snagu više općih i posebnih zakona, te drugih propisa i kolektivnih ugovora koji bitno utječu na postupanje prosvjetnih inspektora, a s kojim taj Zakon o prosvjetnoj inspekciji nije usklađen. To upravo govori i o razumijevanju sustava, i o jednom timskom radu ljudi koji vode, ali i vrlo ovakvih specifičnih situacija. Cjelokupni odgojno-obrazovni sustav djelomično je decentraliziran, rekao bih više tehnički nego drugo, kao u pogledu osnivačkih prava, tako i u pogledu financiranja i upravljanja, što također utječe na rad i ovlasti prosvjetne inspekcije. Posebno je bilo potrebno provesti usklađivanje s odredbama Zakona o općem upravnom postupku, a sukladno zaključku Vlade Republike Hrvatske od 6. listopada 2010. godine. Neusklađenost pojedinih segmenata nadzora s mogućnošću izricanja adekvatnih mjera dovodi prosvjetne inspektore u poziciju da u određenim situacijama nisu u mogućnosti učinkovito postupati. Sadašnje postupanje u drugom stupnju podrazumijeva utvrđivanje relevantnih činjenica isključivo uvidom u dokumentaciju koja se već nalazi u konkretnome predmetu. Potrebna dopuna činjeničnog stanja sad je moguća isključivo na taj način da se predmet vrati prosvjetnome inspektoru na ponovni postupak s uputom o tome koje bi činjenice eventualno trebalo još utvrditi. Uvođenjem mogućnosti da ovlašteni službenik rješavajući u drugome stupnju može samostalno inspekcijskim nadzorom utvrditi relevantne činjenice koje nedostaju i riješiti o meritumu predmeta osigurava se učinkovito zadovoljenje javnog interesa te interese stranaka u postupku. S obzirom na to da je riječ o službenicima koji moraju ispunjavati uvjete za višeg prosvjetnoga inspektora, a razlikuju se od njih samo po tome što obavljaju inspekcijske poslove u drugom stupnju nije riječ o novom zvanju niti o povećanju koeficijenta složenosti poslova. Ovim se Zakonom o prosvjetnoj inspekciji uređuju sljedeća pitanja: učinkovito postupanje u prvom i drugom stupnju inspekcijskoga nadzora, poslovi prosvjetne inspekcije u sklopu kojih se precizno definiraju područja nadzora bitna za nesmetano funkcioniranje odgojno-obrazovnog sustava te način rada, prava dužnosti i ovlasti prosvjetne inspekcije čime se utvrđuju temelji više razine odgovornosti u postupanju prosvjetnih inspektora i nadziranih subjekata. Donošenjem ovog zakona osigurat će se primjerenije zakonske pretpostavke za funkcioniranje prosvjetne inspekcije sukladno zahtjevima odgojno-obrazovne djelatnosti pravnoga sustava. Ujedno se pojačava odgovornost svih subjekata nadzora i nadziranih ustanova i odgovornih osoba u ustanovama kao i osoba koja nadzire nadzor provode. Time se bitno poboljšava funkcionalnost sustava u cjelini jer kvalitetniji nadzor nad zakonitošću rada odgojno-obrazovne djelatnosti preduvjet je kvalitetnog rada sustava koji zadovoljava naglašeni javni interes. Zato klub HDZ-a i podržava donošenje ovog zakona i čini nam se da je to takav iskorak koji stvara osnovu kao i cijeli obrazovni sustav za jedan zajednički rast. Jedan rast koji je pred nama. S obzirom da je Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu raspravljao i donio određene amandmane moram se osvrnuti na njih jer čini mi se da oni poboljšavaju sam zakonski prijedlog, a i držim da za primjenu ovog zakona treba visoka svijest razumijevanja i vjerujem da će naši inspektori prije svega zakonito to provoditi, ali sa odgovornošću i sa onim najdelikatnijim, onim nečim što treba u ovom području raditi. Ja se ovdje želim samo osvrnuti na neke dijelove i amandmane koji su donošeni tako u području ustroja prosvjetne inspekcije. Zapravo tko može biti prosvjetni inspektor, to je jedno vrlo važno pitanje. I odbor je imao načelnu primjedbu da bi trebala kompetencija ne ulazeći u stručnu spremu s čime se slažemo, ali da bi radno iskustvo trebalo biti malo duže. Mi smo svi svjesni da je vrlo teško naći pravnike koji imaju iskustva rada u obrazovanju, to je činjenica. Ali, ima ljudi koji imaju takvog iskustva i gdje se prati. Tako da je za inspektora, a ovim amandmanom br. 1. potrebno, odnosno amandmanom br. 2. najmanje 4 godine radnog iskustva i visoka stručna sprema, a da je za višeg inspektora 6 godina sada ranije je bilo predloženo ovim prijedlogom 3 godine i 4 godine. Čini nam se da ovo poboljšava bitno i da se ipak samim time ukazuje da kada se netko odluči na ovakav posao na vrlo zahtjevnu odgovornost uzima. Isto tako želim nešto reći o amandmanu u članku 12. gdje se govori način rada, prava, dužnost i ovlasti prosvjetnog inspektora. I tu se sad vidi kako se raspoređuje posao. Naravno da inspekcijski postupak pokreće se po službenoj dužnosti. Naravno o pokretanju inspekcijskog postupka odlučuje ravnatelj ili ravnateljica, rukovoditelj ustrojbene jedinice. I ravnatelj uprave može samostalno izvršitelja inspekcijskih poslova ovlastiti da za određeno teritorijalno područje samostalno odlučuje o pokretanju inspekcijskog postupka. Isto tako pokretanjem postupcima iz stavka 3. ovog člana samostalni izvršitelj dužan je izvijestiti ravnatelja uprave. Tu je jedan dodatak dat i to kao stavka 5., odnosno osoba, dakle ravnatelj, dužan je voditi računa o zahtjevnosti predmeta o kojemu se pokreće inspekcijski postupak te vođenje postupka u složenim predmetima rasporediti višem prosvjetnom inspektoru. Čini nam se da je ovo dobro i zakonom urediti zato jer upravo ono što mi svi želimo i želimo vjerovati u dobroj vjeri da se ta fleksibilnost, to razumijevanje želi ostvariti, ali ona mora biti ovdje i upućena jer je odbor dominantno to želio ukazati. Ali, jedno je rasprava, a jedno je stvarno što će se osjećati kroz zakonsko rješenje. Meni se čini da je to jako dobro jer sa tom taktičnošću, sa tim pristupom možemo daleko kvalitetnije s jedne strane omogućiti inspektoru rad, višem inspektoru i upravi, a s druge strane nadziranim subjektima da sebe prirede i pripreme i da nastoje otkloniti. Želim reći zbog naše javnosti i naših zastupnika i zastupnica da je ovdje vrlo precizno određeno postupanje i onda kada inspektor djeluje sa točke kad naređuje nešto ili kada naredi otklanjanje ovih postupaka, nedostatak, odnosno nepredvidivosti u određivanju roka, sad neću sve to čitati, to je vrlo precizno određeno naravno temeljem normativnih akata. Inspektor će nadziranje ustanoviti i narediti, ali inspektor će nadziranje ustanoviti i zabraniti. Isto tako će i u hitnim mjerama sudjelovati kada se podnose to odmah. Želim reći da i u članku 24. imamo jedan amandman, odnosno odbor ga ima, a Klub zastupnika HDZ-a ga podržava, u članku 24. dana je mogućnost da inspektor može na licu mjesta naplatiti kaznu u školi. Dakle, točno stoji ovako: "Naplatiti novčanu kaznu." Čini nam se da bi tu riječ naplatiti bilo potrebno zamijeniti sa odrediti. I bilo bi malo baš nezgodno da inspektor dođe, izvadi notes i na licu mjesta napiše 100 ili 500 ne znam koliko kuna kazne, već ako to i treba, treba na jedan malo primjereniji način, to mi se čini. Jer ta prenormiranost nekada nas dovodi u apsurdne situacije iako vjerojatno tu kaznu zaslužuje počinitelj. Ali, postoji jedno dostojanstvo. A znate da u školama upravo to nešto što treba imati učitelj, učiteljstvo i sve što se čini bi trebalo nekako zaštiti pa mi se čini da će možda prihvatiti taj amandman. I da ne dužim, u žalbenom postupku čini mi se da je dobro da žalbe na drugi stupanj ne odgađa neka hitna rješenja. I to mi se čini dobrim, jer ponekad su takva događanja u školi da ovdje je opisano 18 slučajeva, a može biti više, kada doista inspektor u konkretnoj situaciji može donijeti neodgodivu mjeru koja se bez obzira na žalbeni mogućnost na drugi stupanj odmah i provodi. Da ne ulazimo sada u detalje, da ne odnosim puno vremena samo želim još jednom reći da klub HDZ-a podržava donošenje ovog zakona.
