Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 40. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospod Ljubo Germič, Franc [[Feri]] Horvat, Jožef Horvat, Anton Kokalj, dr. Marko Pavliha, Miro Petek, Jakob Presečnik, Vili Rezman, gospa Majda Širca in Breda Pečan do 12.00 ure. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O RUDARSTVU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Moram povedati, da bo minister mag. Vizjak nekaj minut zamudil, zato dajem besedo gospodu Martinu Mikoliču za predstavitev poročila odbora, ki je ta predlog zakona obravnaval. Izvolite, gospod Mikolič.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi, lep pozdrav! Odbor za gospodarstvo je kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o rudarstvu na 25. nujni seji 10. junija 2008. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Vlade, Zakonodajno-pravne službe, Gospodarske zbornice in Energetske zbornice. Amandmaje k predlogu zakona so vložile poslanske skupine SDS, NSi in SLS ter poslanca Alojz Posedel in Drago Koren. Ker amandma Draga Korena ni bil pravilno vložen, je odbor o njem razpravljal kot o morebitnem amandmaju odbora k 2. členu. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je k posameznim členom oblikovala konkretne pripombe, in sicer, k 2., 7., 8., 9. in 10. členu. Te pripombe so bile upoštevane s sprejetjem amandmajev poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. V okviru druge obravnave predloga zakona je uvodoma predstavnik predlagatelja le poudaril, da se s predlagano novelo želi Ekološki sklad pooblastiti za zbiranje in upravljanje sredstev, plačanih za sanacijo posledic rudarskih del, prekrškovne določbe veljavnega zakona pa uskladiti z zakonom o prekrških. V razpravi o posameznih členih so člani odbora in vabljeni pretežno razpravljali o določbi 2. člena ter o amandmajih Alojza Posedela in Draga Korena k temu členu. V zvezi z amandmajem poslanca Posedela je bilo poudarjeno, da je sicer smiselno in pravilno Ekološki sklad pooblastiti za zbiranje in upravljanje sredstev za sanacijo rudarskih del, ni pa smiselno niti logično ta sklad pooblastiti, da zbira in upravlja tudi plačana sredstva tistih nosilcev rudarskih pravic, ki to že sami počnejo. Premogovnik Velenje ima za namene sanacije posledic rudarskih del že oblikovane dolgoročne rezervacije v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi, sanacija, posledic rudarskih del za rudnik Trbovlje-Hrastnik pa je urejena celo s posebnim zakonom. Glede na to bi bilo nelogično tudi ta sredstva preusmeriti na Ekološki sklad, zato bi jih bilo treba izrecno izključiti iz določbe 2. člena. Opozorjeno je bilo tudi na predlog poslanca Korena, ki je zasledoval podoben cilj kot poslanec Posedel, vendar je bil nekoliko ožji, saj se je nanašal le na premogovnik Velenje. Predstavnik Vlade je zvezi z obema amandmajema poudaril, da nista potrebna, saj se določba 2. člena nanju ne nanaša. S predlogom zakona želi namreč predlagatelj v skladu z direktivo urediti navedene obveznosti za bodoče koncesionarje oziroma bodoče koncesijske pogodbe in ne za obstoječe. Ne glede na to pojasnilo, pa so razpravljavci še vedno opozarjali, da navedeno ni dovolj razvidno iz besedila določbe 2. člena oziroma njene obrazložitve, zato so menili, da bi kazalo v 2. členu izrecno zapisati, da se navedene določbe ne nanašajo na že sklenjene koncesijske pogodbe. Ker na seji odbora ustrezne dikcije določbe ni bilo mogoče oblikovati, je bilo dogovorjeno, da predlagatelja amandmaja skupaj s predstavniki Vlade do druge obravnave predloga zakona na seji Državnega zbora pripravita ustrezen amandma. Kot lahko vidimo, so poslanske skupine koalicije v skladu s tem dogovorom vložile amandma na ustrezno prehodno določbo. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 2., 7. in 8. členu, amandmaja poslanca Posedela in predlog poslanca Korena pa sta postala brezpredmetna. Prav tako je odbor sprejel tudi vse člene predloga zakona. Glede na sprejete amandmaje je pripravljen dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del poročila. Predlagam, da ga sprejmemo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim, gospod mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! S predlaganim zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu se prenašajo naloge glede zbiranja in upravljanja sredstev, plačanih za sanacijo posledic rudarskih del, na Ekološki sklad, javni sklad. Ključni cilj in namen je, da se v aktivni dobi vseh rudnikov in vseh ostalih izkoriščanj, gospodarskih izkoriščanj mineralnih surovin, zbirajo sredstva kot garancija in nenazadnje tudi kot možnost za sanacijo le-tega po dobi izkoriščanja. V Sloveniji je vse preveč ran v prostoru in tudi neodgovorjenih vprašanj, kako sanirati določene posledice gospodarskega izkoriščanja, bodisi mineralnih surovin, bodisi rud, bodisi ostalega. To je pomembna nadgradnja obstoječih rešitev, ki bo dolgoročno gotovo pomembno soprispevala k dokončni ureditvi tega področja. Ekološki sklad, javni sklad, bo izvajal naloge, vodil bo račune koncesionarjev, spremljal vplačila koncesionarjev, vračal vplačila koncesionarjev v skladu z izdanimi odločbami, ohranjal vrednost vloženih sredstev in druge naloge in opravila, povezana z izvajanjem naštetih nalog. Ekološki sklad bo preko računov oziroma podračunov za vsakega posameznega koncesionarja imel natančen vpogled nad vplačili za sanacijo posameznih pridobivalnih prostorov, degradiranih z rudarskimi deli, prav tako tudi nad porabo teh sredstev. Zagotovljeno bo ločeno evidentiranje vplačanih sredstev ter preprečen preliv sredstev iz enega podračuna na drugega in nenamenska raba sredstev. Prav tako pa bo izključena solidarna odgovornost koncesionarjev. Z navedenimi spremembami in dopolnitvami zakona dosledneje implementiramo tudi direktivo evropskega parlamenta in sveta, ki nalaga, da se pred vsako uporabo inertnih odpadov za namene sanacija zahteva finančna garancija, torej nek finančni vzvod, nek finančni inštrument, ki jamči za sanacijo. Direktiva zahteva, da pristojni organ pred začetkom vsakršne dejavnosti, ki vključujejo odlaganje odpadkov na objektu ali ravnanje z odpadki, zahteva bančno garancijo oziroma ustrezno obliko pologa, vključno z vzajemnim zajamčenim kapitalom ali ostalo je enakovredno jamstvo. Ker imamo v Sloveniji že kar nekaj pozitivnih izkušenj s takšnim načinom, smo se odločili, da te naloge prenesemo na sklad, ki je že ustanovljen. S tem ne ustanavljamo novih organov in širimo pristojnosti nalog obstoječih. Zelo pomembno je tudi poudariti, da pogodbeno razmerje že veljavnih koncesijskih pogodb med koncesionarjem in koncidentom se lahko spremeni le ob soglasju obeh pogodbenih strank. Za obstoječe pogodbe ne predvidevamo aktivnosti oziroma spremembe koncesijskih pogodb. In to je bila tudi ena izmed ključnih polemik ob obravnavi tega zakona na matičnem delovnem telesu, torej kaj konkretno s Premogovnikom Velenje in tudi sicer z obstoječimi koncesijskimi pogodbami. Naj poudarim, da je tudi že sedaj v sleherni koncesijski pogodbi bila določba, da je koncesionar po preteku koncesijske dobe dolžan sanirati situacijo, jo vrniti v stanje v skladu s projektom, ki je bil narejen. Vsak projekt za pridobivanje bodisi mineralnih surovin ali česar koli drugega, je imel tudi sestavni del, ki govori o sanaciji. Ni pa bilo doslej jamstvo, da se bo to zgodilo. Namreč v primeru, da je šlo podjetje v stečaj, da je nekdo umrl, je zadeva ostala neurejena. S tem skladom, s temi jamstvi, s tem permanentnim zbiranjem denarja pa urejamo tudi vse te primere. Hvala.
Hvala lepa. Lep pozdrav obiskovalcem na balkonu! Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani podpredsednik! Spoštovani minister s sodelavcem, poslanke poslanci! Spoštovane obiskovalke in obiskovalci na galeriji! Dobro jutro, dober dan! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli novelo k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o rudarstvu, s katero bomo pooblastili javni ekološki sklad za zbiranje in upravljanje sredstev, vplačanih za sanacijo posledic rudarskih del, prekrškovne določbe veljavnega zakona pa uskladili z zakonom o prekrških. Te spremembe primerne, zato tudi podpiramo nujni postopek za sprejem novele. Ekološki sklad mora biti ustanovljen v skladu z določili zakona o varstvu okolja, kar se tiče finančnega urejanja sanacij. V zakonu pa morajo biti jasno določene tudi pristojnosti ministrstva, pristojnega za rudarstvo, torej v tistem upravnem delu. Jasno mora biti določeno ločeno zbiranje sredstev, da jih je možno uporabiti le za namene, za katere so bila zbrana. Znotraj podračuna se odprejo postavke za posamezni raziskovalni ali pridobivalni prostor. Ker zakon zadovoljuje vse te zahteve bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagani predlog zakona po hitrem postopku tudi podprli. Podprli bomo tudi amandmaje, ki so jih na osnovi pripomb Zakonodajno-pravne službe podale stranke koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojz Posedel v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares je ena od prvih prioritet ravno odnos do okolja, zato tudi podpiramo vsakršno spremembo, vsakršno dopolnitev, ki bi z ustreznim zakonom tudi omogočala boljše in bolj skrbno ravnanje z našim okoljem. Zato je tudi namen tega zakona takšen, da ga v bistvu podpiramo. Tako kot je bilo rečeno, preveč je v Sloveniji velikih, globokih, težkih ran, ki so jih napravili nevestni posamezniki ali podjetja z nekontroliranim izkoriščanjem rudnin, in da je to tako v primeru rudarstva, tako v tekočih in stoječih vodah, in da predvsem tisti, ki smo tudi v funkciji županov, to še toliko bolj opažamo, saj se nam praktično dnevno to pojavlja tudi zato, ker je država tako neuspešna ravno na področju inšpekcijskih služb, ki bi takšne zadeve morale ostreje, hitreje in bolj učinkovito tudi preganjati. Pri tej spremembi zakona v načelu tudi podpiramo namen predlagatelja, ki je zapisal, da se s tem novim dopolnilom želijo zagotavljati sredstva, jih zbirati na urejen način. Vendar smo v postopku na matičnem odboru tudi vložili amandma ravno iz razloga, ker se nam je ta zakon zdel nejasen. Predvsem pa tudi po današnjem odgovoru oziroma predstavitvi gospoda ministra in predstavnika matičnega delovnega telesa še vedno ostaja odprto vprašanje glede obstoječega stanja. Ker če je v uvodu bilo zapisano, da je uredba o določanju plačila za sanacijo posledic rudarskih del, v kateri je določen način plačevanja in višina plačil za sanacijo, se v praksi ni izvajala. V veljavnih koncesijskih pogodbah, s katerimi so se koncesionarji zavezali za način izvedbe sanacije in plačila le-teh, izpolnitev obveznosti ni bila realizirana, saj rudarski sklad kot sklad, preko katerega naj bi potekala ta vplačila in izplačila, ni bil ustanovljen. Eden od razlogov je, da ni mogoče ovrednotiti sanacije zaradi nepopolne projektne dokumentacije. Projektanti pri obvezni vsebini projektov v poglavju ekonomske ocene niso navedli vrednosti sanacije, ministrstvo pa pred izdajo enotnih dovoljenj za raziskovanje in izkoriščanje, ki jih sicer izdajajo upravne enote, tega tudi ni preverjalo. Tako nam ostaja še vedno vprašanje, kaj je z vsemi tistimi obstoječimi veljavnimi koncesijami, ki sicer imajo nekaj zapisano, pa se vendar to v praksi ne izvaja. To pomeni, da po amandmaju, ki ga je sedaj vložila koalicija, je sicer jasno zapisano, in sedaj tudi vsi vemo, da se takšne določbe tega 2. člena ne uporabljajo za koncesijske pogodbe, ki so bile sklenjene od dneva uveljavitve tega zakona, pa vendar je vprašanje, kaj s tistimi, ki nimajo in ki ne izvajajo tega, kar bi morali. Zato smo opozorili kot primer dobre prakse na primer premogovnika Velenje, ki že leta v skladu z mednarodnimi standardi rezervira sredstva za sanacijo, da je to urejeno tudi v tistih rudnikih, ki so v postopku zapiranja in kjer to ureja poseben zakon, da pa ostaja veliko vprašanje, kaj in kako bo država reagirala in lahko pobrala potrebna sredstva od tistih koncesionarjev, ki imajo veljavno sklenjene koncesije, pa ne izvajajo tega, kar bi morali, se pravi, ne odvajajo potrebnega denarja za kasnejšo sanacijo. Tako da smo še vedno prepričani, da je prav, da se ta amandma, ki ga je Poslanska skupina Zares pripravila, tudi upošteva in da se zato samo izločijo tisti, ki so dobri, vestni, da se pa proti ostalim še tudi ukrepa. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivana Jelen, v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Poslanke in poslanci, spoštovani obiskovalci! V Poslanski skupini DeSUS bomo podprli predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o rudarstvu. Novela namreč prinaša spremembo oziroma dopolnitev veljavne ureditve v delu, ki se kljub zakonski in uredbeni podlagi doslej ni izvajala, saj sklad, preko katerega naj bi potekala vplačila koncesionarjev in povratna izplačila v namen saniranja posledic rudarskih del, ni bil ustanovljen. Obveznosti koncesionarjev v zvezi z obvezno sanacijo in zagotavljanjem potrebnih sredstev v ta namen se torej kljub temu, da te obveznosti izhajajo tako iz zakonskih, podzakonskih in pogodbenih aktov, ne realizirajo, kar pa seveda privede do določenih negativnih posledic v še večjo degradacijo okolja, da ne govorimo o finančnih posledicah, ki zapadejo na državo ali lokalne skupnosti. Za zbiranje, upravljanje in namensko uporabo sredstev, pridobljenih iz plačila nosilcev rudarskih pravic za odpravo posledic rudarskih del, se torej preko dopolnitve 62. člena Zakona o rudarstvu podeljujeta pooblastilo in finančna odgovornost s tem v zvezi Eko skladu. Z zbiranjem sredstev na posebnem podračunu in znotraj njega oblikovane posamezne postavke za specifičen raziskovalni ali pridobitveni prostor se zagotavlja transparentnost in stroga namenskost uporabe zbranih sredstev. Ker bo novela zakona o rudarstvu po naši oceni prispevala k realizaciji doslej neizvajanih sprejetih in veljavnih pravnih norm, prav tako pa bo popravila vtise slabe implementacije takšne evropske direktive v nacionalno zakonodajo, ki ovira njeno učinkovito izvajanje, bomo poslanci DeSUS-a podprli to novelo. Jasno pa je tudi, da podpiramo amandma, ki sledi potrebi po jasnosti dikcije člena, ki se nanaša na sprejetje obveznosti zgolj za vsa bodoča po uveljavitvi novele sklenjena koncesijska razmerja. Ker smatramo, da je zakon dober, ker zajema vse rudnike v Republiki Sloveniji, bomo poslanci Demokratične stranke upokojencev glasovali za sprejetje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, v imenu poslanske skupine SNS. