Pričeli bomo 14. sejo. Precej kolegov je zaradi številnih obveznosti opravičenih, zato je toliko bolj pomembno, da se nam pridružijo tisti, ki se niso opravičili. Prosim sekretarje poslanskih skupin, da obvestijo, spomnijo kolegice in kolege, da se pričenja seja. Prosim, če lahko pridete v dvorano, če vstavite kartice v glasovalnenaprave, da bomo približno ugotovili navzočnost kolegov in kolegic. Še enkrat opozarjam, da je spričo številnih drugih obveznosti manj navzočih, kot sicer. Ugotavljal bom navzočnost v dvorani, zato še enkrat pravim, prosim, da daste glasovalno kartico v glasovalno napravo. Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Gospe in gospodje! Pričenjam 14. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi 49. člena Poslovnika državnega zbora. Naj vas obvestim, katere od kolegic in kateri od kolegov se danes zaradi zadržanosti seje ne morejo udeležiti. To so kolegi Battelli, Jelinčič, kolegica Črnugelj, Lavrič, kolega mag. Vizjak, Cukjati, Kangler, dr. Brejc, Horvat, Kacin, Brenčič, Germič, Gasparini, Drobnič, Kebrič, Levič, Partljič, Špindler, Štemberger in kolega Janc. Zdaj pa prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete na tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost v dvorani! Mislim, da nas je v dvorani več. Vam ne dela? Ali lahko prosim kolege, da ko bom vnovič [[...]]Dela. Kartica je bila slabo vložena. Ponovil bom ugotavljanje navzočnosti. Mir v dvorani! Ugotavljam navzočnost v dvorani, prvič! Prosim, da poskrbite za to, da so kartice pravilno vložene. V dvorani je navzočih več kot 46 kolegov in kolegic. Državni zbor jesklepčen in lahko odloča. Na to sejo sem povabil predstavnike vlade Republike Slovenije in jih med nami prav lepo pozdravljam! Pred določitvijo dnevnega reda te seje bomo opravili postopek sprejetja zapisnikov 12. seje ter 14. izredne seje. Zapisnika sta, kolegice in kolegi, na vpogled v računalniški mreži. Ima kdo predlog za spremembo, za dopolnitev, kakšno drugo pripombo k zapisnikoma? Ugotavljam, da ne. Potem bomo najprej odločali o sprejetju zapisnika 12. seje državnega zbora. Glasujemo. Smo sredi glasovanja o sprejetju zapisnika 12. seje državnega zbora. Navzočih, vsaj tako je izpisano, ni dovolj. Jaz pa mislim, da nas je v dvorani dovolj, da bi lahko odločali. Prosim za mir, sicer bom prekinil delo, da bi se umirili in normalno delali. Na glasovanje bom dal predlog, da se sprejme zapisnik 12. seje državnega zbora. Glasujemo. Smo sredi glasovanja. V dvorani je navzočih 49 kolegov in kolegic, 37 jih je predlog podprlo, 1 mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zapisnik 12. seje sprejet. Ker tudi k zapisniku 14. izredne seje ni bilo pripomb, prehajamo tudi na odločanje o tem zapisniku. Glasujemo. Glasujemo o predlogu, da se sprejme zapisnik 14. izredne seje. 48 navzočih, 38 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Zapisnik je sprejet. Kolegice in kolegi, prehajamo na določitev dnevnega reda 14. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem dne 12. marca letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika. Najprej bomo prešli na predloge za umik posameznih točk z dnevnega reda. Obveščam vas, da je odbor za zunanjo politiko zboru predlagal, da se z dnevnega reda umakne: predlog zakona o ratifikaciji sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov - to je 13. točka; predlog zakona o ratifikaciji konvencije o medsebojnem priznavanju žigov za ročno strelno orožje in poslovnika s prilogami ena in dva - to je 14. točka; in končno, predlog zakona o ratifikaciji kjotskega protokola o okvirni konvenciji združenih narodov o spremembi podnebja - to je 20. točka. Obveščen sem, kolegice in kolegi, da ima vlada drugačno stališče v zvezi z umikom ene od točk, zato bomo o vseh treh predlogih glasovali ločeno. Najprej bomo odločali o predlogu, da se umakne z dnevnega reda predlog zakona o ratifikaciji sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov. Vlada želi pojasniti svoje stališče. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Odbor za zunanjo politiko je obravnaval predlog zakona o ratifikaciji tega sporazuma in prekinil sejo, ker niso bile znane finančne posledice.
Oprostite, da vas prekinem, v dvorani mora biti potreben mir za [[...]]
Odbor je prekinil obravnavo zakona o ratifikaciji sporazuma, ker niso bile znane finančne posledice. Vlada je dala predlog oziroma mnenje, ugotovitev, da zakon ne bo imel nobenih finančnih posledic. Zato prosimo oziroma predlagamo, da točka ostane na dnevnem redu.
Torej vlada v nasprotju z odborom meni, da predlog zakona o ratifikaciji sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov ostane na dnevnem redu. Želi še katera od poslanskih skupin predstaviti svoje stališče? Sprašujem, ali želi kdo od predstavnikov odbora pojasniti stališče? [[Ne.]] Potem bo državni zbor odločal o predlogu odbora, da se točka umakne z dnevnega reda, vlada pa ima drugačno stališče. O tem predlogu odbora glasujemo. Glasujemo o predlogu odbora. 51 navzočih, 24 jih je predlog odbora podprlo, 17 mu jih je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da smo podprli predlog odbora, da se točka z dnevnega reda umakne. Odločali bomo o predlogu, da se umakne tudi predlog zakona o ratifikaciji konvencije o medsebojnem priznavanju žigov za ročno strelno orožje in poslovnika s prilogama 1 in 2. Želi predstavnik odbora besedo? [[Ne želi.]] Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Tako bomo odločali o predlogu odbora, da se točka umakne z dnevnega reda. Glasujemo. Glasujemo o predlogu odbora, da se točka umakne z dnevnega reda. 55 navzočih. 45 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da smo predlog odbora sprejeli. In končno, odbor predlaga tudi, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o ratifikaciji kjotskega protokola k okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja. Želi predstavnik odbora besedo? [[Ne želi.]] Želi vlada besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne vidim interesa za to. Lahko preidemo na odločanje o predlogu odbora, da se točka umakne z dnevnega reda. Glasujemo. Glasujemo o predlogu odbora za umik točke z dnevnega reda. 55 navzočih, 35 za, 13 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Nimam drugih predlogov za umik, tako lahko preidemo na razširitve. Na predloge za širitev dnevnega reda. Obveščam vas, da je Mandatno-imunitetna komisija zboru predlagala, da se dnevni red seje razširi z določitvijo kandidata, ki v skladu s 17. členom zakona o volitvah v državni zbor postane poslanec za preostanek mandatne dobe namesto poslanca, ki mu je prenehal mandat. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Rad bi vas obvestil, da je poročilo o tem v razmnoževanju in da ga boste kmalu dobili na klop. Če kdo meni, da to zadrži procedruo [[...]]Je že na klopeh. Imate vsi na klopeh? [[Da.]] Prav. Želi besedo sekretariat? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za razširitev dnevnega reda s predlogom Komisije za mandatno-imunitetna vprašanja. Glasujmo o njenem predlogu za razširitev dnevnega reda. Smo sredi glasovanja o predlogu komisije za širitev dnevnega reda. Navzočih je 52, 50 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil predlog sprejet. Kolega Jerovšek, mikrofon se vam je vključil. Komisija po zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo predlaga, da se dnevni red seje razširi z obravnavo spremembe poročila o gospodarskih družbah, podjetjih ali zavodih, za katere v skladu s prvim odstavkom 20. člena zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo velja prepoved poslovanja z državo, javnimi podjetji in javnimi zavodi. Želi predsednik oziroma predstavnik komisije besedo? [[Ne.]] Sekretariat? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za razširitev dnevnega reda s predlogom komisije. Glasujemo. 53 navzočih, 47 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da bomo to točko obravnavali kot točko 1.a dnevnega reda. Člani slovenske delegacije [[...]]Se opravičujem. Kolega Anderlič želi besedo pri točki širitve. Imate besedo.
Zavedam se, da je vprašanje, ki ga obravnava predlog letnega programa razvoja in vzdrževanja avtocest za leto 2002, precej zahtevno in predvsem pa, da rabi prioritetno obravnavo glede na to, da smo praktično konec meseca marca in da za normalne postopke razpisa in oddaje del v najboljšem primeru potrebujeta tako ministrstvo kot tudi Dars več mesecev, v najslabšem, kar pa je na žalost običajno točno, tudi pol leta, in to bi pomenilo, v kolikor bi to točko dnevnega reda obravnavali šele na aprilski ali mogoče kot preneseno točko v majumesecu, da bi lahko letošnja sezona bila ogrožena. Zavedamo se pa vsi, da je bila ob obravnavi lanskoletnega programa vrsta sklepov v državnem zboru narejena na način, da je potrebno zmanjšati v največji meri zaostanke pri izgradnji avtocestnega omrežja in čim prej predati v uporabo in seveda s tem tudi v pritok svežega denarja s pobiranjem cestnin čim več tega programa. Predlog akta je v enofaznem postopku in izpolnjuje tudi vse poslovniške pogoje, zato predlagam, da sejo razširimo tudi s točko "predlog letnega plana razvoja in vzdrževanja avtocest za leto 2002". Istočasno pa obžalujem in izražam, prav tako kot mnogi v tem zboru, kritiko vladi, da je prišla s tem programom tako pozno, kajti za razliko od prejšnjih let je bil proračun za leto 2002 sprejetže zelo zgodaj, torej v novembru leta 2001, in pričakujem istočasno, da bo čimprej, najkasneje seveda za prihodnjo sejo, pripravljen tudi program za leto 2003. Hvala lepa.
Gre za enofazni postopek, zanj poročilo pred začetkom obravnave in dela državnega zbora ni potrebno. O tem, ali bomo to uvrstili na dnevni red, bo odločal državni zbor z glasovanjem. Najprej imamo proceduro pojasnitve stališč. Sekretariat, želite besedo? [[Ne.]] Poslanske skupine? Dr. Bajuk, potem kolega dr. Podobnik.
Hvala lepa, gospod predsednik.
Samo hipec, ker sta dvignila roko oba iz iste poslanske skupine dr. Bajuk, 5 minut. Prosim. Imate besedo.
Hvala lepa. Ali lahko odstopim še kolegu 3 minute?
Prosim.
Zelo na kratko, gospod predsednik. Nas v Novi Sloveniji silno skrbi, da smo danes - in se strinjam s kolegom Anderličem - da šele danes dobimo, morda, v obravnavo program za leto 2002. To je eden od ključnih programov infrastrukture naše države in resnično je nesprejemljivo, da še tega danes nimamo. Popolnoma nesprejemljivo pa je, da dobimo spet en delček, in sicer samo za leto 2002, zaradi teh razlogov pa, ki jih je tudi že jasno predstavil kolega Anderlič, vemo, da morda sploh ne bo še prišlo do takšnega izvajanja, kot je pričakovano. Torej vprašanje, ki ga moramo postaviti vladi, je, kdaj bomo pa dobili program za leto 2003. Očitno je, da tega še nismo dobili, še vedno ga sestavljajo, ne vem, kdaj bo sploh do tega prišlo. Normalno bi bilo v državi, ki je tako slovesno in pa s takim veseljem sprejela proračun za dve leti, da bi o tem ključnem programu imeli malo več kot pa ponovno neko obljubo, da o tem razmišljajo. Rad bi jasen odgovor s strani vlade, kdaj bo ta državni zbor dobil program, avtocestni program za leto 2003, ki bi moral biti v sklopu z vsemi spremembami na področju javnih financ in bi moral imeti dveletni obseg. Hvala lepa.
To je bilo stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Skupina SLS želi pojasniti svoje stališče. Kolega dr. Podobnik.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Imam vtis, da mikrofonija zelo odmeva. Morda bodo tehnične službe nekoliko znižale jakost naših nastopov. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli "predlog kolega Anderliča, da se današnja seja razširi s točko predlog letnega plana razvoja in vzdrževanja avtocest za leto 2002". Upravičeno so nekateri poslanski kolegi pričakovali, da bi istočasno imeli na mizi tudi predlog letnega plana razvoja in vzdrževanja avtocest za leto 2003, še posebej zato, ker smo sprejeli dveletni proračun. Res pa je, da ni zakonskih pogojev. Torej ni bila dolžnost s strani vlade, da bi istočasno pripravila oba letna plana. Po podatkih, ki jih imamo, danes je tudi državni sekretar vlade na seji kolegija to že javno povedal, bo vlada že v naslednjih tednih obravnavala in tudi predlagala državnemu zboru letni plan razvoja in vzdrževanja avtocest za leto 2003. Prav tako nam je tudi znano, da ustrezni resor skupaj s strokovnimi službami zelo intenzivno pripravlja rebalans avtocestnega programa in da se bo najverjetneje z njim državni zbor soočil še pred letošnjimi parlamentarnimi počitnicami. Ker pa je vsebina predloga letnega plana razvoja in vzdrževanja avtocest vezana tudi na zelo zapletene postopke javnih naročanj, menimo, da je smotrno, da že na marčevski seji državni zbor obravnava ta akt in ga tudi sprejme. Hvala lepa.
Hvala. Zdaj pa glede glasnosti, kolega Podobnik, končno so stališča državnega zbora začela biti bolj odmevna. Tako da gre mogoče temu pripisati to. Želi še katera od poslanskih skupin besedo? Kolega Pohorec.
Hvala za besedo. Mi podpiramo predlog, da se ta točka uvrsti na dnevni red te seje. Smo že 19. marca. Preden bo zadeva stekla, bo na vratih že april in vemo, kako potem teče postopek, do javnih naročil, izbire, pritožbe in vse tisto, in bomo začeli program izvajati jeseni, če ne bomo tega čim prej spravili na dnevni red in sprejeli. Absolutno podpiramo to, da to uvrstimo danes oziroma na to sejo. Strinjam pa se tudi s tem, da bi čim prej dobili program za leto 2003. Hvala.
Želi še katera od poslanskih skupin besedo? Kolega Kelemina, poslanska skupina SDS.
Hvala lepa. Načeloma prav gotovo, zaradi morebitne gospodarske škode, ki bi se lahko na tem področju povzročila zaradi zamude, dejansko skoraj ne moremo nasprotovati temu predlogu, čeprav ravno zaradi te naglice, ki se dogaja neprenehoma s strani vlade, in posiljevanja državnega zbora za hitro sprejemanje določenih zakonov, obstaja vedno bojazen, da so skrite pasti, na podlagi katerih nam skušajo na najbolj hiter in enostaven način podtakniti neke zadeve, ki mogoče sploh niso dovolj tehtno premišljene in razdelane. Namreč, mi bi morali na podlagi sklepov - gospod Anderlič to dobro ve - odbora, najprej odbora za infrastrukturo, imeti že zdavnaj v državnem zboru sprejet rebalans nacionalnega programa izgradnje avtocest, na podlagi katerega bi lahko naredili potem naslednje plane,ki jih zdaj nameravamo sprejemati, se pravi, za leto 2002 in za leto 2003. Tega ni in ni, in ne vem, zakaj tega ni. In ne morem imeti drugega občutka, kot to, da se poskuša na nek lahek, enostaven način zavesti državni zbor in potem vse skupaj, da bodo izvajali tiste projekte, ki so pač neki oblastni opciji najbolj všeč. S takim konceptom se prav gotovo ne strinjamo in bi predlagal samo za izboljšavo tega predloga, ki ga je podal gospod Anderlič, da naj bi se pa ta točka potem, če jo že moramo uvrstiti, obravnavala prihodnji teden v sredo popoldan, da se ne bi zgodilo, da je ne bi bilo na dnevnem redu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Aurelio Juri, poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov. Prosim.
Tudi naša poslanska skupina podpira uvrstitev te točke na dnevni red. Mislim, trije meseci so že mimo, seveda, in ne bi bilo odgovorno, da bi nadalje odlagali oziroma prepuščali program šele za aprilsko sejo, zato seveda podpiramo predlog. Hvala.
Ugotavljam, da se nobena od poslanskih skupin ni izrekla proti predlogu za širitev dnevnega reda. Kolega dr. Bajuk je v imenu poslanske skupine vprašal ministra za stališče v zvezi z [[...]]Predstavnik vlade, prosim, imate besedo, če želite.
Hvala lepa za besedo. Torej, vlada podpira uvrstitev te točke na dnevni red. Ker je bilo pa vprašanje predvsem okrog plana za leto 2003, moram reči, da je ta plan že bil uvrščen na dnevni red seje vlade, vendar se je vlada odločila, da poskuša najti še dodatne vire oziroma da poskuša še delno korigirati navzgor ta plan za leto 2003, in bo to seveda zelo v kratkem narejeno in tudi posredovano v državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj bomo odločali o predlogu, ki ga je dal kolega Anderlič za širitev dnevnega reda s to točko. Prosim, glasujmo! Smo sredi glasovanja o predlogu za širitev dnevnega reda. Navzočih je 60 kolegov in kolegic, 55 jih je predlog podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo ta predlog sprejeli; uvrstili ga bomo na dnevni red kot točko 20.a, to je za poslovnikom. Kot točko 20. Prehajamo na razpravo in odločanje o predlogih za sprejem zakonov po hitrem postopku. Državni zbor je predlog za sprejetje predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah in predloga zakona o plovbi po celinskih vodah po hitrem postopku sprejel že na prejšnji, 13. seji, zato o tem ni potrebno ponovno odločati. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o poštnih storitvah. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Sprašujem predstavnika vlade, ali želi besedo. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Smo sredi glasovanja, da se predlog sprejme po hitrem postopku. 55 navzočih, 41 za, 12 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Poslanski kolega Franci Rokavec je v obravnavo zboru predložil predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o veterinarstvu. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predlagatelj besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejetje predloga. Želi besedo njegov poročevalec? Želi besedo predstavnik sekretariata? Želi besedo predstavnik vlade? Besedo dajem predstavnikom [[...]]Želite besedo? To je vaša odločitev. Želite ali ne? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Predlog, da bi predlog zakona obravnavali po hitrem postopku, dajem na glasovanje. Odločamo! Odločamo o predlogu za sprejetje predloga zakona o veterinarstvu po hitrem postopku! 53 navzočih, 47 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o obrambi. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejetje predloga zakona po hitrem postopku. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? Predstavniki poslanskih skupin? Ugotavljam, da nihče ne želi besede, zato prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Glasujemo o predlogu, da se predlog zakona sprejme po hitrem postopku. Prosim za mir v dvorani! 58 navzočih, 46 za, 4 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 4.]] Prosim za mir v dvorani! Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembi zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala Spodnje Save. Zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo se do tega predloga ni opredelilo. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin? Prav tako ne. Torej lahko preidemo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Glasujemo o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. 56 navzočih, 43 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Poslanski kolega Anton Anderlič je v obravnavo zboru predložil predlog poslovnika državnega zbora Republike Slovenije in zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predlagatelj besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga poslovnika po hitrem postopku. Želi besedo predsednik? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? Predstavniki poslanskih skupin? Kolega Sok. Prosim za mir v dvorani.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci. V naši poslanski skupini ne podpiramo hitrega postopka. Državni zbor je temo v zvezi s poslovnikom že obravnaval, veliko časa smo takrat zgubili, vendar kljub temu na koncu takratnega besedila poslovnika nismo sprejeli. V tem trenutku gre za novo besedilo in mi predlagamo, da se tokratni poslovnik ravno tako obravnava po rednem postopku. Ne vidimo nobenih izrednih razmer v državi, zaradi katerih bi morali poslovnik sprejemati po hitrem postopku. Prav tako pa opozarjamo, da v kolikor ta predlog ne bo sprejet, da lahko okoli te točke zapravimo veliko prepotrebnega časa. Mislimo, da se je potrebno predhodno še o čem uskladiti v komisiji za poslovnik in predlagamo državnemu zboru, da vendarle to točko obravnavamo po rednem postopku. Hvala.
To je bilo stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke bo predstavil kolega Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Tudi v poslanski skupini Socialdemokratske stranke menimo, da ni nobene potrebe, da bi tako pomembno materijo, kot je poslovnik, obravnavali po hitrem postopku. Celo več, menimo, da do neke mere sploh ni pogojev, da bi to točko sploh uvrstili na dnevni red te seje, kajti še do sedaj nimamo mnenja, strokovnega mnenja sekretariata za zakonodajo, in v bistvu smo se do sedaj, se pravi do tega časa, lahko pogovarjali samo o proceduralnih zadevah. Vse drugo pa je še prepuščeno času in to je na silo iskanje neke rešitve, kajti če je hitri postopek, potem še na to strokovno mnenje lahko počakamo. Mi menimo, da s tem zapravljamo čas in odžiramo tisti čas, ki je potreben za sprejemanje evropske zakonodaje, namesto da bi se nam posrečilo narediti tisto, kar predlaga in kar utemeljuje predlagatelj, in delamo ravno nasprotno. Za evropsko zakonodajo, ki je prav gotovo pomembna, nam bo zmanjkalo časa in zato v poslanski skupini ne podpiramo tega predloga za hitri postopek. Hvala lepa.
Hvala lepa vam. Želi še katera od poslanskih skupin besedo, sicer naj povem, da so poslovniški pogoji za obravnavo izpolnjeni. Želi predlagatelj besedo? Prosim, kolega Anderlič.
Pol leta bo, 5. oktobra smo namreč sprejemali poslovnik v prejšnjem postopku, pol leta bo torej čez nekaj tednov in v tem času smo ugotovili, da je mogoče na osnovi sprejetega teksta v drugem branju, vključno s sprejetimi amandmaji in uskladitvenimi amandmaji, razčistiti je treba še dva, tri vprašanja, da je mogoče na ta način nadaljevati s postopkom sprejemanja poslovnika oziroma ga začeti na novo. Jasno, sedaj gre za nov postopek. Gre pa za vsebino, ki je bila v šestih letih pripravljena v skupinah strokovnjakov, ki so jo pripravljale službe državnega zbora, v katerih so sodelovali poslanci vseh poslanskih skupin, in to v dveh sklicih, da je praktično naš poslovnik popolnoma drugačen kot poslovniki vseh parlamentov Evrope, ki sodelujejo v procesu sprejemanja zakonov, tako kot mi želimo z njimi primerljivo sprejemati zakone v perspektivi, ko bomo člani Evropske unije. Nesporno imamo vsako leto opozorila s strani komisije, da Slovenija ima prepočasen postopek, da so za vsak zakon potrebna tri branja v parlamentu in da na ta način ne bo mogoče prilagoditi naše zakonodaje Evropski uniji, kakor tudi sam parlament ne bo primerljiv. Glede na to, da je pa 5. oktobra 2001 bila podana v tej dvorani naslednja ugotovitev, mislimo,celo predlagamo, da to, o čemer smo se uskladili, in uskladili smo se pri mnogočem, to je res, postane usklajeno in štartamo s tega fundamenta v novo proceduro. Mislim, da lahko zelo zelo hitro pridemo tudi do novega poslovnika. To so besede s strani poslanske skupine opozicije. Na tej osnovi, torej na usklajenih stvareh gradi tudi ta poslovnik in v korist države, v korist državljanov prav gotovo je, da ta poslovnik sprejmemo v najhitrejšem postopku, tako kot je bilo tudi takrat, 5. oktobra v tej dvorani rečeno, zato mislim, da je postopek utemeljen in predlagam, da ga podpremo.
