Cenjene kolegice poslanke in kolegi poslanci, spoštovani predstavniki Vlade, cenjene državljanke in državljani. Dovolite mi, da vas pred današnjim nadaljevanjem 15. redne seje Državnega zbora spomnim, da v ponedeljek, 29. marca, mineva natanko 20 let od sprejema Zakona o himni Republike Slovenije. S sprejetjem tega zakona je tedanja Skupščina Republike Slovenije še pred osamosvojitvijo za besedilo himne Republike Slovenije določila sedmo kitico Prešernove pesmi Zdravljica, za melodijo pa zborovsko istoimensko skladbo skladatelja in glasbenega pedagoga Stanka Premrla. Zdravljica, ki je nastala v revolucionarnem obdobju pomladi narodov in okrepljenega prebujanja narodne zavesti leta 1844, odraža duha tedanjega časa. Njeno temeljno sporočilo je, da imajo vsi narodi pravico do svobode in samostojnosti ter da so svobodoljubje, sožitje, edinost in sprava predpogoji za svobodo. Obenem se s svojimi pozitivnimi zamislimi naslavlja na vse narode in s tem tudi presega samo slovenski nacionalni okvir. Te nikoli preživete ideje prijateljskega sožitja, enakopravnosti in svobode so znova oživele v 80-ih letih prejšnjega stoletja. Postopoma so prerasle v temeljne družbene vrednote in osrednje politične cilje, zlasti vzhodnoevropskih držav. Spoštovani. Državna himna naj v narodu in med državljani zbuja in krepi občutek istovetnosti, pripadnosti države, obenem pa utrjuje tudi medsebojno povezanost in domoljubje. Zdaj pa vas vabim, da prisluhnemo slovenski himni v izvedbi Parlament dixie benda in vokalistke Brede Senčar. Prosim. [[...]] [[Himna.]] [[...]]
Hvala lepa. Spoštovane kolegice poslanke, spoštovani kolegi poslanci. Umrl je France Tomšič, ena osrednjih, lahko bi celo dejali ikonskih osebnosti v procesu demokratizacije, političnih in sindikalnih gibanj v drugi polovici 80-ih let, ki so se iztekli v demokratični prehod ter osamosvojitev Slovenije. Bil je pobudnik in organizator znamenite litostrojske stavke iz leta 1987, ki se ni omejila le na klasične sindikalne zahteve, pač pa je izpostavila tudi izrazito politične cilje po pluralizaciji političnega in gospodarskega sistema. V okviru stavke je oblikoval pobudo za ustanovitev Socialdemokratske stranke, ki se je leta 1989 tudi ustanovila kot Socialnodemokratska zveza, predhodnica sedanje Slovenske demokratske stranke. Bil je tudi njen prvi predsednik. Po letu 1090 je bil eden glavnih pobudnikov pluralizacije sindikalnega gibanja in pobudnik ustanovitve sindikata Neodvisnost, postal je tudi njen prvi predsednik. France Tomšič je bil od leta 1990 do 1992 poslanec oziroma delegat v Družbenopolitičnem zboru v prvi demokratični izvoljeni skupščini in je pomembno prispeval k oblikovanju nove države, ki temelji na spoštovanju človekovih pravic, socialno tržnem gospodarstvu in demokratičnem političnem ustroju. Leta 1992 je bil tudi kandidat za predsednika republike. Na vrhu politične moči se je umaknil iz aktivne politike. Njegova največja odlika je bil odprt in neposreden govor, s katerim je hitro našel stik z ljudmi. Ni okolišil, zato mu ni bilo vedno lahko. Moramo mu biti hvaležni za njegov prispevek k slovenski demokraciji. Prosim za minut molka v njegov spomni. [[Minuta molka.]] Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje pričenjam nadaljevanje 15. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Janja Klasinc, Melita Župevc, dr. Andreja Črnak Meglič, mag. Franc Žnidaršič, Bogdan Barovič, Milenko Ziherl, Marijan Pojbič, Roberto Battelli, Anton Colarič, mag. Branko Grims in Matjaž Zanoškar. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 18. DNEVNEGA REDA - TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DETEKTIVSKI DEJAVNOSTI. Državni svet je na 15. izredni seji, 12. 3. 2010 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije, pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o detektivski dejavnosti. Besedo dajem predstavniku Državnega sveta Bogomirju Vnučcu za obrazložitev zahteve Sveta. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, poslanke in poslanci! Državni svet je na svoji 15. izredni seji dne 12. 3. ob obravnavi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o detektivski dejavnosti sprejel zahtevo, da Državni zbor ponovno odloča o zakonu. Novela zakona namreč v 2. členu črta peto točko 8. člena, ki določa aktivno obvladanje slovenskega jezika kot pogoj za opravljanje detektivske dejavnosti in pridobitev in izdajo licenc za delo. Državni svet nasprotuje črtanju te točke. Ustava Republike Slovenije namreč v 11. členu določa, da je uradni jezik v Republiki Sloveniji slovenščina. Z vstopom v Evropsko unijo je slovenščina postala eden od uradnih jezikov Evropske unije, rabo materinega jezika zagotavlja tudi Zakon o javni rabi slovenščine. Prav tako je detektivska dejavnost v širšem mednarodnem prostoru v Sloveniji zgledno urejena. Zato je tudi pristojna Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora menila, da bi črtanje te določbe lahko pomenilo, da pri opravljanju detektivske dejavnosti aktivnosti aktivno znanje slovenskega jezika ni potrebno oziroma da se lahko posluje v kateremkoli tujem jeziku, v nasprotju z 2. členom Zakona o varstvu potrošnikov, po katerem mora podjetje s potrošniki poslovati v slovenskem jeziku. Na območjih, kjer avtohtono živita italijanska ali madžarska narodna skupnost, pa tudi v jeziku narodne skupnosti. Ker v postopku sprejemanja zakona niso bila upoštevana opozorila Državnega sveta niti Zakonodajno-pravne službe, predlagamo, da zakona ponovno ne potrdite, ampak da v nadaljnjih postopkih upoštevate naša stališča in stališča Zakonodajno-pravne službe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku dr. Vinku Gorenaku za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je ta zakon obravnaval na 30. nujni seji 23. marca 2010. In sicer smo odločali o zahtevi Državnega sveta, da ta zakon ponovno obravnavamo. Zakon je bil sicer sprejet na 14. seji 8. marca. Članice in člani odbora so imeli na razpolago zahtevo Državnega sveta z dne 12. marca 2010, mnenje Zakonodajno-pravne službe - 16. marec 2010 in pa mnenje Vlade - 23. marec 2010. Predstavnik Državnega sveta, gospod Vnučec je v dopolnilni obrazložitvi zahteve Državnega sveta povedal, da je Svet dejansko nasprotoval temu 2. členu oziroma črtanju pete točke 8. člena Zakona o detektivski dejavnosti, ki govori o znanju slovenskega jezika kot pogoju za opravljanje detektivske dejavnosti. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe, gospa Špela Maček Guštin je povedala dejansko to, kar je povedala že prej, ko smo ta zakon prvič obravnavali, in tudi izpostavila kot problematično isto določilo, o katerem govori tudi Državni svet. Prav tako je menila, da ta zadeva ni ustrezno urejena. Predstavnika Vlade, ministrica za notranje zadeve gospa Katarina Kresal in pa generalni direktor dr. Žagar, sta v okviru predstavitve pisnega mnenja Vlade o zahtevi Državnega sveta povedala, da Vlada vztraja pri sprejeti zakonski noveli, saj je njen temeljni cilj uskladitev z direktivo o storitvah v notranjem trgu. V razpravi smo nekako ostali na različnih bregovih, koalicijski in opozicijski poslanci, glasovanje pa je pokazalo, da je zakon bil potrjen z devetimi glasovi za in petimi proti. Sprejeli smo torej mnenje: "Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o detektivski dejavnosti je ustrezen. Hvala lepa."
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade kot predlagateljica zakona za obrazložitev mnenje. Besedo ima Katarina Kresal, ministrica za notranje zadeve. Prosim.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Novela zakona o detektivski dejavnosti je predmet usklajevanja s pravnim redom Evropske unije, in sicer z direktivo o storitvah na notranjem trgu. Ta zahteva uskladitev tudi na področju detektivske dejavnosti. Osnovni cilji oziroma zahteve direktive so, da sistem o prostem opravljanju storitev na notranjem trgu ne sme biti diskriminatoren. Mora biti jasen, nedvoumen, javno objavljen, sorazmeren, objektiven in transparenten. V celoti morajo biti izključene omejitve, ki bi bile vezane na državljanstvo, prebivališče ali sedež podjetja, ostale omejitve pa so dopustne samo, če so nujne in se nanašajo na javni interes. Med javni interes, kot ga priznava tudi sodna praksa Sodišča Evropskih skupnosti, spadajo omejitve iz razloga zagotavljanja javnega reda, javnega zdravja, javne varnosti, varstva okolja, varstva potrošnikov in ciljev socialne politike. Državni svet meni, da sprememba 8. člena zakona, v katerem je črtana določba, ki kot pogoj za opravljanje detektivske dejavnosti določa tudi aktivno znanje slovenskega jezika, ni v skladu z Ustavo Republike Slovenije, ki določa, da je uradni jezik v Sloveniji slovenščina. Vlada meni, da izrecna zahteva po aktivnem znanju slovenskega jezika kot pogoja za opravljanje detektivske dejavnosti ni sorazmerna s cilji Direktive o storitvah na notranjem trgu. Tudi sodna praksa Sodišča Evropskih skupnostih kaže, da sistematično preverjanje preizkusa znanja jezikav naprej ni potrebno, ker so zagotovljeni drugi ukrepi, ki zagotavljajo varstvo posameznikov, potrošnikov in pravilno izvajanje zakonodaje. Že ustava tako določa, da so uradni jeziki v Sloveniji, slovenščina in italijanščina ter madžarščina na območju manjšin. Zakon o državni upravi določa, da je uradni jezik v upravi slovenščina. Podjetje mora pri poslovanju s potrošniki poslovati v slovenskem jeziku, na območjih, kjer avtohtono živita italijanska ali madžarska narodna skupnost, pa tudi v jeziku narodne skupnosti, in to določa Zakon o varstvu potrošnikov. Ne nazadnje tudi Zakon o javni rabi slovenščine določa, da je znanje slovenščine potrebno za delo v državnih organih in organih samoupravnih lokalnih skupnosti ter pri nosilcih javnih pooblastil, ki odločajo o pravicah ali obveznostih in pravnih koristi posameznikov ali organizacij. Prav tako pa morajo pravne osebe zasebnega prava in fizične osebe, ki opravljajo registrirano dejavnost, poslovati s strankami na območju Republike Slovenije v slovenščini. Kadar pa je njihovo poslovanje namenjeno tudi tujcem, se poleg slovenščine lahko uporablja tudi tuj jezik. Med dokumenti, ki govorijo o zahtevo po znanju jezika, naj omenim še kodeks ravnanja, ki ga je odobrila skupina koordinatorjev za direktivo o priznavanju poklicnih kvalifikacij, ki priporoča, da priznavanje poklicnih kvalifikacij ni podvrženo jezikovnemu znanju, razen če je to del kvalifikacij, na primer logopedi. Samo za vsak primer posebej naj se preveri, ali je določeno znanje jezika sorazmerno oziroma naj se zahteva po znanju jezika ne uveljavi sistematično pravi. Iz vsega povedanega izhaja, da je uporaba slovenskega jezika kot uradnega jezika urejena in zagotovljena v drugih predpisih. Vsakdo, ki bo v Sloveniji opravljal detektivsko dejavnost, bo moral na tak ali drugačen način s predstavniki državnih organov ali nosilci javnih pooblastil zagotoviti poslovanje v slovenskem jeziku. Ne more pa biti aktivno znanje slovenskega jezika pogoj za opravljanje storitev detektiva, kot to tudi na primer ne velja za direktorja gospodarske družbe ali za samostojnega podjetnika, ki opravlja neko dejavnost. Vlada zato predlaga, da Državni zbor novelo zakona o detektivski dejavnosti sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Anton Urh. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana gospa ministrica, poslanke in poslanci. Lep pozdrav in dobro jutro vsem skupaj. Poslanci DeSUS smo novelo zakona o detektivski dejavnosti, katere cilj je uskladitev notranjega pravnega reda z evropskim, na prejšnji seji Državnega zbora soglasno podprli in tako bomo storili tudi tokrat. Takšno odločitev smo sprejeli zato, ker ne vidimo nobene nesorazmernosti pri odpravljanju tega pogoja. Poleg tega bi lahko ohranjanje pogoja obvladovanja slovenskega jezika pri tovrstni dejavnosti pomenilo tudi diskriminacijo ponudnikov storitev v povezavi z načelom svobodne konkurence. Tako dvomimo, da bi ohranjanje zahteve oziroma pogoja obvladovanja slovenskega jezika pri opravljanju detektivske dejavnosti v primeru postopkov pred evropskimi institucijami bilo upravičeno. Pomisleki s strani Državnega sveta so bili izraženi tudi že tekom postopka sprejemanja novele. Poleg tega so v zvezi s tem tekle diskusije in bili tudi vloženi predlogi za drugačno ureditev vprašanja, ki jih v naši poslanski skupini nismo podprli. Zahteva Državnega sveta za ponovno odločanje o zakonu je posledica mnenja, da sprememba zakona v delu, kjer se odpravlja pogoj aktivnega znanja slovenskega jezika v zvezi s pridobitvijo licence in za samo opravljanje detektivske dejavnosti, ni skladna z ustavo. V Poslanski skupini DeSUS seveda nismo takega mnenja. Uradni jeziki, deklarirani kot taki v naši ustavi, zavezujejo državne organe, da poslujejo v treh jezikih, torej, slovenskem in eventualno v madžarskem ali italijanskem, kar pomeni, da so tudi stranke v postopku posledično vezane na uporabo slovenskega jezika. Tako bo moral detektiv kljub odsotnosti v noveli črtanega pogoja aktivnega znanja slovenščine kljub temu v postopkih pred državnimi organi poslovati neposredno sam ali s pomočjo prevajalcev. V uradnem jeziku območja Republike Slovenije glede komuniciranja s strankami kot uporabniki storitve detektivske dejavnosti pa so v našem pravnem redu v okviru posameznih predpisov vsebovani ključni ukrepi, ki zagotavljajo varstvo posameznikov in pravilno izvajanje zakonodaje v zvezi z rabo slovenskega jezika. Zatorej menimo, da se kljub odsotnosti pogoja aktivnega obvladanja slovenščine pri detektivski dejavnosti še vedno da zagotoviti, da bodo prejemniki storitev deležni poslovanja oziroma komunikacije s tujim detektivom v slovenskem jeziku, in sicer zato, ker konkurenčnost na trgu zahteva od ponudnikov storitev, da se prilagodijo strankinim zahtevam, potrebam in pričakovanjem. V tem primeru bo, če bo stranka slovenski državljan, prilagoditev šla vseskozi v smeri uporabe slovenskega jezika, in sicer bodisi s priučitvijo slovenščine ali pa bo komunikacija v slovenskem jeziku zagotovljena preko tolmačev oziroma prevajalcev. Jasno pa je tudi, da se komunikacija s stranko lažje opravlja v jeziku, ki ga sama razume in uporablja, zatorej bo potrošnikom, ki ne govorijo slovenskega jezika lažje, najeti detektiva, ki govori oziroma obvlada tuj, njihov jezik. Kot konkreten in aktualen primer so pri nas živeče na primer angleške družine. Ne nazadnje tudi ne gre za opravljanje zdravstvene dejavnosti ali kakšne druge dejavnosti, kjer bi bilo obvezno znanje in uporaba slovenskega jezika upravičena tudi v javnem interesu in z vidika pravne varnosti naših državljanov. Kot je bilo uvodoma že rečeno, bomo poslanci DeSUS-a ponovno podprli predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana ministrica. Novela zakona o detektivski dejavnosti je primarno v proceduri zaradi uskladitve s pravnim redom Evropske unije, in sicer z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu, ki je bila sprejeta 12. decembra 2006 in ureja prosto opravljanje storitev na notranjem trgu Evropske unije. Z navedeno spremembo odpiramo slovenski prostor za delovanje detektivov iz tujine, torej iz Evropske unije in Švicarske konfederacije. Predlagana novela zakona podeljuje javno pooblastilo Detektivski zbornici Republike Slovenije, da odloča o priznanju poklicnih kvalifikacij, pridobljenih v tujini. Hkrati pa novela odpravlja pogoj državljanstva Republike Slovenije za pridobitev licence oziroma opravljanje detektivskih nalog in v istem členu črta pogoj aktivnega znanja slovenskega jezika pri opravljanju detektivske dejavnosti. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke novele zakona o detektivski dejavnosti ne podpiramo. 11. člen Ustave Republike Slovenije namreč jasno in nedvoumno določa, da je uradni jezik v Sloveniji slovenščina. Kljub dejstvom, da je Slovenija članica Evropske unije in je prost pretok delovne sile ena izmed njenih temeljnih svoboščin, smo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke mnenja, da bi bilo treba pogoje aktivnega znanja slovenskega jezika pri opravljanju detektivske dejavnosti v obravnavanem zakonu ohraniti. V zakonu določen pogoj znanja slovenščine pri opravljanju detektivske dejavnosti nikakor ne omejuje opravljanja te dejavnosti drugih državljanom držav članic Evropske unije in Švicarske konfederacije, saj lahko vsaka država članica Evropske unije prosto predpisuje pogoje za opravljanje dejavnosti na svojem območju. Potrebno je le spoštovati načelo enakopravnosti, da torej enaki pogoji veljajo tako za domače kot za tudi tuje državljane. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke novele zakona o detektivski dejavnosti ne bomo podprli. Pri tem pa želimo apelirati na Vlado Republike Slovenije, naj posveti večjo skrb ohranitvi nacionalnega jezika, ki je nedvomno temelj vsakega naroda in vsake države, tudi Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni. V Poslanskem klubu Liberalnih demokratov podpiramo besedilo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o detektivski dejavnosti. Gre za uskladitev z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah in o notranjem trgu. Osnovni cilj te direktive je, da sistem ne sme biti diskriminatoren, kar ta zakon udejanja. Detektivska dejavnost je skladno z direktivo uvrščena v kategorijo reguliranih poklicev, zaradi tega moramo slediti temeljnim načelom te direktive in če bi vztrajali pri pogoju za pridobitev licence, ki je bil zapisan v dosedanjem zakonu, to je aktivno znanje slovenskega jezika, bi bil takšen pogoj označen kot nesorazmeren in kot tak tudi diskriminatoren. Ob tem bi omenil razumevanje 11. člena Ustave, da je slovenščina v Sloveniji uradni jezik. Tega ne gre razumeti tako, da je slovenščina samo jezik za sporazumevanje z državnimi institucijami, ampak je to tudi jezik, v katerem se posameznik lahko obrača in pričakuje odgovore tudi v stik z osebami zasebnega prava, ne samo z državnim institucijami. V tem kontekstu želimo poudariti, da tako Zakon o varstvu potrošnikov kot Zakon o javni rabi slovenščine govorita oziroma določata, da se posluje s strankami v slovenskem jeziku. Navedena novela zakona o detektivski dejavnosti ni v ničemer v nasprotju s tema dvema zakonoma, kajti tuji detektiv, ki bo opravljal dejavnost v Sloveniji, bodisi občasno bodisi, da bo želel pridobiti licenco, bo moral poslovati v takšnem jeziku, kot to zahtevata ta dva zakona. Pomisleki, da je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o detektivski dejavnosti neustrezen zaradi tega, ker omejuje rabo slovenščine torej nimajo neke resne podlage, zato bomo v Poslanskem klubu Liberalnim demokratov Slovenije ponovno podprli predlog zakona tako kot tudi seveda v prvi obravnavi. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Andrej Magajna. Prosim.
Spoštovani. Gospod predsednik, gospa ministrica, kolegice in kolegi. Zahteva Državnega sveta po ponovnem odločanju o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o detektivski dejavnosti se Poslanski skupini Socialnih demokratov ne zdi dovolj utemeljena. Državni svet ponovno odpira zahtevo po aktivnem znanju slovenskega jezika za osebe, ki bodo na teritoriju Republike Slovenije izvajale detektivsko dejavnost. Skrb za uporabo slovenskega jezika je sama po sebi pozitivna, na to temo je na odboru za notranjo politiko tudi že potekala široka diskusija, predstavniki ministrstva pa so ponovno predstavljali argumente, v katerih se poudarja, da ne smemo vztrajati v tako restriktivnih pogojih. Kakor zatrjuje ministrstvo s tem zakonom ne posegamo v ostale predpise, kot so Ustava Republike Slovenije, Zakon o javni rabi slovenščine, Zakon o postopku priznavanja poklicnih kvalifikacij državljanom držav članic Evropske unije, evropskega gospodarskega prostora in Švicarske konfederacije. Vsi ti predpisi zahtevajo in podajajo temeljna pravila o javni rabi slovenščine kot uradnega jezika v Republiki Sloveniji. Drugi pomemben razlog pa je spoštovanje načela sorazmernosti. O sorazmernosti govore tudi sodbe Sodišča Evropske skupnosti. Primerljivo oziroma recipročno pa morajo biti urejene tudi ureditve v drugih državah, kjer bi delali naši detektivi. Podobno namreč velja tudi na področjih, kot je veterina, nepremičnine, geodetske dejavnosti. S tem zakonom ne odvezujemo tujih detektivov oziroma državljanov drugih članic Evropske unije ali Švicarske konfederacije, da bi v Sloveniji pridobili licenco in pri svojem delu pri poslovanju z uradnimi organi ne poslovali v slovenščini. Upajmo, da bo praksa v prihodnje temu tudi sledila, kar pa žal ni vedno tako. Navkljub nasprotovanju zahtevi Državnega sveta pa se pridružujemo vsem opozorilom, da je potrebno zagotavljati večjo pozornost jezikovni politiki in skrbi za uporabo lastnega jezika doma in v institucijah Evropske unije.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Poslanska skupina zakona ne bo podprla, tako kot ga nismo podprli tudi na samem začetku. Ne vidimo nobenega razloga, da bi ta zakon lahko dobil našo zeleno luč, čeprav je treba v osnovi povedati, da vendarle prinaša samo evropsko zakonodajo oziroma evropske pravne akte v naši pravni red, pa kljub temu ni nobenih razlogov, da primerjamo uporabo slovenščine kakšnega tujega direktorja, ki sedi v svoji pisarni in jezika niti ne uporablja pri svojem tekočem poslovanju - bere neke akte, spise in tako naprej. Tukaj gre pa le za neko drugo vprašanje, nekdo bo hodil po slovenskem ozemlju, opravljal bo naloge, opravljal bo naloge za naše državljane, za tuje državljane, za kogarkoli in mu ne bo potrebno govoriti slovensko. Zakonodajno-pravna služba je povedala svoje, poslanci smo povedali svoje, pa še vedno, ne vem kakšen izraz naj uporabim - "tišasto", bi človek rekel-, tiščite neko rešitev skozi, za katero sami veste, da je v nasprotju z ustavo, da je v nasprotju z zakonom, pa verjetno vam bo moral to povedati nekdo drug, tisti, ki je za to bolj pristojen - recimo, Ustavno sodišče. Nobenih razlogov ni, da na tak način delamo v Državnem zboru in da še tisto temeljno stvar, temeljno določilo, da se uporablja slovenski jezik na ozemlju Slovenije opuščamo. Le zakaj? Premali smo v tej Evropi, bom rekel, dva milijona nas je in še to želimo opustiti na tak način, za to ni nobene potrebe, zakon nima naše podpore. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Tadej Slapnik. Prosim.
Spoštovani predsednik. Ministrica, predstavnik Državnega sveta, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares ocenjujemo zahtevo Državnega sveta za neutemeljeno, saj menimo, da črtanje pete točke prvega odstavka 8. člena Zakona o detektivski dejavnosti ni v nasprotju z Ustavo Republike Slovenije. Ustava namreč v 11. členu določa, da so uradni jeziki v Republiki Sloveniji slovenščina in italijanščina ter madžarščina na manjšinskih območjih. Izraz uradni jezik pa pomeni, da organi državne uprave poslujejo v teh jezikih, kar bo po uveljavitvi novele veljalo tudi za vse tuje detektive. V noveli zakona je tudi zapisano, da se za pridobitev licence in pravice do opravljanja dejavnosti tujih detektivov zahteva prevod dokumentov v slovenščino. Poleg tega pa bodo morali detektivi, ki ne bodo znali slovenskega jezika, z državnimi organi poslovati v slovenskem jeziku neposredno ali posredno s pomočjo prevajalca ali tolmača. V Poslanski skupini Zares bomo zaradi tega predlog zakona ponovno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Gvido Kres. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik! Spoštovana gospa ministrica, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o detektivski dejavnosti ponovno podprli, saj ne odstopa od ciljev in načel veljavne zakonodaje in pomeni nadaljevanje dosedanje prakse z uvedbo direktive o storitvah na notranjem trgu. Z zakonom se torej odpravlja omejitev, da licenco za opravljanje detektivske dejavnosti v Republiki Sloveniji lahko pridobijo samo slovenski državljani. Prav tako pa se spreminjajo določila in odpravljajo nekatere ovire za opravljanje posamezne detektivske storitve tujcev. Po novem bo slovenski prostor odprt tudi za delovanje detektivov iz tujine, se pravi iz Evropske unije in Švicarske konfederacije. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke pa se je že v postopku sprejemanja zakona pridružila opozorilom Komisije Državnega sveta za državno ureditev, ki je izrazila pomislek o črtanju pogoja aktivnega znanja slovenskega jezika za opravljanje detektivske dejavnosti v Republiki Sloveniji, ker to ni v skladu z 11. členom Ustave, po katerem je uradni jezik slovenščina. Prav tako smo se strinjali, da ima slovenski potrošnik pravico do komunikacije v materinem jeziku. Torej, kljub temu da bomo ta zakon podprli, si seveda želimo oziroma pričakujemo, da bi v prihodnje naše institucije tudi, ko se prilagajamo neki zakonodaji, posvetile več pozornosti jezikovni politiki in skrbi za uporabo lastnega slovenskega jezika doma in v institucijah Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 19. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2010 IN 2011 V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo bom dal predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima mag. Helena Kamnar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanci in poslanke. Pred vami je sprememba zakona o dopolnitvah in spremembah zakona o izvrševanju proračuna za obdobje 2010 in 2011. Namen tega zakona oziroma teh sprememb zakona je, da bi izvrševanje proračuna v letih 2010 in 2011 potekalo s čim manj težav in da bi pri tem zasledovali tudi nekatere dodatne cilje, ki jih je država opredelila v okviru izhodne strategije. Prva pomembna sprememba zakona se nanaša na zagotavljanje namenskih virov za gradnjo in investicijsko vzdrževanja železniške infrastrukture. Na ta način z zakonom o izvrševanju proračuna usklajujemo način financiranja železniške infrastrukture z novosprejetim zakonom o zagotavljanju namenskih sredstev za železniško infrastrukturo. Ključni namen te ureditve je, da se zagotovi čim bolj stabilne vire za financiranje investicij, kar bi omogočalo izpeljavo začrtanih velikih investicijskih projektov na železniški infrastrukturi in zagotovilo posledično zmanjšanje cestne obremenitve in nedovoljenih izpustov v zrak. Druga pomembna sprememba so plačilni roki. Mi smo v prvotnem besedilu zakona o izvrševanju proračuna vse plačilne roke za državo skrajšali in občine, skrajšali na 30 dni, s to novelo zakona pa te roke zapovedujemo tudi za vse posredne proračunske uporabnike. Na ta način Vlada predvideva, da bi lahko pomembno prispevali k izboljšanju plačilne discipline. Seveda se bo posledično moralo spremeniti tudi financiranje posrednih proračunskih uporabnikov s strani države in občin. Tretja sprememba je zagotovitev pravne podlage za financiranje ustanov, ki so v funkciji izvajanja razvojne mednarodne pomoči. Že sama resolucija o mednarodni razvojni pomoči, ki jo je sprejel Državni zbor, predvideva te institucije in določa njihovo vlogo. Računsko sodišče je v svojem revizijskem poročilu ugotovilo, da ne obstaja zadostna prana podlaga za financiranje teh institucij, zato skušamo to pomanjkljivost odpraviti z veljavnim zakonom. V prihodnosti bo ta tematika rešena v zakonu o mednarodni razvojni pomoči. In zadnja večja sprememba so pravne podlage za večjo zadolžitev občin v primerih, ko občine prevzemajo infrastrukturo nekdanjih javnih podjetij in na ta način zagotavljajo pogoje za izvajanje novega mednarodnega in slovenskega računovodskega standarda, ki ukinja sredstva v upravljanju. Ker prevzemajo infrastrukturo, se dogaja, da morajo prevzeti tudi dolgove. Ob prevzemu teh dolgov trčijo na mejo, ki jo določa Zakon o financiranju občin in da bi ne prišli v opreko z zakonom, s tem zakonom določamo, da v teh primerih lahko gredo nad mejo, ki jo določa Zakon o financiranju občin. Naj na koncu povem, da je vložen tudi amandma v zvezi z namenskimi sredstvi za financiranje železniške infrastrukture, in sicer tako, da se poleg investicij, iz namenskih virov zagotavlja tudi financiranje investicijskega vzdrževanja. Vlada tak predlog spremembe zakona podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske [[...]]Pardon, se Vam opravičujem. Prehitevam danes, ja. Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo - dajem besedo Bogdanu Čepiču za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana državna sekretarka. Odbor za finance in monetarno politiko je 19. nujni seji dne 18. 3. 2010 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2010 in 2011, ki ga je Državnem zboru v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora z dne 17. 3. 2010, ki je besedilo proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in v zakonodajno-tehničnem pogledu ter posredovala konkretne pripombe k 1., 2., 4., 5., 6., in k 7. členu predloga zakona. Na podlagi opozoril prej navedenega mnenja so koalicijske poslanske skupine SD, Zares, DeSUS in LDS dne 17. 3. 2010 vložile amandmaje k 1., 4., 6. in k 7. členu zakonskega predloga. Do 17. 3. 2010 je amandmaja k 1. in 4. členu zakonskega predloga vložila tudi Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Na seji odbora so sodelovali predstavniki iz Ministrstva za finance in predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Uvodoma je predstavnice Vlade v dopolnilni obrazložitvi členov kratko predstavila cilje in rešitve predloženega besedila. Med uvedenimi rešitvami velja v prvi vrsti izpostaviti določitev novih namenskih odhodkov iz naslova letne dajatve za ceste oziroma sredstev koncesijske dajatve Luke Koper za izvedbo investicije v javno železniško infrastrukturo odnosno posodobitev železniške infrastrukture, vse v okviru cilja maksimalne preusmeritve prevoza tovora s cest na železnice. Ob tem se uvaja v prvotnem besedilu osnovnega zakona pomotoma izpadla določitev kupnine od prodaje kapitalskih naložb, ki se že vrsto let zbirajo kot namenski vir proračuna na podlagi zakona o uporabi sredstev, pridobljenih iz naslova kupnin, na podlagi zakona o lastninskem preoblikovanju podjetja. Z namenom omejitve plačilne nediscipline besedilo tudi v kar največji možni meri določa plačilne roke, tako za posredne proračunske porabnike, vezane na 30 dni, kot na tistih področjih, ki se financirajo neposredno iz proračunov. S tem se pri plačilnih rokih za neposredne proračunske uporabnike uvaja, da je to 30 dan, kar hkrati pomeni enoznačno določitev, saj je v praksi do sedaj šlo za različna tolmačenja. Pomembna sprememba se nanaša še na pravne podlage za financiranje določenih vrst ustanov na podlagi ugotovitve v reviziji Računskega sodišča, da ni ustrezne pravne podlage za sklepanje neposrednih pogodb z ustanovami na podlagi odlokov Vlade s statusom zasebnih ustanov, ki jih je ustanovila država in izvajajo naloge v javnem interesu. Po mnenju Računskega sodišča bi bilo financiranje teh ustanov možno izključno na podlagi razpisov, vendar so hkrati vpletene v sistem mednarodne razvojne pomoči. Tako se za zadostitev zahtev Računskega sodišča uvaja določba, ki z navedenimi ustanovami omogoča sklepanje neposrednih pogodb s tem, da so sredstva, ki omogočajo njihovo delovanje, že določena v proračunih za leto 2010 in 2011. Hkrati predlagateljica ugotavlja, da zaradi uveljavitve slovenskih računovodskih standardov številka 35, ki ne dopuščajo več možnosti računovodskega izkazovanja sredstev v upravljanju, s predvidenim prenosom sredstev javne infrastrukture iz poslovnih knjig javnih podjetij v poslovne knjige občin, obstaja velika možnost prekoračitve največjega dovoljenega obsega možnega zadolževanja na lokalni ravni. To pa zlasti iz razloga, ker je smotrno ohraniti javno gospodarsko infrastrukturo v občinski lasti, le-te pa se prenašajo z dolgovi, nastalimi z njeno pridobitvijo. Predlog občinam določa pravno podlago za primere prekoračenja zakonsko določenega obsega tovrstne možne zadolžitve. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe v okviru predstavitve mnenj poudarila, da amandmaji koalicijskih skupin sledijo opozorilom službe, medtem ko opozorilo glede vsebine 1. člena zakonskega predloga obstaja. V krajši razpravi, ki se je odprla v obravnavi 1., 4. in 6. člena predloga, ki pa je v dobršni meri posegala dejansko v predložene vladne rešitve. Že ob predhodni obravnavi proračuna 2010 in 2011 je bilo namreč ugotovljeno, da zakonska podlaga za njegovo izvrševanje ni dopuščala priprave novonačrtovanega programskega proračuna in je bil že večkrat napovedan in zato pričakovan poseg v Zakon o javnih financah. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k 1., 4., 6. in 7. členu zakonskega predloga, odbor amandmajev Poslanske skupine SDS k 1. in 4. členu ni sprejel. Ob tem je odbor na podlagi 126. člena Poslovnika glasoval o posameznih členih zakonskega predloga in jih tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na predlog prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga, ki ga imate v gradivu.