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Dober dan, kolegice in kolegi v Državnem zboru! Lep pozdrav obiskovalkam in obiskovalcem! Doma ponavadi starši, pa tudi vzgojitelji rečejo otrokom, ki razmečejo, "otroci pospravite za seboj". Ta zakon je, "pospravite za seboj". To je prav, da takšen zakon je. Zanimivo je pri tem zakonu, da v državi Republiki Sloveniji že imamo uredbo. Zakaj omenjam to uredbo? Zato, ker ta uredba je določala večino vsebine, ki jo zdaj določa ta zakon, o katerem govorimo. Ampak se ni upoštevala. Omenjam jo pa tudi zaradi dogodkov, ki so se dogajali v tej dvorani dva dni nazaj. In zdaj se ta uredba spreminja v zakon, kar je dobro. Imeli pa smo primer, kjer smo prav tako želeli konkretno oblikovati zakon o zapiranju Rudnika Idrija, pri katerem pa je bilo rečeno, da imamo uredbo, ki ureja vse. Tukaj imamo zdaj dokaz, za nazaj - samo da spomnim, da to ni res. Uredba, ki se ne izpolnjuje, nima sankcij in zato jo oblikujemo v zakon. Tam pa nismo poslušali gospoda Bevka. Ampak pustimo to. Prav je, da je ta zakon, prav je, da ljudje pospravijo za sabo, prav je da imajo za to obveznosti, ki so zapisane v tem zakonu. Ekološki sklad je tisti, ki bo ta sredstva zbiral, imel natančen vpogled nad zbiranjem in tudi nad porabo, kar je zelo pomembno. Ta zakon zavezuje, ne glede na to, kaj se komurkoli zgodi, da tisti, ki je naredil rano v naravi, da tisti to rano tudi zaceli. Seveda pa je pri tem zakonu zelo pomembno vse tisto, kar se je govorilo v obeh obravnavah. Če natančno preberemo 2. člen tega zakona, vidimo, da v njem ni jasno, za koga velja ta zakon oziroma bo veljal po uveljavitvi, za koga pa ne. To so uvideli tudi člani pristojnega matičnega delovnega telesa in opominjali na to. In ko so spoznali, da je res tako, so nastali amandmaji. In po teh amandmajih je nastal amandma, ker je seveda prav, da prisluhnemo vladajoči koaliciji, ja, SLS, DeSUS, SDS in NSi, ki pravi k 2. členu: "Ta določila se ne nanašajo na sklenjene koncesijske pogodbe na dan uveljavitve tega zakona." Hkrati pa imamo tudi amandma, ki ga je vložila Poslanska skupina Zares. Jaz bi rad, da me razumete, da zdaj ne gledamo politično, da so oni tam, oni pa tam. Med tema dvema amandmajema, gospe in gospodje, je bistvena razlika. In ne gre reči, da amandma koalicijskih skupin zajema tisto vsebino, ki jo zajema amandma skupine Zares. Po domače povedano, z amandmajem koalicijskih strank oprostimo vsem tistim do sedaj, ki so izkoriščali, ranili naše površje in jim oprostimo tisto, česar niso naredili. Enostavno niso pospravili za sabo in s tem amandmajem jim to odpuščamo. Če si do zdaj tako delal, pa nisi pospravil za sabo, je v redu, od zdaj naprej boš moral, če boš še kaj delal. To je bistvena razlika med amandmajema. Amandma Poslanske skupine Zares pa zelo natančno, eksplicitno določa, da se določbe prejšnjih odstavkov ne uporabljajo za tiste nosilce rudarskih pravic, ki izvajajo dejavnost pridobivanja premoga. Bistvo je, da imajo za program zapiranja in sanacijo posledic rudarskih del oblikovane dolgoročne rezervacije v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi, in pa za tiste, ki imajo saniranje urejeno z zakonom. In kolegice in kolegi, prosim vas, bodite toliko razumni in sprejmite ta amandma, ker ta amandma je vsebinsko jasen in čist. S tem amandmajem ne storimo tiste napake, ki bi jo storili z amandmajem koalicijskih skupin, čeprav verjamem, da je dobronameren. Še enkrat pravim, amandma koalicijskih skupin bo opravičil vse tiste, ki so izkoriščali, za seboj nič pospravili, pokasirali denar v žepe in šli. Do sedaj so čisti, od sedaj naprej bodo morali paziti. Prosim vas, sprejmite amandma Poslanske skupine Zares, ki je tudi pogoj Slovenski nacionalni stranki, da bo z veseljem potem ta predlog zakona tudi podprla.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Barbara Žgajner Tavš v imenu Poslanske skupine Lipa. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Dobro jutro tudi v mojem imenu, spoštovane kolegice, kolegi, ministrska ekipa in seveda tudi gostje na balkonu! Jaz bom, pa čeprav bi lahko opravičeno začela s stavkom, ne le "adijo knapi", ampak adijo tisti kraji, kjer se je vrsto let, 200 let izvajala rudarska dejavnost in so ti kraji danes, žal, pozabljeni od države, od odgovornih, od ministrstva za gospodarstvo, ki je resorno ministrstvo za področje rudarstva. Kolega pred menoj je govoril o tem, da nekdo razmeče sobo in jo je potrebno potem pospraviti. Ampak ne gre samo za razmetavanje in pospravljanje, spoštovane kolegice in kolegi. Na konkretnem primeru vam bom povedala, da v ozadju stojijo dobičkonosni posli, korupcija, na račun ljudi, ki so utrpeli negativne posledice ali pa škodo 200-letnega rudarjenja. Leta 2005 je Sklad kmetijskih zemljišč Republike Slovenije zahteval prenos rudniške zemlje - govorim za območje Zasavja - na državo oziroma Sklad kmetijskih zemljišč. Pred nekaj meseci se je minister Vizjak dobrohotno pohvalil ali pa govoril o posluhu države, da se bo ta ista zemlja, ki jo je odtujilo ministrstvo oziroma država, vrnila nazaj v Trbovlje, v Zagorje, v Hrastnik. Leta 2003 je bila sprejeta odločba, podpisal jo je rudarski inšpektor gospod Andrej Lugarič. Ta odločba govori, da je odlaganje odpadkov, ki niso posledica raziskovanja in izkoriščanja mineralnih surovin v rudniškem prostoru, prepovedana. Odlaganje odpadkov ni dovoljeno. Rok: izvajati stalno, je zapisano pod 10. točko omenjene odločbe. Pred časom je Ministrstvo za gospodarstvo, ki je odgovorno za to področje, dobilo kar nekaj konkretnih navedb, ki govorijo o tem, da se odločba rudarskega inšpektorata ne izvaja. Družba SCT je namreč potrebovala lokacijo za odlaganje odvečnega materiala z gradbišča v Rimskih Toplicah. Res je, da je treba sanirati jame, ki so prepletene praktično po celotnem Zasavju. In s tem materialom iz Rimskih Toplic, z gradbišča, se je zasipavalo rudniške jaške. Ministrstvo meni nič tebi nič, nihče ni odgovoren v tej naši državi. Kljub temu, da so to zelo dobičkonosni posli, spoštovane kolegice in kolegi. Na ta račun, na račun kršenja vladnih dokumentov, si je nekdo finančno zelo opomogel. Projekti so nedvomno zelo dobičkonosni posli. Nihče ne izvaja kontrole nad posameznimi projekti. Povejte mi, ali bo zakon, o katerem govorimo danes, res pripomogel k temu, da se bodo finančna sredstva delila pravično. Minister za gospodarstvo je namreč tisti, ki je odgovoren za izvajanje odločb ter odmero višine plačila za sanacijo posledic rudarskih del. Ministrstvo za gospodarstvo. Ali bomo zopet sprejemali podzakonske akte, neke odločbe, neka pravila mimo zakona, na podlagi tega, kar je zapisano v tem zakonu? Bojim se, da ljudje, ki jim danes pokajo hiše, ki se jim danes stolpnice ugrezajo, ne bodo dobili tistega, kar si zaslužijo. In iz tega zakona, spoštovane kolegice in kolegi, ni razvidno, kdo in kakšno finančno pomoč v okviru sanacije posledic rudarjenja bo dobil. Nenazadnje sprašujem, pa upam, da bom dobila odgovor, ali ta zakon velja in v kolikšni meri tudi za tiste kraje oziroma tiste rudnike, ki imajo posebne zakone o zapiranju. Upam, da bom dobila v nadaljevanju odgovor. V Poslanski skupini Lipa bomo na podlagi odgovorov še razmislili o podpori temu zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Starman, v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Predlog zakona omogoča izvajanje zbiranja sredstev za sanacijo posledic rudarskih del. Sredstva, vplačana z akontacijami, bo vplačeval vsak nosilec rudarske pravice na poseben račun za vsak pridobivalni prostor posebej. S takim načinom bo zagotovljen neposreden nadzor za vsakega koncesionarja posebej. Za zbiranje in upravljanje sredstev, vplačanih za sanacijo posledic rudarskih del, novela zakona pooblašča Ekološki sklad. Le-ta bo preko računov oziroma podračunov za vsakega posameznega koncesionarja imel natančen pregled nad vplačili za sanacijo posameznih pridobivalnih prostorov, degradiranih z rudarskimi deli, prav tako pa tudi nad uporabo sredstev. Zagotovljeno bo ločeno evidentiranje vplačanih sredstev ter preprečen priliv sredstev iz enega podračuna na drugega in nenamenska poraba sredstev, prav tako pa bo izključena solidarna odgovornost koncesionarjev med seboj. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona se implementira tudi direktiva 2006/21 Evropskega sveta, Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih eksklativnih dejavnosti ter o spremembi direktive 2004/35 Evropskega sveta, ki nalaga, da se pred vsako uporabo inertnih odpadkov za namen sanacije zahteva finančna garancija. Predlog, ki ga imamo pred seboj, ureja in dela red na področju odpravljanja posledic rudarjenja in vračanja teh objektov v stanje, ki je ustrezno za naravo. Poslanci Slovenske demokratske stranke bomo ta predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Kontič v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister! Kolegice in kolegi! S predlogom zakona o rudarstvu želi predlagatelj za zbiranje in upravljanje sredstev, plačanih za sanacijo posledic rudarskih del, pooblastiti Ekološki sklad. S tem bodo razvidna vsa vplačila in seveda tudi poraba sredstev. Zagotavljajo, da bo preprečena nenamenska raba teh sredstev. Posledica zakona oziroma sprememb zakona bo večja učinkovitost zbiranja in upravljanja sredstev za sanacijo zemljišč, degradiranih z rudarskimi posegi v prostor. Prav tako bodo ta sredstva namenjena odpravi posledic posegov v naravi, če koncesionar tega iz različnih razlogov ne bo storil sam. Odločitev, da se del sredstev od prihodka pridobivanja mineralnih surovin nameni za odpravo posledic v naravi, je vsekakor nuja, ni pa to povsem novost. Vsekakor pa bi bilo potrebno zagotoviti pomembnejši vpliv lokalnih skupnosti, kjer se dejavnost opravlja in kjer nastaja degradacija prostora. Veliko izkušenj imamo v posameznih okoljih s posledicami rudarjenja in z odpravljanjem negativnih vplivov na okolje. Pri odpravi posledic pa bo vsekakor potrebno preseči razmišljanja o tem, da je dovolj, da se zacelijo rane v naravi, ampak bo potrebno razmišljati tudi o skladu, ki bo poskrbel za financiranje razvoja območij, kjer se je mineralna surovina ali ruda pridobivala in je s posegom v prostor bilo na teh področjih nemogoče načrtovati razvoj. Temu lahko rečemo tudi omejena raba prostora. Vsekakor pa tekst tako, kot je v osnovi zapisan, za Poslansko skupino Socialnih demokratov ni sprejemljiv. Svojo podporo pogojujemo s sprejemom amandmaja, ki je vložen. Ta amandma je posledična izpeljava amandmaja, ki ga je tudi po pogovoru z nami vložil kolega poslanec iz Poslanske skupine Zares gospod Alojz Posedel. Zaradi usklajenosti besedila v Poslanski skupini Socialnih demokratov nismo vložili svojega amandmaja. V podporo naj navedem tekst, ki ga je posredoval premogovnik Velenje, ki je v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi in na zahtevo revizorjev moral oblikovati dolgoročne rezervacije za sanacijo in zapiralna dela. Zato takšen Ekološki sklad ne more zbirati in razporejati sredstev, konkretno v primeru premogovnika Velenje. Z navedbo premogovnika Velenja v Poslanski skupini Socialnih demokratov v celoti soglašamo in bomo podprli predlagani amandma. Pri tem seveda z začudenjem ali pa tudi z razočaranjem ugotavljamo, da je nelogično, da se ravno v Velenju jama Škale zapira na način, kot to navaja v svojem dopisu premogovnik Velenje. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da bi tudi za to zapiranje, kot za vsa ostala v Sloveniji potrebovali poseben zakon in seveda finančna sredstva, ki bi jih s tem zakonom namenili. Poznamo sicer oceno ministra za gospodarstvo, da je bilo to zamujeno v preteklem mandatu. To sicer dejstev ne spremeni, bi bilo pa naravnost posmehljivo, če bi sedaj posredno ukinili še predvideno oblikovanje dolgoročne rezervacije za sanacijo in zapiralna dela in ta sredstva, ki jih premogovnik namenja tudi zapiranju jame Škale in sanaciji degradiranih območij, prenesli v Ekološki sklad. Vzeli torej iz sredine, kjer so posledice nastale oziroma kjer posledice še nastajajo, ga prenesli na Ekološki sklad in Ekološki sklad bi s temi sredstvi potem razpolagal in tudi saniral prostor. To je seveda nesprejemljivo in zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov tudi podpiramo vloženi amandma. Predlog sprememb bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli, če bo sprejet amandma, ki bo izločil to prej uvedeno možnost. Ocenjujemo, da je naklonjenost za sprejem tega amandmaja v Državnem zboru dovolj velika, da lahko skoraj z gotovostjo računamo na to, da bo ta amandma sprejet in da se bo ta pomanjkljivost, ki je v osnovnem tekstu tega zakona zapisana, s tem amandmajem odpravila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Lep pozdrav. Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je ta zakon zelo pomemben, čeprav je dokaj enostaven. Zakaj enostaven? Ker je pač logično, če si posegal v prostor in ga degradiral, ga moraš tudi sanirati ali pa za sabo pospraviti, kot je že eden od predhodnikov rekel, bodisi da si otrok ali pa odrasla oseba. Predlog zakona o rudarstvu na področju rudarstva Slovenije uvaja zbiranje in upravljanje sredstev, plačanih za sanacijo posledic rudarskih del v pooblaščeni Ekološki sklad. Sklad bo to tako skrbel za zbiranje, upravljanje in namensko rabo teh sredstev, ki se bodo zbirala na posebnem transakcijskem računu in jih bo možno porabiti zgolj v namen, za katerega so bila tudi zbrana. S to spremembo se bo področje saniranja posledic rudarjenja uredilo bolj pravično, kot je bilo to v prejšnjem zakonu. Ekološki sklad bo imel preko računov oziroma podračunov natančen vpogled in pregled nad plačili ter porabo sredstev posameznega koncesionarja. V Novi Sloveniji bomo podprli tudi amandma k 10.a členu, ki obveznost vplačevanja v Ekološki sklad odvzema tistim rudnikom, ki imajo do dneva uveljavitve zakona že sklenjene koncesije. Določeni rudniki v Sloveniji, na primer, premogovnik Velenje, so v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi in na zahtevo revizorjev že oblikovali dolgoročne rezervacije za sanacijo ter zapiralna dela. Ti rudniki torej že izvajajo inštrumente zavarovanja. Usmerjanje tako garantiranih sredstev v Ekološki sklad v teh rudnikih tako ne bi bilo smiselno. V Novi Sloveniji bomo predlog zakona podprli, saj menimo, da bodo spremembe prinesle pravičnejši in transparentnejši pregled nad porabo sredstev, vplačanih za sanacijo posledic rudarjenja.
Hvala lepa. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Imamo dva amandmaja, in sicer k 2. členu Poslanske skupine Zares, ki amandma za novi 10.a člen poslanskih skupin SDS in NSi. Najprej dajem v razpravo amandma Poslanske skupine Zares k 2. členu. Želi kdo razpravljati? Prosim, gospod Posedel, izvolite.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Zares smo vložili ta amandma na predlog zakona, za katerega smo prepričani, da je imel tudi drugačen namen, kot ga bo imel po uveljavitvi in sprejetju tega našega amandmaja ali pa amandmaja koalicije. V obrazložitvi na matičnem odboru se je govorilo, da se Ekološki sklad uvaja zato, ker se pač do sedaj nič ne plačuje, da nosilci koncesijskih pravic ne odvajajo, ne rezervirajo nobenih sredstev. To je bilo izrecno napisano in zato tudi ni bilo jasno zapisano, za koga ta sprememba velja. In glede na poznavanje, da nekateri rudniki, kot so rudnik Velenje in rudniki v zapiranju, imajo to urejeno v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi ali pa s posebnim zakonom, smo na to opozorili in izrecno s tem amandmajem tudi izločamo tiste, ki že do sedaj namenjajo potrebna sredstva za to sanacijo na način, ki izloča, se pravi tiste, ki imajo poseben zakon, ali tiste, ki to že v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi uporabljajo. In jaz sem prepričan, da je ta dikcija bolj pravilna, ker sicer vsi tisti, ki imajo veljavno podeljeno koncesijo, bodo s tem amandmajem koalicije brez potrebe in brez obveznosti za zagotavljanje sredstev.
