Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 18. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Suzana Lep Šimenko, gospa Anja Bah Žibert, gospa Marija Bačič, gospa Ljudmila Novak, gospa Irena Grošelj Košnik, gospa Ksenija Korenjak Kramar, gospod Primož Hainz od 18. ure dalje, dr. Milan Brglez med 15.30 in 18. uro, mag. Anže Logar, gospod Jan Škoberne, gospod Tilen Božič, gospod Igor Zorčič od 15. ure dalje, gospod Marijan Dolinšek od 17. ure dalje in dr. Mitja Horvat do 15. ure. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Skupščine Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije k 19. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Preden preidemo na določitev dnevnega reda seje, vas moram obvestiti, da je umrl gospod Josip Bajc, poslanec Državnega zbora v mandatnih obdobjih 1996–2000 in 2004–2008. Prosim vas, da spomin nanj počastimo z minuto molka. / minuta molka/ Slava mu! Prehajamo na določitev dnevnega reda 18. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 8. aprila 2016, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda seje nisem prejel. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda seje. Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da dnevni red 18. seje Državnega zbora razširi z 18.a točko, to je s Predlogom odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019. Obvestilo o predlogu za širitev ste prejeli v petek, 15. 4. 2016. Želi besedo predstavnica predlagatelja širitve gospa Urška Ban, predsednica Odbora za finance in monetarno politiko? Želi besedo predstavnik Vlade? Izvolite, dr. Dušan Mramor.
Spoštovani! V letu 2016 v Sloveniji prvič veljajo določbe Zakona o fiskalnem pravilu. Skladno s tem mora Vlada Republike Slovenije Državnemu zboru najkasneje 20 dni pred rokom za posredovanje programa stabilnosti Evropski komisiji, rok je 30. 4., posredovati okvir za pripravo proračunov, ta pa mora o njem odločiti 5 dni pred rokom za posredovanje programa stabilnosti Evropski komisiji. Okvir je pripravljen na podlagi pomladanske napovedi Umarja iz 16. marca letošnjega leta ter Poročila o primanjkljaju in dolgu, ki ga objavi Statistični urad Republike Slovenije. Okvir je pripravljen v obliki odloka Državnega zbora, v skladu z zakonom določa ciljni saldo in najvišji možni obseg izdatkov sektorja država za posamezno proračunsko leto ter ciljne salde in najvišji možni obseg izdatkov posamezne blagajne javnega financiranja za naslednja tri leta, torej za leta 2017, 2018 in 2019. Z okvirom tako Republika Slovenija izpolnjuje zahteve direktive Sveta EU o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic. Odločanje o predlogu odloka o okviru za pripravo proračunov na tej seji Državnega zbora je nujno, da se zagotovi skladnost s 6. členom Zakona o fiskalnem pravilu. Poleg tega pa mora biti na podlagi Odloka o okviru za pripravo proračunov sprejet in posredovan Evropski komisiji tudi Program stabilnosti za leto 2016. Zato predlagam, da se Predlog odloka v okviru za pripravo proračuna v sektorju država uvrsti na dnevni red te seje Državnega zbora. Hvala lepa.
Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Da. Najprej ima besedo mag. Marko Pogačnik v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predloga o širitvi dnevnega reda ne bomo podprli. Ne bomo ga podprli iz več razlogov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da je proračun eden izmed ključnih in najpomembnejših dokumentov tako za državo kot za Državni zbor in odlok o okviru za pripravo proračunov za leta od 2017 do 2019 je po mnenju Slovenske demokratske stranke napisan zelo pomanjkljivo. Eden izmed ključnih razlogov, zakaj ne bomo podprli širitve dnevnega reda, je tudi, da vlada Mira Cerarja in pa koalicija ni sposobna v skladu z Zakonom o fiskalnem pravilu zagotoviti članstvo in pa mandat članom tega fiskalnega sveta. Dejstvo je, da v Državnem zboru predlog, ki ga je predlagala Vlada, ni dobil dvotretjinske večine. Dejstvo je, da Evroskupina kot edino izmed držav Evropske unije v zadnjem času Slovenija opozarja na pomanjkljivosti in na strukturni primanjkljaj v proračunu. Dejstvo je pa tudi, da se sej Odbora za finance in pa monetarno politiko kot matičnega delovnega telesa, kadar je v igri proračun, praviloma ne udeležuje minister za finance dr. Mramor. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da je takšen odnos nepravilen in da bi si minister za finance moral vzeti čas, da bi prišel na Odbor za finance in pa povedal razloge in pojasnila v zvezi s tem odlogom. Kot smo že omenili, država nima fiskalnega sveta. Gradivo je pripravljeno pomanjkljivo, dejansko gre za gradivo, ki je napisano na osmih straneh brez ključnih podatkov, brez ključnih vsebinskih tekstualnih zadev, ki bi bile pomembne, da bi se lahko v poslanski skupini odločili, ali bomo takšen odlok podprli ali ga ne bomo. Na vse te probleme smo poslanci in poslanke Slovenske demokratske stranke že opozarjali na matičnem delovnem telesu, zastavili tudi vrsto vprašanj, na katere pa žal s strani prisotne državne sekretarke tudi ni bilo odgovorov.