Hvala lepa. Zdaj pa res sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Miran Györek. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Zaradi nemotenega izvrševanja proračunov za leti 2010 in 2011 kot tudi zaradi zagotavljanja pravnoformalnih podlag je treba obravnavati in uveljaviti pričujoči Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za omenjeni leti. Gre namreč za omogočanje financiranja ustanov za opravljanje storitev splošnega pomena na področju mednarodnega sodelovanja. Žal se naša železniška infrastruktura nahaja v takšnem stanju, da kvalitetno izvajanje storitev ni več zagotovljeno in je treba zagotoviti stalen vir financiranja za investicije v železniško infrastrukturo. Gre torej za nujnost namenske proračunske postavke ne samo kot definirani vir financiranja, temveč tudi zaradi eventualnega prenosa sredstev iz enega v drugo proračunsko obdobje. Ne nazadnje gre tudi za zagotavljanje plačilne discipline za vse dotične financirane subjekte proračuna, gre tudi za gospodarsko javno infrastrukturo v upravljanju občin in s tem povezano lastniško izkazovanje. In prav tukaj je treba določiti pravno podlago za zadolževanje oziroma vlaganje v infrastrukturo, kot je že predhodnik prej omenil. Sredstva za izvajanje tega zakona so očitno zagotovljena v državnem proračunu, iz prilivov od okoljskih dajatev za obremenjevanje zraka z emisijami CO2. Odpira pa se vseeno tudi nekaj vprašanj. Sama ideja, da se začne končno vlagati v železniško infrastrukturo in da se končno začne pospešeno preusmerjati tovorni promet s cest na železnice, ni sporna. A propos s tem sicer nismo odkrili tople vode, kajti za vzor in osnovne smernice je treba samo pogledati malo čez mejo, v sosednjo Avstrijo ali Švico, kjer so ta vprašanja rešili, in to zelo učinkovito, že pred mnogimi leti. Sporno pa bi bilo lahko jemanje sredstev iz naslova letnih dajatev za uporabo cest, ki jih ne nazadnje plačujemo vsi lastniki avtomobilov, in koncesijskih dajatev Luke Koper. Čeprav smo v Slovenski nacionalni stranki vsa ta leta opozarjali na problem tovornega prometa na cestah, na konstantno povzročanje škode na cestni infrastrukturi, ki jo v glavnem zadnja leta povzročajo tuji tovornjakarji v tranzitu, pa kljub temu nobena vlada doslej ni bila sposobna in odločena zaračunati ustrezno kompenzacijsko cestnino za takšne uporabnike slovenskih cest. S tem mislim na ustreznost glede na škodo, ki jo povzročajo cestam in z onesnaževanjem, da sploh ne govorim o številu prometnih nesreč, posledični materialni škodi in izgubi stotin življenj, v glavnem Slovenk in Slovencev, kajti njihovih življenj sploh ni možno kompenzirati oziroma nadomestiti z nikakršno cestnino. O posameznih dikcijah in vsebinskih obrazložitvah tudi s pravnega vidika ne bi v podrobnosti razpravljal, nisem nek jurist, strokovnjak, pa tudi zaupati je treba pripravljavcem zakonskih členov. Torej, ne glede na navedene pomisleke k 1. členu zakona v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke dajemo podporo sprejetju tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Prijazen pozdrav gospe sekretarki in sodelavki! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli predlagane spremembe in dopolnitve zakona o izvrševanju proračunov za leti 2010 in 2011, kajti gre za spremembe, ki se nanašajo na določitev novega namenskega prihodka za izvedbo investicij v javno železniško infrastrukturo, ki bodo omogočile posodobitev te pomembne prometnice. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo večkrat poudarjali, da je železniška infrastruktura vitalnega pomena na področju zagotavljanja ustrezne prometne infrastrukture, ob dejstvu, da smo v preteklih letih to puščali ob strani. Vsekakor imamo tudi znotraj poslanskega kluba nekatere vsebinske pomisleke pri določanju tega namenskega vira, in sicer naj bi bila ta zagotovljen iz naslova cestnih dajatev in koncesnin Luke Koper. A na drugi strani pretehta razmislek, da so vlaganja v železniško infrastrukturo tako pomembna, da je nujno zagotoviti stabilne, predvsem pa namenske vire. Prav tako se strinjamo s predlagano spremembo ZIPra, da se določi plačilne roke za posredne proračunske uporabnike, kar bo po našem mnenju pripomoglo k zmanjševanju finančne nediscipline, vsaj v tistem delu, ki se dotika proračunskih sredstev. Do sedaj je namreč prihajalo do različnih tolmačenj, zato je edino prav, da se to problematiko uredi tako, da ne dopušča nobenih dvomov in nobenih različnih interpretacij. Zagotovo pa bo potrebno v prihodnje več storiti na celotnem področju finančne nediscipline in nelikvidnosti gospodarstva, saj je stanje več kot alarmantno. Spremembe ZIPR-a se nanašajo tudi na uveljavitev možnosti sklenitve neposredne pogodbe o financiranju oziroma sofinanciranju za ustanove, ki jih je ustanovila Republika Slovenija na področju mednarodnega sodelovanja, s čimer se glede na pripombe Računskega sodišča ustvarja pravna podlag za sklepanje teh pogodb. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije na načelni ravni nimamo zadržkov, se pa tu odpira pomembno vsebinsko vprašanje, katere so glavne in najpomembnejše ustanove na tem področju, koliko jih sploh potrebujemo, kakšno vlogo imajo in kakšne rezultate zares dosegajo. Tovrstno vprašanje lahko razširimo tudi na celotno področje delovanja različnih ustanov, centrov, fundacij, agencij in še, kar je podobnega. Še posebej v tej gospodarski krizi moramo posebej pazljivo načrtovati sredstva za te namene in spremljati, ali v vsakem primeru posebej dosegajo konkretne gospodarske oziroma merljive učinke. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo tudi druge rešitve, ki se med drugim nanašajo na možnost povečanega zadolževanja občin kot posledice prenosa dolga, pri čemer želimo, da ima Vlada skrben pregled nad zadolženostjo, ki je že tako pereč problem Republike Slovenije na splošnem kot tudi na področju prav financiranja občin. Ni problem, če se občine zadolžujejo, problem je, za kaj se zadolžujejo. Kadar gre seveda za pomoč pri črpanju evropskih sredstev, za opremo dolgoročne investicije na področju čiščenja odpadnih voda, komunalne infrastrukture, oskrbe s pitno vodo, potem je to vsekakor pohvale in podpore vredno. V kolikor se pa občine zadolžujejo za projekte, ki pa nimajo razvojnega in dolgoročnega značaja, potem je pa taka odločitev lahko sporna in vprašljiva. Da zaključim. Ker v splošnem ZIPro prinaša zadovoljive rešitve, ne pa idealnih, bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije zakon o izvrševanju proračuna enotno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Bogdan Čepič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi. S spremembami zakona se bo določil nov namenski prihodek za izvedbo investicij v javno železniško infrastrukturo, ker se bodo s tem zagotavljala sredstva za posodobitev in obnovo železniške infrastrukture. Na ta način bo možno po modernizaciji železniške infrastrukture doseči predvsem preusmeritev prevoza tovornega prometa in del tovora s cest na železnico, kar bo dolgoročno omogočilo zmanjševanje cestnega prometa in manj potreb po večanju cestnih kapacitet, poleg tega pa tudi zniževanje emisij toplogrednih plinov. Prav tako je s spremembo ZIPro predvidena preusmeritev sredstva dela koncesijske dajatve Luke Koper smiselna, saj je kvalitetna železniška infrastruktura nujna tudi za zanesljivo in konkurenčno obratovanje Luke Koper in kvalitete njihovih storitev. Zakon tudi določa krajše plačilne roke za posredne proračunske uporabnike, cilj take ureditve in politike pri izvrševanju Proračuna Republike Slovenija pa je, da država v največji možni meri omeji finančno nedisciplino na tistih področjih, ki se financirajo neposredno iz proračunov Republike Slovenije. Predlog zakona omogoča možnost sklenitve neposredne pogodbe o financiranju oziroma sofinanciranju za ustanove, ki jih je ustanovila Republika Slovenija na področju mednarodnega sodelovanja. Na ta način se vzpostavlja pravna podlaga za financiranje navedenih ustanov. V letošnjem letu se izteka obdobje, ko bodo morale lokalne skupnosti prenesti svojo infrastrukturo, ki so jo imele do sedaj v upravljanju v raznih javnih podjetij, v svoje občinske bilance. Tako narekuje slovenski računovodski standard SRS 35, ki je nastopil s polno veljavo s 1. 1. 2010. Mnogo te javne infrastrukture je bilo zgrajene tudi s krediti, ki do sedaj niso obremenjevali lokalnih financ, se bo pa sedaj lahko zgodilo predvsem pri občinah, ki so že do sedaj prezadolžene, da bodo prekoračile največji obseg možnega zadolževanje iz 10b. člena Zakona o financiranju občin. Ker se zaradi uveljavitve SRS 35, ki ne dopušča več možnosti računovodskega izkazovanja sredstev v upravljanju bo morala prenesti javna infrastruktura iz poslovnih knjig javnih podjetij v poslovne knjige občin. Obstajajo tveganja prekoračitve največjega dovoljenega obsega možnega zadolževanja občin. Glede na to, da je smotrno javno gospodarsko infrastrukturo ohranjati v lasti občin, se je s predlagano ureditvijo občinam za te namene v novem 39a. členu Zakon o financiranju občin - ena določa pravna podlaga za prekoračitev zakonsko določenega obsega možnega zadolževanja, saj se s prenosom infrastrukture posledično prenašajo tudi tisti dolgovi iz naslova kreditov, ki so nastali v javnem podjetju, zaradi pridobitve te javne infrastrukture. Vsekakor pa s sprejetjem tega zakona in zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v javno železniško infrastrukturo, ki ga tudi danes sprejemamo na tej seji Državnega zbora, izpolnjuje zadana razvojna politika prometa in prometne infrastrukture, ki se najbolj povečuje v proračunu za leto 2010 od vseh razvojnih politik v primerjavi z letom 2009 oziroma preteklih let zaradi hitrejšega financiranja obnove oziroma izgradnje železniške infrastrukture. Za izvajanje tega zakona so že zagotovljena sredstva v državnem proračunu. V sprejetem proračunu je namreč določeno, da v letu 2010 pričakujemo prilive od okoljskih dajatev za obremenjevanja zraka z emisijami CO2 v višini 151 milijonov evrov. Navedeni prilivi so bili predvideni kot namenski prejemki. V skladu s tem zakonom se spremeni namen porabe teh sredstev, kar pa ne povzroči potrebe po zagotavljanju dodatnih virov iz navedenega. Seveda bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla predlog sprememb zakona o izvrševanju proračuna za leti 2010 in 2011.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Torej spoštovana državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi. V Slovenski demokratski stranki, v kolikor naši amandmaji ne bodo sprejeti, zakona ne bomo podprli. Za to imamo kar nekaj razlogov. Prvi ključni, najpomembnejši razlog je ta, da ocenjujemo, da je predlagana novela zakona o javnih financah nezadostna glede na nakopičene probleme, povezane s tem zakonom. Spomnite se, da smo sprejemali država proračuna za leto 2010 in za leto 2011 na podlagi nekega novega pristopa, tako imenovanega programsko naravnanega proračuna. In ob sprejemanju zakonov smo lahko ugotovili, da Zakon o javnih financah ne nudi ustrezne formalne podlage za sprejem tako imenovanega programsko zasnovanega proračuna, zato je moralo Ministrstvo za finance pripraviti pravzaprav dva teksta: enega po stari metodologiji neposrednih proračunskih uporabnikov, razdelitve na ministrstva in podobno in potem paralelno je pripravljalo ministrstvo tudi še programsko naravnan proračun, kjer je določilo neke prioritete, programe in potem sredstva po teh programih. Torej dvojno delo, pri čemer se je ministrstvo odločilo, da bo v prihodnje šlo po poti programsko naravnanega proračuna. Pričakovali smo torej, da bi v tem zakonu o javnih financah, v tej noveli zasledili tudi pravno podlago, da bomo v prihodnje imeli torej programsko naravnan proračun in da bomo stare zakonske podlage za pripravo proračuna ustrezno spremenili. Tega v tej noveli ni in to pogrešamo in to je prvi ključni očitek tej noveli. Drugi ključni očitek je povezan z ugotovitvami Računskega sodišča. Računsko sodišče je opozorilo na kar nekaj potreb po spremembi zakona, da se prikazujejo odhodki in prihodki transparentneje, kar je tudi v interesu javnih financ. Tudi v tej luči ni kaj veliko sprememb zaslediti. Torej menim, da bi se moralo Ministrstvo za finance celoviteje lotiti te tematike, ne pa tako parcialno, kot se je, pa še to ocenjujemo, da v nekaterih primerih v napačni smeri. Kaj imam v mislih? Največji očitek leti na 4. člen oziroma popravljen 22. člen obstoječega zakona, kjer se drugače definirajo plačilni roki. Doslej je veljalo in v obstoječem, veljavnem zakonu velja, da je plačilni rok za neposredne proračunske uporabnike 30 dni. Po novem predlogu, ki ga imate sedaj na mizi, pa je plačilni rok 30. dan, kar je bistvena razlika, to se pravi, skrajni dan. Prvič, menimo, da bo ta rešitev povzročila določene nepotrebne administrativne zaplete - namreč, številni bodo morali prejeti plačilo 30. dan, ne glede, kateri dan je to, in ne glede na to, s koliko denarja razpolaga državni proračun v tistem trenutku. Torej, ne bo več možen plačilni rok 15., 20. ali 25. dan, temveč bo moral biti prav 30. dne. Mislim, da bo prihajalo do kršitve te norme, kajti včasih se tudi zaradi povsem tehničnih razlogov to ne bo moglo narediti 30. dan. In ne vem, zakaj ne bi ostalo tako kot doslej oziroma zakaj ne bi Vlada razmislila o skrajšanju plačilnega roka. Zato mi z amandmajem tudi predlagamo skrajšanje plačilnega roka, in sicer da imamo tako za neposredne kot posredne proračunske uporabnike 15-dnevni plačilni rok. Mislim, da bi bil to pameten in potreben korak v smeri tudi razreševanja plačilne nediscipline in posledično problemov, ki jih v verigi taka plačilna nedisciplina povzroča. Drugi predlog, ki ga imamo, pa je, da bi se lahko del sredstev iz naslova cestnin, pobranih za tovorna vozila, uporabljal tudi za izvedbo investicij v javno železniško infrastrukturo. Namreč, cilj vseh strategij doslej je bil, da se del tranzitnega tovornega prometa preusmeri s cest na železnice in bi lahko s cestninami, ki jih poberemo od tranzitnega tovornega prometa, financirali tudi železniško infrastrukturo. Torej predlagamo, da se to opredeli tudi kot namenski prihodek za financiranje. Naša podpora ali nepodpora temu zakonu bo vezana na podporo amandmajev, ki smo jih vložili. Sicer pa ocenjujemo, da so predlagane spremembe Zakona o javnih financah nezadostne glede na opisano problematiko. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojzij Potočnik.
Hvala, spoštovani predsednik. Predstavnice Vlade, kolegice in kolegi. Cilj predloga zakona je torej uzakoniti rešite, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje proračuna. Gre za nekaj področij, kjer je poseg v veljavni zakon nujen. O tem je bilo več povedano s strani predlagateljev in v poročilu Odbora za finance in monetarno politiko. Poslanska skupina Zares izpostavlja kot pomembnejša tri področja. Prvič: najprej tiste dopolnitve obstoječega zakona, ki bodo prispevale k zmanjševanju in zajezitvi plačilne nediscipline. Neplačevanje je resen, izjemno resen problem. Vsak korak k blažitvi, četudi že morda kasen, prispeva k vračanju stabilnosti in utrjevanju podjetniške iniciative. Država, ki naj bi tudi sicer k reševanju finančnega poslovanja pristopila sistemsko, je dolžna ta korak storiti prva. Mora biti za vzgled in mora biti vredna zaupanja. Drugič: gre za uvrstitev dajatve za ceste in koncesijske dajatve Luke Koper med namenske prihodke proračuna za izvedbo investicij in vzdrževanj v javno železniško infrastrukturo. Ne podcenjujemo skoraj soglasno izglasovanega razvojnega zakona pred dvema dnevoma. Vlaganje v javno železniško infrastrukturo je bilo pač nujno in potrebno premakniti z mrtve točke. Toda uporaba tako imenovanega navzkrižnega financiranja v poslanski skupini, pa tudi v razpravi v Državnem zboru ni minila brez utemeljenih pomislekov. Tretjič: ureditev se nanaša na prenos sredstev javne infrastrukture iz poslovnih knjig javnih podjetij v poslovne knjige občin. S sredstvi potujejo tudi dolgovi, povezani z njimi, in obstaja povsem realna možnost prekoračitve dovoljenega zadolževanja na lokalni ravni. Vendar te v "nepredvidene zadolžitve", po dopolnitvi zakona ne zmanjšujejo siceršnjih pravic do zadolževanja. Župani so si oddahnili, vsaj začasno. Toda, v petem poglavju izhodne strategije je vlada zapisala naslednje priporočilo OECD-ja o poenostavitvi upravljanj z infrastrukturo gospodarskih javnih služb. Tako gre citat: "Občinam se mora omogočiti, da komunalno infrastrukturo kot kapitalski vložek prenesejo na sedanja javna podjetja v njihovi lasti in s tem poenostavijo sistem vzdrževanja in investicij v infrastrukturo." Razlika je očitna. V Poslanski skupini Zares skušamo torej spomniti Vlado na nekaj, ker nam je pred kratkim predstavila. Zelo očitne pa so tudi koristi dopolnjenega predloga zakona. Poslanska skupina Zares ga bo zato podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Kolegice in kolegi. Spremembe in dopolnitve zakona, ki so pred nami, prinašajo kar nekaj sprememb na različnih področjih. Prvo področje je prepoznavanje namenskih sredstev za izgradnjo javne železniške infrastrukture, kar je v bistvu osnova za že sprejete spremembe zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v javno železniško infrastrukturo. Sprememba ZIPro zagotavlja namenski vir za izgradnjo železniške infrastrukture, in sicer letno dajatev za ceste in del koncesije iz naslova Luke Koper. Naslednje področje, ki ga izpostavljamo in pozdravljamo, je določanje plačilnih rokov, kjer se pri plačilnih rokih za neposredne proračunske uporabnike natančneje določa, da je to 30 dan, hkrati pa roke določamo tudi za posredne proračunske uporabnike, kar do sedaj ni bilo določeno. To je zagotovo dober ukrep v času problematike, ko se soočamo v gospodarstvu z likvidnostnimi problemi. Žal moram ugotoviti, da je to skoraj po dveh mesecih od sprejema izhodne strategije prvi ukrep, ki je usmerjen v reševanje omenjene problematike. Naslednja sprememba oziroma dopolnitve zakona se nanaša na pravne podlage za financiranje ustanov, saj nimamo ustrezne pravne podlage za sklepanje neposrednih pogodb z ustanovami, ki jih je ustanovila država in izvajajo naloge, ki so v javnem interesu. Naj poudarim še spremembo v zvezi z urejanjem razmerij s komunalno infrastrukturo na ravni občin. Zaradi spremembe sredstev v upravljanju je prišlo do tega, da so občine v lastništvu prevzele infrastrukturo nekaterih javnih podjetij ali drugih podjetij, ki so upravljali s to infrastrukturo. Ker je bila ta infrastruktura obremenjena tudi z dolgovi, so morali hkrati prevzeti tudi dolgove. Zato je potrebno dopustiti možnost, da je obseg zadolžitev posamezne občine, ki izhaja iz prevzema komunalne infrastrukture in hkrati prevzema dolgov za to infrastrukturo, lahko večji od tistega, ki je določen v zakonu o financiranju občin. Zato bomo v Poslanski skupini SLS ta zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Franc Jurša.
Predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav, državni sekretarki. Kolegi in kolegice. Pred nami je zakon, ki predvideva ustanovitev namenskega sklada za financiranje javne železniške infrastrukture. Z novim namenskim prihodkom za izvedbo investicij v javno železniško infrastrukturo se bodo zagotavljala sredstva za posodobitev železniške infrastrukture. Na ta način se želi doseči maksimalna preusmeritev prevoza tovora s cest na železnico, kar bo dolgoročno omogočilo zmanjševanje cestnega prometa in manj potreb po cestni zmogljivostih. Posledično pa naj bi bila ta rešitev ugodna tudi za okolje, saj naj bi, zaradi preusmeritve težkih tovornjakov na vlake znižali emisije toplogrednih plinov. Ta predlog zakona tudi osnovo za zagotovitev sredstev v proračunu za izvajanje novele Zakona o investicijah v javno železniško infrastrukturo, ki smo ga sprejeli na tej seji. Sklad se dopolni iz naslova obstoječih dajatev, ki jih lastniki vozil plačujejo za uporabo cest. Hkrati se bo v sklad stekala tudi koncesija, ki jo dobi država od uporabe koprskega pristanišča. Z novelo zakona se določa plačilne roke tudi za posredne proračunske uporabnike. Cilj takšne ureditve je, da država v največji možni meri omeji finančno nedisciplino na tistih področjih, ki se financirajo neposredno iz proračunov. Predlog zakona določa tudi možnost uskladitve neposredne pogodbe o financiranju oziroma sofinanciranju za ustanove, ki jih je ustanovila država na področju mednarodnega sodelovanja. Na ta način se vzpostavlja pravna podlaga za financiranje teh ustanov. Občinam se z novelo zakona daje pravna podlaga za prekoračitev zakonsko določenega obsega možnega zadolževanja, a le za namene prenosa javne infrastrukture iz poslovnih knjig javnih podjetij v poslovne knjige občin. S prenosom infrastrukture se namreč posledično prenašajo tudi tiste dolgove, ki so nastali v javnem podjetju zaradi pridobitve te javne infrastrukture. V Poslanski skupini DeSUS bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih vloženih amandmajev, ki jo bomo opravili na osnovi pregleda amandmajev z dne 26. 3. 2010. Ker je amandmaje možno še vlagati, tega pregleda še nismo dobili, zato seveda dajem v razpravo 1. člen ter amandmaja poslanskih skupin SDS in SD. Prebrati moram najprej amandma Poslanske skupine SDS k 1. členu: 1. člen se spremni tako, da se glasi: "V Zakon o izvrševanju Proračuna Republike Slovenije za leti 2010 in 2011 Uradni list Republike Slovenije št. 99/9 se v 11. členu trinajsta točka spremeni tako, da se glasi: 13, del sredstev iz naslova cestnin, pobranih za tovorna vozila, se uporabi za izvedbo investicij v javno železniško infrastrukturo." In amandma Poslanske skupine SD: V trinajsti točki se za besedilom "za izvedbo investicij" dodata besedi "in vzdrževanj". Želi kdo razpravljati? Ja, mag. Andrej Vizjak.
V Slovenski demokratski stranki predlagamo amandma, s katerim bi del sredstev iz naslova cestnin, pobranih za tovorna vozila, uporabili tudi za izvedbo investicij v javno železniško infrastrukturo. Predlog sledi evropskim direktivam, saj bolj pravično obremenjuje uporabnike avtocest oziroma cest, še posebej težka motorna vozila v tranzitu. Namreč, več kot jasno je, da je Slovenija tranzitna država in da je slovensko avtocestno omrežje zelo obremenjeno s tem tranzitnim tovornim prometom. Praviloma zaradi visokih trošarin, ki jih je uvedla ta vlada, ti kamino ne "tankajo" več v Sloveniji, kar pomeni, da je tudi problem oziroma izpad državnega dohodka iz naslova trošarin. Nič drugega od tega tranzita ni kot pobrane cestnine in prav bi bilo, da se namensko ta denar preusmeri tudi v izgradnjo železniške infrastrukture. Namreč, če želimo resno v prihodnosti preusmeriti del tega tranzitnega prometa s cest na železnice, moramo denar, ki se pobira s cestninami, preusmeriti tudi v investicije v železniško infrastrukturo. Menimo torej, da je ta predlog v duhu ne samo načrtovanih investicij v železniško infrastrukturo, temveč tudi v duhu varovanja okolja. Namreč, s tem ukrepom ne bomo le razbremenili naših avtocest, ampak bomo razbremenili tudi izpuhe v naše okolje, teh tranzitnih tovornjakov, ki po večini nosijo tablice držav na vzhodu, držav, ki so po razvitosti precej nižje od Slovenije in zahodne Evrope, in posledično so tudi kategorije ekološke sprejemljivosti oziroma ustreznosti teh vozil. Menimo torej, da bi s tem znatno pospešili izgradnjo in modernizacijo prepotrebne železniške infrastrukture in zato je to predlog, ki bi bil podpore vreden. Zdi pa se nam smiselno, podpreti tudi amandma, ki ga je predlagala SD, tako da na nek način razširimo tudi tiste vire za železniško infrastrukturo, kot je doslej določeno v trinajsti točki tega 1. člena.
Hvala lepa. Naj samo opozorim, če bo amandma Poslanke skupine SDS k 1. členu sprejet, je potem amandma poslanskih skupin SD, Zaresa, DeSUS-a in LDS-a brezpredmeten. Toliko v vednost. Želi še kdo razpravljati? Ja, prosim za prijavo. Besedo ima Anton Kampuš. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Končno lahko rečemo, da se je nekdo upal sploh lotiti te pomembne teme, ki se tiče naše železniške infrastrukture. Ocenjujemo lahko, da je to zadnji čas. Pričakovali bi, da ne bi bilo takšnih problemov kot so danes, če bi se teh problemov, upal kdo lotiti že v prejšnjem času, ker verjetno vsi dobro poznate. Tudi iz medijev je razvidno, kakšne tožbe, kakšna odškodninska izplačila je država Slovenija morala plačati nekaterim, ki so trpeli sorazmerno veliko onesnaženje in tudi tako okrnjeno življenje na območju Pomurja in še vse povsod drugje. Tako moramo danes priznati, da bom ta zakon podprl, amandmaja SDS-a pa ne bom podprl. Moram reči, da sem danes zelo, zelo vesel predvsem zaradi namena zakona, torej predvsem tudi v tem smislu, da bo prišlo, ko bodo investicije v teku, do znižanja emisij, kar je neizbežno in nujno potrebno. Seveda si pa vsi želimo čim več prometa na železnicah, to pa pomeni, da je treba gledati tudi strokovno. Strokovno pa pomeni, da železniška infrastruktura v kratkih kilometrih ne bo prinesla nekega izboljšanja, predvsem lahko prinese izboljšanja tistega tipa, ko gre za tranzitiranje skozi Slovenijo. Torej, iz študije je razvidno, da so ekonomično upravičljive samo tiste razdalje, ki so večjega tipa in to pri nas verjetno to pomeni. Pomeni pa tudi to, da bodo morale biti še kakšne druge infrastrukturne pomembne zadeve urejene, kot so nakladalne rampe, logistična skladišča in tak naprej. Posebej sem vesel tega, da enkrat zasledimo znotraj tega plačilne roke. Jaz bi si želel, da bi ti plačilni roki, ki so napisani znotraj tega zakona, pričeli počasi veljati tud za vse ostalo, ker bi bilo za naše gospodarstvo izredno ugodno, pričakujem, da bomo šli v tem smislu naprej. Vesel sem tudi tega, da seveda vse tiste občine, ki bodo de facto dobile to infrastrukture v svojo lastnino, da bodo na podlagi tega se lahko tudi nekoliko več zadolžile, torej da bo prišlo do nekoliko prekoračitev zadolžitev. To je seveda pomembno, drugače te infrastrukture verjetno ne bo nič kaj dosti. Bega pa me neka druga stvar. Najnovejše raziskave v Evropski uniji, ki se tičejo sploh prometa, frekvence prometa, enega in drugega, torej cestnega in železniškega, nam govorijo nekoliko drugače. To pa pomeni, da je predvideno povečanje cestnega prometa tam okrog 50%, da bo železniškega okrog 2%. Tako me najnovejše raziskave nekoliko begajo in je zdaj popolnoma jasno, da smo mi z železniško infrastrukturo zamudili vlak. Torej je tudi to jasno, da smo mi z neresnim pristopom vsa leta nazaj zamudili ta vlak in da zdaj capljamo za Evropo. Želim si samo, da bo tega denarja, ki je namenjen za infrastrukturo v smislu železniške povezave, da ga bo dovolj. Bega me še seveda ena stvar. Veliko je govora tudi, da je namen tega tudi izboljšanje ali pa lažje delovanje Luke Koper. Luko Koper pa v tem trenutku, poznate, vsak dan jo imamo v časopisu in malo se bodo morali tisti zamisliti, kaj se z Luko Koper je dogajalo, kaj se z Luko Koper dogaja in kako bomo iz tega izšli. Tako je splet okoliščin, ki verjetno gre v pozitivno smer, vsaj pri izgradnji naše železniške infrastrukture. Obetam si iz tega normalno, da bomo tudi taka evropska država kot vse druge, torej v smislu preorentiranja na železniške tire. V večji meri.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa, predsednik. Jaz s podporo zakonu o izvajanju proračuna Republike Slovenije res nimam nobenih težav ali pa pomislekov, predvsem zavoljo tega, ker v pomembnem delu omogoča tudi nekolikanj drugačno prometno politiko oziroma vsaj implementacijo le-te, podnebno in okoljsko politiko. In prvi amandma oziroma amandma k 1. členu, ki ga je predlagala koalicija, gre tudi v to smer in tukaj verjetno ne bo imel nihče dilem. Sam pa ocenjujem, da tudi amandma, ki ga predlaga SDS, je s svojo intenco usmerjen prav v to smer, v izboljšanje prometne politike, v izboljšanje okoljske in podnebne politike in operativnega ravnanja na teh področjih. Tisto, kar je tukaj zadrega, je zamujena priložnost, da bi to, kar je dobrega na tem amandmaju, da bi se torej obremenilo tudi, tuj tranzir preko naše dežele, kar sedaj ni primer, nekako komplementiral s tem, da ne bi bilo ogroženo plačevanje tistega dela obvez, ki jih imamo z gradnjo avtocest. In bojim se, da smo tukaj zamudili neko priložnost, ko bi lahko našli komplementarno rešitev zato, da bi obremenili tiste, ki se danes, v narekovaju rečeno, "zastonjkarsko" vozijo preko naše države, kakor zagotovili sredstva, ki so potrebna za odplačevanje dolgov v zvezi z našimi avtocestami. V razdvojenosti tega amandmaja čutim tudi sam dilemo in zato ne morem glasovati proti temu amandmaju, ker je v intenci dobro naravnan, ne morem pa tudi zanj glasovati, če to pomeni krčenje sredstev za odplačevanje že zgrajenih avtocest.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Res je, predlog amandmaja Slovenske demokratske stranke postavlja koncept financiranja in avtocest in tudi železniške infrastrukture v neko novo luč, v neko novo dimenzijo. Pravi, da bi bilo dobro in smotrno del cestnine, pobrane za tovorna vozila, nameniti investicijam v javno železniško infrastrukturo. Torej, s tem se resno soočimo z neko intenco, da preusmerimo tovorni promet na železnico, tam, kjer je to mogoče. Seveda je zato potrebno storiti še marsikaj, od ustrezne regulative tudi do omogočanja, da se prenese del tega tovornega prometa na železnice. Od podpore temu amandmaju je tudi odvisno - in terja ta amandma še celo kupico izvedbenih aktivnosti ministrstva in vlade v celoti. Sprejetje tega amandmaja bo sploh zelena luč, ali ta koncept je zaželen v Sloveniji. Nekateri, ki ste pred menoj kritizirali, češ, zakaj to že ni bilo v preteklosti, želite, da tega tudi ne bo v prihodnosti. Torej, vas očitek je povsem neargumentiran. Kajti, če tega ni bilo doslej, zakaj potem tega ne bi biti poslej. Ali ni to argument, da nekaj zavrnete, ker tega ni bilo že pred dvema, tremi, štirimi, petimi leti ali ne vem kdaj? To je prva stvar, ki jo želim poudariti. Seveda, če se oba amandmaja izključujeta, potem bomo v Slovenski demokratski stranki podprli seveda našega. Drugo - nekaj me zanima. Vidim, da je tu državna sekretarka in gotovo razpolaga s podatki, procentualno, glede na tako drastično povečanje cestnine, ki so se zgodile v Sloveniji s prodajo nalepk, vinjet, me zanima, koliko je bilo prodanih letnih in koliko ostalih vinjet doslej. Po moje bi morala biti že kar večina letnih. Kako dosegamo lanske prodajne rezultate? Ali je bilo iz naslova tako podraženih vinjet zbranega tudi procentualno več denarja kot lani? In kako ocenjujete, da bo ta nova, dražje vinjetna politika zapolnila pričakovanja prihodkov iz tega naslova, kot je planirano za leto 2010? Torej, ali boste po trenutnih vmesnih podatkih o prodanih vinjetah dosegli plan, ga ne boste dosegli oziroma kako je glede realizacije iz lanskega leta? Vemo, da smo imeli znatno znatno cenejše vinjete.
Hvala lepa. Besedo ima Anton Anderlič.
Ne enega ne drugega amandmaja ne bom podprl, kot tudi ne zakona, ker se mi zdi, tako tudi nisem predvčerajšnjem podprl zakona o investicijah v železniško infrastrukturo, ker se mi zdi skrajno na meji ali pa še celo čez mejo tistega, kar ureja zakon o javnih financah. Zato mi je bližje tisto razmišljanje, tudi v obrazložitvi pri tem zakonu, ki pravi, da naj bi parlament - tako delajo na Švedskem, pa še kje drugje - sprejel postavke, sprejel proračun in dal vladi neko pooblastilo, da lahko določene stvari tudi sama uredi. Tako kot pa pri nas z zakonom o izvrševanju proračuna tako rekoč vse urejamo na novo in prerazporejamo na neke čudne načine, se mi pa zdi, da je pretirano. Zato bi bilo mnogo bolje, če že ne govorimo o vsebini; o vsebini, ki govori o viru, od kje naj bi, recimo, šlo za železniško infrastrukturo, ali niso državne ceste prepotrebne kakšne finančne injekcije, zato da bi jih obnovili, zato da bi nekatere tudi rekonstruirali in podobno. In tukaj gre samo za to, da nek namenski vir damo nekam drugam. Verjamem, da je v osnovi taksa na motorna vozila in taksa za uporabnino cest namenjena za izgradnjo in za obnovo cest, ne pa za nekaj drugega. Seveda spoštujem napore in v vsakem primeru podpiram investicije tako v železnico kot tudi v ceste in drugo infrastrukturo, pa vendarle malo več te preglednosti in namenskosti bi pa že lahko bilo. Najbolj korektno bi bilo, tako kot je že nekdaj kazalo, da bomo uspeli to narediti, ko smo imeli še bencinski tolar oziroma kasneje evro, ki je nabiral namenska sredstva za izgradnjo cest oziroma odplačevanje kreditov, se je vse to potem izgubilo v integralnem proračunu. Je pa res, da so se tudi obveznosti za plačevanje kreditov iz tega naslova potem tudi poračunavale oziroma se je na novo dajalo poroštva in na novo zadolževalo. Zato se je lahko ali reprogramiralo kredite ali se odplačujejo, saj v tem trenutku niti ne vem, koliko tega dolga je, ampak verjetno gre tam za tri, štiri milijarde evrov pa že, kar se tiče avtocestnega puha, kot bi rekli po domače. Tukaj je bil najbolj uspešen pri zadolževanju prejšnji finančni minister Bajuk. Vi veste, da smo kar na enkrat odkrili toplo vodo, ko so bili krediti poceni, češ, dajmo se zadolževati, to je najbolj ugodno. Seveda se je to obrnilo zelo na hitro, na kratek čas in je sedaj situacija vsem znana. Ker če imamo na tisti postavki, za katero naj bi ta vir bil, zbran denar iz uporabe cest, če imamo na drugi strani obveznosti, ne vem, zakaj pa ta vir usmerjamo nekam drugam. Bolj jasno, bolj čisto bi bilo: država se zadolži ali izda, recimo, obveznice, jaz res ne razumem, zakaj za javno infrastrukturo, kot so železnice, ne bi izdali obveznic, ki bi bile sigurno na trgu predmet velikega povpraševanja, saj je zadaj država, če temu lahko tako rečem, in bi bile tudi dividende oziroma obresti iz obveznic dober posel za tiste, ki bi v to vlagali. Zadnjič, pred dvema dnevoma ni bilo tukaj predstavnikov finančnega ministrstva, pa sem prometnega ministra spraševal, kako je sedaj s temi zadevami. Preprosto bo v proračunu nastala neka luknja, iz namenskega vira bomo nekam dali, kako bomo na koncu to zaprli; ali bo to samo večje primanjkljaj ali bo to večja zadolžitev, ali kaj pravzaprav to pomeni? Kajti, s proračunom za 2010 in 2011 so bili tako nameni kot tudi višina sredstev za posamezne namene opredeljeni.
Hvala lepa. Mag. Kamnar, želite besedo?
Hvala lepa. Glede financiranja železniške infrastrukture. Vlada se je odločila, da predlaga ta namenski vir iz razloga, ker je v svoji izhodni strategiji izgradnjo železniške infrastrukture predstavila kot svojo prednostno nalogo v naslednjem srednjeročnem obdobju. Na tem projektu bodo angažirana evropska sredstva, ki so že odobrena, in je treba zagotoviti stabilen vir sofinanciranja oziroma dopolnjevanja teh evropskih sredstev iz državnega proračuna. Seveda obstaja možnost, da bi za te namene izdali obveznico, vendar to pomeni dodatno zadolževanje države, za katerega je Vlada ocenila, da v tem trenutku ni primerno, predvsem zaradi tega, ker nas v naslednjih letih čaka velika konsolidacija javnih financ. To je tudi razloga, zakaj smo skušali zagotoviti ta namenski vir. Vi dobro veste, da ob vsakoletnem proračunu v Državnem zboru je veliko večji interes, da se sredstva zagotovijo za cestno infrastrukturo, tudi na račun železniške infrastrukture. In zaradi tega pogosto prihaja do okrnjenih sredstev za namen železniške infrastrukture in zato tudi upočasnjene dinamike pri izgradnji železniške infrastrukture. Zaradi tega, kar predlagamo z zakonom o izvrševanju proračuna, ni treba spreminjati samega proračuna. Mi smo imeli v samem proračunu predvidena namenska sredstva za ta namen, res pa je, da jih zakon o izvrševanju proračuna za leto 2010 ni pripoznal kot namenska sredstva, zato s to rešitvijo urejamo to vprašanje. Kar se tiče pobude oziroma vloženega amandmaja SDS-a. Poglejte, kot prvo je amandma tako ubeseden, da je težko vedeti, koliko denarja naj bi se namenilo za izgradnjo železniške infrastrukture. Če bi že šli v to zadevo, bi bilo treba decidirano povedati, kakšen obseg. Druga zadeva, ki pa je vsebinske narave in je pri tem bistveno bolj pomembna, je dejstvo, da je Dars, ki ima na ramenih izgradnjo in dokončanje avtocestnega programa in servisiranje dolga iz izgradnje avtocestnega programa, v takšni situaciji, da bodo cestnine komaj zadoščale, da bodo z ustreznimi reprogrami obstoječi krediti vrnjeni in da se bo za silo vzdrževalo obstoječo infrastrukturo. Verjetno boste ob obravnavi avtocestnega programa ponovno razpravljali tudi o tem, kakšna je pravzaprav vzdržnost obstoječega sistema financiranja avtocest. Iz tega razloga si preprosto ne moremo privoščiti, da bi kakršenkoli del cestnine namenjali za druge namene kot za te, zaradi katerega se v tem trenutku v obstoječi zakonodaji namenjajo. Kar se tiče podatkov o pobranih cestninah preko vinjet, vam v tem trenutku na znam odgovoriti. Ne razpolagam v tem trenutku z vsemi podatki, ki ste jih želeli imeti, in vam bomo pisno odgovorili. Vsekakor so bile vinjete, ki so bile postavljene v letu 2008, prenizko naravnane, da bi lahko z njimi servisirali obveznosti, ki jih je Dars že imel, in tudi nižje naravnane od cestnin, ki so bile pobrane pred tem preko neposrednega pobiranja cestnin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Trofenik.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Bom skrajšal, ker mi je nekatere stvari snel kolega Anderlič, nekaj je pa bilo tudi v odgovoru, čeprav z odgovorom, se opravičujem državni sekretarki, še zdaleč nisem zadovoljen. Jaz temu pravim javnofinančna alkimija, kar se mi gremo včeraj in danes, pa nekaj dni nazaj v Državnem zboru. Dovolite uvod, ki bo na prvi pogled mogoče neokusen, ampak bi spomnil. S samoupravnimi interesnimi skupnostmi smo končali pred 21 leti - naj bi. Imam občutek, da se ponovno vračamo k njim, v tistem negativnem smislu. Drugo, sinoči je bil zanimiv nastop enega izmed bivših ministrov v sosednji državi Hrvaški, ki je jasno povedal, ko vstopimo, dobimo 15 do 17 milijard evrov v Evropsko unijo. Toliko rabimo za progo Reka-Zagreb, toliko Zagreb-Beograd, še za progo proti Jadranu, tam doli proti Pločam, tisti hrvaški del in še en projekt in so strateški projekti zaključeni. Zakaj sem rekel, da je to javnofinančna alkimija? Trdim, da ta zakon, ta sprememba tega člena, ko poskuša sicer z dobrim namenom - jaz se strinjam, da je treba zagotoviti za železnico končno potrebna javnofinančna sredstva ali vire, pa tudi druge. Ampak s tem tako imenovanim navzkrižnim, kot je nekdo to krstil, to z navzkrižnim financiranjem, oprostite, nima nobene zveze. Ti viri niso logični. Kako so nelogični, pa postavljam vprašanje tako predlagatelju kot opoziciji, ki jo razumem, da provocira z amandmaji jaz si jemljem na ravni provokacije, razen tisti del enega amandmaja, ko je bil v deležu GDP-ja, kar bi bilo edino smiselno, da se za železnico zagotovi določen delež GDP-ja v vsakoletnem proračunu, kot usmerjevalno, kriterij. Pika. Pa nič drugo. Drugič. Se strinjam z opozicijo; tisto, kar je bilo v zvezi s povezanim zakonom povedano: najprej moramo imeti ovrednoten nacionalni progam. Za tekoče projekte, ki so v teku, bi pa, upam, znali že izračunati. Ampak, če provociramo v virih, sprašujem, zakaj ni v virih niti predlagatelja niti opozicije nadomestila za uporabo železniške infrastrukture - ne za osebni ne za tovorni promet. Ali je kateri vir bolj logičen kot namenski vir kot ta? Nihče ne predlaga, nihče ne odgovarja. Meni je jasno kdo, ker sem prepričan, da tega nihče ne plačuje, ali pa je samo na papirju evidentirano kot obveza. Tako se mi z viri igramo. To, kar je kolega Anderlič rekel, je točno. Oziroma če gremo širše: mi imamo vseeno štiri javnofinančne probleme: odplačevanje Darsovih kreditov, zato razmišljanje o kakšnih prenosih s cestnine ali česarkoli na železnice - oprostite, to je nerealno, ker bomo imeli večji problem, kako Darsu zagotoviti, razen če bomo oblikovali cestnino do nemogoče višine. Drugo je, zagotoviti javna sredstva za nakup emisijskih kuponov. Tretje je strošek vzdrževanja in rekonstrukcij, investicijskega vzdrževanja državnih javnih cest, pa tudi občinskih. Zakaj je ta vir najprimernejši, registracijska taksa, ki jo zdaj peljemo v železnice, in mislimo, oprostite, da bomo nekoga s tem za brado pocukali. Nič ne bomo iz tega napravili! Zato prosim za kvantitativni odgovor. Prej v smislu tega, kar je bilo vprašano: koliko je inkaso od registracijskih taks in koliko je nominalno v proračunu za leto 2010 in 2009 postavka na strani odhodkov za železniško infrastrukturo. Šele ko boste to povedali - saj bi sami lahko pogledali - potem bomo lahko debatirali o tem, ali je rebalans potreben zaradi tega zakona ali rebalans ni potreben, ali boste to naredili s preusmeritvami, kar je tudi kot tehnika možno, da vnaprej povem, da mi ne bi kdo odgovarjal na tak način. In s tem mi v resnici ničesar ne delamo koristnega. Navzven poskušamo ne vem komu dopovedati, javnosti ali vlečemo za nos slovensko javnost ali sebi dopovedujemo, da smo nekaj s tem napravili. In seveda, kot je bilo, se opravičujem, državni sekretarki, ker bo izgledalo kot neke vrste replika ali pa polemika z njo, je pa namenjeno v resnici kot samokritika ali kritika nam, tukaj v Državnem zboru, ki sprejemamo tako ta zakon, pa tistega včeraj, pa državni proračun, pa rebalans in take zadeve. Bilo je rečeno, ob sprejemanju proračunov je vedno večja naklonjenost "cestariji" kot pa železnici. Ja za boga milega, saj to mi sprejemamo! Ali je zdaj naše razpoloženje odvisno od vremenskih prilik ali od letnega časa, ker sprejemamo proračun jeseni, spomladi pa sprejemamo sedaj neko, še enkrat rečem, javnofinančno alkimijo, da bi zagotovili sredstva. Naša usmeritev bi bila kvečjemu možna - da zavežemo Vlado kot predlagateljico proračuna-, tolikšen delež GDP-ja je treba zagotoviti vsako leto v proračunu. Je pa res, da se lahko vprašamo, od kod to vzeti. Lepo se je slikati pa govorimo vsi, da bomo železnice rešili. Prvič, na kratek rok ne bomo nič rešili, je pa treba začeti reševati in je treba od nekod vzeti, ker dodatnih virov za državni proračun ni in to zahteva prestrukturiranje državnega proračuna in posledično, sem prepričan tudi rebalans. Zato - se ne bom več oglašal, saj se tudi drugače ne - ta sprememba tega ZIPra je mogoča potrebna v obsegu problemov, ki so tekoča, ampak je nedopustno, da je stanje tako zaradi institucij oziroma ustanov in tega financiranja, ki je pa relativno pozno. Drugače pa mislim, da sta ta zakon in tisti prej v tem trenutku nepotrebna in nič kvalitetnega ne prinašata, razen neko lažno upanje javnosti, da nekaj rešujemo, v resnici pa nič. Spomnil bi nazaj, pa to naj sedanja opozicija ne jemlje kot kritiko njenega vladanja ali kakorkoli. Dejstvo je, da je Državni zbor sprejemal, leta nazaj, rebalanse, ko je zmanjševal sredstva za železniško infrastrukturo, istočasno pa so tisti, ki so morali poskrbeti za projekte imeli javne razpise s klavzulami: "Pridržujemo si pravico preklica razpisa, v kolikor ne bodo zagotovljena finančna sredstva." Pa ne za investicije, za projektno dokumentacijo in za pripravo investicij! Iz takega stanja v neko novo stanje, ni možno preskočiti čez noč, zato niti amandmaja niti zakona osebno ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite besedo? Mag. Kamnar, prosim.