Gospod Posedel, hvala lepa. Izjemoma sem vam dovolil, da to obrazložite v imenu predlagateljev, kajti čas vaše poslanske skupine je že potekel. Besedo ima gospod Barovič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, še enkrat poudarjam, da v Slovenski nacionalni stranki podpiramo ta amandma in ocenjujemo, da je ta amandma edini merodajen in verodostojen k dopolnitvi predloga zakona, o katerem govorimo, zato, ker ima zelo jasna določila, ker natančno pove, zakaj se ne uporabljajo določila zakona, ki naj bi bil danes sprejet. Gre namreč tudi za to, če pogledate zelo natančno, da bi pravzaprav lahko prišli tudi v neskladje med dvema zakonoma. Današnji, ki bo sprejet, s tistim zakonom, ki že natančno določa, konkretno za Rudnik Trbovlje-Hrastnik, natančno določa to vsebino. Z vsem spoštovanjem in prepričanjem, da je amandma, vložen s strani štirih koalicijskih skupin, dobronameren, pa je vsebinsko zelo nejasen, zelo pomanjkljiv in popolnoma različen od amandmaja, o katerem govorimo. Če torej, kolegice in kolegi, želimo do popolnosti ta zakon, katerega bistvo je dobro in ki ga želimo imeti, da ga naredimo do popolnosti, da ga ne bomo spreminjali vsake "kvatre" enkrat, dajmo se enkrat dogovoriti in družno podprimo amandma Poslanske skupine Zares. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bevk, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Novela zakona o rudarstvu je seveda dobrodošla in jo bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. Tudi jaz bom glasoval za, seveda ob enem predpogoju, ki ga je omenil že kolega Bojan Kontič, da bo sprejet amandma Poslanske skupine Zares, ki bolj precizno določa 62.a člen, kot ga je predlagala Vlada. Bi pa vseeno ob tem amandmaju Poslanske skupine Zares izrazil eno veliko začudenje. Včeraj, ko smo obravnavali novelo zakona o idrijskem rudniku oziroma nov zakon o preprečevanju posledic rudarjenja v Rudniku živega srebra Idrija, ki sem ga poslal v vladno proceduro in ga je vladajoča koalicija zavrnila z 38 glasovi proti in 25 glasovi za, ki smo jih prispevali v opoziciji, je zanimivo in presenetljivo, da je prav Poslanska skupina Zares 100% glasovala proti temu zakonu. Ne vem, iz kakšnih razlogov so zavrnili včeraj ta zakon, ki sem ga predlagal, kajti niti eden od poslancev Zares se ni v imenu poslanske skupine opredelil do tega zakona, niti nihče od poslancev poslanske skupine Zares ni razpravljal o zakonu. Ampak pustimo, to je druga zgodba. Odgovornost za nesprejetje tega zakona pa gre vladajoči koaliciji, ki je sledila mnenju Vlade Republike Slovenije, da Zakon o idrijskem rudniku ni potreben, ker že neka vladna uredba vse ureja. Škoda, ker včeraj ni bilo v dvorani ministra mag. Vizjaka, da bi tudi on kaj več o tem obrazložil. Poslal je drugo ekipo, državnega sekretarja, sam pa je imel verjetno kakšne pokrajinske obveznosti pred referendumom. Ampak to ni tema tega zakona. Bi pa vprašal ministra, ker je danes tukaj prisoten in ker je tudi kolegica Barbara Žgajner Tavš razpravljala in kolega Barovič tudi, kako s temi rudniki, ki se že zapirajo ali so pa tik pred tem, da se zaprejo. Kako s tistimi rudniki, ki so že zaprti, pa posledice še vedno na okolju? Kako se bo to urejevalo? Potrebno je vedeti, da ni dovolj, da ko se nek rudnik zapre, da se zaklenejo vrata v jašek, v upravne prostore, da se prezaposli ljudi, ampak je treba posledice dolgoletnega, v velikih primerih večstoletnega rudarjenja, v idrijskem primeru poltisočletja rudarjenja, te posledice tudi sanirati, kajti posledice so velike. Ne kažejo se samo v teh opuščenih rovih, v premikih na zemljiščih, v pogrezanjih. Kažejo se tudi v emisijah. Recimo Rudnik urana Žirovski vrh v občini Gorenja vas - Poljane, je v bistvu to okolje že naravno obremenjeno z radioaktivnim sevanjem. Vladna koalicija je letos za omejeno rabo prostora v tem konkretnem primeru recimo, sprejela posebno uredbo. 4. marca 2008 je bila v Uradnem listu sprejeta uredba o določitvi območja in višini nadomestila zaradi omejene rabe prostora na območju Rudnika urana Žirovski vrh. In občina Gorenja vas - Poljane je v letu 2008 opravičena do 4 milijone 317 tisoč evrov nadomestila za omejeno rabo prostora. Ko smo pa recimo včeraj sprejemali Zakon o idrijskem rudniku in ko je bila ta rešitev tudi v tem zakonu predvidena, da bi dobili nadomestilo za omejeno rabo prostora, pa vladajoča koalicija tega ni podprla. Očitno gre za dvojna merila in dvoličnost vlade. Enim je nekaj dovoljeno, drugim ne. Seveda če to oni predlagajo, potem je to sprejeto, če pa kdo drug predlaga ali če predlagamo mi iz opozicije, pa to gladko zavrnete. Se pravi, ne gre samo za zapiranje rudnikov za sanacijo teh rovov, pač pa tudi za sanacijo širših problemov. Recimo pri nas je okolje obremenjeno z radonom. V mestu imamo več kot 60 različnih odlagališč jalovine. Na teh točkah so v desetletjih in stoletjih zrasle stavbe, ki jih je potrebno danes sanirati. Ali pa ionizirajoče sevanje ali pa recimo, še vedno se izloči iz neder idrijske zemlje in tega območja okrog 1700 kilogramov živega srebra, ki se potem po Idrijci in Soči posledično zbere v Tržaškem zalivu in obremenjuje širšo okolico. To so vsi problemi, ki jih bo treba dolgoročno reševati. In zanima me, kako bodo lahko rudniki, ki so zaprti oziroma bodo še zaprti ali se zapirajo, računali na sredstva na podlagi te rešitve, ki jo danes obravnavamo. To bi bilo moje vprašanje za gospoda ministra mag. Vizjaka, ki včeraj ni sodeloval v razpravi v Državnem zboru oziroma predvčerajšnjem, se opravičujem, gospod minister. Bom počakal, da se kolega Anderlič in minister dogovorita, potem bom pa nadaljeval. Dobro je. V sredo gospod minister ni sodeloval v diskusiji o idrijskem rudniku, pač pa je poslal v Državni zbor svojega državnega sekretarja, ki pa tudi ni imel prav veliko argumentov, ko je obrazlagal zavrnitveno mnenje k temu zakonu pa bi ministra danes rad vprašal, kako bo ta zakon vplival na te rudnike, ki so v fazi zapiranja, ki so bili že zaprti ali bodo tik pred tem, da se zaprejo. Najlepša hvala za odgovore.
Hvala lepa. Jaz bi vas rad opozoril, da razpravljamo o amandmaju poslanske skupine Zares k 2. členu. Gospod minister, imate besedo, prosim.
Hvala lepa. Ta odgovor na vprašanje poslanca Bevka je zelo povezan s tem amandmajem. Gre namreč za to, da obstoječi rudniki se zapirajo po zapiralnih programih, ki so sprejeti in revidirani, Vlada jih je potrdila, za to so zagotovljena sredstva, sestavljajo jih pa ključni trije elementi, ne samo ključavnica na vrata rova, temveč gre za zapiralna dela v sami jami, gre za kadrovsko-socialni program in gre za ekološki program. Po navadi so vsi programi iz teh treh elementov sestavljeni, ti elementi so ovrednoteni in potem tako tudi poteka. Vendar ta zakon nima vpliva na stvari za nazaj oziroma za ta zapiralna dela, ki že potekajo. In kar je zelo pomembno, zakaj tudi Vlada nasprotuje temu amandmaju Poslanske skupine Zares. Zaradi tega, ker ne rešuje problema, nasprotno, zamegljuje ga. Finančne rezervacije so tako bolj ali manj blažev žegen za reševanje odprtih vprašanj. Finančna rezervacija je nek inštrument, ki je v neki knjigi nekje prikazan, in če gre za veliko sredstev, je veliko vprašanje, ali bo ta denar takrat, ko bo potrebno, tudi na voljo. Zamislite si, da ne bi ta parlament pred leti sprejel Zakona o razgradnji nuklearne elektrarne in formiral posebnega sklada, kjer se namensko zbira denar, se plemeniti in vrti in je na voljo za ta dela. Če bi bilo to zgolj v okviru nekih finančnih rezervacij, da ne bi bilo fizično tudi posebnega sklada, vprašanje, ali bi bil ta denar na voljo takrat, ko bo potrebno. In vprašanje, ali bo na voljo preko finančnih rezervacij tudi denar na voljo takrat, ko bo potreben pri določenih rudnikih. Zato mi podpiramo v prehodnih določbah koalicijski amandma, ki govori, da se za obstoječe koncesijske pogodbe, povezane tudi s premogovniki, določbe retroaktivno ne morejo uveljavljati, in so ti inštrumenti, ki jih, imajo v tem času tudi zadosti za naprej. Vendar želimo pa, ko so na mizi nove koncesijske pogodbe, takrat pa bomo v okviru novih koncesijskih pogodb opredelili tudi te obveznosti v skladu s to novelo zakona. Za vse prevzete obveznosti in koncesijske pogodbe je normalno in formalno sporno, da bi z zakonom posegali v ta koncesijska razmerja. In ne posegamo, posegamo oziroma dajemo podlago zgolj za nova urejanja razmerij pri rudarski pravici in torej velja zadeva od sedaj naprej. Zato menim, da je to, kar predlaga poslanska skupina, nižji standard, da se bo dejansko saniralo po koncu gospodarskega izkoriščanja. Finančna rezervacija je nižji standard kot namensko zbrana sredstva na posebnem skladu. To mi lahko verjamete, ker je to pač računovodska operacija, nekdo nekaj da odvede, verjetno pri bilancah to zelo lepo zgleda, na koncu pa tega denarja lahko ni. Če je pa poseben sklad, pa ta denar je, in to je cilj in namen tega zakona. Še enkrat, spoštovane poslanke in poslanci, obveznost sanacije, pospraviti za seboj, kot je nek poslanec rekel, ta obveznost je že sedaj. Obveznost, da se pospravi za seboj, je že sedaj. Zakon uvaja samo jamstvo, da se to zgodi, poseben sklad, namensko zbiranje denarja v času aktivne dobe rudnika ali pa ostalega, recimo, peskokopa ali ostalih zadev, da se v času aktivne dobe zbira tudi fizično denar za to, da se bo dejansko garantiralo, da se pospravi za seboj. To, da nekomu rečemo, da se pospravi za seboj, žal ni dovolj. Treba je imeti tudi garancije in zakon uvaja samo garancije. Zakon ne uvaja dolžnosti, da se to pospravi za seboj, ta dolžnost je že sedaj zelo jasno zapisana. Zakon uvaja garancije za to.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o tem členu? Prijava teče. Gospod Bojan Kontič, izvolite.
Hvala lepa. Nekako dobivam občutek, da se povzroča z raznimi informacijami določena zmeda pri sprejemanju tega zakona. Lahko se celo strinjam z ministrom, da finančna rezervacija sama po sebi nima takšne teže kot namensko zbrana sredstva. Vendar namensko zbrana sredstva v Ekološkem skladu nimajo takšne teže kot zbrana sredstva v podjetju, tam, kjer se škoda povzroča. Nisem prepričan, - gospod minister, imeli boste priložnost odgovarjati, če se vam bo zdelo vredno, tako da kar mirno kri in lepo spremljajte sejo, tudi jaz sem vas poslušal. Gre za to, da morajo sredstva ostati tam, kjer je se škoda v okolju povzroča. In že pred dvema dnevoma, ko smo razpravljali o zakonu, katerega predlagatelj je bil gospod Samo Bevk, sem dejal, da pogrešam pri vseh teh zgodbah pomembnejši vpliv lokalne skupnosti. Kdo drug kot lokalna skupnost, kjer takšno podjetje deluje, je bolj zainteresiran za to, da se posledice odpravijo in da se zaradi omejene rabe prostora pridobijo tudi sredstva za nadaljnji razvoj tega prostora. Jaz sem prepričan, da bi, če bi razmišljali tako, kot je bilo danes povedano, seveda lahko še enkrat z obžalovanjem ugotovili, da vsi rudniki oziroma da se vse jame v Sloveniji ne zapirajo na primerljiv način. Jaz sem sicer zadnjič tudi omenjal, da bi bilo mogoče to urediti z enim zakonom, pa je verjetno resnično nemogoče v enem zakonu navesti vseh rudnikov, vseh jaškov in je morda bolje, da se ureja vsak s svojim zakonom. Seveda pa na primerljiv način, na primerljivi osnovi. In verjetno bi bilo treba razmišljati v tej smeri, da bi, kot sem dejal, lokalne skupnosti imele več možnosti na vplivanje tako pri poslovanju državnega podjetja, govorimo o državnem podjetju, kot tudi pri kasnejši sanaciji degradiranega območja. In ko govorimo o finančnih rezervacijah in o tem, da se nam lahko zgodi, da bomo takrat, ko bi denar potrebovali, pa ugotovili, da tega denarja ni, vas opozarjam še enkrat, da so to - vsaj v našem primer je to državno podjetje. In če je država lastnik, seveda, skoraj nemogoče je pristati na to, da bi nekdo lahko dejal, sedaj pa država s tem nima nič. To je bilo sicer državno podjetje, sedaj pa denarja ni, sedaj pa sanirajte sami na način, kot se boste v lokalni skupnosti dogovorili. Amandma Poslanske skupine Zares je dober amandma; dober predvsem zaradi tega, ker v tem trenutku sicer ohranja tudi obstoječi zakon ta način, ampak pri novi dodelitvi pravice pa seveda, iz napovedi sodeč, je možno razbrati, da se bodo razmere spremenile in da v trenutku, ko se bo to zgodilo, bo pač to vlogo, ki jo namenjate Ekološkemu skladu, Ekološki sklad tudi dejansko dobil. Zato bom jaz podprl amandma Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber, izvolite.
Hvala. V zakonu o rudarstvu nimamo urejenega odnosa do rudnikov, ki so že bili zaprti, nastaja pa ekološka škoda zaradi dogajanj v podzemlju, ki so pač posledica rudarjenja. Ekološki sklad bi po mojem mnenju moral biti namenjen predvsem temu, tudi da omogoča sanacijo območij rudnikov, ki so že zaprti in nimajo posebnega zakona, s katerim bi lahko obravnavali ta problem, zagotovo pa je Zakon o rudarstvu kot tak tisti, ki bi moral upoštevati tudi dejstvo, ki se dogaja v naravi. Zato me zanima, ali je Ekološki sklad, ki je odgovoren za zbiranje, upravljanje in namensko uporabo sredstev, pridobljenih iz plačila za sanacijo rudarskih del, pristojen tudi za reševanje ekoloških zadev, ki nastajajo na območju rudnikov, ki so že zaprti. Konkretni problemi se tukaj pojavljajo, predvsem bodisi ali zaradi samovžiga premoga, ki nastaja na območju, kjer se je odlagala jalovina jalovina in tudi velika mešanica organskih sestavin in tudi dostop kisika do takšnih predelov povzroča podzemne samovžige, ki povzročajo potem izjemno ekološko obremenitev okolja bodisi zaradi samega dima bodisi tudi zaradi same osebnosti te emisije, ki dejansko vstopa v ozračje. Zato me, minister, zanima, ali je dejansko ekološki sklad pristojen za to, da odreagira tudi v takih primerih, in če ne, kaj bomo postorili v prihodnje, da bomo lahko te probleme učinkovito reševali, in ali je samo občina potem tista, ki mora na takšen ali drugačen način zagotoviti sredstva, da lahko odpravimo takšne ekološke probleme? Hvala.
Hvala lepa. Gospa Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Minister, niste v popolnosti odgovorili na zastavljena vprašanja. Vam bom dala čisto konkreten primer, ker na konkretnih primerih je lažje graditi. Trboveljski rudnik oziroma zasavski rudnik, tisti, ki je še v obratovanju in je v zapiranju, ima svoj zakon, ima rezervirana finančna sredstva v postopku zapiranja, na podlagi zakona. Zakon določa, koliko finančnih sredstev bo v obdobju do zapiranja, vključno s sanacijo, namenjeno za ta projekt. Najbrž drži, minister za gospodarstvo. [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] [[...]]Proračunska sredstva [[...]]Ampak zakon je podlaga, ki zagotavlja višino proračunskih sredstev in vi kot pripravljavec oziroma sodelovalec pri pripravi proračuna ste dolžni zagotoviti finančna sredstva na podlagi zakona. [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] [[...]]Jih zagotavljate. In na podlagi določenih del, ki so bila predvidena, so že sklenjene koncesije za izvajanje del. Tudi za zasipavanje rudnikov tistih, ki so že zaprti, ki ne [[...]]
Jaz bi vas prosil, spoštovana oba, [[...]]
[[...]]dovolite, je povezano [[...]]
[[...]]da ne bi bil to dvogovor tukaj pred menoj, ampak prosim, če poveste svoje stališče, gospa Barbara Žgajner Tavš. Samo vi.
Hvala lepa. Ampak tisti, ki skače v besedo, nekulturno in neolikano - je minister. Ko ima besedo minister, ne odgovarja na vprašanja, zato dovolite, da dokončam, spoštovani predsedujoči. Vprašanje je nedvomno povezano z amandmajem in kot vem, trenutno poteka razprava o [[...]]
Sem vam dal [[...]]
[[...]]amandmajih.
Sem vam dal besedo in ponavljam, samo vam.