Hvala lepa. S tem smo zaključili možnost za predstavitev stališč kvalificiranih govornikov. Prešli bomo na odločanje o predlogu, da se predlog poslovnika državnega zbora Republike Slovenije sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Glasujemo o predlogu za hitri postopek pri predlogu poslovnika državnega zbora. Pardon. Ugovor na obratovanje naprave. Kolega Tanko. Prosim.
Aparatura ne dela.
Ali lahko prosim kolege, da zdaj ne pritisnejo navzočnosti, vas pa prosim, da pritisnete na eno od tipk. Dela? Dela. Glasovanje bomo ponovili, ker je bil ugovor dan med glasovanjem. Torej, ponavljam [[...]]Prosim za mir v dvorani! Predlagam, da ponovno odločamo o predlogu, da se predlog poslovnika sprejme po hitrem postopku. Odločamo o predlogu za hitri postopek. 60 navzočih, 42 za, 16 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Zboru predlaga, da ga sprejmem po hitrem postopku. Sprašujem vlado, ali želi besedo. [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira tak postopek. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Prav tako ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ugotavljam, da ne. Lahko odločamo predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. 58 navzočih, 47 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Poslanski kolega mag. Janez Kramberger je v obravnavo zboru predložil predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah. Zboru predlaga, da ga sprejmemo po hitrem postopku. Želi predlagatelj besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo ne podpira sprejetja predloga zakona po hitrem postopku. Želi poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Sprašujem, ali želijo predstaviti stališča poslanske skupine? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu, da se predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Glasujemo o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Mir v dvorani med glasovanjem! 55 navzočih, 39 za, 10 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Zdaj bomo prešli na razpravo in odločanje o predlogih za sprejetje zakonov po skrajšanem postopku. Prosim za potrebno koncentracijo v dvorani. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni ustreznosti živil in izdelkov ter snovi, ki prihajajo v stik z živili. Zboru predlaga, da ga sprejmemo po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s takim predlogom soglaša. Želi poročevalec vseeno besedo? Želi besedo predstavnik sekretariata? Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin, če tako želijo. Zaključujem razpravo. Preden preidem na odločanje, opozarjam, da predlog za sprejetje zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. Predlog, da bomo obravnavali predlog zakona o spremembah po skrajšanem postopku, dajem na glasovanje. Glasujemo o predlogu za skrajšani postopek. 57 navzočih, 46 za, 5 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Predlog je sprejet. In končno, vlada Republike Slovenije v obravnavo zboru predlaga predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi in predlaga, da ga sprejmemo po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? Ugotavljam, da ne. Matično delovno telo s predlogom soglaša. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Nihče ne želi besede, zato to razpravo zaključujem in tudi tokrat opozarjam, da predlog ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. S tem opozorilomdajem ta predlog na glasovanje. Glasujemo. Glasujemo o predlogu, da o predlogu zakona odločamo po skrajšanem postopku. Prosim za mir v dvorani, smo sredi glasovanja. 51 navzočih, 38 za, 5 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da smo ta predlog sprejeli. Tako, spoštovane kolegice in kolegi, predlagam za današnjo sejo dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem, ter s sprejetimi spremembami in dopolnitvami. Predlagam, da glasujemo o predlogu dnevnega reda v celoti. Glasujemo. Navzočih je 59 kolegov in kolegic, 47 jih je bilo za, 8 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da smo dnevni red v celoti sprejeli. Preden bomo prešli na A1. točko, torej na določitev kandidata, ki bo zamenjal našega poslanskega kolega, bi vas rad opozoril, da smo se danes na kolegiju pogovarjali o umestitvi nekaterih točk dnevnega reda v proces odločanja na tej seji. V torek, 26. marca, bi popoldan najprej odločali o imenovanju ustavnih sodnikov, zatem bi prešli na obravnavo evropskega poročila, v sredo zjutraj pa bi začeli s poslovnikom, torej s 27. točko. Tak je bil naš dogovor, potem pa bomo nadaljevali s to točko s cestami. Tako, to so vsa obvestila, ki so potrebna za normalen začetek dela. Preden bom odredil odmor do 15.30 minut, bomo obravnavali še A1 TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE DOLOČITEV KANDIDATA, KI V SKLADU S 17. ČLENOM ZAKONA O VOLITVAH V DRŽAVNI ZBOR POSTANE POSLANEC ZA PREOSTANEK MANDATNE DOBE, NAMESTO POSLANCA, KI MU JE PRENEHAL MANDAT. Državni zbor je dne 7.3. z žalostjo ugotovil, da je poslancu, gospodu Antonu Delaku, prenehal mandat na podlagi drugega odstavka 9. člena zakona o poslancih. Republiška volilna komisija je zboru posredovala ugotovitev, da je mandat dotedanjega poslanca, gospoda Antona Delaka, prešel na gospoda Franca Lenka. Ugotovitev je obravnavala mandatno-imunitetna komisija, ki je zboru pisno poročala - poročilo imate pred seboj na klopi. Sprašujem poročevalca, ali želi besedo. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne vidim interesa za to. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Prosim za mir v dvorani. Prosim za mir v dvorani! Potrdi se poslanski mandat gospodu Francu Lenku, rojenemu 17. julija 1936, stanujočemu v Šentrupertu 32. O tem predlogu glasujemo. Glasujemo o potrditvi poslanskega mandata. 56 navzočih. Vseh 56 je potrdilo poslanski mandat, zato z zadovoljstvom vabim novega kolega, gospoda Franca Lenka, da se nam pridruži. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] [[Aplavz.]] Kolega Lenko, dobrodošel med nami! Še en sklep bomo morali sprejeti. V zvezi s priporočilom komisije za poslovnik z dne 30.5.1996 predlagam zboru, da sprejmemo še naslednji predlog sklepa: "Do morebitnih sprememb v sestavi delovnih teles opravlja poslanski kolega, gospod Franc Lenko, funkcijo člana v vseh delovnih telesih, katerih član je bil poslanec gospod Anton Delak, ki mu je prenehal mandat". Želi kdo v zvezi s tem besedo? [[Ne želi.]] Potem bomo o tem glasovali. Prosim, glasujmo o predlogu, da do morebitnih sprememb v sestavi delovnih teles vse aktivnosti kolega Delaka opravlja kolega Franc Lenko. 56 navzočih, 56 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi ta predlog sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Sejo bom prekinil do 15.30 ure, ko bomo začeli vprašanja in pobude poslank in poslancev. Sejo bomo začeli točno. Do takrat pa jo prekinjam. Hvala.
Kolegice in kolegi! Lep pozdrav vsem. Lep pozdrav tudi predsedniku vlade in njegovim ministrom ter ministricam. Prosim, da zasedete svoja mesta, da vložite kartice v glasovalne naprave, preverjal bom navzočnost v dvorani. Ugotavljam navzočnost v dvorani. Prosim, pritisnite na tipko "kvorum". Navzočnost bom moral ugotavljati še enkrat. Prosim kolegice in kolege, da iz preddverja pridejo v veliko razpravno dvorano državnega zbora, ugotavljal bom navzočnost v dvorani in prešel na 1. točko dnevnega reda - to je na vprašanja in pobude poslank in poslancev. Dovolite, da vas pred tem obvestim, da bo namesto nekaterih ministrov oziroma ministric na vaša vprašanja odgovarjal državni sekretar v ministrstvu: namesto mag. Antona Ropa gospa Helena Kamnar, Igor Kušar in Darko Končan, namesto ministrice Andreje Rihter Ciril Baškovič, namesto mag. Ivana Bizjaka, ministra za pravosodje, Karel Erjevec, namesto dr. Rupla Samuel Žbogar in dr. Iztok Simoniti, namesto mag. Franca Buta, ministra za kmetijstvo, bo odgovarjal Darko Simončič, namesto dr. Vlada Dimovskega pa Staša Baloh-Plahutnik. V primeru odsotnosti Antona Grizolda, ministra za obrambo, bo na vprašanja v zvezi s tem področjem odgovarjal dr. Čas oziroma državni sekretar Deželak. Zdaj bom pa še enkrat ugotavljal navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete na tipko "kvorum". Navzočih je 53 poslank in poslancev. Državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA IN POBUDE POSLANK IN POSLANCEV. Prebral sem opravičila ministrov, povedal, kdo bo namesto njih odgovarjal na vaša vprašanja. Rad bi ponovil, da v skladu z dogovorom, ki smo ga sklenili na sestanku vodstva državnega zbora in vodij poslanskih skupin, predsedujoči zelo striktno pazi na to, da je postavljenoeno in eno samo poslansko vprašanje, da se upošteva dolžina odgovora, pri čemer prosimo tudi predstavnike vlade, da se držijo časa za odgovor in da praviloma ne odgovarjajo z odgovori, ki bi bili daljši od 10 minut. Prva tri vprašanja bodo zastavili predstavniki opozicijskih poslanskih skupin, kolegi Janša, Vnučec in Bajuk. Najprej bo dobil besedo za vprašanje ministrskemu predsedniku dr. Drnovšku kolega Janez Janša. Imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik vlade, članice in člani vlade, kolegice in kolegi! Zanima me: Kaj namerava storiti vlada za to, da bi zajezila skrb vzbujajočo inflacijo oziroma skrb vzbujajočo rast inflacije, ki danes na letni ravni v Sloveniji za trikrat presega nominalne kriterije Evropske zveze? Kot podvprašanje na to isto temo me zanima tudi: Ali je vlada opravila kakšna posvetovanja z Banko Slovenije, ki ima tudi v rokah instrumente za zajezitev inflacije? Zanima me: Ali vlada kljub nujnosti ukrepov za zajezitev inflacije še vedno vztraja pri gospodarski rasti, kakršna je bila za letošnje leto napovedana v proračunskem memorandumu? Zanima me: Kaj bo storila vlada, da protiinflacijski ukrepi ne bodo še povečali brezposelnosti, ki se je v zadnjih mesecih tudi občutno povečala? In seveda zanima me: Kako bodo ti vladni ukrepi za zajezitev inflacije vplivali na položaj izvoznikov, ki predstavljajo hrbtenico slovenskega gospodarstva? Naj tudi takoj povem, da pričakujemo bolj konkretne odgovore, kot so bili podani na včerajšnji vladni tiskovni konferenci, ko je bilo rečeno v tem smislu, da je ta skok inflacije bolj posledica nekih zunanjih in objektivnih okoliščin in da se bo v prihodnjih mesecih, ko tega ne bo več, inflacija umirila sama po sebi. V to ne verjamemo. Na nek način je takšno napoved demantirala že današnja podražitev naftnih derivatov, ki bo sama po sebi prispevala 3 desetinke odstotne točke k marčevski inflaciji. Prav tako niso prepričljive ugotovitve, kako rast inflacije, zadnje že začete in napovedane stavke, rast brezposelnosti, nered in tudi velika nesorazmerja med plačami v javnem sektorju predstavijo nekako med sabo nepovezane pojave in posledice in da je to vse na nek način, po eni strani rezultat znanih okoliščin, po drugi strani pa nerealnih zahtev sindikatov in zaposlenih. Mi smo namreč prepričani, da je vse to zelo povezano med sabo in predvsem zelo povezano z velikimi zamudami, ki jih je vlada v zadnjih letih pridelala pri nekaterih nujnih reformah, ki še vedno niso končane ali pa nekatere niti niso začete. Spoštovani gospod predsednik, prosim za čim bolj konkretne odgovore.
Hvala lepa, kolega Janez Janša. Gospod predsednik vlade, imate besedo za odgovor. Prosim.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod poslanec Janša! Kar se tiče inflacije, so bili moji odgovori včeraj na tiskovni konferenci takšni, kot pač morajo biti oziroma pač ustrezajo danim razmeram in dani situaciji. Gibanje inflacije v začetku tega leta, v prvih dveh mesecih, bi bilo višje v skladu z našimi pričakovanji. Zato, ker je prišlo v začetku leta do nekaterih konkretnih vzrokov, kot so povišan davek na dodano vrednost, trošarine in tudi nekatere nadzorovane cene so se povišale na začetku leta. In ne gre za nekaj, kar bi spremenilo projekcijo, ki jo je vlada pripravila za letošnje leto in na osnovi katere so tudi narejeni izračuni v proračunu in v drugih aktih. Še vedno računamo, da bo inflacija takšna, kot smo predvideli. Povprečna inflacija v letošnjem letu 6,4 odstotka oziroma 5,7 odstotka. Mislim na letni ravni december - december. Ta gibanja ne pomenijo odstopanja, torej sedanja gibanja ne pomenijo odstopanja od tega cilja. Res je, da bi lahko prišlo do odstopanja, če bi se zunanji faktorji nenapovedano povečevali, skratka cene energije predvsem, torej nafte in morda tudi kakšna valutna gibanja. Vendar tista sprememba cene nafte, do katere je prišlo zdaj, v teh dneh, je vračunana v letošnji projekciji in zaenkrat še ni razloga za drugačno oceno in tudi ne za kakšnoposebno skrb. Jasno pa je, da bo vlada pozorno spremljala to problematiko, računamo, tudi Banka Slovenije. Z Banko Slovenije se pač občasno konzultiramo, obe instituciji sta, seveda, samostojni v svojem delovanju in izvajata ukrepe vsaka svoje pristojnosti. Vendar so naše ocene, ponavljam, še vedno takšne, kot so bile ob pripravi letnih aktov in vlada zaenkrat ni dobila nobenega drugačnega predloga oziroma drugačne ocene, tudi ne s strani naših institucij, konkretno urada, recimo urada za makroekonomske raziskave. Drugo, kar se tiče vprašanja brezposelnosti na začetku leta. Ugotavljamo, da je prišlo do rahlega, zelo rahlega povečanja stopnje brezposelnosti v zadnjih mesecih, zlasti v decembru, januarju. Vendar je v teh dveh mesecih to običajno iz sezonskih razlogov. Brezposelnost je v teku lanskega leta pretežno upadala in dosegla celo najnižje točke v celotnem desetletju. Od takrat se je, od oktobra naprej, minimalno zvišala, delno torej, ocenjujemo, zaradi sezonskih razlogov, delno pa seveda tudi nekoliko, vendar v zelo mili obliki, zaradi recesije na svetovnih trgih, ki so v določeni meri, čeprav veliko manj kot v drugih državah, vplivali tudi na nekatera naša podjetja, ki v teh razmerah niso mogla tako povečevati svojega izvoza kot sicer. Vlada, seveda, tudi ta gibanja spremlja in dragoceno nam je vsako delovno mesto, vsako delovno mesto posebej, in to je pravzaprav naš vztrajni cilj. Ob tem, seveda, moram povedati, da je stopnja brezposelnosti v Sloveniji nižja od evropskega povprečja, da je po metodologiji svetovne organizacije dela še vedno pod 7 odstotkov, da je registrirana brezposelnost tudi padla v lanskem letu in se potem, kot sem že dejal, v teh mesecih rahlo zvišala. Vendar nam podatki na začetku leta kažejo, januarja zlasti, in februarja, da pa prihaja do kreiranja precejšnjega števila novih delovnih mest in da gibanja kljub zunanjim neugodnim pogojem s tega vidika niso slaba in da naša gospodarstva, naša podjetja ohranjajo dinamiko ter da se dobro borijo, kljub zaostrenim zunanjim razmeram. Odgovor zato je, vlada ne spreminja svojih napovedi, tudi kar se tiče gospodarske aktivnosti, gospodarske rasti v letu 2002. Naša ocena 3,6% letne rasti je po našem mnenju zmerna, lahko bi rekel konservativna predpostavka in niti ni preveč optimistična. Če bi prišlo do hitrejšega oživljanja gospodarske dejavnosti v Evropi, potem bi jo tudi brez težav presegli. Ocene so, tudi na barcelonskem vrhu konec prejšnjega tedna, v vrhu Evropske unije, da naj bi v letošnjem letu prišlo do oživljanja evropskega gospodarstva, da se znaki za to že kažejo ter da je v drugi polovici leta pričakovati na splošno pozitivna gibanja, ki bi se morala ustrezno odraziti tudi v Sloveniji. Ne smemo pozabiti, da je zlasti Nemčija kot največje tržišče tudi slovenskih proizvodov in kot gospodarsko najmočnejša evropska država sploh izrazito pod udarom recesije, da je praktično ničelna stopnja rasti v Nemčiji, da je prišlo do velikega povečanja brezposelnih. In če upoštevamo to dejstvo, so potem gibanja našega izvoza in tudi rezultati naših podjetij relativno zelo ugodni; lahko bi bili slabši ob tako zaostrenih zunanjih razmerah. Vendar seveda nikoli ni situacija dovolj dobra in v tem primeru moram tudi sam, kot predsednik vlade, izraziti mišljenje oziroma tudi določeno zaskrbljenost, da ta gibanja, kot jih imamo, terjajo določen makroekonomski okvir, predvsem pa to, da ne sme priti do dodatnega povečevanja obremenitev gospodarstva; to je ključno. Evropske države razpravljajo, tudi v Barceloni, o vrsti ukrepov za povečanje konkurenčnosti svojega gospodarstva in Slovenija se bo nujno morala vključiti v to, da bi vsaj obdržala primerjalno konkurenčnost oziroma bi bilo bolje, seveda, da jo poveča, kar je tudi naš namen, glede na evropsko in glede na svetovno povprečje. V takšni situaciji bi dodatno povečevanje plač v javnem sektorju negativno vplivalo na gospodarska gibanja. Vsi vemo, da so se plače v javnem sektorju v preteklih letih gibale hitreje, kot so se gibale v gospodarstvu ali kot se je gibalo povprečje v celotni Sloveniji. Zato so sedanja stavkovna gibanja in napovedi zaskrbljujoče, zlasti ker bi lahko pomenila tudi verižno reakcijo drugih sindikatov, torej tudi tistih, ki jih sedaj še ne napovedujejo, in lahko bi se podrla razmerja in namesto povečevanja konkurenčnosti, zmanjševanja obremenitev gospodarstva bi lahko šli v drugačna gibanja, in to v najbolj neprimernem času. Mislim, da je sedaj zelo pomembno, da damo nekatere dodatne vzgone gospodarstvu in nikakor pa ne dodatnih obremenitev. Vlada se bo poskušala, seveda, na najboljši možni način soočati s temi vprašanji in tudi s plačnimi gibanji in jih skušala obdržati v obvladljivih okvirjih. Pri tem pa, seveda, računa in upa na neko splošno zrelost državljanov, predvsem tistih v javni upravi, ki, seveda, se morajo zavedati, daobstajajo realne omejitve tudi za njihove želje in njihova pričakovanja. Vlada je za to, da bi odgovorila na večletno zahtevo sindikatov in javnosti po usklajenih razmerjih plač v celotnem javnem sektorju pripravila zakon o plačnih razmerjih. Ta zakon je predložen v drugo obravnavo. Res je, da ne tako usklajeno, kot smo si želeli, res je, da zaenkrat sodelovanje sindikatov ni bilo takšno, kot si ga želimo in kot smo ga pričakovali. To kaže, seveda, na dejstvo, da je ta problematika zahtevna, da smo tudi v prejšnjem obdobju, ko je bilo veliko kritik na prejšnji sistem in kritik na to, češ da ni postavljen nek enoten zakon, smo včasih bili skeptični, ker smo pričakovali da bo tudi ob prehodu na nek zakon, ki bo urejal vsa medsebojna plačna razmerja, da bo verjetno tudi ta prehod precej težak, precej zahteven, da ni nobene garancije, da se bo to zgodilo zelo gladko. Sedaj smo sredi tega procesa, je zahteven, je tudi do določene mere konflikten. Upam, torej namen imamo, vlada ima namen, in jaz kot predsednik vlade vsekakor, da ga izpeljemo na najboljši možni način, seveda pa bo to šlo tudi ob podpori po eni strani državnega zbora, širše javnosti in pa, seveda, v veliki meri sindikatov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Janez Janša, želite dati dopolnilno vprašanje? Dve minuti imate na voljo.
Predsedniku vlade se zahvaljujem za ta, sicer precej splošen odgovor. Če sem prav razumel, vlada ocenjuje, da stanje ni takšno, da bi bilo treba sprejemati kakšne posebne ukrepe za zajezitev inflacije. Upam, da se bo ta napoved v dobro vseh nas uresničila, se pa bojim, da bomo morali tam na junijski seji vendar ugotoviti, da ne moremo ostati pri istih makroekonomskih kazalcih oziroma napovedih, kot so zapisani v proračunskem memorandumu. Dodal bi pa tudi to, da je precej nerealno apelirati na sindikate, naj se obnašajo racionalno in naj upoštevajo nek širši interes, ker so to organizacije za zaščito zaposlenih in je normalno, da se borijo za večje plače v svojih sektorjih. Še posebej pa vlada nima moralne avtoritete, da poziva sindikate na tak pogled, ker se sama ne obnaša racionalno in ker je v zadnjem času z nekaterimi neracionalnimi potezami, ko je šlo za investicije v poslovne prostore, vozni park itn., velik del te moralne avtoritete, ki je bila sedaj zelo potrebna, izgubila. Tako vladni pogajalci, ko sedejo nasproti sindikalnim zaupnikom, te avtoritete nimajo in se bojim, da bodo tudi te stavkovne zahteve, ki so zdaj na mizi, v veliki meri rezultat oziroma vodile k zaostrovanjem in konfliktom, ki jih bomo potrošniki ali uporabniki različnih storitev plačali, čeprav za to nismo nič krivi. Še posebej zato, ker je vlada tudi doslej včasih popustila nekaterim zahtevam, ki jim je popustila zato, da je bil mir v hiši. Vendar se ti računi plačajo tudi kasneje. Res je, da [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Se opravičujem.
Vprašanje? Dopolnilno vprašanje?
Vprašanja pravzaprav nimam. Pričakoval sem, da bo predsednik vlade naštel ukrepe, s katerimi bomo zajezili inflacijo, in pravi, da stanje ni zaskrbljujoče. Bom pa vprašanje ponovil na junijski seji.
Hvala lepa. Želite, predsednik vlade, odgovoriti? Prosim, imate besedo.