Hvala lepa, še enkrat, za besedo. Glede namenskih virov. Jaz se sicer strinjam, da bi bilo življenje mnogo lepše, če namenskih virov ne bi imeli, vendar jih že sam Zakon o javnih financah predvideva. Res je tudi, da se včasih preprosto z namenskim virom samoomejujemo tako v okviru Vlade pri predlaganju raznih rešitev kakor tudi pri sprejemanju odločitev v Državnem zboru. Mislim, da je namen tega predloga prav ta. Glede rebalansa oziroma glede veljavnega proračuna za leto 2010. V veljavnem proračunu za leto 2010 so bila predvidena sredstva za financiranje železniške infrastrukture v višini 151 milijonov in naj bi bila zagotovljena s CO2 takso. Ta taksa ni bila prepoznana v veljavnem zakonu o izvrševanju proračuna kot namenski vir. Tako samo zaradi tega razloga sprememba proračuna ne bo potrebna, je pa dejstvo, da je CO2 taksa bolj povezana z emisijskimi kuponi in v kolikor se bomo v letošnjem letu odločili za nakup emisijskih kuponov in bomo to morali predstaviti tudi z rebalansom državnega proračuna, potem je bolje, da C02 taksa ostane kot integralni del proračuna in na ta način ne neposredno povezana tudi z nakupom emisijskih kuponov. Na ta način pa seveda zagotavljamo vseeno možnost izvedbe programa in črpanja evropskih sredstev za izgradnjo železniške infrastrukture. Hvala.
Želeli ste repliko? Prosim, gospod Trofenik.
Se opravičujem. Državni sekretarki se še enkrat opravičujem. Verjetno je izpadlo, ena številka je bila povedana, da je bilo za investicije na strani odhodkov 151 milijonov - OK. Koliko je pa na strani prihodkov te takse, ki jo zdaj namensko prenašamo za železnico? Drugič pa se opravičujem, ker vi ste le odgovorni in ekspert za to, ampak treba je pa le paziti. Namenski prihodki in proračunski skladi, to je sicer povezano, ni pa vedno eno in isto, zlasti v tem primeru, ko ni nobene logike med namenskim prihodkom in na drugi strani z namenskim odhodkom. Tukaj ni nobene logike in nobene povezave. Zato moramo pri tej zadevi previdni. Se opravičujem.
Besedo ima mag. Kamnar. Ona lahko dobi besedo, kadar želi.
Hvala lepa. Tudi na strani prihodkov je bilo predvideno 151 milijonov prihodkov iz CO2 takse. Tako je bila bilanca, kar se tega tiče, uravnovešena v državnem proračunu. Kar se tiče proračunskih skladov in namenskih prihodkov. Res je, da gre tukaj za dva instrumenta, vendar delujeta po podobnem principu. Bistvo je, da so sredstva, ki se pridobijo, povezana s točno določenimi odhodki in da se neporabljena sredstva v tekočem letu lahko prenašajo v naslednje leto za isti namen. In to je pravzaprav sistem, ki pri večjih investicijskih projektih lahko deluje zelo pozitivno. Je pa moteč faktor in je odstopanje od osnovnega principa integralnega proračuna in se z vami popolnoma strinjam in vsekakor z vidika čistih in preglednih javnih financ bi se morali znebiti praktično vseh namenskih virov, če smo čisto odkriti. Ampak, žal, gre življenje včasih nekoliko drugače in tudi preko tistega, kar si v teoriji javnih financ želimo in bi bilo dobrodošlo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Peter Verlič.
Hvala lepa. O tem amandmaju je že teklo kar precej besed, tudi ko smo obravnavali ta zakon o namenskih sredstvih za vlaganje v javno železniško infrastrukturo pred nekaj dnevi. Gre za to, da ta amandma, ki ga predlagamo, ni provokacija, kot je malo nazaj rekel gospod Trofenik. To ni provokacija opozicije. Če je to provokacija, je potem to provokacija, ki jo je sprejela Evropska komisija z direktivo o evrovinjeti. Direktiva o evrovinjeti omogoča, da se del cestnin težkega tovornega tranzita, ki obremenjuje ceste, da se del tega denarja lahko nameni za financiranje ostalih infrastrukturnih projektov. To je bil namen in je namen tudi tega našega amandmaja. Ne gre za to, da bi bili proti temu, da se sredstva namenjajo za vzdrževanje javne železniške infrastrukture in za investicije, ampak za to, da so viri čisti, bolj logični, pa tudi pošteni. Poglejte, v tem trenutku, ko se namenjajo ta sredstva, letna dajatev za uporabo motornih vozil ali po starem, da bo jasno, cestna taksa, ki jo plačamo vsi slovenski uporabniki motornih vozil, in še dodatno koncesija Luke Koper, se pravi, zdaj izgradnja železniške infrastrukture temelji izključno na slovenskih uporabnikih. Torej vsi, ki smo lastniki osebnih vozil, zdaj to takso namenjamo direktno za investicije v javno železniško infrastrukturo. Tako se je pač odločila koalicijska večina. Težak tovorni tranzit, ki se vali po slovenskih avtocestah, in vemo, da so 90% tega težkega tovornega tranzita, ki obremenjuje naše avtoceste, tuji tovornjakarji. In oni k tej modernizaciji slovenske železniške infrastrukture ne prispevajo ničesar. Še tisti del trošarine, ki bi jo morda lahko, s tem ko bi kupili gorivo v Sloveniji, prispevali v proračun, je ne, ker pač raje gorivo točijo v tujini, ker je pri nas zaradi visokih trošarin, ki jih je vpeljala ta vlada, predrago. Torej, o tem govorimo, o poštenosti. Ali je pošteno, da slovenski državljani, ki imamo avtomobile, sedaj v celoti prispevamo za gradnjo javne železniške infrastrukture, 90% tujega tranzita s težkimi kamioni pa se vozi preko Slovenije in k tej modernizaciji ne prispeva ničesar? To ni provokacija, to je logično vprašanje, ki sledi pravzaprav iz direktive o evrovinjeti. Preberite si jo! Saj na podlagi tega je nastal ta naš amandma, ravno zato, ker se želi težak tuj tovorni tranzit obremeniti. Zakaj pa moderniziramo železniško infrastrukturo? Glavni namen modernizacije železniške infrastrukture je ravno ta: preusmeritev težkega tovornega prometa s cest na železnice. Torej, s tem lahko pravzaprav tudi ta težek tovorni tranzit, ki obremenjuje okolje in avtoceste, s tem ko bo deloma prispeval del teh cestnin namensko za modernizacijo in investicijo v javno železniško infrastrukturo, seveda pošteno prispeval k temu, da bo na koncu koncev teh tovornjakov, upajmo, zaradi večje konkurenčnosti železniške infrastrukture, boljše. To je ta glavni namen. Gre za to, da je vir bolj pošten, kot pa je sedaj opredeljen v tem predlogu. In to je bil ta naš amandma. Seveda se na drugi strani velikokrat pojavlja vprašanje, češ kaj pa bo sedaj z zadolževanjem Darsa, kaj pa se bo zgodilo z Darsom. Dars se lahko obnaša tudi gospodarno. Dars lahko že prvi korak stori sedaj z letnim planom in pogleda morda tudi zadnje priporočilo Računskega sodišča in teh ukrepov, da se vzdrževanje avtocest, če smo prav razumeli, izvaja negospodarno, in tukaj tudi privarčuje odstotke. In te odstotke, ki bodo privarčevani, lahko mirno namenimo iz tega dela cestnin za vzdrževanje javne železniške infrastrukture. In to je bil tisti glavni namen tega amandmaja. Razumem, da so tudi nekateri razpravljavci iz koalicije ugotovili, da bi morda pa letna taksa - in tukaj mislim, da je letna taksa za ceste, kar plačujemo ob registraciji, bolj potrebna za vzdrževanje regionalnih državnih cest, ki so tudi v slabem stanju. Koncesija Luke Koper - v preteklosti je bil v Luki Koper dobiček, sedaj, kot slišimo, je izguba. Morda bi bilo bolje, če bi del koncesije ostal kar Luki Koper. Verjetno je bil v preteklosti dobiček tudi zato, ker je svetoval sedanji državni sekretar gospod dr. Jakomin. Hvala.
Želite besedo mag. Kamnar? [[Ne.]] Besedo ima Janko Veber. Prosim.
Hvala za besedo. Ob tej razpravi pri teh amandmajih, predvsem amandmaju Poslanske skupine SDS in opozorilo tudi predsednika Državnega zbora, da v kolikor bi bil ta amandma sprejet, potem je brezpredmeten amandma štirih koalicijskih poslanskih skupin, ki govorijo o tem, da se vključi v zakon o izvrševanju proračuna v tej 13. točki tudi vzdrževanje železniške infrastrukture, bi pomenilo, da bi bil zakon o izvrševanju proračuna neusklajen z zakonom o zagotavljanju sredstev za investicije v javno železniško infrastrukturo, ki smo ga obravnavali v prejšnjem dnevu. Tako je skoraj nemogoče podpreti amandma Poslanske skupine SDS, zagotovo pa bi povzročil zelo velike težave tudi pri izvajanju zakona za zagotavljanje sredstev za investicije v železniško infrastrukturo predvsem tudi zaradi vzdrževanja železniške infrastrukture. Glede ostalih zadev, na katere se vsebina amandmaja nanaša, pa je vendarle potrebno ponovno izpostaviti dejstvo, da je zadolženost Darsa takšna, da ni mogoče jemati sredstev iz naslova cestnin in jih namenjati za gradnjo železnic, ker so te obveznosti že tako velike, da jih bo pač že s pobrano cestnino zelo težko v celoti pokrivati. Če k temu dodamo še dejstvo, da so v prejšnjem mandatu bile uvedene vinjete po izjemno nizki ceni, so te povzročile zelo velik izpad prav v tistem letu, ko bi mogoče lahko z zdajšnjo ceno vinjet pobrali bistveno več sredstev za gradnjo, vzdrževanje in razvoj avtocest in seveda s tem imeli bistveno bolj kvalitetno finančno situacijo v Darsu in danes bi lahko bistveno lažje reševali nekatera vprašanja, ki so vezana predvsem na to, ali je potrebno tudi Dars za dokončanje avtocestnega programa dodatno zadolževati ali ne. Ne bi ga bilo potrebno zadolžiti v toliki meri, če bi vinjete imele razsodno, določeno ceno v prvem letu, ko so bile tudi udejanjene. Tako mora ta namenski vir za poplačilo kreditov, vzdrževanje in izgradnjo avtocest ostati tam, kjer je. Če se pogovarjamo pa o tem, ali resnično imamo interes, da se železniška infrastruktura čim prej posodobi, in ali imamo interes, da počrpamo v ta namen tudi čim več evropskih sredstev, potem je zelo pomembno, da tudi v svojem proračunu zagotovimo sredstva, ki bodo omogočala tudi črpanje evropskega denarja, pa tudi pripravo projektne dokumentacije in vsega, kar je potrebno pri gradnji železniške infrastrukture, ravno tako zagotoviti v našem proračunu. Tako bo učinek tega zakona o izvrševanju proračuna kot tudi zakona o investicija v javno železniško infrastrukturo bistveno večji, kot je ta hip izmerjen v 125 milijonih evrov, kolikor je sredstev iz naslova letne dajatve za uporabo vozil v cestnem prometu predvidenih v letu 2010. Mislim, da je v tej gospodarski in finančni krizi zelo pomembno, da poskušamo lastna sredstva oplemenititi še z evropskimi, kajti to je edini neposredni vir, ki nam prinaša potem tudi bistveno večji učinek tako pri bruto družbenem produktu kot tudi sicer pri zagotavljanju delovnih mest in pri zagotavljanju naročil, ki so še kako potrebna za vsa tista podjetja, ki sodelujejo pri tem, ko izdelujejo določene elemente, ki se vgrajujejo v železniško infrastrukturo. Zato bom nasprotoval amandmaju Poslanske skupine SDS in bom podprl amandma štirih poslanskih skupin, s katerim tudi usklajujemo zakon o izvrševanju proračuna z zakonom o investicijah v javno železniško infrastrukturo. Hvala.
Želi še kdo razpravljati o amandmajih k 1. členu? Odpiram prijave. Besedo ima gospod Marjan Bezjak.
Hvala. Lepo pozdravljeni, državna sekretarka, poslanke in poslanci! Tudi moje mišljenje je takšno kot mišljenje Slovenske demokratske stranke, da se nikakor ne moremo strinjati, da s tem obremenjujemo slovenska prevozna podjetja, slovenske prevoznike, z dodatno ceno za vlaganja v infrastrukturo. Zelo dobro je povedal gospod dr. Peter Verlič, ko je dejal, da tuji prevozniki, ki v največji meri uničujejo slovenske avtoceste, dejansko prispevajo zelo, zelo malo k razvoju slovenskih cest. Vem, da smo v Evropi vsi enaki in da na moremo delati razlik v ceni med slovenskimi prevoznimi podjetji in tujimi prevoznimi podjetji. Vendar smo ministru že predlagali rešitve, na kakšen način bi se dalo zaščititi slovenska prevozna podjetja in na kakšen način dodatno obremeniti tuja prevozna podjetja. S tem bi ustvarili konkurenčnost slovenskih prevoznih podjetij kot tudi dodatni vir prihodkov za razvoj železniške infrastrukture. Res je, da je Luka Koper podjetje, za katerega jaz vedno govorim, da je zlata kokoš, ki nosi zlata jajca. Verjemite, Luka Koper daje koncesijo državi kakor tudi občini in zelo žalostno je, da določeni ljudje sploh ne vedo, da 50% koncesije pripada občini. Sam smatram, da je to prav, da se koncesija dobi v tistih krajih, kjer se onesnažuje, kjer se dejansko dela ekološka katastrofa, če lahko tako rečem, ali pa ekološko onesnaževanje kraja, v katerem je dejansko Luka Koper. Zato je tudi prav, da pripada občini Koper, sedaj, kolikor slišimo, pa tudi bi radi, da bi nastala nova občina Ankaran. Ja, saj to je samo zaradi interesov denarja. Upam, da se bodo pravilno dogovorili in bo tudi ta denar prišel v občino Ankaran, kajti tudi Ankaran se mora razvijati kot Koper. Prav pa je, da dejansko gre od tujih prevoznih podjetij denar za razvoj slovenskih železnic, ne pa obremenitev slovenskih prevoznih podjetij in slovenskih državljanov. Zato se nikakor ne morem strinjati s tem, da bi Slovenci začeli sami spet graditi ceste in tudi železnice, ne pa tisti, ki delajo največje breme in tudi ekološko onesnažujejo državo Slovenijo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Marinič.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Jaz bom poslušal ostati znotraj okvirjev vsebine amandmaja. Če malce osvežim, kaj pravzaprav želimo doseči z amandmajem. Predno bi to utemeljil, bi želel utemeljiti, saj je z določitvijo novega namenskega prihodka za izvedbo investicij v javno železniško infrastrukturo prav namen, da se zagotovi namenski vir financiranja za investicije v javno železniško infrastrukturo in za vzdrževanje. Tukaj smo si enotni in tukaj ni nobenega razhajanja. To smo želeli in smo vse skozi poslušali tudi razprave v parlamentu. In ko smo pravzaprav prišli do tega, da si je nekdo upal, bomo videli, kako bo stvar izgledala v praksi, čeprav eden od virov, verjemite, zna biti sporen. Ko bodo tisti, ki dobivajo sedaj tistih 50% ali koliko koncesijskih dajatev, ki pripada državi, verjetno država vlaga nazaj v Luko, v infrastrukturo. Tega sedaj verjetno ne bo ali pač, ne vem. Če smo se lotili takšnega načina financiranja in če je osnovna intenca tega zakona posodobiti železnice in s tem omogočiti, da bodo železnice prevzele cestni tovorni promet, s tem razbremenile cesto in bo tudi posledično potrebno manjše vlaganje v vzdrževanje cest in več lahko namenimo v javno železniško infrastrukturo. Poglejte, če ne upoštevamo tega amandmaja, ki smo ga predlagali k 1. členu, potem v bistvu nagradimo tuje cestne prevoznike. Nagradimo jih. Najprej obremenimo slovenski proračun, obremenimo dajatve koncesije iz naslova Luke Koper, za motorna vozila, se pravi, tisto, kar vsak državljan plača, pustimo pa tuje cestne prevoznike, ki drvijo skozi Slovenijo, pri tem pa jim ne upamo vzeti tistega, s čimer je pravzaprav v Evropski direktivi določeno, da smemo to narediti. In tukaj se nam zdi škoda in boste videli, da se bo kaj kmalu pokazalo, da bi bilo dobro, če bi ta amandma Slovenske demokratske stranke upoštevali in ga podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Gospa mag. Kamnar.
Hvala lepa. Še enkrat se moram oglasiti ob tem amandmaju, ki je odprl zelo široko razpravo v zvezi z namenskim virom za financiranje. Zakon o izvrševanju proračuna zgolj pripoznava namenski vir, ki ga je določil drug zakon - nič drugega. Ker je to sistem, ki ga imamo vpeljanega v javnih financah, da vsakoletni zakon o izvrševanju proračuna določi, katere od namenskih virov pripoznavamo v proračunu kot namenske vire. Zato je vsa ta razprava, ki jo zdaj imate, vključno z amandmajem, predmet drugega zakona, tistega, ki ste ga obravnavali včeraj. Danes pa zgolj razpravljamo o tem, ali bomo to prepoznali v proračunu ali ne. Mislim, da ste pravzaprav locirali to široko razpravo v napačnem trenutku in na napačnem mestu. Hvala.
Besedo ima gospod Vili Rezman.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz bi za razmislek prosil samo en odgovor od gospe državne sekretarke. Mislim, da se mi vrtimo v napačni argumentaciji. Mi govorimo in tudi pri zakonu, ki je bil prej omenjen, smo govorili samo o tem, ali bomo zagotovili namenski vir ali ne. Ne nova, dodatna, sveža sredstva. In tudi z amandmajem, o katerem danes razpravljamo, ne zagotavljamo novih svežih sredstev in ne razbremenjujemo tujskega tranzitnega prometa. Oni svoje plačajo tako, kot so plačali doslej. Samo da ni tisti del sredstev lociran za železniško infrastrukturo. Prej sem rekel, da smo mi zamudili to razpravo. Zamudili smo jo takrat, ko nismo tujskega tranzitnega prometa višje obremenili, kot ga obremenjujemo zdaj.
Besedo ima gospod dr. Luka Juri.
Hvala lepa. Jaz bi v tej razpravi rad povedal, da se mi vse skupaj zdi, neko sprenevedanje. Pa bi se vprašal, v čem, mogoče je to vprašanje za državno sekretarko, če mi lahko tehnično pojasni, v čem je milijon evrov, ki pride iz namenskega vira letne dajatve, drugačen od milijona evrov, ki pride iz namenskega vira cestnin. Ali je morda v barvi, morda v teži, morda v vrednosti? V čem je drugačen?! Tu ne delamo nič drugega, kot da zagotavljamo stalen in gotov vir, s katerim lahko zgradimo železnice. Z mojega vidika - ali to pride iz letne dajatve, ali to pride iz cestnine, ali to pride s cerkvenega davka - je enako. Tisto, kar bo šlo iz letne dajatve, pomeni, da tisto, kar ostane pri cestninah, se bo lahko uporabilo za druge namene. Ali tisto, kar je zdaj določeno, ali drugače, če se bomo v Državnem zboru drugače odločili. Če pa obrnemo, zaradi mene lahko, in bo šel denar iz cestnine in se bo iz letne dajatve. Ampak denar je denar! Enako barvo ima in enako vrednost. Tako, lepo prosim, ustavljati pri tem, ali naj gre iz cestnine ali letne dajatve, se meni zdi popolnoma brez zveze. Hvala lepa.
Gospa mag. Kamnarjeva, izvolite.
Mi s tem zakonom ne uvajamo nobenih novih dajatve. To, kar je gospod Rezman povedal, absolutno drži. Pogovarjamo pa se tako, kot da zdaj uvajamo nove dajatve in nove obremenitve za ene, druge in tretje. Ampak to ni res. Bistvo namenskih prihodkov po veljavni zakonodaji je zgolj to, da povežemo nek vir z nekim odhodkom. In ta namenski prihodek je tretiran v procesu izvrševanja proračuna drugače, kot je tretiran nenamenski prihodek. V čem se razlikujejo zadeve? Razlikujejo se v tem, da dokler denar ne priteče v državni proračun, ni možna poraba, ker je pri vseh drugih odhodkih možno, ker ni te neposredne povezave in da se neporabljena sredstva v tekočem letu lahko prenesejo za isti namen v financiranju prihodnjega leta. To je bistvena razlika namenskih virov. Če se sedaj omejim na vprašanje, ki ga je gospod Frangež postavil, poglejte, razlika je samo v tem, ali zadevo zadržimo znotraj ene blagajne ali pa gremo kolobarit s finančnimi tokovi. Če bi vzeli cestnine iz Darsa, potem bi moral Dars nakazati del cestnin v državni proračun, kar bi mi pripoznali kot namenski prihodek, mi bi pa morali Darsu dati dodatni transfer, ker drugače ne bi mogel servisirati svojih dolgov. In imeli bi pač nekaj dodatnih finančnih transakcij, končni rezultat bi bil pa popolnoma enak kot je danes, ko tega ne počnemo. Vsa ta razprava se mi zdi pravzaprav precej nepotrebna. Bolj se mi zdi na mestu razprava o tistem, ali sploh namenske vire ali ne, ampak tudi o tem ste se morali odločiti včeraj, ne danes. Hvala.
Zaključujem razpravo [[....]]Želi še kdo besedo o amandmajih k 1. členu? Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, gospa državna sekretarka! Jaz poznam, k sreči, vsaj del tega sistema, ampak je že odgovorila. Zakaj sem se pa že prej odločil, ko sem v pisarni nekaj delal in poslušal razpravo. Nekatere stvari je dejansko treba, in se zahvaljujem za pojasnilo, dejansko je treba pojasniti. Tu se skozi pojavljajo tuji avtoprevozniki, sedaj pa še domači avtoprevozniki. Po moji oceni ne gre, sicer bi bila to bolj razprava zadnjič pred dvema dnevoma, ampak ne gre za nobene dodatne obremenitve domačih avtoprevozniških podjetij oziroma avtoprevoznikov. Mislim, da je to treba jasno povedati, ker bo drugače v javnosti izpadlo, da gre za neke dodatne cestnine oziroma dodatne cestne takse, kot rečemo. In pa to, da tuji avtoprevozniki nič ne prispevajo. Tuji avtoprevozniki bi po moji oceni lahko več prispevali z višjimi cestninami, zagotovo, ampak ker ne morejo biti različne cestnine, je najbrž možno na drug način ublažiti posledice eventualnih višjih cestnin, če jih še lahko imamo, za vse avtoprevoznike, potem pa domačim prevoznikom na nek drug način v okviru zakonodajne možnosti refundirati in na podlagi trošarin. Tu se moram strinjati, da je treba te trošarine držati na takem nivoju oziroma cen naftnih derivatov, da bo interes tujih avtoprevoznikov po trošenju oziroma kupovanju naftnih derivatov v Sloveniji. Na vsak način se tudi sam strinjam s tistimi, ki pravite - ker danes se ne pogovarjamo o ZIPRO, pač pa se pogovarjamo o financiranju avtocestne in predvsem železniške infrastrukture -, da je treba pripraviti resolucijo o nacionalnem programu izgradnje in vzdrževanja železniške infrastrukture. Tam, kar je zagotovo najtežji del te resolucije, je treba prikazati finančno konstrukcijo za realizacijo te resolucije oziroma nacionalnega programa. To je bil v vseh obdobjih, v vseh letih največji problem, ne samo pri železniški infrastrukturi, tudi pri vseh drugih nacionalnih programih. Ker govorimo o 1. členu oziroma amandmajih k 1. členu, moram reči, da se mi zdi popolnoma nepomembno, ali gre iz ene vreče, ker je tako ali tako skupna vreča, sem ali tja. Pomembno je, da se ta denar razporedi na ta način, seveda ob kreditih, ki jih moramo najemati, da je možno na eni strani pokrivati kredite in na drugi strani možno primerno vzdrževati to naše omrežje, tudi avtocestno, pri železnicah pa še kaj več. Moje sporočilo je predvsem to, da povem, da avtoprevozniška podjetja zaradi tega zakona, ki smo ga sprejeli pred dvema dnevoma - in vsi smo glasovali za, kakor vem - ne bodo popolnoma nič bolj obremenjena. In to, da je možno tuje avtoprevoznike, ki uničujejo naše avtoceste, bolj obremeniti. Pa ne vem, ali je možno ali ne, ker ne vem, kako je to v skladu z usmeritvami Evropske unije, kje smo pri tem, ali je možno težke tovornjake še bolj obremeniti s cestninami ali ne. Kar se tiče trošarin, tu pa zagotovo apel, da morajo biti te trošarine v taki višini, da bo čim večja potrošnja goriva na slovenskih črpalkah. Hvala lepa.
Zaključujem razpravo o amandmajih k 1. členu. Prehajamo na amandma k 4. členu Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Gospod mag. Vizjak, prosim.
Hvala lepa, podpredsednik. Tu predlagamo amandma, s katerim želimo skrajšati plačilne roke za neposredne in posredne proračunske uporabnike. Predlog ima zgodovino in korenine v dosedanjih protikriznih predlogih Slovenske demokratske stranke, saj menimo, da so nedopustno dolgi plačilni roki države tudi eden izmed pomembnih vzrokov za plačilno nedisciplino in posledice plačilne nediscipline, ki so prisotne v Sloveniji in so izrazite še posebej v zadnjem času. V nasprotju s temi prizadevanji, torej po skrajšanju plačilnih rokov, gre država oziroma gre Vlada oziroma Ministrstvo za finance v nasprotni smeri. Predlaga celo v nekaterih primerih podaljšanje plačilnih rokov. Doslej je veljalo, da je bil plačilni rok za neposredne proračunske uporabnike 30 dni. To pomeni tudi prej. In državna sekretarka, če se ne motim, je večkrat povedala, da se zgodi plačilo tudi prej kot v 30-ih dneh. Sedaj z novim predlogom je plačilni rok 30. dan. Ta 30. dan bo lahko v petek, lahko bo v soboto, lahko bo v nedeljo, lahko bo na praznik, lahko bo kdajkoli. Lahko bo država imela denar na voljo, pa ne bo plačala, ker ne bo izpolnjen ta pogoj: zakonski pogoj 30. dne. Zato menimo, da bi bilo prav, da te plačilne roke skrajšamo in zato tudi v Slovenski demokratski stranki predlagamo skrajšanje tega na 15 dni. Mislimo, da je to pomemben, ne edini sicer, ampak zelo pomemben protikrizni ukrep, ki lahko povzroči v verigi tudi skrajševanje plačilnih rokov do drugih, tudi do slovenskega gospodarstva, do tistega segmenta, ki polni z davki, prispevki in ostalim državni proračun in ostale državne blagajne. Ključno je, da razmislimo v tem zakonu tudi o tistih, ki jih lahko te rešitve prizadenejo in jim ne samo v finančnem smislu temveč tudi v smislu vpeljave birokratskih ovir zagrenijo življenje. In sprašujem tu Vlado, ali je izračunala, ovrednotila ali ocenila birokratske zaplete, ki nastanejo s to rešitvijo, kot jo predlagajo, da je plačilni rok 30. dan. Nekdo bo moral tisto prav 30. dan izpeljati. Tako jaz berem ta zakon. Če ni tako, naj prosim Vlada pojasni, kako je to. Če se neko dejanje veže točno na nek dan, čeprav je lahko narejeno to tudi dva ali tri ali en teden prej, pomeni to neko nepotrebno omejitev. In kaj je vodilo Vlado, da je napisala 30. dan kot plačilni rok za neposredne proračunske uporabnike?
Besedo ima gospod Vili Rezman.
Hvala lepa, še enkrat. No, ta zakon sprejemamo po nujnem postopku. Jaz mislim, če je kaj sedaj nujnega, potem je nujno ukrepati, da se ne bodo več tako trgale plačilne verige in da ne bodo ogrožena številna podjetja v Sloveniji zaradi teh neplačil. Skrajšanje plačilnih rokov je ena izmed možnostih. To sicer ne more rešiti slovenskega gospodarstva, lahko pa nekaj k temu pripomore. In jaz mislim, da je treba narediti vse, kar se da za to, da pripomoremo k temu, da bo plačilna disciplina čim manjša, krajšanje plačilnih rokov pa lahko nekaj malega k temu pripomore. Leto dni, vsaj že, govorimo o različnih ukrepih in instrumentih, kako bi zagotovili plačilno disciplino, pa smo nekaj malega samo v zvezi s tem tudi realizirali. Jaz upam, da bomo čim hitreje čim več ukrepov, ki bodo zagotavljali boljšo plačilno verigo, zagotovili, da se nam ne bo zgodilo, da bomo pobirali vence z grobov slovenskega gospodarstva, ko bo že prepozno. Zato jaz mislim, da je vredno tudi o tem amandmaju še enkrat razmisliti in sam menim, da je prav, če plačilne roke kar se da skrajšamo.
Vidim, da ne želi nihče več razpravljati. Še enkrat. Gospod mag. Vizjak.
Sedaj vidim, da se tam prebujajo nasproti. Jaz sem zelo konkretno vprašanje imel za Vlado in bi lepo bilo, da mi Vlada kaj odgovori. Sploh pa me zanima, kaj je vodilo Vlado in ali je naredila oceno, ponavljam namreč, kar sem že povedal, kakšne nepotrebne birokratske zaplete povzroča definicija, da je plačilni rok trideseti dan. Še enkrat: to je skrajni dan do sedaj veljavnega plačilnega roka, kajti doslej je bil plačilni rok za neposredne proračunske uporabnike 30 dni in je bilo zakonito, če je nekdo plačal tudi petnajsti dan, če je imel denar, trideseti in petindvajseti dan. Sedaj pa to ne bo več zakonito, ker bo moral plačati trideseti dan. To je bistveno razlika po moji oceni. Drugo. Ta tega določba bo povzročila birokratske zaplete po nepotrebnem. Sprašujem, ker se je ta vlada na nek način vsaj deklarativno obvezala, da bo skrbela za to, da ne bi povzročala birokratskih zapletov oziroma da bo šla kontra, v razbremenitev. Čemu in kaj je botrovalo tej rešitvi? Ali je bila narejena ocena, za koliko se bodo plačilni roki podaljšali? Še eno vprašanje. Za vsako, ko se bom oglasil, bom imel še eno. Kolikšen je do sedaj povprečni plačilni rok države za neposredne proračunske uporabnike? Gotovo imate ta podatek.
Gospa mag. Kamnar, izvolite.
Hvala lepa. V preteklem mandatu je bil Zakon o izvrševanju proračuna zapisan na tak način, da je bilo določeno, da so plačilni roki za blago in storitve 30 dan in za investicijske izdatke 60. dan. In na ta način je ravnala celotna državna administracija, tako da so popolnoma utečeni postopki. Enak zakon je bil sprejet tudi v lanskem letu, Zakon o izvrševanju proračuna, ki je določil, da je 30 dan rok plačila. V letošnjem letu je, domnevam, prišlo do lapsusa pri pisanju zakona, ker ko smo pogledali magnetogram razprave ob obravnavi zakona o izvrševanju proračuna, je jasno sledilo iz tega, da tega principa 30. dan nismo želeli spreminjati, ker so bili vsi postopki naravnani na ta način, da se preprosto v pogodbah dogovorijo roki 30 dni in se potem v tem obdobju lahko izpeljejo vsi postopki, pri čemer smo morali za letošnje leto zagotoviti izpeljavo zlasti postopkov, ki se vežejo na investicije, predvsem na gradnje, precej dodatnih zadev, da ne bo prihajalo do zamud. V tem trenutku je povprečen rok plačila, to je bilo prejšnji teden izračunano, države - 33 dni, pri čemer so v veljavi še nekatere pogodbe iz lanskega leta, ki so določale 60-dnevni rok. To, kar govorite zelo pogosto, da država ni plačnik, že več kot eno leto ni več praksa. Država je zelo dober plačnik in se v veliki meri drži rokov. Tudi lansko leto, ko je veljalo še 30 in 60 dni, je bil povprečni rok plačila 45 dni, kar pomeni, če delamo kombinacijo investicijskih pogodb in pogodb, ki so bile za blago in storitev, da država ni kršila v večji meri svojih plačilnih rokov. Domnevamo, tega podatka sicer nimamo, da je do večjih kršitev prihajalo na občinskih proračunih in pri posrednih proračunskih uporabnikih, za kar imamo nekaj neposrednih informacij, zato smo s to novelo zakona želeli urediti vprašanja pri posrednih proračunskih uporabnikih, da bi tudi zanje veljala ista rešitev. Tam smo šli na rešitev do 30 dni zaradi tega, ker so postopki pri izplačevanju, pri posrednem proračunskem uporabniku bistveno drugačni kot na ravni države, kjer imamo centralizirano računovodstvo, in so seveda postopki zaradi tega nekoliko daljši. Imamo informacijo, da nekateri posredni proračunski uporabniki plačujejo tudi v več kot 60-dnevnem roku, da se dogovarjajo tudi v pogodbah tudi za 90-dnevne plačilne roke in podobno, kar skušamo s to novelo preprečiti. Hvala.
Gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Poglejte, berem, da gradbeniki dvomijo o uspehih vladnih ukrepov za njihovo reševanje in med drugim gradbeniki tudi predlagajo državi, da končno začnejo spoštovati 30-dnevni plačilni rok. To predlagajo tako državi, lokalni skupnosti, javnim zavodom itn. Spoštovani, kako lahko tolerirate ob tej eksponirani problematiki plačilne nediscipline, da državni organi kršijo zakon? Plačilna nedisciplina je bila vedno problem v Sloveniji. Vse vlade so se s tem ukvarjale in vse vlade so imele s tem takšne in drugačne uspehe, takšne in drugačne neuspehe. Vendar je plačilna nedisciplina v zadnjem času izredno problematična. Ne želim vam omenjati primerov, da so si posamezniki celo vzeli življenja zaradi tega, ker so bili v tej verigi plačilne nediscipline in niso mogli poravnavati svojih obveznosti do zaposlenih, kar so doslej vedno počeli. Želim povedati, da je v tem trenutku plačilna nedisciplina, lahko temu rečem, eksponiran problem. Zato bi morala biti prizadevanja države eksponirana, da se to uredi. Ne pa da se tolerira kršenje rokov, že obstoječih. Očitno se ti roki kršijo. In če se kršijo s strani občin, bi verjetno veljalo - pristojnosti Ministrstvo za finance ima, da nadzira, ima nadzorno vlogo nad lokalnimi skupnostmi. Ima, seveda, če ne drugače, preko proračunske inšpekcije in ustreznih institucij. Nisem zasledil še niti enega poročila Računskega sodišča, ki bi šlo v to smer in ugotavljalo plačilne roke občin, pa da ne govorim o raznih zavodih in tako naprej. Zato menim, da je problem, da se gre v rešitvah, ki jih ta zakon uvaja, v neko staro prakso in da se celo očita parlamentu, da je sprejel nekaj, kar si Ministrstvo za finance ni želelo in ni nameravalo. Da je bil torej v predlogu zadnje novele ZJF mišljen plačilni rok 30. dan, ne pa 30-dnevni plačilni rok. Jaz ne podcenjujem tega parlamenta in dobro ve, kaj je sprejel, čeprav smo že takrat tudi v Slovenski demokratski stranki predlagali krajši plačilni rok. In še enkrat, zakaj torej ne morete presekati te togosti, da bi skrajšali plačilni rok na 15 dni. Da bi torej šli naproti gospodarstvu, ki posledično precej trpi. Neporavnane obveznosti slovenskega gospodarstva, ki tudi izvirajo iz podaljševanja plačilnih rokov, pa tudi takega plačilnega roka države, naraščajo. Tu je graf, ki prikazuje, da se je v zadnjem letu za dvakrat povečala plačilna nedisciplina oziroma neplačane obveznosti pravnih oseb v Sloveniji. Želim povedati, da je to nekaj, kar eskalira v zadnjem obdobju in bi zato potrebovali neko učinkovitejšo rešitev. Še enkrat, upam, poslanci, da ni res zapriseženo tisto, kar misli in želi Vlada, torej imeti 30. dan plačilni rok. Da je dostikrat pomembno tudi, kakšno mnenje imamo mi. In sprašujem vas, ali menite, da je plačilni rok države 30. dan, glede na aktualnost problema v Sloveniji s plačilno nedisciplino, prava rešitev ali ne. Jaz mislim, da ne, zato predlagamo 15 dni.
Gospa mag. Kamnar.