Hvala lijepo. Dalje na redu je klub HSS-a uvaženi kolega zastupnik Boris Klemenić.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Kao što smo već čuli postoji nekoliko razloga zbog kojih se predlaže Zakon o prosvjetnoj inspekciji. U samostalnoj Hrvatskoj prvi puta je donesen 1995. godine, no od tada pa do danas stupilo je na snagu nekoliko drugih općih i posebnih zakona, te podzakonskih akata koji su u međusobnom odnosi tj. utječu na postupanje prosvjetnih inspektora. Zbog donošenja velikog broja zakona u području obrazovanja sustav je decentraliziran što također utječe na ovlasti i rad prosvjetne inspekcije. Isto tako u siječnju 2010. godine stupio je na snagu novi Zakon o općem upravnom postupku. Slijedom toga predmetni prijedlog zakona predlaže rješenje određenih dosadašnjih neusklađenih odredbi, manjkavosti, kao i nedorečenosti na način da uređuje postupanje u prvom i drugom stupnju inspekcijskog nadzora, uređuje poslove prosvjetne inspekcije sa preciznim definiranjem područja nadzora, te regulira način rada, prava, dužnosti i ovlasti prosvjetne inspekcije. U članku 15. stavak 1. propisuje se da je moguće radi utvrđivanja činjeničnog stanja ispitati učenika u prisustvu roditelja i stručnog suradnika. Mi u klubu HSS-a smatramo da je predložena odredba dobro došla, jer unatoč dobronamjernosti i profesionalnosti većine nastavnika i profesora moguće su i povremene zlouporabe od strane istih što je potrebno dokazati i naravno pravovremeno zaustaviti i sankcionirati. Također člankom 22. stavak 1. redom se navodi što inspektor nadziranoj ustanovi može zabraniti pa se tako u točci 6. spominje da će biti zabranjena uporaba dopunskog nastavnog sredstva. Razumljiva je intencija takve odredbe budući je u proteklih 10-ak godina došlo do eskalacije broja udžbenika i nastavnih sredstava, a sve na račun roditelja i naravno učenika, a često sa svrhom zadovoljenja osobnih financijskih neopravdanih potreba od strane nastavnika. Međutim, zbog lošeg iskustva ne smije se oduzeti mogućnost mnogobrojnim izvrsnim profesorima da se posluže nekim dopunskim nastavnim sredstvom, tim prije ukoliko učenici i njihovi roditelji ne trebaju financijski participirati u isto. Izvrsnost uvijek treba poticati i stimulirati, a ne ju onemogućavati pa se ovakva vrsta zabrane može iščitati kao potiranje izvrsnosti i natprosječnosti. Člankom 32. propisuje se kome je inspektor dužan dostaviti zapisnik i rješenje te se navodi da se radniku dostavlja isto samo u slučaju da se naređuje određena radnja, zabranjuje rad ili nalaže kakva druga obveza. Mi u klubu HSS-a mislimo odnosno smatramo da ovu odluku trebalo djelomično i promijeniti na način da se nadziranom radniku ravnopravno dostavlja zapisnik i rješenje i u situaciji kada je rezultat obavljenog nadzora povoljan za njega. Klub HSS-a zalaže se za donošenje ovog zakona jer on može pridonijeti otklanjanju nepoželjnih pojava u prosvjeti, mada se predloženim ne regulira pitanje inspekcijskog nadzora u slučaju previsokog prosjeka ocjena što je često slučaj u prigradskim školama u ruralnim područjima, te se daje mogućnost obavljanja poslova prosvjetnog inspektora nedovoljno stručno kompetentnim osobama, tj. osobama koji nemaju položen državni stručni ispit, te nije predviđena mogućnost vanjskog vrednovanja rada prosvjetnih inspektora koji odlučuju o sankcioniranju rada nastavnika. I na kraju, unatoč navedenim ovim zamjerkama klub HSS-a podržati će ovaj prijedlog zakona jer smatra da on pridonosi stvaranju jezgre boljeg obrazovnog sustav u RH. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Klemeniću. Drugi klubovi se nisu prijavili. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegice Romane Jerković nema pa gubi pravo na raspravu. Uvaženi kolega Šime Đurđević je ovdje pa mu dajem riječ. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine državni tajniče. Pa i državni tajnik i kolega Šetić a i sam u našem matičnom odboru bez obzira što su izmjene i dopune u jednom čitanju sastali smo se dva do tri puta i razmotrili svaki segment ovdje što je iznesen, dakako da bi dobili što bolji zakon o prosvjetno pedagoškoj inspekciji. Rečeno je ovdje da se ne ponavljam malo ću šarati kroz svoju raspravu pa se unaprijed ispričavam. Zakon je donesen 1995. izmjene su slijedile 1997. godine, a od tada do danas je stupilo na snagu više opći posebnih zakona te drugih propisa, kolektivnih ugovora koji bitno utječu na postupanje prosvjetnih inspektora s kojim taj Zakon o prosvjetnoj inspekciji nije usklađen. Neusklađenost pojedinih segmenta nadzor na mogućnost izricanja adekvatnih mjera dovodi prosvjetni inspektor u poziciju da u određenim situacijama nisu u mogućnosti učinkovito nisu bili ja bih rekao u mogućnosti učinkovito postupati. Ovim se Zakonom o prosvjetnoj inspekciji uređuju sljedeća pitanja učinkovito postupanje u prvom i drugom stupnju inspekcijskog nadzora, poslovi prosvjetne inspekcije u sklopu gdje se precizirano definiraju područja nadzora bitno za nesmetano funkcioniranje odgojno-obrazovnog sustava, te način rada, prava, dužnosti i ovlasti prosvjetne inspekcije čime se određuju temelji više razine odgovornosti i postupanju prosvjetnih inspektora i nadziranih subjekata. Donošenjem ovog zakona osigurat će se primjerene zakonske pretpostavke za funkcioniranje prosvjetne inspekcije sukladno zahtjevima odgojno-obrazovne djelatnosti i pravnog sustava. Ujedno se pojačava odgovornost svih subjekata nadzora i nadzornih ustanova i odgojnih osoba i ustanova kao osoba koje nadzor provode. Time se bitno poboljšava funkcioniranost sustava u cjelini jer kvalitetniji nadzor nad zakonitošću rada u odgojno-obrazovnoj djelatnosti preduvjet je kvalitetnog rada sustava koji zadovoljava naglašeni javni interes. Dame i gospodo, ja također podržavam Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prosvjetnoj inspekciji. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, kolega. I dalje za pojedinačnu raspravu prijavio se uvaženi kolega zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite, kolega zastupniče.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Nažalost, nisam se stigao javiti ispred kluba jer sam istovremeno imao Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa, no želio bih ipak nekoliko riječi reći vezano uz ovaj zakon. Naime, slažemo se sa osnovnim pitanjima koja treba riješiti jer ih uistinu treba riješiti. Ono što nas muči u klubu HNS-HSU je činjenica da već dugi niz godina Prosvjetnoj inspekciji možemo dati relativno skromne ocjene i nezadovoljni smo sa njenim radom. Istina, prosvjetnim inspektorima nije bilo lako jer zakon što i vidimo u uvodnom dijelu ovog prijedloga nije bio usklađen sa mnogim drugim zakonima, sa Zakonom o radu, sa Zakonom o općem upravnom postupku, sa Prekršajnim zakonom, sa Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi sa Zakonom o obrazovanju odraslih itd., itd. Ono što nas jako smeta, moram priznati jako smeta, dakle znamo 10-tak, 15 godina za sve nedostatke. Ne činimo gotovo ništa da bi onda dobili na klupe zakon nakon 10, 15 godina po hitnom postupku. Zašto po hitnom postupku, a 10, 15 godina svi znamo koji su nedostaci i što treba otkloniti i kako stvari treba mijenjati na bolje. Dakle, to uistinu nije korektno posebno ja vas pitam, evo državni tajniče, da li da nije bilo usklađivanje našeg zakonodavstva u okviru poglavlja 23 i danas ovaj zakon došao uopće na naše klupe. Vjerojatno bi odgovor bio ne, ako ste korektni i objektivni, ne. Dakle, to nije dobro. Ne možemo pod EU pričom gurati sve zakone i onda po hitnom postupku. Zašto se nije dozvolilo da uistinu stavimo ovaj zakon u redovnu proceduru, da prođemo detaljno članak po članak i da konačno taj zakon saživi onako kako bi svi željeli da on funkcionira. Ja ću samo dodati nešto osobno ovdje. Prije 10 godina bio sam izuzetno razočaran kada smo doznali da u državnim službama rade mnogi službenici i namještenici sa lažnim diplomama. Sjećate se te afere. Prema tome, ako smo prošli tu fazu, ako smo vidjeli da uistinu je trebalo puno toga kontrolirati da se to ne dogodi, a poslije se ne dogodi da uđu ti ljudi u sustav državne uprave. Pitam vas danas da li će ti isti ljudi koji su tada dozvolili da se taj propust dogodi ne provjeravajući stručnost i obrazovanost ljudi koji su zapošljavani u državnoj upravi, dal će ti ljudi koji su tada napravili propust biti sada nagrađeni kao inspektori ili viši inspektori u tom području. To svakako je zanimljivo vidjeti tko će taj posao obnašati. Ja osobno moram reći da tih čini mi se 25 inspektora ima jel tako, nema ih puno, 20 i nešto, za neke ljude sam čuo zaista najljepše ocjene, moram reći, ali za neke to ne mogu ni približno reći. Prema tome, imamo i kadrovskih problema, a ne samo zakonskih, podzakonskih itd. Ja moram to reći vrlo otvoreno. Evo neću dužiti jer sam zakasnio se prijavit ispred kluba kada sam imao obvezu neke druge stvari pa sam ovo sad pretvorio u osobno izlaganje, ali žao mi je državni tajniče da nije prihvaćen prijedlog, a čuli ste da je bilo puno dobrih prijedloga i na odboru, matičnom odboru da se ovaj zakon ipak redovnom procedurom odradi i da između dva čitanja ugradimo što više dobrih prijedloga kako se ne bi dogodilo da i u narednih 10 godina ova služba, ova inspekcijska služba ne funkcionira onako kako treba funkcionirati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Iscrpili smo i pojedinačne prijave. Želi li kolega Janjić? Da, izvolite. Državni tajnik Želimir Janjić, zaključno.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, hvala vam na svemu što je izrečeno u ovoj raspravi. Posebice hvala na predloženim amandmanima koji će sigurno poboljšati odredbe ovoga zakona i dopustite da se o predloženim amandmanima saborskog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu očitujem prilikom glasovanja. Naime, ja bih sada bio u situaciji možda da prihvaćam amandmane i da kažem da prihvaćam u izmijenjenom obliku radi toga što imamo recimo jednu imenicu u amandmanu navedenu u pluralu, a zapravo je trebala biti u singularu, a onda to ne bi prema Poslovniku bilo korektno pa stoga ćemo ostaviti za glasovanje kada ću se o svim amandmanima izjasniti. No kada je riječ ovdje o naglasima iz pojedinih rasprava, dopustite da vam samo kratko kažem. Bilo je takvih sugestija, vidim da je to sada uobličeno i u amandman. Dakle, inspektor je nekada u situaciji izreći hitnu mjeru i između ostaloga recimo kada se to odnosi na Zakon o udžbenicima i jednu odredbu koja se nalazi u Zakonu o udžbenicima kao posebnom zakonu gdje se jasno kaže da u uporabi u školskoj ustanovi ne mogu biti udžbenici koji se ne nalaze u katalogu odobrenih udžbenika. Kada prosvjetni inspektor ne bi bio ovlašten izreći hitnu mjeru zabrane takvoga udžbenika, znate što bi se moglo dogoditi? Moglo bi se dogoditi recimo da u nastavi zemljopisa netko dođe do nekoga udžbenika u kojemu je zemljovid Hrvatske bez Baranje i onda u nekakome ako ne bi hitno bilo zabranjeno u nekakvome postupku znate kako bi išlo, izrekne se zabrana rješenjem, pa se onda ima 15 dana rok za žalbu, pa se onda 15.-ti dan netko žali, ovlaštena osoba recimo, pa onda to ide na drugi stupanj pa vam onda lijepo prođe recimo jedno dva mjeseca. A onda vas ja pitam što bi naša stručna javnost u takvoj situaciji rekla koliko je prosvjetna vlast nesposobna da takve stvari istoga trena zabrani. I to je jedan od razloga, poštovani zastupnici, što ćemo se na amandmane očitovati kad tomu dođe vrijeme, uz dakle prihvaćanje svega onoga u amandmanima što sigurno popravlja zakon i što nam je naš matični saborski odbor puno puta učinio i hvala im na tome. Dopustite još kratko samo da se osvrnem na ovo što je rekao poštovani zastupnik Dorić, potpredsjednik našega matičnoga odbora kada je riječ o hitnom postupku. Ovo poštovani profesore Doriću što ste spomenuli hitni postupak ja vas moram samo podsjetiti da odgovor ne bi bio ne kad bismo iskreno rekli, nego bi odgovor sigurno bio da. Dakle, sada bi se u ovome vremenu zakon pred vama našao. Istina Bog ne bi se našao u hitnoj proceduri nego bi se našao u redovitoj proceduri. Ali ja vam moram reći da je ovaj zakon dugo pripreman. Neću sada govoriti o nekakvim našim subjektivnim teškoćama koje smo imali. Naime, imali smo nekoliko promjena na čelu uprave za inspekcijske poslove. Ali mi je ovaj zakon to vam odgovorno mogu ovdje izreći mi taj zakon pripremamo još od proljeća prošle godine. I ja vas moram podsjetiti profesore da smo zakon prošle jeseni dali u javnu raspravu. Zakon je u javnoj raspravi bio do konca prošle godine i onda smo poslije toga još razgovarali i sa predstavnicima sindikata i sa drugim predstavnicima stručne javnosti tako da smo mi tu proceduru otprilike završili evo u ovo vrijeme. Ali obzirom na činjenicu i na onaj zaključak iz 6. listopada prošle godine finale je da je zakon ušao u hitni postupak. Sami ste imali prilike vidjeti da ova rješenja koja imamo u ovom zakonu poboljšano sa amandmanima koje ćemo prihvatiti da su neusporedivo bolja rješenja negoli što smo do sada imali u ovome zakonu. Spomenuli ste jednako tako i falsificirane diplome, doduše koje se nalaze u nekim drugim segmentima i ciljate na neka, na nešto drugo što zapravo nije školstvo. Ali ja vas moram podsjetiti da kada je riječ o tomu, da recimo sve što dolazi izvana da mi imamo riješeno u jednoj drugoj službi jednim dijelom kada je riječ o srednjoškolskom svjedodžbama da je to riješeno u Upravi za zajedničke programe u odjelu za nostrifikacije i vjerujte mi godišnje imamo otprilike između 4 i 5000 takvih predmeta da je popriličan broj u odnosu na prijašnja vremena onih svjedodžbi koje otkrijemo da su falsificirane. Naravno u suradnji sa zemljama iz kojih dolaze i da smo poslali sve u postupak Državnom odvjetništvu. Jednako tako, a dobro se sigurno sjećate i toga mi smo u Agenciji za znanost i visoko obrazovanje ustrojili ... [[Govornik se ne razumije.]] ured i jedna smo od zemalja, točno bili smo 38. zemlja koja se umrežila na takav način i od tada od kako funkcionira ... [[Govornik se ne razumije.]] ured sve ovo što dolazi, dakle kada priznajemo i sa vrijednosti stranih diploma isto je otklonjena takva mogućnost. Ovo o čemu vi govorite vjerojatno se ipak odnosi na zasnivanje radnoga odnosa u nekakvim vremenima znatno prije toga kada se tako nešto dogodilo. I bolje je da se otkrije ikad nego nikad. Evo uz ispriku što se u ovome trenutku ne mogu očitovati o amandmanima, a to ću učiniti sljedeći puta poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora hvala vam lijepa.