Hvala lepa še enkrat, gospod predsedujoči. Podpisane so koncesije. Rekli ste za tiste koncesije, ki so že v teku oziroma izvajanju, zakon, ki ga danes sprejemamo, ne bo veljal. Vse lepo in prav. Jaz sem dala prej primer zasipavanja rudnika oziroma jame Trbovlje-Hrastnik. Celo v nasprotju s tisto vladno odločbo, odločbo inšpektorata se izvajajo dela. Tudi to je pomemben segment, minister, na kakšen način se neka zadeva pospravlja oziroma izvaja sanacija - v nasprotju z odločbo iz leta 2003! Jaz vas sprašujem, kaj vse se bo nametalo v zasavsko jamo. Morda tudi kakšni nevarni odpadki?! Bog ve. Kontrolo nad tem izvajate vi oziroma Ministrstvo za okolje in prostor. Ampak preidimo k tistemu delu, ki se ga dotika ta amandma. Za vse ostale koncesije, ki se bodo sklepale na novo, bodo finančna sredstva, kolikor razumem, šla iz ekosklada, ker se bo na ekoskladu nalagal denar. Sprašujem, ali to pomeni, da Rudnik Trbovlje-Hrastnik na podlagi svojega zakona ne bo dobil preostanka finančnih sredstev za sanacijo, za zapiralna dela, za kadrovsko-socialni program, za ekološki program. Sprašujem, ker odgovora nismo dobili in se bo ta denar, ki je v osnovi na podlagi zakona že namenjen za ta dela, preložil na ekosklad - zelo plastično govorim, minister, ker si hočem razjasniti določena dejstva, ki na podlagi zakona niso razvidna ali jasna - se bodo ta finančna sredstva nalagala na ekoskladu, ekosklad, vi - Ministrstvo za gospodarstvo ste na podlagi zakona, ki ste ga vložili, pristojni za to, da boste nadzirali deljenje finančnih sredstev, ekosklad pa bo torej med vse rudnike podelil ne vem kakšno kvoto finančnih sredstev in ne vem na podlagi katerih izračunov. Vi, bom rekla, globoko dihate, minister za gospodarstvo, mi tega ne rabimo na tej seji. Rabimo konkretne odgovore in prosim, če podate konkreten odgovor na zastavljeno vprašanje. Ali ta vaš zakon velja tudi za tiste rudnike, ki imajo svoj zakon in na podlagi katerih ključev se bodo delila finančna sredstva?
Hvala lepa. Preden dam besedo gospodu ministru, vidim, da želite še razpravljati. In izključno samo o drugem amandmaju k 2. členu. Ja, v redu. Med tem časom dovolite samo prijavo za naslednji krog. Izvolite, gospod minister.
Čisto kratko. Obstoječi zakon ne velja za rudnike in tudi predlagani ne velja za rudnike, ki imajo sklenjeno koncesijsko pogodbo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Drago Koren. Razpravljamo o amandmaju k 2. členu.
Hvala lepa za besedo. Razmišljal sem, kako bi se opredelil do predlaganega amandmaja in morda bi bilo dobro, da vsem povem kakšno zadevo tudi zaradi tega, da bi morda poslanci imeli malo bolj jasno zadevo, kar se tiče sanacij in zapiranja rudnika. Morda ne vedo vsi specifičnosti Premogovnika Velenje. V Premogovniku Velenje sanacija na območju pridobivalnega prostora poteka vseskozi. Se pravi, tukaj ne moremo govoriti o tem, da se bo sanacija izvajala, ko bo prišlo do zapiranja rudnika, ampak je to sanacijo treba izvajati vsak dan. In morda je prav, da povem, da Premogovnik Velenje to sanacijo dejansko vzorno opravlja. Če te sanacije ne bi sproti opravljal, potem danes Šoštanja ne bi več bilo, kajti med Velenjskim in Šoštanjskim jezerom je devetmetrska višinska razlika, kjer se zaradi rudarjenja nasip neprestano ugreza, in če te sanacije ne bi vsakodnevno izvajali, bi ta masa, voda, Velenjskega jezera Šoštanj odnesla. Še enkrat rečem, v Velenju sanacije ne bo možno izvajati samo ob zaključku, se pravi, ko bo prišlo do zapiranja rudnika, ampak je treba to sanacijo vsakodnevno opravljati. Brežine jezera se vsakodnevno spreminjajo, in če premogovnik ne bi skrbel za sprotno urejanje teh zadev, bi bilo okolje dejansko degradirano in nemogoče za normalno življenje prebivalstva v okolici. Prav pa je, da še enkrat rečem, da premogovnik to sanacijo resnično vzorno opravlja, da to področje, ki se že umirja, lahko uporabljamo za rekreacijsko območje, da smo lahko vzpostavili Škalsko jezero že kot turistično in kopalno jezero in da se lahko odvijajo določene dejavnosti tudi na področju rudarjenja. In prepričan sem, da bo Premogovnik Velenje tudi v bodoče tako vzorno skrbel za sanacijo degradiranega območja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Ne vem, če je poslovniško mogoče, žal mislim, da ne, da bi Vladi dali še nekaj več časa za odgovor, ker imajo samo 20 sekund še, ampak mislim, da so prijavili premalo časa, 5 minut je premalo časa za kakšno resno diskusijo okrog teh amandmajev. Namreč, področje ekološke sanacije in sploh sanacije posledic rudarjenja se ureja v bistvu zelo na različne načine, seveda osnovni je Zakon o rudarstvu, nekatere stvari se sanirajo kar z uredbami kot že prej citirana Uredba o omejenem nadomestilu za omejeno rabo prostorov v primeru Rudnika urana Žirovski vrh v občini Gorenja vas, Poljane. Imamo tudi še en zakon, ki se lahko nanaša na posledice rudarjenja, to je Zakon o jedrski varnosti in ionizirajočem sevanju. Namreč, ko sem hotel to stvar vpeljati v svoj zakon že pred štirimi leti, je bilo rečeno, da to ureja ta zakon. Dejansko res ureja samo z besedami, ko je pa treba v resnici nekaj na podlagi neke norme narediti, pa to ni bilo mogoče. V tem primeru država sama ne spoštuje zakonov, ki jih sprejema Državni zbor; namreč, rekli so, naj otroški vrtec v Idriji saniramo prav na podlagi tega zakona, da je država odgovorna za sanacijo javnih šolskih, kulturnih in drugih objektov, ki so obremenjeni z ionizirajočim sevanjem, pa pač ni zagotovila denarja, čeprav je bila to obveznost države po tem zakonu. Rešil nas je finančni mehanizem norveške vlade in danes popoldne bo sanirani otroški vrtec v Idriji odprt ob prisotnosti predstavnikov norveške vlade. Tako se problematika sanacije posledic rudarjenja v različnih rudnikih različno rešuje in prav bi bilo, da bi vse te različne rešitve postavili na en skupni imenovalec. Ni nujno, da je to en zakon za vse rudnike, ki se zapirajo. Bolje je, da ima vsak rudnik svoj zakon, vsak rudnik ima svojo specifiko, morala pa bi biti ta ureditev v različnih zakonih, z nekim skupnim imenovalcem. Tako bi predlagal, da se v nadaljevanju - zdaj do konca mandata še ni veliko časa, ampak strokovne službe na ministrstvih bi lahko preverile vso to različno zakonsko ureditev in pač predlagale en enoten vzorec za sanacijo posledic rudarjenja in za sanacijo ekoloških posledic, ki jih ima vsak tak rudnik zaradi dolgoletnega rudarjenja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 2. členu? Gospa Barbara Žgajner Tavš, prosim.
Hvala lepa, še enkrat. Minister, če bi bila zadeva tako enostavna, kot hočete vi danes prikazati, potem verjetno tudi na odboru ne bi bilo toliko dilem in ne bi celo poslanci iz vladne koalicije vlagali amandmaja k 2. členu. Zakon, kot ga predlagate vi, dopušča možnost, da se bodo finančna sredstva, ki so danes na podlagi posebnih zakonov namenjena za sanacijo rudnikov oziroma rudarjenja, da se bodo delila "prosto po Prešernu", na podlagi vaše odločitve. V Poslanski skupini Zares predlagajo, da se določijo jasna pravila igre - kdo, na kakšen način in komu se bodo lahko delila finančna sredstva iz Eko sklada. Jaz se bojim, pa resnično upravičeno verjamem, da se bojim, minister, pravite - ja, dali ste varovalo k naslednjemu členu oziroma amandmaju, da zakon ne velja za koncesijske pogodbe, ki so že sklenjene. Kaj pa z novimi koncesijskimi pogodbami, ki sodijo v sklop nekega časovnega obdobja, v katerem se mora rudnik zapreti in izvesti vsa sanacijska dela? Kaj bo s temi novimi koncesijskimi pogodbami? Te se bodo financirale iz Eko sklada. Prikimavate. Se bodo financirale iz Eko sklada. To pomeni, da bo kvota finančnih sredstev, ki je zaenkrat namenjena na podlagi posebnega zakona, tista, ki še ni porabljena, prešla na ekosklad in boste vi iz ekosklada delili finančna sredstva po vašem ključu. To pomeni lahko oškodovanje, konkretno - velenjskega rudnika, trboveljskega rudnika, pa najbrž še katerega rudnika. Ta odgovor dajte, minister, kaj je s kvoto sredstev, ki so na podlagi posebnega zakona namenjena, se morajo zagotoviti v proračunih za posamezno obdobje oziroma leto. Kaj pomeni za te rudnike, za koncesijske pogodbe, ki še niso sklenjene, so pa že predvidena neka določena dela in za to tudi finančna sredstva.
Hvala lepa. Vidim še roke. Nekaj vas pa lepo prosim, zdaj bom še enkrat odprl prijave in kdor želi, naj se prijavi, lepo prosim, ne na vsakih deset, petnajst minut ena roka. Ja, to lepo prosim, če mi boste ustregli, prav, če ne, ne. Prijava teče. Prijavil se je samo gospod Martin Mikolič. Med tem časom se lahko še kdo prijavi.
Hvala za besedo. No, saj, razprave te spodbudijo k razpravi, drugače se ne bi niti prijavil. Ampak, predsedujoči, preseneča me, saj sta dva amandmaja k temu 2. členu, zakaj niste dali možnosti, da razpravljamo [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] Ja, tisti je 10.a [[...]]
Eden je preklican, imamo dva. Še enkrat, razpravljamo o dveh amandmajih, o prvem, edinem amandmaju k 2. členu Poslanske skupine Zares in razpravljali bomo še o amandmaju k tako imenovanemu novemu 10.a členu koalicijskih strank. Jasno?
Hvala. Poglejte, glede tega amandmaja, jaz ga ne bom podprl, podprl bom amandma, ki ga je predlagala koalicija. Zakon je dokaj jasen in v zakonu je opredeljeno dokaj jasno, saj zaradi tega tudi tega amandmaja ne bom podprl. Veste, me pa preseneča razprava, ko se pogovarjajo nekateri samo o rudarjenju kot rudniku. Ta zakon je pripravljen za sanacijo degradacij v prostoru zaradi izkoriščanja rudnin, mineralov in ne vem česa še vsega pod zemljo in nad zemljo. In zakon je predvsem zelo dober za tiste projekte, za tiste sanacije, ki se bodo morale v prihodnje izvajati. In zakaj je ta zakon Vlada pripravila? Trdno sem prepričan, zaradi tega, ker je določen nered. In tu zdaj, ali bo denar šel tja, kamor bi moral iti, za sanacije - pomisleki! To so namensko zbrana sredstva v Eko skladu. Saj tisti, ki bo od takrat naprej, ko bo zakon sprejet, ki bo na novo vstopal v to igro, bo zakonsko moral odvajati finančna sredstva v sklad. Jaz to tako razumem. Praktičen primer, če je sedaj kubik gramoza stal toliko in toliko finančnih sredstev, bo od tistega dne naprej, ker bo treba tudi za to izdvajati sredstva - saj to bi že pravzaprav prav moral imeti vkalkulirano, če do sedaj še ni imel, sedaj ga bo pa moral vkalkulirati. Če še bolj poenostavim, saj mi danes tudi odvajamo finančna sredstva v ZPIZ za naša leta pokojnine, zaradi tega, ker najbrž mi nimamo te samodiscipline, če bi nam dal že kdo danes denar na roko, da ga bomo uporabili takrat, ko bomo končali z delovnim razmerjem. Zaradi tega je pa tudi pravzaprav ZPIZ, kjer se združujejo sredstva za pokojnino. Zakon je dober, nujno potreben zaradi tega, da bomo naredili več reda v Sloveniji, da ne bodo ostajale, ko bo nekdo določene aktivnosti na področju izkoriščanja rudnin končal in vse skupaj pustil degradirano in se izgovarjal na to, da ni za to primernih finančnih sredstev. Na eni strani podpiram zakon, na drugi strani pa tisti amandma, ki ga je predlagala koalicija.
Hvala lepa. Ni drugih razpravljavcev. Gospod minister, dajem vam besedo. Opozarjam vas, imate še 29 sekund časa, vendar ker je bilo kar nekaj vprašanj vam namenjenih, da jih pojasnite, vas prosim in vam dajem možnost, da jih pojasnite, vendar zelo kratko. Kdo tej moji odločitvi nasprotuje? Tudi gospod Anderlič ne, hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Se bom potrudil biti kratek. Najprej glede vprašanj gospe poslanke Žgajner Tavševe. Zapiranje obstoječih rudnikov poteka v skladu s sprejetimi programi in za te programe, ki vsebujejo tudi finančni del, so zagotovljena sredstva v proračunu Republike Slovenije in zapiralna dela obstoječih premogovnikov se ne bodo financirala iz Ekološkega sklada. Ne bodo, temveč iz proračuna tako kot doslej. Kajti za te so že bile podeljene koncesijske pravice, koncesijske pogodbe. In ko iztečejo, pač, ne bo novih, ker so pač rudnik zaprl. [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Izvolite.
Hvala lepa. Torej, za te obstoječe in že sklenjene koncesijske pogodbe zakon ne bo veljal. Zakaj? Mi bi seveda želeli, da bi tudi veljal, vendar ne more veljati, kajti ne moremo z zakonom posegati v obstoječo koncesijsko razmerje, ker je bilo pač sklenjeno na nekih osnovah, ki so takrat veljale, in bi bilo to nezakonito, verjetno tudi protiustavno. Zato velja zakon za nove koncesijske pogodbe, bodisi kot podaljšek starih koncesijskih razmerij, to bo verjetno tudi pri enem in edinem premogovniku, to je Premogovniku Velenje. Zato se ne bo delilo iz tega Ekološkega sklada nič za premogovnike, nič. Še najmanj pa arbitrarno, čez palec ali kakorkoli drugače. Sleherni premogovnik ima torej denar zagotovljen v proračunu Republike Slovenije. In proračun Republike Slovenije sprejema Državni zbor in, spoštovane poslanke in poslanci, vi odločate o tem, koliko dobi kateri rudnik v zapiranju. Doslej je bilo vedno tako in ta zakon tudi poslej ne predvideva nobene drugačne rešitve za to vprašanje. Ta zakon uvaja, da za nova koncesijska razmerja, ne za obstoječa, za nova, izključno, še enkrat, samo za nova koncesijska razmerja bo treba poleg obvez v koncesijski pogodbi, da se zagotavljajo sredstva za ekološko oziroma kasnejšo sanacijo, da se poleg te obveze določi tudi garancija - kako? -, torej, da se namensko zbira [[...]]Spoštovani podpredsednik, se opravičujem, vendar poslanka mi bo verjetno spet postavila vprašanje, ker pač ne posluša, in bom dobil zopet isto vprašanje, na katerega sem že trikrat odgovoril, pa bom še enkrat odgovoril, spoštovana poslanka. Torej, Ekološki sklad bo neke vrste podračun slehernega koncesionarja, na katerem se bo namensko zbiral denar samo zanj in samo toliko, kolikor bo on vplačal. In ta sredstva bo imel na voljo. Torej, to je njegov dislociran račun. Da je to v posebnem skladu, je zato, da je to garancija, da bo dejansko ta denar ostal, ne da ga bo on pravzaprav v nekih težavah kakorkoli porabil. Zato nasprotujemo amandmaju Poslanske skupine Zares, ker bistvo tega amandmaja je pa to, da ta račun ni dislociran, temveč je to neke vrste finančna rezervacija v okviru firme. Normalno, jaz tudi razumem, zakaj - zaradi tega, ker če tega denarja kasneje ne bo, bo pač to pokril proračun. In tudi fizično tega denarja ni. Finančne rezervacije so, vemo vsi, računovodski pojem, tega denarja fizično ni. In ko je treba rudnik zapreti, je pa treba imeti fizično denar, takrat nam finančne rezervacije nič ne pomenijo, nič, cela nič! Ampak jaz vem, kje je motiv. Motiv je, da seveda firma razpolaga s tem denarjem, če ga pač na koncu nima, bo tako kot doslej to pokril proračun. To je pač intenca tega amandmaja in predlagateljev, tako pač je, in to vsi vemo in ne zdaj govoriti drugače.
Hvala lepa, gospod minister.