Spoštovani gospod poslanec! Ne zanikamo v Vladi, da plačilna nedisciplina je problem. Vendar ne govorite, da država eklatantno krši plačilne roke. To ni res. Povedala sem vam, da je povprečni plačilni rok v prvem dvomesečju in pol 33 dni. Kako lahko iz tega sklepate, da država krši plačilne roke? Podali vam bomo kompletno informacijo o plačilnih rokih države. Bomo pripravili v Vladi informacijo in boste videli, da država ne krši plačilnih rokov oziroma, ne rečem, da ni nobene kršitve, ne krši pa jih v taki meri, kot vi predstavljate tukaj, da jih krši. Kar se pa tiče možnosti vpliva države in nadzora države nad občinami, država nima možnosti nadzorovati občin, razen v delu, ko daje neposredni transfer, investicijski recimo, iz državnega proračuna za kakšen konkreten projekt. V vseh drugih primerih občino nadzoruje izključno Računsko sodišče. Zakaj pa ne bi občinski sveti zahtevali od župana poročilo o plačilnih rokih in pogledali, kaj župan počne oziroma občinska uprava počne vizavi plačevanja svojih obveznosti? Naj vsak opravi svoje delo. Država in občina sta dve ravni. In država nima možnosti poseganja, ker bi sicer kršila pravila oziroma avtonomijo občin. In še glede dolžine plačilnih rokov s strani države. Celo evropska direktiva, ki je v procesu sprejemanja, predpostavlja 30 dnevni plačilni rok, ker vse države na svetu ocenjujejo, da je to tisti rok, v katerem je moč opraviti vse potrebne kontrole, ki so za sistem javnih financ potrebne. In tu prav nič ne odstopamo oziroma uresničujemo to direktive že, preden bo sprejeta. Hvala lepa.
Gospod mag. Vizjak.
Spoštovana državna sekretarka, od kod podatki, da država krši plačilne roke? Iz naslova gospodarstva. Gospodarstvo je med prvim predlogi državi navedlo, da država, lokalne skupnosti, javni zavodi naj pri gradbenih delih spoštujejo 30 dnevni plačilni rok. To je prva zahteva gradbenikov. In to sem pač prebral. Vi pravite, da to ne drži, jaz vas sprašujem, zakaj niste objavili demantija zoper te očitne, če vi pravite tako, neresnice gospodarstva. Jaz za enkrat še kar verjamem gospodarstvu, vedno se je izkazalo, da je imel bolj točne podatke od države. To je ena stvar. Druga stvar. Vi ste citirali zahteve EU glede plačilnih rokov, naj bo to 30 dni. Čemu torej vi postavljate 30 dan? Če je dosedanja ureditev v redu in skladna z nekim priporočilom Evropske unije, potem ohraniti najmanj to, vi pa greste v 30. dan, to se pravi v limit, v skrajno točko tega dneva. Jaz mislim, da je to slabo. Jaz mislim, da je slabo in ne razpolagam s podatki, ali se v EU tudi tako drastično odraža problem plačilne nediscipline kot v Sloveniji. Verjetno je ta problem vse povsod prisoten, ne vem pa, če je tako eskaliral v zadnjem obdobju, kot je pri nas. Zato se prosim ne zatekajte v neke generalne rešitve, ki so lahko za nekatero državo dobri, za nekatero pa ne. Zato jaz mislim, da bi bilo v Sloveniji smotrno in smiselno skrajšati plačilne roke države na 15 dni. Zato predlagamo ta amandma. Pa ne samo države, neposrednih proračunskih uporabnikov, tudi posrednih proračunskih uporabnikov. Menimo, da bi bil to eden potreben korak. Jaz sem prepričan, da se da v 15-dnevnem roku tudi opraviti vse kontrole, ki so potrebne, da ne pride do zlorab pri izplačilih.
Gospa mag. Kamnar, prosim.
Gospod Vizjak, to pobudo gospodarstva smo spoštovali pri pripravi tega zakona o izvrševanju proračuna. Že prvega, ki je bil sprejet, in smo določili 30-dnevni rok in sedaj ga še dopolnjujemo, ker nismo zajeli posrednih proračunskih uporabnikov in na ta način pričakujemo izboljšavo teh rezultatov. Če menite, da so kršitve, bi bila zelo vesela, če mi poveste konkretne primere, da pošljemo tja proračunsko inšpekcijo.
Ugotavljam, da nihče več ne želi razpravljati o amandmaju k 4. členu, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 19. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNO-ZASEBNEM PARTNERSTVU, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina osmih poslancev, s prvopodpisanim Vilijem Rezmanom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem članu odbora gospodu Bogdanu Čepiču za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Res je, da je bila najprej predlagana kolegica Renata Brunskole, ampak zaradi zadržanosti bom to opravil namesto nje jaz. Odbor za finance in monetarno politiko je na 15. seji. 10. 3. 2010 kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javno-zasebnem partnerstvu, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslancev, s prvopodpisanim Vilijem Rezmanom, s predlogom za obravnavo po skrajšanem postopku, ki ga je Kolegij predsednika Državnega zbora potrdil na svoji 53. seji. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala konkretne pripombe k 2. členu predloga. Ob tem je bil odbor seznanjen tudi z mnenjem Vlade Republike Slovenije, ki meni, da sprememba 42. člena z odvezo uporabe zakona o javnih naročilih v primerih koncesije za izvajanje javne gospodarske službe lahko velja le za osebe javnega prava v izključni lasti države ali občine. Ker sicer takšno ravnanje ni dopustno oziroma predpostavlja uporabo zakona o javnih naročilih, predvidena sprememba niti ni potrebna. Hkrati je tovrstno naročilo opredeljeno zgolj v pravni praksi sodišč EU. Sočasno Vlada ne odobrava druge spremembe oziroma podaljšanje prehodnega obdobja za pravno ureditev koncesijskih razmerij med zasebnim izvajalcem javne službe in javnim sektorjem, ne nazadnje na podlagi ocene, da je izkazana večplastna problematika, povezana z ukinitvijo sredstev v upravljanju, aktualna za komunalna podjetja, s tem ne bo rešena. V zaključku mnenja Vlada zadevnega predloga upoštevaje tveganje, da bi predložena sprememba verjetno pomenila kršitev prava EU, ne podpira. V okviru dodatnega delovnega gradiva se je odbor seznanil s predlogom za amandma odbora s strani prvopodpisanega predlagatelja, na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe z mnenjem Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, ki predlog zakona podpira, z obema predlogoma Zbornice komunalnega gospodarstva, v okviru Gospodarske zbornice Slovenije, k mnenju Vlade s predloženim seznamom občin, ki imajo probleme pri izvajanju zadevnega zakona, ter z mnenjem sindikata [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]], delniške družbe. Ob predstavitvi na seji odbora je prvopodpisani predlagatelj izpostavil osnovno ambicijo predloženih rešitev, ki je v angažmaju zasebnega kapitala, ob hkratnem zastopanju javnega interesa. V vsebinskem pogledu pa obe predloženi rešitvi v bistvu predstavljata potrebno korekcijo pravne osnove koncesijskih osnov, ki je lokalne skupnosti kot evidentno izkazuje praksa na podlagi osnovnega zakona vse do sedaj niso uspele izvesti. Ob tem je primerna izpeljava ponujenih rešitev, ki jih je stroka podprla, tudi ustreznejša od nesprejemanja besedila. Predstavnica Vlade je v okviru splošne predstavitve odklonilnega mnenja opozorila še na specifičen tretma infrastrukturnih sredstev ob uvedbi novih računovodskih standardov, ker se komunalna infrastruktura bodisi lastniško prenese na izvajalca javne službe oziroma se sredstva dajo v najem, kar oboje predpostavlja novo formulacijo odnosov med ključnima subjektoma. Na tem področju je že letos v vsakem primeru potrebna nova ureditev, s tem pa podaljševanje rokov v okviru predloženih rešitev ni smiselno. Na teh podlagah so člani odbora kot razpravljavca s strani zbornice komunalnega gospodarstva v izvedeni razpravi o predlogu sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, predstavili različna stališča ter mnenje in vzpostavili določene dileme. Ob zaključku razprave je odbor z večino glasov sprejel sklep: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javno zasebnem partnerstvu ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona, gospodu Viliju Rezmanu, za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci smo v začetku februarja predlagali zakon za obravnavo po skrajšanem postopku, da bi lahko še v roku pred 7. 3. zakon bil sprejet in bi torej ne umanjkala pravna osnova za delo nekaterih komunalnih podjetij, in sicer z namenom, da bi to pravno podlago zagotovili in da bi podaljšali rok, ki je bil potreben za prilagoditev. Gre namreč za Zakon o javno-zasebnem partnerstvu, sprejet v letu 2006, konec tega leta, ki je omogočal večji angažma zasebnega kapitala tudi za reševanje javnih interesov, ki pa je postavil za to tudi posebej stroge pogoje. Mi smo v razpravah doslej ugotovili, da je približno 50 ali nekaj več občin, ki ni uspelo tem pogojem zadostiti. Zaradi tega smo vložili predlog za spremembo in dopolnitev. Predlagamo eno dopolnitev, in sicer dopolnitev 42. člena, ki sedaj govori, da je izvajalec javno-zasebnega partnerstva lahko izbran samo na osnovi javnega razpisa, razen, če zakon določa drugače. Torej ta "razen", že implicira možnost, da se stvari zgodijo drugače, kot je iz neposredne dikcije razumeti. Zakon torej omogoča izjeme. Naš predlog je, da se ta izjema izrecno zapiše v zakonu, kakor 42. člen zakona tudi predpostavlja. Menimo pa, da je možno to doseči na ta način, da se vnese kot 2. točka tega člena dikcija, da "javni razpis ni obvezen, ko izjeme od obveze javnega razpisa omogočajo predpisi o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem in poštnem področju." Stroka nas je opremila s podatki, da to omogoča tudi pravo Evropske unije in da je kar nekaj držav tudi uvedlo specifike iz direktiv. Dve direktivi sta pa tisti, ki to omogočata. Prva je Direktiva o postopkih oddaje javnih naročil in druga je Direktiva o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem in poštnem področju. Tudi druge države torej poznajo izjeme. Drugo, kar predlagamo, je sprememba 143. člena, ki sedaj zahteva, da se javni razpis izvede v roku enega leta in da se dokonča in sklene pogodba v skrajnem roku treh let. Kot smo povedali, približno 50 ali nekaj več subjektov ni uspelo tem pogojem zadostiti, zato predlagamo, da se ta rok podaljša na pet let. Če opustim vse druge strokovne razprave, ki smo jih ob tem imeli, naj omenim oziroma ponovim stališče Vlade, ki je v zadnjem stavku, kot je bilo korektno citirano, opozorila na to, da se tvega, da bi bili okarani s strani Evropske unije, in da zato ne podpira, ne prevzema odgovornosti za morebitno sprejetje takšnega zakona v Državnem zboru. Povedati je treba tudi, da je Gospodarska zbornica Slovenije oziroma Zbornica komunalnega gospodarstva naš predlog v celoti podprla. Enako pa Komisija za gospodarstvo Državnega sveta, ki je o tem odločila soglasno. Kaj pravzaprav želimo predlagateljice in predlagatelji tega zakona? Prvič, da se zagotovi zakonska osnova za izvajanje dejavnosti na način, ki je bil mogoč pred uveljavitvijo zakona, za tiste, ki še niso uspeli podpisati koncesijskih pogodb. Drugič, da se omogoči dodaten čas za prilagoditev. Tretjič, da se prepreči morebitno ogrožanje gospodarske dejavnosti posamičnih gospodarskih družb, da se preprečijo morebitne tožbe, morebitni sodni postopki in s tem povezani stroški ali pa celo izguba delovnih mest, na kar so opozarjali nekateri v pismih, ki so nam jih pošiljali. Mi torej predlagamo, da Državni zbor sklene drugače, kot je z enim glasom večine sklenil Odbor za finance in monetarno politiko, in da na ta način omogoči, da se vrne postopek v razpravo, na odbor, na matično delovno telo, in, tako upamo, na naslednjo sejo Državnega zbora, kjer bo, upamo, ta predlog sprememb in dopolnitev tudi sprejet.
Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospa državna sekretarka, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kot je bilo že v obeh predstavitvah pred menoj povedano, Vlada tega zakona ne podpira iz dveh razlogov. Prvi razlog je ta, da menimo, da bi s predlagano spremembo 42. člena lahko prišlo do kršenja evropskih pravil. Res je, da same direktive in primarni pravni akti Evropske skupnosti ne določajo jasno, kaj je tako imenovano "in-house" razmerje in v tem smislu pravzaprav tudi ni moč najti konkretnega določila, ki bi bil v opreki s takšno rešitvijo. Menimo pa, da temu v prid govorijo sodbe Evropskega sodišča, ki so v konkretnih primerih razsodile tako,da se kot tako imenovano "in-house" razmerje, ki ga je moč speljati brez javnega razpisa, tretira zgolj razmerje, kadar imamo v igri dva subjekta, pri katerem subjekt, ki je naročnik, v polni meri obvladuje subjekt, ki bo izvajalec. Kar se tiče zadnje spremembe 143. člena zakona, Vlada meni, da je pravzaprav bilo relativno dolgo obdobje dano na razpolago, da se izvedejo javni razpisi za opravljanje koncesij, da ni pravzaprav nobenega resnega razloga, da bi se to obdobje podaljševalo. Tudi po odzivih, ki jih je Ministrstvo za finance s strani nekaterih občin imelo, to ni razširjen problem. Na nas se je obrnila ena sama občina z vprašanji za razjasnitev problematike. Sodimo, da bi veljalo ostati pri nespremenjenem zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, za besedo. Prijazen pozdrav državni sekretarki gospe Kamnarjevi. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se strinjamo, da je obravnavana problematika zanimiva, resna tema in da velja o njej podrobno spregovoriti. Se pa ne strinjamo v celoti, da se to rešuje na predlagani način s spreminjanjem zakona v javno-zasebnem partnerstvu, kajti od prvih korakov, od prvih pobud indicev, ki so zagotovo pozitivne, potrebne rešitve, se je pa pokazalo kar nekaj razmislekov v drugi smeri, da Slovenija lahko zaradi kršenja evropske zakonodaje na tem področju, če sprejme tako rešitev, utrpi določene finančne posledice. Kot je razvidno iz predloga zakona, je bistveni namen podaljšanje roka tako imenovanega prehodnega obdobja iz 143. člena veljavnega zakona, v katerem morajo podjetja, ki izvajajo javno službo in jim je bila posebna in izključna pravica podeljena neposredno, in ker ta podjetja niso v izključni lasti javnega sektorja, na javnem razpisu pridobiti pravico reguliranih dejavnosti. S spremembo tretjega odstavka 143. člena Zakona o javnem in zasebnem partnerstvu tako predlagatelji predlagajo, da se veljavno triletno obdobje podaljša za dve leti in bi tako veljalo petletno prehodno obdobje za pravno ureditev koncesijskih razmerij med zasebnim izvajalcem javne službe in javnim sektorjem. Po našem mnenju je to na eni strani nepotrebno, saj ocenjujemo, da je bil triletni rok zadosten in na srečo in dobro je, da se je večina občina tega držala in tudi postopke izpeljala. Prav tako Vlada navaja, da niso zaznali večjega števila občin, ki bi se srečevale s tem problemom. In s tem se strinjamo. Tudi v naši poslanski skupini smo dobili eno samo pismo take občine, kar nekaj je pa drugih pobud zainteresiranega podjetja iz določenega dela Slovenije. Predlagatelji v predlogu zakona tudi predlagajo spremembe pri določitvi izjem za upoštevanje predpisov javnega naročanja. Na tej točki se v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije strinjamo z mnenjem Vlade, ki pravi, da bi poseg na področju izjem pomenil kršitev zakonodaje evropskih skupnosti, saj iz judikature sodišča Evropskih skupnosti že izhaja, da je podeljevanje koncesij oziroma drugih posebnih in izključnih pravic brez javnega razpisa možno samo v primeru, da je koncesionar v izključni javni lasti. Tako tudi veljavni zakon o javno-zasebnem partnerstvu določa, da se v primeru javnonaročniškega razmerja uporabljajo predpisi, ki urejajo področje javnega naročanja ob upoštevanju sodb sodišča EU, ki določajo, da so izjeme možne, vendar samo v primerih, ko je naročilo oddano subjektu, ki je v izključni javni lasti. V primeru zasebnega kapitala pa do takih izjem ne sme in ne more prihajati. Se pa v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije strinjamo, da se ob tej problematiki lahko odpirajo predvsem širša konceptualna vprašanja, na primer, zakaj so podjetja v izključno javni lasti izvzeta iz konkurenčnega delovanja. To je lahko eno bistvenih vprašanj, ki pa presega današnjo razpravo. Na posvetovanjih je bilo zaznati, da temu predlogu večinske podpore v Državnem zboru najbrž ne bo in tudi za tiste, ki tega pomembnega vprašanja še niso uspeli rešiti, ni praktično še nič izgubljenega. Nasvet bi bil, da postopke nadaljujejo in tam, kjer podjetja, ki opravljajo to storitev, niso v večinski javni lasti, bodo slej kot prej prisiljeni iti na javni razpis in izbrati najboljšega ponudnika. Nasvet s tega mesta, če se ga lahko da, bi bil, da to storijo nemudoma, čim prej, postopke pospešijo, kajti ni pričakovati, da bi kontrola EU prišla že danes ali jutri. Tisti, ki bodo pa takrat zaloteni v prekršku, pa bodo zagotovo v bistveni prednosti, saj bodo imeli močan argument, da postopke peljejo v skladu z veljavno zakonodajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javno-zasebnem partnerstvu naj bi poskušal odpraviti navidezno nekatere manjše pomanjkljivosti zakonodaje, ki naj bi jih ugotovili v praksi, a pri tem naj ne bi posegali v sam namen osnovnega zakona. Predlagatelji so tako predlagali spremembo besedila 42. člena in 143. člena Zakona o javno zasebnem partnerstvu. Predlog sprememb 42. člena ZJP se nanaša na izjeme, v katerih ni treba upoštevati obveznosti objave javnega razpisa. Predlogi se nanašajo predvsem na tako imenovana "in-house" naročila, ki so opredeljena v 17. členu Zakona o javnem naročanju in 19. členu Zakona o javnem naročanju na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev. Omenjena zakonodajna okvira opredeljujeta ta naročila kot pogodbe, sklenjene med enim ali več naročniki in enim ali več gospodarskimi subjekti, nad poslovanjem katerih imajo ti naročniki nadzor, primerljiv nadzor nad notranjimi organizacijskimi enotami naročnika. Pri tem mora biti izpolnjen pogoj, da gospodarski subjekti sklepajo pogodbe, upoštevajoč določbe tega zakona, tudi v primeru, če sami niso naročniki in da je ponudbena cena enaka ali nižja od cen na trgu. To je citat iz zakona. Po mnenju Poslanske skupine Socialnih demokratov sprememba besedila 42. člena ni potrebna, saj veljavni zakon ZP v drugem odstavku 27. člena določa, da se v primeru javno-naročniškega razmerja uporabljajo predpisi o javnih naročilih, hkrati pa je treba upoštevati tudi sodbe sodišča EU, ki določajo, da je tako imenovani "in-house" možen samo v primerih, ko je naročilo oddano subjektu, ki je v izključni javni lasti. S spremembo 42. člena pa bi tako dejansko omogočili, da bi podjetju tudi v mešani lasti, javno in zasebno, pri tem pa ni določen delež, omogočili, da bi pridobilo koncesijo brez razpisa. Pri tem velja opozoriti tudi na mnenje Vlade, ki se sklicuje na sodbo in sodno prakso sodišč Evropske unije, ko govori o nadzoru koncedenta nad koncesionarjem, ki naj bi bil primerljiv nadzoru nad javno službo. Ne ta člen in tudi ne drugi členi pa ne opredeljujejo, kdaj je možno podeliti koncesijo brez razpisa in pri tem upoštevati predvsem kapitalski delež pri koncesionarju, sestavo organov odločanja in obseg pooblastil, ki jih ima upravni odbor, vse v interesu, da bi bilo omogočeno odločilno vplivanje na koncesionarjeve strateške cilje in na pomembne odločitve. Nadzor bi moral biti podoben takšnemu nadzoru, ki ga koincident izvaja takrat, ko je koncesionar v izključni javni lasti. Veljavni 143. člen zakona o javno-zasebnem partnerstvu v tretjem odstavku določa eno oziroma največ triletno prehodno obdobje, če ne bi prišlo do sklenitve koncesijske pogodbe iz razlogov na strani ustanovitelja. To je bil predvsem čas, ko bi se morali lastniki preoblikovati v javna podjetja, v javno lastniško strukturo ali pa opraviti javne razpise. Ta rok se je iztekel 7. marca, ko so lahko izvajalci izvajali gospodarsko javno službo na način, kot so jo izvajali ob uveljavitvi zakona o javno-zasebnem partnerstvu. Po mnenju Poslanske skupine Socialnih demokratov je bilo dovolj časa, da so mnoge občine to stanje uskladile z zahtevami zakona o javnem naročanju in tudi zakona o javno-zasebnem partnerstvu. Trditev predlagatelja zakona, da bi vztrajanje pri triletnem prehodnem obdobju posegalo v temeljno načelo enakopravnosti pred zakonom, saj so nekatera v preteklosti podobna podjetja pridobila koncesijo na preprostejši način in so bili ustanovitelji teh podjetij javni subjekti, današnje lastništvo pa je lahko bodisi javno, bodisi zasebno, bodisi mešano, ni točno. Prav nasprotno, podaljševanje tega datuma za dve leti pomeni neenakopravnost do vseh tistih, ki so v skladu s prvim in drugim odstavkom 143. člena Zakona o javno-zasebnem partnerstvu že izpeljali javne razpise in verjetno na tržni način pridobili koncesije. Zakon o javno-zasebnem partnerstvu v 143. členu določa, da mora koncedent objaviti javni razpis za izbiro koncesionarja v enem letu po uveljavitvi ZJZP tudi v primeru, ko izvajajo gospodarsko javno službo tiste gospodarske družbe, ki so bile iz javnih podjetij oziroma družbenih podjetij preoblikovane na podlagi prejšnjih predpisov ali pa ustanovljene kot gospodarske družbe oziroma drugi pravni subjekti in jim je bila koncesija za izvajanje gospodarske javne službe podeljena brez javnega razpisa. Te določbe veljajo tudi za javna podjetja, v katere je vstopil zasebni kapital, saj so v tem primeru podjetja izgubila status javnega podjetja. S spremembo 42. člena, ko je dodan novi odstavek, kot tudi s spremembo 143. člena in podaljšanjem roka za dve leti bi omogočili tistim podjetjem, ki so sedaj imela v svoji lastniški strukturi tudi zasebni kapital in ga koncendenti, ki so največkrat tudi solastniki družb v različnih odstotkih, a premalo, da bi lahko v popolnosti nadzirali in s tem omogočili, da bi pridobili koncesijo brez javnega razpisa tudi za daljše obdobje. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla sklep odbora.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Černač v imenu poslanske skupine SDS.
Spoštovane kolegice in kolegi, ostali prisotni! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javno-zasebnem partnerstvu, ki ga je v parlamentarno proceduro vložila skupina poslancev, s prvopodpisanim Vilijem Rezmanom, bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli oziroma bomo glasovali proti sklepu matičnega odbora, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Gre v bistvu za dve relativno majhni spremembi. Prva se nanaša na uskladitev Zakona o javno-zasebnem partnerstvu z zakonodajo s področja javnega naročanja. Gre torej za to, da se določbe, ki v obeh zakonih s področja javnega naročanja že veljajo, vzamejo in decidirano zapišejo tudi v spremembe zakona o javno-zasebnem partnerstvu. In druga sprememba, gre za spremembo roka, v katerem sme dosedanji izvajalec izvajati gospodarsko javno službo na način, kot jo je izvajal ob uveljavitvi tega zakona. Veljavni zakon o javno-zasebnem partnerstvu določa, da v javnih podjetjih ne more biti več zasebnega kapitala, zato je bilo v prehodnih in končnih določbah urejeno prehodno obdobje treh let, v katerem naj bi se sklenila nova koncesijska razmerja z gospodarskimi družbami, ki so se preoblikovala iz javnih podjetij. V praksi se je pokazalo, da je preoblikovanje teh podjetij bolj kompleksno, tako, da koncesijskih pogodb na podlagi novih javnih razpisov za izbiro koncesionarjev v predvidenem roku ni bilo mogoče skleniti. Danes smo že slišali, da gre za približno 50 občin, ki so s postopki začele, vendar jih zaradi različnih razlogov niso uspele v roku dokončati. V izogib temu, da bi izvajanje posameznih gospodarskih javnih služb bilo nezakonito oziroma v izogib temu, da bi bile dejavnosti posameznih občin štete kot nezakonite, je ta predlog zakona, ki predlaga, da se ta rok za sklenitev novih koncesijskih pogodb podaljša iz treh na pet let. Veljavni zakon o javno-zasebnem partnerstvu v svojem 142. členu tudi določa, da se podeli koncesija za opravljanje gospodarske javne službe brez razpisa gospodarskim družbam, če v teh gospodarskih družbah ni kapitalskih vložkov zasebnega prava. S tem se je vzpostavil neenak položaj gospodarskih družb z mešano lastnino, pa četudi imajo le minimalen vložek zasebnega kapitala. Ta podjetja se morajo, ne glede na to, da to javno službo že opravljajo, ponovno prijaviti na razpis in obstaja tudi verjetnost, da samo zaradi tega razloga ne bodo izbrana. V primerih, ko gre za podjetja, ki so v večinski lasti lokalnih skupnosti, pomeni, da bi bile s tem posredno oškodovane tudi lokalne skupnosti. Iz tega razloga bomo glasovali proti temu predlogu sklepa in predlagamo, da se ta zakon nadaljuje v zakonodajni proceduri. Menimo tudi, da ni utemeljenih bojazni glede tega, da bi zaradi tega podaljšanja roka bila Slovenija s strani Evrope na kakršenkoli način sankcionirana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javno-zasebnem partnerstvu je sicer kratek, a vendar ambiciozen projekt, ki želi, prvič, spremeniti 42. člen veljavnega zakona tako, da bi bila omogočena možnost izbora izvajalcev javno-zasebnega partnerstva brez javnega razpisa, v nasprotju s sodno prakso oziroma odločitvami sodišča Evropske unije, iz katerih jasno izhaja, da je podeljevanje koncesij ali drugih posebnih izključnih pravic brez javnega razpisa možno samo v primeru, da je koncesionar v izključni javni lasti, ne pa tudi v primeru tako imenovane mešane lastnine oziroma ob prisotnosti privatnega kapitala. In druga ambicija predloženega zakona: želi podaljšati za dve leti, to je, s treh let na pet let, prehodno obdobje, v katerem je treba izvesti javni razpis za podelitev koncesije za izvajanje gospodarske javne službe v primerih, ko so koncesije bile podeljene brez javnega razpisa ali pa so se gospodarske družbe, ki izvajajo koncesije, preoblikovale iz javnih družbenih podjetij na podlagi prejšnjih predpisov oziroma so v privatni ali mešani lasti. Argument časovne stiske - mimogrede povedano, to prehodno obdobje se je izteklo že 7. marca -, s katerim se poskuša utemeljevati nujnost sprejetja predloženih sprememb zakona oziroma 142. člena, ne vzdrži resne presoje in na nek način služi za zakrivanje druge primarne ambicije, vsebovane v spremembi prej omenjenega 42. člena, izogniti se javnemu razpisu ali drugače, privilegiran položaj nekaterih javnih subjektov. Zaradi navedenega in zaradi dejstva, da so od 1. januarja letošnjega leta v veljavi spremenjeni slovenski računovodski standardi, ki ukinjajo institut sredstev v upravljanju in posredno posegajo na področje izvajanja gospodarskih javnih služb, predloga zakona ni možno podpreti oziroma bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani, gospod podpredsednik Državnega zbora. Državna sekretarka. Spoštovane, gospe poslanke in poslanci. Namen predlagateljev tega zakona sta dva. Ustalitev Zakona o javno zasebnem partnerstvu z zakonodajo s področja javnih naročil v delu, ki določa izjeme od obveznosti objave javnega naročila. Drugi. Ter podaljšanje roka, v katerem morajo podjetja, ki izvajajo javne službe in so jim bile koncesije dodeljene neposredno brez javnega razpisa na javnem razpisu pridobiti pravico izvajanje regularnih dejavnosti. Gre predvsem za to, da bi s predlagano rešitvijo omogočili potrebne uskladitve koncesijskih odnosov, ki jih nekatere lokalne skupnosti do sedaj še niso uspele izvesti. Vlada Republike Slovenije v svojem mnenju nasprotuje predlogu zakona, saj pravi, da obstaja tveganje, da bi s takimi spremembami kršili pravo EU. Vendar je potrebno opozoriti, da ima predlog zakona tako prednosti kot slabosti, ki jih ne moremo kar tako enoznačno opredeliti kot nevarnost za kršenje zakonodaje EU. Čeprav se je z nekaterimi argumenti Vlade potrebno strinjati, pa to ne pomeni, da se predloga zakona v nadaljnji proceduri ne bi dalo preoblikovati tako, da bi te dileme odpravili, hkrati pa pomagali odpraviti nekatere težave, ki so v tem trenutku že evidentno prisotne. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo, zato predlaganemu sklepu nasprotovali, saj želimo, da se predlog zakona vrne nazaj na matično delovno telo in tam dopolni tako, da bo zadoščeno tako zakonodaji Evropski Unije kot problemom, s katerimi se soočamo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav ministru, državni sekretarki. Kolegice in kolegic! V Poslanski skupini DeSUS se strinjamo s predlogom sklepa matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Predlagatelji sprememb in dopolnitev Zakona o javno-zasebnem partnerstvu namreč z dvema členoma poskušajo urediti, popraviti protipravno situacijo, v kateri se je po izteku prehodnega obdobja v začetku tega meseca znašlo nekaj občin oziroma gospodarskih družb, ki izvajajo javne službe predvsem s področja komunale. Glede na seznam Gospodarske zbornice Slovenije – ki pa, kot je ugotovljeno, tudi ni čisto relevanten –, je takšnih občin približno četrtina v Sloveniji, ki jim problematike preoblikovanja javnih podjetij ter urejanja in izvrševanja lastniških ter statusnih struktur in upravičenj ni uspelo rešiti v roku, ki ga je določila prejšnja vlada in ki je dejansko začel teči nekako sočasno s prevzemom letos iztekajočih se županskih mandatov. Res je, da so situacije glede raznolikosti in zahtevnosti preoblikovanja javnih podjetij v gospodarske družbe po posameznih občinah zelo specifične. Vendar, če bi bila v praksi tako zelo vprašljiva izvedba tega, kar je zakon o javno-zasebnem partnerstvu za področje gospodarskih javnih služb določil konec leta 2006, danes ne bi bilo samo nekaj deset občin takih, ki zadev kljub triletnemu možnemu obdobju prilagajanja niso uspele urediti tako, kot nalaga veljavni zakon, temveč bi bilo teh vseh 210 občin oziroma večina njih. Tudi se ne bi čakalo po naši oceni s predlogom zakonodajnih sprememb do izteka prehodnega obdobja, pač pa bi tisti, ki naj bi težave imeli, na to lahko opozorili že prej in tudi morebiti predlagali intervencije v smislu sprememb zakonodaje. Tako pa, kot je razvidno iz navedb Vlade, so se v zvezi z zadevno problematiko na Ministrstvo za finance obrnile samo tri občine in eno podjetje, ki pa jih na seznamu občin, kjer naj bi obstajal problem izvajanja gospodarsko javne službe zaradi obstoječega zakona ni – kar lahko pomeni le eno: da so uspele področje javno-zasebnega partnerstva urediti, kot veleva zakonodaja. Dejstvo je, da bodo zaradi nepodpore eventualno nastopile določene posledice v izvajanju gospodarskih javnih služb, prav tako pa lahko po drugi strani pričakujemo negativne posledice tudi v primeru podaljšanja prehodnega obdobja, zaradi tega, ker bi kršili pravo Evropske unije. Ker se v Poslanski skupini DeSUS bojimo, da namen zakona ni tak, kot se kaže na zunaj, in ker dvomimo v to, da bi se kljub morebitni podpori zakonu zadeve ustrezno rešile v dodatnem roku, predloga novele ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Miran Györek, v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice, kolegi! S predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javno-zasebnem partnerstvu po skrajšanem postopku želi zakonodajalec s predloženimi spremembami odpraviti oziroma popraviti manjše pomanjkljivosti zakonodaje, ki so se po izkušnjah izkazale v praksi. Gre predvsem za uskladitev zakona z zakonodajo na področju javnega naročanja in za doseganje doslednosti normiranja javno naročniških ustanov v zakonodaji ter za spremembo rokov za izvajanje gospodarsko javne službe. Kot je opredeljeno že v členih od 12 do 19 tega zakona, gre za temelje sistema javno-zasebnega partnerstva na načelih enakosti, transparentnosti, sorazmernosti, konkurence, procesne avtonomije, odgovornosti in sodelovanja. Govorimo o spreminjanju oziroma dopolnjevanju dveh členov predmetnega zakona, to sta 42. in 143. člen. Kot vidimo ima Zakonodajno-pravna služba določene pripombe k spremembam 143. člena, to je na določbo o rokih, kjer bi bilo treba spremembo nomotehnično pravilno določiti. Tudi Vlada Republike Slovenije očitno ne podpira navedenih sprememb v tem 143. členu. Svoje zavračanje oziroma podporo predlaganim spremembam Zakona o javno-zasebnem partnerstvu utemeljuje Vlada Republike Slovenije z obstojem tveganja, kršenja predpisov Evropske unije. Ponovni dokaz, zdaj že kronično tipično slovenske servilnosti, tudi ko gre za še tako malenkostne želje po spremembah. S predlogom naj bi se spreminjal oziroma dopolnil tudi 42. člen, katerega dikcija govori o nepotrebnosti javnega razpisa za izbor izvajalcev v primerih, ko izjeme od obveznosti objave javnega razpisa oziroma obvestila o javnem naročilu za izbor izvajalca določajo predpise o javnem naročanju oziroma javnih naročilih na vodnem, energetskem, transportnem področju in področju poštnih storitev. 42. člen je namreč določal, da se izvajalec javno-zasebnega partnerstva izbere, razen če zakon določa drugače, na podlagi javnega razpisa, ki se obvezno objavi tudi na spletnih straneh. Torej, že sam Zakon o javno-zasebnem partnerstvu predvideva, da je s posameznimi zakoni predpisana izključitev javnega razpisa. Predlagani drugi odstavek 42. člena predmetnega zakona predstavlja redakcijo, zapolnitev obstoječe določbe tega člena, pri čemer pa v celoti upošteva pravno dejstvo, da je ravno normativna ureditev javnega naročanja teh prej omenjenih področjih kar strogo restriktivna. Tudi sami predpisi na področju javnega naročanja poznajo mnoge izjeme glede obveznosti objave javnega razpisa, ki jih je mogoče uporabiti pri sklepanju javno-zasebnih partnerstev. Na osnovi nekaterih utemeljenih argumentov in tudi posameznih razprav na seji matičnega delovnega telesa bomo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke ta predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 19. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O PREPREČEVANJU DELA IN ZAPOSLOVANJA NA ČRNO, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod dr. Ivan Svetlik, minister za delo, družino in socialne zadeve, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! S tem zakonom o dopolnitvi Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno ne posegamo v materijo tega zakona v smislu preprečevanja dela in zaposlovanja na črno, pač pa gre za nujno zadevo, to je za uskladitev z evropsko direktivo, z direktivo Evropskega parlamenta o storitvah na notranjem trgu. Zakon, ki ga dopolnjujemo, namreč sedaj določa, da se za delo na črno šteje opravljanje dejavnosti, če tuje podjetje ne opravlja dejavnosti v Republiki Sloveniji preko podružnic ali opravlja dejavnost brez ustreznega dovoljenja. Navedena zahteva je v nasprotju z direktivo Evropskega parlamenta o storitvah na notranjem trgu, saj pomeni neenakopravno obravnavo podjetij ne tem področju. Ta direktiva namreč določa, da države članice začetka opravljanja dejavnosti ali opravljanja storitev ne smejo pogojevati s sistemom dovoljenj, razen v posebnih pogojih, ki jih direktiva sama določa. Prav tako določa, da države članice za začetek opravljanja storitve dejavnosti ali njeno opravljanje na svojem ozemlju ne smejo uveljavljati omejevanja ponudnikove pravice do izbire med glavnim ali sekundarnim sedežem, zlasti obveznosti ponudnika, da ima glavni sedež na njihovem ozemlju, ali omejevanje glede svobode izbire sedeža kot agencije, izpostave ali podružnice. Vprašanje direktive o storitvah sicer uveljavlja poseben Zakon o storitvah na notranjem trgu, ki ga je Državni zbor že sprejel in bo začel veljati 30. marca 2010, vendar je treba tudi področno zakonodajo temu ustrezno prilagoditi in uskladiti tudi zadevni zakon. Ob tem mi dovolite, da povem, da na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve že pripravljamo tudi obširnejše spremembe tega zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, z namenom izboljšati njegovo učinkovitost in učinkovitost inšpekcijskih služb pri odkrivanju dela na črno ter okrepitve sodelovanja teh služb. Te spremembe, dopolnitve bomo predložili v Državni zbor v letošnjem letu. Torej, to, kar zdaj predlagamo, je samo v izogib temu, da posamezna podjetja iz tujine ne bi tožila Republike Slovenije zaradi neustreznih omejitev, ki jih postavlja naša zakonodaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval tudi Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku gospodu Ljubu Germiču za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na 14. seji dne 11. 3. 2010 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada, s predlogom za obravnavo in sprejetje predloga zakona po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora, je na 53. seji dne 19. 2. letošnjega leta sklenil, da se Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno obravnava po skrajšanem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 24. 2. 2010, ki je predlog zakona proučilo z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika in ni izrazila nobenih pripomb. V uvodu je predstavnica predlagatelja v dopolnilni obrazložitvi pojasnila, da je predlog zakona potreben zaradi uskladitve s pravnim redom Evropske unije, in sicer z direktivo 126/36 Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu, ki je stopila v veljavo 28. decembra 2009. Glede pripombe Zakonodajno-pravna službe, da je treba pojasniti odstavek glede Švicarske konfederacije, je predstavnica Vlade povedala, da je ta v skladu s sklenjenim sporazumom z dne 21. 6. 1999, kjer je določeno, da je v območje Evropske unije treba vključiti tudi Švicarsko konfederacijo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je glede na pojasnilo predstavnice Vlade k istemu mnenju Zakonodajno-pravne službe pojasnila, da na tej podlagi nima dodatnih pripomb in tudi ni podala dodatne obrazložitve k pisnemu mnenju. Glede na to, da gre pri predlogu zakona le za uskladitev zakona z direktivo EU, tudi članice in člani odbora niso razpravljali o predlogu zakona. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o obeh členih predloga zakona in jih sprejel. K predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji. Odbor za delo, družino in socialne zadeve in invalide Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Marijan Križman v imenu Poslanske skupine SD.