Besedo ima gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi in vsi, ki spremljate to sejo Državnega zbora! Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov bo odločno nasprotovala širitvi dnevnega reda te seje Državnega zbora z obravnavo Predloga odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019. Na matičnem delovnem telesu na Odboru za finance sem predlagal, da se točka začasno prekine, da dobimo posredovane informacije, ki smo jih terjali. Poglejte, gospod minister dr. Mramor je imel v zadnjih dneh izjemno pomembne sestanke s kolegom Schäublom v Nemčiji, prejšnje dni v Združenih državah na IMF in dejansko na področju strukturnega deficita imamo eno veliko zmedo. Na eni strani beremo poročilo o državi, Slovenija 2016, ki ga je podpisala Evropska komisija, kjer napoveduje Sloveniji in jo obravnava kot največjega fiskalnega bolnika. Minister Mramor pravi, da evropska metodologija ni prava. Mi ne vemo, kaj sta se pogovarjala s kolegom Schäublom. In ne vemo, kakšni so bili pogovori tudi na to temo na IMF. Ampak postavljamo pa kar okvir za proračune država za obdobje 2017–2019. To so zelo resni dokumenti, ki jih zahteva Zakon o fiskalnem pravilu. Tukaj pa imamo še dodatni problem, in to zelo velik problem, Zakon o fiskalnem pravilu je ta trenutek neke vrste torzo, je zakon, ki je varno shranjen v vitrino, verjetno na Ministrstvu za finance, ni pa mojstrov, ki bi to orodje, ki se mu reče Zakon o fiskalnem pravilu, vzeli v roke in ga uporabljali. Kdo pa so ti mojstri? Ti mojstri so fiskalni svet. In mi nimamo fiskalnega sveta, ki bi ne nazadnje tudi svoje mnenje povedal verjetno o tem dokumentu, torej o Odloku o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2017 do 2019. Se pravi, v Novi Sloveniji se pojavlja kopica vprašanj, na katera bi želeli dobiti relevantne odgovore seveda predvsem s strani Vlade in šele nato, recimo na majski seji Državnega zbora, bi lahko obravnavali predlog omenjenega odloka. Tokrat pa bomo ostro nasprotovali širitvi dnevnega reda z obravnavo omenjenega odloka. Hvala lepa.