Hvala lijepo gospodine državni tajniče. Zaključujem i ovu točku dnevnog reda. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o prosvjetnoj inspekciji s Konačnim prijedlogom zakona. Amandmane je podnio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici. Prvih 6 amandmana Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu predlagatelj prihvaća uz jednu napomenu da u 4. amandmanu imamo imenicu postupak upotrijebljenu u množini, a trebalo bi biti u jednini, ali saborska službi u redakturi čitavog teksta će to sigurno imati na umu pa ga ne treba prihvaćati u izmijenjenom obliku nego tako prihvaćamo. Amandman 7. saborskog Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu predlagatelj nažalost ne može prihvatiti. Naime, u članku 34. u točki 6. predviđa se da kao hitnu mjeru prosvjetni inspektor može izreći zabranu uporabe udžbenika koji nema odobrenje ministarstva i ne nalazi se u katalogu odobrenih udžbenika. Mi smo takvu situaciju prije imali, naravno i mogućnost da se odmah intervenira, recimo iz zemljopisa recimo da se radi o udžbeniku ili da se radi o dopunskom nastavnom sredstvu primjerice Atlasu, znala se pojaviti zemljopisna karta dijela Hrvatske odnosno primjerice bez Baranje i ako bismo prihvatili ovaj amandman i brisali točku 6. onda bi se moglo dogoditi da se zabrana takvog udžbenika otegne na najmanje tri mjeseca. Iz tih razloga poštovani predsjedniče odbora ja molim da povučete amandman.
Povlačim amandman.
Hvala. Dakle, prvih 6 amandmana odbora je prihvaćeno, predlagatelj je prihvatio, 7. je povučen. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o prosvjetnoj inspekciji. Molim uključimo se. Rezultat? Utvrđujem da je sa 76 glasova za, 24 suzdržana i 2 protiv donesen Zakon o prosvjetnoj inspekciji s Konačnim prijedlogom zakona zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
I prelazimo evo po dnevnom redu napisano pod rednim brojem 15. - Konačni prijedlog zakona o uređenju prava i obveza brodogradilišta u postupku restrukturiranja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 814. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog ste primili akta u pretince. Kod utvrđivanja dnevnog reda izglasovali smo hitnost postupka što objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu predati do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo. Izvješća sa sjednica odbora su nam također dostavljena. Imamo i amandmane. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva Ruđer Friganović. Izvolite gospodine tajniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, uvaženi zastupnici Hrvatskog sabora. Evo ispred Vlade Republike Hrvatske, Ministarstva gospodarstva iznosimo Prijedlog o uređenju prava i obveza brodogradilišta u postupku restrukturiranja. Radi se o iznimno važnom zakonu. Vjerujem da nikome ne treba posebno obrazlagati koliko je restrukturiranje hrvatskih brodogradilišta važno pitanje kako za gospodarski sustav Republike Hrvatske, ali isto tako i iznimno važno pitanje političkog karaktera obzirom da ono jedno od posljednjih pitanja koja zatvaramo u okviru naših pretpristupnih pregovora sa Europskom unijom. Znači, u poglavlju 8. koje govori o tržišnom natjecanju. Međutim, prvenstveno treba reći znači da se radi o jednom od ključnih ciljeva gospodarske politike Vlade Republike Hrvatske. Naime, vjerujem da nije potrebno posebno isticati da nitko nije dovodio nikada u pitanje da li je Hrvatskoj brodogradnja potrebna. Brodogradnja je jedan od posljednjih i najjačih hrvatskih industrijskih globalno prepoznatljivih brendova. Ali Hrvatskoj treba drugačija brodogradnja, znači ona brodogradnja koja će ovome društvu donositi dodanu vrijednost, a neće stalno biti ovisna o državnom proračunu. Da bi to bilo moguće provesti bilo je potrebno odraditi sveobuhvatno, odnosno osmisliti sveobuhvatne programe restrukturiranja hrvatskih brodogradilišta. Dakle, govorimo o procesu koji se odvijao u posljednjih nekoliko godina i u okviru pregovora o pristupu Europskoj uniji. Ali dakako i u okviru gospodarske politike Vlade Republike Hrvatske. Odlučeno je da će se taj proces restrukturiranja obaviti kroz privatizaciju, jer je bilo za očekivati znači da privatni vlasnik će učinkovitije i bolje znati upravljati brodogradilištima nego što je to očito bila u stanju država. Osim toga, privatni vlasnik će sigurno donijeti i ideja je da privatni vlasnik donosi novi kapital, odnosno vlastiti doprinos a koji je nužan prema odredbama Zakona o državnim potporama. Znači, i procesa restrukturiranja kako je dogovoren sa Europskom unijom. Znači, restrukturiranje velikih brodogradilišta provodi se sukladno Zakonu o državnim potporama ali i međunarodno preuzetim obvezama Republike Hrvatske. Poglavito mislimo na Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europske zajednice i njihovih država članica. Hrvatska je naime preuzela obvezu da će do 1. ožujka 2006. godine uskladiti svoj sustav potpora gospodarstvu sa znači acquisem Europske zajednice, međutim do toga nije došlo, i de facto ustvari hrvatska brodogradilišta se po tome od 1. ožujka 2006. godine nalaze u konstantnom procesu restrukturiranja koji bi trebao znači završiti, i evo donošenjem ovog zakona, odnosno prihvaćanjem tih programa restrukturiranja koje su ovih dana na završetku, kojih ovih dana intenzivno rade investitori. U procesu pregovora s Europskom unijom dogovoreno je da će se u hrvatskim, za hrvatska brodogradilišta primijeniti nešto blaži kriterij izračuna vlastitog doprinosa, znači neće se tražiti kao što je to inače običaj 50 postotni vlastiti doprinos, nego je ta ljestvica nešto snižena na 40%. To znači da samo brodogradilište i privatni investitori koji u tom poslovnom pothvatu prepoznaju banke i drugi sudionici na tržištu koji u tom poslovnom pothvatu prepoznaju profitabilnu priliku, moraju osigurati barem 40% iznosa od ukupnih iznosa koji je potreban da bi se brodogradilišta restrukturirala. Između ostalog, kao jedno od također ja bih rekao vrlo značajnih momenata u procesu restrukturiranja je isto tako i postignut dogovor sa Europskom Komisijom da će se naknade za sporazume o rješavanju imovinsko-pravnih odnosa u dijelu nekretnina koje su tretirane kao pomorsko dobro u brodogradilištima, da se te naknade mogu smatrati vlastitim doprinosom. Svjedoci smo znači da je tek kada su i te naknade ušle u privatizaciju brodogradilišta, kada su te naknade ustvari na neki način još dodatno spustile obveze potencijalnih budućih vlasnika, da je tek tada smo ustvari dobili određeni interes i to je znači drugi krug privatizacije hrvatskih brodogradilišta, za neka od njih i treći krug, kao što znate koji se sada privode kraju. Osnovni postupci koji se ovim zakonom ustvari, koji se ovim zakonom obuhvaćaju, to je rješavanje imovinsko-pravnih odnosa, preuzimanju javni dug obveza koje su nastale ili će nastati slijedom programa restrukturiranja, te tretman poreznog duga nakon završetka postupka privatizacije. Djelomično sam nešto … [[Govornik se ne razumije.]] ovome aspektu imovinsko-pravnih odnosa obrazložio, znači važno je primijetiti znači da se radi o utvrđenim međusobnim pravima i obvezama koje su temeljene na procjeni neovisnih sudskih vještaka, i iznosi s kojima je i Europska Komisija upoznata, znači radi se o ukupnom iznosu od 8 milijardi 155 milijuna 733 tisuće 798 kuna koje se prenose u javni dug. Tim dugom, do visine tog duga prvenstveno se prebijaju protestirana državna jamstva, a nakon toga se znači, nakon toga se preuzimaju i činidbena jamstva. Znači tako dolazimo i do druge točke, a to je … [[Govornik se ne razumije.]] javni dug obveza koje mogu nastati slijedom programa restrukturiranja, znači ukupna činidbena jamstva koja su u ovom trenutku emitirana prema hrvatskim brodogradilištima, iznose 9,3 milijarde kuna, te avansna jamstva u visini 2 milijarde kuna. Time dolazimo i do maksimalnoga iznosa potencijalnih, kojim se može dogoditi da uđe u javni dug, iako je očekivanja da se to sigurno ne bi smjelo dogoditi, barem ne u dijelu avansnih jamstava, ali znači potencijalno radi se o teretu od 11,3 milijarde kuna. Točan iznos koji će se pretvoriti na kraju u javni dug ovisit će prije svega o konačno prihvaćenim programima restrukturiranja, vremenu završetka privatizacije, ugovorima, ali i ostalim aktima koje će određivati Vlada Republike Hrvatske, u tom dijelu moguća su određena odstupanja od ovih brojki, iako ne očekujemo značajna. Naime dobro je znati da samo promjene u tečajnim razlikama u roku od 10 do 15 dana mogu izazvati variranje ovih iznosa u iznosima od 100 do 200 pa i više milijuna kuna. Tretman poreznog duga nakon završetka postupka privatizacije, naime činjenica je da će provedbom ovoga postupka, ako se on dovrši i kao što je ideja u ovoj godini brodogradilišta, zabilježiti iznimno visok ukupni prihod, znači koji će najvećim dijelom biti upravo rezultat otpisa. U takvoj situaciji bilo bi, ako se već radi restrukturiranje, bilo bi relativno nelogično očekivati da će brodogradilišta na dobit koja se može pokazati iz takvih transakcija, a ona će se doista iskazati u vrlo visokim iznosima, plaća i porez na dobit, ali i druga javna davanja jer ja podsjećam da je znači od nedavno ova brodogradilišta su potpisala i koncesiju na 1% ukupnog prihoda, a ima i drugih javnih davanja koja idu iz ukupnog prihoda, koji u ovom slučaju usudio bih se reći više knjigovodstvena nego kategorija nego doista rezultat poslovnog procesa. Zbog toga se ovim zakonom ostavlja mogućnost da se znači, da se taj dio koji bi se mogao iskazati dakako prije toga se očekuje da će se anulirati onaj dio prava prijenosa poreznog gubitka da bi taj dio koji bi ostao nakon ove transakcije bio otpisan, i ne bi predstavljao državnu, ne bi predstavljao dodatnu državnu potporu, jer bi nas to opet, s tim bi opet opterećivali dalje proces restrukturiranja. Dakako to je također dogovoreno sa Europskom Komisijom i Europskom unijom tijekom ovih pregovora. Znači potencijalni iznos koji će biti prenijet u javni dug, ponavljam iznos 11,3 milijarde kuna, točan iznos znat će se u trenutku kada budu definirani znači svi parametri ovih transakcija, ali ne očekujemo da bi mogao premašivati taj iznos. Obrazloženje prijedloga za donošenje zakona po hitnom postupku proizlazi iz članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora zbog završetka procesa restrukturiranja brodogradilišta, ali ujedno zbog zatvaranja poglavlja 8. tržišno natjecanje, te naravi predloženih mjera predlaže se stupanje na snagu ovoga zakona danom objave u "Narodnim novinama". Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepo.