Kakšni ukrepi so sicer možni? Če bi šlo za notranje razloge dvigovanja inflacije, so ti ukrepi, kjer lahko vlada vpliva, pravzaprav samo vpliv na nadzorovane cene in, seveda, na davke. Tukaj je prišlo do določenega povišanja, ki je pač izhajalo iz zakonskih aktov in drugih in pa več ukrepov vlade, ko je šlo za uskladitev, pač, tistih nadzorovanih cen. In to je v skladu s predvidevanji. In to je tudi povzročilo to inicialno pričakovano višjo inflacijo. Če gre za eksterne, zunanje vzroke, potem so ti vzroki seveda izven našega dometa in tukaj gre lahko, kot sem dejal, predvsem za cene nafte in za - npr. vrednost dolarja - karkoli, kar se je dogajalo v preteklosti. To bi lahko povzročilo višjo inflacijo, kot jo je pred časom in pri tem vlada ne more bistveno vplivati. Lahko bistveno vpliva z nekaterimi ukrepi, predvsem davčne politike, vendar najbrž težko na kratek rok, medtem ko Banka Slovenije pa lahko vpliva z monetarno politiko, vendar je lahko to kontraproduktivno zaradi gospodarske aktivnosti. V glavnem - želel sem to povedati -zaenkrat pravzaprav nekih razpoložljivih ukrepov vlada ne vidi in tudi ne vidi potrebe zanje. Če bi se pa gibanja zaostrila, seveda potem bomo morali situacijo ponovno proučiti, vendar tega ne pričakujemo. Samo še toliko o sindikatih. Res je, da se sindikati po pravilu borijo za čim boljši rezultat. Vendar, povsod mora biti neka kontrola in neka vzdržnost in neka zrelost. Izkoriščanje neke moči, nekega monopola, ki ga imajo - recimo - zdravniki, ali šolniki, ali kdo drug, zato da se gre do konca za dosegosvojih ciljev, to povzroča v državi situacije, ki niso produktivne, ki niso zdrave, ki niso zaželene. In nekje, kljub vsemu je treba najti neko zdravo pamet in tudi zmernost, sicer med partnerji seveda ne more biti partnerstva, ne more biti niti nekega usklajenega razvoja in pa nekega normalnega sobivanja. Torej na takšno zrelost računamo. In upamo seveda, da bodo odločitve sindikatov v teh okvirih in da lahko računamo na takšno odločanje. Namreč, tudi zmaga za sindikate, recimo, da to, da jim uspe izsiliti višje plače, ne pomeni zmage, dejanske zmage, ne za njih, ne za kogarkoli v tej državi, zato ker bo to v naslednjem koraku povzročilo slabša gospodarska gibanja, več brezposelnih, slabše rezultate. In vsi bomo izgubili. Mislim, da je to pač tisti jezik, o katerem se lahko pogovarjamo. Kar se pa tiče kredibilnosti vlade. Vlada svoje ukrepe ves čas odmerja, mislim, da premišljeno, v skladu s svojimi zmožnostmi. Ima pač za to tudi svoj mandat in je, pač, tista vlada, ki jo država v tem trenutku ima. In res je v zadnjem času veliko poizkusov zmanjševanja kredibilnosti te vlade v javnosti. Vendar tudi ob takšnih dogajanjih na koncu izgubljamo vsi. Če vlada na koncu seveda takšnih vprašanj ne more reševati, bomo seveda vsi izgubljali. In vsaka posamična odločitev, ki jo je vlada sprejela, jo je tudi zagovarjala, jo je tudi utemeljila - lahko da so bile včasih bolj utemeljene, včasih nekoliko manj, vendar mislim, da tisto temeljno kredibilnost vlada ima in tisto temeljno zaupanje, da tudi lahko opravi svojo vlogo, sedaj tudi v teh procesih, ki so sedaj pred nami. Seveda, če bi v kateremkoli momentu pa sam ocenil drugače, potem bi tudi sam potegnil ustrezne konsekvence. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Drugo vprašanje vam bo zastavil kolega Bogomir Vnučec. Imate besedo, kolega Vnučec.
Hvala. Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade, članice in člani vlade, kolegice in kolegi. Hitro se približuje vrhunsko zasedanje zveze Nato v Pragi. V bližnji preteklosti ste tako vi kot minister za obrambo in za zunanje zadeve izrazili pričakovanje, da bo Slovenija na tem srečanju povabljena v zvezo Nato. Na javni razpravi v tem državnem zboru na temo vključevanje Slovenije v zvezo Nato in na drugih podobnih okroglih mizah in podobnih razpravah na to temo so bila mnenja glede razpisa referenduma za odločanje o tem vprašanju zelo različna in deljena. V Stranki mladih Slovenije smo prepričani, da gre za zelo pomembno, odgovorno in strateško dolgoročno odločitev, ki je povezana tudi z vsebinskimi, političnimi in finančnimi posledicami in seveda z nadaljnjimi odločitvami, ki so pa trajnejše, kot je en poslanski mandat ali pa mandat katerekoli druge državne funkcije. Zato smo mnenja, da bi bilo treba tako odločitev sprejeti na referendumu in omogočiti državljanom neposredno odločanje. Referendumsko odločanje bi dalo Sloveniji tudi večjo legitimnost odločitvi, taki - oziroma tudi na daljši rok bi zavezali vse politične opcije k spoštovanju take odločitve in s tem bi dosegli tudi neko višjo stopnjo demokratičnosti. Zato me zanima, spoštovani gospod predsednik vlade: Ali bo vlada referendum o vključevanju Slovenije v zvezo Nato omogočila? Kakšna oblika referenduma je po vašem mnenju najprimernejša? In pa, seveda: Kdaj bi bil po vašem mnenju tudi najprimernejši čas za referendum o vključevanju Slovenije v zvezo Nato? Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Vnučec. Gospod predsednik vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala. Spoštovani gospod poslanec, o referendumu za vstop v zvezo Nato so resnično mnenja precej razdeljena. Razdeljena so tudi o tem, kdaj naj bi bil tak referendum. Vlada je eden izmed možnih predlagateljev referenduma, so še drugi možni predlagatelji, in vlada se zaenkrat ni odločila, da bi predlagala referendum oziroma da bi ga že predlagala. Gre predvsem za temeljno vprašanje - vsi pričakujemo, seveda, da bo na koncu prišlo do referenduma, vendar gre za temeljno vprašanje: ali ga napraviti pred povabilom, če tako rečem, ali po povabilu v zvezo Nato. Če bi ga napravili pred povabilom, in računamo - čeprav seveda to še ni zanesljivo, da utegne priti povabilo na novembrskem vrhu zveze Nato v Pragi -, torej če bi napravili referendum prej in bise, na primer, odločili za vstop v zvezo Nato, seveda imamo še vedno možno situacijo, da do povabila eventualno tudi ne pride in potem bi tak referendum najbrž bil preuranjen. In nevabilo tudi v primeru pozitivnega referenduma bi najbrž tudi splošno razpoloženje Slovencev do vključevanja v zvezo Nato spremenilo, verjetno tudi poslabšalo, na nek način bi bila to neprijetna zavrnitev. Zato smo se, ker še ni dokončne formalne odločitve, ampak v neformalnih razmišljanjih in razpravah v vladi bolj nagibali k možnosti torej, da pride do referenduma po vabilu za vstop v zvezo Nato. In da se takrat, ko bo situacija jasna, potem odločimo: da ali ne. Ali bo prišlo do tega vabila ali ne, na novembrski seji, sem dejal, je to še odprto vprašanje. Razširitev zveze Nato v tem trenutku ni tako zelo izpostavljeno in prioritetno vprašanje zveze Nato, kot je bilo včasih, zlasti, zdi se, da seveda, ne v Združenih državah Amerike. Tečejo razmišljanja in preverjanja, vendar temeljne politične odločitve o tem še ni. Vlada je svojodnos do tega vprašanja že povedala. Mislim, da razlogi za vstop v Nato so, da prevladujejo in tudi na eventualnem referendumu bo vlada takšno stališče zastopala, tako kot stojijo sedaj stvari. Na koncu ste vprašali, kdaj bo prišlo do vključitve Slovenije v Nato - v tem trenutku je za to, seveda, negotovo. Če pride do vabila konec letošnjega leta, potem bo verjetno to sorazmerno hitro. Vendar vsekakor bo dovolj časa za to, da se izvedejo vse potrebne odločitvene procedure v Sloveniji za vstop, torej za potrditev samega vstopa in nekako ni bojazni, da se ne bi mogli v miru in temeljito odločiti. HVala lepa.
Hvala lepa za odgovor. Želite, kolega Vnučec, postaviti dopolnilno vprašanje? [[Želite.]] Prosim, dve minuti imate na voljo.
Hvala za odgovor, gospod predsednik. Moje vprašanje glede na to, da sem že v uvodu povedal, da glede na pričakovanja - oziroma ki so bila dana - sem nekako bolj spraševal v smeri, da smo, recimo da bomo dobili to povabilo novembra v Pragi. Zanima me vaše osebno mnenje, ali ste vi osebno potem, v primeru vabila, da se izvede referendum o tem vprašanju.
To vprašanje je bilo sicer zastavljeno, če ga dopolnjujete z vprašanjem o osebnem stališču, dr. Drnovšek, predsednik vlade.
No, mislim, da je glede na dosedanje razprave v Sloveniji, glede tudi na različna mnenja, ki obstajajo, da bo v Sloveniji najbrž treba izpeljati referendum in tudi sam tako menim. Čeprav ni obvezno, lahko državni zbor, seveda, odloči tudi brez referenduma, vendar res je, da gre za enkratno odločitev, veliko odločitev, lahko bi rekli zgodovinsko odločitev, in verjetno je prav, da o takšni odločitvi tudi opravimo referendum. Res pa je, da samo vprašanje referenduma tudi bega odločevalce v zvezi Nato, z ozirom na včasih tudi izpostavljen problem ne preveč prepričljivega javnega mnenja ali podpore zveze Nato za to v Sloveniji. Bojazen torej, da bi bil izveden referendum in da ne bi uspel; torej, da ne bi potrdil vstopa v Nato, utegne tudi na drugi strani - s tem se strinjam - tudi na drugi strani, torej v zvezi Nato morda napraviti kakšen razmislek več tudi o tem, ali se pošlje vabilo ali ne. Tako so stvari med seboj povezane. Tisto, kar lahko v tej situaciji storimo, je, da v naslednjih mesecih vodimo čimbolj intenzivno razpravo o teh vprašanjih, čimbolj pojasnimo razloge, zakaj je smiselno vstopiti v zvezo Nato, zato da na koncu ne bi bilo prevelikih dvomov niti pri sami zvezi Nato, ali res želimo v zvezo Nato, ali ne, pa tudi pri naših državljanih, da so stvari dovolj jasno in dovolj temeljito pojasnjene. Mislim, da tudi ta razprava in odločitev ne bo težka, če se bomo spomnili nekaterih dejstev zadnjega desetletja, ker moram črtati izmed številnih stvari predvsem to, da je navsezadnje le zveza Nato bila tista, ki je najbolj vplivala, pozitivno vplivala, na varnost Slovenije, na stabilnost Slovenije. Če ne bi bilo intervencije in prisotnosti zveze Nato še vedno, danes, na jugovzhodu Evrope, bi bil varnostni položaj Slovenije veliko slabši, kot pa dejansko je. Zato sem prepričan, da bodo razlogi za vključitev v zvezo Nato prevladali, navsezadnje, bili smo že deležni - kot država, kot nova, mlada država - že deležni podpore in na nek način tudi varnosti, ki nam jo je ta zveza, obrambna zveza, nudila in zagotovila. Hvala lepa.
Hvala lepa, predsednik vlade. Tretje, zadnje vprašanje iz vrst opozicijskih poslanskih skupin bo zastavil kolega dr. Bajuk. Imate besedo, dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade! V zadnjih mesecih ni bilo časnika ali medija, ki ne bi poročal o tako imenovanih menedžerskih odkupih podjetij, in sicer na slovenski način. V zvezi s konkretnim primerom BTC-ja smo tukaj, v državnem zboru opozarjali na negativne dolgoročne posledice neomejenega procesa koncentracije kapitala. S primerom BTC ni soglašal niti predsednik države. Zaskrbljenost v zvezi s koncentracijo kapitala so izražali tudi funkcionarji vaše stranke, gospod Gregor Golobič. Pred tremi meseci, na 8. seji državnega zbora sem v tem v zvezi postavil vprašanje ministru za finance in sem ga zaprosil, naj vlada preveri, kako je v tem primeru s svojo nadzorno funkcijo opravila Agencija za trg vrednostnih papirjev. Naj opozorim, da je Agencija institucija izvršilne oblasti in njene funkcionarje imenuje vlada. Odgovora na poslansko vprašanje nisem dobil. Zato danes sprašujem vas, gospod predsednik: Ali je vlada v tem času obravnavala dejansko izvajanje novele zakona o gospodarskih družbah, sprejete na začetku tega vašega mandata, in drugih zakonov, kot na primer zakon o prevzemih, zakon o trgu vrednostnih papirjev, ki dopuščajo prevzeme podjetij oziroma menedžerske prevzeme na način, ki jih demokratične države, v katerih prevladuje socialno-tržno gospodarstvo, ne poznajo. V današnjem dnevniku finance je znani upokojeni prof. in gospodarstvenik dr. Rino Simoneti, ki se kolikor je meni znano, običajno ne oglaša kot predstavnik sedanje opozicije, zapisal med drugim naslednje in citiram: "Domiselnost finančnih zvijač je neizčrpna. Kapitalizem po domače je svetovni fenomen, interesi so prepleteni. Nikoli ne bomo kos zlorabam; nastajale bodo vedno nove računovodske domislice in zapleteni finančni instrumenti [[kot ugotavlja Nobelov nagrajenec Stiglitz]] . Regulacija - to se pravi preprečevanje - pohlepa je najbolj prefinjena naloga moderne države. Ni koristno vsega predpisovati ali prepovedovati. Ko pa je izigran duh zakona, bi bilo dovolj, da se tekoče in učinkovito vzpostavi prejšnji položaj." Konec citata. S tem mnenjem močno soglašam. Predlagamo, da vlada novelo zakona o gospodarskih združbah nemudoma vrne v prejšnji položaj na področju: prvič, ureditve delitve pristojnosti med upravo, nadzornim svetom in skupščino delničarjev; drugič, na področju delitve dobička; in tretjič, da se odpravijo vse anomalije, ki omogočajo odkup lastnih delnic z namenom zmanjšanja trajnega kapitala delniške družbe oziroma z namenom zagotoviti nekaterim tako imenovani pohlepni menedžerski odkup. Rad bi vas tudi vprašal, gospod predsednik: Ali čakate na [[...]]
Čas je potekel. Kolega, dr. Bajuk, kolega dr. Bajuk [[...]]
[[...]]predlog vlade. In če je tako: Ali ste pripravljeni takšen naš predlog podpreti? Hvala lepa.
Moram vas opomniti, da ste krepko presegli dogovorjeni čas 3 minut. Gospod predsednik vlade, prosim.
Hvala. Spoštovani gospod poslanec, to je vsekakor aktualno vprašanje. In v zadnjem času smo srečali številne primere, kjer se postavlja vprašanje o tem, na kak način se bo izpeljala oziroma se izpeljuje zadnja faza tranzicije ali morda tudi privatizacije. Sam ugotavljam, da v zadnjem obdobju velikokrat tudi vodilne strukture v naših podjetjih usmerjajo morda več energije v lastninske razmerja in oblikovanje nekih novih lastninskih razmerij in v svojo korist, kot pa v razvoj podjetij, v nove investicije in v drugo, pač, normalno dejavnost podjetja. Seveda to ne velja za vse, tega ne gre posploševati. Imamo tudi veliko povsem drugačnih situacij, povsem normalnih razmerij. Zato sem tudi sam že iniciral, predlagal oziroma iniciral ministrom vlade, predvsem ministrici za gospodarstvo in finančnemu ministru, da proučimo sedanjo regulativo še enkrat in da jo ocenimo, ali je zadostna, ali je pravilna ali so potrebne kakšne korekcije. Tudi ob posameznih takšnih primerih, tudi ob uveljavljanju zakona o prevzemih in drugih so se pojavljale situacije, ki so očitno terjale analizo, kar je tudi normalno, na tak način se razvija sistem; veliko bolje na podlagi izkušenj kot takrat, ko se pravzaprav neki zakonski modeli prenašajo iz drugih sistemov, veliko bolje jih navsezadnje razumemo in tudi dodelamo na podlagi svojih lastnih izkušenj. In mislim, da je pravzaprav sedaj nastopila tista faza, ko to moramo storiti. Tako da v vsakem primeru je vaša pobuda dobrodošla in tisti predlogi, ki jih je več, ki ste jih navedli, bodo dobrodošli tudi meni oziroma vladi pri razpravi o teh vprašanjih. Mislim, da je naš skupen interes, da odmerimo prave rešitve in na čim boljši način tudi zaokrožimo to fazo razvoja. Je pa, kot ste že sami povedali, ko ste citirali Nobelovega nagrajenca Stiglitza, seveda iskanje takšnih in drugačnih inovativnih poti značilno za vsa tržna gospodarstva. Navsezadnje nam to potrjujejo tudi modeli, tudiprimeri v Združenih državah Amerike, če samo omenim Enron s svojo veliko inovacijo, ki je pripeljala do velikega zloma, in tako naprej. Skratka, gre za stalno iskanje tudi prave regulative. Tudi v svetu danes nihče ne more biti prepričan in reči, da je vzpostavil absolutno pravo regulativo, tudi ZDA ne. Pred kratkim smo slišali evropskega komisarja Patsona, ki je kritiziral ameriško regulativo na tem področju. Skratka, zadeve seveda niso enostavne, se tudi dograjujejo in se spreminjajo. Zato na vsak način v imenu vlade sprejemam, prvič, ta izziv in tudi to ponudbo, da ta vprašanja dorečemo. Hvala lepa.
Dopolnilno vprašanje, dr. Bajuk? Dve minuti.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa za vaš odgovor. Ugotavljam, seveda, z zadovoljstvom, da se strinjate z našo oceno, da čeprav je to nov razvoj našega zakonodajnega sistema, dejansko omogoča, da se stvari odvijajo v napačno smer in da je tudi vlada pripravljena te stvari popraviti v takšnem smislu, da bomo preprečili, da bo prišlo do takšnih sprememb, ki omogočajo tako veliko koncentracijo kapitala, ki pa imajo po naši oceni za našo družbo silno negativne dolgoročne posledice. Z veseljem bomo tudi sodelovali pri takem projektu in že v naprej pozdravljam to vašo pripravljenost. Sicer pa upamo, da bo to čim prej, ravno to dejstvo, ki sem ga omenil v začetku, da vlada še ni odgovorila na vprašanje, ki smo ga postavili pred tremi meseci, pa ni najboljša popotnica za takšen pristop. Zahvaljujem se za vaš odgovor in pričakujem, da bomo tudi na tem področju našli čim prejšnje prave odgovore za naše težave. Hvala.
Želite, gospod predsednik vlade, dodatno odgovoriti na ta komentar? [[Ne.]] S tem zaključujem tisti del odgovorov, ki jih je dolžan dati predsednik vlade predstavnikom poslanskih skupin s strani opozicije. Poslanke in poslanci bodo po vrstnem redu prijav zastavili sedaj vprašanja ministrom in ministricam. Prvi bo tako vprašanje zastavil kolega Barovič. Imate besedo, kolega Barovič.
Hvala lepa, gospod predsednik spoštovanega zbora. Spoštovane kolegice, kolegi v državnem zboru, cenjeni ministrici, gospodje ministri, gospe državne sekretarke, gospodje državni sekretarji. Vključitev Slovenije v evropske integracije je, kolikor sem sam priča zasedanja in dela tega parlamenta, primarna naloga Republike Slovenije, zato je moje vprašanje, povezano s tem, namenjeno vladi, ali zunanjemu ministrstvu, ali pa ministrstvu za evropske zadeve. Nizozemska članica Evropskega parlamenta Lousevis van der Lanan je pred slabim mesecem obtožila državo Republiko Slovenijo, da je homofobična, da ne spoštuje človekovih pravic in da ni primerna kandidatka za sprejetje v Evropsko unijo. Hkrati je očrnila Slovenijo zaradi referenduma o oplojevanju samskih žensk, čeprav je bil referendum legalna in legitimna notranja politična odločitev države Republike Slovenije, izid pa volja slovenskega ljudstva. Po oceni in trditvi Slovenske nacionalne stranke je bil njen poseg grob poseg v notranjo politiko Republike Slovenije. Evropska poslanka van der Laanova je svetovni javnosti svojo oceno posredovala na pretvorjenih, izmišljenih in zlaganih podatkih, češ da je poslanec državnega zbora v nacionalnem parlamentu postavil homofobično vprašanje, čeprav je bilo le-to postavljeno zaradi dvoma v korektnost nekega dejanja. Njena obtožba in ocena je bila posredovana po vsem svetu. Poslanka Van der Laanova je po oceni Slovenske nacionalne stranke ponižala državo Republiko Slovenijo pred svetom. Njene besede so bile dokaz hlapčevske zunanje politike Republike Slovenije in pa kako diskriminatorno se obnaša svet do naše države Republike Slovenije. Kot dokaz vam posredujem oziroma naj omenim, da nihče, nihče v evropskem parlamentu ni podvomil o spoštovanju človekovih pravic države Irske, članice Evropske unije, ki je želela z referendumom prepovedati abortus. Moje vprašanje se glasi: Ali je vlada, ali pa ministrstvo za zunanje zadeve, ali pa ministrstvo za evropske zadeve uradno protestiralo zaradi uradne politične izjave članice Evropskega parlamenta na netočnih podatkih? In: Ali je uradno protestiralo zaradi njenega vtikanja v notranje politične razmere države Republike Slovenije? Če niste, potem prosim, povejte državljankam in državljanom Republike Slovenije, zakaj niste uradno politično protestirali in zakaj niste zanikali izmišljene izjave evropske parlamentarke.
Hvala lepa za vaše vprašanje, kolega Barovič. Vprašanje je bilo naslovljeno na vlado oziroma pristojni ministrstvi. Želi državni sekretar v zunanjem ministrstvu? Prosim, gospod Žbogar, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa, gospod poslanec. Odgovoril bi samo to, da komentar, ki ga je nizozemska poslanka v Evropske parlamentu, na katerega se nanaša vaše vprašanje, je vprašanje ene od poslank Evropskega parlamenta, to je njeno stališče, to ni stališče Evropskega parlamenta ali katerega od organov Evropskega parlamenta. Omenjeno vprašanje ni debata v Evropskem parlamentu, tako da Slovenija v Evropskem parlamentu trenutno ni predmet neke obravnave ali pa obtožb, kot jih vi navajate. To je, pač, povsem legitimno mnenje ene od poslank Evropskega parlamenta. Tako se vlada oziroma zunanje ministrstvo se trenutno čuti dolžno, da reagira oziroma protestira proti izjavam ene od poslank Evropskega parlamenta. To mislim, da je.
Hvala lepa, gospod državni sekretar? Želite postaviti dopolnilno vprašanje? 2 minuti. Prosim.