Dober dan. Spoštovani podpredsednik, minister, kolegice in kolegi. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno podprla. Predlagani zakon prinaša zgolj eno vsebinsko dopolnitev, ki pa je potrebna zaradi prilagoditve slovenske zakonodaje s pravnim redom Evropske unije. V tem primeru je nujno potrebna uskladitev z določili direktive o delovnem času, saj pri tem že nekoliko zamujamo. V veljavnem zakonu je določeno, da se za delo na črno šteje, če tuje podjetje ne opravlja dejavnosti v Republiki Sloveniji preko podružnic ali brez ustreznega dovoljenja. Po sprejetju predloga zakona se za tuje podjetje ne šteje več podjetje s sedežem v državi članici Evropske unije, evropskega gospodarskega prostora ali Švicarske konfederacije, ki opravlja storitve, dejavnosti v skladu z zakonom, ki ureja storitve na notranjem trgu. Vlada v uvodu predloga zakona za letos najavlja tudi obsežnejše spremembe, dopolnitve Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno. Pričakujemo, da bo takrat priložnost za poglobljeno razpravo o tej vsebini. Kot rečeno, bomo predlagani zakon v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Štefan Tisel v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, spoštovane poslanke in poslanci! Osnovni cilj predlagane spremembe Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno je uskladitev z evropsko zakonodajo, in sicer z direktivo o storitvah na notranjem trgu. Zakon v trenutni obliki določa, da se za delo na črno šteje opravljanje dejavnosti, če tuje podjetje ne opravlja dejavnosti v Republiki Sloveniji preko podružnic ali opravlja dejavnost brez ustreznega dovoljenja. Navedene zahteva je v nasprotju z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu, ki je stopilo v veljavo 28. 12. 2009. Direktiva bo v slovenski pravni red prenesena z Zakonom o storitvah na notranjem trgu, predlog zakona je bil sprejet februarja 2010, vendar pa je potrebno za popolni prenos direktive njena načela prenesti tudi v področne predpise. S predlagano spremembo zakona se odpravlja zahteva po ustanavljanju podružnic za vsa podjetja, s sedežem v državi članici Evropske unije, evropskega gospodarskega prostora ali Švicarske konfederacije, ki opravljajo storitvene dejavnosti v skladu z zakonom, ki ureja storitve na notranjem trgu. V letu 2010 pripravlja Vlada Republike Slovenije obširnejše spremembe Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanju na črno, ki bodo to področje podrobneje definirala in dosegla večjo učinkovitost. Vendar je zaradi uskladitve s pravom Evoropske unije potrebno ta zakon čim prej ustrezno dopolniti, saj imajo sicer podjetja s sedežem v Evropski uniji, evropskem gospodarskem prostoru in Švicarski konfederaciji možnost, da vložijo pritožbo proti Republiki Sloveniji zaradi diskriminatornega obravnavanja. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlog spremembe zakona podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovani minister, kolegi poslanci in poslanke! Pred nami je novela Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno. Z njo slovenski pravni red na tem področju usklajujemo s sprejeto evropsko zakonodajo, točneje, z direktivo o storitvah na notranjem trgu. Trenutno veljavni zakon namreč določa, da se za delo na črno šteje tudi opravljanje dejavnosti, da tuje podjetje ne opravlja dejavnosti v Sloveniji preko podružnic ali opravlja dejavnost brez ustreznega dovoljenja. In ta določba je v neskladju z direktivo, ki je stopila v veljavo 28. decembra 2009. Direktiva bo sicer v slovenski pravni red prenesena z Zakonom o storitvah na notranjem trgu. Za popolni prenos njene vsebine pa je treba sprejeti tudi novelo, ki je pred nami. Z njo namreč odpravljamo zahtevo po ustanavljanju podružnic za vsa podjetja s sedežem v državi članici Evropske unije, Evropskega gospodarskega prostora ali Švicarske konfederacije, ki opravlja storitvene dejavnosti skladno z zakonom, ki ureja storitve na notranjem trgu. Zaposlovanje na črno, diskriminacija na delovnem mestu, nespoštovanje delovnopravne zakonodaje so v tem trenutku področja, nad katerimi bi se morale vse pristojne institucije v državi močno zamisliti in primerno ukrepati. Tega ne govorim zgolj z vidika usklajevanja slovenske zakonodaje z evropsko. V zadnjem času, žal, lahko govorimo o slovenski specifiki, saj smo sami lahko spremljali več žalostnih zgodb delavcev, ne zgolj tistih, zaposlenih na črno, ampak tudi domačih, predvsem pa tujih, ki naj bi bili redno zaposleni v skladu s slovensko zakonodajo. V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da bi morala vsa slovenska politika, vključno z vsemi nadzornimi in sodnimi organi, zagotavljati zakonitost in poskrbeti, da bodo vsi odgovorni za kakršnokoli nezakonito ravnanje na področju dela in zaposlovanja ustrezno sankcionirani in bodo za svoje kršitve tudi odgovarjali. Prav tako smo prepričani, da bi morala biti ena izmed prioritet slovenske politike ob izhodu iz gospodarske krize vzpostavitev takega stanja duha v družbi, ki bo povečeval in optimiziral kakovost življenja, povečeval kakovost medčloveških odnosov ter povečeval blaginjo posameznika in družbe kot celote. Nedvomno je del tega tudi delovna zakonodaja, ki bi morala v slehernem delavcu vzbujati tako zaupanje, ki bo stimulativno vplivalo na ves delavni in razvojni proces. Zaradi zlorab na delovnem področju je Generalna skupščina Združenih narodov že 18. decembra 1990 sprejela mednarodno konvencijo o varstvu pravic priseljenih delavcev in njihovih družinskih članov, ki je uradno v veljavo stopila 1. aprila 2003. Z njo je želela zagotoviti osnovne človekove pravice, ki jih posamezne država članice morajo zagotavljati. Konvencija je sicer postala zavezujoč dokument leta 2003, ko je dvajseta podpisnica postala Gvatemala. V sklopu vsega tega zato pričakujemo, da bo tudi Slovenija čim prej ratificirala omenjeno konvencijo in s tem naredila še en korak k vzpostavitvi optimalnih razmer na tem področju. Predlog zakona bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi. V Poslanski skupini SLS bomo podprli spremembe zakona, ker so nujne zaradi uskladitve z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu. Ker pa je v teh dneh toliko govora tudi o avtoprevozniški dejavnosti, v poslanski skupini upamo, da zakon ni v nasprotju oziroma da ne izničuje pravkar na tej seji obravnavanega zakona o prevozih v cestnem prometu, ker smo urejevali tudi dovolilnice za tuje avtoprevoznike. Podprli smo ga v upanju, da bo res pozitivno učinkoval na poslovanje avtoprevoznikov, saj skuša preprečiti nelojalno konkurenco tujih prevoznikov, ki v slovenskem prostoru opravljajo prevoz oziroma natovarjajo blago tudi brez izdanih ustreznih dovolilnic oziroma ne izpolnjujejo drugih ustreznih pogojev. Tu je potreben, po naši oceni, bistveno večji nadzor. Poleg tega menimo, da bi bilo dobro z dodatnimi ukrepi omejiti delo na črno pri nas, saj kljub zmanjšanju po letu 2007, ko je bil sprejet zakon, še vedno beležimo preveč kršitev, ki povzročajo krivice in probleme pri tistih, ki delajo v skladu z veljavno zakonodajo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo, kot rečeno, dopolnitev zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo. Na prejšnji, 14. redni, seji smo obravnavali Zakon o storitvah na notranjem trgu, ki implementira evropsko direktivo o storitvah na notranjem trgu in kjer področje opravljanja storitev posebno vpliva na številne predpise, je ta novela ena izmed tistih, ki bo prilagajala notranjo zakonodajo v omenjeni direktivi ter v splošnem smislu preprečevanja dela in zaposlovanja na črno. Pri predlogu dopolnitve Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno gre za spremembo določila 3. člena, ki določa, kdaj se opravljanje dejavnosti šteje za delo na črno. Po četrti alineji se šteje kot delo na črno, če se dejavnost opravlja preko tujega podjetja in le-to nima v Republiki Sloveniji ustanovljene podružnice ali ustreznega dovoljenja. Da ne bi bilo tožb podjetij, ki imajo sedež v državah Evropske skupnosti, EGS in Švicarski konfederaciji, je treba besedilo uskladiti z direktivo o storitvah na notranjem trgu. To je predlagatelj storil na način, da predlaga, da se kot delo na črno ne šteje opravljanje dejavnosti tujega podjetja pri nas, če nima odprte podružnice, pri čemer seveda to velja za tista podjetja, ki imajo sedež v državi članici Evropske unije, EGS in Švicarski konfederaciji. Za podjetja iz tretjih držav pa bo seveda ta omejitev še vedno veljala. Predlog dopolnitve zakona bomo poslanci DeSUS podprli.
Hvala lepa. In še gospod Ljubo Germič v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Še enkrat lep pozdrav. Dopolnitev Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno pomeni uskladitev slovenske notranje zakonodaje z direktivo Evropske unije in Sveta o storitvah na notranjem trgu, zato jo bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije podprli. Seveda se v Poslanskem klubu LDS zavedamo, da je urejanje in preprečevanje dela na črno ena izmed zelo pomembnih nalog te vlade, zato podpiramo tudi odločitev Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, ki ima v svojem normativnem planu za letošnje leto predvidene obsežne spremembe Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno, da se to področje čim kvalitetnejše uredi. Vendar pa so pred nami spremembe, ki jih je treba sprejeti takoj, kajti spremembe uvajajo nediskriminatorno obravnavanje ponudnikov storitev, če prihajajo iz držav Evropske unije, Evropske gospodarske skupnosti ali Švicarske konfederacije, s tem, da se s predlagano spremembo odpravlja zahteva po ustanavljanju podružnic za vsa podjetja, ki opravljajo storitvene dejavnosti v skladu z zakonom, ki ureja storitve na notranjem trgu. Glede na vsebino predlaganega, torej sprememb in dopolnitev zakona, bomo zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 19. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ČLANSTVU REPUBLIKE SLOVENIJE V MEDNARODNEM DENARNEM SKLADU, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa mag. Helena Kamnar, državna sekretarka.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanci, poslanke! Spremembe in dopolnitve Zakona o članstvu Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu prinašajo naslednje spremembe in dopolnitve. Prva se nanaša na to, da smo v zakonu skušali bolj natančno urediti medsebojne odnose med Banko Slovenije in državnim proračunom, ko gre za odnose z Mednarodnim denarnim skladom. Po mnenju Banke Slovenije so bila namreč ta vprašanja v obstoječem zakonu rešena preveč ohlapno in zato je bilo treba vsakič znova določati, katere obveznosti in odgovornosti prevzema katera od institucij, zato je sedaj to bolj eksplicitno določeno. So pa razmerja povsem enaka, kot so bila tudi že do sedaj v praksi. Druga novost, ki jo prinaša zakon, je urejanje ravni medsebojnega sodelovanja med državo Slovenijo in Mednarodnim denarnim skladom. Glede na to, da se je v praksi uveljavila nova oblika sodelovanja Mednarodnega denarnega sklada s svojimi članicami v obliki bilateralnih sporazumov, prinašamo v ta zakon pravno podlago, da lahko tudi Slovenija sklene bilateralni sporazum z Mednarodnim denarnim skladom. To seveda še ne pomeni, da ga sklepa, daje pa možnost. Res pa je, da je predvideno, da bi se v letošnjem letu tak bilateralni sporazum z Mednarodnim denarnim skladom tudi sklenil, ker je z njim že v tem trenutku sklenjenih enajst bilateralnih sporazumov, naslednjih enajst z vsemi ostalimi članicami pa se predvideva v letošnjem letu Slovenija naj bi s tem pravnim aktom pridobila podlago za sklenitev tega sporazuma. Tretja novost, ki jo prinaša zakon, je nov način imenovanja namestnika guvernerja Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu. Medtem ko je sedanja zakonska ureditev predvidevala, da je vice guverner po funkciji namestnik guvernerja Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu, sedanji zakon predvideva, da lahko guverner Banke Slovenije imenuje katerokoli osebo na to funkcijo. In zadnja novost, ki se odraža predvsem v dopolnjenem 9. členu zakona, se nanaša na uskladitev tega zakona s statutom evropskega sistema centralnih bank, z Evropsko centralno banko ter s pogodbo o ustanoviti Evropske skupnosti, namreč zakon že zelo dolgo časa ni bil spremenjen, zato te novosti še niso vnesene v njegovo besedilo. Če se čisto na kratko dotaknem finančnih posledic tega zakona, potem velja povedati, da sam zakon ne prinaša finančnih posledic, odpira pa možnost za potencialne finančne posledice, ki bi morebiti izvirale iz sklenitve bilateralnega sporazuma na dolgi rok. V tem trenutku se ne predvideva, da bi sklenitev bilateralnega sporazuma povzročile kakršnekoli finančne posledice, ker je kapital, ki je na razpolago v mednarodnem denarnem skladu, dovolj velik, da bi se z njim lahko pokrivale vse potrebe v naslednjem srednjeročnem obdobju. Tako, da morebitne finančne posledice, ki bi iz tega izhajale in bodo predstavljene podrobneje takrat, ko bo predstavljen tudi bilateralni sporazum, bi lahko prišle v poštev v naslednjem srednjeročnem obdobju. Neposredne finančne posledice so takšne, kot jih imamo že vključene v proračun za leto 2010 in 2011 - v višini 1,6 milijona evrov, in se nanašajo na pokrivanje tečajnih razlik in stroškov pri tečajnih razlikah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem članu gospodu dr. Luka Juriju za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Odbor za finance in monetarno politiko je na 15. seji 10. marca 2010 kot matično delovno telo obravnavalo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o članstvu Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu predlagateljice Vlade Republike Slovenije, s predlogom za obravnavo po skrajšanem postopku. Obravnavo po skrajšanem postopku je Kolegij predsednika Državnega zbora sprejel na svoji 53. seji in jo je na zahtevo skupine poslancev za ponovno odločanje o vrsti postopka z dne 3. marca 2010 potrdil tudi Državni zbor. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je besedilo proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom ter v zakonodajno-tehničnem pogledu in podala konkretno pripombo k 1. členu zakonskega predloga. Na tej podlagi so v poslovniškem roku redakcijski amandma k 1. členu vložile koalicijske poslanske skupine. V dopolnilni obrazložitvi členov je predstavnica Vlade izpostavila poglavitne novosti, ki jih prinaša predloženo besedilo, in sicer preciziranje obveznosti med Banko Slovenije in državnim proračunom v odnosu do Sklada, ki jih je dolžna izpolniti Banka Slovenije, uvedeno možnost za sklepanje bilateralnega sporazuma s Skladom in spremenjeno ureditev v zvezi z določitvijo namestnika guvernerja Republike Slovenije v Skladu. Preostale spremembe se v pretežni meri nanašajo na potrebne uskladitve z veljavnimi, v prvi vrsti s pravnimi akti Evropske unije, ki doslej še niso bile vnesene. V nadaljevanju je v okviru dodatne predstavitve mnenja Zakonodajno-pravne službe njen predstavnik poudaril, da predlog za amandma odbora sledi pripombam službe. V razpravi je bilo v zvezi s predhodno izpostavljenimi vprašanji v zvezi s finančnimi obveznostmi do Sklada na podlagi predloga dano pojasnilo, da besedilo tovrstnih obveznosti ne prinaša. Tako opcija za sklenitev bilateralnega sporazuma kot finančne obveznosti na tej podlagi predstavljajo zgolj potencialno obveznost. Ker ob upoštevanju dejanskega stanja glede na kvoto izčrpanja kapitala, ki ga ima Slovenija v Skladu, skoraj ni verjetnosti, da bi do tovrstne realizacije obveznosti prišlo, pa gre v bistvu za ravnanje, analogno ravnanju ostalih članic Evropske unije. Kar zadeva breme delitve obveznosti med Banko Slovenije in državnim proračunom, pa je navedena obveznost, ki pritiče državnemu proračunu in se v prvi vrsti nanaša na pokrivanje obresti, valutnih tveganj ali sprememb valut, relativno nizka in jo bo v prihodnjih letih po dani oceni mogoče zagotavljati iz tekočih proračunov. Ob obravnavi je odbor amandma koalicijskih skupin k 1. členu zakonskega predloga sprejel. Hkrati je odbor v skladu s 126. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je navedeni amandma vključen. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zvonko Černač v imenu Poslanske skupine SDS.
Še enkrat lep pozdrav tudi moje strani. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da ni nekih utemeljenih vsebinskih razlogov za spremembo Zakona o članstvu Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu. Poleg tega so finančne posledice tega zakona zelo nejasne in nedoločne. Tudi ni jasno, zakaj bi morala država iz proračuna Republike Slovenije Banki Sloveniji povrniti določene stroške, povezane z njenim delovanjem oziroma povezane z izvrševanjem tega zakona. Banka Slovenije je po Ustavi samostojna, na to se v temu Državnemu zboru, ko je potrebno posredovati posamezna vprašanja, konkretne odgovore glede izpostavljenosti posameznih bank v našem finančnem sistemu, rada sklicuje in Državni zbor, kot najvišja institucija zakonodajne veje oblasti v tej državi, zelo težko prihaja do relevantnih odgovorov. Še več, poročila, ki jih dobivamo v sicer zelo lepih biltenih Banke Slovenije, so napisana na lepem, dopadljivem papirju. Izkazi, ki jih v teh papirjih beremo, govorijo eno, dejanska situacija pa govori nekaj popolnoma drugega. V lanskem letu smo bili priča temu, da je država želela zelo hitro v nekaj mesecih, v dveh mesecih s 300 milijonov evrov dokapitalizirati Novo Ljubljansko banko, za kar so bila v proračunu za lani tudi že predvidena, zagotovljena sredstva, in se to ni zgodilo. Po poročilu Banke Slovenije za kaj takšnega ni bilo nobene potrebe. Tudi javne izjave so govorile o tem, da je Nova Ljubljanska banka stabilna banka, ki ne potrebuje nobene dodane dokapitalizacije. V zadnjih dneh beremo zelo, zelo čudne informacije glede tega. To je eden izmed razlogov, da tega zakona ni dobro obravnavati tudi ne v tej situaciji. Drugi razlog je ta, da je Banka Slovenije v preteklih letih, v kar nekaj letih kljub ugodnim gospodarskim okoliščinam izkazovala izgubo s poslovanjem. Da gre za eno relativno dobro zbirokratizirano institucijo, v kateri je zaposlenih preko štiristo ljudi in da se tudi po vstopu Slovenije v Evropsko monetarno unijo to število ni zmanjšalo, ampak celo povečalo, kljub temu, da so bile odvzete nekatere pomembne pristojnosti. Naložbena politika, ki jo vodi Banka Slovenije, je njena suverena pravica in tudi s tega razloga ne vidimo potrebe, da bi v državni proračun davkoplačevalci tudi skozi tak način, kot smo mu priča v tem zakonu, prispevali k saniranju slabih odločitev v preteklosti na ravni Banke Slovenije, ko jo je vodil sedanji minister gospod Mitja Gaspari. Banka je kupila dve obveznici Lehman Brothersa, iz katerih je realizirala nekaj deset milijonov evrov izgube. Vse to bo nekoč potrebno pokriti. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne vidimo nobenega razloga, da bi iz državnega proračuna, pa četudi na tak način, kot ga imamo danes na mizi, v Zakonu o Mednarodnem denarnem skladu, kjer gre za neko prevzemanje obveznosti proračuna do Banke Slovenije, da bi na tak način prispevali k izboljšanju finančne situacije. Banka Slovenija je samostojna. Samostojno vodi svojo finančno mednarodno politiko in odgovorna je tudi za rezultate svojega poslovanja. Iz tega razloga v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke odločitev o teh spremembah prepuščamo vladajoči koaliciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojzij Potočnik v imenu Poslanske skupine Zares.
Spoštovani predsedujoči, predstavnica Vlade, kolegi. Slovenija je članica Mednarodnega denarnega sklada od leta 1993. Takrat je bil v tem zboru sprejet zakon, ki je uredil vprašanja nasledstva Republike Slovenije v njem. Po izbruhu svetovne gospodarske krize, njene prepletenosti in povezanosti, je bila nujna mednarodna koordinacija ekonomskih politik. Mednarodni denarni sklad je v teh okoliščinah predlagal in opredelil tako imenovanih sedem načel za koordiniran pristop k izhodnim strategijam. Vzporedno s tem se je v marcu 2009 Republika Slovenija v zaključkih zasedanja Evropskega sveta zavezala, da bo sodelovala pri zagotoviti dodatnih sredstev za delovanje Mednarodnega denarnega sklada, in sicer kot del skupnega odgovora Evropske unije na globalno finančno krizo. Tovrstna sredstva bodo države članice zagotovile preko bilateralnih sporazumov z Mednarodnim denarnim skladom. Da bi to namero omogočili, je treba sprejeti nekatere nujne spremembe in dopolnitve Zakona o članstvu Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu. S predlogom zakona se tako upravljajo uskladitve z določili aktov evropskih centralno-bančnih institucij in pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti. Na novo je urejeno predstavljanje Republike Slovenije v Skladu, na kar ste že opozorili. Ključne rešitve so vendarle tiste, ki precizirajo obveznosti med Banko Slovenije in državnim proračunom do Mednarodnega denarnega sklada. Povedano, močno poenostavljeno, obveznosti Banke Slovenije se širijo, saj niso omejene le na zagotavljanje sredstev za vplačilo kvote. S slednjo ureditvijo in že omejenimi zaključki zasedanja Evropskega sveta se omogoča sklepanje bilateralnih sporazumov s Skladom. V tem sklopu se rešuje tudi problem tako imenovane prekomerne finančne izpostavljenosti Banke Slovenije, do katere bi lahko eventualno prišlo zaradi možnosti povečanja obsega obstoječih instrumentov Sklada. Poslanska skupina Zares bo dopolnjeni predlog zakona podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Poslanska skupina DeSUS obravnavano novelo zakona podpira, saj omogoča točnejša definiranja obveznosti med Banko Slovenije in državnim proračunom v odnosu do Sklada ter širše možnosti sklepanja bilateralnih sporazumov Republike Slovenije s Skladom - predvideva se namreč dodatnih 22 sporazumov, podpisnica bo tudi Republika Slovenija-, določitev namestnika guvernerja Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu, in sicer bo to po novem lahko oseba, katero bo za to funkcijo pooblastil guverner Banke Slovenije. Poleg tega so k spremembam usmerjene tudi uskladite določb osnovnega zakona z drugimi veljavnimi predpisi. Skratka, predlagane rešitve za poslance naše poslanske skupine niso sporne, zato bomo prispevali svoje glasove te novele. O nasprotnem nas niso prepričali niti očitki opozicije o finančnih posledicah, saj je iz predlagateljeve obrazložitve popolnoma jasno, kdaj bi prišlo do realizacije kritja oziroma povrnitev [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]sredstev s strani Republike Slovenije. Do tega bi prišlo le v primeru, da država prejemnica Skladu sredstev iz sprejetega posojila ne bi vrnila. Vendar tukaj vsekakor velja upoštevati dejstvo, da se je v vseh teh letih delovanja Sklada - Mednarodni denarni sklad pa je bil ustanovljen leta 1944-, in se še ni dogodil, da država prejemnica ne bi vrnila sredstev, ki jih je odobril Sklad. Na podlagi tega lahko z visoko stopnjo gotovostjo menimo, da tovrstni stroški za Republiko Slovenije ne bodo nastali. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Miran Györek, ki bo predstavil stališče Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. V zvezi s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o članstvu Republike Slovenije v mednarodnem denarnem skladu gre izpostaviti nekaj dejstev in tudi vprašanj, za katera ne najdemo ustrezne obrazložitve. V glavnem gre za definicijo obveznosti Banke Slovenije in Republike Slovenije do Mednarodnega denarnega sklada, kajti že samo članstvo v Skladu zahteva tudi zakonsko-pravno urejanje in s tem natančno določitev vsebine obveznosti in njihov obseg. V okviru Evropskega sveta se je namreč Republika Slovenija zavezala za sodelovanje pri povečanju sredstev za delovanje Sklada. Torej gre v bistvu za omogočanje Sloveniji pri zagotavljanju sredstev za delovanje sklada. Med drugim gre tudi za uskladitev določbe veljavnega zakona s statutom evropskega sistema centralnih bank, kot tudi s samo pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti. Kot je določeno, mora Slovenija to urediti nemudoma, se pravi takoj. Odpira pa se vprašanje oziroma nejasnost v zvezi z bilateralnimi sporazumi. Gospa Kamnarjeva je kot predstavnica Vlade na seji odbora izjavila sledeče: "Druga zadeva, ki jo prinaša zakon, je, da poleg že utečenih oblik sodelovanja med državo Slovenijo in Mednarodnim denarnim skladom odpiramo možnost, da država Slovenija sklene tudi bilateralne sporazume oziroma bilateralni sporazum z Mednarodnim denarnim skladom. Ta oblika sodelovanja se je začela uveljavljati v lanskem letu." No, kljub temeljitemu pregledu členov tega zakona, določbe o sklepanju o bilateralnem sporazumov ne najdemo. Je možno to razlago najti v obrazložitvi, ampak členi tega ne navajajo. Kot sem že omenil, se je Republika Slovenija ob zaključkih zasedanja Evropskega sveta dne 19. in 20. marca 2009 zavezala, da bo sodelovala pri zagotovitvi dodatnih sredstev za delovanje Mednarodnega denarnega sklada kot del skupnega odgovora EU na globalno finančno krizo. Je že res, da take obveznosti izhajajo iz sprejetih mednarodnih aktov, ki Slovenijo zavezujejo, vendar se ob tem lahko vprašamo, iz kje bo Slovenija lahko zadostila tem dogovorom, ali z dodatnim zadolževanjem, če se pa na drugi strani tudi sama ubada s propadanjem sistema zdravstvenega zavarovanja, s propadanjem pokojninskega sistema? So se pa glede povečanja sredstev IMF, se pravi tega sklada, dogovorili tudi voditelji G20 2. aprila 2009 v Londonu, gre za okoli tisoč milijard ameriških dolarjev. Banka Slovenije v skladu s tem zakonom sodeluje v načrtu finančnih transakcij, namenjenih plasiranju sredstev državam v finančnih težavah. Glede na finančno krizo je pričakovati povečan obseg dejavnosti Sklada. Za Slovenijo znaša ta kvota po naših podatkih 295 milijonov evrov, zato je pričakovati povečanje finančnih obveznosti za proračun Republike Slovenije. Kako bodo sredstva zagotovljena, nam bo povedalo verjetno naše finančno ministrstvo. Na osnovi vsega rečenega smo se v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke odločili, da bomo nasprotovali sprejetju tega zakona. Hvala.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Še enkrat, vsem skupaj prijazen pozdrav. Glavni cilj predlaganega zakona je točno razmejiti obveznosti, ki jih imata do Mednarodnega denarnega sklada Banka Sloveniji na eni strani in pa Republika Slovenija na drugi strani. Ugotovljeno je bilo namreč, da veljavni 7. člen zakona ne določa nedvoumno, točno in precizno, kdo je tisti, ki zagotovi dodatna sredstva. Prav to je eden od razlogov, če naredimo zgodbo bolj jasno, bolj transparentno, bolj čisto, da bo, seveda, podpora Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije za to rešitev. Z zakonom pa se prav tako usklajuje tudi določba zakona, ki je v nasprotju s statutom evropskega sistema Centralnih bank, Evropske centralne banke in pa pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti, kajti s tem se usklajuje tudi sprememba glede imenovanja namestnika guvernerja Republike Slovenije v Skladu. Iz ciljev izhaja glavna rešitev, ki spreminja razdelitev obveznosti med Banko Slovenijo in Republiko Slovenijo, ker sredstva za vplačilo obveznosti do Sklada iz naslova dodeljenih posebnih pravic črpanja prve in druge razdelitve zagotovi Republika Slovenija, sredstva za vplačilo ostalih obveznosti do Sklada pa zagotovi Banka Slovenije. Na področju imenovanja namestnika guvernerja pa se uveljavlja novost, da imenovanje namestnika guvernerja v Mednarodnem denarnem skladu ne bo več vezano na funkcijo namestnika guvernerja Banke Slovenije, pač pa bo za namestnika guvernerja v Skladu preprosto imenovana oseba, ki jo bo za ta namen pooblastil guverner Banke Slovenije. Ker zakon natančneje razmejuje obveznosti, odpravlja nedoslednosti in imenovanje namestnika guvernerja v Mednarodnem denarnem skladu smiselno ureja, bomo zakon v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podprli.
Hvala. Gospod Bogdan Čepič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav državni sekretarki, kolegice in kolegi poslanci. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o članstvu Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu je potreben zaradi zaveze Slovenije v marcu leta 2009 na Evropskem svetu, da bo sodelovala pri zagotovitvi dodatnih sredstev za delovanje Mednarodnega denarnega sklada kot del skupnega dogovora Evropske unije na globalno finančno krizo. Tovrstna sredstva ne sodijo niti v redno kvoto niti med posebne pravice črpanja, temveč bodo države praviloma sredstva zagotovile preko bilateralnih sporazumov z Mednarodnim denarnim skladom. Da bi omogočili sodelovanje Slovenije pri zagotavljanju sredstev za delovanje Sklada je treba sprejeti Zakon o spremembah in dopolnitvah veljavnega Zakona o članstvu Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu, s katerim se bosta določila obseg in vsebina obveznosti, ki jih imata do Sklada tako Banka Slovenije na eni strani kot tudi Republika Slovenija na drugi strani. To pa je zagotovo tudi ena od naših zavez, ki izhaja iz članstva v Mednarodnem denarnem skladu. Osnovna sprememba tega zakona oziroma vsebina tega zakona je dopolnitev 7. člena prvega odstavka, ki določa, da se sredstva za vplačilo obveznosti do Sklada iz naslova dodeljenih posebnih pravic črpanja iz prve in druge razdelitve tako kot do sedaj zagotavlja v proračunu Republike Slovenije. Sredstva za vplačilo ostalih obveznosti do Sklada pa zagotovi Banka Slovenije. Slednja tako prevzema odgovornost izvajanja vseh ostalih obveznosti do Sklada, vključno z izvedbo sporazuma o sodelovanju v posebnem posojilnem mehanizmu in v bilateralnih dogovorih, ki se bodo sklepali na osnovi zaveze Republike Slovenije, podane v okviru zaključkov zasedanja Evropskega sveta z dne 19. in 20. marec 2009. V novem tretjem odstavku pa je določena obveznost Republike Slovenije povrniti Banki Slovenije stroške obrestnih razlik, stroške tečajnih razlik, morebitnega varovanja tečajnega tveganja in transakcijske stroške, ki bi nastali pri izvajanju obveznosti iz prvega odstavka tega člena. Na ta način je v zakonu opredeljena kompenzacija stroškov, ki bi bili Banki Slovenije povzročeni pri izvajanju obveznosti iz prvega odstavka 7. člena zakona. Zaradi možnosti, da bi zaradi povečanega obsega uporabe obstoječih inštrumentov Sklada prišlo do prekomernih finančnih izpostavljanj Banke Slovenije, se v 7. členu doda še nov četrti odstavek, ki določa, da ne glede na tretji odstavek Republika Slovenija povrne Banki Slovenije 50% stroškov iz tretjega odstavka, ki nastanejo iz naslova vplačil kvote in sodelovanja v načrtu finančnih transakcije ter sodelovanja v mehanizmu trgovanja s posebnimi pravicami črpanja. Glede natančnega izračuna prispevkov posameznih članic EU za zagotovitev dodatnih sredstev Skladu je treba omeniti, da ta še ni povsem znan. Po dosedanjih preračunih bi naj Slovenija pri tem sodelovala s prispevkom v višini cca. 440 milijonov evrov. Dejanski obseg obveznosti Slovenije, ki bo znašal ob sklenitvi sporazuma držav članic EU s Skladom, bo po predlaganem prvem odstavku 7. člena Zakona zagotovljen iz sredstev Banke Slovenije. Pomisleki, ki so se pojavili ob tem v opoziciji predvsem pa kritike Slovenske demokratske stranke, da ni zagotovljenih sredstev v državnem proračunu, je treba omeniti, da ta kritika ne drži, ker mora Republika Slovenija skladno s četrtim odstavkom, 7. člena proračuna zagotoviti sredstva za kritje 50% stroškov, ki bodo nastali iz naslova vplačila kvote in sodelovanja v načrtu finančnih transakcij ter sodelovanja v mehanizmu trgovanja, s posebnimi pravicami črpanja v predvideni višini milijon 620 tisoč evrov letno. Zaradi tega ni potrebno dodati sredstva proračuna Republike Slovenije. Prispevek v predvideni višini 440 milijonov evrov pa bo zagotovljen iz sredstev Banke Slovenije, ki jih ima pri Evropski centralni banki. SDS tudi očita, da obstaja tveganje, da bi morala Republika Slovenija Banki Slovenije povrniti neizterjana sredstva, ki jih država prejemnica posojila ne bi vrnila Mednarodnemu skladu. Tveganje sicer obstaja, vendar pa je bilo v zgodovini delovanje Mednarodnega sklada več držav v krizi, ki jim je Mednarodni denarni sklad posojal denar. Vendar pa jim na podlagi reforme posojil Mednarodnega denarnega sklada v letu 2008 ne zagotavlja brezpogojno. Zahteve Mednarodnega denarnega sklada pri posojanju denarja obsegajo zmanjševanje primanjkljajev in izvajanje strukturnih reform, zaradi tega so se tudi zmanjševala tveganja nevračanja posojil Mednarodnemu denarnemu skladu. Zaradi navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o članstvu Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujemo drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 19. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA RESOLUCIJE O STRATEGIJI NACIONALNE VARNOSTI REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade, ministrici za obrambo dr. Ljubici Jelušič, za uvodno predstavitev resolucije.
Najlepša hvala za besedo spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospodje in gospe, poslanci in poslanke. Predlog nove resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije je strateški, krovni, razvojni dokument na področju nacionalne varnosti, ki je po naši presoji bistvenega pomena za nadaljnji razvoj različnih podsistemov nacionalne varnosti, usmerjenje nacionalno-varnostne politike in pa tudi za zagotavljanje nacionalne varnosti naše države v najširšem smislu. S tem dokumentom bomo nadomestili podoben dokument, ki je nastal leta 2001, in ga je čas že močno presegel. Naj poudarim samo ključne novosti v okviru nove resolucije. Najprej, ponovno smo pregledali in ovrednotili strateške interese naše države in pa tudi cilje, ko gre za vprašanje nacionalne varnosti. Ažurirali smo oceno varnostnega okolja. Potem smo na novo ovrednotili in dodali nove vire ogrožanja ter zapisali oziroma opisali celovit način odzivanja naše države na vse te vire ogrožanja. Potem smo uveljavili tako imenovani celovit pristop k zagotavljanju nacionalne varnosti, upoštevali smo strateške in politične dokumente Evropske unije, zveze Nato in Organizacije združenih narodov. Upoštevali smo že sprejeti nacionalni program varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki ga je sprejel Državni zbor v lanskem letu. Upoštevali smo ugotovitve iz strateškega pregleda obrambnega resorja iz leta 2009, strategijo sodelovanja Republike Slovenije v mednarodnih operacijah in misijah in pa druge že sprejete dokumente v zadnjem obdobju. Naj povem, da je ta resolucija nastajala kar precej časa, več kot leto dni. Vanjo so bile vključene vse dejavnosti, različni organi, strokovna javnost s področja nacionalne varnosti, zato sodimo, da predstavlja ustrezen okvir za nadaljnji razvoj nacionalno-varnostnega sistema in še posebej kot podlaga za področne strategije, doktrinarne dokumente. Predstavlja tudi dobro podlago za normativno, organizacijsko in vsebinsko urejanje posameznih vprašanj nacionalne varnosti. Rdeča nit v tej resoluciji je nadaljevanje razvoja in modernizacije vseh podsistemov nacionalne varnosti, seveda ob sprotnem upoštevanju aktualnih varnostnih razmer, realnih virov ter mednarodnih obveznosti. Kot rečeno, širši je nabor virov ogrožanj in tveganj, zato pa je tudi politike odzivanja nad vse te vire ogrožanja in tveganj več, kot smo tega bili navajeni v preteklem obdobju oziroma v preteklem dokumentu. Ta dokument, ki ga predlagamo v sprejem, je primerljiv s podobnimi dokumenti evropskih držav, primerljive so tudi ocene varnostnega okolja, virov ogrožanja in tveganj, pa tudi odzivanja. Seveda pa smo upoštevali vse posebnosti naše države in seveda tudi zgodovino zagotavljanja nacionalne varnosti v okviru naše države. Kot pomemben način zagotavljanja nacionalne varnosti, smo v tem dokumentu poudarjeno izpostavili vse obveznosti, ki izhajajo iz naslova našega članstva v Evropski uniji, zvezi Nato, Organizaciji združenih narodov in pa v Organizaciji za varnost in sodelovanja v Evropi. Naj povem, da sprejem tega dokumenta potrebujemo, je nujen za nadaljnje načrtno dograjevanje nacionalno varnostnega sistema. In pa naj tudi povem, da so na matičnem odboru, Odboru za obrambo, z dopolnitvami, ki so bile sprejete na tem odboru, ta dokument naredili še jasnejši in pa tudi natančnejši. Spoštovani zbor, predlagam da novo resolucijo o strategiji nacionalne varnostni Republike Slovenije podprete in sprejmete. Hvala.