Ispričavam se evo samo još jedna dopuna. Dakle dobili smo amandman Odbora za zakonodavstvo i mi ga u potpunosti prihvaćamo, radi se o jednoj nomotehničkoj ispravci u članku 5. zakona.
Hvala lijepo. Čuli smo i očitovanje o amandmanu. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo onda na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi kolega zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Žao mi je što je sabornica ovako prazna jer izuzev Državnog proračuna ovaj Sabor, osim o povratu duga umirovljenicima, nikad nije raspravljao o velikoj ovako financijskoj obavezi. I bez obzira što će možda neki reći da je ovaj zakon poprilično načelno, da tako kažem napravljen, međutim Zakon o uređenju prava i obveza brodogradilišta u postupku restrukturiranja u svom obrazloženju daje niz podataka o kojima je možda i prije su bile spominjane za ovom govornicom od predstavnika Vlade, ali nažalost mnogi su na te podatke ostali i gluhi i slijepi. No, uz sve ono skupa što je rekao gospodin državni tajnik neke stvari su tu kojih se moramo prisjetiti iz jednostavnog razloga što je ovo dokument koji će sutra stvoriti obvezu prema državnom proračunu najmanje 11,3 milijarde, a možda i više. Dakle, prije svega Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju u 5. mjesecu 2001. godine je potpisano da će se hrvatska brodogradilišta restrukturirati do 31.03.2006. godine. Da li je u tom trenutku uopće postojala realna mogućnost da se to napravi ili jedan navrat-na nos potpisan dokumenat nas je doveo u pat-poziciju. Međutim, možemo mi danas govoriti ovako ili onako,međutim i danas moramo izvršiti Program restrukturiranja i po prvi puta je ova Vlada na čelu sa gospođom Kosor dala jedan sustavan prijedlog. I ovo nam samo pokazuje da određene procese koji se moraju u datom momentu napraviti bez obzira koliko ih mi odgađali u konačnici ih moramo napraviti samo što nas koštaju malo više. Pa mi dozvolite da se osvrnem na nekoliko stvari. Prije svega, imovinsko-pravni odnosi, od toga da brodogradilišta nisu imala uopće jasno definirano temeljem zakona dok nije riješen Zakon o pomorskom dobru kakav je status nekretnina njihovih koje se nalaze na pomorskom dobru. Druga stvar, nemojmo zaboraviti da je odlukom Vlade, mislim da je to bila 2001. godina ako se ne varam, brodogradilištu "3. Maj" iz njihove imovine izuzeto negdje oko 100 milijuna imovine, vrlo atraktivne imovine na riječkom i širem području vjerojatno iz nekakvih ambicija nekoga. Međutim, na svu sreću ta imovina je ostala pa se mogla vratiti natrag na vlasništvo "3. Maja". Dakle, nakon niza natezanja, razgovora, pregovora i sa Državnim odvjetništvom konačno je u 2008. i 2009. godini definirano pomorsko dobro i definiran je model kako brodogradilišta odštetiti, kako im dati odštetu za ono što se nalazi na pomorskom dobru. I onda su izvršene procjene i državni tajnik je rekao koji su to iznosi i ti iznosi nisu nimalo zanemarivi, oni su poprilično veliki. Dakle, ukupno procjena imovina brodogradilišta na pomorskom dobru je 8 milijardi 155 milijuna kuna. Dobro je što je Europska komisija, dakle dala mogućnost da se to smatra vlastitim doprinosom poduzetnika u restrukturiranju brodogradilišta i na takav način se praktički direktno umanjio iznos koji je vlasnik tj. brodogradilište treba kao vlastiti udio staviti u Program restrukturiranja. A kako to izgleda po brodogradilištima? Ovako, "Brodosplit" i "BSO" 2 milijarde 897 milijuna i 300 tisuća, "Brodotrogir" 634 milijuna 346 tisuća, "3. Maj" 3 milijarde 219 milijuna 435 tisuća 997 kuna, "Kraljevica" 368 milijuna 660 tisuća 434 kune i "Uljanik" milijardu 035 milijuna 990 tisuća i 813 kuna ili kao što sam rekao ukupno 8 milijardi 155 milijuna 733 tisuće i 798 kuna. E, s obzirom da je to utvrđeno da bi to trebala biti obveza države prema brodogradilištima da im nadoknadi njihovu imovinu koja se nalazi na pomorskom dobru, ali istovremeno imamo i obaveze brodogradilišta prema Hrvatskoj državi. Dakle, samo u zadnje 3 godine, dakle 2008., 2009., 2010. i 2011. u ovom periodu dakle u prvih 5 mjeseci protestirano je 3 milijarde 356 tisuća 767 milijuna i 489 milijuna jamstava, protestirano je. Dakle, to je naplaćeno iz državnog proračuna – 2008. 289 milijuna, 2009. milijardu i 898 milijuna, 2010. 772 milijuna i 2011. dosad 395 milijuna. Dakle, tih 3 milijarde i 356 milijuna je naplaćeno dosada samo u zadnje 3 godine. Uz to u ovom trenutku je ostalo još dakle 11 milijardi i 300 milijuna što aktivnih činidbenih što avansnih jamstava. Dakle, aktivnih 9 milijardi 300 i ovoga avansnih 2 milijarde jamstava. Dakle, ukupno 11 milijardi 300. Ili kad pogledate od '96. do 2011. ukupno je država brodogradilištima dala 49 milijardi 983 milijuna jamstava. Nisu sva jamstva naplaćena, jedan dio kredita su vratila ili brodogradilišta, ali nemojmo zaboraviti da je 2001., zapravo 2001. do 2003. godine za Program sanacije i restrukturiranja brodogradilišta utrošeno 8 milijardi kuna. Ako dodamo ove 3,5 milijarde protestiranih jamstava to je 11 milijardi. Kad uzmemo ovih 11,3 milijarde, ali to su jamstva bez kamata, dakle kad se govori o ovim jamstvima s obzirom da se radi o jamstvima koja su u većini slučajeva dana od strane Vlade RH za kredite koji su poprilično kratkoročne ročnosti da tako kažem iz razloga što smo sa Agencijom za zaštitu tržišnog natjecanja morali tražiti model kako dati ta jamstva, dakle kad se na ovih 11 milijardi i 300 zaračuna još i kamata onda je taj iznos daleko veći. Zašto o ovom iznosu govorim tako pomno i detaljno? Iz jednostavnog razloga što svi silni napadi sindikata prije svega na predsjednicu Vlade, kad se ovi argumenti podastru onda gube snagu. Jer idemo pogledati sve gospodarske grane koliko dobiju sredstava. Nitko ne spori važnost brodogradnje, nitko ne spori značaj brodogradnje, ali isto tako ovo su naprosto činjenice koje mi ne smijemo zanemariti. Činjenice koje mi ne smije preskočiti. Činjenice koje su tu i zato kažem dobro je da se ovaj zakon našao pred ovim Visokim domom, žao mi je kažem da velikih dušebrižnika za hrvatsku brodogradnju koji su dužebrižnici samo u trenutku kada treba napraviti frku i paniku i to u odlučujućim trenucima da Bruxelles treba donijeti nekakvu odluku, danas nema da kažu i svoje mišljenje. Bili su spremni u datom momentu i donosili su odluku da će oni dati jamstvo iako su znali da je to protuzakonito da to ne može ići, ali bitno je skupljati političke poene i ljude koji rade u hrvatskim brodogradilištima kojima nije nimalo niti do skupljanja niti do davanja političkih poena nego do očuvanja svog radnog mjesta, davati im nekakvu lažnu nadu. Dakle, to su matematički pokazatelji i to su činjenice od kojih ne treba naprosto bježati, to su činjenice pred kojima ne treba zatvarati oči i to su činjenice koje nam naprosto govore da sutra u nekakvim sličnim slučajevima se ne smijemo ponašati na ovakav način iz jednostavnog razloga jer da smo na vrijeme napravili program restrukturiranja, jer gledajte ovaj program restrukturiranja neće biti ništa drugačiji nego smo radili 2005. godine ili 2003., jedino što će nas daleko manje koštati, pa čak smo ga možda i u nepovoljnijim uvjetima radili. I ovaj program restrukturiranja kroz privatizaciju je prijedlog hrvatske strane jer smo mislili da će to biti jednostavni način da napravimo program restrukturiranja. A sada što se tiče samog prijedloga zakona u ime kluba HDZ-a ja bih samo nekoliko pitanja i prijedloga postavio iz jednostavnog razloga što nam je kao vodećoj stranci u vladajućoj koaliciji u interesu da pojedini izričaji i pojedine odredbe koje regulira ovaj zakon budu jasno prikazane i pokazane da sutra ne bi netko rekao je Sabor je donio ovakvu odluku a Vlada je temeljem toga jer vidjet ćete to ću kasnije reći Vladi se daje mogućnost da donese određene pravilnike za rješavanje nekih problema. Dakle, čisto iz tih razloga bih želio ispraviti neke stvari jer mislim da neke stvari u obrazloženju nisu naprosto dobro sročene kao što je npr. na 8. stanici dolje kod točka a,d,3.i veli: "Ako ista dobit nije rezultat redovite poslovne aktivnosti u smislu omogućavanja provedbe restrukturiranja ovim prijedlogom se predlaže iskazati porezni dug" itd. to naprosto nije dobra definicija. Zašto? Zato što sredstava koja će se dobiti za nadoknadu za pomorska dobra su sredstva brodogradilišta koja su u nekom periodu u trošena i ta sredstva su u tom periodu bila trošak i bila su u nekom periodu trošak amortizacije i umanjivala su dobit. Dakle, to je dobit iz redovne poslovne aktivnosti samo što je kasnije administrativno provedena na neki drugi način. Nije dobro možda čak ni zbog Europske komisije da se vidi ovako obrazloženje, nije dobro. Nego naprosto mi temeljem toga nadoknada za pomorsko dobro da pojasnim da svi znaju i radi zapisnika, dakle ulazi u dobit poduzeća. Brodogradilišta će imati dobit koju ustavi neće imati, morat će platiti 20% dobiti koju nemaju i u principu oni će se naći u problemu da duguju porez kojega nemaju i s tim se želi riješiti ovaj porezni dug. Dalje, nastavak ove rečenice: "iskazani porezni dug i ostala javna davanja prije svega prebijaju se s poreznim gubitkom". Ostala javna davanja je pojam koji se naprosto ne smije naći ni u jednom zakonu koji se tiče financija. Nema javnih davanja. To se mora jasno definirati da se to odnosi na poreze, da se odnosi na doprinose iz razloga što ti doprinosi ako slučajno nisu plaćeni, dakle ja prejudiciram, ja ne znam što će biti, ali ako se dogodi da slučajno doprinosi nisu plaćeni mi ako preuzmemo na sebe da otpišemo te doprinose mi sa Zavodom za mirovinski moramo dogovoriti da oni kod sebe proknjiže da su ti doprinositi plaćeni iz jednostavnog razloga da se sutra ne bi dogodili da zaposlenici u brodogradnji da im se ne priznaje radni staž zbog toga što nije uplaćen doprinos. Dakle, ja govorim čisto zbog toga da netko ne bi za 5 ili 10 godina imao problema, a zakon je napravljen u najboljoj namjeri. Zato je bolje ako ovdje kažemo porezni dug to bi trebalo specificirati sve poreze, doprinos, zdravstveni i mirovinski ako postoji, ako se radi o porezu na dodanu vrijednost. I druga stvar o javnim dugovima se voli često spominjati i potraživanja lokalna zajednice i potraživanja poduzeća u državnom vlasništvu. Naprosto tu treba definirati, ako mi kao država donosimo odluku onda možemo donijeti isključivo ono što je u ingerenciji hrvatskog Sabora i hrvatske Vlade. A to su potraživanja s obzirom zašto ovdje govorim u obrazloženju ovog zakona? Iz jednostavnog razloga što to nije dovoljno definirano u samom zakonu onda bi to trebalo ili pojasniti u zakonu ili izmjeni objašnjenja ovog zakona eksplicite napisati da se točno zna o čemu se radi, jer kažem može kasnije stvoriti silne probleme. I na kraju krajeva svi ovi otpisi, sve ovo će morati donijeti Vlada Republike