Besedo ima dr. Franc Trček v imenu Poslanske skupine Združena levica.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane obiskovalke, obiskovalci, spoštovani zbor, spoštovana Vlada! Tudi v Združeni levici bomo nasprotovali širitvi te točke dnevnega reda. Zakaj? O čem mi zdaj sploh tukaj govorimo? Saj gre v bistvu v osnovi za nek tak benigen dokument z, kot je že predhodnik pred mano povedal, nekaj strani nevsebine. Kaj je proračun? Jaz prfoksarsko rečem, proračun je družbena pogodba, izražena v univerzalnem ekvivalentu. Ali če prevedem v bolj razumljiv jezik, ker imamo tukaj na balkonu upokojenke in upokojence, kako bomo živeli v naslednjih treh letih. Skratka, do konca te vlade in koalicije, ki bo verjetno pragmatično ostala skupaj, in še leto po tem. Imeli smo zelo burno razpravo na samem odboru, kjer smo zahtevali nekaj več informacij. Finančni minister je bil odsoten, poslanke in poslanci SD so bili odsotni, ki imajo resorno ministrico za socialni transfer. Zakaj? Program stabilnosti, ki je tukaj priloga, oddela socialni transfer v vrstici in pol v enem stavku, ki se glasi, ga bom prebral: "Na področju izdatkov za sociale transfere bodo ohranjeni že sprejeti ukrepi oziroma uvedeni novi ukrepi, s katerimi se bo omejila nadaljnja rast sredstev za te namene." Spoštovane obiskovalke in obiskovalci, kaj to pomeni? To pomeni, da vas bodo rezali kot klobaso naprej, pa še malo bodo nabrusili nož. O tem se mi zdaj tukaj pogovarjamo. In na osnovi tega in takega zmazka naj bi razpravljali o proračunih za naslednja tri leta. Zato ker je to treba – do kdaj? Do 30. 4. oddati v Bruselj. Ali smo mi parlament Republike Slovenije ali smo neki hlapci kogarkoli, plus, da se je ta časovnica tudi vedela. Če se pa še dotaknem fiskalnega sveta, saj tukaj ste imeli koalicijo fiskalca, z izjemo Združene levice, in tukaj se mi zdi malo tako izigravanje te teme, stran od vsebinskostim, lahko bi se zaklenili v klet, pa da omenim vaš besednjak, in bi iz vaših kvot sestavili fiskalni svet. Saj imate dovolj glasov, da to izvedete. Tudi v neki voljni opoziciji. V Združeni levici še če gremo joto kuhat, je ne gremo kuhat na osnovi tako manjkajočih podatkov. In za to v bistvu gre. In zato opozicija iz različnih koncev zahteva več informacij. Poslanec SMC je rekel, da oni verujejo v ta dokument, proračun ni vprašanje sakralnosti, proračun je preresna zadeva. Hvala za besedo. Glasovali bomo proti.
Besedo ima mag. Alenka Bratušek v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Najlepša hvala tudi v mojem in našem imenu lep pozdrav vsem. Dejstvo je, da dokument, o katerem se v tem trenutku pogovarjamo, ne izpolnjuje zakonskih pogojev, kot je povedal minister. Zakon namreč določa, da je treba dokument posredovati v Državni zbor in fiskalnemu svetu. Na vprašanje, kam je bil fiskalnemu svetu dokument posredovan, seveda na odboru nismo dobili odgovora. Je pa bistveno bolj od tega, ali bo dokument sprejet na tej seji ali na naslednji seji, pomembna vsebina tega dokumenta. Jaz upam, spoštovane kolegice in kolegi, da se zavedate, kaj boste potrdili. Prvi v zgodovini slovenske države bo Državni zbor za tri leta v naprej določil maksimalni obseg odhodkov, in to ne samo za državni proračun, ampak tudi za občine, ob tem da ne vemo, kako bodo občine to lahko uresničevale. Ne vemo, kaj bo s socialnimi transferji, ne vemo niti tega, kaj bo s pokojninami, pa nimate problema potrditi tega, kar je pred vami. Najbolj zanimivo je pa to, da v državnem proračunu predvidevate obseg odhodkov za vsa tri leta, dokler bo trajal vaša vlada enak. V letu 2019, ko naj bi nastopila delo neka druga nova vlada, pa ji nalagate drastično znižanje odhodkov. In to je nekorektno. Nekorektno je, da celotno delo konsolidacije javnih financ prepuščate naslednji vladi. Nekorektno in neodgovorno. V naši poslanski skupini predloga širitve ne bomo podprli, še enkrat pa opozorilo, da dobro preberite, kaj boste s tem dokumentom potrdili.