Hvala. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za obrambo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Jožetu Jerovšku za poročilo odbora.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana, gospa ministrica. Kolegice in kolegi. Odbor za obrambo je na 9. seji 10. 3. 2010 opravil obravnavo Predloga resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije, ki ga je v obravnavo predložila Vlada. O obravnavi ste prejeli obširno poročilo, ki ga bom povzel v okviru razpoložljivega časa. Odbor je prejel pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 24. 2. 2010 in mnenji Državnega sveta ter Zveze slovenskih častnikov. Kot je uvodoma dejala ministrica za obrambo, gre za enega temeljnih usmerjevalnih, strateških dokumentov, ki celovito in uravnoteženo pokriva področje nacionalne varnosti. Resolucija je usmerjena v prihodnost, določa strategijo nadaljnjega zagotavljanja in razvoj nacionalne varnosti. Opredeljuje nacionalni interes, vire ogrožanja in tveganja ter odzivanja Republike Slovenije nanje. Sedanja resolucija je konstitutivni dokument. Nov predlog resolucije pa poudarja razvojno usmerjevalno vlogo ob upoštevanju kontinuitete s sedanjo resolucijo, jo nadgrajuje in pri tem upošteva nove situacije in okoliščine, v katerih se Republika Slovenija danes nahaja, to je članstvo v zvezi Nato in Evropski Uniji. Prav iz navedenih razlogov je varnostna situacija Republike Slovenije danes drugačna, kot je bila pred vstopom v mednarodne institucije. Državni svet Republike Slovenije v mnenju ocenjuje, da predlagani akt predstavlja sodobno, celovito in usklajeno podlago za normativno organizacijsko ter vsebinsko usklajevanje vprašanj glede zagotavljanja nacionalne varnosti. Opozarja pa tudi na dejavnike negotovosti, ki lahko ustvarijo socialne nemire in nestabilnost. Opozarja, da se poraja ekonomska, socialna in eksistenčna negotovost. Zakonodajno pravna služba je opozorila na nekatere nedoslednosti pri uporabi terminologije. Pripombe so v večini upoštevane v obliki amandmajev. Odbor za obrambo je v razpravi ugotovil, da je predloženi dokument dobra podlaga za konkretne odločitve, ki bodo v nadaljevanju sprejete v okviru zakonskih in drugih predlogov. Bilo je tudi nekaj manjših kritik, nekatere sistemske rešitve bi bile lahko zapisane tudi drugače, nekatera poglavja bi lahko tudi združili in podobno. Pohvalno je, da predlog resolucije kaže velik poudarek na novih oblikah groženj, kot so podnebne spremembe in naravne nesreče. Kot pravilno navaja predloženi akt, so sodobne varnostne grožnje predvsem podnebne spremembe, omejenost naravnih in drugih strateških virov, neugodna globalna demografska, finančna, gospodarska ter socialna gibanja, poglobljene razlike med bogatimi in revnimi, in prav s slednjim se v sedanjem času soočamo. Ne moremo sicer trditi, da je zaradi tega danes izjemno ogrožena nacionalna varnost, vendar so to grožnje, ki se lahko spreminjajo v potencialne grožnje, ki bodo ovirale razvoj države in njene temelje. V predloženem aktu je zapisano, da bodo pomembne primerjalne prednosti Republike Slovenije kot članice EU in Nato tudi v prihodnje izhajale iz njenih različnih povezav z območjem Jugovzhodne Evrope, ni pa podrobneje zapisano, katere so te primerjalne prednosti. Vsekakor pa to pomeni, da se dobro misleči teh prednosti zavedajo, kar pomeni, da se Slovenija ni zastonj borila za sprejem v mednarodne institucije. Prednost našega članstva v mednarodnih integracijah je koristna tudi z vidika notranje varnosti, saj je s tem policija pridobila precej prednosti v okviru čezmejnega sodelovanja ter izmenjave informacij na področju migracij. Hkrati pa so bile odpravljene notranje meje in kontrola, povečal pa se je pretok blaga in storitev. Glede na pododdelek odzivanja na globalna, finančna, gospodarska in socialna tveganja je bilo opozorjeno, da so v razmerah globalne, finančne in gospodarske krize vsa prizadevanja Slovenije usmerjena v blažitev posledic z ukrepi za povečanje zaupanja v finančne institucije. Upamo, da država to dejansko dela, čeprav trenutni pokazatelji ne gredo v to smer. Pododdelku odzivanja na področju boja proti terorizmu je bilo na vprašanje, kako trdna je naša zaveza v boju proti terorizmu, zagotovljeno, da bo s potrditvijo tega dokumenta na Vladi in zdaj še v Državnem zboru sprejeta skupna zaveza za skupni boj proti vsem oblikam terorizma in terorističnih dejanj v prihodnosti v okviru nacionalne varnosti Republike Slovenije. Odbor je sprejel še nekatere amandmaje. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Tadej Slapnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Zares podpiramo Predlog resolucije o strategiji nacionalne varnosti, saj postavlja temeljni razvojni in usmerjevalni dokument na področju nacionalne varnosti. V resoluciji so opredeljeni nacionalni interesi in nacionalno-varnostni cilji Republike Slovenije, analizirano je varnostno okolje, viri ogrožanja varnosti in varnostna tveganja države. Določena so izhodišča politike odziva Republike Slovenije na posamezne varnostne grožnje in tveganja ter določene najširše sistemsko-organizacijske rešitve celovitega delovanja države pri zagotavljanju nacionalne varnosti. Dodana vrednost resolucije je, da temelji na izhodiščih Resolucije o strategiji nacionalne varnosti iz leta 2001. Poleg tega upošteva veliko novih situacij in okoliščin, v katerih je Republika Slovenija danes. Od sprejetja prve resolucije je Slovenija postala članica zveze Nato, članica Evropske unije, kar je, razumljivo, bistveno spremenilo varnostno situacijo naše države. Resolucija o strategiji nacionalne varnosti predstavlja podlago za pripravo in dopolnjevanje posebnih strateških in drugih razvojnih dokumentov na področju nacionalne varnosti in za normativno, organizacijsko ter vsebinsko urejanje vprašanj v zvezi z zagotavljanjem nacionalne varnosti Republike Slovenije. Kot je pojasnila ministrica za obrambo, predstavlja resolucija temeljna izhodišča nacionalne varnosti. Je temeljni strateški dokument, od katerega bo odvisen tudi sprejem strategije o splošnem dolgoročnem programu razvoja in opremljanja Slovenske vojske, predstavlja pa tudi osnovo za spremembo Zakona o obrambi. V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da je, upoštevajoč spremembe v mednarodnem in nacionalnem okolju, vendarle nastopil čas za poglobljeno spremembo in dopolnitev Zakona o obrambi, v sklopu katerega se še posebej zavzemamo za povečano vlogo parlamenta pri odločanju o napotitvah vojakov in vseh slovenskih državljanov v mednarodne operacije in misije. Obrambni resor se je po naši oceni po vrsti začetnih, a nikoli dokončanih reform, znašel na točki, ko je potreben širši premislek o njegovem nadaljnjem razvoju. Na to nas v zadnjem času vse bolj glasno opozarja tudi široka civilna javnost. V sistemu zagotavljanja nacionalne varnosti in v obrambnem resorju se je izoblikovala vrsta organizacijskih in procesnih podvajanj ter tudi neracionalnosti, ki so se v času krize, s katero se sooča država, še posebej izostrile in bi morale biti odpravljene. To je potreba, ki izhaja iz spremenjene narave samega sistema profesionalizacije vojske, kakor tudi iz potreb nadaljnjega razvoja, ki je v zadnjih letih povsem zastal. Samo novo orožje in oprema namreč ne predstavljata potrebne modernizacije sistema, slediti morajo namreč tudi nujne celovite in ciljno usmerjene pravne in sistemske spremembe. Pri njihovi pripravi pričakujemo, da si bomo zastavili in odgovorili na ključno vprašanje: Kakšen obrambni resor potrebuje Republika Slovenija, da bo ta na eni strani učinkovit in skladen z materialnimi in drugimi zmogljivostmi Republike Slovenije ter nalogami, ki naj bi jih sistem dosegal na nacionalni in mednarodni ravni. Več kot očitno namreč je, da sedanje pretežno osredotočenje samo na mednarodne operacije ne izpolnjuje širših družbenih pričakovanj v zvezi z nalogami obrambnega resorja. V želji, da bi Državni zbor v razpravo o Predlogu resolucije o strategiji nacionalne varnosti v večjem obsegu vključil zainteresirano civilno in strokovno javnost, je naša poslanska skupina na matičnem delovnem telesu predlagala, da bi pred sprejemom resolucije v Državnem zboru Odbor za obrambo organiziral javno predstavitev mnenj o resoluciji. Naš predlog žal ni dobil zadostne podpore, z obrazložitvijo, da bi javna razprava upočasnila sprejemanje vseh ostalih dokumentov, ki jih bo na osnovi resolucije v bližnji prihodnosti treba sprejeti. V Poslanski skupini Zares zato pričakujemo, da bo pri pripravi novel področnih zakonov in strategij, ki bodo sledile resoluciji o nacionalni varnosti v prihodnje, v večji meri k razpravi o predlogih in njihovi pripravi povabljena in vključena tudi zainteresirana civilna in strokovna javnost. Tako bomo namreč uspešno in s potrebnim družbenim soglasjem uskladili poglede na razvoj Slovenske vojske in zagotavljanje nacionalne varnosti s potrebami in zmogljivostmi države ter pričakovanji njenih državljanov. V Poslanski skupini Zares menimo, da je treba razvojna sredstva nameniti projektom in opremi, ki je potrebna za izvrševanje zakonsko opredeljenih nalog, v okvirih, ki jih ta država zmore in so sprejemljivi. S temi pričakovanji bomo resolucijo o strategiji nacionalne varnosti tudi podprli.
Hvala. Gospod Gvido Kres bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana gospa ministrica s sodelavcema, spoštovani kolegi in spoštovana kolegica! Resolucija o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije je enako kot vse ostale resolucije doktriniran in strateški dokument. Takšni dokumenti so v vsaki državi potrebni, kajti na osnovi le-teh se začrta politika na nekem področju. V Slovenski ljudski stranki se zavedamo, da je politika nacionalne varnosti kompleksna politika, ki zajema praktično vse resorje. V 3. tisočletju ne smemo na resolucijo strategiji nacionalne varnosti gledati kot na obrambo z obrambnega in policijskega stališča ali povedano z drugimi besedami, gledati na obrambo v povezavi z represivnimi metodami. Pravilno je v resoluciji navedeno, da so sodobne varnostne grožnje predvsem podnebne spremembe, omejenost naravnih in drugih strateških virov, neugodna globalna demografska, finančna, gospodarska, socialna gibanja in še bi lahko našteval. In prav s tem smo soočeni v sedanjem času. V tem trenutku zaradi tega ni ogrožena nacionalna varnost. Vendar pa se te grožnje lahko zelo hitro spremenijo v potencialne grožnje, ki bi ovirale razvoj, varnost in stabilnost naše države. V resoluciji se opisuje tudi mednarodna varnost okolja Republike Slovenije, ki je močno soodvisna, saj si v mednarodno-varnostnem okolju nobena država ne more svoje nacionalne varnosti zagotavljati povsem samostojno, kot je bilo to možno nekoč. Zato se nam zdi, da so tu premalo pojasnjene primerjalne prednosti Slovenije. Govoriti o članstvu v Evropski uniji in Natu je premalo. V Slovenski ljudski stranki smo prepričani, da bi morali podrobneje zapisati, kakšne so primerjalne prednosti. Če se ustavimo še na nacionalnih vedah ogrožanja in tveganje nacionalne varnosti, se na primer pod poglavjem Orožja in javne varnosti omenjajo revščina in drugi socialni problemi. Dejstvo je, da je glede na splošno zaostrovanje, političnih, socialnih, gospodarskih, varnostih in drugih razmerjih v svetu možno v prihodnje tudi v Republiki Sloveniji pričakovati več kršitev javnega reda in miru, vključno s hujšimi kršitvami, ki lahko posledično prerastejo v kazniva dejanja z vsemi posledicami za varnost posameznika in slovenske skupnosti. V Slovenski ljudski stranki se zavedamo, da se razvoj vsake družbene krize in krize vrednot po svetu razvija v tej smeri in seveda pri tem Slovenija ni nobena izjema. Zato je pomembno, da resolucijo sprejmemo, kar je pa bistveno premalo in v Slovenski ljudski stranki smo prepričani, da moramo narediti več tudi še na drugih področjih. Zato pozivamo Vlado, da se s konkretnimi ukrepi loti finančne krize in krize vrednot, ki smo jima priče v zadnjem času. Zato je nujno spremeniti neugodna globalna, demografska, finančna, gospodarska in socialna gibanja in če naredimo to, smo tudi veliko naredili za nacionalno varnost. Hvala lepa.
Havla. Gospod Joško Godec bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo gospod podpredsednik Državnega zbora, spoštovana ministrica s sodelavci, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovani ostali prisotni. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev o Predlogu resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije je pozitivno. V Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da predlagani akt predstavlja uravnoteženo, celovito in sodobno podlago za normativno organizacijsko ter vsebinsko urejanje vprašanj v zvezi z zagotavljanjem nacionalne varnosti Republike Slovenije, ki je usmerjena v prihodnost, zato bomo predlog akta podprli. Strinjamo se s predlogom akta, da sta interes za ohranitev neodvisnosti, suverenosti in ozemeljske celovitosti države ter nacionalna identiteta, kultura in samobitnost slovenskega naroda, trajni življenjski interes Republike Slovenije. Sicer pa pri predlogu resolucije po oceni Poslanske skupine DeSUS pri opredeljevanju nacionalnih interesov in nacionalno-varnostnih ciljev Slovenija celovito upošteva obravnavanje nacionalne varnosti, izhodišča so nacionalni interes in cilje, ki izhajajo iz temeljnih vrednot slovenske družbe. Zaščita in obramba nacionalnih interesov in ciljev pa predstavljata srž zagotavljanja nacionalne varnosti. Predlog resolucije opredeljuje nacionalne interese kot življenjske in strateške, iz njih pa izhajajo nacionalni varnostni cilji, njihovo spremljanje pa omogoča tudi doseganje širših družbenih ciljev. Iz tega stališča bomo Predlog resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije v Poslanski skupini DeSUS podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Anton Anderlič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani. Za varnost smo državljani in državljanke pripravljeni plačati veliko in tudi namenjamo veliko denarja za varnost in obrambo skozi vsakoletne proračune in skozi programe, ki jih na tem področju izvajamo. Zato smo še toliko bolj zainteresirani, da so dokumenti in vse kar ureja to področje, narejeni tako, da bo varnost zagotovljena učinkovito, da bodo vsi elementi te varnosti usklajeni med seboj. Zato je treba imeti najprej osnovni dokument, kot se temu reče, resolucijo, kar samo po sebi pomeni okvir, neko podlago, neko usmeritev. Je pa seveda treba storiti veliko stvari potem v drugih predpisih. Razprava je potrebna, tudi širša. Prispevala bo, tudi če niso nekatere pobude na odboru bile sprejete, tudi peticija, ki jo je podpisalo lepo število državljanov in državljank, in ki zahteva razpravo o spreminjajočih se razmerah na področju varnosti, obrambe in s tem tudi možnosti za nekatere spremembe, tudi v glavah, ko je govora o tem, kaj in koliko bomo namenili za varnost državljanov in državljank in države kot take. Diskusije nikakor niso naperjene, tiste ki so kritične, v smer spodkopavanja varnosti in obrambe, prej krepitve, kajti le diskusija prinese tudi boljše rešitve. Nesporno je treba v tej resoluciji poudariti to, da je vendarle več uravnoteženosti, ko gre za druge, ne vojaške, ne oborožene, grožnje, ampak tiste, ki prihajajo s strani narave, ki prihajajo tako rekoč nezavedno, nenačrtovano, nepričakovano in se z njimi soočamo praktično vsak dan, kjerkoli na svetu pač že, tudi pri nas doma so nekatere te grožnje absolutne in so takšne, da moramo biti na njih stalno pripravljeni. In ta preusmeritev od razmišljanj o tem, kako bomo zagotavljali sestavo v Slovenski vojski in kako bomo sledili mednarodnim smernicam, ko gre za posredovanje na kriznih področjih, ko gre za sodelovanje slovenskih vojakov in drugih, tudi civilnih in policije, civilnih institucij na kriznih področij. Da je ta del ogrožanja s strani narave bistveno večji, kot je ta vojaško-obrambni. In zato pričakujemo, mi smo že v prejšnjem mandatu velikokrat naslavljali na prejšnjo vlado in tudi na javnost vprašanja o razmisleku, o nekaterih spremembah, o nekaterih posodobitvah na področju varnosti in obrambe, tudi ko gre za vprašanje nabav, ko gre za vprašanje izdatkov za oboroževanje, je to tisto področje, ki ga moramo stalno tehtati, stalno premišljati, ali je nekatere izdatke res treba nameniti izključno za oboroževanje in za opremo, ki je namenjena predvsem za sodelovanje na tujih misijah, torej na področjih, kjer sodelujejo naši pripadniki oboroženih sil. Prepričani smo, da bodo dokumenti, ki bodo sledili, lahko konkretneje nadgradili nekatera odprta vprašanja in tudi od diskusije s civilno družbo, ki je, vsaj jaz upam, da bo na Odboru za obrambo začeta in da bodo nekateri strahovi zaradi peticije, ki naj bi bila [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]proti obrambnemu sistemu Republike Slovenije, da to ni res in da državljani in državljanke imajo pravico kritično razmišljati tudi o tem področju.
Hvala. Gospod Dušan Kumer bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo Predlog resolucije o strategiji nacionalne varnosti podprli. Tudi zato, ker gre za dolgo pričakovani dokument, ki nadomešča tistega, ki je bil sprejet že davnega leta 2001. Od takrat pa so se tako razmere kot oblike ogroženosti in tveganosti v marsičem spremenile. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da predlagani dokument predstavlja sodobno, celovito in usklajeno osnovo strategije za celovito in uravnoteženo opredeljevanje celotnega področja nacionalne varnosti. Ker gre za temeljni usmerjevalni strateški dokument, to seveda pomeni, da bo treba opredeljene nacionalno-varnostne cilje, ki so zapisani v tej resoluciji, tudi uresničevati, saj bo v nasprotnem dobronamernost, in tega je veliko v tej resoluciji, ostala zapisana le na papirju. Prednost predloženega dokumenta je tudi v tem, da vsebuje in daje velik poudarek novim oblikam groženj, kajti danes viri groženj niso povezani samo z represivnimi metodami. Nekatere sodobne oblike ogrožanja, kot so podnebne spremembe, omejenost naravnih in drugih strateških virov, neugodna globalna, demografska, finančna, gospodarska pa tudi vedno večje socialne razlike so resne in to zelo resne oblike ogrožanja varnosti. In prav na slednje, vedno večje socialno razlikovanje in vedno večje število tistih državljanov, ki so na eksistenčnem minimumu, ni imuna niti Slovenija. Torej, splošno zaostrovanje političnih, socialnih, gospodarskih in drugih razmer v svetu ima vpliv tudi na razmere in varnost pri nas, zato je potrebno tudi ob tej priložnosti predvsem poudariti, da je varnost, tudi nacionalna, zagotovljena takrat, ko so ljudje zadovoljni predvsem s svojim socialnim položajem. Ekonomska, socialna in eksistenčna negotovost, povečanje brezposelnosti, naraščanje problema revščine so resni dejavniki negotovosti in tveganja. Velika vrednost te resolucije je prav v tem, da na te elemente ogroženosti opozarja, opredeljuje tudi njihovo razreševanje kot nacionalen, življenjski in strateški interes posameznikov in nacije v celoti. Le njihovo uresničevanje bo omogočalo tudi doseganje širših družbenih ciljev. Torej, Predlog resolucije zajema vse potencialne vidike ogrožanj in ničesar ne izpušča. Predstavlja dobro podlago za urejanje vseh vprašanj v zvezi z zagotavljanjem nacionalne varnosti in ponuja tudi ustrezne rešitve, zato bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov ta predlog resolucije podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Jožef Jerovšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni še enkrat. V naši Poslanski skupini se zavedamo, da predstavlja zagotavljanje nacionalne varnosti izrazit nacionalni interes in spada med temeljne vrednote slovenske družbe. Ohranitev neodvisnosti, suverenosti in ozemeljske celovitosti ter ohranitev nacionalne identitete in samobitnosti je v strateškem in življenjskem interesu Slovenije, zato je te cilje treba uresničevati s politikami nacionalne varnosti, ki jih na okviren način predvideva resolucija. Za nacionalno varnost kot vrednoto enako kot za demokracijo velja aksiom, da ni nikoli optimalno doseženega stanja, če pa se ta vrednota zanemarja in podcenjuje, se lahko hitro obrne v svoje nasprotje -+ v nacionalno nevarnost. Zato v Slovenski demokratski stranki pripravo in sprejemanja resolucije dojemamo kot izredno resno in odgovorno delo in njen sprejem, zaradi državotvornega pomena seveda podpiramo. Resolucija opredeljuje geopolitični in geostrateški položaj Republike Slovenije in njeno mednarodno varnostno okolje, ki je danes kompleksno in soodvisno ter ima globalne razsežnosti. Resolucija vira ogrožanja in nacionalne varnosti deli na globalne, nadnacionalne in nacionalne vire ogrožanja. Nekateri viri so že tradicionalni, kot so krizna žarišča, terorizem in morebitne vojaške grožnje. Vedno bolj pa so realni viri ogrožanja tudi posledice podnebnih sprememb, globalne, finančne in gospodarske krize, kar vse zaostruje pogoje življenja in povzroča pomanjkanje življenjskih virov, ter sproža boj za naravne vire, preživetje in potencialne migracije. Med nacionalnimi viri ogrožanja in tveganja nacionalne varnosti se resolucija pravilno dotika razmer izhajajoč iz finančne in gospodarske in socialne krize in njihovih posledic za ogrožanje javnega reda in miru. V poslanski skupini opozarjamo, da dosedanji vladni ukrepi in odzivi niso bili uspešni in so bolj dejavnik negotovosti, kot dejavnik stabilnosti. Kot poseben problem se navaja revščina in z njo povezane politične, socialne in varnostne razmere. Kot potencialna nevarnost je pravilno ovrednoteno tudi kršenje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ter ogrožanje človekovega dostojanstva. Lahko rečemo, da se je takšna ocena pokazala kot realistična, saj smo z nekaterimi posledicami ogrožanja človekovega dostojanstva že bili soočeni pri projektu izgradnje stadiona Stožice. Med nacionalnimi viri tveganja je vedno potrebno resno obravnavati naravne in druge nesreče. Resolucija v petem poglavju opredeljuje odzivanje Republike Slovenije na grožnje in tveganja nacionalne varnosti. Politika odzivanja je nacionalno-varnostna politika, ki zajema strategije, programe, načrte in dejavnosti države, skozi katere se odziva na vire ogrožanja in tveganja. Zato je zelo pomembno, da bi imeli uspešno zunanjo politiko, pravilno obrambno politiko in strategijo, ter učinkovito politiko za zagotavljanje notranje varnosti ter politiko varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Resolucija v okviru zunanje politike poudarja pomen varnega in stabilnega položaj države v mednarodni skupnosti. V poslanski skupini se zavedamo, da je za članstvo v Evropski uniji in Natu pomembna primerjalna naprednost Republike Slovenije na področju varnosti, zunanje in obrambne politike, kar poudarja tudi resolucija. Če bi sedaj v Sloveniji razmišljali, da je za Slovenijo slabo, ker smo člani mednarodnih integracij, bi nas proglasili za vetrnjake, saj je bila referendumska odločitev o vstopu v integracije jasna. Se pa takšna gledanja pojavljajo v zadnjem času v peticiji z naslovom Ukinimo vojsko in izstopimo iz Nata, ki je prišla v javnost takoj za tem, ko je bil predlog resolucije vložen v zakonodajni postopek. Njena vsebina pa je v popolni koliziji s predlagano resolucijo, saj priporoča izstop iz zveze Nato in ukinitev oziroma razpustitev Slovenske vojske. Izstop Slovenije iz mednarodnih institucij bi pomenil popolno prevzemanje odgovornosti in posledic na lastna pleča. V resoluciji se pravilno poudarja, da si danes nobena država svoje nacionalne varnosti ne more več zagotoviti povsem samostojno. Slovenija ni izjema. V zvezi s sprejemanjem resolucije smo bili v poslanski skupini presenečeni, da je koalicijska stranka Zares na Odboru za obrambo želela odpreti ponovno razpravo o resoluciji s predlogom za javno predstavitev mnenj. S tem bi se odložil njen sprejem ter preprečilo in onemogočilo izvedbo nekaterih nujnih projektov na obrambnem področju. Hkrati ista poslanska skupina ni podala nobenega amandmaja na vsebino, ki bi omogočil dodatno razjasnitev dilem v okviru plenarne razprave. Zato nas skrbi, da ima strategija nacionalne varnosti znotraj vladne večine prikrito tempirano bombo in se bodo nadaljevala prizadevanja za slabitev Slovenske vojske in nasprotovanje zavezništvom, ki so v interesu kolektivne obrambe [[...]]
Gospod Jerovšek, čas je potekel.
Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu resolucije niso bili vloženi. Odločanje o dopolnjenem predlogu resolucije bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 14.20.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je s ponovnim odločanjem o zakonu o spremembah in o dopolnitvah Zakona o detektivski dejavnosti Prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 66 poslancev, za je glasovalo 47 proti 4. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Kot ste videli, sem prebral malo hitreje, ker sem prej malo počasneje govoril. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2010 in 2011 v okviru nujnega postopka Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dnem 26. 3. 2010. Torej prehajamo na odločanje [[...]] Proceduralno, gospod Jelinčič, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi rad povprašal, če smem glasovati tako kot mislim, da bom glasoval, pa ne vem, ali moram vas vprašati ali moram vsakega poslanca posebej. Jaz sem šel recimo tudi že na kavo z gospodom Vebrom ali pa [[...]]pa da ne bi bilo mišljeno, da gre za podkupovanje ali kaj podobnega. Pa prosim, če mi razložite, ali smem tako kot mislim ali moram vsakič posebej vprašati vas ali vse koalicijske poslance? Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jelinčič. Odgovor si morate dati sami. Hvala lepa. Nadaljujemo z drugo obravnavo z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 1. členu Poslanske skupine SDS. Opozarjam, če bo ta amandma sprejet, je amandma pod točko 2. brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 41. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Smo pri 1. členu. Odločamo o drugem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 3. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končani smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona. Pardon, se opravičujem. Imamo še 4. člen, se opravičujem. Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS. Mag. Andrej Vizjak, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik. S tem amandmajem v Slovenski demokratski stranki predlagamo skrajšanje plačilnih rokov neposrednih in posrednih proračunskih uporabnikov iz 30 na 15 dni. Pravzaprav gre predlog Vlade za spremembo Zakona o javnih financah v nasprotno smer od pričakovanja gospodarstva. Torej, predlog Vlade, ki ga boste, v kolikor ne bo naš amandma sprejet, uzakonili, je, da je plačilni rok za neposredne proračunske uporabnike trideseti dan, ne trideset dni, ampak trideseti dan. To, po moji oceni, postavlja plačilni rok na najdaljši možni plačilnih rok iz dosedanjega tridesetdnevnega plačilnega roka in hkrati po, moji oceni, povzroča nepotrebne birokratske zaplete. Namreč tudi nekateri neposredni proračunski uporabniki, ki bi lahko plačali prej, v petnajstih ali pa dvajsetih ali petindvajsetih dneh, bodo plačali poslej trideseti dan. Mislim, da bo to nekaterim neposrednim proračunskim uporabnikom predstavljajo nepotrebno birokratsko breme, hkrati pa bo tudi po nepotrebnem podaljševalo plačilne roke na trideseti dan. Zato v Slovenski demokratski stranki z amandmajem predlagamo, da se plačilni rok skrajša na petnajst dni. S tem se pomembno prispeva k zajezitvi naraščajočega problema plačilne nediscipline v državi. Ko smo lahko pred dnevi prebirali slovensko časopisje, smo lahko v enem izmed dnevnikov zasledili, da slovenski gradbinci kot enega izmed ključnih predlogov naslavljajo na Vlado predlog, da država, lokalne skupnosti, javni zavodi in drugi neposredni in posredni proračunski uporabniki plačujejo svoje obveznosti hitreje, pravzaprav samo pričakujejo, da plačujejo svoje obveznosti znotraj z zakonom predvidenega plačilnega roka, kar pomeni, da je še huje kot mislimo. Torej, huje je v tem, da so plačilni roki dejansko daljši, kot pa to določa zakona. Spoštovana koalicija, če želite kaj konkretnega narediti za gospodarstvo, potem morate narediti to s konkretnimi ukrepi. Samo s strategijami, s ponavljanjem nekaterih pričakovanj, da bomo svetilnik in da bomo ne vem kaj še v Evropi, seveda ne bo od tega realni sektor nič imel. Ta amandma, ki ga v SDS vlagamo, je pomemben korak v smeri, da pomagamo gospodarstvu v teh kriznih časih, pa ne samo to, temveč tudi, da nadgradimo standard neke plačilne discipline, ki mora biti vseskozi napor Vlade.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 40. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Sedaj pa smo res končali z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ker ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 1. členu dopolnjenega predloga zakona, sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje? Ugotavljam, da ne. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih v drugi obravnavi predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 19. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javno-zasebnem partnerstvu v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javno-zasebnem partnerstvu ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 30. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o preprečevanju dela in zaposlovanju na črno, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti 1. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o članstvu Republike Slovenije v Mednarodnem denarnem skladu, skrajšani postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije. Prehajamo na odločanje o predlogu resolucije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - na vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca Jožeta Tanka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje Jožeta Tanka glede vladne politike pomoči gospodarstvu. Glasujemo. Pardon! Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Jože Tanko, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! V sredo sem postavil predsedniku Vlade dve preprosti vprašanji. Eno se je nanašalo na semafor protikriznih ukrepov. Vprašal sem ga, koliko zelenih luči je že prižganih na tem semaforju in koliko gori še vedno rdečih luči. Drugo vprašanje pa se je nanašalo na pogodbenega sodelavca Ministrstva za finance gospoda Isajlovića. Vprašal sem ga, kdaj bo končno prekinjena pogodba s tem sodelavcem na ministrstvu. Na dve tako enostavni vprašanji nisem dobil nobenih odgovorov. Moram reči, da smo, kar zadeva protikrizne ukrepe, v velikem zaostanku. Tu se sprašujemo, ali se te protikrizne ukrepe oziroma ukrepe izhodne strategije bojimo sprejeti, ker bi se potem začelo gospodarstvo pregrevati, ali pa teh ukrepov ne sprejmemo zato, ker enostavno v Vladni, vladni koaliciji ni zadostnega soglasja o tem, kakšni naj bi ti ukrepi sploh bili. Podlaga, predpogoj za uspešno in učinkovito delo je zagotovo razumevanje v vladni koaliciji, v Vladi, in tu žal ugotavljamo, da je vseh teh sporov med ministri in ministrstvi pravzaprav toliko, da ni možno in Vlada ne more predlagati neke zaključene vsebine in jo tudi pravočasno predložiti v obravnavo Državnemu zboru. Na semaforju protikriznih ukrepov je napisanih 26 ukrepov in žal tistih pomembnih ukrepov, ki bi dejansko omogočili, da bi se vse te zgodbe, kar zadeva poslovanje, uspešnost poslovanja, gospodarsko rast, pa tudi blaginjo in zaposlovanje, začele dogajati, ti ukrepi enostavno Državnemu zboru niso predloženi. Predlagam, da o razlogih, zakaj gori še vedno toliko rdečih luči in zakaj ni prižganih zelenih luči, opravimo razpravo v Državnem zboru. Gre pravzaprav za temeljna vprašanja usode Republike Slovenije in mislim, da bi Državni zbor moral o tem opraviti ustrezno razpravo. Če te razprave ne bo, potem razumemo, da vladna koalicija za dokument, ki smo ga obravnavali v Državnem zboru in ki ima naslov Izhodna strategija, ne kaže nobenega interesa in nobenega zanimanja. Mislim pa, da bi Državni zbor moral biti seznanjen s tem, kaj se dogaja na področju ukrepov izhodne strategije, in zelo zainteresiran, da bi tam čim prej gorele zelene luči. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče, navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 41. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Vizjaka bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor dr. Roka Žarnića na poslansko vprašanje mag. Andreja Vizjaka v zvezi s hidroelektrarnami na spodnji Savi. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS. Mag. Andrej Vizjak, prosim.
Spoštovani poslanci. Projekt izgradnje hidroelektrarn na spodnji Savi je do pred približno pol leta tekel nemoteno. Pred pol leta se je zaustavil, zaradi tega, ker Ministrstvo za okolje in prostor, kot pooblaščenec Vlade ni sprejelo ustreznih ukrepov za zagotovitev finančnih sredstev za nadaljevanje gradnje vodne infrastrukture, konkretneje akumulacijskega bazena pri Hidroelektrarni Krško. Dogaja se torej, da se gradi energetska infrastruktura, gradi se jezovna zgradba, strojnica in vse, ne gradi pa se akumulacijski bazen. Tudi ni jasno, kako in kdaj se bo začel graditi akumulacijski bazen. Problem je torej, da se že kaže potencialna škoda, ki bo nastala oktobra naslednje leto, ko bo zgrajen energetski del v celoti, ne bo pa ustrezne infrastrukture, da bi hidroelektrarna lahko začela delati. Škode, po podatkih energetikov, je okrog pol milijona evrov na mesec. Projekt izgradnje hidroelektrarn na spodnji Savi ni le energetski projekt, ta projekt je pomemben projekt za varstvo pred poplavami, saj ščiti kompletno Posavje, naselja, kakor tudi kmetijske površine pred pogostimi poplavami, škode je bilo že kar nekaj. Ta projekt je tudi pomemben vodarski projekt, saj zadržuje reko Savo, največjo slovensko reko v spodnjem toku v Sloveniji, s tem pomembno vzdržuje podtalnico v Posavju, kakor tudi oskrbuje bogate zaloge s pitno vodo v tem delu Slovenije. Projekt pa je pomemben tudi kot protikrizni projekt, saj zaposluje preko 200 slovenskih podjetij, ki zaposlujejo preko 2 tisoč delavcev. Te trenutno stojijo samo zaradi tega, ker ni rešeno financiranje vodne infrastrukture. Jaz se strinjam z nekaterimi dilemami, ki so povezane tudi z črpanjem sredstev vodnega sklada in z ostalimi odprtimi vprašanji, vendar Ministrstvo za okolje in nov minister za okolje je verjetno na svoji poziciji zato, da probleme rešuje, ne pa da probleme poglablja oziroma ustvarja dodatne. Tudi minister sam je v mojem vprašanju izrazil željo, da bi se več pogovarjali, našli rešitve na to temo, zato menim, da bi bilo dobro, da najdemo tudi politično voljo za to, da opravimo razpravo o odgovoru ministra za okolja in prostor gospoda Žarnića na moje vprašanje. Torej, ne želimo nič drugega kot nadaljevati v skladu s terminskim načrtom izgradnje hidroelektrarn na Spodnji Savi ter se seveda s tem tudi spopasti z zavezujočim ciljem, ki ga bo imela Slovenija do leta 2020, torej zagotoviti 25% obnovljivih virov proizvodnje električne energije v končni porabi. Prosim za podporo temu predlogu.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, obrazložitev v imenu Poslanske skupine? V imenu Poslanske skupine SNS Zmago Jelinčič Plemeniti, prosim.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini podpiramo razpravo o tem predlogu. Dejstvo je, da se sploh o vodnih poteh bistveno premalo pogovarjamo. Veliko je povedal že gospod Vizjak o določenih segmentih, pozabil je še eden segment, plovnost na reki Savi. To smo popolnoma zanemarili in kljub temu, da bi, ko smo gradili hidrocentrale, samo 6% povečanih stroškov omogočilo ladijski prevoz do sredine Slovenije. Ti projekti so bili narejeni že v 60-ih letih v nekdanji SFR Jugoslaviji in danes tega ne razumemo, tistega, kar so pred skoraj 40-imi leti oziroma več kot 40-imi leti že razumeli in se zavedali te pomembnosti. S tem bi se Slovenija vključila tudi v mrežni ladijski promet v srednji Evropi in to zelo intenzivno delajo Hrvatje. Komanda že prejšnjega predsednika vlade je bila, da morajo Hrvatje pripraviti plovno pot do Zagreba in to intenzivno počnejo. Tudi povezave med Zagrebom in med ostalimi kraji na Hrvaškem se izvajajo, se delajo načrti, so v teku. Pri nas ne delamo ničesar. Edino, kar smo naredili, je to, da smo tisto institucijo, ki naj bi obravnavala porečje Save, preselili v Zagreb in smo enostavno dopustili, da Hrvatje odločajo tudi o slovenskih rekah. Mislim, da bi morali vsaj v razpravi odpreti vsa ta vprašanja; poleg tistih, ki jih je omenil gospod Vizjak, tudi vprašanje plovnosti. Gre za reševanje gospodarske situacije, gre za reševanje ekološke situacije in gre za reševanje tudi konec koncev novega odprtega turizma, ki ga Evropa vedno bolj išče. Če je slovenski državi in slovenski vladi trenutni vseeno, kaj bo z možnimi resursi, kaj bo z možnostjo dodatnega zaslužka in dodatnih zadev in povezav znotraj Evrope, potem tudi ne moremo nič pomagati. Vendar mislim, da je smiselno, da se ta razprava odpre in da najdemo kakšne skupne rešitve. Konec koncev, če se ne motim, smo v istem čolnu in ta čoln zelo pušča vodo. Bi bilo smiselno, da vsaj kakšne luknje skupaj zamašimo.
Havla lepa. Obrazložitev v lastnem imenu. Še kdo? V lastnem imenu gospod Han, prosim.
Hvala lepa, v svojem imenu. Zdaj, ta čoln, o katerem sta govorila gospod Vizjak pa gospod Zmago Jelinčič, ni isti, ker tukaj gre za neko drugo zadevo, o čemer je gospod Zmago govoril, dočim gospod Vizjak je govoril o problemih, ki so [[...]]
Obrazlaga glasu, ne komentarji drugih [[...]]
No, samo da bo narod vedel, da je mogoče zdaj Zmago zašel iz reke Save, ampak pustimo zdaj [[...]]
Obrazložitev glasu, prosim!
Jaz se v 90% strinjam z gospodom Vizjakom, ko pravi, kakšen problem je, ko se ustavlja izgradnja na spodnji Savi in da se dela na nek način tudi gospodarska škoda. Vse lepo in prav, vendar gospod Vizjak zelo dobro ve, da smo bili mi, župani in ta odbor, ki se ukvarja z izgradnjo hidroelektrarn na spodnji Savi, že pri predsedniku Vlade pred slabimi petnajstimi dnevi, ko smo sprejeli tudi sklepe, za katere mislim, da jih bo Vlad, na nek način tudi izvršila. Jasno smo vsi skupaj, tudi gospod Bogovič je bil prisoten, sprejeli štiri sklepe, kjer smo ugotovili skupaj, da mora Ministrstvo za okolje in prostor takoj zagotoviti financiranja za izgradnjo akumulacijskega bazena, da mora MOP takoj narediti investicijski program za hidroelektrarno Krško in poslovni načrt do 15. aprila. Zdaj ta datum, gospodje, še ni "šel skozi" tako pričakujem, da bo Vlada te sklepe spoštovala. Zato jaz danes ne bom podprl predloga, ki ga je dal gospod Vizjak, ko pa bo ta datum minil, se pravi 15. aprila in da Vlada ne bo naredila nič, potem pa verjemite, da bom tudi jaz za takšno razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu mag. Andrej Vizjak. Prosim, da se ne zgledujete po predhodniku in ne polemizirate.