Še nekaj. Torej, solidarnosti pri ekološkem skladu ni. Torej, če bo nek peskokop plačeval denar za sanacijo, bo imel na voljo samo toliko denarja, kolikor ga bo vplačal na svoj podračun in nič več. In če bo nekomu drugemu zmanjkalo, mu bo zmanjkalo, ne bo mogel iz ostalih podračunov, ostalih peskokopov Ekološki sklad prerazporejati sredstva. Gre skratka za dislocirane računa za sanacijo posameznih podeljenih rudarskih pravic in garancija, da se bo dejansko saniralo po koncu. In ne vpliva na obstoječe koncesijske pogodbe in ne vpliva na financiranje obstoječih premogovnikov v zapiranju.
Hvala lepa. Še kdo? Prosim, gospa Barbara Žgajner Tavš. Nekaj vas bi pa lepo prosil. Gospod minister je izkoristil svoj čas, jaz sem mu dal dodatno glede na vsa vaša vprašanja še možnost, da obrazloži. Ne bi bilo korektno, da mu še ponovno postavljate vprašanja, ker ne more odgovoriti. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Dovolite, gospod podpredsednik. Minister je imel na voljo, da bi prijavil več časa, če bi želel korektno in konkretno razpravljati vsebinsko in tudi prisluhniti resnim opozorilom. Verjamem, da to vi veste, da minister je tisti, ki prijavlja čas za začetku vsake seje. Državni zbor mu je priskočil na pomoč in mu dodelil dodaten čas. Verjamem, da poslancem ne bi priskočili na pomoč, če bi nam zmanjkalo časa in nam, bom rekla, tako dobrohotno [[...]]
Ravnokar sem vam priskočil na pomoč, ker ne govorite o amandmaju o 2. členu, ampak popolnoma nekaj drugega. Prosim.
Imam še 7 minut časa, ki smo ga v Poslanski skupini Lipa prijavili vnaprej, gospod predsedujoči. Zato dovolite, da še enkrat izpostavim, pa ne dileme, ki ste poraja zgolj v moji glavi, ampak dileme, zaradi katerih so bili vloženi tudi amandmaji in se je na matičnem delovnem telesu odvijala široka in polemična razprava. Ali je zakon res tako dober? Ali 2. člen obstoječega zakona res tako jasno določa pravila? Zakaj potemtakem potrebujemo Eko sklad? Zakaj potemtakem, če je ta zakon res garancija, da se bodo vsa sanacijska dela izvedla v nekem roku v predvidenem obsegu? Zakaj? Sprašujem, zakaj. Koncesionarji bodo morali vlagati v Eko sklad zato, da bodo potem lahko črpali iz Eko sklada nazaj. Gre za neke vrste transakcijo. Pri nas imamo pri vsaki zadevi toliko in toliko posrednikov, toliko in toliko ljudi, ki dobivajo tu in tam finančna sredstva za transakcije, ki jih opravljajo. Ali je res potemtakem zakon tako dober? In če bi bil zakon tako zelo dober, ne razumem, zakaj je vložen k prihodnjem oziroma v naslednjem členu, 10.a člen, vladni oziroma amandma koalicijskih poslanskih skupin, ki točno vemo, da ga je diktirala Vlada Republike Slovenije oziroma Ministrstvo za gospodarstvo. In minister, ni res, da je odgovornost Državnega zbora, vseh 90-ih poslancev, za finančna sredstva, ki jih dodelite vi v okviru proračuna! Ni res, to je odgovornost zgolj vaših vladnih poslancev, ki slepo podpirajo vaše odločitve in tudi finančna sredstva, ki jih dodeljujete v okviru proračuna. Kolega Barovič oziroma - ne, več poslancev je bilo podpisano pod zakona, ki ga je pripravil kolega Barovič. Zakon o zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik, ki je podaljševal obdobje zapiranja in tudi povečeval finančna sredstva za prepotrebno sanacijo. Jaz upam, da kdaj obiščete te kraje, ne samo takrat, ko je treba narediti, ne vem, medijsko pozornost, da ste obiskali posamezno regijo, ampak da jih obiščete tudi iz drugih razlogov oziroma druge vsebine. Pa boste videli, kaj se je zgodilo tudi v okviru tiste sanacije, ki bi se morala zgoditi. Kaj se dogaja v RTH-ju, ki ga vodi SDS, SDS-ovi ljudje vodijo rudnik RTH, Rudnik Trbovlje-Hrastnik v zapiranju? Kako se špekulira, kako se prestavlja denar, kako se dela z ljudmi, kakšne pogodbe morajo sklepati ljudje, da so s temi pogodbami zavezani tajnosti, da ne smejo nikakršnih podatkov posredovati javnosti! Če kontaktirajo z mediji, jih lahko doleti sanacija in ta sanacija pomeni - izguba službe. Ampak za to ste odgovorni vi, vi bdite kot resorno ministrstvo nad dogajanjem v rudniku, tudi Trbovlje-Hrastnik. Še enkrat pravim, minister, žal mi je, da niste prijavili več časa, ampak bojim se, da bo, če te zadeve ne bodo bolj konkretno dodelane, prišlo do tistega, kar sem rekla na začetku, da se bodo izgubljala zopet velika finančna sredstva na račun tistih krajev ali pa tistih rudnikov, ki bi morali dobiti ustrezne sanacijske programe in ki bi morali imeti te ustrezne sanacijske programe tudi 100% realizirane.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ne želi nihče več razpravljati o amandmaju k 2. členu, zato prehajamo na novi 10.a člen oziroma amandma za novi 10.a člen poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Gospod Barovič Bogdan. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Zdi se mi, da sta ta dva člena vsebinsko tako povezana, da je prav, o vsakem povedati mnenje in pa presojo. Zdaj smo slišali najprej argumente za in proti amandmaju k 2. členu Poslanske skupine Zares. Zdaj bi pa bilo dobro slišati vse pozitivno in slabo, o amandmaju k 10. členu. Še enkrat poudarjam,jaz razumem sporočilo, ki ga je podal minister, ali pa mogoče - imam pa toliko amandmajev, da se opravičujem; aha, sem ga našel - ali pa mogoče koalicija. Ampak poglejte, jaz bom zelo konkreten. "Določbe 2. člena se ne uporabljajo za koncesijske pogodbe, ki so bile sklenjene do dneva uveljavitve tega zakona." Na splošno je seveda res to, kar je trdil minister, da to zdaj velja za vse tiste, konkretno za Velenje in za Trbovlje. Jaz trdim, da so s tem amandmajem dani odpustki, odpustki so dani tistim koncesionarjem, ki so imeli pred, ki imajo sklenjeno koncesijo pred uveljavitvijo tega zakona in jo še vedno izvajajo. Pomeni: kljub temu da jo še vedno izvajajo, po tem določilu nimajo nobene odgovornosti do novega Ekološkega sklada. Ker, če bi nekdo rekel nekomu: glej, zdaj smo sprejeli zakon, ki te zavezuje, da moraš tisto, kar piše v 2.a členu oziroma v 10. členu, bo on rekel - ne. Piše jasno v amandmaju, da določbe veljajo samo za koncesijske pogodbe, ki so sklenjene na novo po uveljavitvi te pogodbe, za tiste, ki pa so bile sklenjene do dneva, pa ne. Ni pravnika, da mi ne more dati prav. Pomeni, jaz ne želim vedno - jaz raje pozitivno razmišljam in izhajam iz pozitivnega -, da tisti, ki je lump; vemo pa, da je takšnih veliko, ne samo iz te vlade, tudi iz prejšnjih, ki ne izpolnjuje svojih obveznosti, bodisi iz razloga, zelo jasnega, ki tu piše. Eden od razlogov - ker uredba že to določa, tudi minister je poudaril, da dolžnost že obstaja, da je to samo finančna garancija - da se uredba o določanju plačila za sanacijo posledic rudarskih del do zdaj ni izvajala, ker ni bilo mogoče ovrednotiti sankcij, ker niso bili popolni projekti in dokumentacije in tako naprej. Teh koncesionarjev, ki bodo s tem amandmajem dobili to pravico, bo milijon, ki bodo rekli: "Ja veste, mi tudi zakona ne morem izvajati, tako kot uredbe ne, ker ni tega, ni tega, ni tega in ker nam zaradi amandmaja k 10. členu to ni treba. Nismo zavezani!" To je tisto, kar je dvoumno! Saj sam zakon bi bil potreben že pred 15-imi leti, da zagotavlja neka finančna sredstva, da bodo nekateri kraji, pa naj bo zdaj to peskokop ali rudnik premoga, živega srebra ali karkoli že, da bodo sanirani, dostojno sanirani. Pa še en problem je pri tem zakonu oziroma pri sredstvih iz Ekološkega sklada. Jaz nimam predstave finančnih vrednotenj. Jaz sem razumel gospoda ministra, da toliko, kolikor bo nekdo v Ekološki sklad vplačal, toliko bo absolutno jamčeno iz tega sklada konkretno, namensko vrnjeno v sanacijo. Ne vem, kako je, na kakšen način je določeno to plačilo v Ekološki sklad, kakšno je merilo, da bo sanacija v celoti izvedena. Govorim fizično z denarjem, ki se bo zbral na Ekološkem skladu. Jaz tudi razumem, da se država želi izogniti in reči - opa, zdaj pa jaz ne bom plačeval nečesa, ker si ti imel denar pa si ga zapravil drugje. To je sicer po eni strani res, če je tisti denar, ki ga je nekdo imel, državni denar, pa ga je zapravil za nekaj drugega. Po drugi strani pa, če je država lastnica, bo pač država plačala ta denar za to sanacijo, ker je sama lastnica, ne pa Ekološki sklad. Ekološki sklad bo pa plačal in jamčil iz tistega dela, kolikor bo sredstev prinesenih. Zato tudi ne vem zdaj, koncesionar, ki ga izločuje 10.a člen, torej tisti, za katerega ta zakon ne bo veljal, ker je že koncesijsko pogodbo sklenil in jo vodi naprej - ali bo sploh plačeval ali ne bo plačeval? Če bo plačeval, ali bo plačeval enako, kot bo plačeval ta, ki bo zavezan po novem zakonu. Skratka, s tem amandmajem je toliko neznank in toliko nekih dejstev, ki so lahko sporna, kljub, verjamem, dobremu namenu, da se človek resnično težko opredeli in osredotoči, ali bomo s tem zadeli žebljico na glavico. S tem bomo dobili sicer nadzor nad sredstvi, namenska poraba teh sredstev za sanacijo, ampak v višini, ki se bo zbrala, in to je to. In to je vse. In seveda, če nekdo gre v stečaj ali pa če slučajno nastopi smrt ali karkoli že, so ta sredstva jamstvo, da se bo zadeva sanirala. Najbolj žalostno pri vsem je pa to, dolžnost obstaja in seveda uredba, ampak se do zdaj to ni izvajalo in zato je zakon. Okej, to je dobro. Zdaj pa vprašanje, ali se bo ta zakon izvajal ali ne, kdo ga bo izvajal. Če ne bodo zdaj vsi koncesionarji iskali, da imajo koncesijo za nazaj in da za njih potem ta zakon ne velja. Zato je za Slovensko nacionalno stranko ta amandma k 10.a členu sporen, ker je nejasen, ker ne daje natančnih odgovorov. Ker ne vemo, ali bomo s tem nekomu dali odpustke za grehe in mu omogočili, da še naprej počne, kar pač počne. Ali pa, da bo ravno ta tisti, ki bo od države terjal, da bo država dala denar, namesto da bi ga dajal sam, ker ne bo zavezan po tem zakonu; tudi to se lahko zgodi, če bomo sprejeli ta amandma. Veliko bolj razumen in jasen je amandma Poslanske skupine Zares, tudi ob tem, da upoštevam presojo in mnenje ministra. Če pa je v nekem podjetju, po moji presoji, nek garancijski sklad, ki ima namensko določena sredstva, pa mislim, da tudi ne morejo po dolgem in počez tega denarja zapravljati levo in desno, ob tem, da ima država najbrž konkretno v rudniku Velenje tudi kakšno besedo. Mislim, da je garancijski sklad garancijski sklad, ki ima sredstva namenjena za to sanacijo, in da tam ni strahu, da bi ta sredstva dali za nogometno tekmo. Mislim, da je to tudi nemogoče zakonsko in drugače izvesti. Tako da močnejši argumenti so, vsaj kar se Slovenske nacionalne stranke tiče, in večja verjetnost, večja natančnost je, da je zakon pravi. Še enkrat pravim, zakaj, zato ker pa po tem amandmaju, sem prepričan, da vsi koncesionarji, ki že imajo sklenjeno pogodbo in jo bodo izvajali naprej, ne bodo in niso po tem amandmaju zavezani za danes sprejeti zakon. In bodo počeli zgodbo tako, kot so jo včasih, seveda. Torej, mi bomo zakon podprli v primeru, če bo podprt tudi amandma skupine Zares. Je pa seveda škoda, da bi se tak zakon, ki ima dobre namene, sprejemal nepripravljen ali pa površen, po eni strani, po drugi strani pa tudi škoda, da ne bi bil sprejet, če bi ga seveda dopolnili tako, da bi imel svojo funkcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker opažam, da ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o amandmajih. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v torek, 24. junija 2008, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMBAH IN DOPOLNITVAH ENERGETSKEGA ZAKONA, nujni postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Minister, gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovane poslanke, poslanci. S predlagano novelo energetskega zakona se dopolnjuje zakonodaja v zvezi z zahtevami iz odločbe Evropske komisije o shemi državne pomoči, ki jo izvaja Slovenija v okviru svoje zakonodaje o kvalificiranih proizvajalcih energije ter izpolnjuje tudi zaveze o spremembi regulative, ki jih je slovenska stran v teku postopka preiskave v zvezi s temi tako imenovanimi kvalificiranimi proizvajalci in podporo domačim proizvajalcem električne energije iz domačih fosilnih energentov, torej dala te zaveze, ki jih je dala Komisija Sloveniji. Torej, predlagane rešitve so sledeče. Bistveni del prelaganih sprememb energetskega zakona predstavlja uskladitev slovenske energetske regulative s stališči Evropske komisije, ki so bila tudi izražena v odločbi o shemi državne pomoči, ki jo izvaja Slovenija v okviru svoje zakonodaje o kvalificiranih proizvajalcih energije. Podpore tako imenovanim kvalificiranim elektrarnam so oblike državnih pomoči za zaščito okolja. Sheme podpor so usklajene z veljavnimi smernicami za državne pomoči in za zaščito okolja ter prijavljene Komisiji. Do podpore bodo upravičene predvsem nove oziroma novejše elektrarne, ki potrebujejo pomoč pri amortiziranju objektov. Podpore se bodo izvajale kot zagotovljeni odkup po vnaprej določeni ceni, ki pokriva lastne stroške proizvodnje električne energije v teh elektrarnah, ali kot obratovalna pomoč v obliki premije, višine katere je odvisna od tržnih cen električne energije. Pomoč naj bi se izvajala do običajne amortizacije objektov, roki za trajanje podpor bodo uglašeni s Komisijo in bodo trajali od 10 do 15 let. Velikostna omejitev za podpore je dvignjena za elektrarne na obnovljive vire do 125 megavatov ter za soproizvodnje do 200 megavatov. Predpogoj za podpore je tudi pridobitev potrdil o izvoru. Torej, s tem energetskim zakonom, se poleg uglasitve slovenske zakonodaje s stališčem Evropske komisije jasneje in odločneje uvajajo sheme pomoči in s tem tudi širjenje uporabe obnovljivih virov pri proizvodnji električne energije, kakor tudi pri soproizvodnji, torej proizvodnji električne energije in toplote. S tem se proizvajalcem dodelujejo državne pomoči v okviru zagotovljenega odkupa in tudi konkretnega denarja, ki krije razliko med proizvodno in tržno ceno. Naslednji razlog za spremembo energetskega zakona je tudi prenos direktive v slovenski pravni red, ki je povezana z učinkovito rabo končne energije in o energetskih storitvah. Spremembe so predvidene tudi pri učinkoviti rabi energije. Vsi izvajalci oskrbe z energijo so dolžni izvajati varčevanje in učinkovito rabo energije pri svojih odjemalcih. Zato bodo upravičeni do pokrivanja tudi stroškov. Nadalje je energetski zakon usmerjen tudi v izvajanje, podpiranje uporabe domačih energentov v okviru 15% porabljene energije, če bo to potrebno, in transparentneje urejena dejavnost organizatorja trga z električno energijo in v prehodnih določbah je tudi urejen status kvalificiranih proizvajalcev. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku gospodu Martinu Mikoliču za predstavitev poročila odbora.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Energetskega zakona na 25. nujni seji 10. junija 2008. Seji odbora so prisustvovali predstavniki Vlade, in sicer Ministrstva za gospodarstvo in Ministrstva za okolje in prostor ter predstavniki Zakonodajno-pravne službe, ekološkega sklada, Gospodarske zbornice Slovenije in Energetske zbornice. Amandmaje so k predlogu zakona vložile poslanske skupine SDS, NSi in SLS ter poslanec Alojz Posedel. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je k posameznim členom oblikovala vrsto konkretnih pripomb. Pretežni del teh pripomb je bil upoštevan s sprejetjem amandmajem poslanskih skupin SDS, NSi in SLS, del pa z amandmajem odbora. Odboru so bile posredovane tudi pripombe Marjana Zidariča iz Maribora. V okviru druge obravnave predloga zakona je uvodoma predstavnik predlagatelja povzel vse bistvene spremembe veljavne zakonodaje. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe opozorila na vse tiste pripombe službe, ki niso bile upoštevane v okviru amandmajev poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Pri tem je ponovno podrobneje predstavila pripombe k 9., 17., 20., 37. in 40. členu. Z nekaterimi od teh opozoril so se strinjali tako predstavniki predlagatelja zakona kot tudi člani odbora. Tako je odbor na seji sprejel amandmaje k 37. in 40. členu. Odbor je obravnaval vse vložene amandmaje ter sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 2., 3., 5., 7., 17., 18., 20., 23., 35., 42. in 50. členu. Amandmaja poslanca Alojza Posedela k 23. členu pa ni sprejel. Odbor je sprejel tudi vse člene predloga zakona. Glede na sprejete amandmaje je pripravljen dopolnjeni predlog zakona, ki je sestavni del poročila. Predlagam, da ga sprejmemo. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Ivan Jelen v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Še enkrat hvala za besedo. Spoštovani prisotni! V Poslanski skupini DeSUS podpiramo sprejetje sprememb in dopolnitev zakona, ki ureja področje energetike, saj menimo, da je področje treba novelirati. Če Slovenija želi dohajati in izpolnjevati cilje ter zahteve, ki jih narekuje Evropska unija in smo jih obvezani doseči. Ob drastičnem povečanju porabe električne energije in zaskrbljujočem onesnaževanju okolja je nujno izvesti ukrepe, ki bodo učinkovito zmanjšali emisije toplogrednih plinov, povečati delež obnovljenih virov primarne energije in povečati energetsko učinkovitost. S temi nameni se ureja podpora elektrarnam s soproizvodnjo toplote in električne energije z visokim izkoristkom v skladu s smernicami za državne pomoči varstva energije z visokim izkoristkom, v skladu s smernicami državne pomoči, saj je tak način proizvodnje energije toplotne in električne racionalen v smislu boljše izrabe goriv in povzroča bistveno manjše izpuste toplogrednih plinov. Torej ta način proizvodnje pomeni prehodnost ne samo v smislu povečanja učinka proizvidene energije in zmanjšanje energetske uvozne odvisnosti države, temveč je velik pomen tudi v izpolnjevanju zahtev kjotskega sporazuma. Nadalje pozdravljamo predvidene rešitve v zvezi z vzpostavitvijo stimulativnega investicijskega okolja vsem novejšim in popolnoma novim projektom, ki bodo prav tako vplivale na približanje zadanim ciljem. Med pomembnejše spremembe vsekakor spada tudi okrepitev vprašanja pridobivanja nepremičnin za izgradnjo energetske infrastrukture, področja in dokazovanja pravice gradnje energetskih objektov, ki so državnega pomena. Za učinkovito rabo končne energije so predvidene pomembne obveznosti dobaviteljev energije za izvajanje ukrepov, za izboljšanje energetske učinkovitosti pri končnih odjemalcih in pravičnejši ter varčno-stimulativnejši sistem obračuna stroškov za toploto v večstanovanjskih objektih glede na dejansko porabo. Poslanci DeSUS-a podpiramo cilje, ki jih Slovenija na energetskem področju želi in nazadnje tudi mora doseči. Menimo pa tudi, da bo to možno realizirati na podlagi v tej noveli predvidenih rešitev in v sled tega bomo novelo tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem skupaj. Spremembe in dopolnitve Energetskega zakona so bile potrebne in v Slovenski nacionalni stranki, v poslanski skupini, jih bomo seveda podprli. Vložili smo pa tudi en amandma, ki govori pravzaprav o izkoriščanju fotovoltaične električne energije oziroma električne energije, ki se pridobiva iz sončne energije. Dejstvo je, da je pomanjkanje električne energije pravzaprav ena zelo, zelo zoprna zadeva, s katero se ukvarja vsa Evropska unija, da ne gremo širše. Danes se izdelujejo že celo avtomobili na električni pogon, ki se jih, po domače rečeno, "pumpa" na navadno stikalo na električni energiji. Pri nas še nimamo tega tako razvitega, ampak vendar je to ena nadaljnja pot. Tudi fotovoltaične celice postajajo iz dneva v dan bolj poceni in bolj dosegljive vsem ljudem, ki se želijo s tem ukvarjati. Španija ima celo zakon, po katerem morajo vse stavbe, ki imajo več kot 400 kvadratnih metrov v enem kosu, obvezno vgraditi fotovoltaično centralo. Res pa je, da je problematika tukaj, ker mora država subvencionirati določena finančna sredstva zaradi tako imenovane zelene oziroma obnovljive energije. Dejstvo je, da mislim, da bi bilo smiselno tudi, da v Sloveniji posežemo po teh zadevah. Kajti v primeru globalnega segrevanja, ki je tako evidentno in v primeru klimatskih sprememb, ki se dogajajo hitreje kot so celo znanstveniki napovedovali, sodim da je smiselno, da izkoristimo vsak možen obnovljiv vir energije. Zato tudi predlagamo, da se pri objektih, katerih strešna površina presega 400 kvadratnih metrov, da se tukaj obvezno vgradi fotovoltaična tehnologija. Morda Vlada ne bo ravno posegla in odobrila tega amandmaja. Pa vendar bi bilo smiselno, da Vlada upošteva intenco tega amandmaja, da razmisli o teh zadevah in da v nekem prihodnjem času, v skladu z izredno hitrim razvojem fotovoltaike, tudi ta amandma upošteva. Trajnostni razvoj Slovenije mora biti naravnan v izrabo obnovljivih virov energije in zagotovo je obnovljiv vir energije, najbolj obnovljiv pravzaprav sončna energija. Intence nekaterih, da bi gradili vetrne centrale so mirno, mirno in milo rečeno zgrešene. Gre za željo po strahotnih zaslužkih, kjer bi morala država doplačevati koncesijske dajatve zaradi bistveno manjšega izkoristka teh vetrnih central, kajti že v prejšnjem mandatu so gospodje pod poveljstvom ministra Kopača poskušali zadeve izpeljati skupaj z Elektro Primorsko na določenih območjih, čeprav zaščitenih z Naturo 2000, kjer je gospod Kopač celo izvzel določena območja po svoji želji in tam je bilo evidentno, da so gospodje hoteli pri koncesijah dobiti od države ogromna finančna sredstva. Hvala bogu jim to ni uspelo in upam, da jim tudi v bodoče ne bo uspelo in pravzaprav sem prepričan, da jim ne bo in tega ne moremo dovoliti. Slovenija odkupuje to dovoljeno odkupno ceno po 0,37 evra za kilovatno uro, mislim pa, da bi se bilo tudi tukaj smiselno približati češkemu modelu ali pa nemškemu modelu, ki daje koncesije za te fotovoltaične tehnologije in ki tudi podpira tistega, ki fotovoltaiko vgradi z določenimi večjimi, bi rekel zviša odkupno ceno, ki jo ima Slovenija. Skratka, če ne drugače, upam, da bo Vlada upoštevala intenco tega amandmaja in ga na en način vgradila v zakon v kolikor ne bo potrdila oziroma dovolila svojim, da potrdijo naš amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine Lipa.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik, spoštovani navzoči. Včasih je zelo težko, ko človek, stranka, v temu primeru Lipa, ima drugačno vizijo in da bi to vizijo navzoči, predvsem Vlada Republike Slovenije, sprejeli dobronamerno. Skratka, zelo težko je prikazati, da obstaja tudi druga kvalitetnejša pot kot smo jo v temu trenutku na področju energetike sprejeli oziroma jo obravnavamo. V Poslanski skupini Lipa verjamemo, da bi morala naša država s tega področja najprej sprejeti tako imenovano nacionalno strategijo, v kateri bi bile izpostavljene celostne oblike tistih primanjkljajev, ki se danes v vsebini izkazujejo v naši državi. Prvič, ne vemo, nova nuklearka v okviru naše države - nimamo ne družbenega konsenza, različna so strokovna mnenja, mi pa se danes ukvarjamo s posameznimi "per-partes" vprašanji. Drugič, tudi vprašanje na katerega nismo nikoli dobili odgovora, tako imenovanih elektromagnetnih sevanj. Pa ne v povezavi z nuklearko, ampak v povezavi s tisto logistiko, ki prenaša električni tok iz enega konca na drugi konec. Jaz sem eden izmed tistih, ali bolje rečeno v Poslanski skupini Lipa verjamemo v to, da bi morala naša država, in škoda, da tega nismo že opredelili, najprej opredeliti to nacionalno strategijo, da bi sploh videli katere vire, kakšne vire bomo v prihodnosti iz državnega proračuna ali najsibo iz javno-zasebnega partnerstva financirali. Kakšni so pozitivni vplivi na okolje in kakšni so negativni vplivi na okolje? Zakaj je temu tako? Danes zakonodajalec sprejema eno vrsto poti, ampak samo del te poti. Medtem se nam seveda odvijajo, mimo nas, mimo Vlade Republike Slovenije, posamezna izvedbena dela. Pa dovolite, da iz tega mesta izpostavim samo področje Maribora, kjer je zaradi, domnevno, ne morem trditi, zaradi vodstvenih želja Dravskih elektrarn Maribor po individualnem lastništvu posameznikov iz omenjene inštitucije - Dravske elektrarne Maribor, ki so načrtovale, ki so že zakupile parcele, zemljišča na južnem delu trase za izgradnjo tako imenovanih počitniških bivalnih enot, so se zato na severu Maribora odločili, da bodo vlekli tako imenovani visokonapetostni daljnovod. Nekdo bi rekel, vse to je lepo in prav. Ob tem, da se vedno znova pozablja na področje elektromagnetnega sevanja. Da bo trasa dolga med 20 in 30 kilometrov in še enkrat poudarjam, da gre za visokonapetostne daljnovode, navkljub temu, da se jih vse države Evropske unije teh visokonapetostnih daljnovodov, ravno zaradi izjemnega porasta srčnih in rakastih obolenj izogibajo. Ampak, ker mi nimamo nacionalne strategije, ker nimamo pravil igre, se posamezniki - investitorji in naročniki odločajo, da bodo izbrali tisto najcenejšo možno pot, torej visokonapetostni daljnovodi, ki gre čez pozidavo, ki gre skozi naselja, kjer ljudje živijo že dolga, dolga leta. Ljudi se je čisto izključilo iz kakršnekoli javne obravnave, namesto da bi naša država sprejela to strategijo in to ni samo problem Maribora, da se razumemo, ampak tako imenovano strategijo, ki jo sprejemajo vsi v okviru Evrope, torej tako imenovanega kabliranja. Res je, sistem kabliranja je dražji. Zakaj je dražji? Dražji je zaradi tega, ker poteka pod zemljo in nima vplivov - ne na okolje, ampak nima vpliva niti na človekovo zdravje oziroma njegovo življenje. Skratka, ne povzroča srčnih in rakastih obolenj. Cena, kolikor je povečana za to vrsto, je 30%. Ampak samo v Sloveniji se mnogo bolj cenijo kapitalski interesi, torej, da je neka investicija poceni, čeprav so v vseh drugih mestih, pa naj bo to Dunaj, povlekli tega podzemnega kablovja za preko 200 kilometrov. Pri nas investitor pravi, to pa ni možno. Ali je res tako malo vredno človekovo zdravje v naši državi? Zdaj se bo odvijalo vse tako dolgo, dokler bomo "per-partes" sprejemali zakone, ki rešujejo samo eno snov. Kot sem že rekel, pogrešamo tisto strategijo, ki bi bila zavezujoča za vse, pa naj bo to [[...]]
Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam.
Besedo ima gospod Mitja Ljubeljšek, v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani zbor, spoštovani minister s sodelavcem! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavedamo pomembnosti reševanja problematike, ki zajema tako potrebe po električni energiji kot po zmanjšanju obremenitve okolja, zato podpiramo vse ukrepe Vlade in spremembe zakonodaje, ki prispevajo k reševanju te problematike. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Energetskega zakona sledi ciljem Evropske unije in s tem tudi Slovenije, da se do leta 2020 zmanjša emisija toplogrednih plinov za 20%, da se poveča delež obnovljivih virov primarne energije na 20% ter da se poveča energetska učinkovitost za 20%. Evropska unija, vključno s Slovenijo, postaja vedno bolj energetsko odvisna. Razmere v energetiki se neprestano spreminjajo, zato se jim je treba prilagajati. V Resoluciji o Nacionalnem energetskem programu so opredeljeni dolgoročni razvojni cilji in usmeritve energetskih sistemov z vlaganjem v energetsko infrastrukturo ter v mehanizme za spodbujanje obnovljivih virov energije ter varčevanje z energijo. Zato smo v naši poslanski skupini prepričani, da na osnovi podatkov, ki so nam na voljo in kar tudi vsakodnevno občutimo, da takojšnje ukrepanje na tem področju ni samo stvar politične volje, ampak v prvi vrsti stvar nuje. Cilji so zahtevni in ne dovolijo praznega leporečja, temveč zahtevajo učinkovito ukrepanje. K realizaciji teh ciljev pa lahko pomembno prispeva proizvodnja električne energije in soproizvodnja elektrike in toplote, kar pa zahteva prave in učinkovite spremembe na področju investiranja v nove, okolju prijazne proizvodne zmogljivosti. Vsem tem usmeritvam sledi predlagana novela Energetskega zakona z dvema temeljnima ciljema: prvič, uskladitev Energetskega zakona z zavezami, ki jih je Slovenija dala Komisiji Evropske unije, in drugič, povečano investiranje v elektrarne na obnovljive vire in elektrarne s soproizvodnjo. Tema dvema ciljema pa sledijo tudi spremembe in dopolnitve zakona. Naj navedem najpomembnejše. Slovenska energetska regulativa se usklajuje s stališči Komisije Evropske unije glede sheme državne pomoči kvalificiranim proizvajalcem energije ter glede podpore proizvajalcem električne energije iz domačih energentov. V slovenski pravni red se prenašajo nekatere določbe direktive Evropskega parlamenta in sveta, ki se nanašajo na zahteve za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, ki rabijo energijo, ter učinkovito rabo končne energije in energetskih storitev. Do podporo bodo tudi zaradi amortizacije objektov upravičene nove in novejše elektrarne in to v obliki zagotovljenega odkupa po vnaprej določeni ceni, ki pokriva lastne stroške proizvodnje ali pa kot obratovalno pomoč v obliki premije, višina, katere je odvisna od tržnih cen električne energije. Tudi podpori učinkovite rabe električne energije bodo dovoljene oblike državnih pomoči. Prihodki iz električne energije se bodo uporabljali samo za učinkovito rabo električne energije in ne za druge namene kot doslej. Finančni viri za podpore se bodo zagotavljali s pričakovanimi prispevki po priključkih, ki se bodo plačevali mesečno. Spremembe se nanašajo tudi na energijsko označevanje gospodinjskih aparatov in drugih proizvajalcev. Dodana je tudi pravna podlaga za sprejem operativnih "pramov" in akcijskih načrtov oskrbe z energijo in njene rabe, distributerjem in dobaviteljem pa se nalaga izvajanje programov za izboljšanje energetske učinkovitosti pri končnih odjemalcih. Novela zakona določa obveznost lastnika stavbe, da zagotovi izdelavo študije alternativnih sistemov za oskrbo z energijo, ureja redne preglede klimatskih naprav in nalaga obveznost izvajalcem obračuna stroškov za toploto na podlagi meritev porabe toplote posamezne stavbe. Inšpekciji za trg se daje pristojnost za nadzor nad energetskim označevanjem proizvodov in minimalno učinkovitostjo naprav. Daje se tudi pravna podlaga za določitev varovalnega pasu in za čas trajanja služnosti. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla predlagano novelo Energetskega zakona, podprla pa bo tudi predlagane amandmaje, ki bodo izboljšali rešitve posameznih predlaganih zakonskih določb. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Kontič v imenu Poslanske skupine SD. Izvolite.