Besedo imadr. Simona Kustec Lipicer v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predsednik Vlade, ministrska ekipa! V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo glasovali za predlagano razširitev dnevnega reda. Tule smo bili pozorni samo na proceduralne razloge, zakaj bomo potrdili širitev dnevnega reda in smo ugotovili, da izpolnjuje vse poslovniške pogoje za to, da se potrdi ta razširitev dnevnega reda. Te nam je predpripravilo tudi delovanje oziroma glasovanje v okviru matičnega Odbora za finance, ki je z, po mojih informacijah, 11 glasovi za in 4 glasovi proti potrdil to, da je ta omenjeni dokument, predlog odloka ustrezen za to, da se obravnava naprej v Državnem zboru. Vse, kar smo slišali do sedaj s strani kolegov iz opozicijskih poslanskih skupin, pa se več ali manj že nanaša na vsebinske razloge, zakaj so proti predlaganemu predlogu odloka. In verjamem, da bo jutrišnji dan, ko bomo obravnavali omenjeni dokument, ustrezno mesto za to, da si vsebinsko izmenjamo argumente za in proti. Med drugimi verjamem, da tudi politične argumente in pa razloge, zakaj smo uspeli najprej z dvotretjinsko večino potrditi Zakon o fiskalnem pravilu, potem pa, zakaj nismo našli še dovolj moči in pa zaveze, da dodamo še ta napor, da imenujemo tudi fiskalni svet. Hvala lepa.
Zaključujem predstavitev stališč o predlogu za širitev. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti pa 23. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. V skladu s časovnim potekom seje bo zbor to točko obravnaval jutri, v torek, 19. 4. 2016. Prehajamo na določitev dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter s sprejeto širitvijo. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti pa 7. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je dnevni red 18. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 33 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postavljati dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v 2 minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednje redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili gospod Karl Erjavec, minister za zunanje zadeve, gospa Alenka Smrkolj, ministrica brez resorja, pristojna za razvoj in strateške projekte in kohezije, mag. Goran Klemenčič, minister za pravosodje, gospa Marija Milojka Celarc, ministrica za zdravje, gospod Zdravo Počivalšek, minister za gospodarski razvoj in tehnologijo, gospa Andreja Katič, ministrica za obrambo, in mag. Vesna Györkös Žnidar, ministrica za notranje zadeve, od 14. ure dalje. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katerega v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsednik, prebrali ste sedem ministrov, ki jih danes ni na seji Državnega zbora. Če upoštevamo, da je še ena ministrica, ki jo boste zamenjali, in smo iz vljudnosti umaknili poslanska vprašanja proti njej, je v bistvu danes odsotnih polovica ministrov vlade. Nekateri med njimi so neopravičeno odsotni, iz razlogov, ki jih poslovnik ne predvideva. Glede na to, da smo 9. novembra 2015 sprejeli letni načrt dela, s katerim smo odredili, kdaj bodo seje Državnega zbora in s tem tudi poslanska vprašanja, je zelo neodgovorno, da so vsaj trije ali štirje ministri neopravičeno odsotni, se pravi iz neposlovniških razlogov. Glede na to, da je predsednik Vlade dopustil neopravičeno odsotnost svojih ministrov, predlagam, da namesto neopravičeno odsotnih ministrov v skladu z drugim odstavkom 235. člena Poslovnika na poslanska vprašanja za ministre odgovarja predsednik Vlade. Predsednik Vlade ima v skladu s to določbo pravico zastopati Vlado pri vseh točkah dnevnega reda in tudi pri sejah odborov. Glede na to, da gre za neopravičene odsotnosti, storjene z vednostjo predsednika Vlade, pa predlagam, da to nalogo odgovorov na poslanska vprašanja namesto svojih neopravičeno odsotnih ministrov prevzame predsednik Vlade. Upam, da boste ta predlog dali na glasovanje. Hvala lepa.
Mislim, da vašega predloga ne bom dal na glasovanje in tudi mislim postopati v skladu s Poslovnikom. Na vprašanja mora biti odgovorjeno. Na vprašanje bo v skladu s Poslovnikom odgovorjeno in s tem smatram, da je ta zadeva rešena. Sem pa že nekajkrat pozval vlado, da naredi vse, da so ministri prisotni takrat, ko so poslanska vprašanja. Postopkovno, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Eni se tukaj režijo. To ni smešno. Tudi vaša interpretacija, si upam trditi, gre vsaj v enem delu v napačno smer. Zakaj? Obstaja cel niz poslanskih vprašanj, ki zahtevajo promptne odgovore in reševanje. Če se dotaknem problematike anesteziologije v Mariboru, danes bom v drugem delu spraševal o problematiki izgradnje obveznice, ki jo potrebuje Impol za širitev proizvodnje, da bo tudi več denarja v davke prešlo itd. Prosim, da daste na glasovanje predlog gospoda Tanka. Hvala za besedo.