Hvala, gospod sekretar. Žal vaše besede ne držijo. Pred dnevi sem bil na uradnem obisku slovenske delegacije v Veliki Britaniji, kjer sem bil osebno, kot član delegacije in tudi z ostalimi kolegi s strani britanskega poslanca opozorjen na kritiko Slovenije glede na nespoštovanje človekovih pravic. Če mi toizjavi predstavnik House of Commons, britanskega parlamenta in nas sprašuje o naši verodostojnosti na področju človekovih pravic, potem je to zame in za moje kolege in za ta državni zbor vprašanje, ki se tiče Evropske unije in pa Slovenije. Sicer pa še eno vprašanje [[...]]
Ne morete zastaviti drugega vprašanja.
Oziroma, sicer pa, da dokončam. Ali ni sramotno, da zaradi vstopanja v Evropsko unijo žrtvujemo slovensko kmetijsko unijo, ki je [[...]]
To ni isto vprašanje!
Gospod predsednik! To je v povezavi z mojim vprašanjem.
Ni!
To je vaša trditev. Ga bom postavil drugače. Se znam obnašati tudi tako. Sramotno je, da popuščamo na tistih področjih pri vstopanju v Evropsko unijo, kjer gre za življenje ali neživljenje nekega sloja slovenskih ljudi. Po drugi strani pa izgubljamo ugled in smisel zaradi izmišljenih in škodljivih uradnih političnih izjav nekih ljudi iz Evropskega parlamenta. In še nekaj. Marginalno, ali ne - pustimo to, v to se ne bomo vtikali. Metaforično vam še enkrat, spoštovani gospodje, povem še enkrat. Ali bomo enkrat, ali bomo enkrat po stari, pa četudi - lahko se smejite, kolikor hočete - gostilniški slovenski navadi, zavihali rokave in pokazali pesti tistim ljudem, ki škodujejo naši državi, pokazali po moško, da se Slovenci ne damo kar tako in počez in po krivici poniževati in izkoriščati in hoditi čez vodo žejni po vsaki ceni. Razmišljajte o tem! Hvala.
Hvala lepa. Tudi jaz sem dolžan, prosim za mir v dvorani. Prosim za mir v dvorani, ni diskusije med kolegi. Kolega Jakič. Kolega Barovič. Prosim za mir dvorani. Prosim za mir v dvorani. Ne dopuščam diskusije, če nimate pravice do besede. So omejitve, na katerih moram kot predsednik vztrajati in jih dajati vsem enako. In prosim, da jih spoštujete. Prosim, ni nobenega razloga za dvigovanje glasu, za izraze nestrpnosti. Vprašanje je bilo zastavljeno. Želi predstavnik vlade dodatno komentirati to, kar je bilo v dopolnilnem vprašanju izrečeno s strani kolega Baroviča? Ne. Kolega Kontič bo zastavil vladi naslednje vprašanje. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki vlade. Pobudo naslavljam vladi Republike Slovenije, ker se vsebina te pobude navezuje na več resorjev. Sedem let je od uvedbe lokalne samouprave in hkrati reforme državne uprave. Nastale so nove občine in nastale so nove upravne enote. Nekaj primerov je v Sloveniji, kjer imamo teritorialno nepokritost občin in teh novonastalih upravnih enot. Naj se samo osredotočim zgolj na okolje, iz katerega prihajam. Nesprejemljivo je namreč, da krajanke in krajani; v našem konkretnem primeru krajanke in krajani Vinske Gore, ki so hkrati občani mestne občine Velenje, upravne zadeve urejajo v upravni enoti Žalec in ne v upravni enoti Velenje. V Velenju dejansko v svetu mestne občine sprejemamo prostorske akte, v Žalcu pa izdajajo gradbena dovoljenja na podlagi teh prostorskih aktov.Prav tako je zemljiška knjiga v Žalcu. To je bilo razumljivo, dokler je krajevna skupnost Vinska Gora sodila v občino Žalec. V prejšnjem mandatu so pristojni predstavniki vlade na moja vprašanja odgovarjali, da je smiselno počakati do organizacije in izvedbe projekta upravnih okrajev. V tem mandatu je bilo že tudi postavljeno to isto vprašanje s strani poslanske skupine DeSUS in, kot mi je znano, je bil odgovor, da bi bilo dobro počakati zdaj na uvedbo pokrajin. Ljudje pa nejevoljno spremljajo naše početje Tokrat ne postavljam vprašanja, ampak dajem pobudo vladi Republike Slovenije, da ne le prouči, temveč tudi ta dejansko nesmisel odpravi in ta nesmisel traja že sedem let, kot sem povedal na začetku. Na eni izmed naslednjih sej pa vas bomo povprašal, kako daleč ste z aktivnostmi in kakšni so rezultati teh vaših aktivnosti. Kot sem že v uvodu dejal, to ni osamljen primer, teh primerov je v Sloveniji kar nekaj. Hvala.
Hvala. Če prav razumem, kolega Kontič, ste dali pobudo, niste zastavili vprašanja, torej vlada ni dolžna dati odgovora, vsaj ne danes. Prosim pa, da se na pobudo pisno odzove. Naslednje vprašanje bo postavil kolega Roman Jakič. Imate besedo, kolega Jakič.
Hvala za besedo. Naj najprej sebe opravičim in, seveda, proceduralno povem, da predsednik drugič bi vas prosil, da glede na ustavo, ki pravi, da je protiustavno pozivanje k nestrpnosti, ustavite razpravljavca, ki tudi govori metaforično, da je treba zavihati rokave in, seveda, po moško odreagirati. To je zelo nestrpna izjava, ki seveda je deležna obsodbe v tem zboru. Če grem k svojemu vprašanju, naslovil bi ga, seveda, na ministrstvo za pravosodje. Žal mi je, da ministra tu ni. Državni zbor Republike Slovenije je lanskega maja sprejel predlog zakona o spremembi zakona o sodniški službi, s katerim je z začasnimi dodelitvami sodnikom za opravljanje sodniške službe na drugem sodišču želel omogočiti izvrševanje programov za odpravljanje zaostankov. Sprememba zakona je omogočila, da se dodeljenemu sodniku, ki je vključen v programe reševanja zaostankov, izplača nagrada v okviru namenskih sredstev, dodeljenih sodišču. S tem naj bi se omogočilo učinkovitejše izvajanje sodne oblasti oziroma zagotavljanje sodnega varstva z izvedbo programa odprave zaostankov, s povečano storilnostjo na racionalnejši način, brez dodatnih zasedb sodnikov. Gre, seveda, za razvpiti program Herkules, kateremu smo namenili v prejšnjem proračunu za leto 2001 nekaj manj kot 50 milijonov tolarjev. Predlog zakona, kot veste, sem takrat podprl, vendar sem v razpravi izrazil nekaj pomislekov o uspešnosti tega programa. Trdil sem, da s sprejetjem zakona ne rešujemo vprašanja odpravljanja sodnih zaostankov, ampak zgolj materialni položaj sodnikov. Poleg tega sem menil, da kar pavšalno nagrajevanje sodnikov, ker so pripravljeni sodelovati v programu, ne bo prineslo želenih rezultatov, saj bi bila edina primerna stimulacija nagrajevanje sodnikov glede na število rešenih zadev prek normiranega obsega, kot imajo to na primer v drugih državah Evropske unije. Zato sprašujem, seveda, da bi potrdil ali zavrgel svoja upravičene ali neupravičene pomisleke, ministrstvo: V kolikšni meri so sodniki v programu Herkules pripomogli k zmanjševanju sodnih zaostankov? Koliko zadev so rešili? Ali so presegli število rešenih zadev, ki jih v povprečju reši sodnik? In pa: Ali so sodišča, kamor so bili dodeljeni, z njihovo pomočjo zmanjšala zaostanke oziroma sodišča, od koder so bili ti sodniki poslani, niso povečali zaostankov? Prosim za odgovor. Hvala.
Preden bom dal besedo državnemu sekretarju Erjavcu, naj v odgovor na vaše opozorilo odgovorim le tako, da predlagam, da se o strpnosti v tem visokem domu ne pogovarjamo, ampak jo uveljavimo; to velja tako za tiste, ki nastopajo in so se dolžni izogniti vsaki izjavi, ki bi bila med ostalimi kolegi razumljena kot izraz nestrpnosti, kot tudi za tiste, ki se z njimi v klopeh ne strinjajo in morajo ostati tiho, ker jim predsednik ali predsedujoči ne da besede, da se ob tako izjavo spotaknejo. Predlagam torej, da se vsak drži svojih pravic in da ne posega v pravice drugih. Besedo ima zdaj kolega Erjavec oziroma državni sekretar Erjavec za odgovor na vaše vprašanje. Prosim.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani poslanci in spoštovane poslanke! Projekt Herkules je samo eden izmed projektov, ki naj bi omogočili reševanje stanja v sodstvu. Kot veste, je reševanje sodnih zaostankov kompleksno vprašanje in šele s kombinacijo različnih ukrepov je moč pričakovati ustrezne rezultate. Program Herkules je pač eden izmed teh projektov. Moram povedati, da trenutno še nimamo podatkov, kakšni so efekti tega programa, smo pa ravno v fazi zbiranja teh podatkov. Tako da takoj, ko bomo prejeli te podatke, bomo tudi pismeno poslancu posredovali te podatke. Imamo pa že podatke za leto 2001, ki nam kažejo, da se trend zmanjševanja nerešenih zadev nadaljuje, kar je po naši oceni pozitivno, in sicer za pomembnejše zadeve, to je za tiste zadeve, kjer pač sodniki osebno sodelujejo, osebno razsojajo o zadevah, se je zmanjšalo število nerešenih zadev za približno 8%. To se pravi, od leta 2000 je bilo 172.000 nerešenih zadev, zdaj jih je pa 162.000. Moram povedati, da nerešene zadeve ne pomenijo sodnega zaostanka, pač pa je sodni zaostanek posebejopredeljen, in da smo letos tudi izračunali, kakšna je stopnja tega sodnega zaostanka in smo prišli do podatka, da približno 40% pomeni sodni zaostanek. To pomeni približno 66.000 zadev, ki pomenijo dejanski sodni zaostanek, ker pač ne smemo šteti vseh nerešenih zadev za sodni zaostanek. Kot sem pa že povedal, ob obravnavi zakona o sodniški službi je bilo tudi s strani državnega zbora predlagano, da se ustanovi skupna strokovna komisija, in sicer s strani vlade in vrhovnega sodišča. In moram reči, da smo ravno prejšnji teden skupaj s predstavniki vrhovnega sodišča obravnavali gradivo, ki je pripravljeno v osnutku, in pričakujem, da bo v roku enega meseca to gradivo pripravljeno do konca, kar pomeni, da bodo v tem gradivu predstavljeni razlogi za te sodne zaostanke ter ukrepi, ki jih predlaga vlada skupaj z vrhovnim sodiščem za odpravo te problematike. Je pa to problem, s katerim se srečujejo tudi druge države v Evropi, tako da ne gre za neko posebnost v Sloveniji. Kot sem pa že povedal, veseli nas to, da se trend zmanjševanja nerešenih zadev nadaljuje.
Želite zastaviti dopolnilno vprašanje? Prosim.
Hvala, čeprav nočem, predsednik, nič, ampak Jaša Zlobec me je učil, ko sem bil mlajši politik, da kdor molči, je sokriv, in jaz ne mislim molčati, ko pride do kakšnega izliva nestrpnosti tudi v tem zboru. Državnemu sekretarju, gospodu Erjavcu se, seveda, zahvaljujem za zelo globalen ali pa zelo ohlapen odgovor. Nisem spraševal o celem sodstvu, vem za podatke, tudi vem za tiskovno konferenco, ki jo je imel vaš minister, kjer je povedal o zmanjšanju z 172 primerov na tisoč in sto in še nekaj 60, kar ste tudi sami ugotovili - ne govorimo o zaostankih. Sprašujem konkretno in sprašujem seveda točno o tistih ljudeh, ki so dobili dodatek za to, da so bili premeščeni na drugo sodišče. Od te države so dobili dodatno plačilo za svoje delo: Koliko zaostankov so rešili oziroma ali so sodišča, s katerih so šli, ali so se na tistih sodiščih zaostanki povečali? Po mojih informacijah, ki jih imam, seveda, ta projekt Herkules ni bil tako uspešen, kot se ga je risalo konec maja meseca lanskega leta, ko se je govorilo o točno določenih procentih, koliko zaostanka bo do konca leta 2001 rešenih - zaostanka. Seveda, mešanje nekega globalnega pogleda na problematiko sodstva in povečevanja ali zmanjševanja števila sodnih, ne odgovarja na konkretno vprašanje, o katerem vas jaz sprašujem. Zato bom zelo vesel, zelo vesel, če mi boste na vprašanje, ki vam ga bom tudi dostavil v pisni obliki, konkretno odgovorili. Konkretna vprašanja se pa nanašajo, seveda, na tiste sodnike, ki so vključeni v program Herkules. Hvala.
Gospod Erjavec, želite dodatno odgovoriti na dopolnilno vprašanje? [[Ne želite.]] Prav, potem bom, preden dam besedo kolegici Pozsončevi, sam sklenil najino diskusijo, kolega Jakič, da predlagam, da gradimo na napredku, ki smo ga naredili pri tej politični kulturi v hiši in na tej dobri tradiciji. Kolegica Pozsonec, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem prisotnim lep pozdrav. Naj začnem mojo zimzeleno temo - gospodarski položaj ob slovensko-madžarski meji. Vem, da je to za nekatere dolgočasna tema, vendar je kruta realnost na tistem delu Slovenije. Zato pozivam vlado Republike Slovenije, da ustanovi projektno medresorsko skupino iz vrst ministrstev, ki so pristojni za rešitev naslednjih problemov: položaj tekstilnih delavcev, kajti zgubljamo na stotine delovnih mest, iščemo pravice za delavke in delavce Indip in Mure, Pletilstvo v Prosenjakovcih, Gradbenika in Gidosa iz Lendave; zanima me odgovor za rešitev položaja Nafte Lendava, kajti v obljube razen mene nihče ne verjame. Odgovor za 2300 nezaposlenih, kar je točno 20% vse populacije; odgovor za beg možganov in mladine, kar pomeni, da ni ogrožena samo naša sedanjost, ampak tudi prihodnost. Želimo odgovor na vprašanje prometne povezave, kar je pogoj za hitrejši gospodarski razvoj. Želimo čisto okolje, kajti nekatere bolezni so pri nas dosegle nezaslišane razsežnosti, odgovorni pa nam ponujajo še drugo sežigalnico odpadkov. Želimo odgovor in pravico za kmeta in kmetijstvo, želimo odgovor o skladnejšem regionalnem razvoju. Na poslansko pobudo ne pričakujem demagoških odgovorov o prestrukturiranju, ampak konkretne predloge, pomoč in dejanja. Torej: Ali vlada misli, da je položaj pri nas res urgenten? Ali bo kaj ukrepala? Ali je 20-odstotna nezaposlenost dovolj tehten argument za dejanja? Kajti, tudi mi Prekmurci imamo samo eno življenje in želimo si in zaslužimo, da ga živimo človeku dostojno. Hvala.
Hvala lepa za vaše vprašanje, kolegica Pozsonec. Želi kdo iz vlade odgovoriti na vprašanje, ki je bilo sicer formulirano kot pobuda, kolegica Pozsončeva. Želi? [[Ne želi.]] Potem boste odgovor dobili v pisni obliki. Naslednje vprašanje bo predstavnikom vlade zastavil kolega Pohorec. Imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane gospe ministrice in ministri, spoštovane državne sekretarke in sekretarji, kolegice in kolegi. Te dni sem imel veliko stika z občani na svojem območju, na raznih sestankih, zborih in podobno in mnogi so me poprosili, naj vendar v Ljubljani vprašam po nekaterih stvareh, ki jim zdijo neprimerne in slab odnos predvsem do kmetov na našem podeželju. Pregovor pravi, v nesreči spoznaš prijatelje - to poznamo - ali pa tudi oderuhe, ki izkoristijo določeno nesrečo za svoj račun. To bom ilustriral z naslednjim primerom. Za kmeta je nesreča, če se mu govedo v hlevu poškoduje, si zlomi nogo in ga mora dati v prisilni zakol.Podrobnosti ne bom navajal. Vendar: dva dni po tej nesreči se je zgodilo, da je inšpektor brez utemeljitve in brez sprejema kakršnekoli pripombe odredil, da gre zaklana žival v klavniški odpadek. Torej, kmet ni dobil za to žival niti tolarja, račun pa za 84.673 tolarjev, pa še 16 tisoč približno za prevoz, skupaj nad 100 tisoč tolarjev. Kmet torej mora prodati še eno lepo kravo, da bo poravnal stroške prisilnega zakola. To menda dovolj nazorno kaže, kakšen je odnos do teh stvari. V sosednji Avstriji bi tak zakol stal 10 tisoč tolarjev. Zanesljiva informacija. Primer ni osamljen. Jih je več. Ministrstvo ima že podatke in tudi pritožbe od teh strani. Ne bom terjal odgovora tu, dal bi pobudo, da ministrstvo take primere temeljito prouči in tudi ukrepa. In kot vprašanje pod točko 2, samo to: Kdaj bodo kmetije dobili subvencije za leto 2001? Zdaj rabijo denar, ko je pomlad, setev, gnojenje in delo na polju, da bi lahko v jeseni pobrali pridelek. Hvala lepa.
Prosim, gospod Simončič, državni sekretar v ministrstvu za kmetijstvo, imate besedo za odgovor.
Hvala za besedo. Odgovoril bi rad na vprašanje glede zakola krave, ki ni ustrezala pogojem, se pravi, da je bilo meso neprimerno za uživanje, in je bila torej odločitev inšpektorice, da se odredi tak način zakola. Na podlagi vladne uredbe o višini za konfiskacijo je torej določena cena za tak način odstranitve živali. Sama cena klanja pa je stvar klavnice, na kar pa mi ne moremo vplivati, se pravi, to je odločitev same klavnice. Kot vem, je tudi ta pritožba že v reševanju na ministrstvu in bomo tudi odgovorili na to pritožbo, se pravi, ministrstvo oziroma VURS, se pravi, veterinarska uprava Republike Slovenije. Glede subvencij za leto 2001. Torej, subvencije bodo izplačane do konca tega meseca. V teku pa so še obdelave inšpektorskih vlog in pa pritožb, kjer je torej postopek bolj zamuden in bodo tudi na vrsti takoj po zaključku teh rednih subvencij, se pravi, do konca tega meseca bi torej bile izplačane subvencije za leto 2001.
Hvala lepa, gospod državni sekretar Simončič. Želite postaviti dopolnilno vprašanje? [[Ne.]] Potem bi prosil, da vprašanje vladi postavi kolega Rokavec, za njim bo nastopil kolega Rupar. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki vlade! Poslansko vprašanje naslavljam ministrstvu za kulturo. Namreč, državni zbor je v maju mesecu 2001 sprejel zakon o medijih. Med drugim je v amandmaju k 82. členu tudi opredelil, da se za pripravo programskih vsebin lokalnih, regionalnih in študentskih radijskih in televizijskih programov nameni 3% RTV prispevka. Namreč, javni zavod RTV se je pritožil na ustavno sodišče, tudi s predlogom za zadržanje izvrševanjadrugega odstavka 82. člena zakona. Ustavno sodišče tej pobudi ni ugodilo. Zaradi navedenega sprašujem ministrstvo za kulturo: Katere aktivnosti je sprožilo - oziroma vlada - za izvajanje drugega odstavka 82. člena zakona o medijih? Namreč, po informacijah, ki jih imam, na terenu še ni čutiti nikakršnih aktivnosti v zvezi s tem, da bi bilo ta sredstva sploh mogoče pridobiti iz naslova, ki ga je zakon o medijih jasno opredelil. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Rokavec. Verjetno bo Baškovič, državni sekretar na ministrstvu za kulturo, odgovoril na vaše vprašanje. Prosim.
Gospod predsednik, gospod poslanec, hvala za vprašanje. Bom zelo kratek. Če dovolite, bomo odgovor poslali zelo hitro pisno, in to zaradi tega, ker terja zelo precizne navedbe, ker gre za veliko in pomembno zadevo, in ne bi rad tvegal, da danes s posplošenim odgovorom ostanete nezadovoljni. Hvala.
Se, kolega Rokavec, strinjate s tem? Prosim.
S predlogom se strinjam, ker sem prepričan, da gre za dovolj kompleksno vprašanje. Sam tudi pričakujem, da bo odgovor pravočasen, v roku, in - če je mogoče - tudi po elektronski pošti.
Dobro, hvala lepa. Kolega Rupar, imate vprašanje za vlado? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Vprašanje imam za ministrstvo za okolje in prostor. Nedavno tega smo v občinske urade oziroma so občinski uradi in župani prejeli dopis gospoda ministra, s katerim obvešča, da bo vlada oziroma kar on sam v kratkem roku nacionaliziral vse naravne vrednote, ki so v lasti občin. Torej, vse krajinske parke, vse vodotoke, naravne in pa seveda druge znamenitosti. Seveda, gre za nacionalizacijo in brez odločanja oziroma soodločanja sedanjih lastnikov, torej občin Vprašanje, ki se na ta, zame nerazumen in dokaj krut način prenosa lastnine nanaša, je: Kako so v primeru nacionalizacije stvari podprte z denarjem v državnem proračunu? Nadalje me zanima: Ali bo poleg naravnih dobrin podržavljena tudi infrastruktura, ki poteka skozi te krajinske parke? Recimo, cesta okoli Blejskega jezera, potem ceste skozi različne krajinske in druge parke. Zanima me: S čim boste zagotovili denar za vzdrževanje varnosti ljudi v teh parkih? Recimo, v Triglavskem narodnem parku ali v Dovžanovi soteski. Zanima me tudi: Kje boste dobili denar za urejanje vodotokov in pa hudournikov? Seveda, če predpostavimo, da je sedaj to v zelo kritičnem stanju in da denarja za vzdrževanje ni. Zanima me: Ali je pred podržavljenjem oziroma nacionalizacijo gospod minister, ki je podpisan pod tem obvestilom, tudi poskrbel za načrt in časovni plan sprejema državnih upravljavskih načrtov ter navsezadnje. Čisto vprašanje vam osebno, gospod minister: Ali se ne čutite oziroma ali se čutite tako močnega, bom rekel, da lahko z vašim podpisom podržavljate občinska premoženja, ne da bi predhodno o tem odločali občinski sveti oziroma po mojem mnenju celo državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa za vprašanje, kolega Rupar. Minister Kopač, boste odgovorili na vprašanje? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Poslanec Rupar, verjetno gre za nesporazum in ni mi povsem jasno, o kakšnem podržavljenju govorite. Česa takega, seveda, brez posebne ali sodne odločbe ali zakona ni. Zato so vse te vaše besede popolnoma neutemeljene. Na podlagi zakona o ohranjanju narave je vlada dolžna oziroma je minister za okolje in prostor dolžan s podzakonskim predpisom določiti območja naravnih vrednot. Nekatere naravne vrednote so državnega pomena, nekatere so pa lokalnega pomena. To pomeni, da se v podzakonskem aktu, ki je bil pred kratkim poslan v javno obravnavo po občinah, pred tem že za območje Primorske, sedaj za območje Gorenjske, sledi še območje Štajerske, Dolenjske in Prekmurja, to v prihodnjih mesecih. Skratka, na vseh teh območjih se v javni obravnavi predebatira strokovni predlog, ki naj bi bil podlaga za to, da se določena območja opredelijo kot območja naravnih vrednot. Nič več kot to. To seveda pomeni samo to, da se v teh območjih na podlagi sicer drugega podzakonskega akta vzpostavi določen režim. To seveda pomeni, da se ta področja v planskih aktih na nek način zafiksirajo kot območja, v katera ni dovoljeno posegati na primer z izgradnjo nekih stanovanjskih območij ali čem podobnim. Ničmanj in nič več kot to. Kaj je območje naravnih vrednot, si spoštovani gospod poslanec lahko prebere v zakonu o ohranjanju narave. Vsekakor pa določitev nekega območja kot naravne vrednote, ne pomeni nikakršnega podržavljenja. Naj to ilustriram, na primers primerjavo s področja varovanja kulturne dediščine. Če se neka hiša proglasi za kulturni spomenik, je ta hiša seveda lahko v privatni lasti, v državni lasti, občinski lasti. Po svojih značilnostih je pač opredeljena kot kulturni spomenik. In tudi v tem primeru sicer za področje narave ne gre za čisto nič drugega kot to. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite postaviti dopolnilno vprašanje? Imate besedo, kolega Rupar.