Hrvatske sa točno u lipu naznačenim iznosima, POrezna uprava će temeljem te odluke Vlade RH točno na dani dan s kamatama sa svim proknjižiti u poslovnim knjigama. Prema tome, zbog toga vam govorim da to treba napraviti. I ono što je vrlo bitno da nam se sutra ne dogodi ono što se nam se dogodilo sada sa Splitskom željezarom, kolega Friganoviću vi to dobro znate. Ako je u datom momentu rečeno nešto da nije potpora, ne može se dogoditi za dvije godine da netko donese da je to potpora. Dakle, mi moramo dobiti jasnu ocjenu i jasno mišljenje Državne agencije za zaštitu tržišnog natjecanja da otpis ovih poreznih dugova nije državna potpora, jer ako to sada ne dobijemo, a mi to napravimo, može nam se dogoditi sutra da nama Bruxelles kaže to je nelegalna potpora da imamo opet problema u restrukturiranju. Jer zašto? Zato što u ovom zakonu kada gledate rokove nije jasno ništa niti definirano iz razloga što jasno vremenski niti ne može biti nešto definirano jer se ne zna kada će određeni procesi biti završeni. I zato nam je vrlo bitno da ove porezne dugove otpis poreznih dugova da imamo jasnu definiciju da to nije potpora. Jer gledajte zašto to govorim? Iz jednostavnog razloga ako ovo ne vežemo uz program restrukturiranja hrvatske brodogradnje i da je otpis ovih poreznih dugova usko vezan za program restrukturiranja, sutra se može bilo koji gospodarski subjekt u RH javiti i reći, je idemo po istoj analogiji kao što je ovima napravljeno, neka i nama država otpiše porezne dugove. I zato mislim da bi možda to u članku 6. i članku 7. ovog zakona mislim da bi bilo bolje da ove stvari koje su u ovom obrazloženju napisane da su stavljene jasnije u članak 6. i članak 7. jer onda članak 8. nije sporan jer gledajte u članku 8. stoji "Vlada Republike Hrvatske može detaljnije propisati uvjete, rokove i način provedbe ovog zakona". Ako ovdje kaže da ovaj zakon stupa na snagu danom objave u Narodnim novinama načelno reći da Vlada može propisati, a ne reći da će Vlada točno u datom momentu kada završi proces restrukturiranja i privatizacije pojedinog brodogradilišta temeljem ovog zakona taksativno nabrojiti koliko proračunskih davanja, primanja se otpisuje da se razumijemo. Jer sve ove kredite zajedno sa kamatama ćemo mi platiti sutra iz proračuna. Dakle, da polako privodim svoju raspravu kraju, u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice dakle svakako hvalevrijedan zakon. Ako ništa tu drugo, da se u ovom Visokom domu konačno jasno i glasno kaže koliko određeni procesi koštaju. Ponavljam, nakon povrata duga umirovljenicima ovo je daleko najveći iznos da jedan zakon regulira da treba platit iz državnog proračuna. I s obzirom da je bilo puno priča da je prošle godine izdano daleko više jamstava nego što je bilo zakona o izvršenju proračuna, kad pogledate kome su izdana jamstva onda ćete vidjeti da 80% tih jamstava je izdano Hrvatskim brodogradilištima, nešto Hrvatskim autocestama, Hrvatskom zavodu za transfuzijsku medicinu, HŽ-u i Hrvatskim vodama. Dakle sve hrvatske tvrtke i da nisu izdana ta jamstva, da oni nisu izvršili neke radove pitanje je da li bi gospodarski rezultati bili takvi kao što su bili u prošloj godini. Međutim, onima kojima se ne sviđa završetak pregovora za ulazak u Europsku uniju, onima kojima se ne sviđaju određeni makroekonomski pokazatelji, onima koji ne mogu nikako progutat da je Hrvatska jedina zemlja koja bez ičije pomoći lagano izlazi iz gospodarske krize, ove brojke naprosto ništa ne znače. Međutim sutra ako bude trebalo na nekakvom političkom skupu vikati, galamiti, oni će itekako vikati da se oni zalažu za brodogradnju. Iskreno se nadam da će biti bar u sabornici kad se bude glasovalo o ovom zakonu i da će glasati za ovaj zakon jer definitivno jedino ovakav model i način, bez obzira koliko nas skupo košta, garantira opstojnost hrvatskih brodogradilišta i kažem možda putokaz za buduće razdoblje, reforma koja se mora provest se mora provest bez obzira koliko ona košta. Uvijek je jeftinija ako se napravi u prvom nego u petom koraku. Hvala lijepa.
Hvala lijepo, kolega Šuker. Na redu je klub HNS-a, HSU-a i uvaženi kolega zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Malo je teže govoriti poslije jednog zanosnog govora bivšeg ministra, kolege Ivana Šukera, ja znam da je njemu stalo i na kraju ovo će biti riješeno ovako kako je predloženo jer većina za izglasavanje ovog zakona sigurno u Hrvatskom saboru postoji. Ali sam po sebi ovaj zakon je vrlo čudestan, devet članaka zakona, svaki košta milijardu i 250 milijuna kuna plus kamate. Stvarno težeg zakona teško da je bilo ovdje u sabornici. Ono što utječe na naše mišljenje u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika na ovaj zakon je da se sve navodi kao rješenje, a da se ništa nije reklo o nečem što je kolega Šuker ovdje spomenuo, o tim dugovima i kako su nastali, po kom brodogradilištu jer protestna jamstva i činidbena jamstva nisu aktivirana i ne bi bila aktivirana kad bi brodogradilišta iz redovnog poslovanja mogla vraćati svoje obveze. Prema tome, ona su aktivirana zato što se u brodogradilištima iz godine u godinu generiraju dugovi. Ja ovo ne bih nazvao procesom restrukturiranja, ovo je sanacija i pokriće dugova prije konačne prodaje ili privatizacije brodogradilišta. Sustavni pokušaj, zadnji sustavni pokušaj restrukturiranja bio je daleke 1996. godine. Njime su se sustavno jedini bavili u novijoj hrvatskoj povijesti ministar Porgest i njegov pomoćnik Čuvalo kada je bilo pokušaja da se reorganizira u potpunosti hrvatska brodogradnja, s obzirom da je sva državna da se nešto poput talijanskog modela uvede centralna uprava, da se brodogradilišta specijalizira, da se objedini nabava, da ne nabavlja crnu metalurgiju svako brodogradilište za sebe, dakle da se uvede jedan red u upravljanju brodogradilišta. Nakon toga se sustavno nitko nije bavio brodogradnjom nego jedna sanacija je slijedila drugu. I točno je i drago mi je da je ministar Šuker vrlo otvoreno i iskreno rekao da je ukupno u ovih 20 godina, da zaokružimo 50 milijardi upumpano u hrvatsku brodogradnju. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne jamstva, nisam rekao jamstva nego ukupno sredstava u raznim oblicima restrukturiranja i raznih sanacija ili kako su se već zvale. Dakle, ključno pitanje je zašto neka brodogradilišta ili jedno brodogradilište je u cijelom tom procesu bilo umjerenije, dakle inkasiralo je u svim fazama manje dugova, a druga brodogradilišta su se malo drukčije ponašala. Pokušat ću vam kolegice i kolege donekle i odgovorit na to pitanje jer sam svjedok toga. Jer na kraju krajeva, ako imam 13 godina provedenih u brodogradnji na različitim pozicijama onda priznajem da sam i zaražen tom brodogradnjom jer jednostavno znam da će sutra ovdje glasati ljudi o brodogradnji koji teško da razlikuju pramac i krmu. Znam da ministar Šuker ima neki svoj gliser jer sam to čitao, ali što se tiče… … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, onda ga je bio posudio. Hoću reći da znate, kad prođete cijelu gradnju broda, od prve crte na crtaćem stolu, odnosno nekada a danas na kompjutoru, od konstrukcije do polaganja kobilice, do rezanja dijelova odnosno metalnih ploča i profila, do porinuća pa do primopredaje, kad vi jednom ste svjedok porinuća, kada vam grdosija od 15000 tona klizne niz navoz i ode u more, kad vi to jednom doživite vi se nikad više tog dojma nećete osloboditi. Dakle, priznajem da sam s time zaražen, tom brodogradnjom i da je volim i da želim da ova brodogradnja u Hrvatskoj opstaje, ali ne samo na načelima da će privatni poduzetnik biti učinkovitiji nego što je državna brodogradnja. Tu tvrdnju ne mogu nikako popiti. Tu tvrdnju ne mogu nikako popit, a ne mogu popit zato što znam, imam iskustvo iz susjedne nam zemlje Italije koja je sedamdesetih godina prošlog stoljeća riješila ovaj problem otpisujući sve dugove brodogradilištima i nakon sedamdesetih godina prošlog stoljeća državna brodogradnja u Italiji nije inkasirala jednu liru i jedan euro minusa. Radi se o sustavu upravljanja brodogradnjom, jer znate brodogradnja ima proces koji je predvidiv, je tehnički proces i ne može se fulati broj sati za izgradnju jednog broda. Ne može. Može se fulat u 5%, ali ne može se fulati u 100%. Ako pogledate poslovanja naših brodogradilišta, a pogotovo onih brodogradilišta gdje su enormni dugovi onda dodatni radovi u brodogradnji premašuju planske sate izgradnje broda. Tome se moglo stati na kraj upravljanjem državnim brodogradilištima. Gledajte u Republici Italiji koja nam je pojam za mafiju, ali u ovoj stvari su raščistili do kraja generalni direktor brodogradilišta nema pravo potpisati niti jedan dodatni sat rada, niti jednu izmjenu dok mu tu ured metoda i postupaka koji je pozicioniran pri direkciji brodogradnje ne dozvoli. Dakle, postavili su sustave kontrole da nitko ne može manipulirati početnim pozicijama. Kod nas su se davale potpore i kroz sanaciju i pokrivali su se dugovi. Na koji način? Da se opraštalo uplatu doprinosa zdravstvenog i mirovinskog i da kroz, na taj način vršila sanacija brodogradnje. Od sedamdesetih godina u Italiji niti jedna lira niti euro nije otišao u plaće radnika ili u doprinose, niti za tekuće poslovanje nego isključivo za nove tehnologije. Brodogradilište Monfalcone koje je 150 km od Pule ima više robota za zavarivanje nego cijela hrvatska brodogradnja, pa mislim i pola Grčke, a radi samo dva putnička broda. Dakle, uopće nije ono brodogradilište kao šta izvjesni gospodin u "Nedjeljom u 2" ove nedjelje kaže u Kini ćemo štancati brodove. Dakle, ne štancaju se brodovi. To su dvije jedinice vrhunskih brodova koji koštaju svaki najmanje 450 milijuna dolara po jedinici. 