Torej res je, pred kakšnimi petnajstimi dnevi je bil sestanek pri predsedniku Vlade. Spoštovani predsednik, z nikomer ne polemiziram. Torej na tem sestanku so se dogovorili tudi to, da se takoj zagotovijo pogoji za nadaljevanje gradnje. Če si Ministrstvo za okolje razlaga, da je takoj 15 dni, potem je ta "takoj" zelo dolg takoj, kajti v 15 dneh se ni zgodilo nič - tudi to, kar bi se lahko zgodilo. Torej, lahko bi bil na Vladi obravnavan in sprejet poslovni načrt podjetja Infra, ki je nosilec te investicije. Sprejetje poslovnega načrta na Vladi je šele predpogoj za razpis za gradnjo akumulacijskega bazena, potem lahko pričakujemo, da se bodo gradbinci stepli ob tem pomanjkanju državnih investicijo za to investicij, ki je, mimogrede, vredna okoli 15 milijonov evrov, in lahko pričakujemo izbor izvajalca tam v jeseni. V enem letu pa je potrebno zgraditi akumulacijski bazen, da ne bo nastala škoda. Torej vsak "takoj" bi moral biti res takoj. Torej se je že zgodilo, da se ne drži dogovora oziroma dogovorjenega. Mi bomo imeli v najboljšem možnem terminu to razpravo na aprilski seji, ki pade po teh datumih, v katerih bi se že moralo kaj zgoditi. Sam bom zelo vesel, če bomo ob tej razpravi ugotovili, da je Ministrstvo za okolje in prostor do 15. aprila že objavilo kak razpis, da bo že kaj narejenega in da bo projekt stekel. Mimogrede, podpiram pa to razpravo tudi zaradi nečesa, kar se zelo navezuje na pripombo gospoda Jelinčiča, to je na načrtovanje ostalih hidroelektrarn v toku, ki še sledijo, to sta hidroelektrarne Brežice in hidroelektrarne Mokrice. Tudi načrtovanje teh elektrarn se je ustavilo. In problem je,da se je projekt, ki je tekel, ki je vsestranska prioriteta ne samo energetikov, tudi drugih, ustavil; namesto da bi pospeševali projekte, se ustavlja. Zato mislim, da je še več kot potrebna razprava.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa. No, zakaj sem širil to razpravo? Zaradi tega, ker v normalni, pametni razpravi se lahko povzame problem bistveno širše, kot da razpravljamo samo o enem ozkem segmentu. Saj to vendar je namen! Če hočemo reševati gospodarske situacije, jih ne bomo reševali samo parcialno, kajti to je tista napaka, ki jo ves čas vidimo, da se vzame, izvzame iz celotnega konteksta en majhen drobec in se ga poskuša nekako zapakirati, da bo izgledal čim lepši, vse ostalo okrog je pa slabo. Zato je smiselno, da se o tem razpravlja širše in iz te širše razprave potem lahko Vlada in njeni strokovnjaki potegnejo kakšne zaključke, kakšne ideje, predvsem pa rešitve. Pogrešamo rešitve. Zaenkrat smo samo pri besedah, od besed nismo naredili niti enega koraka naprej. In četudi koalicijski poslanci sedejo skupaj s predsednikom Vlade, to še ne pomeni, da bo kaj narejenega. To je eden od pogovorov, ki se bodo zabeležili in iz katerih je vprašljivo, če bo kakšen rezultat. Mene in našo stranko zanimajo rezultati, ne pa to, kaj se boste pogovarjali, pa kdo bo komu kavo plačal, ali je ne bo plačal, ali jo bo pa kdo s sabo v "termoski" prinesel tja na sestanek z gospodom premierjem. Zato mislim, da je smiselno, da to zadevo podpremo, ji damo določeno legitimiteto, večjo težo in razpravljamo o tem skupaj. Mislim, da je to v skupnem interesu.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 37. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Eve Irgl bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve Katarine Kresal na poslansko vprašanje Eve Irgl v zvezi z zagotavljanjem varstva človekovih pravic na področju dela policije. Prosim, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Eva Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Ministrico za notranje zadeve sem spraševala o politizaciji policije pod njenim vodenjem ter po odkriti želji njene stranke po širitvi lovk tudi na tožilstvo, zaradi česar je v javnosti treba najprej diskreditirati in oblatiti ime generalne državne tožilke, ker ni dovolila, da se pod preprogo pomete afera bulmastifi, tako kot je to storila policija pod vodstvom Katarine Kresal. Gospe Kresalovi sem zato zastavila kar nekaj vprašanj, na katera pa, žal, gospa ministrica ni želela odgovoriti, pa čeprav so prav njeni odgovori še kako v interesu javnosti. Namesto odgovorov je raje poskrbela za obilico sarkazma in cinizma in celo dejala, da so moja vprašanja neokusna. Pa poglejmo, kakšna "neokusna" vprašanja sem ji zastavila. Zanimalo me je, ali glede na vse dogodke še vedno meni, da živimo v pravni državi, kjer so vsi enaki pred zakonom. Zanimalo me je tudi, če imajo njeni prijatelji, kot, na primer, gospod Pogačar, več možnosti za pridobitev določenega posla kot tisti, ki z njo ne prijateljujejo. Zanimalo me je tudi, ali še vedno meni, da je pravna država delovala dobro, učinkovito in hitro v primeru gospoda Megliča, ko so ga napadli psi, ali pa je pri svoji učinkovitosti pravna država preprosto odpovedala. In nazadnje sem jo vprašala, ali lahko zatrdi, da kot ministrica nikoli ni mešala javnih in zasebnih interesov. To so bila vprašanja, ki sem jih zastavila ministrici za notranje zadeve, ki jih je sama poimenovala za "neokusna" in nanje ni želela odgovarjati. Prav zaradi tega sama želim, da opravimo širšo razpravo o teh neodgovorih, kajti menim, da je to tako pomembna problematika, o kateri se je treba tudi širše pogovarjati, zato tudi zahtevam, da opravimo to razpravo in upam, da boste vsi podprli to namero. Najlepša hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SNS Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa. Kolegica Irgl je postavila konkretna vprašanja in ne tako, kot je odgovorila gospa ministrica, da je kar nekaj nametala na hitro celo vrsto zadev. Na konkretna vprašanja seveda odgovorov ni bilo, odgovori so bili čudni, pravzaprav bode v oči izredna nastrojenost gospe ministrice proti poslanki Irgl. In celo nestrpnost in žaljivost, kar pravzaprav dokazuje, da so bila vprašanja še kako na mestu. Dejstvo je, da je gospa ministrica uspela odstraniti gospoda Pogačnika, da se ne bi v Državnem zboru razpravljalo o aferi bulmastifi. Uspelo ji je v tem, da je gospod Pogačnik sam odstopil. V tem primeru razprave tukaj ni - če bi ga odstavil gospod Pahor, bi razprava bila - in zadeva je izginila! In samo takšna vprašanja, kot jih je postavila kolegica Irgl, so tista, ki morajo razčistiti zadevo. In glede na to, kako policija dela v Sloveniji, pa je varstvo človekovih pravic na zelo zelo tankem ledu. To spoznava Evropa, umeščajo nas med Bolgarijo in Romunijo, verjetno nas bodo kmalu še nižje. Ob takih zadevah se lahko vprašamo, kaj pomeni, recimo, stavek, ko je s podpisom Janka Gorška, generalnega direktorja policije, ko pravi, da če bom jaz ostal v tej komisiji, piše, bi to resno ogrozilo tudi življenje izvajalcev posameznih ukrepov. Gospod Goršek aludira, da v kolikor bi jaz ostal v tej komisiji, bi verjetno pobijal policaje - ali kaj? To je iz tega stavka jasno razvidno. In kdo vodi to ministrstvo? Gospa Katarina Kresal. Jasno, da bo naredila vse, da tukaj ne bi odgovarjala. In zato tudi vzvišena nesramnost, ki si jo privošči. Konec koncev, gospa Kresal pozablja, da je ministrica in da poslanci postavljamo ministre. Res je, da koalicija jih ščiti na vse mogoče in nemogoče načine, ampak volivci, upam, da bodo spoznali, kaj je zadeva. In če hočemo zadeve razčistiti, naj ministrica odgovarja na ta vprašanja tukaj. Najlažje je z visokega trona pljuvati po vseh in potem, če kdo reče kaj drugače, kot je blagovolila misliti gospa ministrica, se pa potem tistega človeka zapre, obtoži, po možnosti ustreli ali pa mu obesi kakšne takšne neumnosti, češ da bo začel pobijati policiste in takšne stvari. Skratka, živimo v čudni državi in samo z diskusijo, z javnim razgovorom [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]se lahko te etikete znebimo.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu Zvonko Černač, prosim.
Hvala lepa. Jaz bom podprl razpravo o tem odgovoru predvsem zaradi nedostojnega obnašanja ministrice ob priložnosti odgovora na to vprašanje. Državni zbor ni modna pista in ministri in ministrice niso manekeni na njej, ministrica za notranje zadeve pokriva resor, ki ima izredno široka policijska in ostala pooblastila in ki je trenutno pod nadzorom ene politične stranke, to je stranke, ki jo vodi sama. Po tistem, ko je včeraj na seji Vlade v odsotnosti premierja Boruta Pahorja, ki je bil v Bruslju, na hitro uspela sprejeti sklep z izkrivljenimi razlogi o tem, da je omejen parlamentarni nadzor nad policijo, se ta političnost kaže toliko bolj. Začela se je že takoj po nastopu novega mandata, takoj po tistem se je na vidna mesta na Ministrstvu za notranje zadeve pričelo z nameščanjem strankarskih ljudi, ljudi, ki so delovali tudi v tem parlamentu v stranki LDS in ki zdaj sedijo na odgovornih mestih na Ministrstvu za notranje zadeve v najožjem krogu nove ministrice. Nadaljevalo se je s tem, ko 7 kandidatov, med njimi je bila večina kandidatov, ki so blizu LDS, ni bilo dobrih za prvega policista v državi, in gospod Janko Goršek je bil imenovan, preden je Državni zbor spremenil zakon o tem. Nadaljevalo se je nedavno tega nazaj z ustanovitvijo tako imenovanega neodvisnega nacionalnega preiskovalnega urada, glede katerega je zakon oblikovan tako, da ima vse represivne pristojnosti neposredno minister oziroma ministrica za notranje zadeve. Če bi pravna država bila dejansko enaka za vse, potem bi v zadevi Baričevič verjetno ne bili priča situaciji, da žrtev, ki je bila [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]s strani psov napadena in skoraj do smrti pogrizena, še danes ni doživela svojega zadoščenja na sodišču, nekateri drugi pa so ga že zdavnaj.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu Zmago Jelinčič Plemeniti, prosim.
Hvala lepa. Ponovno poudarjam, da je razprava v Državnem zboru o tem vprašanju zelo nujna in zelo pomembna. Konec koncev, čudne stvari se dogajajo v Sloveniji. Gospod Pahor je bil v Bruslju in ga sploh ni bilo tukaj. In tak ukrep, kot se ga je včeraj na seji Vlade Republike Slovenije v odsotnosti predsednika Vlade, gospoda Pahorja, poslužila ministrica za notranje zadeve, se je zgodil pravzaprav prvič v zgodovini Republike Slovenije in še nikoli v zgodovini ostalih demokratičnih držav v Evropi. To sili v razmišljanje, da je mogoče gospa ministrica že prevzela vodenje Vlade Republike Slovenije ali pa to namerava v kratkem. Vpad oboroženih policistov v Državni zbor, ki so ga odobrili najvišji forumi in enaki med enakimi v Državnem zboru, nikakor ne prispeva k demokratičnosti države in vsaj razprava o teh zadevah bi morala biti malo drugačna. Tudi kakšne nasilne preiskave tukaj, tam, po dolgem in počez, v neskladju z zakonodajo in na osnovi nelegalnih prisluhov, kar se bo pokazalo, če ne prej, na sodišču, da se to dogaja pri nas - lepo vas prosim! In zdaj o tem ne bi smeli niti vprašati? In ne bi smeli dobiti niti najmanjšega odgovora od gospe ministrice? Če nič drugega, bomo dobili te odgovore čez dve leti, toda jaz bi jih rad imel že danes, kajti v dveh letih se lahko zgodi tudi to, da bo moral gospod Pahor pred gospo ministrico bežati v inozemstvo in tam prositi za azil.
Hvala lepa. Dolžan sem pojasnilo, da ni bilo nobenega vpada v Državni zbor, pač pa je bila v določenih prostorih opravljena hišna preiskava. Po informacijah, ki jih imam, je samo eden od parlamentov izvzet iz takšnih preiskav, in to je turški parlament; po informacijah, ki sem jih dobil. Toliko, da uporabljamo pravilne izraze za dogodke, ki so se zgodili. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 41. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Radovana Žerjava bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor dr. Roka Žarnića na poslansko vprašanje mag. Radovana Žerjava v zvezi z okoljevarstvenimi dovoljenji. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod predsednik. Po moji oceni je novi minister za okolje in prostor s tem, ko je zagrozil z zaprtjem nekaterih pomembnih gospodarskih subjektov kot so Acroni, Metal, Steklarna Hrastnik, Cinkarna Celje, Nafta Petrokem, storil hudo napako, predvsem pa storil nepopravljivo gospodarsko škodo tem gospodarskim subjektom, ki so od leta 2006, ko so normalno vložile vlogo za pridobitev okoljevarstvenega soglasja v skladu z Zakonom o okolju in Direktivo IPPC, naredili vse, medtem ko Agencija za okolje, žal, svojega dela zgodbe ni storila. Do konca leta 2007 bi moralo biti izdanih vseh 160 okoljevarstvenih soglasij, seveda, če so za to izpolnjeni vsi pogoji. Kot ugotavljamo, tokrat smo v letu 2010; in to ni bilo storjeno. Poznam konkreten primer, kjer ni popolnoma nobenih zadržkov, da bi to okoljevarstveno soglasje bilo izdano, pa se je kljub temu znašlo na tem spisku, s katerim je pravzaprav minister grozil z zaprtjem. Menim, da to ni prav in da se to ne bi smelo zgoditi. In prav bi bilo, da bi o tem opravili razpravo, ne samo na teh konkretnih petih primerov, ampak tudi sicer, kaj se dogaja z IPPC zavezanci v Sloveniji. Namreč, po nekaterih medijih vidimo, da tudi tisti, ki so IPPC zavezanci in so takšno okoljevarstveno soglasje že dobili, pa ga po moji presoji, ne bi smeli dobiti, ker se vidi, da nekatera skladišča nevarnih snovi, zelo nevarnih snovi, kot so fenol in podobno, se skladiščijo na neprimeren način. Ocenjujem, da bi bila razprava na to temo primerna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 40. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Branka Mariniča bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačiča na poslansko vprašanje Branka Mariniča v zvezi z ustanovitvijo kohezijskih sredstev zaradi nespoštovanja evropske železniške zakonodaje. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS Branko Marinič.
Hvala lepa za besedo. Ministra Vlačiča sem vprašal o zelo resni temi. Na koncu je odgovoril, da bo Vlada oziroma Ministrstvo za promet storilo vse, da ne pride do zaustavitve 440 milijonov evrov kohezijskih sredstev, in to zaradi tega, ker Slovenija ne usklajuje evropske železniške zakonodaje. Gre za zelo resne stvari, gre za zelo resen opomin, na kar je Evropa Slovenijo o tem obvestila že oktobra lansko leto, pa se do danes na tem področju v zvezi z implementacijo železniške zakonodaje z evropsko ni zgodilo nič. Skratka, če smo govorili o vsebini zakona, s katerim namenjamo znane vire za investicije v javno železniško infrastrukturo, še ne pomeni, da sedaj lahko na teh lovorikah počivamo in čakamo, da bo Evropa izdala sklep, na kar je 16. marca prometni komisar jasno opozoril. Če Slovenija ne bo implementirala vse potrebne železniške zakonodaje z evropsko zakonodajo, se bo to zagotovo zgodilo. Železna cesta ali dostop do železniških tirov v Republiki Sloveniji je zagotovljen vsem tistim, ki izpolnjujejo pogoje po celi Evropi. Slovenija tukaj ni nobena izjema. Danes ali včeraj je bilo jasno slišati, da bi iz naslova uporabnine železnica lahko tudi vlagala v javno železniško infrastrukturo, to se pa ne zgodi prav zaradi tega, ker nimamo dodelane zakonodaje na tem področju. Prav tako nimamo dodelane zakonodaje na področju ločitve prevoznika od infrastrukture. Gre za pomembno področje, gre za kompleksno zakonodajo, ki se je ne da na hitro rešiti. Zaman je čakati na neke strokovnjake, tuje strokovnjake, ki bodo prišli. Verjetno se tega ne bodo lotili, ampak bodo skušali reševati neke druga stvari. Železničarji in Ministrstvo za promet kot da čakajo, da se bo to zgodilo samo od sebe, zato sem v skladu s 46. členom drugega odstavka predlagal, da se o tem opravi širša vsebinska razprava v parlamentu.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 38. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Marjana Bezjaka bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačiča na poslansko vprašanje Marjana Bezjaka v zvezi s sanacijo navezovalnih cest v Sloveniji. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, Marjan Bezjak. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni! Predvčerajšnjim sem postavil vprašanje gospodu dr. Patricku Vlačiču, ministru za promet. Že leto in pol je minilo, odkar je bila odprta pomurska avtocesta, in še vedno ni nič urejenega glede popravila regijskih in lokalnih cest. Nanizal je nekaj odgovorov, da se dela opravljajo, in potem, ko sem mu pokazal slike, ki jih lahko danes pokažem tudi vam, se je strinjal, da moramo opraviti širšo razpravo in potem skupaj rešiti ta problem. Tako vas še enkrat naprošam, da opravimo širšo razpravo v Državnem zboru, da ugotovimo, zakaj je bilo 5,6 milijona evrov nakazanih Darsu, Dars pa je nakazal SCT-ju, ali je bil ta denar nakazan za nove posle, ki jih je SCT pridobil v tujini, ali je ta denar poniknil kam drugam. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 39. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Franca Pukšiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez resorja, odgovornega za lokalno samoupravo in regionalni razvoj dr. Henrika Gjerkeša na poslansko vprašanje Franca Pukšiča v zvezi s tako imenovanim 5. razpisom. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SLS, Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, gospod predsednik, minister! Preden sem postavil svoje vprašanje, je predsednik Vlade, ko je odgovarjal poslanskemu kolegu Ribiču na postavljeno vprašanje v zvezi z evropsko prestolnico kulture Maribor, med drugim dejal: "Kar se tiče kohezije in drugih možnosti, jasno, denar v Evropi je. Ni tako enostavno ta denar počrpati. Kljub temu smo naredili napredek v letošnjem letu. Znotraj teh sredstev pa nismo dosegli povsem želenih ukrepov in jaz nimam nič proti temu, če bi enkrat..."
Prosim, mir v dvorani!
Upam, da mi boste čas ustavili. Torej: "Znotraj teh sredstev pa nismo dosegli povsem želenih ukrepov in jaz nimam nič proti temu, če bi enkrat Državni zbor ponovno razpravljal o uspešnosti črpanja evropskih sredstev in ugotovil, ali gre tudi za sistemske probleme, birokratske ovire in druge pomanjkljivosti v temu sistemu." No, ko sem potem sam ministru Gjerkešu postavil poslansko vprašanje in seveda logično glede tega, da v letu in pol ni bilo tega petega razpisa, da je sedaj bil prestavljen pa verjamem, da se trudi tudi ministrstvo sedaj, da bi poskusili to nadoknaditi, kar se nadoknaditi da. Kljub temu je verjetno predsednik Vlade dal ta odgovor tudi zato, ker je 17. marca, tako kot druge poslanke in poslanci, ki dobijo tudi te razne depeše, prebral v depeši iz Bruslja, da na posameznih operativnih programih, tako na regionalnih razvojnih potencialih kot na okoljski in prometni infrastrukturi in na operativnem programu razvoj človeških virov, enostavno ne črpamo sredstev. Iz te depeše izhaja, da smo do sedaj torej počrpali oseminšestdeset milijonov evrov, da bi jih morali sto šestindvajset, da jih do konca leta še moramo počrpati petinpetdeset, vendar se ne vidi, kje in kako. Da je SVRL pripravila neke ukrepe za poenostavitev in izboljšanje in bi prav o teh ukrepih bilo smiselno razpravljati tudi tukaj v parlamentu, saj veliko poslancev županov še kako dobro obvlada to tematiko ob pripravljanju teh razpisov [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]tako o uvedbi finančnih instrumentov za pospešeno črpanje in poenostavitev v postopku priprave in potrjevanje instrumentov za razpise ter neposredno potrjevanje [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Prosim mir v dvorani! Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev. Za je glasovalo 30, proti 39. Za je glasovalo 30.) [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje Aleša Zalarja na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi z uveljavitvijo določil Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Predmet mojega poslanskega vprašanja je bilo uveljavljanje novele zakona o sodiščih, ki smo jo sprejeli v Državnem zboru lansko leto zadnje dni meseca novembra. V prehodnih in končnih določbah je Vlada zapisala na predlog ministra, mi smo to sprejeli, da bo zakon implementiran in uveljavljen v praksi s 1. januarjem 2010. Gre za pomembne stvari, ki se nanašajo na organizacijske enote sodišč za pregon organiziranega kriminala, - torej za sojenje v primerih organiziranega kriminala-, posredno je bilo treba spremeniti tudi določene podzakonske akte, kot je sodni red. Minister do 15. 12 [[....]]
Kolega Gorenak, samo trenutek, vam bom ustavil čas, da ne boste zamudili časa. Spoštovani kolegi, tukaj govori kolega, ki vam želi nekaj povedati in povedati, kako namerava glasovati. Prosim, da ga spoštujete in da ga poslušate. Vendarle smo pri odločanju, za vse ostale stvari in pogovore bo čas pozneje. Prosim, da nadaljujete, gospod Gorenak.
Hvala lepa. Se vam zahvaljujem za to intervencijo, samo na tak način dokazujete, da je res enakopravno. Hvala lepa. Gremo naprej. Situacija je preprosto taka. Do 15. 12. ni bilo narejenega nič. Za zadnje 14 dni pred novim letom vsi vemo, da običajno kakšna delovna skupina ali kdorkoli drugi tudi ne naredi kaj posebnega. Delovna skupina je bila imenovana 15. 12. 2009. To se pravi, zavestno s 1. januarjem ni narejenega dobesedno nič. Prejel sem tudi pismo, ki so ga podpisali predsedniki okrajnih sodišč, ki so mi ga poslali predsedniki okrajnih sodišč. Obračajo se na Sodni svet, obračajo se na Vrhovno sodišče. Pismo mi je bilo poslano v vednost. Kaj pravijo predsedniki sodišč? Pravijo, da minister piše, da je minister poslal neka navodila, ki jih je spisala ta delovna skupina. Ta navodila so prejeli v začetku februarja 2010 in predsedniki sodišč so jasnega mnenja: minister širi zakonska pooblastila, se pravi, uvaja nekatere stvari, ki niso predpisane z zakonom, ki jih je sprejel Državni zbor. Pismo sem ministru tudi odstopil. To ni, bom rekel, kako prvo tovrstno početje ministra, ki bi z nekimi podzakonskimi akti ali dopisi širil svoja pooblastila, ki jih ima v zakonu. To isto zadevo je naredil tudi v primeru tožilstva, kljub temu da je bila tako vladna služba za zakonodajo proti, kljub temu da so mu tožilci povedali, da presega zakon, da širi svoja pooblastila, je taka navodila podpisal. Poslanske skupine ste predlog ustavne presoje verjetno dobile. Menim, da je v primeru ministra, za katerega sem že večkrat rekel ali pa so rekli moji kolegi, da bo počasi zrel tudi za interpelacijo, bilo dobro, da opravimo širšo razpravo, ne samo o vprašanju implementacije tega zakona, ampak tudi bo to možnost in priložnost, da se to opravi tudi za ostale stvari, ki se dogajajo. Minister namreč zelo reagira na nenavadne načine. Ti nenavadni načini so. Primer, lansko leto je skupina za nadzor ljubljanskega tožilstva ugotovila manjše nepravilnosti, on je rekel temu lomljenje hrbtenic tožilcem in podelil je rumene kartone. Letos je govoril o tem, da je tožilka kršila ustavo in z ustavo zajamčeno samostojnost in neodvisnost tožilcev. Na mojih sedem vprašanj ni odgovoril. Seveda ni mogel, to ne piše v ustavi. Prosim za podporo.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 39. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Marjana Bezjaka bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet, dr. Patricka Vlačiča na poslansko vprašanje Marjana Bezjaka v zvezi s stanjem počivališč parkirišč v Sloveniji. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SDS, Marjan Bezjak. Prosim.
hvala za besedo. Tudi to vprašanje sem včeraj postavil gospodu dr. [[...]]
Prosim, mir v dvorani. Nadaljujete, prosim.
Hvala, da ste me opozorili. Tudi to vprašanje sem postavil dr. Patricku Vlačiču, ministru za promet. Dejansko, čez Slovenijo imamo avtocestni križ od Kopra do Hodoša in od Jesenic do hrvaške meje. Na tem avtocestnem križu dejansko nimamo nikjer počivališč ali parkirišč za ADR kamione, ki prevažajo nevarno blago. V lanskem letu je Ministrstvo za notranje zadeve sprejelo zakon o štirikratnem zvišanju glob in sem mu podal predlog, da dejansko te globe z Ministrstvom za notranje zadeve dajo moratorij, da se dejansko ne izvajajo kazni, kajti ti ljudje ne morejo parkirati ali ustavljati vozil na tem avtocestnem križu. Priznati moram, da se je minister s tem absolutno strinjal, in upam, da boste poslanke in poslanci dejansko glasovali za širšo razpravo v Državnem zboru, kajti tudi sam minister se je strinjal s tem. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Prosim mir v dvorani! Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 38. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o šolski prehrani. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o šolski prehrani je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo [[...]] Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS Alenka Jeraj, prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem. V naši poslanski skupini menimo, da je prav, da se subvencionira tudi prehrana osnovnošolcev, vendar pa se nam ne zdi prav, da se to dela na račun dijakov. Zakon, ki je bil sprejet v prejšnjem mandatu, je bil pomemben korak v tej smeri in s tem bi morali nadaljevati, ne pa, da stopamo korake nazaj. Morda bi lahko rekli, da je to kljub vsemu dober korak za osnovnošolce oziroma za prehrano v osnovni šoli, vendar pa bo država, ki je v tem primeru, torej v predlogu zakona, določila, da je malica vredna 0,8, subvencionirala 0,5 evra. Najbrž tudi tistih 0,3 evre ne bi bil tak problem, ki jih zdaj obešate staršem. Zakaj je to smešno, najmanj smešno - ker bo pomenilo toliko administracije, kot znaša tistih 0,3 evrov. Z zakonom uvajate nove evidence, včeraj sem predstavila, kakšen je postopek, ki ga ta trenutek ni, za srednješolce. Se pravi, najprej se vloži vloga, potem se na podlagi vloge preverja, ali so izpolnjeni pogoji, potem ravnatelj to določi s sklepom, torej dodatno subvencijo, to mora poslati v 30-ih dneh, sklep mora imeti uvod, izrek, obrazložitev, na to je možna pritožba v 7-ih dneh, po prejemu pritožbe ponovno odloča in podobno. Tu je še več dilem, od tega, da se vračajo po pošti z navadno poštno pošiljko, kar pomeni, da bo težko ugotavljati, kdaj je tistih sedem dni oziroma kdaj je bil izpolnjen rok za pritožbo in podobno. Kljub temu da ste nekateri govorili, da to ne pomeni novega administriranja. Poglejte, če samo dijake pogledamo - 85.000 dijakov je. Recimo, da jih 25.000 ne bo plačevalo, se pravi, ne bodo dobivali mesečnih položnic, 60.000 jih še vedno bo. Ne samo da bo moral nekdo ugotoviti, ali jim pripada subvencija in tako naprej, morali bodo izdati vsak mesec 60.000 položnic; ampak to je ocena, nismo dobili točnih podatkov. Kolega me je včeraj podučil, da itak dijaki dobivajo vsak mesec položnice. To ni res. Dijaki dobijo položnico ali pa plačajo kakšno storitev samo, če je to potrebno - in največkrat to ni, ker malice nimajo organizirane, razen na redkih šolah. Mi v Poslanski skupini SDS imamo s tem težave. Menimo, da bi z nekaj dobre volje, s tem, da se število dijakov tako letno zmanjšuje in pomeni prihranek pol milijona evrov na letni ravni, in z boljšo organizacijo zagotovili dovolj sredstev, da bi lahko ohranili način tak kot je, dijaške prehrane, torej v srednjih šolah, in ga razširili tudi na malico osnovnošolcev, le praktično 99% otrok v šoli malica. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Zato imamo kar nekaj težav z glasovanjem pri tem zakonu oziroma če bodo popravki v dijaškem delu taki, kot jih želimo [[....]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SNS Miran Györek.
V našem stališču sem obrazložil zadeve precej podrobno in predstavil naše stališče nazorno. Odprtih je bilo kar nekaj vprašanj. Takrat sem tudi povedal, da bomo v poslanski skupini glasovali za nadaljnjo obravnavo, ampak z zadržki in pomisleki in upam, da bo v nadaljevanju to kaj upoštevano. Gospa sekretarka iz ministrstva je pozorno poslušala naše pripombe, ne samo naše poslanske skupine, ampak tudi drugih, in upam, da jih bo tudi upoštevala. Kajti v nasprotnem za zakon ne bomo glasovali, če ne bodo upoštevane naše pripombe. Kajti reakcije s strani dijakov in dijaške zveze so bile že včeraj in danes alarmantne in jih je treba upoštevati. To sem v svojem stališču tudi navedel. In sedaj gre, kot da smo v prvi obravnavi, splošni obravnavi, mi zakon potrdili. Ne. V Slovenski nacionalni stranki smo se strinjali s tem, da gre zakon v nadaljnjo obravnavo, v nobenem slučaju pa, da se ga sprejme v takšni obliki, v takšnem predlogu, kot smo ga dobili zadnjič na mizo. Toliko tudi v pojasnilo vsem tistim, ki napačno razumejo naš "za" zadnjič. Hvala.
Želi še kdo besedo, poleg SLS-a, v imenu poslanske skupine? Jakob Presečnik, Slovenska ljudska stranka.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsednik in vsi navzoči. Mi smo v mnenju poslanske skupine in v sami diskusiji poudarjali, da se zavzemamo za to, da bi se obstoječi zakon, ki je bil pred dvema letoma sprejet, spoštoval še naprej in da bi postopoma tudi uvedli približno to, kar predlagate v tem zakonu za osnovne šole. Problem pri tej stvari je tudi zajemanje podatkov. Jaz sem poudaril in v razpravi in v mnenju poslanske skupine, da je mnogokrat realnost podatkov, ki jih dobijo tiste institucije, ki se pač ukvarjajo s posameznimi olajšavami in drugimi zadevami, ki pomenijo to, koliko kakšna družina pri tem plačuje ali je pri plačevanju oproščena, da gre dostikrat, kot posledica, za neenakopraven položaj vseh učencev in dijakov v tem primeru. Na to so me opozarjali in me vedno opozarjajo v centrih za socialno delo, kjer skrbijo za realizacijo drugih zakonov na področju socialnih pomoči. Mi smo izračunali, da bi potrebovali za to, da je ta brezplačni obrok, ki je zagotovo nujno potreben, in v srednjih, kjer ga že imamo, in v osnovnih šolah, mislim, da okoli 16 milijonov evrov. Zagotovo je v drugem delu, kjer govorimo o organiziranju prehrane v osnovnih in srednjih šolah, da je zadeva, ki jo je potrebno urediti. Zaradi tega smo v neke vrste dilemi. Če bi bila kakršnakoli obljuba s strani koalicije oziroma Vlade, da bo prisluhnila kakšnim našim predlogom, bi z zagotovostjo z mirno vestjo glasovali za, tako je pa naša odločitev, da se bomo pri tej točki vzdržali. Predvidevam, da bo zakon v prvi obravnavi sprejet, in upam na to, da bo koaliciji oziroma Vlada oziroma koalicija, da bo v drugi obravnavi prisluhnila tudi našim idejam in idejam kolegov, ki so že nakazali svoje mnenje.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu. Dušan Kumer.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Tako kot sem že včeraj rekel, bom ta predlog tega zakona podprl iz osebnega razloga, zato ker mislim, da je - glede na razmere, tako gospodarske kot socialne - čas za solidarnost in če to solidarnost hočemo izpeljati tudi na tem področju, da vključimo osnovnošolce, potem seveda je treba za izhodišče vzeti pozitivno diskriminacijo socialno šibkejših. Bi pa rad, ker je kolegica danes omenila kolega, ki je včeraj glede položnic - je ne bom podučeval, ampak bom povedal: vsak mesec pride položnica. Na tej položnici je najmanj ena postavka, to je šolski sklad. Bom pa prinesel od septembra meseca do sedaj odrezke te položnice, da si boste lahko ogledali. Ko boste pa imeli svojega otroka v srednji šoli, pa se boste [[...]]
Brez dialogov in pogovarjanj. Želi še kdo obrazložiti svoj glas v svojem imenu? Saj sem vedel. Ali je še kdo? Če je, odprem razpravo. Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu. Prosim brez polemik in razprav in dialogov s poslanci in poslankami. Prosim, če se še enkrat prijavite. Prosim. Napačen pritisk na napačen gumb. Ne! Pravilni pritisk na napačen gumb. Obrazložitev glasu Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa. Že v včerajšnji razpravi sem povedal, da je ta zakon v bistvu v enem delu korak naprej, in sicer v tem smislu, da se tudi osnovnošolcem zagotavlja subvencioniranje prehrane. Vendar v nobenem primeru se ne sme tukaj te spremembe uvajati na način, da se dosedanja rešitev odvzema našim srednješolcem. Če bo res to, kar je bilo včeraj obljubljeno, da je namen tega zakona urediti prehrano tako srednješolcem kot tudi osnovnošolcem, potem bomo to videli v naslednji obravnavi. Mi, v Sloveni demokratski stranki bomo zagotovo vložili amandmaje, kjer bomo skušali zasledovati cilj, da se osnovnošolcem in srednješolskem zagotovi v celoti brezplačna šolska malica oziroma prehrana. To bomo videli šele v drugi obravnavi, zato sedaj, ko je prva obravnava, se bomo - vsaj jaz se bom vzdržal in ne bom nasprotoval temu zakonu. Bomo pa videli v naslednji obravnavi. Kajti še enkrat želim poudariti, da ključni namen, da se našim otrokom zagotavlja brezplačna prehrana, urejena prehrana, je v tem, da povzamejo, prevzamejo zdrave prehranjevalne nagrade, ki jih bodo skozi celo življenje spremljale in na ta način se bo zagotavljala njihova zdrava prehrana, s tem tudi boljše zdravje, kar bo imelo na dolgi rok pozitivne učinke. Zato tukaj sedaj iskati slabe rešitve na račun varčevanja na naših otrocih, tega si ne smemo dovoliti, otroci so naše največje bogastvo, zato dajmo tukaj tudi z dejanji to stvar tudi v realnosti prikazati. Še enkrat: temu zakonu ne bom nasprotoval, ne bom ga pa podprl, ampak bomo videli v naslednji obravnavi, koliko je resnice v tistih namenih, ki jih skuša ta zakon zasledovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, dr. Luka Juri, prosim.
Hvala lepa. Zakon bom osebno podprl, podprl zato, ker ne zmanjšuje sredstev, namenjenih prehrani, ampak jih na bolj pravičen način razporeja. Kako? Sedaj je ureditev takšna, da dobijo vsi brezplačno malico v srednji šoli, po novem pa vsi, tudi v osnovni šoli, skupaj s srednješolci dve tretjini, vse pa tisti, tako v srednji kot v osnovni šoli, ki dejansko to potrebujejo. Mislim, da je takšna ureditev bolj solidarna kot doslej, zato ker doslej vsi plačujemo tudi za tiste, ki tega ne potrebujejo, za tiste ki niso socialno ogroženi oziroma so dobro stoječi. Odslej pa bo obratno; plačevali bomo tisti, ki nismo socialno ogroženi, za tiste, ki to so. In to se mi zdi bistveno bolj solidarno in primerno, sploh v temu času, v katerem se nahajamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Alenka Jeraj. Prosim.
Hvala lepa. Torej, za mojo odločitev manjka kar nekaj podatkov. Mi smo ministra včeraj vprašali, koliko je s področja neplačane prehrane v osnovnih šolah zaostankov oziroma koliko je neplačnikov; koliko je zaradi tega sodnih izterjav in s kakšnimi sredstvi je to povezano in koliko je v končni fazi odpisa, ki ga potem prav tako vsi odplačamo. Minister na ta vprašanja ni hotel odgovoriti oziroma državna sekretarka je tukaj predstavljala ministrstvo, bi pa to bil podatek, ki bi ga potrebovali za to, da se odločimo. Ker se bojim, da bomo zdaj zadevo vozili še v srednje šole in se bomo tam ukvarjali z istimi stvarmi, z neplačniki, s sodnimi izterjavami in potem v končni fazi z odpisom. Seveda bodo pa vmes stekli neki postopki - toliko in toliko ljudi se bo moralo s tem ukvarjati. Zame je sporno in problematično tudi to, da minister ignorira podpise dijakov, da ignorira nestrinjanje s spremembami zakona tako Dijaške organizacije Slovenije kot Študentske organizacije Slovenije, Sindikata vzgoje in izobraževanja, pomisleke ima tudi informacijska pooblaščenka glede nakopičenih podatkov, pomisleke imajo tudi na Ministrstvu za delo, ker nimamo enotne vstopne točke za socialne transferje in podobno. Govoriti, da bomo odslej naprej imeli zdrav in dober obrok, zato ker ste spremenili topli obrok, ki naj bo samo praviloma - se pravi, je ali pa ni-, da bo zato stvar bistveno drugačna. Tudi pred uveljavitvijo našega zakona so se morale šole držati določenih pravil, kakšne obroke morajo pripravljati in podobno. Težava je predvsem v tem, da verjetno ne izvajamo nadzora tako, kot bi bilo treba. Z boljšim nadzorom in boljšo organizacijo bi lahko privarčevali toliko, da bi zagotovili brezplačno malico tudi vsem osnovnošolcem. Zato sama zakona ne bom podprla, ne bom mu pa tudi nasprotovala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za kulturo, šolstvo, šport in mladino kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 10. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o obveznem finančnem popustu za novozgrajene stanovanjske enote zaradi svetovne gospodarske in finančne krize. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o obveznem finančnem popustu za novozgrajene stanovanjske enote zaradi svetovne gospodarske in finančne krize je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 40. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 9. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. V pomembnih dokumentih države in sodstva je Državni zbor že v prejšnjem mandatu sprejel nekatere smernice in nekatera določila, ki naj bi do leta 2013 prinesla v sodstvo tak način poslovanja, da se s papirji praktično ne bi poslovalo več. To seveda pomeni, da je že v preteklem mandatu bilo, kar se tiče vpisnikov, narejenega kar veliko na področju elektronskega urejanja teh zadev. Naš predlog zakona dejansko sledi in nadaljuje to prakso in govori zlasti o kazenskih vpisnikih, ki naj bi se vodili na elektronski način. Kar se tiče sodišč, je zadeva glede tega relativno jasna. Sodišča ali pa sodna veja oblasti, niti ne, bom rekel, toliko po svoji krivdi - ali pa tudi -, so danes v vsakem primeru z vidika sodnih zaostankov tista, ki dušijo tudi gospodarstvo; tudi gospodarstvo, zaradi prepočasnega odločanja, prepoznega odločanja, včasih tudi neodločanja. To pomeni, da državljani plačujejo v nadaljevanju tako ali drugače odškodnine za sojenja v nerazumnih rokih, še posebej pa to prizadene gospodarstvo. Naš namen in namen našega zakona je torej samo v tem, da pospešimo elektronsko poslovanje na sodiščih, zlasti tudi v kazenskih zadevah. Seveda pa je situacija tudi taka, da skušamo delati te postopke bolj transparentne. Velikokrat se dogaja. Jaz ne bom omenjal kake znane afere, ampak dogaja se - to smo si včeraj povedali-, da so nekatere zadeve prej na vrsti, kot so druge. Enostavno se ne sledi tistem vrstnemu redu vlaganja zadev, da so določene stvari na vrsti v enem dnevu, da določene stvari čakajo tudi po tri leta. Govorimo o Upravnem sodišču. Transparentnost tovrstnih postopkov, v kolikor bomo nadaljevali z elektronsko modernizacijo sodstva, bo tista, ki bo naredila na tem področju red. Kot primer naj navedem še enkrat tisto, kar se dogaja s stečajnimi upravitelji. Javnost in državljani tega sploh ne bi vedeli, če ne bi v prejšnjem mandatu te postopke naredili javne. Ker so pa ti postopki javni, dostopni so sklepi sodišč, je to na očem vsakomur in tako je tudi prav. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 42. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je prva obravnava Predloga zakona o javnosti premoženja funkcionarjev. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o javnosti premoženja funkcionarjev je primeren za nadaljnjo obravnavo. Dr. Vinko Gorenak v imenu Poslanske skupine SDS.
Koalicija si je, kar se tiče tega zakona oziroma zakona s podobnim naslovom, zadala nalogo, da ga pripravi, mislim, da nekje v lanskem letu. Do tega ni prišlo. Mi smo sicer dobili osnutek, mislim, da maja lansko leto, ki pa ni bil uradno vložen v proceduro, zato smo meseca junija sami vložili zakon, ki govori o javnosti premoženja funkcionarjev. Koalicija je takrat rekla in tudi včeraj smo slišali glasove in napačna tolmačenja, da ukinjamo Kosovo komisijo. Kosova komisija ima številne naloge, mi ukinjamo nekaj členov, ki govorijo o tistem delu, da Kosova komisija nadzira javnost premoženja funkcionarjev. To javnost premoženja funkcionarjev urejamo v predlogu zakona na drugačen način, in sicer stvar prenašamo na Računsko sodišče. Računsko sodišče je neodvisen državni organ, ki lahko take naloge opravlja. V preteklem mandatu so bili z Računskim sodiščem celo opravljeni pogovori in proti taki rešitvi niso imeli nič. Tisto, ker je najpomembnejše, pa je javna objava premoženja vsakega funkcionarja. Zakon namreč določa, da se na spletnih straneh Računskega sodišča javno objavi premoženje vsakega funkcionarja. Gospe in gospodje, javnost je tista, ki mora soditi tudi nam, izključno javnost in nihče drug v takih primerih. Javna objava premoženja, tako kot sem včeraj poudaril, padli so tudi predlogi, da bi ta javna objava premoženja bila tudi v lokalnih časopisih - zakaj pa ne? Naši volivci morajo vedeti in so upravičeni, da vedo, kakšno je naše premoženje. In zagotovo so naši volivci in krajani, živeči v naših okoljih, tisti, ki bodo še najboljši sodniki. Sedanja urejenost premoženja funkcionarjev se je pokazala potom Kosove komisije pravzaprav kot slaba. Mi smo imeli v preteklosti primere, ko je funkcionar pravilno prijavil premoženje, ampak javnosti je povedal pa nekaj drugega. Kaj se je zgodilo? Šele potem je lahko Kosova komisija javnosti povedala, kaj je resnica in kaj ni resnica. Gospe in gospodje, naj bo to javno za vsakega od nas. Mi smo to naredili že v lanskem letu, ko smo javno objavili svoje premoženje na lastnih spletnih straneh. Pozivam vas, da tako narediti tudi vi. Namreč izgovor, češ, mi pripravljamo zakon o integriteti, je tako-tako. Tudi lani ste ga pripravljali, pa ga nismo dočakali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanskih skupin? [[Ne želi.]] V svojem imenu? Zvonko Černač. Prosim.