Samo toliko, da ali, gospod minister, ne veste, kaj podpisujete, ali pa to delate tako, da gre vse mimo vas. Namreč, obstajajo dokumenti in obstajajo točni načrti, s katerim opredeljujete, na primer za Gorenjsko skoraj dve tretjini ozemlja, ki ga boste podržavili in v katerem v dopisih občine in pristojne na občinskih uradih samo obveščate, kaj boste storili. Seveda opozarjate, da lahko pripombe pošljejo na vaš naslov. Vendar pa, ali jih boste upoštevali ali ne, je pa seveda drugo vprašanje. Tako, gospod minister - malo resnosti.
Želite kaj odgovoriti na to dopolnilno vprašanje minister Kopač? Prosim.
Ne želim, ker sem vse pojasnil že poprej. Če gospod poslanec ne razume, ne morem pomagati.
Prosim za spoštljiv ton z vseh strani, tako poslanskih kot ministrskih. Besedo dajem kolegu Bevku. Za njim bo imel besedo kolega Terčon.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Imam vprašanje za ministrstvo za gospodarstvo. V začetku 90. let se je v Sloveniji začel proces vzpostavljanja podpornih institucij za spodbujanje razvoja malega gospodarstva. Zaradi celovitosti razvojne problematike so podjetniški centri prevzeli tudi naloge razvojnih agencij. V Sloveniji je danes večje število lokalnih in 12 regionalnih razvojnih agencij. Poslanstvo vseh razvojnih agencij je enako. Država pa jih zaradi različnih, pravno formalnih oblik organiziranosti, na primer družbe z omejeno odgovornostjo, zavodi in javni zavodi, pri dodeljevanju sredstev iz naslova posameznih razpisov ne obravnavaenakopravno. Na lanskoletnem razpisu ministrstva za gospodarstvo za sofinanciranje projektov in programov na področju turizma so bile vloge razvojnih agencij, ki so oblikovane kot družbe z omejeno odgovornostjo, izločene iz obravnave, kljub temu, da imajopraviloma vse te razvojne agencije v ustanovnem aktu določilo, ki definira neprofitnost družbe. Dejstvo je, da bi omenjene agencije na razpisih sredstev EU, ne glede na obliko organiziranosti, uspele. Sprašujem ministrstvo za gospodarstvo, kdaj in kako se bodo izenačili pogoji pridobivanja razvojnih spodbud za vse razvojne agencije, ki korektno opravljajo svoje poslanstvo. In še podvprašanje: Regionalne razvojne agencije so s strani lokalnih skupnosti pooblaščene za pripravo regionalnih razvojnih programov na območju statističnih regij. No območju goriške statistične regije je projekt v zaključni fazi. Vseh 12 občin je združilo svoje moči tudi zaradi možnosti koriščenja nujno potrebnih finančnih sredstev za regionalni razvoj. Ministrstvo za gospodarstvo je v najavi razpisa za sofinanciranje izvedbenih del o regionalnih razvojnih programih za leti 2002 in 2003 določilo, da se na dveletni razpis lahko prijavijo samo regije, uvrščene na tako imenovani A-in B-listo. Goriška statistična regija, ki je uvrščena na listo C, pa teh sredstev ne more koristiti. To postavlja pod vprašaj izvajane regionalnih razvojnih programov in smiselnost več kot enoletnega prizadevanja številnih razvojnih akterjev regije. Zato sprašujem pristojno ministrstvo, na podlagi katerih vsebinskih kriterijev določa prioritete dodeljevanja razvojnih spodbud, ki s podporo zgolj posameznim delom Slovenije, dolgoročno podpira, recimo temu razvojno uravnilovko. Že vnaprej se zahvaljujem za odgovore na obe vprašanji. Najlepša hvala.
Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec. No, kar se tiče prioritetnih list, če začnem od zadaj, potem je to določeno seveda v zakonu o skladnem regionalnem razvoju in seveda te v A-in B-, listi imajo prednostni karakter glede na stopnjo zaostalosti v odnosu do drugih. Treba je vedeti seveda, da se pri določenih projektih moramo odločiti glede nas količino denarja, ki je na razpolago. Da se ta sredstva ne razdrobijo, se tudi določijo prioritete. Vendar bom vaše vprašanje posredovala še agenciji za regionalni razvoj, da prouči korektnost teh prioritet in vam bo agencija tudi pisno odgovorila. Drugo vprašanje je glede teh lokalnih podjetniških centrov. Lokalni podjetniški centri so mreža, ki je v bistvu financirana s strani občin. To ni mreža, ki bi bila pod okriljem, na primer proračuna, če poenostavljeno rečem. Drugo, kar se tiče teh prijav in izločitev. Pri izločitvi so verjetno gledali na to, ali je profitna ali neprofitna. Zdaj ali so v samem razpisu bili razvidni ti podatki, da te imenovane agencije, ki ste o njih govorili, niso neprofitne, to je seveda treba pogledati, kako se je ta razpis izvajal in kako so se določene informacije upoštevale.Tako da bi vam tudi na to vprašanje potem dali še dodatno pisno informacijo, ker moram razpolagati z ustreznimi podatki.
Hvala lepa, gospa ministrica, dr. Petrinova. Dopolnilno vprašanje, kolega Bevk.
Najlepša hvala. Prav zaradi tega, da bi agencija za regionalni razvoj na ti dve vprašanji pisno odgovorila, sem zastavil to ustno vprašanje, ker se mi zdi, da iz obeh vprašanj izhaja veliko nezadovoljstvo oziroma, bi rekel, neenakomerna organizacija teh razvojnih agencij pa te različne statusne oblike. Zato sta v nekem smislu ti dve vprašanji tudi neka pobuda vladi, da bi spremenila zakonske oziroma podzakonske akte, ki ti dve področji urejajo. Zato z velikim zanimanjem pričakujem, kaj bo agencija v pisni obliki odgovorila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite, dr. Petrinova, dodatno odgovoriti na to dopolnilno vprašanje? [[Ne.]] Preden bom povabil k besedi kolega Terčona, naj vas obvestim, da je kolega Vučko prijazno napovedal - mislim, da je šesti na vrsti za kolegom Terčonom - predlagal v skladu z drugim odstavkom 29. člena, da se o odgovoru vlade - mislim, da bo šlo za vprašanje ministrstvu za notranje zadeve - opravi razprava v državnem zboru, se pravi, da se lahko oglasijo poslanske skupine. Mislim, da je to prijazno opozorilo, in predlagam poslanskim skupinam, da so pozorne na to. Najprej dajem besedo kolegu Terčonu, za njim bo na vrsti kolega Peče.
Hvala, gospod predsednik. Svoje poslansko vprašanje naslavljam na ministrico za šolstvo in šport, povezano pa je s sedaj že razvpitim projektom ustanavljanja primorske univerze. Potem, ko se goriška politehnika ni odločila za vključitev v bodočo tretjo, primorsko univerzo, in potem, ko senat pomorske fakultete v Piranu ni s potrebno večino ravno tako odobril vključitve v primorsko univerzo, svet za visoko šolstvo prejšnji teden ni prižgal zelene luči za odlok o ustanovitvi tretje slovenske univerze na Primorskem, ampak je le-tega posredoval svojim delovnim telesom v obravnavo. Očitno je torej, da se projekt ustanovitve tretje slovenske univerze na Primorskem odmika v nedoločljivo prihodnost. To ste po seji sveta potrdili tudi vi, gospa ministrica, ko ste rekli, da ni več realno pričakovati, da bi odlok v parlamentu bil sprejet koncem letošnjega leta. Naj opozorim, da je projekt tretje slovenske univerze na Primorskem vseskozi žel zelo široko podporo in da je po mojem občutku imel tudi zelo široko politično podporo in političen konsenz. Na osnovi tega vas, gospa ministrica, in seveda v luči vključevanja Slovenije v Evropsko unijo, pa tudi sicer smatram, da je projekt ustanovitve tretje univerze na Primorskem zelo pomemben, tako za Primorsko kot Slovenijo, in vas na osnovi tega sprašujem naslednje: Kaj bo ministrstvo oziroma kakšne in katere aktivnosti bo ministrstvo za šolstvo oziroma vlada kot celota sedaj naprej vodila, da bi čim prej prišlo do realizacije tega projekta? Kdaj po vaši oceni lahko pričakujemo odlok o ustanovitvi tretje univerze na Primorskem v državnem zboru in ali bo ministrstvo še naprej vztrajalo pri sedanjem organizacijskem konceptu tretje slovenske univerze, torej to je univerza z več kampusi oziroma dve enakovredni visokošolski središči v Novi Gorici in Kopru.
Hvala lepa. Dr. Lucija Čok, ministrica za šolstvo, znanost in šport, izvolite.
Zahvaljujem se poslancu Terčonu za to vprašanje. Mislim, da je prav, da predvsem tu v državnem zboru izveste iz prve roke, kaj je resnično se zgodilo oziroma kako se približuje uresničitvi ta projekt, ki je resnično, kot vemo, strateškega pomena. Dolgo smo potrebovali, da smo razumeli, da je to tudi nacionalni interes, ne samo Primorske, ampak države Slovenije, in animirali smo pravzaprav tako politiko kot strokovno javnost, da je podprla ta projekt. Torej tisto, najpomembnejše je bilo storjeno vse do jeseni lanskega leta. V nacionalnem programu visokega šolstva ste to sprejeli in mi smo to nalogo tudi opravili do te točke, ki bi vam jo danes predstavila. Namreč ekspertna vladna skupina je nekako zaključila s svojim delom. Pripravila je elaborat, v katerem je pa, seveda, se zgodilo naslednje: da je do pravzaprav teden dni pred vložitvijo elaborata v svet za visoko šolstvo bila vključena najmanj vsaj še fakulteta za pomorstvo in promet. Za politehniko smo izvedeli, da so razhajanja med koraki, ki smo jih sprejeli, to se pravi, ali prej sprememba zakonodaje za visoko šolstvo ali prej ustanovitev univerze, torej razhajanja med temi pogledi so pripravila politehniko, da se je odločila, da po tej zakonodaji ne pristopa v to univerzo. To pomeni, po zakonodaji, ki je usklajena, tudi z bolonskim procesom integrirane univerze, v kateri je univerza ena sama pravna oseba. Ko bomo spreminjali zakonodajo, bomo lahko o tem kaj več izvedeli, vendar dvomim, da bomo v tej smeri o dezintegrirani univerzi lahko govorili tudi v novi zakonodaji. Torej, šlo je med želenim in mogočim in zato smo, seveda, pripravili elaborat brez teh dveh ustanov. V tem novem konceptu so pristopili: fakulteta za humanistične študije v Kopru, fakulteta za menedžment, ki je v postopku ustanavljanja v delovnih telesih sveta za visoko šolstvo, pedagoška fakulteta v Kopru, ki je v obravnavi v telesih sveta za visoko šolstvo, visoka zdravstvena šola, ki je bila ustanovljenana tej seji, torej že dobila soglasje, da se ustanovi, turistika, ki je že veljavna šola z dovolj velikim renomejem, in pa znanstveno-raziskovalno središče Koper in pomorski institut za naravoslovje in tehnologijo kot raziskovalni enoti teh univerz. Torejimamo danes pred seboj elaborat, v katerem je okoli nekaj čez sto učiteljev, visokošolskih učiteljev, 43 raziskovalcev in okoli 3.100 študentov, ki so matični v teh hišah. O elaboratu je svet za visoko šolstvo povedal naslednje. Dal ga je v strokovno preverbo, kajti ugovarjal je na nekatere podrobnosti. Npr. želi videti popis vseh učiteljev, ki bodo poučevali, tudi tisti mimo teh 100, ki niso polno zaposleni v teh šolah, temveč s soglasjem matične hiše poučujejo na teh fakultetah. Nato je želelo to telo osnutek statuta, v katerem bi bilo videti, da združitev ni formalna, ampak je stvarna, kajti dvom je nastal prav zato, ker so se te stvari pojavile v zadnjem trenutku. V tem osnutku statuta naj bi dokazali poslanstvo nove univerze, s skupnimi telesi, programi razvoja in temi stvarmi, ki določajo akademskost te univerze. Želeli so pa tudi popis premoženja, to se pravi, da občinski sveti morajo v kratkem, to smo jim pripravili, z neko pristopno pogodbo, ki bo stopila v veljavo z ustanovitvijo univerze povedati, podpisati kakšno lastnino predajajo tej univerzi kot, bi rekla, neke vrste popotnico. Mi smo to sprejeli, mislimo, da je tako prav, kajti glejte, elaborat mora imeti vseskozi evalvacijo. To bodo opravila strokovna telesa do naslednje seje sveta za visoko šolstvo. Seveda se je pa svet za visoko šolstvo posebej ustavil ob dejstvu, da so Primorci vzeli ta projekt nekoliko manj resno, kot je bilo pričakovano, in pobuda sveta za visoko šolstvo je ponovno, da se Primorcem izrazi želja, da se dogovorijo za eno samo univerzo in da pristopijo k uresničitvi tega projekta. To pomeni, da bomo pač šli še v dogovarjanje z obema fakultetama, ki sta izstopili, ponovno, jih povprašali, če sta si pač premislili. V kolikor si ne bi premislili, mislim da bomo šli s tem elaboratom v ponovno obravnavo maja meseca. S strani obeh univerz je bila dana polna podpora obeh rektorjev in polna podpora Slovenske akademije znanosti in umetnosti. Tako, da bo pač ta univerza okrnjena, kar je verjetno kar zaznavno razočaranje, tudi za nas, ki smo projekt oblikovali. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa ministrica. Dopolnilno vprašanje, gospod Terčon? Izvolite.
Hvala lepa. Gospa ministrica, v bistvu ste mi zelo obširno in izčrpno odgovorila na moje vprašanje, pa vendar moram ugotoviti, da na nekatera vprašanja mi niste dosti eksplicitno odgovorila. Predvsem, kar se tiče sedaj novih rokov, ko lahko pričakujemo odlok v državnem zboru in pa, kar se tiče organizacijskega koncepta. Torej, sama ugotavljate, da boste ponovno povabili politehniko in pomorsko fakulteto k sodelovanju oziroma, jo pozvali v vključitev v primorsko univerzo. Če se pa to ne bo zgodilo, sem razumel vaš odgovor, da ocenjujete, da imate dovolj materiala in dovolj, bi rekel, visokošolskih institucij, ki bi lahko tvorile univerzo na Primorskem. Ali je temu tako in predvsem kdaj, me zanima.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Se opravičujem, sem prezrla, da ste me še to vprašali Rok 1. oktober 2002 je seveda nedosegljiv. Ugotovljeno je, da v letu 2002-2003 pač študentov v univerzo na Primorskem še ne bomo mogli vpisovati. Zato startamo na rok 2003-2004. To se pravi, da do pomladi, ko je razpis za nove programe, to je navadno sredi marca, bi morali vedeti, ali to univerzo imamo, to se pravi, marec 2003. Koncept, zasnova mrežne univerze je ostala, tudi zato, ker se na Krasu pojavljajo potrebe in tudi programi, ki že nakazujejo, da bo na Krasu ali pa na Notranjskem nastalo središče, tudi če slučajno goriško središče ne bi želelo pristopiti k univerzi. In možnost, da ta mreža ostane v obliki nekaterih kanadskih, ameriških in drugih univerz, kjer so kampusi sestavni del ene same univerze, nam je vendarle bliže od ene same locirane univerze na Obali ali na Goriškem ali kje drugje. Zato ohranjamo tudi enak koncept v odloku, ki vam ga bomo predložili v državni zbor, upajmo, pač z nekoliko zamika.
Hvala lepa. Naslednji ima pravico postaviti poslansko vprašanje gospod Sašo Peče, ki ga ni med nami, zato dajem besedo gospodu Vojku Čeligoju. Izvolite.
Gospa podpredsednica, najlepša hvala za besedo. Prisrčno pozdravljeni tudi predstavniki vlade! Moje ustno vprašanje je namenjeno ministrstvu za zunanje zadeve. Arhivsko gradivo s področja Primorske za čas po prvi svetovni vojni in do konca druge svetovne vojne je zaradi italijanske zasedbe in upravnega položaja teh krajev shranjeno na tedanjih sedežih tako imenovanih upravnih provinc, to je v Gorici, Trstu, Pulju in na Reki, ki so sedaj v drugih državah, v Italiji in na Hrvaškem. Za ilustracijo naj povem, da je samo za območje sedanje občine Ilirska Bistrica v državnem arhivu na Reki shranjeno nekaj sto škatel arhivskega gradiva. Vsekakor gre za dragoceno zgodovinsko gradivo, ki zagotovo sodi v naše arhive. Sprašujem, kaj je bilo doslej storjenega, da to gradivo pride nazaj, in kakšni so izgledi, da do tega gradiva pride naša državna arhivska služba. Zahvaljujem se za odgovor, prav z veseljem ga bom sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima državni sekretar, gospod Iztok Simoniti. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, tega problema se v celoti zavedamo. Problem arhivov je eden od problemov, ki so, bi rekel, stalno na dnevnem redu. Zdaj moram reči, da gre za relativno komplicirano problematiko in določene odpore na italijanski strani. Mi smo prevzeli, moram reči, številne akcije. Če dovolite, bi vam posredovali o tem, kaj delamo, pisno informacijo. Lahko? Hvala.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Majda Zupan. Izvolite. Se opravičujem, list sem zamenjala, gospod Janez Podobnik je na vrsti. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Tudi sam bom nadaljeval s poslanskim vprašanjem, ki je vezano na zunanjepolitično področje, in sicer na področje odnosov med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško [[med nami sta dva državna sekretarja]] . Pretežni del obmejnega območja ob slovensko-hrvaški meji je žal, razen redkih izjem, demografsko ogrožen in tudi gospodarsko manj razvit. V tem maloobmejnem območju, kot ga opredeljuje veljavni zakon med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško, velja sporazum o obmejnem prometu in sodelovanju, to je zakon, ki se dotika okrog 270 tisoč ljudi. Za obložitev meje in izboljšanje medsebojnega povezovanja in poslovanja na obeh straneh meje, v obmejnem področju, je potrebno, da bi veljavni zakon o tem mednarodnem sporazumu dogradili oziroma, da bi ga okrepili v smislu olajšav, glede svobodnejšega prenašanja blaga za to prebivalstvo. Predstavnike ministrstva za zunanje zadeve sprašujem, ali veljavni zakon, veljavni SOBS omogoča uveljavitev z obmejno prebivalstvo takih rešitev, da bi na podlagi tega dokumenta dobili določene ugodnosti. Imamo tudi dobro izkušnjo. To so ugodnosti, ki so primerljive ugodnostim po videmskem sporazumu na slovensko-italijanskem obmejnem področju. Znano je tudi, da ima obmejno prebivalstvo od 18. marca možnost, da pridobi prepustnico. Torej ali lahko na podlagi tega dokumenta, na podlagi teh prepustnic, v okviru veljavnega zakona, seveda v obojestranskem dogovoru mešane komisije, našli tudi nekatere druge bonitete za obmejno prebivalstvo. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Državni sekretar, gospod Simoniti, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani zbor, spoštovani poslanec Podobnik. SOBS je ratificiran, SOBS je stopil v veljavo. Ustanovljena je mešana komisija, ki je motor realizacije tega sporazuma. Ta komisija se je sestala dvakrat. Po naših ocenah dela dobro. V kratkem naj bi se sestala še tretjič. Slovenija, slovenska stran je do sedaj vedno zahtevala in zagovarjala, da je zainteresirana za celovito uresničenje sporazuma oobmejnem prometu in sodelovanju, tudi v tistem delu, ki je relativno problematičen, ki se nanaša na ribolov. Mi smo dobili zagotovitve od hrvaške strani, da je tudi hrvaška stran zainteresirana za to. To sicer ni neposreden odgovor na vprašanje. Samo toliko v informacijo, glede na to, da se o tem pojavljajo različne interpretacije v javnosti. Zdaj vprašanje, ali je SOBS dajal določene bonitete ali določene ugodnosti. To mejo med dvema državama regulirajo trije instrumenti, kot vemo. Eden je meja, ki loči dve državi, drugi režim bo, režim Schengena, ki loči dve geopolitični skupnosti, če smem tako reči, in namen SOBS-a je pravzaprav olajšati, omehčati te ostre in zahtevne instrumente. SOBS je ravno instrument, ki daje številne ugodnosti prebivalstvu ob meji Zdaj, poslanec je omenil videmski sporazum. SOBS v mednarodnopravnem smislu nikakor ni nobena novost. SOBS je pravzaprav samo nadgraditev tistega, kar določa videmski sporazum in kar mu ta "disputantis" določa, sporazum med Republiko Slovenijo in pa Avstrijo o obmejnih zadevah. Skratka SOBS predvideva številne bonitete ali ugodnosti na področjih, kot so dvolastništvo, obdelovanje zemlje, prehajanje meje, lov, ribolov, športna rekreacija in tako naprej. Mešana komisija, kot sem rekel, je tisti organ, ki bo skrbela za uresničevanje vseh teh ugodnosti. Zdaj, še eno stvar bi v zvezi s tem, če smem, pojasnil. SOBS je tudi sporazum, ki ga moramo mi prinesti v Evropsko unijo. To pomeni, da bomo morali v celoti pojasniti funkcioniranje in vsebino tega sporazuma Evropski uniji. Na to se že tudi pripravljamo. SOBS pa je tudi, kot vsak mednarodni sporazum, sporazum, ki vnaša določeno preglednost, določen red in tudi določeno varnost prebivalcem ob meji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima poslansko vprašanje gospod Alojz Sok. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane predstavnice in predstavniki vlade. Jaz bom postavil vprašanje v zvezi s kmetijstvom, pa ne predstavnikom ministrstva za kmetijstvo, ampak ministru za okolje in prostor, gospodu mag. Kopaču. In sicer, 16. oktobra 2001 smo v tem državnem zboru sprejeli zakon o državni pomoči za odpravo posledic suše, pozebe in pa neurij s točo. V skladu s 3. členom, takrat sprejetega zakona bi moralavlada oziroma ministrstvo za okolje in prostor izdelati poročilo o škodi. Do tega trenutka, kot član odbora za kmetijstvo, nisem videl nobenega poročila o tej škodi, zato bi ministra vprašal, kakšno je to poročilo, kakšna škoda je ocenjena in kakšne so posledice teh naravnih nesreč v preteklem letu. Prav tako bi ga želel vprašati, v kolikšnem obsegu je bil realiziran 14. člen tega zakona, ki pravi, da se v letu 2001, se pravi do konca leta, prednostno obravnavajo vloge in škoda vsem tistim nosilcem kmetijske dejavnosti, ki opravljajo kmetijstvo kot edino in glavno dejavnost. Ker pa se bliža tudi april in do konca aprila je potrebno izplačati vse ocenjene škode v skladu s tem zakonom, bi ga vprašal, ali bo vlada ta termin, ta rok dejansko tudi izpolnila inga upoštevala. Smo namreč že krepko v mesecu marcu in občutek imam, in tudi iz podatkov, ki mi jih posredujejo ljudje na terenu, izhaja, da do tega trenutka pomoči po tem zakonu tudi za tiste prednostne ni bilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Janez Kopač, minister, izvolite.