Podpredsednik, spoštovani gospod minister s sodelavcem, kolegice in kolegi! O prednostih, ki jih prinaša ta zakon, je bilo že veliko spregovorjenega, podobno kot pri spremembi Zakona o rudarstvu, tudi ta predlagana sprememba in dopolnitev Energetskega zakona v osnovnem tekstu ni najboljše domišljena v vseh segmentih. Na enega bom v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov tudi opozoril. In, če smo pri Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu nekako dosegli kompromisni predlog z amandmajem, ki je bil vložen, je tudi tukaj vložen amandma, ki sicer gre v pravo smer, ne odpravlja pa pomanjkljivosti, na katere je opozorila tudi Gospodarska zbornica Slovenije. Ta je namreč zapisala, da je v 64.m členu predlaganega zakona navedeno, da se podpore iz obnovljivih virov energije podeljujejo za proizvodnje naprave, ki ne presegajo 125 megavatov. Glede na to, da je razlog za predlagano spremembo zakona uskladitev pravom EU bi bilo, po našem mnenju, smiselno dosledneje upoštevati evropske smernice o državni pomoči za okolje, kjer je izrecno zapisano, da je komisiji potrebno priglasiti pomoč v primeru proizvodnje električne energije na tistih lokacijah, kjer zmogljivost presega 125 megavatov nazivne moči elektrarn, ki za proizvodnjo električne energije uporabljajo izključno obnovljive vire energije. Očiten namen EU je omejiti podporo hidroelektrarnam ne pa tudi termoelektrarnam. V Sloveniji tako s predlaganim zakonom izključujete, so zapisali v Gospodarski zbornici Slovenije, iz sistema podpor velike proizvajalce, ki za proizvodnjo električne energije uporabljajo hkrati fosilna goriva in obnovljive vire energije, pri katerih delež obnovljivih virov energije ne pomeni večinskega energenta. Menimo, da tako diskriminatorno ustvarjate neenak položaj gospodarskih subjektov na trgu. Če želimo v Sloveniji doseči zastavljene cilje, povezane z obnovljivimi viri energije, bi bilo potrebno predpisane omejitve omiliti in izkoristiti vse naše potenciale, vključno s predvidenim subvencioniranjem, kar je seveda logično. Tudi nekaj dobrih namenov, kot je že bilo rečeno, najdemo v tem zakonu. Uvajanje obveznosti za dobavitelje električne energije, toplote iz distribucijskega omrežja ter plinastih in tekočih goriv za zagotovitev povečanja energetske učinkovitosti. Zakon uvaja obvezni obračun stroškov za toploto v več stanovanjskih stavbah in v drugih stavbah z več posameznimi deli na osnovi dejanske porabe. Končni cilj mora postati, da bo lastnik oziroma najemnik plačal porabo toplote po dejanski rabi, torej toliko, kot je dejansko tudi potroši. To bo poleg pravičnosti tudi motivacija za izvedbo ukrepov za zmanjšanje porabe energije, za zmanjšanje stroškov namenjenih za porabo energije. Naj na koncu dodam še bistveno. Glede na dogajanja povezana z energenti bomo morali zelo kmalu odgovore poiskati in jih zapisati v Nacionalnem energetskem programu. Hvala lepa.
Gospod mag. Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Pozdrav ministru in sodelavcu! Kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije zakonu ne nasprotujemo, kljub temu pa opozarjamo na nekaj nepravilnosti, ki bi se jih po našem mnenju dalo bolje, ustrezneje urediti, kajti energetska politika mora v vsaki državi zasledovati tri ključne cilje, in sicer prvi je trajnost, drugi konkurenčnost in pa predvsem, kar je za ljudi pomembno, varnost oskrbe in pa podlaga in pa osnova, vsemu pa je Energetski zakon, ki predstavlja sistemski zakon na področju energetike. Kar nas v Poslanski skupini Liberalne demokracije predvsem skrbi pri sprejemanju novele Energetskega zakona, ki ga obravnavamo danes, je nujni postopek. Takšen postopek za sprejemanje tako obsežnih sprememb na tako občutljivem in pomembnem področju kot je energetika, je po našem mnenju nesprejemljiv. Na odločno prekratek rok, ki ga je imela zainteresirana javnost za pripombe in sugestije v postopku priprave zakonskega besedila, opozarjajo tudi članice energetske zbornice, ki ob tem dodajajo, da tako hiter postopek ne omogoča uvida vse posledice, ki jih bodo imele spremembe na poslovanje energetskih družb ter na razvoj proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov. V LDS-u podpiramo namero, da se tudi s spremembami Energetskega zakona doseže povečano investiranje v elektrarne na obnovljive vire energije in pa elektrarne, ki imajo soproizvodnjo elektrike in toplote. Dejstvo namreč je, da je uvozna odvisnost Slovenije pri električni energiji ta trenutek prevelika. Zato je brez dvoma ena izmed dobrih rešitev za spremembo tega trenda tudi obsežno investiranje v subvencioniranje energetske vire. To pozdravljamo in pa podpiramo. Ob tem pa tudi opozarjamo, da je poleg teh investicij edina realna možnost za znatnejše zmanjšanje uvozne odvisnosti investicija v obsežno proizvodnjo ali fosilnih goriv ali pa jedrsko energijo, seveda če ob tem dodamo kaj se dogaja v Termoelektrarni Šoštanj in pa kaj v nuklearki Krško, seveda vsega pogovora in pa razmisleka vredno. Skrbijo nas pa tudi sumi korupcije, ki se pojavlja v zvezi s prilivanjem državnega denarja v zasebna podjetja. Ob hkratni resni kritiki vladne energetske politike v zadnjem mandatu v Liberalni demokraciji Slovenije predlagane spremembe Energetskega zakona ocenjujemo v delu kot pozitivne, predvsem zaradi uskladitve zakona s stališči Evropske komisije. In pa še enkrat navajamo, da gre seveda za spodbujanje proizvajalcev obnovljivih virov energije, ki je, za kar je zadnji čas, vsekakor na mestu. Po mnenju poslanske skupine novela ustrezno ureja tudi povračilo prispevka k omrežnini za trgovce z električno energijo, ki so bili od maja 2004 zaradi uvoza v nezavidljivem položaju. Pozitivno ocenjujemo tudi določbo v zvezi z novo podrobnejšo ureditvijo postopka izdajanja potrdil o izvoru v samem zakonu ter da se tudi nekatere druge zadeve s podzakonskega nivoja prenesejo na zakonski nivo. Še posebej pa v naši skupini pozdravljamo spremembo, ki bo pospešila večje investiranje fizičnih oseb v mikroelektrarne na obnovljive vire ali pa v kogeneracijo. Restriktivnost in pomanjkljivost novele zakona pa v LDS podobno kot nekatere članice energetske zbornice vidimo v omejevanju starosti proizvodnje objektov, saj naprave za obnovljive vire, ki so starejše od 15 let do teh podpor in subvencij naj ne bi bile upravičene. Prihajam iz občine, kjer imamo kar nekaj hidrocentral, ki so stare skoraj 100 let in še vedno odlično in dobro delujejo in če je kam treba nameniti, ker so tudi ekološke, dodatna sredstva, potem jih je zagotovo treba nameniti tudi njim, vendar one pa po tem zakonu izpadejo iz tega ali pa jih je treba do tal podreti in zgraditi na novo. Podobno bi bilo potrebno, če želimo v naši državi dejansko pospeševati vso proizvodnjo in investicije v proizvodne naprave na obnovljive vire, mejno vrednost zvišati iz petih megavatov na deset, kar dovoljujejo tudi direktive Evropske unije. Naj zaključim. V Liberalni demokraciji Slovenije kljub slabi energetski politiki, ki jo je vodila Vlada skozi iztekajoči mandat in kljub načinu - prehitremu sprejemanju tega zakona, noveli zakona ne nasprotujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Martin Mikolič bo povedal stališče Poslanske skupine NSi.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! V Poslanski skupini Nove Slovenije se še kako zavedamo, da brez korenitih sprememb na področju investiranja v nove, okolju prijazne proizvodne zmogljivosti, energije bo Slovenija težko sledila ciljem, ki jih je zastavila Evropska unija. Vemo, da si je Evropska unija do leta 2020 postavila tri pomembne cilje; zmanjšanje emisij toplovodnih plinov za 20%, povečanje deleža obnovljivih virov primarne energije za 20% ter povečanje energetske učinkovitosti prav tako za 20%. Zato podpiramo vse rešitve, ki gredo v korak s tem ciljem. Novela energetskega zakona, ki je pred nami, uvaja spremembe, ki se nanašajo na uskladitev slovenske energetske regulative s stališči Evropske komisije v shemi državne pomoči, ki jo Slovenija izvaja v okviru svoje zakonodaje o kvalificiranih proizvajalcih energije. Večina sprememb, ki jih prinaša novela se nanaša na določbe o tako imenovanih kvalificiranih proizvajalcih električne energije ter na podporo proizvajalcem električne energije iz domačih energentov. Po novem bodo do podpore kvalificiranim elektrarnam, ki predstavljajo obliko dovoljene pomoči za zaščito okolja, upravičene zlasti nove oziroma novejše elektrarne, ki bodo potrebovale pomoč pri amortiziranju objektov. Te podpore se bodo izvajale kot zagotovljen odkup po vnaprej določeni ceni, ki bo pokrila lastne stroške proizvodnje električne energije v omenjenih elektrarnah, ali pa kot obratovalna pomoč v obliki premije, katere višina bo odvisna od tržne cene električne energije. Dvignila se bo tudi omejitvena velikost podpore. Shema podpor bo morala biti usklajena z veljavnimi smernicami za državne pomoči za zaščito okolja ter prijavljena tudi komisiji. Pomembna sprememba se uvaja tudi na področju podeljevanja podpor, ki so povezane z obveznim odkupom električne energije. Podpore bodo lahko podeljevala zgolj podjetja, ki niso povezana z dejavnostjo prenosa ali distribucije električne energije. Spremembe zakona namreč predvidevajo naložitev nalog podpore podjetjem v državni lasti in podjetjem z izkušnjami, znanjem ter kadrom za tovrstne dejavnosti. Sprememba pa je predvidena tudi pri zajemanju finančnih virov za te podpore. Tako se bodo po novem sredstva zagotavljala s pavšalnimi prispevki po priključkih, ki se bodo plačevali mesečno. Novela zakona uvaja spremembe na področju učinkovite rabe energije. Prihodki iz električne energije se bodo porabljali samo za učinkovito rabo električne energije in ne več za druge namene. Kot glavni cilj predlagane novele Energetskega zakona je treba navesti povečano investiranje v elektrarne na obnovljive vire in elektrarne s soproizvodnjo. Ker se v Novi Sloveniji zavzemamo za zmanjšanje rabe energije ter večjo porabo obnovljivih virov energije, bomo predlagane spremembe, usklajene tudi z evropskim redom, seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Marjan Drofenik, v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, gospod minister s sodelavcem, poslanke in poslanci, lep pozdrav! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Energetskega zakona podprli. V Slovenski ljudski stranki ocenjujemo, da je področje energetike eno izmed ključnih gospodarskih panog in pomembno področje v sedanjem času. Podpiramo cilje zakona, ki so zastavljeni v zagotavljanju povečanega investiranja v elektrarne na obnovljive vire in elektrarne s soproizvodnjo ter uskladitev Energetskega zakona z zavezami, ki jih je Republika Slovenija dala v postopku preiskave s strani Komisije EU. Zato podpiramo tudi sprejem sprememb in dopolnitev po nujnem postopku. Predlog zakona usklajuje slovenski pravni red s predpisi EU na več področjih. Po našem mnenju se ustrezno ureja podpora elektrarnam na obnovljive vire energije ter elektrarnam s soproizvodnjo toplote in električne energije z visokim izkoristkom, v skladu s smernicami za državne pomoči za varstvo okolja. Podpiramo podporo domačim proizvajalcem električne energije iz domačih energentov. Prav tako podpiramo vzpostavitev stimulativnejšega investicijskega okolja za nove projekte in okvir za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov porabnikov energije. Ureja se področje dokazovanja pravice graditi energetske objekte državnega pomena in vprašanje pridobivanja nepremičnin za izgradnjo energetske infrastrukture. Poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bomo predlagano novelo zakona sprejeli, ker menimo, da je koristna predvsem za pospeševanje uvajanja alternativnih virov energije. Hvala.
Hvala lepa. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bom vodil na podlagi pregleda amandmajev, ki ste ga prejeli na klop. Pričenjamo z amandmajem k 17. členu koalicijskih poslanskih skupin. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Nadaljujemo z amandmajem koalicijskih poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS k 20. členu. Nihče ne želi razpravljati. Gremo naprej k 23. členu. Tu so trije amandmaji Poslanske skupine SNS, poslanskih skupin: SDS, NSi, in SLS in Poslanske skupine Zares. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani. Želel bi le pojasniti, da je ta amandma poslanskih skupin koalicije pravzaprav odgovor na očitek, ki je bil izrečen v imenu predstavnika Poslanske skupine Socialnih demokratov. Namreč, ta amandma rešuje tisto zadrego, ki jo je izpostavil gospod Kontič. Gre namreč za to, da se podpore oziroma da je shema pomoči namenjena objektom do moči 125 megavatov, kot je tudi predvideno v zakonu in da je za objekte, ki presegajo te nazivne moči, ko govorimo o proizvodnji električne energije, in 200 megavatov, ko govorimo o kogeneracijah, potrebna posebna priglasitev Evropski komisiji. Toda, pravila veljajo pravzaprav za vse. Ta zakon daje podlago tudi za objekte nad to močjo, seveda po pravilih Evropske unije. To se pravi, ne omejujemo, omejujemo samo na konkretno shemo državne pomoči, vse ostalo pa je potrebno priglasiti in s tem je odpravljen tisti očitek, ki je bil podan v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa. Drugih pripravljenih za razpravo o tem členu, o amandmajih k 23. členu ni. Prehajamo na amandma koalicijskih poslanskih skupin, vseh štirih, k 42. členu. Razpravljavcev ni. In še k amandmaju koalicijskih poslanskih skupinm vseh štirih, k 50. členu. Razpravljavcev ni, zato zaključujem razpravo o amandmajih. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v torek, 24. junija 2008, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SKLADU ZA FINANCIRANJE RAZGRADNJE NUKLEARNE ELEKTRARNE KRŠKO IN ODLAGANJA RADIOAKTIVNIH ODPADKOV IZ NUKLEARNE ELEKTRARNE KRŠKO, PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade, gospodu mag. Andreju Vizjaku, ministru za gospodarstvo.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Obstoječi zakon o skladu za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne, kar zanimivo, zelo "paše" v kontekst današnje diskusije, kajti to je pravzaprav sklad, ki smo ga ustanovili predvsem za zanesljivo zbiranje finančnih sredstev za obveznosti, ki jih bomo imeli do tega objekta, predvsem na koncu življenjske dobe oziroma tudi vmes, ko rešujemo odlagališče radioaktivnih odpadkov. Torej, to je zelo dobra rešitev, ki jo velja posnemati tudi v drugih primerih, tudi pri rudnikih, torej tudi pri ostalih projektih, ko se v času aktivne dobe želi zanemariti pomembnost finančnih obremenitev, ki pa pridejo po koncu te življenjske dobe. Torej, zakon, ki je bil v bistvu poslanski zakon, ta zakon so sprejeli poslanci Državnega zbora, je predvideval, seveda, sklad, ustanovitev posebnega sklada, bolj kot ne, pod kontrolo Državnega zbora z namenom, da se transparentno in zadostno zbirajo sredstva, potrebna za reševanje vprašanja odlagališča jedrskih odpadkov in tudi razgradnje. Torej, sklad je bil ustanovljen predvsem s tem namenom in "fokusom" usmeritve v ta problem, kako zbirati finančna sredstva, kako jih tudi kar se da učinkovito plemenititi in s tem zagotavljati nek finančen vzvod kasneje. Sedaj pa prehajamo v bistvu v novo fazo, in to je faza, ko bo seveda ta sklad počasi začel, upamo vsaj, tudi financirati neke svoje naloge. Nenazadnje je na obzorju, tudi zaradi zavez iz zakona odobritev lokacije odlagališča nizko in srednje radioaktivnih odpadkov. In če bo, in upamo, da bo Državni prostorski načrt za to oziroma državni lokacijski načrt za to odlagališče sprejet še v tem letu, potem bo počasi sklad postal tudi financer, ne samo sklad kot finančna inštitucija, ki skrbi za naložbe, ampak tudi sklad kot neke vrste financer teh projektov. Zato, in to je osnovna srčika, zato skozi spremembe zakona nekoliko bolj podrobneje opredeljujemo naloge in pristojnosti sklada kot recimo temu investitorja v naloge, ki so mu bile zaupane. Torej to je osnovna intenca tega zakona, osnovni namen in prav je, da so finančne poti med financerjem in med uporabnikom tega denarja, kakor tudi izvajalci, kar se da transparentni, korektni in podvrženi pravzaprav preglednim in tudi korektnim relacijam. To je osnovni namen, zato predlagam, da zakon tudi sprejmete.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku, gospodu Martinu Mikoliču, za predstavitev poročila odbora.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je kot matično delovno telo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o skladu za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško obravnaval na 25. nujni seji, 10. junija 2008. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Vlade, Zakonodajno-pravne službe, Urada Republike Slovenije za jedrsko varnost in zaščito in Gospodarske zbornice Slovenije. Amandmaje k predlogu zakona so vložile poslanske skupine SDS, NSi in SLS. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne služba, ki je s posameznim členom oblikovala konkretne pripombe, in sicer k 1., 3. in 5. členu. Te pripombe so bile upoštevane s sprejetjem amandmajev poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. V okviru druge obravnave predloga zakona je uvodoma predstavnik predlagatelja povzel bistvene spremembe veljavnega predloga zakona. Pri tem je poudaril, da se nanašajo na zagotavljanje finančnih sredstev sklada za izvajanje nalog in poravnavo obveznosti, obveznost poročanja uporabnika finančnih sredstev, možnost sodelovanja predstavnikov sklada v komisijah za izvedbo javnih naročil in revizijah smotrnosti in namenskosti uporabe sredstev. Člani odbora o posameznih členih predloga zakona niso razpravljali. Odbor je obravnaval vložene amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 1., 3., 4. in 5. členu ter jih sprejel. Prav tako je sprejel tudi vse člene. Glede na sprejete amandmaje je pripravljen dopolnjeni predlog zakona, ki je sestavni del tega poročila. Predlagam, da ga sprejmemo.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Seveda bomo v poslanski skupini potrdili oziroma glasovali za zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o Skladu za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz NEK. Vendar pa imamo tu amandma, o katerem želim spregovoriti. Gre za to, da Hrvatje ne plačujejo nobenega denarja v ta sklad za financiranje razgradnje kot tudi ne za odlaganje radioaktivnih odpadkov. Hrvatje enostavno prepuščajo vse skupaj slovenski strani in jih popolnoma nič ne briga, kaj se bo s tem zgodilo. Slovenska stran je 11. 3. 2003 sklenila s Hrvaško oziroma takrat je stopila v veljavo Pogodba med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške o ureditvi statusnih in drugih pravnih razmerij, povezanih z vlaganjem v Nuklearno elektrarno Krško, njenim izkoriščanjem in razgradnjo. Seveda je tu zopet slovenska stran potegnila kratko in takratni minister za okolje je pravzaprav Hrvatom priznal vse tisto, česar jim ne bi smel. Nesporno dejstvo je, da Hrvaška do danes v sklad za razgradnjo NEK ni vplačala niti ene kune niti enega evra. Zato predlagamo, da se v primeru neplačevanja oziroma že dosedanjega, naj se dosedanji dolg Republike Hrvaške do Republike Slovenije sorazmerno pretvori v lastniški delež v korist Slovenije. Atomska centrala je na naši strani in mi to lahko naredimo. Hrvatje bi to naredili že davno, če bi bilo to na njihovi strani. In naša vlada mora to narediti, kajti drugače nas bodo Hrvatje še vedno stiskali za vrat. In naprej predlagamo, da se v primeru prihodnjega neplačevanja obveznosti iz naslova sklada dolg Republike Hrvaške obračunava enkrat letno za preteklo leto in se istočasno prekvalificira v lastniški delež Republike Slovenije. Rešitev ni nova, ni nepoznana znotraj Evropske unije, gre za podobne rešitve na drugih segmentih in te rešitve so legitimne, legalne in poznane. Zato sodimo, da ne smemo več popuščati Hrvatom, kajti dejstvo je, da nam Hrvaška dolguje strahotne denarje na račun tega. Dejstvo je, da se v Nuklearni elektrarni Krško zaposluje ogromno število Hrvatov, in dejstvo je, da so v upravnem odboru Hrvatje, ki v veliki meri delujejo na škodo Slovenije in v korist Hrvaške. To je pravzaprav razumljivo, saj je tisto njihova domovina, ampak bi človek pričakoval, da bodo naši ljudje služili naši domovini. Zato pa mislim, da je nujno potrebno enkrat za vselej urediti ta razmerja. Hrvatje, kot je evidentno, nas vlečejo za nos na vsakem koraku. Če nič drugega, se je nazadnje včeraj pokazalo, da se je izpolnilo tisto, kar sem govoril že od samega začetka, da nas bodo pri Jorasu Hrvatje lepo potegnili za nos, da ne rečem kakšnega drugega organa, ampak dejstvo je, da točno to se je zgodilo in točno to se dogaja na vsakem koraku. Kakšen, jaz tega ne bom rekel, ampak kakšen bi rekel, da nas vlečejo za jajca z nago ritjo po črepinjah. In točno to je tisto, kar Hrvatje z nami počnejo in skrajni čas je, da se to neha. In ena od prvih zadev, da se to neha, je ureditev tega razmerja z nuklearko Krško. Mislim, da moramo ta neplačan dolg z obrestmi zaračunati Hrvatom, participirati v večjem deležu na lastništvu Nuklearne elektrarne, kajti tudi pri obnavljanju nuklearke Hrvatje v glavnem ne sodelujejo. Sodelujejo pa z največjim veseljem pri delitvi električne energije, kar pa ne more biti. Ne pozabimo, da smo mi tudi v Evropski uniji, Hrvaška pa v Evropski uniji ni. In kot kaže in jaz sem zelo vesel, tako kaže, Hrvaška še dolgo ne bo. Lahko rečem, da se je moj prijatelj gospod Sarkozy lepo izkazal, ko je rekel, da bo Hrvaška v Evropski uniji tam nekje daleč. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine Lipa.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Spoštovani prisotni poslanci! Tudi na tem področju gre po našem trdnem prepričanju, torej po prepričanju Poslanske skupine Lipa za eno izmed tistih vprašanj, ki jih Slovenija žal noče rešiti, ne da ne zna, gre za sklop tistih odprtih vprašanj, ki jih imamo s sosednjo Republiko Hrvaško. Vse dosedanje vlade, pa naj bo prejšnja ali aktualna vlada, pa te teme nočejo zapirati, po našem prepričanju izključno zaradi tega, da se odpira tik pred volitvami. Danes in tukaj verjetno zna vsak izmed nas našteti tiste volilne teme, ki bodo v letošnjem avgustu in septembru krojile televizijska, radijska soočenja in nedvoumno bodo zopet številka ena odnosi z ali bolje rečeno odprti odnosi z Republiko Hrvaško. Zopet bomo vsi najpametnejši, kako Slovenija od tega septembra ne sme več popuščati. Ampak dejstva so seveda drugačna. Iskreno se bojim, da v Državnem zboru in pa v okviru Vlade Republike Slovenije ne premoremo toliko kredibilnosti, da bi ta poglavja zaprli. Drugače celotne zgodbe, tudi v povezavi z nuklearko, kot norčevanje ne moremo imenovati. Slovenija iz leta v leto ali bolje rečeno v okviru vsakega aktualnega mandata sprejme tudi na tem področju akt, ki zagotavlja, da se bodo stvari izpeljale v pozitivni smeri v ohranjanju slovenskega nacionalnega interesa, v ohranjanju vsega, kar je pozitivno za Slovenijo. Skratka, vedno izglasujemo nek akt, ki se pozneje na našem konkretnem primeru, 5 let kasneje izkaže kot akt, ki nima nobene vsebine, ker sosednja Hrvaška ni izpolnila svojega dela. Torej, govorim o letu 2003 in govorim o sporazumu med Slovenijo in Hrvaško. Pred tem smo imeli v Državnem zboru podobnih aktov še kar malo morje. Torej, govorim o tem ali smo popolnoma, popolnoma nesposobni ali pa to namenoma delamo in se norčujemo iz tako zelo pomembne teme kot so nuklearka, odpadki, sklad. Istočasno pa se po koloarjih govori o že novi nuklearki na področju Republike Slovenije. Od leta 2003 naprej nosi izključno odgovornost v realizaciji Republika Slovenija, zaradi tega, ker so Hrvati meni nič tebi nič dali roke stran in rekli, da se s tem ne bodo ukvarjali. Na ničkoliko pozivov prejšnjega ministra, tega ministra, ministrov, ministrskega zbora Hrvaška sploh ni odgovarjala. Kdaj je začela Hrvaška sploh prvič odgovarjati na tako imenovano vsebino ali pa zahtevke v povezavi z nuklearko? Takrat, ko jih je k temu pozvala Evropa in v momentu, ko so morali začeti Hrvati zapirati posamezna poglavja za pridruževanje Evropski uniji. Saj pogovori, ki so v zadnjem obdobju stekli, niso plod uspešnosti Državnega zbora ali slovenske vlade, ampak so izključno plod tako imenovanih zahtevkov Evropske unije v okviru zapiranja vprašanj. Ampak, mi smo prišli v novo obdobje, v novo ero, prišli smo v tisto obdobje, ko so Irci rekli Lizbonski pogodbi ne. Mogoče bo kdo mislil, da to nima povezave, ampak se prekleto, prekleto moti. Lizbonska pogodba je namreč bila tista, ki je vabila Hrvate v okvir druščine Evropske unije. In ker je Lizbonska pogodba na Irskem padla, kot polnopravne članice Evropske unije, je v veljavi zopet pogodba iz Nice in pogodba iz Nice ne govori o vabilu Republiki Hrvaški, sosede Hrvaške, Hrvaške kakorkoli jo imenujemo, v to druščino, ki se imenuje Evropska unija, kar z drugimi besedami pomeni, gospodje in gospe, da tudi sosedi več niso dolžni izpolnjevati poglavij. In eno izmed poglavij je tudi poglavje, ki vsebuje njihovo realizacijo dane besede, ki je zapisana v dokumentu iz leta 2003. Seveda bomo v okviru stranke, Poslanske skupine Lipa podprli današnjo vsebino predloga zakona, verjamem, da jo bomo vsi podprli, ampak iskreno pa se bojim, da se bomo čez tri, štiri leta ponovno srečali z isto dilemo neplačevanje, niti evra s strani Hrvaške v sklad in takrat bomo zopet rekli, zdaj smo pa naredili zopet pravi korak naprej. Bojim se, da je tako na področju meje kot na področju nuklearke celotna slovenska politika podvržena izključno ne momentu reševanja, ampak momentu volitev. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Stane Pajk bo povedal stališče Poslanske skupine SDS.
Spoštovani prisotni! Sklad za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško je bil ustanovljen z uveljavitvijo zakona o skladu za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško dne 17. decembra 1994. Naloga sklada je zbiranje sredstev za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško, za varno skladiščenje in končno odlaganje izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov. Po tem predlogu zakona se skladu naloge in pooblastila širijo. Namen sedanjega predloga je, da se vzpostavi organizacijska in finančna infrastruktura, ki naj omogoči, da bo po koncu delovanja Nuklearne elektrarne Krško lokacija objekta očiščena in na voljo za novo uporabo in da bodo odpadki varno odloženi in uskladiščeni. Cilj novele zakona je odpraviti pomanjkljivosti obstoječe zakonske ureditve, saj ureja načine in pogoje za delovanje sklada kot vira financiranja za izpolnjevanje nalog, določenih z uredbami. Pomanjkljivost obstoječe zakonske ureditve pa je še, da ne ureja načina in pogojev za delovanje sklada kot vira financiranja za izpolnjevanje nalog določenih s 5. členom Uredbe o merili za določitev višine nadomestila zardi omejene rabe prostora na območju jedrskega objekta, ki ne navajajo, da je zavezanec za plačilo teh nadomestil sklad. Vsekakor je korektno delovanje sklada pomembno za lokalno skupnost in celo Slovenijo, saj je korektno delovanje sklada "garant", da se bo po načrtu na računu zbralo dovolj denarja do leta 2022. S tem zbiranjem, poslovanjem in revizijo smotrnosti in namembnosti porabe sredstev bo sklad še bolj upravičil namen ustanovitve. S predlogom zakona se še določa prenehanje veljavnosti Zakona o prepovedi gradnje jedrskih elektrarn v SFRJ in prenehanje veljavnosti Zakona o odložitvi gradnje jedrskih elektrarn do leta 2000. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlagane spremembe zakona podprla. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Martin Mikolič v imenu Poslanske skupine NSi.
Še enkrat hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona brez zadržkov podprli, saj bo predlagani zakon imel pozitivne posledice predvsem pri vzpostavitvi organizacijske in finančne infrastrukture, ki bodo omogočale, da bo po koncu delovanja Nuklearne elektrarne Krško lokacija objektov očiščena in na voljo za novo uporabo. Poleg tega pa bodo odpadki, ki nastajajo pri delovanju elektrarne varno odloženi in uskladiščeni, kar v Poslanski skupini Nove Slovenije pozdravljamo in cenimo. Sklad za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in za odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško je bil kot pravna oseba javnega prava ustanovljen za zbiranje finančnih sredstev za njeno razgradnjo, shranjevanje in trajno odlaganje srednje in nizko radioaktivnih odpadkov. Prelagani zakon torej predvideva razširitev pristojnosti sklada kot javnega finančnega sklada v smislu nadzora nad Agencijo za radioaktivne odpadke, ki bo morala v skladu z mednarodnimi standardi revidiranja predložiti poročila skladov. Poleg tega pa se pri tej tematiki poraja vprašanje uveljavitve Pogodbe med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške o ureditvi statusnih in drugih pravnih razmerjih povezane z vlaganjem v Nuklearno elektrarno Krško, njenim izkoriščanjem in razgradnjo. V Poslanski skupini Nove Slovenije se zavzemamo za sporazumno rešitev vseh upravičenih zahtev slovenske strani glede lastnine slovenskih podjetij in posameznikov na Hrvaškem in vprašanj v zvezi s poslovanjem in razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško. Če sporazuma ne bo mogoče doseči, bo potrebno porabiti vsa pravna sredstva, vključno z arbitražo. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo torej podprli rešitve, ki jih uvaja predlagani zakon, saj tudi odpravlja pomanjkljivosti iz sedaj veljavnega zakona, prav tako pa bo zagotavljal boljši način delovanja, natančneje določil obseg nalog, roke in izvedbe plačil. Hvala.
Hvala lepa. In še gospod Marjan Drofenik, v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister s sodelavcem, poslanke, poslanci! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podpira Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Skladu za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Namen zakona je, da se vzpostavi organizacijska in finančna infrastruktura, ki naj omogoči, da bo po koncu delovanja Nuklearne elektrarne Krško lokacija objekta očiščena, in da bo na voljo za novo uporabo, in da se bodo odpadki varno odložili in uskladiščili. Sredstva zbrana po tem zakonu, tako zakon predvideva, se uporabljajo za pripravo projektov, za varno skladiščenje in končno odlaganje izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško ter varno razgradnjo NEK, za izvedbo projektov za varno skladiščenje in končno odlaganje izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov, za izvedbo projekta za varno razgradnjo NEK in za zagotavljanje finančnih sredstev za poravnavanje obveznosti nadomestila zaradi omejitve rabe prostora na območju jedrskega objekta. V poslanski skupini, zato ker gre za pomemben zakon in za sistemsko urejanje relativno zapletenih problemov, smatramo, da je novela zakona dobra in jo zato tudi podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. Imamo samo en vložen amandma vodje Poslanske skupine SNS, ki ga je že malo prej obrazložil. Želi kdo razpravljati o tem amandmaju? Gospod minister.
Hvala lepa. Jaz bi samo nekaj pojasnil glede na očitane relacije do Republike Hrvaške. Meddržavna pogodba in zakon o ratifikaciji le-te sta potrdila dogovor med slovensko in hrvaško stranjo, s katerim se marsikdo ne strinja. Tudi sam sem zelo kritičen do te meddržavne pogodbe, kajti mislim, da ne ureja zadostno rešitve med Republiko Slovenijo in Hrvaško, vendar je bila v takratnem mandatu pod drugim ministrom tista pogodba izpogajana in je začela veljati. Seveda je pogodbo možno menjati samo, če se obe pogodbeni stranki strinjata in tista pogodba je uzakonila oziroma določila dva sklada za razgradnjo. Enega na slovenski strani in enega na hrvaški strani. Zato je normalno, da se seveda denar, ki ga je dolžna Hrvaška v sklad s programom razgradnje odvajati, ne zbira v slovenskem skladu, temveč se mora zbirati v hrvaškem skladu. Veliko je bilo problemov, ker Republika Hrvaška do nedavnega ni ustanovila svojega sklada, čeprav je bila k temu po pogodbi zavezana. To se je zgodilo: Republika Hrvaška je ustanovila sklad in to je bilo tudi slišati, da verjetno na pritiske Evropske unije. Da, delno je tudi temu tako. Tudi kot minister, sem seznanil pristojne komisarje, da Hrvaška ne izpolnjuje meddržavne pogodbe in da je to velik problem. Torej smo koncentrirali moči, združevali moči, da je končno Hrvaška to tudi naredila. In Hrvaška je v skladu s programom razgradnje in v skladu z meddržavno pogodbo zavezana, da plačuje v ta sklad kot Republika Slovenija in da participira pri reševanju teh vprašanj tako glede odlaganja kakor glede razgradnje. Vendar, še enkrat poudarjam, sklad v zakonu, o katerem govorimo, je seveda slovenski del torej, sklad, ki je ustanovljen v Republiki Sloveniji in ne "tangira" vplačil Hrvaške, kajti Hrvaška plačuje v svoj posebni sklad. Toliko k očitkom, da Hrvati nič ne plačujejo. Seveda, nič ne plačujejo v naš sklad, plačujejo pa v svoj sklad.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati o tem amandmaju, bomo o amandmaju v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v torek, 24. junija 2008, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam tudi 40. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali v torek, 24. junija 2008, ob 9. uri. Nasvidenje.