2 putnička broda rade godišnje. Najveći brod koji su gradili koštao je 900 milijuna dolara. Imao sam privilegiju vidjeti taj luksuz, taj sjaj i sve ono što su oni od talijanske i europske procesne industrije ugradili na taj brod. Dakle, sve najbolje što postoji ide na taj brod. Sve najsuvremenije ide na taj brod, a to nije najjeftinije. Dakle, dodana vrijednost je ogromna. Mi se u takvim rizicima nismo okušali, ali moramo si priznati da je Hrvatska u okviru bivše države 60-tih godina bila treća na svijetu u brodogradnji, 3 na svijetu bivša država, a 95% brodogradnje te bivše države je bila Hrvatska. Bila je pardon 5 na svijetu po strojo gradnji, a 70% strojo gradnje je bilo u Hrvatskoj. Zar smo mi talentirani toliko da baš sve moramo srozati do kraja. Jer ja oprostite ne vjerujem u priču štancat ćemo brodove u Kini. To nije budućnost hrvatske brodogradnje. Mi sve ovo radimo i ja mogu dizat ruku u drugim okolnostima ako će sutra brodogradnja, hrvatska brodogradnja neovisno u državnom ili privatnom vlasništvu zapošljavat ljude ako ćemo gradit brodove, ako ćemo ići putem Uljanika koji je uzeo jedan od brodova vrlo teških za izradu od kog su odustali francuski brodograditelji, brod za ukapljeni plin koji je uzeo frižidere, koji je uzeo jaružare, koji stalno inovira, koji radi male serije vrlo sofisticiranih brodova. Pa mogli smo se već jednom dogovoriti u toj brodogradnji pa ne mogu svi svima konkurirati. Pa nek' svatko razvija jedan tip broda. Ne moramo jedni drugima konkurirati, a možemo jako puno surađivati. A drugo, mi tu imamo i brodograđevni institut. Pa kako ćemo taj brodograđevni institut staviti koji je državni, koji ćemo staviti u funkciju brodogradnje kad sutra nećemo više imati državne brodogradnje. Dakle, imati državnu brodogradnju nije prepreka da ona može pozitivno poslovati. Privatizirati brodogradnju nije nikakva garancija da ćemo imati proizvodnju brodova u Hrvatskoj. Prema tome, mogu se složiti da ovo nužno učiniti je alternativa ovome što se danas predlaže je samo stečaj svih osim Uljanika. A koliko volim svoj Uljanik poštujem i druge brodogradilište, poštujem jer je bilo velikih ljudi u svim brodogradilištima i nikad nisam pristajao i nikad neću pristati da je trebalo mijenjati godišnje rukovodstva brodogradilišta. I nikad nisam prihvatio da se politički mogu mijenjati rukovodstva brodogradilišta, a bogme su tu i sindikati bili u igri jer su oni pomogli mijenjati određena rukovodstva brodogradilišta. Time se gubi pamćenje brodogradilišta, time se gubi pamćenje jedne tvrtke, time se jednostavno nazaduje. U tehnici svaka nova generacija mora nastaviti gdje je prethodna stala, a ne smijeniti, nova generacija rukovodstva smijeniti i reći ovo prije ništa ne valja. Toga u tehnici nema. Toga može biti u politici, toga može biti gdje god hoćete. Neprirodno je, ali u brodogradnji to nikako ne može biti, jer ako imamo to da svatko novi tko dođe najbolje zna a nije još ni primirisao onaj garež zavarivanja ili svega onoga što se događa u brodogradnji od takvog nastojanja da svatko novi dokaže da je bolji nema ničega. Dakle, mi si želimo odnosno ja bih glasao za ovo, odnosno i naš klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika bi glasao za ovaj zakon da su podastrijeti podaci o svakom brodogradilištu, o njihovim dugovima što u stvari još treba sanirati. Ovako nećemo biti protiv ovog zakona, ali smatramo da je nedovoljno objašnjena cijela slika restrukturiranja brodogradnje jer jednostavno ne možete tražiti od nas da dižemo ruku za nešto što je pozitivno jer alternativa loša, ali nemamo dovoljno podataka i tko je sve odgovoran za sve ovo što je do sada stvoreno. Jer ovi dugovi i odgovornost za ove dugove ima svoje ime, a ja nikako ne želim i biti ću protivnik ove totalne privatizacije brodogradnje, jer je to ustvari zatiranje naših korijena, pomorske tradicije i brodograđevne tradicije Hrvatske. Nikakve garancije da budući vlasnik brodogradilišta, privatni poduzetnik koji najavljuje štancanje brodova u Kini, da će graditi brodove i razvijati pomorsku orijentaciju i brodogradnju u Hrvatskoj nemam, prema tome molim vas predstavnici Vlade, kolegice i kolege iz HDZ-a budite oprezni sa tim pričama. Ne bih volio da ishitreno donosimo odluke i da radimo privatizaciju radi privatizacije, čuvajmo svoj ponos, čuvajmo svoje nacionalne interese, i znate, ovo je doista teško i za mene, jer u ovoj cifri stoji najmanje 6 godina indeksacije ili usklađivanja mirovina za hrvatske umirovljenike, prema tome ovo nisu lake odluke i samo zbog tog osjećaja odgovornosti ćemo biti suzdržani, ne sumnjajući u dobre namjere, i nedostatak alternative, jer jedina alternativa ovome je stečaj, a tada su opet u opasnosti da našim radnicima neće biti priznat staž zbog toga što neće biti uplata, itd., otvaramo neke nove procese koji su dosta teški. Hvala.
Hvala lijepo kolega Hrelja. Imamo jednu prijavu ispravka navoda, uvaženi kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa upravo na tragu ovog razloga zašto je gospodin Hrelja, kolega Hrelja rekao da oni neće glasati nego će biti suzdržani, ja sam u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice pokušao dati jasnu sliku, i rekao sam i u ime kluba da sam zakon po sebi je poprilično načelan, ali obrazloženje zakona je detaljno. I čisto radi zapisnika od '96. do danas je izdano 49,9 milijardi, nisu sva protestirana. Ono što imamo siguran podatak i to sam iznio, a to je da u razdoblju od 2000. do danas što protestirana jamstva, što trošak sanacije koji je preuzela država, što ova jamstva koja bi trebala preuzeti što činidbena što avansna, i kamate, to je negdje ukupno u iznosu oko 25 milijardi kuna koje država u zadnjih 10 godina uložila i uložit će u brodogradnju. I još nešto, s čim se ne mogu nikako složiti, a to je da mi sa privatizacijom i brodogradilištima zatiremo korijene hrvatske brodogradnje. To naprosto nije istina. Oni koji će donositi odluku o tome da li će tamo biti brodogradnja, ili će sutra netko se s nekim dogovoriti nešto drugo je lokalna samouprava. Nitko mimo lokalne samouprave ne može promijeniti neke stvari, i nije dobro da kolega Hrelja dugo i zajedno smo radili na Zakonu o povratu duga hrvatskim umirovljenicima, i zato sam rekao da je ovaj zakon jednake težine. Nemojmo danas kad mi praktički nemamo alternative, možemo pričati šta god hoćemo, mi nemamo alternative. Ajmo ovo napraviti. I druga stvar, da ne ide ovaj zakon, pitanje je što bi bilo s Uljanikom da mora vratiti protestirana jamstva. Prema tome nemojmo reći nešto je divno, nešto je krasno, nešto je loše. … [[Upadica se ne razumije.]] Razlika je velika, ali ja samo kažem možda da smo svi tu danas, možda bi bilo bolje, i da raspravljamo o ovome i zato i jesam rekao u ime kluba na početku, dakle ne bježeći od toga da je zakon načelan, ali zato obrazloženje detaljno, iz razloga što dok se ne završi program restrukturiranja za svako brodogradilište, kolega Ruđer i kolega u Ministarstvu financija ne mogu podastrijeti jasnu cifru u lipu, ali zato stoji u članku, mislim da je 8., ili 9., da će Vlada posebnim aktima, mi možemo se dogovoriti da Vlada dodaje još jedan članak, i da će o tome izvijestiti Hrvatski sabor u roku od 15 dana kad se donese odluka za bilo koje brodogradilište, pa da onda imamo transparentno provođenje ovog zakona. I mislim da niti Vlada, a niti Sabor neće imati ništa protiv toga, pa Ruđer možda da vidite to da ubacite još jednu točku, ja ću.
Hvala. Iscrpili smo raspravu po klubovima, prelazimo na pojedinačnu. Prvi se javio kolega Dragutin Lesar. Nema ga. Gubi pravo za raspravu. Pa kolegica Mirela Holy. Nema ni nje. I ona gubi pravo za raspravu. Kolega Daniel Srb, je ovdje. Izvolite uvaženi kolega. Uzmite riječ.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Naime ovo je jedan zakon koji je očito od iznimnog značaja za budućnost hrvatske brodogradnje. Činjenica je da hrvatska brodogradnja zapravo godinama živi isključivo, odnosno može egzistirati jedino uz značajne potpore države, svjesni smo bili toga da su bili tijekom pregovora s Europskom Komisijom i određeni pritisci da Hrvatska to riješi, svi smo apsolutno svjesni potrebe da se u Hrvatskoj brodogradnja očuva, da to bude jedna gospodarska grana koja će dugoročno osiguravati i radna mjesta velikom broju ljudi, koji i danas žive od brodogradnje. Ne smijemo pritom zaboraviti niti činjenice da je dobar dio i prateće hrvatske industrije naslonjen na brodogradnju, dakle tu je i ranije spomenut brodarski institut iz Zagreba, ali i brojne druge tvrtke u Hrvatskoj koje su vezane uz samu brodogradnju. Ali ono što je bilo danas dosta opsežno rečeno kroz samu raspravu i kolege Šukera i kolege Hrelja, činjenica je alternative nema, brodogradnja se sačuvati mora, ali ono što je pravo pitanje zapravo zašto smo mi sebe dovodili u situaciju da praktično svake četiri godine se dovedemo do toga da se zaključi alternative nema, sad se mora osigurati iznimno velika financijska sredstva iz državnog proračuna kako bi se brodogradnja de facto spasila. A u međuvremenu se ne napravi ništa dovoljno, kako bi se sama brodogradnja restrukturirala i kako bi očito postepeno dolazilo u situaciju da može, da se napravi ozbiljno restrukturiranje i promjene odnosa u samim poslovanjima. Bilo je ovdje dosta riječi o tome, državna brodogradnja, nedržavna brodogradnja, očito je da razina upravljanja nije dovoljno uspješna, da tu treba nešto mijenjati, na koji način, modeli, objedinjavanje, formiranje jednog državnog holdinga koji je mogao upravljati možda ekonomičnije, možda objedinjavanjem različitih sustava i nabavu u cijelom tom procesu protiv čega će sigurno skočiti u nekim brodogradilištima, sigurno im nije do toga stalo. Ali, mi ne možemo zanemariti da su sredstva koja su usmjeravana prema brodogradnji, evo kao što je rekao kolega Šuker, radi se tu o više od 20 milijardi kuna kroz 10 godina. Pravo je pitanje zašto zapravo hrvatska brodogradnja, ne ovih 20 godina nego 30 godina, nije napravila iskorake u ozbiljnoj modernizaciji? Zašto se danas još uvijek ne prepoznaju oni segmenti u brodogradnji koji i danas mogu tržišno i uspješno poslovati i bez potpora države? Dakle, uvijek smo mi imali te faze 4 godine pa onda dođemo do toga da jednostavno kažemo nema alternative, brodogradnja se spasit mora, mora se osigurati sredstva. A znamo da je zapravo jedan od temeljnih problema tehnološko zaostajanje, potreba za modernizacijom koje nema i kako vrijeme odmiče tako je situacija zapravo sve gora. I dovodimo i brodogradilišta do toga da sve teže i ona drže korak s konkurentima. Nama je sigurno potrebna jedna drugačija brodogradnja. E sad, cijeli taj proces treba provesti postepeno, obzirno kako ne bi u tom procesu nanijeli joj i štetu brodogradnji koja se objektivno ne mora napraviti. Možemo mi raditi i određene usporedbe, primjerice sa novcima koje je Hrvatska ulagala u cijeli sustav poljoprivrede u Hrvatskoj i onda dođemo zapravo do toga da su novci koji su išli prema brodogradnji svedeni na jedno radno mjesto ipak neusporedivo veći od onih koji su išli prema poljoprivredi koja isto tako treba jedno ozbiljno restrukturiranje. Ali, mi trebamo zapravo prepoznati probleme, definirati model restrukturiranja kako ne bi samo svake 4 godine ponovno dolazili u situaciju da izdvajamo ogromne novce bilo za brodogradnju bilo za neku drugu djelatnost. Vrijeme nam ovdje nije prijatelj. I gubitak svake 4 godine, ajde idemo sad to riješiti pa onda sljedeća Vlada zapravo isto vuče, vuče, vuče problem dok ne dođe do iste ovakve situacije da jednostavno se spašavat mora. Mora se spašavat, ali nemojmo sad samo napraviti to osiguramo model kojim će se financijski dio problema riješiti preuzimanjem obveza države na sebe, a onda ne provoditi restrukturiranje nego pustiti da brodogradilišta nakon 4 godine dođu objektivno u još težu situaciju. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku prijavljenu. Uvaženi kolega Hrelja, izvolite.