Hvala lepa. Tudi sam bom podprl ta zakon. Včeraj je bilo veliko govora o javnosti tega premoženja. Kaj je tisto najpomembnejše, kar je v tem zakonu? Pomembna je sankcija, ki se zgodi če premoženje ni prijavljeno. Sankcija, ki sledi, je odvzem tega premoženja. Zanimivo, da so se pojavili problemi z javnostjo tukaj v Državnem zboru, niso se pa pojavili na ravni Evropske centralne banke, ki je ta zakon pred časom presojala, ker se nanaša tudi na guvernerja Banke Slovenije in ugotovila, da s tem ni nič narobe in da glede tega Evropska centralna banka nima nobenih zadržkov. Včeraj smo tudi slišali, da je Vlada že obravnavala in pripravila in sprejela en boljši zakon, ki bo to področje bolj celovito uredil. Bolj celovito namreč v tem besednjaku pomeni, da ima več členov, da je bolj administrativen, da je bolj podroben, da bo več papirologije, ampak s tem ne bo večja učinkovitost, gospe in gospodje. Učinkovitost bo, kjer je preveč papirologije, tako kot je povsod, manjša. In v tem zakonu se ureja tudi dejanje lobiranja in pravi tako: "Za dejanje lobiranja šteje vsak odplačni nejavni stik lobista z lobiranci, ki ima namen vplivati na vsebino ali postopek sprejemanja prej navedenih odločitev." Katerih odločitev? Zakonov, odlokov in ostalih odločitev, ki se sprejemajo v Državnem zboru, na občinskih svetih, na Vladi, na ministrstvih itn. To bo torej uzakonjeno in bo treba plačati. Recimo, da se bodo ponovno uvedle nepotrebne nalepke na šipah pri registraciji vozil in bo šlo iz žepov davkoplačevalcev nekaj milijonov, desetine milijonov evrov, bo treba nekomu plačati, da bo tak zakon sprejet. In to bo dovoljeno. Politično dogovarjanje pa ne bo dovoljeno in ni dovoljeno in je koruptivno v tej državi. Ne vem, ali bo odprta po novem izpostava policije tukaj v Državnem zboru, če bo tak zakon sprejet, zaradi tega podprite raje naš zakon kot pa tistega, ki je na poti [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. V svojem imenu, Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz bom podprl sklep, da je predlog zakona primerna podlaga za drugo obravnavo, s tem da imam določene zadržke do tega predloga zakona, in sicer v tem delu, da obravnava premoženje funkcionarja kot posameznika. Zagotovo je treba premoženje ugotavljati najmanj na nivoju družine, ker tam je potem realnost podatkov bistveno drugačna. Ampak to je možno v pripravi zakona za drugo obravnavo urediti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 43. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE POLJSKE O IZMENJAVI IN MEDSEBOJNEM VAROVANJU TAJNIH PODATKOV. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona, je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE KOSOVO O RAZVOJNE SODELOVANJU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona, je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti 3. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN REPUBLIKO SRBIJO O SOCIALNEM ZAVAROVANJU TER ADMINISTRATIVNEGA DOGOVORA O IZVAJANJU SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN REPUBLIKO SRBIJO O SOCIALNEM ZAVAROVANJU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona, je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RAFITIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE ESTONIJE O IZMENJAVI IN MEDSEBOJNEM VAROVANJU TAJNIH PODATKOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O SODELOVANJU MED EVROPSKO SKUPNOSTJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI NA ENI STRANI TER REPUBLIKO KOREJO NA DRUGI STRANI NA PODROČJU GLOBALNEGA SATELITSKEGA NAVIGACIJSKEGA SISTEMA ZA CIVILNO UPORABO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O DOHODNINI. Uradno prečiščeno besedilo je pripravila Zakonodajno-pravna služba zbora in ga zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o dohodnini. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval predlog predsednika republike Slovenije za imenovanje viceguvernerke in članice Sveta Banke Slovenije, Predlog odloka o spremembi odloka o ustanovitvi Sveta za elektronske komunikacije, Predlog sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov preiskovalne komisije Državnega zbora, Predlog sklepa o imenovanju predsednika upravnega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško ter Predlog sklepa o razrešitvi, izvolitvi člana komisije po Zakonu o preprečevanju korupcije. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Prehajamo na obravnavo Predloga predsednika Republike Slovenije za imenovanje viceguvernerke in članice Sveta Banke Slovenije. Predsednik Slovenije dr. Danilo Türk je z dopisom z dne 3. marca 2010 predlagal Državnemu zboru, da za viceguvernerko in članico Sveta Banke Slovenije imenuje mag. Stanislavo Zadravec Caprirolo. Besedo dajem predsedniku predlagatelja Stojanu Tramtetu, generalnemu sekretarju v Uradu predsednika republike za dopolnilno obrazložitev predloga.
Spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite mi, da v kratkem povzamem predlog predsednika republike za imenovanje viceguvernerke, članice Banke Slovenije gospe mag. Stanislave Zadravec Caprirolo. Kot najbrž veste, je Državni zbor predčasno razrešil viceguvernerja gospoda Timoteja Jagriča. Na tej podlagi je predsednik objavil poziv za vlaganje možnih kandidatov za viceguvernerja in na tej podlagi je predsednik prejel tri kandidate. Po posvetovanju je predlagal Državnemu zboru svojega kandidata - gospo mag. Stanislavo Zadravec Caprirolo. Gospa Zadravec ima 20 let delovnih izkušenj s področja finančnih trgov. Odgovorna je bila za vzdrževanje odnosov z mednarodnimi agencijami za ocenjevanje kreditnega tveganja države, kar je bil pogoj za zagotavljanje dostopa državi in vseh sektorjev gospodarstva do evropskega in svetovnih kapitalskih trgov. Aktivna je bila pri delu evropskih delovnih teles in združenj na področju upravljanja z dolgom ter infrastrukture finančnih trgov. Med drugim je bila tudi namestnica guvernerja Republike Slovenije v Svetovni banki. Od leta 2005 do leta 2009 je na Ministrstvu za finance kot generalna direktorica direktorata za zakladništvo vodila področje upravljanja z državnim dolgom, upravljanja z likvidnostjo enotnega zakladniškega računa države, priprave konsolidirane premoženjske bilance države in občin ter področje spremljave javnihfinančnih tokov in plačilnega prometa proračunskih uporabnikov. Zaradi kombinacije poznavanja regulative in infrastrukture domačega in evropskega finančnega trga, poznavanja področja poravnav in plačilnega prometa, poznavanja procesa in stopnje integracije domačega finančnega sistema v skupni evropski finančni sistem, poznavanja fiskalne politike ter izvrševanja financiranja države in upravljanja z likvidnostjo ter s teh področij pridobljenih izkušenj, predsednik republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da kandidatko imenuje za viceguvernerko in članico Sveta banke. Hvala.
Hvala lepa. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija, kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih predstavitev poslanskih skupin k razpravi ni, zato prehajamo na izvedbo glasovanja o predlogu predsednika Republike Slovenije za imenovanje viceguvernerke in članice Sveta Banke Slovenije. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije o imenovanju viceguvernerjev in članov Sveta Banke Slovenije, Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so dr. Luka Juri - SD, Robert Hrovat - SDS, Franci Kek - Zares in Gvido Kres - SLS. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu te komisije bo sodelovala tudi generalna sekretarka Državnega zbora Mojca Prelesnik. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? Če ne, prehajamo na odločanje o takšni sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija o predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o banki Slovenije bo predlagana kandidatka izvoljena oziroma imenovana, če bo zanjo glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, prosim, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 16.10 in bo trajalo do 16.25. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberemo v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 16.35.
Nadaljujemo sejo. Prehajamo na obravnavo prekinjene točke, Predloga predsednika Republike Slovenije za imenovanje viceguvernerke in članice Sveta Banke Slovenije. Prebral bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju predlagane kandidatke mag. Stanislave Zadravec Caprirolo za viceguvernerko in članico Sveta Banke Slovenije. Glasovanje je potekalo v prostorih Državnega zbora dne 26. marca 2010. Razdeljenih je bilo 67 glasovnic, oddanih je bilo 67 glasovnic, neveljavni sta bili dve glasovnici, veljavnih je bilo 65 glasovnic. "Za" je glasovalo 65 poslank in poslancev, "proti" ni glasoval nihče. Na podlagi izida glasovanja je bila mag. Stanislava Zadravec Caprirolo z večino glasov vseh poslank in poslancev imenovana za viceguvernerko in članico Sveta Banke Slovenije. Viceguvernerki in članici Sveta Banke Slovenije čestitam in ji želim uspešno delo! Prehajamo na obravnavo Predloga odloka o spremembi Odloka o ustanovitvi Sveta za elektronske komunikacije. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Andrej Vizjak, v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa. Slovenska demokratska stranka je imela svojega kandidata, vendar ni dobil zadostne podpore. Zato Slovenska demokratska stranka ne bo podprla predloga Mandatno-volilne komisije. Moram povedati, da se je tudi v tem in podobnih primerih že večkrat izkazal nek ozek politični, včasih pa tudi lobistični pristop pri kadriranju v ključne institucije. Naj vas spomnim, da je bila ena takšnih tudi razrešitev direktorja APEC-a, gospoda Tomaža Simoniča, ki je bil razrešen s te funkcije, zaradi česar je dobila Slovenija tudi opomin Evropske komisije. Če je kaj nedopustnega v Evropi, je kadrovsko mešetarjenje in poseganje v regulatorne institucije. Agencija za pošto in elektronske komunikacije je eden tistih regulatornih organov, za katere je tudi slovenski premier izjavil, da nikoli ne bo posegal s kadrovskim vpletanjem in razreševanjem. Pa je. Gospod Simonič je bil razrešen pod krinko nekih odločitev, ki jih je APEC sprejel, in to je bil razlog, da je bil ta pomemben člen oziroma tudi neodvisni organ odstavljen in namesto njega imenovan drug človek. Mislim, da je to dokaz več, da si posamezna področja, v tem primeru tudi področje elektronskih komunikacij, fevdalizirajo določene politične stranke. In ključni fevd politične stranke Zares je področje energetike in področje elektronskih komunikacij. Zato praktično ga skoraj ni več človeka, ki bi v temu letu in nekaj mesecev ne bil razrešen zaradi takšnih in drugačnih razlogov. V primeru APEK-a gre za povsem kaj drugega kot v primeru drugih gospodarskih družb, kjer se ta kadrovski mega cunami izvaja. V primeru APEK-a gre za regulatorno inštitucijo [[...]]
Brez zamere gospod mag. Vizjak, APEK ni na dnevnem redu in APEK-a ne imenujemo v Svet za elektronske komunikacije [[...]]
Ja saj!
To ni eno in isto in vi to veste [[...]]
Potrebno pa je pripraviti vse ustrezne podlage, da se tako kot pri Svetu za elektronske komunikacije tudi v tem primeru postavi svoje ljudi na prava mesta, spoštovani predsednik Državnega zbora. Vse te stvari so povezane, so en in isti del strategije [[...]]
Ti dve stvari nista povezani in to veva jaz in vi, in to dobro!
Seveda so. Želim podčrtati, da tudi v primeru Sveta za elektronske komunikacije in Agencije za pošto in elektronske komunikacije, gre po istem vzorcu, torej po vzorcu, da so eni pravi in naši in da drugi niso pravi in niso naši, zato se jih je treba rešiti. Seveda za izvedbo koncepta, ki si ga je, žal, ena politična stranka, ki je dobila pravzaprav marginalno število zaupanja volivcev in se je borila pravzaprav za vstop v parlament, si je ta fevd polastila in veselo kadruje in posledično tudi posega v odločitve. Mislim, da bi morali vzeti vsi resno opozorila, ki prihajajo iz Evrope in ne nazadnje tudi malo pregledati obljube vladajočih ob nastopu mandata, da se ne bodo vključevali in da ne bodo posegali v regulatorne institucije. V Slovenski demokratski stranki ne bomo nikoli pristajali na takšno početje, zato tudi temu predlogu, ki je danes na mizi, nasprotujemo.
Hvala lepa. S predstavitvijo stališč poslanskih skupin smo končali. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka, s katerim se v Svetu za elektronske komunikacije razreši mag. Damjan Copot in se imenuje Rok Matjaž. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 19. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani odlok sprejel. Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani odlok sprejel. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora za ugotovitev in oceno dejanskega stanja v zvezi z ustanovitvijo izdajateljev, izdajanjem in financiranjem brezplačnih tednikov Slovenski tednik in Ekspres zaradi obstoja suma, da sta bila izdana z namenom vplivati na volitve poslancev v Državni zbor leta 2008, in sicer v korist političnih strank takratne vladajoče koalicije oziroma zaradi obstoja suma, da gre za njihovo prikrito predvolilno kampanjo oziroma financiranje političnih strank. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke Jože Tanko. Prosim.
Hvala lepa za besedo in vsem lep pozdrav! Ko smo v opoziciji v tem mandatu predlagali ustanovitev nekaterih preiskovalnih komisij, smo bili deležni ostre kritike koalicije in koalicijskih strank in koalicijskih poslancev, kajti vedno so vedeli povedati, da to počnemo samo zato, da bi se podeljevale funkcije. Zdaj je pravzaprav koalicija sama tista, ki je zahtevala odreditev že druge preiskovalne komisije v tem mandatu. Koalicija je pravzaprav sama tista, ki je trditve, da opozicija te preiskovalne komisije in tudi sklice izrednih sej Državnega zbora ali nujnih sej delovnih teles pripravlja zato, da ovira delo koalicije, ovira delo Vlade in upočasnjuje delo Državnega zbora. Zdaj je pač koalicija tista, ki si je sama vtaknila kol v kolesje Državnega zbora. In sama je tista, ki bo upočasnjevala delo in tudi delo v Državnem zboru. Tretjina preiskovalnih komisij je ustanovljenih zaradi koalicije, čeprav ste marsikdaj znali povedati, da ima koalicija na voljo tudi druge mehanizme dela, ne samo preiskovalne komisije. Tu bi rad dodal še to, da ta preiskovalna komisija, katere odredbo ste dosegli, ne bo področja obdelovala popolno. Obdelovala bo dva brezplačnika, ki naj bi bila financirana s sredstvi gospodarskih družb v državni lasti, v lasti države, ki ima več kot 25%. Žal pa so iz tega pregleda oziroma iz te odredbe izpadli tisti brezplačniki, ki so obilno financirani s sredstvi gospodarskih družb v večinski lasti države ali pa tistih gospodarskih družb, kjer ima država več kot 25% delež. Mi bomo zaradi tega tudi predlagali na komisiji, da se odredba ustrezno dopolni, da Državni zbor dopolni sklep. V primeru, da ta odredba ne bo dopolnjena, bomo tudi umaknili svoje člane iz preiskovalne komisije, da bo v končni fazi to preiskovalna komisija, sestavljena samo iz koalicijskih poslancev. Mnenja smo, da so nekateri brezplačniki, kot je recimo brezplačnik Dobro jutro, ne samo mnenja, ampak dejansko je tako, obilno financirani s sredstvi gospodarskih družb, recimo s sredstvi Pošte, s sredstvi Telekoma, s sredstvi Slovenskih železnic. V njih je ogromno tega oglasnega prostora, tudi dobro plačanega. Imeli smo primer številke, v kateri je bil opravljen intervju z ministrom Gregorjem Golobičem. V tisti številki je samo ena gospodarska družba opravila oziroma imela štiri ali pet oglasov. In celo Slovenske železnice, ki so v težkih finančnih težavah, so eden glavnih sponzorjev takšnega brezplačnika. Tudi nekateri elektronski brezplačniki so izpuščeni. Pravzaprav vsi. Izpuščeni so tudi takšni brezplačniki, ki so na razpisih dobili finančna sredstva za nekatere svoje edicije, ki pa jih v tem mandatu še nismo videli. Ali gre pri tej preiskavi preiskovalni komisiji zgolj slučajno samo za nekatere brezplačniki, katerih življenjska doba se je iztekla, mislim, da bi bilo treba ugotoviti. Ostali so samo tisti brezplačniki, ki so naklonjeni politični opciji, ki sestavlja sedanjo koalicijo, v kateri ima sedanja koalicije velik vpliv, kajti recimo minister Golobič, ki je pristojen za elektronske komunikacije, je pač v tisti številki, v kateri je opravil intervju, dobil sponzorstvo, mislim da, Telekoma, Pošte in še marsikatere gospodarske družbe, v kateri ima država pomemben delež. [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Mi bomo v tej preiskovalni komisiji sodelovali, da bi poskušali doseči spremembo sklepa in razširitev preiskave tudi na ostale brezplačnike, če to ne bo omogočeno, se bomo sodelovanju odpovedali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o sestavi, imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Prehajamo na obravnavano Predloga sklepa o imenovanju predsednika Upravnega odbora sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki bomo nasprotovali temu predlogu komisije za mandatna vprašanja volitve in imenovanja. Že na sami seji komisije smo nasprotovali neutemeljeni oziroma politični razrešitvi dr. Romane Jordan Cizelj s funkcije predsednica Upravnega odbora sklada za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško. Namreč predsednica Cizljeva je bila garant, da se je v okviru upravnega odbora in v okviru sklada predvsem spoštovala strokovnost, namenskost sklada in je bila razmeroma nepopustljiva tudi za nekatere predloge Ministrstva za gospodarstvo oziroma direktorja Direktorata za energetiko gospoda Janeza Kopača, da bi omogočil večji vpliv Vlade na delovanje tega sklada, ki je ustanovljen s posebnim zakonom v Državnem zboru. Da si želi Vlada v večji meri polastiti upravljanje nad tem skladom in sredstva iz tega sklada, je jasno tudi iz predloga zakona, ki ga je sedaj moč zaslediti, torej zakona, ki naj bi spremenil obstoječi Zakon o Skladu za razgradnjo Nuklearne elektrarne. Iz tega predloga je več kot očitno, da bo Vlada poslej imela ključno besedo, ne pa več parlament, da bo tudi struktura organov sklada drugačna in bo imela vladna stran oziroma Vlada kot predlagateljica tudi ključno besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, z omenjenim konceptom in omenjenimi dejanji gre Vlada očitno v poseg v pristojnost parlamenta, ki jo je doslej imel. Vesel sem nekaterih trditev poslancev, da ne bodo dopustili večanja vpliva Vlade in manjšanja vpliva parlamenta v tem skladu tudi v noveli zakona. Bomo videli. Vendar je pravzaprav smešno in nelogično, da se posega v upravni odbor sklada pred spremembo zakona in pred imenovanjem novih organov, ki jih bo novela zakona prinesla. Torej se hiti. Hiti pa se zaradi enega samega razloga: sedanjemu direktorju se izteka mandat in upravni odbor je ključen pri oblikovanju predloga za novega direktorja. In ker ni uspel manever direktorja Direktorata za energetiko, da bi spremenili status sklada, po katerem naj bi po novem ministrstvo predlagalo Vladi v imenovanje direktorja, je šel po poti zamenjave predsednice upravnega odbora in s tem se bo na nek način polastil tudi vpliva nad samim upravnim odborom. Spoštovani, pod krinko nezdružljivosti funkcije evropske poslanke s funkcijo v upravnem odboru - mimogrede, ta združljivost ni nikogar motila nekaj let in je bila tudi priglašena protikorupcijski komisiji da je sedaj nastal problem, je nastal problem pred imenovanjem in reelekcijo novega direktorja sklada. Mislim, da gre tako kadrovsko igračkanje, igračkanje z organi in z vodenjem upravnega odbora predaleč in gre na račun stabilnosti in neodvisnosti tega sklada, ko govorimo o financiranju skladiščenja rabe aktivnih odpadkov in kasneje tudi razgradnje Nuklearne elektrarne Krško. Slovenija je bila zgled za mnoge države, ki imajo jedrske objekte, ko govorimo o načinu zbiranja denarja in upravljanja s tem denarjem in so nam torej zavidali ureditev sklada za razgradnjo. Sedaj posegate vanj; prvič v kadrovskem smislu in kasneje tudi v smislu sprememb zakonodaje. Jaz mislim, da je to korak v slabo, napačno smer. V Slovenski demokratski stranki nismo sodelovali in smo nasprotovali razrešitvi sedanje predsednice, zato tudi ne bomo podprli predloga, ki je danes na mizi, po drugem človeku, kljub temu da je predsednica že razrešena s te funkcije.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima Dušan Kumer. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ta kadrovski predlog za sklad za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško je po mojem v dosedanjih skoraj leto in pol dela Mandatno-volilne komisije porabil največ časa za vsebinsko razpravo, ne o kandidatih, ki bodo, ki so izvoljeni že v nadzorni odbor in zdaj kandidati ali pa kandidat, ki bo namesto gospe Cizelj vodil upravni odbor, ampak smo cel čas poslušali in razpravljali o statusu, poslovanju, varnosti Nuklearne elektrarne. Jaz mislim, če si bo kdo od tistih, katerih naloga je to, pogledal magnetograme, bo marsikaj lahko iz teh magnetogramov dobil tudi koristnega. Ker smo nekateri, ki nismo bili tako poučeni, veliko koristnega tudi slišali. Slišali smo tudi veliko nekoristnega na temo fevdalizacije nekaterih takih področij. Ta sklad je bil očitno eden od fevdov, ki ga je imela ena stranka v popolni oblasti. Naj naglas tudi na tem Državnem zboru povem, da nas je na komisiji nekaj poslancev zagotovilo, da vse insinuacije, ki so povezane z novim zakonom, ki bi naj prišel, ki ga še ni, in da bi se naj namenskost sklada spremenila, naj bi se vpliv Državnega zbora zmanjšal in naj bi se povečal vpliv Vlade, da nas je kar nekaj poslancev, ki smo na komisiji rekli, da tega ne bomo dopustili. Ampak kljub temu še nekateri vedno to lajno vrtijo naprej. To je še en dokaz, da je to zares bil fevd nekoga in s temi kadrovskimi rešitvami že pri nadzornemu odboru, ko so prišli novi ljudje in zdaj na čelo predsedujočega upravnega odbora, seveda ta fevd razpada in ne bo mogel več funkcionirati. Uveljavila se je teza, da do zdaj ljudje, ki so vodili in sedeli v nadzornem odboru in upravnem odboru, so edino tisti pravi, ki so lahko poskrbeli za varnost nuklearne elektrarne, in tisti, ki so lahko gospodarno s sredstvi ravnali. Ti ljudje, ki so pa na novo prišli pa te priložnosti še niso imeli, so pa že vnaprej diskreditirani. To je poniglavo, to so poniglave vrednostne ocene do ljudi, ki jih nekateri vnaprej dajejo na pranger in jih obsojajo in jim dajejo etiketo o nestrokovnosti, nesposobnosti in tako dalje. Še enkrat bom poudaril, gre za res nove ljudi, ki so se usedli v ta dva organa in zares bo popkovina s fevdalizacijo tega sklada očitno prekinjena. In to nekatere zares boli, tudi nekatere, ki sedijo v Državnemu zboru in so v prejšnjem mandatu opravljali pomembne odgovorne funkcije in so bili za to področje tudi odgovorni.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko, prosim.
Hvala lepa. No, danes bomo zabili dva nova žeblja v kadrovsko paradigmo predsednika Vlade, ko je povedal, da ne bo določenih vrst razrešitev, vendar te razrešitve se dogajajo. Na eno se je odzvala tudi Evropska komisija. Kar zadeva pristope, pa se tudi nekako izkristalizirajo, kajti zdaj teh neposrednih korakov, direktnih razrešitev ni več toliko, ampak sedaj se uporabljajo te pomožne neodvisne institucije. V enem primeru Računsko sodišče, v temu primeru pa Kosova komisija, ki je v predpostopku, v tisti uverturi za ta del po petih letih končno le ugotovila, da eden izmed sedmih evropskih poslancev pa naj ne bi imel izpolnjene tiste klavzule iz Zakona o poslancih in Zakona nezdružljivosti, ki mu preprečujejo opravljanje tovrstne naloge. Ni bilo problema pregledati 3.000 občinskih svetnikov, ki opravljajo izredno pomembno in odgovorno delo, razpolagajo z enormnimi sredstvi, zlahka pa se je prezrlo nekaj evropskih poslancev in tudi nekaj poslancev Državnega zbora. Kajti v prejšnjem mandatu upravnega odbora sklada NEK je opravljal funkcijo predsednika upravnega odbora poslanec Liberalne demokracije. Takrat ta zadeva ni bila sporna. Sedaj se je pač ta mehanizem sprožil, ambicije so pokazale, da se mora nekaj zgoditi v tem skladu, že takoj na začetku mandata, ko se je na vsak način preko Komisije za nadzor poskušalo diskreditirati sklad in te vlagateljske rezultate, ki so v pomembnem delu odvisni tudi od stanja borznega trga. In ker se tam skozi te kriterije, ki so primerljivo boljši, kot je gibanje slovenske borze, ni uspelo, se je poslužilo alternativnega postopka. Pri teh kadrovskih zadevah, sploh pri teh odgovornih funkcijah, je izredno pomembno, iz katerega konca Domžal prihajaš. Če si doma v napačnem koncu Domžal, potem se zelo hitro sproži kakšen kadrovski postopek. In zato, ker sem prepričan, da se tisto, kar naj bi se dogajalo v preteklem mandatu, se pravzaprav ustvarja pogoj, da se bo dogajalo v tem mandatu. Tam naj bi se, in to naj bi bil sum. Sedaj pa se najbrž bo, kajti jasne so napovedi direktorja direktorata, gospoda Kopača, da je treba ta sredstva, ki so skladu, na nek drug način uporabiti, za neke druge investicije. In namesto da bi se ukvarjali s sosedo Hrvaško, ki bi morala zagotoviti tudi enakovreden delež kot solastnica v svojem skladu, se sedaj ukvarjamo s tem, kako bomo slovenski del sklada kadrovsko očistili, ljudi zamenjali in ta sredstva potem ustrezno redistribuirali. Podobno, kot ste naredili že v enem izmed mandatov s sredstvi bencinskega tolarja; na nek podoben scenarij se pripravljajo te zadeve. Prav zaradi tega tudi sam ne bom podprl tega kadrovskega predloga. Pa tudi ne predlogov, ki bodo prihajali na podoben način, s podobno tendenco. Tudi v prihodnje, v drugih primerih ne bom podprl, kajti zagotoviti je treba strokovno in kvalitetno vodenje. Dejstvo je, da je bilo plemenitenje sredstev naložb v skladu bistveno boljše, kot je recimo v sedanjem mandatu v Kadu, ampak tam je slučajno direktor Kada nečak ene od poslank v Državnem zboru ali je bilo tudi bistveno boljše v tem mandatu, kot je v Sodu, pa tudi tam imate kadrovske zasedbe takšne, da so popolnoma vaši. In tam ni nič spornega, če ni dobro. Tu pa, kjer so bili res rezultati, pa je bilo treba sprožiti postopek z neko zelo kvazi argumentacijo. Predloga ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Hvala lepa. Ravno zdaj se v bistvu odvija zadnja poteza tega dobro premišljenega scenarija, kako si podrediti sklad, ki upravlja s preko 145 milijoni evrov. Moram reči, da je bila to dobro premišljena, dobro načrtovana poteza, scenarij, ki ste ga sicer postopoma izvajali, vendar sam ocenjujem, da [[...]] Gospod Han, prosim, če se malo umirite! V glavnem, to je povsem nepotrebno. Čez nekaj mesecev bi dr. Romani Jordan Cizelj mandat potekel, pa bi lahko povsem brez toliko prahu to menjavo tudi opravili. Zamenjali ste strokovnjaka, ki je dobil laskav naslov evropske poslanke leta s področja energetike, in ga boste zdaj nadomestili s povsem drugačnim kadrom, ki bo služil vašim namenom. Kot je običajno, ste vedno iskali razloge ali pa pot, da ste lahko nekoga odstavili, ali Računsko sodišče ali Kosovo komisijo, ki daje načelna mnenja. Kako se tukaj tudi obnašate dvolično, kaže tudi dejstvo, da ste sedaj njegovo mnenje, ki pravno zagotovo tega ne zdrži, da je nezdružljivost dr. Romane Jordan Cizelj s to funkcijo. In ravno iz tega naslova se niste držali predloga Slovenske demokratske stranke, ko smo želeli predlagati, da se pridobi na njegovo načelno mnenje tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe ali pa neke druge neodvisne institucije, kjer bi zagotovo demantirali vse tiste navedbe, ki jih je gospod Kos navajal. In vas ob tem tudi sprašujem: Zakaj pa niste oziroma zakaj Vlada ni upoštevala Kosovega načelnega mnenja [[...]]
Kolegice in kolegi, bodite prijazni, počakajte, da konča in bomo končali tudi sejo, drugače jo bom moral prekinjati!
Hvala lepa, gospod predsedujoči, da ste jih nekoliko skušali pomiriti. Vem, da je tema zoprna za vas, ampak dajte še dve minuti pa pol, pa bom zaključil. Sprašujem: Zakaj niste upoštevali tako dosledno mnenja Kosove komisije, ko je v svoji izjavi povsem jasno povedal, da dejanje gospoda Križaniča, ko se je vtikal v avtonomijo univerze, ima tudi elemente korupcije, pa o tem ni nihče niti razpravljal niti ni dal predloga, da se stvar razrešuje. Tukaj ste pa eno povsem banalno razmišljanje, lahko rečem razmišljanje, ne pa pravno podprtega dejstva, skušali uporabiti, da boste sedaj tudi razrešili oziroma potrdili novega predsednika Upravnega odbora. Zdaj vam je v bistvu odprta pot, da se boste lahko oziroma da se bodo lahko tisti, ki želijo opravljati s skladom v višini 145 milijonov evrov, ki je v času vodenja dr. Romane Jordan Cizelj dosegel zelo dobre rezultate kljub gospodarski in finančni krizi in na ta način kažete, da vse tiste besede, ki ste jih v preteklosti izrekali, da ljudi, ki vodijo svoje funkcije, vloge, na strokoven način, v nobenem primeru ne boste menjavali oziroma razreševali. Ponovno se kaže vaša dvoličnost in sedaj upam, da bo na ta način moč tudi z vaše strani, ko ste dali zagotovilo, da ne boste podprli takšnega zakona, kakršen se predvideva, da bo Vlada brez možnosti kontrole Državnega zbora opravljala s tem skladom, da vidimo, ali bo ta beseda tudi dejanska. Bojim se, da ne, kajti velikokrat ste izigrali ne samo nas poslance Državnega zbora, ampak tudi volivke in volivci. Sedaj bo ponovno preizkušnja, katera verjamem, da bo za vas težka, ampak zavedajmo se, da sklad z namenom, za kakršnega je bil ustanovljen, dela, ali pa bo delal v dobrobit Slovenije, v dobrobit, da se sanira takrat, ko bo elektrarna končala s svojim obratovanjem in tudi sedaj, ko bo treba jedrske odpadke ustrezno hraniti. Upam, da ne boste sedaj zopet s temi sredstvi ravnali tako, kot je običaj, neracionalno in za povsem druge namene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Grill, omogočil sem vam, da ste ne ravno v zbranosti Državnega zbora, ampak kljub temu lahko končali razpravo. Moram vam pa povedati, da mi je omogočilo, da jo pozorno poslušam, vendar nisem z eno besedo slišal, da bi govoril o kandidatu, ampak vse drugo. Besedo ima gospod Andrej Vizjak. [[Ne.]] Besedo ima gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pri vseh teh obrazložitvah je seveda treba poiskati nekaj odgovorov na vprašanje, zakaj imenujemo novega predsednika upravnega odbora, je seveda odgovor, ker je bila prejšnja predsednica razrešena. Logično sledi vprašanje, zakaj je bila prejšnja predsednica razrešena. Ker je pristojna komisija ugotovila nezdružljivost in je ni sama odpravila. Bila sta dva načina: ali odstopi kot predsednica upravnega odbora, ali pa kot poslanka v Evropskem parlamentu. Odločila se je, da ostane poslanka in tako je nezdružljivost dejansko bila odpravljena z razrešitvijo. Pri tem se postavlja vprašanje, ki ste ga zastavili večkrat. Ali lahko komisija to ugotovi, če tega ni ugotovila pred tem pet let? Lahko to ugotovi, je odgovor. Pravzaprav mora to ugotoviti, ker ji to nalaga zakon. Gre za politično menjavo, govorite o politični menjavi. Kako pa zamenjaš nekoga, ki je bil politično nastavljen? Na način, kot se vodi postopek v Državnem zboru. Vedno gre za politiko, ko se odloča v Državnem zboru. Zakaj toliko razprav o imenovanju novega predsednika upravnega odbora? Zato, ker je v vas globoko zasidran strah, da bodo delovali tako, kot so po vaši želji delovali predhodniki. Težko je, če vzameš očala z dioptrijo, ki ustreza nekomu drugemu, in ta znajo zelo popačiti sliko. In to se vam dejansko tudi dogaja. Ne pristajam na to, da je nekdo strokoven samo, če je naš. Če pa je nekdo drug, pa ni strokovnjak, to velja za vse, ki o tem razpravljamo. Slišal sem celo na seji pristojne komisije, da bo s tem ogrožena jedrska varnost. Jaz tudi na to ne pristajam, da je jedrska varnost povezana s tem, da prihaja predsednica iz SDS, če ni iz SDS, je potencialna nevarnost toliko večja. Če se v nadaljevanju sprašujem, od kod ta vnema, je bil odgovor dan z vaše strani, 145 milijonov evrov in seveda očala, dioptrija, ki kažejo na to, da nimate več vpliva na teh 145 milijonov evrov in od tu tudi bojazen. Obenem bi pa lahko bili hvaležni, ker vas razbremenimo te hude odgovornosti, na katero opozarjate in vedno znova govorite o 145 milijonih evrov. Bilo je rečeno, da sta to dva nova žeblja v kadrovsko paradigmo predsednika Vlade. Razprava je, gospod Tanko. Seveda je razprava. Replika, saj [[...]]
Gospod Kontič, imate razpravo. Toliko je povezana z vsebino predloga, kot so bile prejšnje.
Ja, seveda. Saj drugače težko odgovoriš! Drugače težko odgovoriš! Hvala lepa, gospod Vizjak, za aplavz, saj s tem ploskate tudi sami sebi.
[[...]] [[Iz klopi.]] [[...]]Saj ne tebi.
Ja, hvala lepa. Dobro, saj bom to razumel kot željo po tem, da me zmedete, ampak me niste zmedli, gospod Vizjak. Iz vaše razprave prej, pa bi lahko rekel, da je bila razprava malo zmedena, ampak dobro, pustimo to. Rečeno je bilo: 2 nova žeblja v kadrovsko paradigmo predsednika Vlade. Še enkrat povem, da predsednik Vlade tega kadrovskega postopka ne vodi, ga vodi Državni zbor in ni predlagal predsednik Vlade. Ne vem pa, zakaj imam občutek, glede na vašo razpravo, da ste pri zabijanju teh dveh žebljev v kadrovsko paradigmo predsednika Vlade jih dobili po prstih. Verjetno se to da ugotoviti iz razprave, ki je bila pred razpravo, ki sem jo imel sam. Kljub temu, da ste me v razpravi bogato motili in običajno s prstom kažete na to stran, ko poslušamo vaše razprave - enkrat bolj ali manj zbrano, naj vam povem, da bomo v poslanski skupini seveda predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o predlogu. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Upravni odbor Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško za predsednika imenuje Dimitrij Marjanovič za čas do izteka mandata v letu 2007 imenovanega Upravnega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Obrazložitev glasu, gospod Tanko v imenu poslanske skupine. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Ne skrbite kolegi, moja obrazložitev ne bo dolga. Tu se vidi, da imate s to kadrovsko paradigmo veliko težav. Prej pri glasovanju o viceguvernerki smo videli, kako je predsednik Republike s svojim kadrovskim predlogomtorpediral eno izmed odločitev ministra Križaniča, ko se je znebil svoje direktorice Direktorata in nadzornice v Novi Ljubljanski banki [[...]]
Gospod Tanko, da bi bil dosleden vsaj na zaključku seje, tudi vi ne govorite o tej točki dnevnega reda.
Saj je to povezano, spoštovani predsedujoči. In tam smo videli, da smo poslanci v Državnem zboru predlog predsednika Republike za odgovornejšo funkcijo, kot jo je direktorica direktorata imela na ministrstvu, soglasno podprli. Vendar v tistem primeru, ko smo glasovali o Stanislavi Zadravec Caprirolo, smo predlog ali pa odločitev ali pa slabo delo recimo ministra lahko popravili. Tukaj pa imamo pred seboj primer, ko te slabe odločitve ne moremo več popravljati. In ker je ne moremo popravljati, tudi tega predloga sklepa ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 14. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na Predlog sklepa o razrešitvi in izvolitvi člana Komisije po Zakonu o preprečevanju korupcije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Komisiji po Zakonu o preprečevanje korupcije razreši član Srečko Prijatelj, Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, za člana pa se izvoli Silven Majhenič, Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo predloga Zakona o javnem skladu Republike Slovenije za kulturne dejavnosti v okviru rednega postopka. Državni zbor je v sredo, 24. marca 2010, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predlogu zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me z Zakonodajna-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo torej na odločanje o zakonu. Glasujemo. Glasovalo je samo 43 poslank in poslancev in dajem predlog [[...]]Gospod Vizjak, tudi za vas velja red. Prej ko so govorili drugi, ste imeli toliko za povedati, dajte tudi zdaj mir. Prosim. Dajem ponovno na glasovanje predlog zakona v tretji obravnavi. Glasujemo. Glasovalo je 42 poslank in poslancev [[...]]Glasovanje bomo opravili čez pet minut [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] [[...]]Pet minut več še rabite? Dobro, potem glasovali ob 17.30 uri.
Spoštovane kolegice in kolegi, nadaljujemo z glasovanjem, in sicer tretjič o Predlogu zakona o Javnem skladu Republike Slovenije za kulturne dejavnosti. Glasujemo [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Pred glasovanjem, spoštovane kolegice in kolegi, sploh pa vodje poslanskih skupin, ki poznate poslovnik, veste da ni mogoče dajati proceduralnih predlogov. Dvakrat smo glasovali in zdaj bomo glasovali tretjič. Glasujemo. Navzočih je 56, za jih je glasovalo 55 proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 15. sejo Državnega zbora.