Ministrstvo je za prednostne upravičence pravočasno to rešilo, v mesecu decembru poslalo sklep na vlado, sklep je bil tudi sprejel, mislim pa, da je bilo potem, kasneje nekaj zapletov z izborom bank, ki naj bi to nakazovale. Ampak to ni več v neposredni pristojnosti ministrstva za okolje ni prostor. Kar se tiče poročila o škodi, o katerem sprašujete, naj povem, da je ta hip v dodatni obdelavi, mislim, da okoli sedem tisoč vlog, ki so prispele od posameznih potencialnih upravičencev, ker jih morajo dopolniti. Zato ta hip še ni moč podati dokončnega poročila, mislim pa, da je okoli - zelo na pamet bom rekel - 25, 30 tisoč vlog pa že popolnih. Že te številke vam verjetno povedo, da se mora s tem zelo intenzivno ukvarjati zelo maloštevilna ekipa na ministrstvu v tem oddelku, ki se ukvarja s tem in še z vsemi plazovi in z odpravljanje posledic potresa itn., imamo zaposlenih, mislim, da osem ljudi. Vsi ti, seveda, morajo obdelovati deset tisoče teh vlog. Mislim, da ta hip z velikimi napori nam še vedno dobro kaže pri izpolnjevanju roka, ki poteče konec aprila, kot ste tudi omenili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje. Gospod Sok, izvolite.
Seveda moram gospoda ministra dodano vprašati, kajti ta predlog zakona je predlagalo njegovo ministrstvo, takrat smo tukaj v parlamentu poslušali, da gre za enega najbolj sodobnih zakonov v Evropi. Med tem časom smo imeli tudi tako imenovano znano interpelacijo zaradi nespoštovanja zakona iz leta 2000. Moram ugotoviti, da mi pravzaprav minister na nobeno moje vprašanje ni odgovoril. Odgovoril je, da delajo, da imajo premalo ljudi in da bodo to naredili. Konkretno sem ga vprašal: Koliko sredstev ste namenili po 14. členu? Vi ste mi odgovorili, da je problem z bankami. To ni odgovor. Vi mi povejte, koliko sredstev je bilo planiranih in z ministrstva zagotovljeno. Drugo je potem, če banke tega ne spravijo skozi svojo proceduro. Torej, višina teh sredstev me zanima po 14. členu in pa poročilo škode. Se pravi, če je toliko in toliko vlog obdelanih, kakšna je številka škode po teh vlogah, ki so bile podane. Ne tiste, ki so v pritožbi in reševanju, ampak poročilo te škode. Bom tudi zadovoljen, če mi boste rekli, da bom dobil ta odgovor v pisni obliki. Tako ste tudi obljubili ob interpelaciji, da boste dali nekatere pisne odgovore. Tistih odgovorov do tega trenutka nismo dobili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Da ne bi bil tu netočen s številkami, bomo res to podali pisno. Lahko pa rečem, da smo meseca decembra, zdaj govorim zelo na pamet, za te prednostne upravičence, predlagali razdelitev nekaj manj kot 1 milijarde tolarjev. Točno številko vam bom posredoval pisno. In tudi za že znane podatke iz popolnih vlog vam seveda lahko znesek vsak trenutek posredujemo, ampak ta hip ga pa na pamet ne vem. Dobite pisno.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Branko Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Zakon o prevozih v cestnem prometu. Kljub vašim zagotovilom, spoštovani gospod minister, na različnih nivojih, ob različnih priložnostih ugotavljam nekako podatke, s katerimi razpolagam, da se ta zakon ne uresničuje oziroma, je njegovo izvajanje izredno okrnjeno zaradi tega, ker niso sprejeti pomembni podzakonski akti k temu zakonu. Roki so pa zato tudi že potekli, kolikor mi je znano za marsikatero zadevo. Tukajje veliko odprtih vprašanj glede licenc, dovolilnic, parkirišč in tako naprej. Zanima me tudi razlaga 74. člena zakona o prevozih v cestnem prometu, ki govori o prenosih z letnega plana in prenosih z dovolilnic, saj še ni sprejet pravilnik za delitev dovolilnic in dovolilnic, s katerimi bi uredili neskladje med novelo zakona in veljavnim, obstoječim pravilnikom. Za rešitev nastale situacije, je ministrstvo sicer izdalo obvezno navodilo za prvo delilno obdobje, ki pa ni bilo objavljeno v Uradnem listu Republike Slovenije ali kakšni drugi uradni publikaciji. Besedilo je ostalo tajno, tako da nihče od prevoznikov ni mogel sam izračunati oziroma kontrolirati letnega plana za leto 2002, ki mu je bil določen s strani delivca. Velikokrat smo tudi v sami razpravi o tej temi, o tem zakonu, ko smo ga sprejemali v državnem zboru, opozarjali oziroma imeli informacije, da se na tem področju dogajajo velike zlorabe, tudi podkupovalne afere itn., seveda, čisto konkretnih podatkov mi nismo dobili v roke, to bi morali tako rekoč raziskati, kriminalistična služba bi morala to preiskati, ampak za enkrat ne vem, če je, bo treba vprašati koga. Ampak ne glede na to, poglejte. Tudi gospa Nevenka Črešnar-Pergar, ministrska svetnica, vam je celo 5.3. poslala eno pismo v imenu vlade Republike Slovenije oziroma urada predsednika vlade, v katerem vas opozarja, spoštovani minister, da se dejansko ta zakon ne izvaja oziroma da vse te obljube, ki ste jih dali, ne upoštevate, vlogo obrtne zbornice itn., in da tudi zaradi kredibilnosti vlade, tako ona pravi, v vaših odgovorih oziroma zagotovilih, ki se v praksi ne uresničujejo, da pač te odgovore čim prej posredujete Obrtni zbornici Slovenije in z njimi seznanite tudi urad predsednika vlade. Skratka, ugotavlja se, da na tem področju vlada neko nepravno stanje in bi vas prosil, če lahko razložite, kdaj bodo te stvari urejene v korist vseh udeležencev, predvsem pa prevoznikov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima minister za promet, gospod Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci. Torej, res je, da zamujamo z izdelavo pravilnikov. Gre za tri, predvsem za tri pravilnike: pravilnik o licencah, pravilnik o dovolilnicah in pa pravilnik o parkiriščih. Želeli smo te pravilnike, seveda, do podrobnosti ali pa do konca uskladiti predvsem z obema zbornicama, poleg, seveda, tega, da jih je potrebno uskladiti tudi medresorsko med posameznimi ministrstvi. Zadnji sestanek je bil na eni od zbornic, kjer smo dorekli še nekatere manjkajoče detajle oziroma podrobnosti in se dogovorili tudi za izredno kratke roke v naslednjem obdobju, v katerih bomo te pravilnike tudi dokončali po vrstnem redu, najprej o licencah, nato o dovolilnicah in tudi o parkiriščihin še ta o parkiriščih bo, ki je kot zadnji po tretji, bo dokončan oziroma bo izdan predvidoma proti koncu aprila ali najpozneje v začetku maja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, gospod Kelemina? Izvolite.
Hvala za odgovor. No, to je zelo spodbudno sporočilo. Upam, da ga bo marsikdo vesel. To, če bo do takrat - to sprašujem dodatno - ali bo potem tudi s tem razrešeno to vprašanje neskladja med novelo tega zakona o obstoječem pravilnikom, za delitev dovolilnic in teh cen dovolilnic, če bo tudi to rešeno s tem pravilnikom. Namreč, obvezno navodilo, ki ste ga izdali, ni bilo objavljeno v nobeni uradni publikaciji, zato upravičenci enostavno ne vedo in sami ne morejo ugotoviti in si izračunati, kakšne pravice na tem področju imajo.
Hvala lepa. Želite odgovoriti, gospod minister? Izvolite.
Seveda bo s temi pravilniki marsikatero vprašanje razrešeno, vendar nobeno navodilo ni tajno in kot tako tudi ni izdano, tako da ne vidim razloga, da ne bi bilo dostopno vsem uporabnikom. So pa navodila pri obeh zbornicah, pri obeh delivcih.
Hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil gospod Dušan Vučko. Izvolite.
Hvala, podpredsednica, za besedo. Vprašanje naslavljam na ministra za notranje zadeve, v zvezi z nalepkami. S sprejemom pravilnika o tehničnih pregledih motornih in priklopnih vozil, ki ga je minister za notranje zadeve sprejel in je začel veljati 3.12.2001, je začel veljati nov sistem registracije motornih vozil, ki uvaja tudi tako imenovano nalepko. Večina državljank in državljanov uvedbo nalepk pri registraciji motornih vozil ni sprejela z navdušenjem, lahko rečemo, ravno nasprotno, negodovali so, v javnosti se je pojavila vrsta polemik. Dvomi o ustreznosti uvedenega sistema se ne pojavljajo zgolj pri uporabnikih, temveč tudi pri samih izvajalcih tehničnih pregledov in tudi drugih strokovnih institucijah. Osebno menim, da so ta negodovanja državljank in državljanov oziroma uporabnikov povsem upravičena. Zakaj? Prvič, po moji oceni je sistem nedorečen in ne rešuje vseh situacij, ki se v praksi pojavljajo, v realnem življenju. Postopek, ki je uveden z novim pravilnikom, je prezapleten in zbirokratiziran. In tisto, kar je za mene najpomembnejše, ta sistem je neprijazen do uporabnikov in jim povzroča dodatne stroške ter dodatna pota. Če navedem samo dva primera. Ne glede na to, da zakon določa, da za nova osebna vozila in motorna kolesa ni potrebno opraviti tehničnega pregleda tri leta, mora lastnik novega vozila na sedež pooblaščenega izvajalca tehničnih pregledov, kjer mu pooblaščenec izda nalepko in mu jo potem nalepi na vetrobransko steklo. Po starem sistemu tega ni bilo potrebno storiti, ker je lahko stranka vse uredila na sedežu upravne enote, seveda pod predpostavko, da je imela sklenjeno ustrezno zavarovanje z zavarovalnico in plačala tudi večkrat omenjeno cestnino, davek iz tega naslova. Ali drug primer. Če upravna oseba ali fizična oseba kupi novo vozilo, je oseba lahko to postorila, avto pustila pri prodajalcu, uredila vse te formalnosti in potem se lepo z novimi tablicami zelo ponosno odpeljala v kraj, kjer so bili ljudje veseli in tudi malo nevoščljivi. Vendar danes te ljudi silimo v nekaj drugega. Pred registracijo je potrebno postoriti 30, 40 kilometrov, vzeti preizkusno tablico in iti po nalepko, ki ne velja tri leta, velja samo eno leto. Vse to navedeno ne moti samo uporabnikov, moti tudi mene kot državljana in kot uporabnika. Kot poslanca me pa moti predvsem dvoje. Po moji oceni novi sistem ni prinesel večje racionalizacije in učinkovitosti države na tem področju. Ravno nasprotno. Menim, da je uvedeni sistem povzročil dodatne stroške državi za postopke registracije. Gre za stroške uveljavitve sistema od tiskanih nalepk, do spremembe računalniških programov in tako dalje. Mi smo obdržali prometno dovoljenje, ki ni več prometno dovoljenje, ker ničesar ne dovoljuje, ampak je enostavno listina o dokazilu o lastništvu Zato zastavljam vprašanje ministru in pričakujem tudi odgovor. Kakšne so koristi in stroški uvedbe sistema nalepk in v čem je sedanji sistem boljši od prejšnjega?
Hvala lepa. Gospod minister, dr. Rado Bohinc, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje. Najprej bi rekel, da v ministrstvu za notranje zadeve zaključujemo analizo prvega obdobja uvajanja novega registracijskega sistema in da bomo na podlagi analize ukrenili marsikaj, kar bo pomenilo prijaznejše okolje za tovrstne storitve državljank in državljanov. Povem pa naj to, da smo nov registracijski sistem uvedli, kot je pravzaprav znano, na podlagi zakona, ki je bil sprejet v letu 1998, potem ko je bil dvakrat preložen, ker ni bilo medresorskega soglasja glede temeljnega vprašanja, ki ga prinaša nov registracijski sistem oziroma temeljne prednosti. Namreč, učinkovit nadzor države nad plačili kar treh vrst, ki so zelo relevantne za državno blagajno oziroma za delovanje sistema. Na eni strani tehničnega pregleda oziroma okoliščina, da je vozilo tehnično brezhibno, na drugi strani zavarovanja vozila, kar je bistvenega pomena za varnost v cestnem prometu in na tretji strani za plačila cestnih pristojbin. Omenim naj, da slednje prispevajo v državni proračun preko 15 milijard slovenskih tolarjev letno in da zavarovalnine obsegajo preko 42 milijard. Sistem nadzora je torej takšen, da pokriva vsa tri plačila oziroma vse tri operacije. Seveda, smo ob uveljavitvi novega registracijskega sistema sledili še drugim ciljem, predvsem tem, da smo podobno, kot je zelo razširjena evropska praksa, prometno dovoljenje uvedli kot listino o identifikaciji vozila, ki se ne spreminja, ampak se letno le dokazujejo prej navedene okoliščine in s tem postaja sistem identifikacije in dokumentacije v zvezi z osebnimi vozili podoben tistemu v Evropi. Res je, da nam manjka še kakšen korak naprej, na primer, da uveljavimo sistem, kakršnega poznajo v Nemčiji, ko se nalepka nalepi na registrsko tablico. Pogoj za to je pa zakonska sprememba, da se registrska tablica veže na vozilo in ne tako, kot doslej, na voznika. Še eni pomembni prednosti smo sledili in jo tudi dosegamo pri uvajanju novega registracijskega sistema. To je namreč prenos registracijskih operacij kot upravne storitve na pooblaščene servisne organizacije in s tem razbremenitev upravnih enot s tovrstnimi upravnimi storitvami, ki pravzaprav povzročajo največji del čakalnih vrst v upravnih enotah doslej. Ta proces je z uveljavitvijo nalepk začet in še zdaleč ne dokončan in tudi še zdaleč ne dovolj domišljen in organiziran, da bi bil lahko ocenjen pozitivno. Predvsem mislimo in v načrtu imamo sprejem ukrepov za povečanje konkurenčnosti pooblaščenih servisnih organizacij, kar pomeni povečanje njihovega števila, ob seveda striktnem izpolnjevanju pogojev, na drugi strani pa usposabljanje spodbude za tovrstno usposabljanje v pooblaščenih servisnih organizacijah, da lahko prevzamejo vse registracijske operacije, tudi tiste, ki jih sedaj ne opravljajo, v mislih imam predvsem prenos lastništva, prenehanje registracije in še kaj, na marsikateri pooblaščeni organizaciji doslej tega ne opravljajo. Zato teče usposabljanje v servisnih organizacijah, ki sledi enemu samemu cilju, namreč, da bo lahko državljanka, državljan opravil to storitev na enem mestu. Povem naj to, da je prednost ureditve, da se tovrstna upravna storitev lahko uredi na servisnih organizacijah ta, da je doslej možno to opraviti kjerkoli na 42 enotah v Sloveniji. Res je, da je prvo leto uveljavljanja tega sistema povezano z dodatnimi težavami, ker se zamenjujejo tudi prometna dovoljenja. Res pa je tudi, da bodo upravne enote v prihodnje močno obremenjene z izdajo novih vozniških dovoljenj, kar 800 tisoč jih je potrebno zamenjati v naslednjih letih in pa z novo uvedeno registracijo motornih vozil. Res je tudi to, da so z uvedbo nalepke povzročeni dodatni stroški, vendar to niso dodatni stroški države, pač pa državljanov, ki za razliko od prej, plačajo pri registraciji natanko 711 tolarjev več, kar je strošek nalepke, strošek tudi tovrstne storitve. Od enega in drugega skupnega stroška, pa je odšteta taksa za upravno storitev, ki se poslej ne plačuje več. Kot pravim, uvajanje tega bo potrebno še sigurno v letošnjem letu. Pričakujemo pa, da v naslednjem letu, ko bo odpadlo tudi izdajanje novih prometnih dovoljenj in ko bo z boljša organizacija, da se bodo v pooblaščenih servisnih organizacijah, katerih število se tudi mora povečati, odpravile čakalne vrste. Nekaj predlogov v tej zvezi smo že oblikovali in jih nameravamo kot navodila servisnim organizacijam dati v naslednjem obdobju. Ti predlogi se predvsem nanašajo na nova vozila, na vrstni red teh operacij, da bi se najprej opravilo plačilo ene in druge pristojbine in šele kot tretje tehnični pregled in da bi se operacija tehničnega pregleda združila s samo izdajo nalepke oziroma postavitvijo te nalepke. Skratka, možno je in storili bomo vse, da se bodo z novimi, boljšimi organizacijskimi prijemi in tudi z usposabljanjem in povečanjem števila servisnih organizacij, da se bodo nepravilnosti ali pa težave z zapleti pri začetku uvajanja novega registracijskega sistema odpravile. Vsekakor pa bo potrebno razmišljati tudi o naslednjem koraku o razvoju v smer, kot jo imajo nekatere evropske države, prej sem omenil primer Nemčije, kose nalepka lepi na registrsko tablico, ampak za to, kot rečeno, so potrebne spremembe predpisov, kar pa je možno pripraviti in uvesti izpopolnitev tega sistema. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, gospod Vučko. Izvolite.
Jaz bi v imenu poslanske skupine, da ne bi še dve minuti kradel časa temu državnemu zboru, v imenu poslanske skupine na podlagi drugega odstavka 29. člena poslovnika predlagal, zahteve, da državni zbor o tem vprašanju opravi razpravo v skladu s tem določilom poslovnika in bom tudi razpravljal kot predstavnik LDS-a.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine ali najmanj desetih poslancev, je državni zbor dolžan opraviti razpravo o odgovoru vlade na postavljeno vprašanje poslancu. Na 13. seji zbora je bila opravljena razprava odgovora vlade zahtevo poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, tako da so poslovniški pogoji, da se razprava opravi izpolnjeni. O vprašanju registracije motornih vozil in izdaje nalepke, o tem vprašanju smejo razpravljati predstavnik predlagatelja zahteve, k temu se je priglasil gospod Dušan Vučko, potem predstavnik vlade. Oba sta omejena v razpravi na 15 minut. Potem pa smejo v naslednjih 5 minutah svoja stališča do tega vprašanja predstaviti predstavniki poslanskih skupin. Toliko v pojasnilo. Prehajamo na razpravo o odgovoru vlade oziroma ministra v imenu vlade na poslansko vprašanje poslanske skupine LDS v zvezi z registracijo motornih vozil in izdajo nalepke. Besedo dajem najprej predstavniku predlagatelja zahteve. Potem bo imel besedo gospod minister. Sprašujem predstavnike poslanskih skupin, ki bi se potem javili k besedi. Hvala lepa. Gospod Vučko, izvolite.