Uvaženi kolega Srb gledajte može se uspoređivati novci za tekstilnu industriju, novci za poljoprivredu i novci za brodogradnju, no kao rekli smo zaraženi brodograditelj reći ću jednu činjenicu. Brod je najveći proizvod koji može zemlja jedne veličine kao što je naša dati na svjetsko tržište. Mi ne možemo dati ni avione ni svemirsku tehnologiju ni nuklearne elektrane niti imamo Silicijsku dolinu, ali imamo brod koji je najveći proizvod i najsofisticiraniji proizvod koji Hrvatska kao mala zemlja može dati na svjetsko tržište. I to, osim ekonomske računice, može biti i ono što nas drži, a to je ponos, a ekonomska računica može biti ako smo se spremni organizirati da ta brodogradnja bude prokurzivna djelatnost da što više komponenti domaće proizvodnje ugradimo na brod. Slažem se s vama da sustav upravljanja brodogradnjom je bio slab i neučinkovit. I ne slažem se ni sa mjerom predsjednice Vlade da se treba svim menadžerima u svim poduzećima srezati plaće. Ne, gospodo onaj koji posluje u plusu neka ima plaću koliko mu odredi Nadzorni odbor. Onaj koji ima u minusu ne može opstati na tom radnom mjestu više od 3 mjeseca. To je odgovoran sustav upravljanja. Dakle, ne može nitko stvarati gubitke i biti nagrađen menadžerskom plaćom. A što se tiče tehnološke opremljenosti ja bih tu bio oprezan u procjenama bez obzira kako ocjenjivali stanje u brodogradnji katastrofalnim hrvatska brodogradnja ne zaostaje za više od 3 do 5 godina u odnosu na konkurenciju po tehnološkoj opremljenosti i tu smo oduvijek bili poznati po inovativnim rješenjima u brodogradnji. Prema tome, jest da sam rekao nešto o robotima za zavarivanje, ali i mi imamo svojih konja za utrku, znamo puno toga napraviti na možda svoj čudan način i što se tiče tehnoloških i organizacijskih rješenja. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Srb.
Hvala lijepo. Kolega Hrelja i ja se slažemo u mnogo toga, ali ima jedan dio u kojem se ne slažemo. Ne slažemo se u pitanju tehnološke opremljenosti u ovom trenutku cijele hrvatske brodogradnje. Ona je objektivno tehnološki zaostala. Ona je počela zaostajati početkom '80-ih godina prošlog stoljeća. Nije to od danas, ali to je jedan proces koji Hrvatska mora ili uhvatiti ili će izgubiti brodogradnju. Istina je, mi imamo iznimno sposobne, inovativne, vrijedne ljude koji puno toga nadoknade, ali početkom '80-ih godina hrvatska brodogradnja tada u Jugoslaviji debelo je već zaostajala tehnološki kada su u pitanju tehnologije zavarivanja i njihova učinkovitost, produktivnost u odnosu na Japan i Koreju tada, Južnu Koreju. U tih 30 godina situacija se nažalost još jako pogoršala i tu nama treba jedan iskorak kojeg treba biti svjestan vlasnik, u ovom trenutku država. Trebat će uložiti još dodatna sredstva zapravo da brodogradnja kroz jednu modernizaciju postane u određenim segmentima potpuno konkurentna. Hvala.
Hvala. Na redu je kolega Arsen Bauk. Nema ga. I on gubi pravo na raspravu. Kolega Vedran Rožić je ovdje, uvaženi kolega izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je zakon s kojim se napokon dovršava proces privatizacije hrvatskih brodogradilišta. Svjesni smo situacije u kojoj se nalazi naša brodogradnja i svjedoci smo koliko se sve skupa s procesom privatizacije odužilo. Problem restrukturiranja i sanacije brodogradnje uvelike je opterećivao proces završetaka pregovora sa Europskom zajednicom. Kvalitetno rješavanje istog od velike je važnosti za hrvatsko gospodarstvo, a da ne spominjemo životnu važnost za lokalnu zajednicu u kojoj se ta brodogradilišta nalaze. No, velikim zalaganjem Vlade RH, nadležnih ministarstava i njihovih stručnih službi te pregovaračkih timova nalazimo se pred konačnim rješavanjem problema, a isto tako i otvaranja novih mogućnosti za hrvatsku brodogradnju. Svakako treba istaknuti nastojanja Vlade da se donese ovaj Zakon o uređenju prava pa i obveza brodogradilišta u procesu restrukturiranja koji će napokon omogućiti lakše restrukturiranje. Svjesni smo i kompleksnosti izrade ugovora o privatizaciji, a što vrijeme ide dalje to je sve skuplje i kompliciranije i tu činjenicu ne smijemo zanemariti. Još uvijek traje proces ocjenjivanja programa restrukturiranja za Brodotrogir, Brodogradilište Kraljevicu i 3. maj iz Rijeke. Osvrnuo bih se isto na program restrukturiranja Brodotrogira koji je zasnovan na programu koji su izradili stručnjaci brodogradilišta u skladu sa renomiranim konzultantima te domaćim i stranim znanstvenicima. Program je zasnovan na održivom razvitku, iskorištavanju komparativnih prednosti Trogira i okolica, predstavlja kvalitetnu kod nas rijetko prisutnu suradnju znanosti i gospodarstva. Mislim da nije potrebno posebno naglašavati što Brodotrogir znači za grad Trogir, a tako i za okolne općine ali i Splitsko-dalmatinsku županiju. Nadam se da će Uprava za tržišno natjecanje Europske komisije uskoro odobriti predmetni program. Tu se postavlja jedno vrlo važno pitanje, a to državni tajnik zna, koliko će vremena biti potrebno Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja da izda rješenje, budući to je važni uvjet za privatizaciju ugovaranje novih poslova, poslovanje s bankama i za sve ono što je potrebno za normalno funkcioniranje gospodarskog subjekta. Jer već znamo da i Brodosplit i Brodotrogir završavaju neke programe, a potrebno ugovaranje novih brodova uvijek uzme nekoliko mjeseci praktički će ti navozi ostati bez posla, radnici na čekanju i normalno da će to sve skupa poskupiti program restrukturiranja. I na kraju dajem punu potporu ovom zakonu s kojim se hrvatskoj brodogradnji daje realna šansa opstanka na vrlo zahtjevnom svjetskom tržištu brodogradnje.
Hvala kolegi Rožiću. Replika kolega Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Rožiću pratio sam pozorno vaše izlaganje i stječem dojam da se i vi slažete s činjenicom da nakon ovog brodogradilišta moraju uzeti sudbinu u svoje ruke, bez obzira na oblik vlasništva koji će u njima prevladati. Ja mogu opet ponoviti tehnološka podopremljenost brodogradilišta nije nešto što se ne može dostići, ali ono od čega se u budućnosti ako brodograditelji i Hrvatska država im to dozvoli budu uzeli stvar u svoje ruke oko čega moraju raditi je promjena i tehnologija i navika i u svakom slučaju morat će se pokriti u okvirima u financijskim okvirima odnosno očekivati vrlo malu pomoć od države ona će biti strogo ograničena. Ja mislim da model koji se nudi konkretno za privatizaciju Uljanika odnosno promjenu vlasničkog modela da 4 mirovinska fonda uzmu svaki po 10%, da dva brodara koja bi trebala imati interes jer se tako mogu zatvarati konstrukcije za narudžbu brodova, to je Atlantska plovidba i Uljanik plovidba da uđu po 10% u vlasništvo, a da se po 20% vlasništva još dodatnih podijeli, 20% država, 20% radnici i menadžment da bi mogao biti na tragu preuzimanja odgovornosti za svoju sudbinu. Ja ne znam kako je stanje u Brodotrogiru gdje ste vi više upoznati, ali mislim da tu to modeli koji bi trebali dobiti prednost nad pukom privatizacijom bud zašto svođenje pod rizik da tko zna što će biti na mjestima današnjih brodogradilišta.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Rožić.
Pa sigurno kolega Hrelja da je orijentiranost HRvatske prema moru prema brodogradnji jedan od osnovnih preduvjeta i za opstanak ovog našeg gospodarstva naročito u industriji i u brodogradnji. Svi modeli normalno da od svih brodogradilišta da je Uljanik napravio jedan model još prije ja mislim 15 godina i tu je u jednoj prednosti i njihov se model pokazao da je uspješan. Međutim, isto kako je kolega Šuker kazao da se s ovim jednim novim zakonom i Uljanik na neki način čisti tih svih svojih jamstava i budućih obveza. Ja vjerujem da će i druga brodogradilišta slijediti te ili slične modele, ali tu normalno će i Vlada RH i dalje imati itekako značajnu ulogu u opstanku hrvatske brodogradnje. A slažem se s vama da sva naša brodogradilišta trebaju zadržati onaj jedan model koji će jamčiti opstanak na svjetskom tržištu. Jer moramo znati da svjetsko tržište naročito na Dalekom istoku da nije lako biti konkurentan ali ima prostora na nekim posebnim brodovima i ja vjerujem da će to hrvatska brodogradnja u budućnosti nakon ovog restrukturiranja imati puno više uspjeha nego do sada.