Izpostavil bi določene zadeve, glede na odgovor ministra, še prej pa še eno dimenzijo tega problema. Meni se zelo pojavlja dvom o skladnosti določb pravilnika z obstoječim zakonom o varnosti cestnega prometa. Na to me navajata vsaj dve dejstvi. In sicer, zakon o varnosti cestnega prometa v 174. členu določa, da smejo biti motorna in priklopna vozila v cestnem prometu, če so tehnično brezhibna in predpisano označena z veljavno nalepko za tehnični pregled. V 188. členu je določeno, da se za motorno ali priklopno vozilo, ki je bilo na tehničnem pregledu spoznano kot sposobno za vožnjo v cestnem prometu, izda nalepka, s katero se označi na vozilu rok veljavnosti tehničnega pregleda vozila - rok veljavnosti tehničnega pregleda vozila, ne pa rok veljavnosti registracije. Osebno menim, da je iz teh določb namen zakonodajalca povsem jasen: zakon določa, da se z nalepko označi le, da je vozilo tehnično brezhibno, ker prej je bilo potrebno priložiti zapisnik o tehničnem pregledu na upravni enoti, in rok veljavnosti tehničnega pregleda. Kljub vsemu temu pa pravilnik v 79. členu določa, da veljavna nalepka za tehnični pregled, nalepljena na vozilo, poleg tehnične brezhibnosti označuje tudi čas, za katerega je plačano povračilo za uporabo cest, in čas, za katerega je lastnik vozila zavarovan za avtomobilsko odgovornost. In v tem delu, gospod minister, se ne morem strinjati z vašo prvo navedeno prednostjo, da je država vzpostavila učinkovit nadzor države. Prejšnji sistem prometnega dovoljenja je imel ravno to, kar vi zatrjujete, da ima nalepka, saj upravni organ, upravna enota, nobenemu vozniku ni izdala prometnega dovoljenja, če ni priložil upravni enoti potrdila, da je plačal cestnino, ali kako že imenujete te cestne pristojbine, in drugič, da je prinesel sklenjeno zavarovalno polico. Šele na osnovi teh dokumentov je bilo vozniku izdano prometno dovoljenje, podaljšano prometno dovoljenje, in ne glede na to, ali je to storitev opravil v upravni enoti ali pri pooblaščenem izvajalcu. Se pravi, trditev, da je v tem sistem boljši, ne drži. Ravno nasprotno, mislim, da je vtem delu sistem, ki je zdaj uveden, slabši. Prej smo imeli tiskana zgolj prometna dovoljenja, danes država plačuje stroške za tiskanje nalepk; danes plačujemo pooblaščene osebe, ki sedijo na tehničnih pregledih in čakajo, da dekleta opravijo administrativne posle, potem pa vzame nalepko, se sprehodi do vozila, nalepi nalepko, kjer je določeno, in pokasira. To je po moje zelo dobro plačana oseba. Med tem pa drugega ne more delati, ker mora čakati na stranke, ki to storitev potrebujejo. Prometno dovoljenje, pravite, se ne spreminja. Ja, to sploh po novem ne bi smelo biti prometno dovoljenje, ampak to prometno dovoljenje ali dokazilo o lastništvu vozila se ne spremeni samo pod enim pogojem: če jaz ne bom svojega vozila deset let prodal, če pa ga prodam po dveh mesecih, pa rabim ponovno prometno dovoljenje in ga bom tudi plačal državi, in seveda tudi nalepko, ker je ne morem odstraniti drugače, kot da jo strgam. Tako smo postorili. Prenos registracijskih storitev. Mislim, da to pa je stvar, ki ima prednost. Da je ta pravilnik določil tudi nova območja, kjer bodo lahko pooblaščeni zainteresirane pravne osebe in posamezniki opravljali tehnične preglede. Ampak nekaj je pa zanimivo pri tem. Razbremenitev upravnih enot. Menim, da smo zdaj razbremenili upravne enote, da ostaja določen kader nezaseden. Govorite o novih vozniških dovoljenjih. V redu, pa bomo ta vozniška dovoljenja podaljšali, 800 tisoč, pa bodo na upravnih enotah delali še toliko časa. Ampak jaz imam podatke iz različnih sredin, ko pravijo, ker zdaj upravna enota ne opravlja več podaljšanja registracije, da na teh oddelkih je malo preveč ljudi. Se pravi, bi bilo potrebno istočasno narediti tudi določeno racionalizacijo v zvezi s kadrom, prerazporeditve na tista delovna mesta, kjer seveda potrebe po storitvah, upravnih, kažejo večjo potrebo. Seveda, in drugo dejstvo, ki mi dokazuje, napeljuje ali pa navaja na to, da menim, da obstaja določen dvom o skladnosti, je ta, da ste, da je vlada oziroma pristojno ministrstvo z novelo zakona, ki je že v parlamentu, predlagala dopolnitev obstoječega zakona z istimi določbami, kot so že zapisane v pravilniku. Če bi bilo vse tako čisto in vse tako v redu, potem te določbe ne bi bile potrebne. In za konec. Ni bil namen poslanske skupine LDS kakorkoli ta sistem totalno odpraviti, ker menimo, da je potrebno delati korake naprej. Vendar bi morali tisti, ki so to usklajevali in pripravljali, imeti pred očmi predvsem uporabnike. Da bomo naredili sistem, ki bo z vidika države, z vidika proračuna, racionalnejši. In te stroške pričakujem. Ne zadovoljite me z odgovorom, da občan plača samo razliko 600 tolarjev več kot pa prej. Mene zanima, koliko je država plačala več, da smo uvedli ta sistem. Ker je bil prejšnji sistem popolnoma učinkovit. Razlikuje se samo v tem, da na prometnem dovoljenju po novem sistemu nimamo več podaljšane registracije, ampak tam piše neke opombe. In drugič, da bodo, da bo ta sistem odpravil vse nejasnosti, ki se v praksi pojavljajo. Tudi za vozila, ki morajo biti po zakonu na vsakih 6 mesecev pregledana, zato ker prevažajo osebe. Kaj, ta mora spet nalepko. Kako tam označujete? Glede teh vprašanj ni rešeno. Da ne govorim o prometnih nezgodah, ko se lahko jaz ali kdorkoli od nas ali od državljanov zaleti, ne pokliče policije, ker pač po zakonu ni treba,da policija obravnava, vetrobransko steklo je razbito, nalepka je uničena, potem mu pa na upravnem organu ne morejo izdati ustreznih listin za novo vozilo, ker ni prinesel prejšnje nalepke. Tudi z vidika nadzora policije ni sistem nič boljši. Policist mora še vedno pogledati prometno dovoljenje. Z nalepko se pa tako ne bo zadostil. Tako bo potrebno seveda veliko naporov, da bomo prišli do teh ciljev, ki so pa moje tako vam, minister, kot nam poslancem identični: imeti prijazno državo do ljudi.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku vlade, ministru za notranje zadeve, dr. Radu Bohincu. Izvolite.
Gospod poslanec ima prav, ko pravi, da uvajanje novega registracijskega sistema spremljajo še marsikatere pomanjkljivosti. Ne nazadnje smo v tretjem mesecu uvajanja tega sistema ali četrtem. Gre za povsem nov, dovolj zapleten sistem, s številnimi organizacijskimi novimi pristopi, tudi tehnološkimi. Vsaj leto dni bomo potrebovali, da bomo odpravili v sedaj 42, kasneje pa mislim, da v več servisnih organizacijah, da bomo odpravili zastoje oziroma tovrstne zaplete. Predlagatelj tega sistema je bil pred odločitvijo, ali slediti točno črki zakona, kot jo je navedel spoštovani poslanec, in nalepko izstavljati zgolj za opravljeni tehnični pregled, ali pa vendarle širše zavarovati nacionalni interes in učinkovitost do države in vzpostaviti sistem, kakršnega imamo, da imamo en sam sistem nadzora nad temi tremi področji, ki so fiskalno, kot sem prej povedal številke, zelo pomembna. Takrat smo se opredelili za en sam sistem nadzora in štejemo to kot uspeh medresorskega sodelovanja, ker je bil to pravzaprav skupni projekt našega ministrstva in ministrstva za promet in finance. Če ne bi dosegli tega, bi seveda danes imeli tri sisteme tovrstnega nadzora. Sprašujem se, ali bi bil takšen sistem za državo učinkovitejši. Zanesljivo pa ne bi bil racionalnejši, zaradi trojnosti nadzora pa tudi ne bi bil prijaznejši za državljana. Kot pravim, vse te stvari terjajo skrbne evalvacije, odprave pomanjkljivosti in morda tudi dopolnitev oziroma korektive v smereh, ki so bolj sistemske. Kar zadeva pravnih podlag. Poslanec me sprašuje, kaj smo vzeli kot pravno podlago za izdajo tega pravilnika. To je bil 121. člen zakona o varnosti cestnega prometa, v povezavi s 197. členom posebej pa še 5. točka 88. člena. To bi rad posebej poudaril, ker to je tisto, kar je po interpretaciji resda dovolj široki interpretaciji, pa vendarle, pravnikov, na katerih stališča smo se oprli, da se pri tehničnem pregledu lahko pregledujejo tudi drugi pogoji za udeležbo v cestnem prometu. To so pogoji po predpisih o zavarovanju v cestnem prometu, skratka zakon o obveznem zavarovanju in pa zakon o javnih cestah. To je bila pravna podlaga, torej 5. točka 188. člena. Strinjam se, da je to narekovalo, da smo v predlogu sprememb ZVCP-ja ta del zakona preoblikovali. Strinjam se, da je ta pravna podlaga lahko tolmačena ožje, širše, bolj ali manj restriktivno. Predlagatelj se je zaradi nacionalnega interesa, zaradi večje racionalnosti pri tem, opredelil na način, kot danes sistem funkcionira. Posebej bi rad poudaril, da ta sistem ni povzročil dodatnih stroškov države; cena nalepke je plačana iz pristojbine za nalepko. Povedal sem, kakšna razlika nastaja pri tem za državljana, ki mora to plačati - vendarle bistveno manjša, ker se je država odpovedala v enem delu taksi za tovrstno upravno storitev. Še to bi rekel. Cilj, ki smo ga sledili, je razbremenitev upravnih enot, tudi zmanjšanje upravnega dela pravzaprav na področju, kjer je upravno delo precej zahtevno in množično ter povezano s čakalnimi vrstami. V zadnjem času sem obiskal nekaj upravnih enot in zastavil to vprašanje, konkretno pred nekaj dnevi v Mariboru. Ljudi, ki so delali na teh področjih, preusmerjajo najprej na področje denacionalizacije, sicer pa jih bodo v kratkem preusmerili na področje zavarovanja oziroma registracije motornih koles, ki bo v kratkem stekla, ker s 1. majem zapade zakonski rok. Menim, da je to začetek nekega prispevka k debirokratizaciji, morda s težavami, zapleti, ampak vztrajanje pri tem, da pooblaščene organizacije kakovostno opravljajo svoje delo, predvsem pa vzpostavitev nadzora. Naj povem, da je šibka točka uvajanja tega sistema v prvem obdobju tudi ne dovolj učinkovit nadzor, predvsem tudi zaradi tega, ker nimamo zakonskih podlag za inšpekcijsko delovanje. Novela ZVCP-ja, ki jo predlagamo, bo vzpostavila možnost inšpekcijskega delovanja, tudi kar zadeva nadzor nad delovanjem pooblaščenih servisnih organizacij. Tako si obetam, ko bomo celoten sistem oblikovali tako, kot je zastavljen, ko bomo odpravili izvedbene pomanjkljivosti, da bi morala stvar delovati v skladu s cilji, ki jih navaja tudi gospod poslanec, to se pravi, za državljana prijaznejša storitev. Seveda pa to ne izključuje razmisleka, kot sem že prej poudaril, o drugem koraku, o nadgraditvi tega sistema, o še kakšnih poenostavitvah, vendar so za to potrebne še globlje spremembe zakona o varnosti cestnega prometa. In še tole. Če bo sprejeta ocena, da naj se vrnemo na izvirni koncept, da nalepka služi zgolj pokrivanju tehničnega pregleda, to vsekakor pomeni, in je resno znamenje za dve ministrstvi, da začneta vzpostavljati svoj lasten sistem nadzora, kar zadeva plačevanje precejšnjih denarjev iz naslova zavarovalnin in cestnih pristojbin. Pred tem ali pred morebitno uveljavitvijo tovrstnih vzporednih sistemov, kar pa menimo, da ne bi bilo racionalno, ampak kljub temu, če bo takšna odločitev, pred tem ne moremo opustiti veljavnega pristopa. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo imajo predstavniki poslanskih skupin. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Alojz Sok. Izvolite.
Hvala za besedo. Mislim, da smo o tej zadevi v tem parlamentu ob neki priložnosti že govorili, zato bi v imenu naše poslanske skupine rad povedal, da je v organizacijskem smislu izpeljava tega projekta bila zelo slabo zastavljena, za potrošnike pa izredno draga. Povedal bom na čisto konkretnih primerih, kako ta zadeva v praksi poteka. Sam prihajam iz Ormoža in mi imamo najbližjo možnost registracije avtomobila v Ljutomeru. Prej smo to registracijo opravili v Ljutomeru in si se potem vrnil v Ormož in si na upravni enoti vse to uredil. Tokrat pa so ti povedali v Ljutomeru, kjer si v vrsti dve uri čakal,da si sploh prišel na vrsto pri registraciji, da moraš imeti tudi poravnano zavarovanje za avtomobil. To je pomenilo dvoje, ali si zavarovanje potem takoj neposredno plačal v Ljutomeru ali pa si se vrnil v Ormož, v Ormožu plačal zavarovanje in potem še enkrat v Ljutomer, da ti je nekdo strokovno nalepil to nalepko, ki jo seveda lahko nalepi, bom rekel, vsak otrok, ki hodi v osnovno šolo. Kar se tiče cenovnega stroška, je pa zadeva takšna, da si moral za to nalepko odšteti, da povemo v številkah, 1.300 tolarjev, jaz upam, da je bilo to po celi državi enako, in potem še tistemu, ki je to nalepko nalepil, 1.200 tolarjev. Ko si potem prišel na svojo upravno enoto, da ti vpišejo v prometno dovoljenje datum registracije, si pa moral plačati nov evidenčni karton ali kako naj to imenujem, se pravi novo prometno dovoljenje, za katerega so ti izstavili račun 3.500 tolarjev, plus 200 tolarjev takse. Če to seštejete skupaj, je ta ukrep, ki ga je vlada izpeljala skozi zakon, tako kot je minister tukaj povedal, potrošnika stal več kot 7.000 tolarjev. Torej jaz osebno in v naši poslanski skupini pač to razumemo kot nek birokratski ukrep, v katerem je vlada videla priložnost, da od potrošnikov še nekaj ob avtomobilih "pokasira". Spomnim se razprave malo nazaj, ko se je razpravljalo o tem, da bi morali avtomobile obdavčiti. Nekoč pa so Črnogorci v naši skupni državi razpravljali, da so avtomobili luksus. Meni se postavlja vprašanje, ali je logično, da v avtomobilih vidimo sredstvo, na račun katerega polnimo državni proračun.Seveda ni samo s temi nalepkami bila takšna zadeva. Rad bi vas spomnil, da smo imeli že več takih projektov. Šlo se je, recimo, v nekem obdobju na evropski priklop, pa se ni upoštevalo daljše časovno obdobje, ampak je vlada odločila, da v kratkem časovnem obdobju morajo vsi zamenjati na avtomobilih priklope za avtoprikolice, hkrati pa je nekim institucijam v tej državi podelila ekskluzivno pravico oziroma koncesijo, da to delajo. In takšen priklop seveda stane. Potem bi vas rad spomnil, da smo morali zamenjati varnostne trikotnike. V nekem kratkem obdobju se je pojavila zahteva in so vsi morali na vrat, na nos to narediti. Ker ste si izmislili te nalepke, ki v smislu zavarovanja v cestnem prometu po naši oceni ne pomenijo ničesar, boste seveda v naslednjifazi morali policaje opremiti z ustrezno tehniko, ki bo te nalepke, kot neke črtne kode prepoznavala, ker sicer ta nalepka kot takšna na samem avtomobilu, kot je tudi kolega Vučko povedal, ne pomeni ničesar. Priča smo, tako ocenjujemo v Novi Sloveniji, izredni birokratizaciji, ki pa seveda za sabo na eni strani prinaša stroške za potrošnika, pomeni povečevanje zaposlenosti, se pravi števila ljudi, ki se morajo zaposliti, ki to izvajajo, na drugi strani pa v določeni upravni enoti ostajajo ljudje zaradi tega nerazporejeni in nimajo dela. Ne vem, če lahko te ljudi kar takole čez noč preusmerite na projekt denacionalizacije, tako kot ste rekli. Denacionalizacije je le eno specifično delo, za katerega pa rabi človek kar nekaj časa, da pride na to področje in da lahko začne delati. Ne vem, če lahko to delate s temi ljudmi kar tako naenkrat. Mi ocenjujemo, da so takšne poteze nerentabilne, nelogične. Da za konec povem še to. Ko sem se pred okencem v Ljutomeru, kjer to delajo, glasno pritožil, me je gospod iz ozadja takole po rami potrepljal in mi rekel: Ja, saj to ste sprejeli v parlamentu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franc Sušnik bo predstavil mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Izvolite.
Hvala lepa. Tudi v poslanski skupini Socialdemokratske stranke menimo, da je uvedba nalepk izrazito birokratski postopek, ki je postopek pridobivanja prometnega dovoljenja dodatno po nepotrebnem zakompliciral. Poglejte, že preprost pogled v sistem prej in sedaj pokaže, da se je drastično zmanjšalo število mest, kjer se je dalo urediti prometno dovoljenje. To se je prej dalo urediti na vseh upravnih enotah, na vseh izpostavah upravnih enot. Sedaj smo pa to skrčili na 43 pooblaščenih firm, ki pač te nalepke lepijo. Kaj je to povzročilo? To je povzročilo nepotrebno čakanje, negodovanje, nepotrebna pota, zapravljanje časa in s tem tudi denarja davkoplačevalcev. Ni pa nič bistvenega prineslo k prometni varnosti. To je naša trditev in naše spoznanje. Navedel bom en primer. Na področju spodnje Savinjske doline se je dalo registracijo urediti na dveh mestih v okviru upravne enote in pa na dveh centrih v Celju. Sedaj mora cela dolina, 40.000 prebivalcev, romati po to nalepko v Celje, kjer so hude vrste, zagate, čakalna doba. Če vi temu pravite racionalizacija in pa če vi to imenujete prijazna državna uprava, potem je z vso stvarjo nekaj zelo zelo narobe. Odprl bi pa še en drug vidik. Po našem mnenju je lepljenje nalepk na avtomobile poseg v zasebnost. Z zakonom imamo urejeno, kje se uredi državna oznaka, da je to registrska tablica. Če bi bila ta nalepka vkomponirana ali pa nalepljena na to registrsko tablico, še gre, ampak lepljenje teh nalepk vsevprek po vetrobranskih steklih je vsekakor poseg v zasebno lastnino. Še bolj nedorečeno ali popolnoma nedorečeno je pa to pri motorjih. Pri motorjih se jaz sprašujem, kako bo gledal lastnik enega modernega motorja, če mu boste kamorkoli nalepili tisto nalepko in kaj se bo potem z lakom ali pa s kromom, kjer bo ta nalepka nalepljena, kasneje dogajalo. Tu ste popolnoma spregledali en segment uporabnikov oziroma en segment uporabnikov prometnih dovoljenj. Mi mislimo, da je bilo to vse skupaj narejeno prehitro, nedorečeno in premalo domišljeno. Preprost izračun tudi pokaže, koliko te nalepke stanejo. Gre za približno milijon pa pol vozil letno, če upoštevamo še to, da je treba dvakrat letno za vozila starejša od 12 let, izračun pokaže zelo veliko vrednost, ki jo bo nekdo moral plačati ob tem, da mu je ostalo še prometno dovoljenje, tako kot je. Jaz se sprašujem, kaj delajo odgovorni na vladi, ki bi naj realizirali oziroma odgovarjajo za izvajanje antibirokratskega programa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo mnenje zainteresiranih poslanskih skupin. Ker nobena več ne želi predstaviti svojega mnenja, zaključujem razpravo o odgovoru vlade na poslansko vprašanje gospoda Vučka. Mi pa nadaljujemo. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Juri Aurelio. Izvolite.
Hvala, podpredsednica. Lep pozdrav, gospodje ministri in državni sekretarji. Vprašanje imam za gospoda ministra za promet, gospoda Presečnika. Znova refren glede izgradnje drugega tira Divača-Koper. V informaciji, ki ste jo gospod minister naslovili odboru za infrastrukturo in okolje, 4. februarja letos, o stanju priprav na izgradnjo omenjenega tira, ste po podrobnem opisu dosedanjih aktivnosti zapisali, citiram: "Da bo možno nadaljevati tretje branje predloga sprememb in dopolnitev nacionalnega programa razvoja slovenske železniške infrastrukture, ki obravnava tudi financiranje gradnje drugega tira proge Divača-Koper, katero pa zavisi tudi od izbora variante v državnem zboru, potem ko bodo izdelane tri študije." Navajate študije in sklenete z oceno, da aktivnosti v zvezi s tem potekajo v smeri, da se ta tir zgradi v obdobju do konca leta 2006, če bodo na razpolago finančni viri za izgradnjo. Še vedno smo v fazi študij in preverb variant. In še vedno ni jasno, od kod viri za izgradnjo. Čas pa teče in letnica, ki jo navajate, 2006, postaja čedalje bolj utopična. Že junija lani je skupina poslancev iz Kopra pozvala predsednika vlade, dr. Drnovška, da bi ob dejstvu, da vaše ministrstvo za promet očitno ni v stanju odgovoriti na vprašanje, od kod denar, ne gledena varianto, ki bo izbrana, vlada kot taka spregovorila o tem projektu in sprejela tudi ustrezne odločitve. Ker mi ni znano, da bi do tega prišlo, znova naslavljam poziv na predsednika oziroma zaprošam vas, gospod minister, da problem prenesete na vlado. Sicer bodo nastale pri realizaciji tega ključnega investicijskega projekta, kot ga opredeljuje sama koalicijska pogodba, še dodatne zamude, ki lahko ogrozijo njegovo ekonomsko upravičenost in izločijo, sami veste, Luko Koper iz zanimivejših logistično prometnih destinacij na trasi tretjega evropskega transportnega koridorja. Sami veste, da je letnica 2008 omenjena s strani poznavalcev prometnih tokov v severnem Jadranu in Srednji Evropi kot skrajna, da se drugi tir ne samo zgradi, ampak že preda svojemu namenu. Kaj nam lahko o tem poveste? Sprašujem, ali bo potrebno znova, morda jeseni, povprašati, ali se je kaj premaknilo. Hvala.
Hvala lepa. Minister za promet, gospod Jakob Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Res je, da se izdelujejo in so proti koncu izdelave tri študije, in sicer študija hitre železniške povezave v smeri petega koridorja [[gre za tri variante]] , gre za drugo študijo, študijo dvotirnosti druge železniške povezave Koper-Divača, in pa študija o mejnih zmožnostih sedanje proge z izboljšavami na njej. Gre predvsem za posodobitev postaje Koper, posodobitev postaje Divača, za signalnovarnostne naprave, za podaljšanje tirov na vmesnih postajah in pa za okrepitev oziroma novogradnjo elektronapajalnih naprav. Te študije so proti koncu. Pričakujemo, da bodo izdelane približno v roku 14 dni. Rezultate teh študij bomo seveda po poprejšnjem medresorskem usklajevanju posredovali vladi Republike Slovenije. So pa seveda te študije ali pa odločitev o drugem tiru nujno potrebne, preden damo v parlamentarno obravnavo spremembe nacionalnega programa posodobitve železniške infrastrukture v Republiki Sloveniji. Rad bi pa na tem mestu poudaril, da prvi oziroma skoraj že končni rezultati zadnje študije, to je usposobitev obstoječe proge z modernizacijami, ki sem jih navajal prej na začetku, kažejo, da je možno s temi posegi doseči 73% izkoriščenost proge v letu 2015 s predvidenim pretovorom takrat v Luki Koper v letu 2015. Z modernizacijo oziroma nabavo močnejših lokomotiv bi bila ta proga izkoriščena v višini 62%, tudi v letu 2015. Rezultati o tem bodo šele znani in vlada bo pripravila ustrezen program razreševanja tega problema v bodoče.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje. Gospod Juri, izvolite.
Hvala. Seveda me veseli, da nam gospod minister pripoveduje o fazi in tudi o podatku, da morda čez 15 dni bodo študije končane. Ampak še vedno ne vidim na obzorju odgovora na vprašanje, pa ne glede na višino sredstev, ali samo za posodobitev obstoječe železnice ali za izgradnjo najhitrejšega drugega tira, od kod finance. Kako se načrtuje, da se to lahko financira? Ali samo iz proračuna, ali z udeležbo tudi ugodnih kreditov, ali z udeležbo privatnega kapitala, z udeležbo Luke, Slovenskih železnic in tako naprej. Tukaj pogrešam, gospod minister, četrto študijo, finančno. Odvisno od variante, bomo šli v delo, da se to realizira. Ampak še danes ne vemo, kako se bo to financiralo. Hvala.
Hvala lepa. Želite odgovoriti? Gospod minister, izvolite.
Seveda bo vlada s tem, ko bo pripravila predlog izbora variante ali izbora posodobitve te železniške proge, ki je seveda nujno potrebna, bo ob tem prikazan tudi, bom rekel, finančni zalogaj oziroma način finančnega razreševanja tega problema. To je sestavni del predloga.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Ivan Mamić. Izvolite.