Hvala lijepo. Na redu je kolega Ivan Škaričić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Najprije bih rekao i priključio se mišljenju kolege Šukera da je vrlo čudno i po meni tragično da oni koji se zalažu za prava radnika iskazuju brigu za brodogradnju kroz medije, danas nisu u sabornici nego su iz nekih svojih razloga politikantske prirode napustili još tokom prijepodneva. Da se vratim ovom zakonu. Namjera ovog zakona je restrukturirati velika hrvatska brodogradilišta na način da se postave na temelje tržišnog poslovanja kako bi doprinijela gospodarskom rastu i zaposlenosti u RH. Restrukturiranje velikih brodogradilišta provodi se sukladno Zakonu o državnim potporama i međunarodno preuzetim obvezama RH o potrebi zaštite tržišnog natjecanja. Istodobno RH je preuzela obvezu donošenja zakonodavstva koje će omogućiti kontrolu državnih potpora kako ne bi došlo do neopravdanog narušavanja trgovine između RH i EU. Rok za usklađivanje programa potpora istekao je 1. ožujka 2006. godine. U brodogradnji se međutim programi potpora nisu uskladili sa obvezom zbog nagomilanih problema iz prošlosti. 2007. godine donesena je odluka o restrukturiranju hrvatskih brodogradilišta i to 3. maja iz Rijeke, Kraljevice iz Kraljevice, Brodosplita iz Splita, te Brodotrogira iz Trogira. Brodogradilište "Uljanik" iz Pule s obzirom da je vratilo sve potpore i pozitivno posluje ne smatra se više brodogradilištem s teškoćama. Programom restrukturiranja žele se postići uvjeti za dugoročnu rentabilnost poslovanja brodogradilišta. Budući da se restrukturiranje provodi putem privatizacije brodogradilišta se ovim državnim sredstvima moraju restrukturirati i vlastitim sredstvima novoga vlasnika. Prema pravnoj stečevini Europske unije za velike poduzetnike predviđa se iznos vlastitih sredstava do 50%. Obveze koje se odnose na kreditne obveze osigurane državnim jamstvima prenose se na javni dug Republike Hrvatske, a konačno definiranje svih obveza ustanovit će se činom završetka privatizacije. Ovaj zakon određuje tri osnovna postupanja u određenom okviru. Pod a) to su imovinsko-pravni odnosi, pod b) preuzima se javni dug obveza koje mogu nastati u postupku restrukturiranja i temeljnih državnih jamstava izdanih brodogradilištima i pod c) tretman poreznog duga nakon završetka privatizacije. Imovinsko-pravni odnosi sporazumno s prijebojem rješavaju pitanja prava i obveza na nekretninama koje su bile u vlasništvu brodogradilište, a koje nakon pretvorbe postaju pomorsko dobro, dakle vlasništvo Republike Hrvatske i na kojem će Republika Hrvatska ubirati koncesijske naknade za obavljanje djelatnosti u brodogradnji. Sporazumima o uređenju imovinsko-pravnih pitanja između Vlade Republike Hrvatske i brodogradilišta ukupne obveze brodogradilišta u iznosu od preko 8 milijardi kuna pretvaraju se u javni dug. Od toga otpada na "Brodosplit" 2,9 milijardi kuna, na "Brodotrogir" 634 milijuna kuna, na "Kraljevicu" 368 milijuna kuna, te na "3. maj" 3 milijarde i 219 milijuna kuna. Što se tiče preuzimanja u javni dug obveza koje mogu nastati slijedom programa restrukturiranja i temeljnih državnih jamstava izdanih brodogradilištima, ona su sljedeća. Brodosplit brodogradilište d.o.o. činidbena jamstva su izdana na 3,2 milijarde kuna te avans na 1,1 milijardu kuna, Brodosplit brodogradilište specijalnih objekata d.o.o. činidbena jamstva u iznosu od 59 milijuna kuna, Brodotrogir Trogir činidbena jamstva u iznosu 1, milijardi kuna te avans na po 426,8 milijuna kuna. Brodogradiište Kraljevica d.d. činidbena jamstva u iznosu od 789,6 milijuna kuna te avansna u iznosu od 190,7 milijuna kuna. 3. maj Rijeka činidbena jamstva u iznosu od 2,7 milijardi kuna te avansna u iznosu od 272,4 milijuna kuna te Uljanik iz Pule činidbena jamstva u iznosu od 733,4 milijuna kuna što sveukupno čini 11,3 milijarde kuna državnih jamstava, što su potencijalne obveze koje mogu biti prenijete u javni dug. Točan iznos jasno znat će se nakon okončanja postupka restrukturiranja. Porezni dug i ostala javna davanja prebijaju se s poreznim gubitkom brodogradilišta iz prethodnih razloga, a preostali dug se otpisuje. Iz svega iznijetog vidljivi su veliki napori Vlade Republike Hrvatske da se sačuva domaća brodogradnja te da se istodobno u ovoj sferi uskladimo s pravnom stečevinom Europske unije, a što je vidjeli smo vrlo zahtjevno i vrlo teško, a što je i uvjet za pristupanje Hrvatske u Europsku uniju. Stoga pohvaljujući napore Vlade i svih onih koji sudjeluju u ovom restrukturiranju podržat ću i poduprijeti ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Vrijeme za prijavu upravo je isteklo, a mi još imamo jednu pojedinačnu prijavu. Uvažena kolegica Vesna Buterin, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Jedan od ključnih ciljeva gospodarske politike Vlade Republike Hrvatske je i restrukturiranje brodogradnje na način kako bi ona bila u mogućnosti uspješno poslovati na globalnom tržištu, ali i konkurirati brodogradilištima iz drugih zemalja. Moramo priznati da dosadašnji sustav financiranja poticanja gradnje brodova nije bio previše učinkovit i on će biti zamijenjen sustavom koji će od brodogradilišta zahtijevati i povećanje proizvodnje i povećanje efikasnosti poslovanja, a tek onda omogućit će se korištenje državnih potpora koja će biti namijenjene inovacijama, zaštiti okoliša i novim investicijama. Cilj restrukturiranja hrvatskih brodogradilišta jest da njihovo poslovanje prije svega postane tržišno održivo te da doprinese gospodarskom rastu i zaposlenosti u Republici Hrvatskoj, a da s druge strane što manje opterećuje hrvatske porezne obveznike. Program restrukturiranja treba biti prije svega takav da stvori uvjete za uspostavljanje dugoročne održivosti tijekom određenog vremenskog razdoblja, naravno na temelju realnih pretpostavki o budućim uvjetima poslovanja samog poduzetnika, ali i o uvjetima poslovanja na tržištu na kojem taj poduzetnik posluje. Iznos i intenzitet državnih potpora koje se dodjeljuju u samom procesu restrukturiranja moraju biti ograničeni na najmanju neophodnu razinu troškova restrukturiranja koji su potrebni za provođenje mjera restrukturiranja. Treba reći da i prethodno dodijeljene državne potpore za sanaciju čine sastavni dio državnih potpora za restrukturiranje. Od korisnika potpore očekuje se da značajno doprinese procesu restrukturiranja iz svojih vlastitih sredstava. U slučaju hrvatskih brodogradilišta gdje se restrukturiranje provodi putem privatizacije korisnik potpore također mora značajno doprinijeti tom procesu vlastitim sredstvima ili sredstvima novog vlasnika. Tijekom pregovora za članstvo u Europskoj uniji, dakle kada je u pitanju poglavlje 8., postignut je dogovor o vlastitom doprinosu restrukturiranja hrvatskih brodogradilišta od 40% troškova restrukturiranja, iako pravna stečevina Europske unije predviđa u ovim slučajevima vlastiti doprinos od 50%. Shodno tome, udio države u restrukturiranju hrvatskih brodogradilišta iznosi 60%. Kako bi omogućila provedbu procesa restrukturiranja hrvatskih brodogradilišta i dala još jednu priliku za opstanak i unapređenje poslovanja kao i očuvala zaposlenost u ovom sektoru Vlada Republike Hrvatske ovim zakonskim prijedlogom želi izravnim mjerama olakšati i financijski poduprijeti i odvijanja ovog procesa restrukturiranja. Ovim zakonom kreditne obveze koje su osigurane državnim jamstvima prenose se u javni dug Republike Hrvatske, a u svojim odredbama je obuhvatio tri osnovna postupanja određena u okviru imovinsko-pravnih odnosa, preuzimanja u javni dug obveza koje mogu nastati slijedom programa restrukturiranja i temeljem državnih jamstava izdanih brodogradilištima i tretman poreznog duga nakon završetka postupka privatizacije. Uvođenjem sporazuma o rješavanju imovinsko-pravnih odnosa koji se mogu zapravo i smatrati vlastitim doprinosom poduzetnika u restrukturiranju brodogradilišta izravno se smanjuje iznos kojeg kao vlastiti doprinos mora osigurati novi potencijalni vlasnik. Upravo na taj način povećala se i atraktivnost brodogradilišta, stvoreni su osnovni preduvjeti za očuvanje brodogradilišta kao važne industrijske grane ali su isto tako i postignuti preduvjeti za učinkovitu provedbu privatizacije. Kada govorimo o međusobnim pravima i obvezama koje će se prenijeti u javni dug one će, one u ukupnom iznosu, dakle iznose 8,1 milijardu kuna, a prava brodogradilišta na ime iznosa koji su pojedinačno, dakle za svako brodogradilište u Republici Hrvatskoj navedeni u zakonu prebijaju se sa dospjelim potraživanjima koja su nastala temeljem izdanih i protestiranih državnih jamstava. Prema evidenciji Ministarstva financija trenutačno stanje aktivnih državnih jamstava iznosi 11,3 milijarde kuna pri čemu činidbena jamstva iznose 9,3 milijarde kuna, a avansna jamstva 2 milijarde kuna. A naravno taj će iznos biti prenesen u javni dug. I evo na samom kraju moje rasprave, budući da dolazim iz Rijeke moram se osvrnuti i sa nekoliko riječi o brodogradilištu 3. Maj koji bih rekla da je iznimno važan gospodarski subjekt i za Rijeku i za Primorsko-goransku županiju ali i šire budući da zapošljava veliki broj radnika. Na temelju ovog zakona, dakle iznos naknade za pomorska dobra koja će se prebiti sa dospjelim potraživanjima u slučaju 3. Maja iznosi 3,2 milijarde kuna, a kada su u pitanju preuzimanje obveza u javni dug onda se radi o činidbenim jamstvima u iznosu od 2,7 milijardi kuna, te avansnim jamstvima od 272,4 milijuna kuna. Međutim, jedna je važna činjenica koju bih željela istaknuti za 3. Maj a to je da je usprkos recesiji i krizi Vlada Republike Hrvatske u listopadu prošle godine osigurala i odobrila jamstva za izgradnju dva broda u 3. Maju u iznosu od 24 milijuna dolara i to je doista bio veliko potez koji je omogućio i nastavak proizvodnje, ali i radna mjesta u trećem, svih radnika u 3. Maju. Vidite upravo oko toga mnogi su u Rijeci, dakle oko tih jamstava pokušavali i politizirati i priskrbiti sebi jeftine političke bodove. Međutim, naravno to je bila samo predstava za javnost bez stvarne namjere, bez stvarne mogućnosti potencijala. Ali ono što je najvažnije bez stvarne zakonske podloge na temelju koje bi grad Rijeka mogao izdati, odnosno odobriti jamstva za 3. Maj. Važno je naglasiti za 3. Maj da je on danas u dobroj situaciji. Želim reći da je proizvodnja i nastavak proizvodnje osiguran, radnici imaju posla, sačuvana su sva radna mjesta i upravo na kraju željela bih reći da je za takvu situaciju u 3. Maju, to znači za spas 3. Maja zaslužna jedino Vlada Republike Hrvatske bez čijeg bi napora i pomoći radnici danas bili na cesti a brodogradilište bi bilo u stečaju i ne bi bilo proizvodnje. Evo upravo na pragu svega ovoga što sam iznijela želim reći da je Vlada doista učinila jako puno napora u očuvanju brodogradnje u Republici Hrvatskoj za što su se vodili teški pregovori u Bruxellesu. Ali naravno sve je to učinjeno sa jednim jedinim ciljem da se očuva i brodograđevna industrija, ali i radna mjesta u brodogradilištima u Republici Hrvatskoj. Na kraju u potpunosti ću podržati donošenje ovoga zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Iscrpili smo sve prijave za pojedinačnu raspravu. Predlagatelj, odnosno predstavnik predlagatelja ne osjeća potrebu za zaključno obraćanje stoga ja zaključujem ovu točku dnevnoga reda. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, a svi očekujemo da će se oni steći sutra u 12,00 pa vas molim da budete ovdje. Normalno ako bude malo bolja bioprognoza nego danas, barem vjerujemo da će biti. A sigurno vas interesira i s čime se planira početi. Kao što je uobičajeno u 9,30 krenulo bi se s Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe s konačnim prijedlogom zakona. Znači, onu točku koju smo danas dopunili u dnevni red. Hvala vam lijepo i ugodan nastavak dana.
Konačni prijedlog Zakona o uređenju prava i obveza brodogradilišta u postupku restrukturiranja. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja amandmane odbora te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o uređenju prava i obveza brodogradilišta u postupku restrukturiranja. Molim uključimo se, molim glasovati. Rezultat. Sa 97 glasova za i 3 suzdržana donesen je Zakon o uređenju prava i obveza brodogradilišta u postupku restrukturiranja, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.