Hvala lepa. Kot ponavadi imam vprašanja s terena. Poleg tega da imam tri stalne pisarne, to je v Ajdovščini, v Vipavi in v Novi Gorici, imam pa tudi leteče pisarne po celi Primorski. Prinašam vprašanje iz zgornjega Posočja. Krajani so me vprašali, zakaj nekaj sakralnih objektov ni obnovljenih. Jaz sem rekel, da bom pogledal, če so izpuščeni iz programa in da jim bom odgovoril. Pet takih objektov sploh nisem videl na seznamu. To so cerkev sv. Petra pri Peratih, cerkev sv. Tomaža v Idrskem, cerkev sv. Lenarta v Starem selu, cerkev sv. Katarine v Borjani in Marija Snežna v Borjani. Zdaj mene zanima, ne vem, kdo bo to odgovoril, meni je čisto vseeno, ampak jaz moram odgovoriti ljudem na to vprašanje, zato bi poleg ustnega prosil tudi za pisni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Državni sekretar, gospod Baškovič. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod poslanec! Lahko povem samo to, da se vsi ti objekti nahajajo v raznih fazah izgotavljanja predvidenih del oziroma obnavljanja ali restavriranja. Zato bi si izprosil dovoljenje, da vam natančno pismeno pojasnimo, kateri objekt je v kateri fazi, in kdaj računamo, da bodo končane. Hvala.
Hvala lepa. Ste zadovoljni z odgovorom? Besedo ima gospod Franc Sušnik. Izvolite.
Hvala lepa. V spodnji Savinjski dolini se srečujemo z izredno visoko stopnjo brezposelnosti, ki se giblje tam med 13 in 15%, istočasno pa je za to območje značilen tudi izjemno nizek bruto OD na zaposlenega, ki v nekaterih območjih dosega komaj 60 do 65% republiškega oziroma državnega povprečja. To je v veliki meri povezano s tem, da je pri nas doma tradicionalna tekstilna industrija, z vsemi svojimi težavami. Tu bi omenil tovarno nogavic Polzela, Mik in Vransko, pa ne nazadnje tekstilno tovarno Prebold, ki je v najhujših škripcih in težavah. Trenutno se nahaja v prisilni poravnavi. Nekoč velika tovarna, s 1.860 zaposlenimi, trenutno zaposluje 571 delavcev. Vsa ta delovna mesta pa so ogrožena, zaradi tega je bila tudi uvedena prisilna poravnava, ker je tovarna izkazala v lanskem letu 1,2 milijarde tolarjev izgube, vse terjatve pa znašajo približno 1,6 milijarde tolarjev. Sprašujem ministrico za gospodarstvo, gospo Petrinovo, kaj je ministrstvo oziroma tudi vlada z ostalimi ministrstvi v preteklosti storila za sanacijo razmer v tekstilni tovarni Prebold in kaj namerava storiti v prihodnje za dokončno ureditev razmer. Odgovor na to vprašanje nam bo služil tudi za primerjavo, kakšen odnos ima vlada do tekstilne industrije v Savinjski dolini, v primerjavi z Muro ali z vladnimi ukrepi pri drugih tekstilcih širom Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Petrinova, ministrica, izvolite.
Hvala lepa. Ponovila bom pač znana dejstva, da ministrstvo za gospodarstvo že dve leti izvaja tako imenovani edini vertikalni program pomoči, to je prestrukturiranja tekstilne industrije v skladu z zahtevami prilagoditve enotnemu trgu zaradi vstopanja Slovenije v Evropsko unijo. Za nobeno industrijo in za nobeno panogo ministrstvo za gospodarstvo nima posebej namenjenih sredstev. Ministrstvo se plodno vključuje na podlagi svojih okvirov in pristojnosti ter instrumentov, ki so na razpolago in so v skladu z delovanjem ministrstva, v reševanje te panoge. Poleg tega je bila objavljena v Uradnem listu uredba o načinu pomoči, ki jo lahko neko podjetje v težavah pridobi v primeru, da se znajde pred resnim prestrukturiranjem. To se pravi, da prestrukturiranja samo s svojimi sredstvi niti s sredstvi delničarjev, lastnikov, banke, ki pač ne dajejo več nobenih kreditov zaradi nesolventnosti podjetja, lahko pridobi na podlagi ustrezne dokumentacije in se prijavi za pomoč. Ta sredstva so kratkoročni krediti, ki jih lahko podjetje pridobi na podlagi ustrezne dokumentacije za reševanje nelikvidnosti v obdobju 6 mesecev, v katerih mora pripraviti potem tudi program prestrukturiranja. Hkrati seveda pripravljamo tudi zakon oziroma uredbo o drugih oblikah dodeljevanja pomoči podjetjem v težavah, ki jo bomo verjetno nekako dogradili, ker gre tukaj za vprašanje definiranih virov sredstev v roku enega meseca. Prav tako smo, mislim, da je to bilo prejšnji petek ali četrtek, imeli sestanek na našem ministrstvu, na pobudo združenja tekstilcev pri gospodarski zbornici, z vidnimi predstavniki tega združenja oziroma direktorjev vidnih podjetij, kjer smo razpravljali o razvojnih vprašanjih te panoge, ne samo tekstilne, ampak tudi usnjarske. Dopolnila me bo zagotovo tudi državna sekretarka, gospa Balohova, kako država pomaga tej industriji, tudi na področju tako imenovanih presežnih delavcev, raznih oblik, instrumentov aktivnega zaposlovanja in vseh ostalih instrumentov, ki jih ima ministrstvo za delo na razpolago, da posega v takšnih primerih. Zato bi predala še besedo gospe Balohovi.
Hvala lepa. Izvolite, gospa državna sekretarka.
Hvala. Jaz bi mogoče samo na kratko povedala, da je vlada v tistem sklopu politik ali pa ukrepov, ki jih predvideva ni predlaga za razreševanje nekaterih problemov, pripravila sklop ukrepov, posebno za te potencialne ali pa podjetja, ki se srečujejo v težavah. Eden od ukrepov oziroma dva ukrepa, ki sta prvenstveno namenjena tovrstnim podjetjem, je ukrep za ohranjanje delovnih mest v podjetjih, ki sicer so imela neke težave v poslovanju, pa vendarle gre njihov izhod v pozitivno smer. Dejansko gre za nek omejen ukrep, za določeno obdobje, s pomočjo katerega v obliki subvencije lahko nadomestimo tri minimalne plače posamezniku, ki je na ta način ohranil delovno mesto v podjetju, namesto, da bi postal presežni delavec. Drug ukrep, ki je primeren za tovrstna podjetja, so ukrepi, ki se izvajajo v okviru tako imenovanih skladov dela. To so ukrepi, ko začasno delavec, ki je že presežni delavec ali tudi potencialno presežni, skratka, če podjetje ugotavlja, da zanj v nekem obdobju ne bo delovnega mesta, se začasno vrne ali pa se premesti v sklad dela, kjer se zagotovi ustrezno dousposabljanje, preusposabljanje. Na podlagi tega potem poišče delo znotraj samega podjetja oziroma išče delo v času enega leta v drugem podjetju. Tretji ukrep, ki je v bistvu ukrep bolj za spodbujanje nekih novih poslovnih priložnosti, ko gre za kombinacijo ukrepa subvencioniranja, subvencije in pa pomoči pri pripravi neke poslovne ideje, poslovnega načrta za osebe, ki se želijo nekje samozaposlovati. Ker govorimo konkretno o Savinjski regiji, bi pa vendarle želela posebej poudariti v tej regiji, glede na to, da je kar precej problemov na temo prestrukturiranja podjetij, ki še niso zaključila tega postopka, da je ministrstvo za delo tisto nosilno ministrstvo, ki izvaja tudi tako imenovani Phare projekt pred strukturne ali pa predpristopne pomoči tej regiji. Gre za pet projektov, ki se trenutno že izvajajo v regiji in gre pretežno za področja usposabljanja ali preusposabljanja, ker moram reči, da je bilo že vključenih 1.000 oseb iz te regije in kjer je kar relativno visok izhod teh oseb potem v zaposlitev. Večji projekt, ki pa se načrtuje že v drugi polovici letošnjegaleta, pa je nadaljevanje tega projekta, kjer gre za dveletni projekt v višini približno 4 milijone evrov in kjer gre za več prednostnih sklopov. Eden od teh prednostnih sklopov bo pomoč za poslovno, kadrovsko, predvsem gre tukaj bolj za kadrovsko prestrukturiranje v podjetjih, ki so prišla v težave. Pretežno je to tekstilna industrija, gradbeništvo, kovinsko predelovalna. To so področja, ki so v tej regiji bila specifično problematična in še niso zaključila tega prestrukturiranja. Tudi ciljno usmerjeno v regijo gre, kar precejšen obseg sredstev. Seveda je pa odvisno tudi od tega, koliko bo, regija sama sposobna pripraviti ustrezne programe, ki bodo lahko ta sredstva tudi črpali. Hvala.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, izvolite, gospod Sušnik.
Jaz se gospe ministrici in gospe sekretarki zahvaljujem za izčrpen odgovor. Vendar nisem čisto zadovoljen s samim odgovorom. Gre namreč za to, da sem jaz vprašal za konkretni gospodarski subjekt. Ti ljudje živijo v zelo težkih gospodarskih razmerah, že desetletja se podhranjeni, kar se tiče osebnega dohodka, na zajamčeni plači - da mi pripravite, bom zadovoljen s pisnim odgovorom, konkretno katerih pomoči, na primer v zadnjem petletnem obdobju, je bila ta tekstilna tovarna Prebold deležna in kaj lahko pričakuje v svojih prizadevanjih za prestrukturiranje oziroma za ohranjanje delovnih mest na tej lokaciji v bodoče. Lepo prosim!
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje gospod Jože Avšič. Izvolite.
Hvala lepa. Moje vprašanje se nanaša na ministrstvo za promet, je pa delno povezano tudi z okolskim ministrstvom. Sprašujem, ali imamo v Sloveniji izdelano prometno politiko, zlasti za čas po vstopu Slovenije v Evropsko unijo oziroma po vzpostavitvi schengenskega pravnega reda na naši južni meji, vezano na tranzit Slovenije s tako imenovanimi črnimi ali pa ekološko spornimi tovornjaki. Po meni znanih podatkih na največjih mejnih prehodih v Sloveniji, ki bodo tudi "bodoče bipali" kontrolne mejne točke, kot so recimo Obrežje, Jelšane, Gruškovje in še drugi, ne načrtujejo nekaterih po mojem mnenju nujnih institucij, kot so avtobaze za kontrolo tehničnih pomanjkljivosti tovornjakov ali avtobusov, kar mislim, da bo v bodoče nujno, če že ni nujno ta trenutek. Ravno tako po meni znanih informacijah ni v načrtovanju na železniških postajah, konkretno v Dobovi, ki bo ena od ali pa edina mejna kontrolna točka. Pa tudi na drugih območjih ne načrtujemo tehničnih rešitev na železniških postajah, kjer bi bilo možno take tovornjake nalagati na oprtne vlake in jih peljati do končnega cilja, komor bodo ti namenjeni. Glede na to, da se čas zlasti za prevzem pravnega reda, schengenskega pravnega reda, pa tudi po naših pričakovanjih priključitve Evropske unije, nezadržno bliža in investicije so v teku ali pa se vsaj načrtujejo menim, da je to vprašanje zelo resno. Opozorjen sem, da je na to decembra letošnjega leta opozorilo tudi naše ministrstvo za evropske zadeve in zahtevalo nekatere odgovore na ta vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Presečnik, minister za promet, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Moram reči, da ministrstvo za promet sicer ni nosilec teh obmejnih točk na schengenski meji oziroma mejnih prehodov. Vprašanje zadeva tako servis skupnih služb v našem ministrstvu in pa posredno tudi MOP in mogoče še katero. Zato predlagam, da vam pripravimo točen in obširen odgovor v pisni obliki.
Hvala lepa. Gospod Avšič dopolnilno vprašanje, izvolite.
Dopolnil bi to, kajti v resnici je res, da servis skupnih služb vlade pripravlja program za tiste najnujnejše ukrepe, kot so vzpostavljanje pogojev za delovanje carinske službe, veterinarske in fito sanitarne inšpekcije. Vendar pa je prometna politika v Sloveniji prav gotovo v domeni prometnega ministrstva in se tej prometni politiki seveda morajo podrejati vsi ostali organi v bodočem načrtovanju. Mislim, da tovrstnih smernic iz prometnega ministrstva načrtovalci mejnih prehodov, tako cestnih kot železniških, niso dobili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Vprašanje imam za ministrstvo za obrambo. V medijih smo lahko zasledili, da je podan embargo na izvoz cevi za orožje v Sirijo. Posel je za železarno Ravne izredno pomemben in embargo seveda lahko ogrozi tudi številna delovna mesta v železarni. Zato postavljam vprašanje ministrstvu za obrambo. Kdaj bo embargo odpravljen? Če ne bo, kakšna bo usoda teh cevi oziroma kdo bo pokril stroške, ki nastajajo zaradi embarga? Hvala.
Hvala lepa. Državni sekretar gospod Janko Deželak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana podpredsednica, gospod poslanec, gospe in gospodje poslanci! Problematike izvoza topovskih cevi železarne Ravne je bila na ministrstvu že obravnavana. Reakcije in ukrepi ministrstva temeljijo na 77. členu zakona o obrambi, ki ureja promet z vojaškim orožjem in opremo, podeljuje tudi koncesijo, določa procedure, pooblaščene osebe, pooblaščene institucije. Skratka uvaja nadzor nad tovrstnim prometom, kar je običajno v vseh državah Evropske unije. Tudi STO Ravne imajo na podlagi tega 77. člena zakona o obrambi koncesijo za prodajo lastnih namenskih proizvodov. Glede končnega uporabnika so pa nastale nekatere nejasnosti, glede na sprejeta stališča tudi v tem državnem zboru, da se Slovenija pridruži tako imenovani antiteroristični koaliciji, kjer so se definirale nekatere države, med njimi tudi insinuirana država, kamor je bilo insinuirano, da se te pošiljke orožja pošiljajo kot končnemu uporabniku. Vendar tega ne vemo zagotovo, ker nastaja neka veriga z nekaterimi vmesnimi členi, ki jih je treba posebej proučiti. Ko bodo ti vmesni členi proučeni, ko bo promet jasno definiran, bo posebna komisija, ki je bila imenovana na našem ministrstvu, to stvar proučila in bo prišla na dan z dokončno rešitvijo. Rešitev, kot je bila sprejeta na ravni ministrstva, na podlagi tega istega citiranega člena, je začasna in jo bo nadomestila neka trajna rešitev tega vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Ana Marija Tisovic, ki je ni med nami, potem Jožef Jerovšek, ki ga tudi ni, zato ima besedo gospod Dorijan Maršič. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Svoje vprašanje naslavljam na ministra za promet. Nimamo Primorci nič posebnega proti vam, ampak očitno se tu pa tam pojavljajo kakšne težave, ki jih je pač treba rešiti. Težko pričakovana gradnja odseka avtocestnega križa med Kozino in ankaranskim križiščem se je pričela, vendar je v teku pripravljalnih del na območju bodočega viadukta pri Črnem Kalu to navdušenje vsaj v vaseh in zaselkih v bližini ne samo usahnilo, ampak preraslo v ogorčenje. Verjetno so vam znani protesti krajanov Gabrovice, ki so bili bombardirani s kamenjem po nestrokovno opravljenem miniranju. Letenje kamenja in detonacije so povzročile znatno škodo na stanovanjskih hišah. Ogorčenje je povzročilo tudi dejstvo, da so izvajalci pričeli z deli in miniranjem že oktobra, popis stanja hiš in drugih objektov pa je bilopravljen šele januarja meseca, s tem da izvajalci ne pristajajo na popis vseh hiš, kar je vsaj s strani krajanov popolnoma nerazumljivo. Nerazumljivo pa je bilo tudi to, da izvajalec pisnega poročila o popisu noče dati od sebe, prav tako pa ne postaviti merilnih naprav. Kraški zidar je podizvajalca na zahtevo pristojnega inšpektorja po tistem prvem opravljenem nestrokovnem miniranju sicer zamenjal. Stanje se je nekoliko izboljšalo, kljub vsemu pa se je k vasi kasneje skotalila večtonska skala, za katero je prava sreča, da ni povzročila celo kakšne žrtve ali pa večje škode. Izvajalca pa nič ne skrbi, da so ostanki miniranja razmetani po zaselkih in zasebnih parcelah. Miniranje poteka vsaj trikrat dnevno, pričakovati je, da bo potekalo še dolgo, kar pomeni da je življenje teh ljudi krepko zagrenjeno, saj niti poljskih opravil ne morejo opravljati. Kaj bodo ministrstvo za promet, Dars in pristojne inšpekcijske službe storile, da bo delo na tej trasi potekalo varno za ljudi in imovino? Zanima me tudi, kaj bodo isti storili za sanacijo storjene škode.
Hvala lepa. Minister za promet, gospod Presečnik, izvolite.
Hvala lepa. Dejstvo je, da so na tem koncu Slovenije posamezni odseki oddani v delo ali se pa z ustreznimi postopki oddajajo, to se pravi, da v bistvu odpiramo celotno traso tega zaključnega kraka proti Ankaranu s sorazmerno velike nadmorske višine do ničle. Dejstvo je, da je teren na tem območju izredno težak in da so in da dela, posamezna dela na posameznih objektih, na težkih objektih aktivno potekajo. Znana so mi dejstva okoli teh dogodkov. Vse dogodke je seveda nemogoče izključiti. Mogoče jih je pa z ustrezno organizacijo dela, izvajalcev do neke mere omiliti, če že ne v celoti preprečiti. Nimam še zaključnega poročila. Takoj ko ga bom dobil, v zelo kratkem roku, vas bom tudi ustrezno seznanil z ukrepi, ki jih je pripravil Dars in pa s posledicami in na kakšen način namerava investitor zagotoviti, da se takšni dogodki ne bi več dogajali ali vsaj minimalno dogajali in na kakšen način bo povzročena škoda tudi povrnjena.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, gospod Maršič, izvolite.
Minister, hvala lepa za odgovor. Jaz mislim, da je bilo določene težave na tako zahtevnem terenu, kot je Kras, in še posebej na tistem odseku, kjer bo nastal viadukt, možno predvideti. Jaz sem se pogovarjal s strokovnjaki, ki se na miniranje nekoliko spoznajo in so dejali, da je bilo resnično nestrokovno opravljeno. In to se v nekem določenem obsegu tudi nadaljuje. Jaz vas opozarjam samo na to, ker so mene opozorili krajani. Če pristojni ne bodo ukrepali, so krajani kot skrajno rešitev omenili tudi zaprtje ceste. Jaz upam, da to ne bo šlo v prid nekim intencam, da bi se morda roki za nadaljevanje ali pa za hitro nadaljevanje izgradnje te avtoceste ustavili, ker morda je izvajalec že sedaj nekako skalkuliral, da dotičnega roka, ki je podpisan in predviden v pogodbi, ne bo mogel doseči. Sicer se pa veselim oziroma pričakujem z nestrpnostjo poročilo, ki ste ga omenili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti dr. Jože Bernik, ki ga ni med nami. Besedo ima gospod Maksimiljan Lavrinc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ustno poslansko pobudo naslavljam na ministrstvo za šolstvo, znanost in šport. Najprej nekaj historiata. Podobno pobudo oziroma pobudo glede otroškega varstva oziroma sprememb financiranja v otroškem varstvu sem naslovil na pristojno ministrstvo žepred kakšnimi tremi leti in pol. S to pobudo pa sem gospo ministrico Lucijo Čok seznanil že 17. maja 2001. leta. Torej zadeva ni nova. Gre pa za pobudo za spremembo in dopolnitev pravilnika o plačilih staršev za programe v vrtcih, ki naj odpravi omejitev plačila staršev na največ 80 procentov cene programa. S spremembo naj se oblikuje tudi nov 9. plačilni razred, v katerem bodo starši plačevali polno ceno programa, v katerega je vključen njihov otrok. In zakaj? Zakon o vrtcih namreč določa več virov za financiranje programov predšolske vzgoje, in sicer sredstev ustanovitelja, javna sredstva, plačila staršev ter donacije. Znano je, da so glavni vir pravzaprav le plačila staršev in pa seveda javna sredstva. Tu se zadeva nekoliko zalomi. Zakon o vrtcih določa, da starši plačajo za javni vrtec odstotek od cene programa, ki je določen na podlagi lestvice, ki starše razvršča v razrede, upoštevaje njihov dohodek na družinskega člana, v primerjavi s povprečno plačo na zaposlenega. Podrobneje so plačila staršev urejena s pravilnikom o plačilih staršev za programe v vrtcih. V skladu z določbami tega pravilnika predstavlja najnižje plačilo staršev prvi plačilni razred, v višini 10% cene, in najvišje plačilo osmi plačilni razred, ki predstavlja 80% cene. Razliko med plačilom staršev in ceno programa, v katerega je vključen njihov otrok, plača občina, v kateri imajo starši otroka stalno prebivališče. V osmi plačilni razred tako spadajo starši, katerih bruto mesečni dohodek na družinskega člana v primerjavi s povprečno plačo na zaposlenega presega 110%. V tem plačilnem razredu se tako znajdejo tudi starši, ki so po vseh merilih in kazalcih preprosto bogati. Tudi ti seveda uveljavljajo znižano plačilo programa v višini 80% cene. Takšno plačilo pa se šteje kot polno plačilo Takšna rešitev je po mojem krivična in seveda ni v čast socialni državi. Zato predlagam, da se pri razvrščanju staršev v plačilne razrede upoštevajo vsi dohodki in prejemki družine ter - to pa je novum, novota - premoženje, ki ga ima družina. Takšno ugotavljanje premoženjskega stanja je uveljavil že tudi zakon o brezplačni pravni pomoči, ki določa, da se premoženjsko stanje prosilca brezplačne pravne pomoči ugotavlja na podlagi njegove pisne izjave [[...]] [[Pisk.]] Bom končal zelo na kratko. In, ki jo izpolni na obrazcu. Za kaj gre, vemo vsi. Spretni podjetniki izpričujejo izredno nizke osebne dohodke in tako seveda sodijo ne samo v ta razred, ki plačuje zgolj 20%, ampak celo v tisti razred, kjer se plačuje komaj 10%. To se mi zdi, da ni v čast socialni državi.
Hvala lepa. To je bila poslanska pobuda. Ker med nami ni Majde Zupan, niti Cirila Pucka, bi zaključila to točko dnevnega reda. Predstavnikom in predstavnicam Vlade Republike Slovenije se za podane odgovore najlepše zahvaljujem. S tem prekinjam sejo zbora. Sejo bomo jutri ob 10.00 uri pričeli z obravnavo 1.a točke dnevnega reda, nato pa bomo sejo nadaljevali s 3. točko in po vrstnem redu dalje. Vsem še enkrat najlepša hvala in lahko noč!