V tem državnem zboru še nikoli ni predsednik Vlade odgovarjal namesto ministrov. Najprej ugotavljam to dejstvo. In iz tega bi lahko izpeljeval tudi postopkovni sklep. Ampak če zahtevate, da glasujemo o tem vprašanju, potem v bistvu zahtevate, da zavežemo predsednika Vlade, da naredi nekaj, kar niti, prvič, ni običajno, da bi zavezali, na drugem mestu takšna zadeva postavlja precedens oziroma precedenčni primer za vse nadaljnje zadeve. Zaradi tega mislim, da ni primerno, da o tem vprašanju glasujemo. Tako da tega ne bom dal na glasovanje. Gospod Jože Tanko, upam, da ne bo isto, ker potem bo zloraba postopkovnega.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Tudi če bi bilo čisto isto, ni to nobena zloraba Poslovnika, ampak bi upal, da se zadeva vsaj nekako prime. Poglejte, v tem dopisu, ki ga je poslala Vlada Republike Slovenije, piše, da ima Alenka Smerkolj vnaprej načrtovani letni dopust. Če smo mi sprejeli letni načrt dela Državnega zbora 11. novembra lani oziroma 9. novembra lani, potem je gospa imela vnaprej načrtovan letni dopust pred 9. novembrom lanskega leta. To je, mislim, da nemogoče, glede na to, kako se dela v tej državi. Gospod mag. Goran Klemenčič se bo udeležil otvoritve novih prostorov Mednarodnega kazenskega sodišča. To ni upravičen razlog, da se umakne s seje Državnega zbora in da ne odgovarja na poslansko vprašanje. To je pač omogočil predsednik Vlade. Tudi odsotnost, ki je povezana z mag. Vesno Györkös Žnidar po 14. uri, ni upravičen razlog. Glede na to, da je Vlada ta predlog sprejela, kdo ne bo na seji, generalni sekretar Vlade ga je poslal v Državni zbor, se je najbrž predsednik Vlade, glede na to da je bil dolgoletni svetovalec Državnega zbora za pravna, ustavnopravna in ostala vprašanja, najbrž zavedal, kakšne posledice to potegne za seboj. Pooblastilo predsedniku po Poslovniku iz drugega odstavka 235. člena je popolnoma jasno. On lahko zastopa Vlado pri vseh točkah dnevnega reda. Glede na to, da je dovolil poslovniško neupravičeno odsotnost svojih ministrov, predlagam, da na ta vprašanja, na katera bi morali podati odgovore ministri, odgovarja predsednik Vlade. Mislim, da je to neprimerno, da se tako izigravajo pravila Državnega zbora, poslovniške določbe. Gre pa za to, da ste vrhunski zagovornik delovanja pravne države in institucij pravne države. Istočasno pa suspendirate, kjer se le da, pravila, ki veljajo v Državnem zboru, in obveznosti Vlade, ki jih ima do Državnega zbora. Najbrž ste se v tistem času, ko ste pokasirali, ne vem koliko tisoč evrov, naučili, da so pravila zato, da se spoštujejo, da je Poslovnik zato, da se spoštuje, in da so zakoni zato, da se spoštujejo. Predlagam, gospod predsednik, da procesni predlog daste na glasovanje, zato ker izpolnjuje vse poslovniške določbe za odločanje. Boste pa v koaliciji odločili, ali boste to podprli ali ne. To je pa vaša izbira. Hvala lepa.
Dva dela bo imel moj odgovor. Prvič. Ugotavljam, da drugič postavljate isti postopkovni predlog, na kar sem vas opozoril. Druga stvar je, da ste med tem, ko ste postavljali postopkovni predlog, žalili predsednika Vlade. Direktno, brez da bi on imel možnost, da odgovori. Postopkovni predlog se zastavlja meni, in ga ni možno postaviti nekomu drugemu. Kar se tiče samih ministrov, ugotavljam, da za ministrico brez resorja, pristojno za razvoj, strateške projekte in kohezijo, glede na ta seznam, ki ga imamo tukaj, ni nobenega vprašanja. Glede mag. Gorana Klemenčiča naj povem, da ne gre zgolj kar tako za nek obisk, ampak gre za dolgoročno politiko Slovenije do Mednarodnega kazenskega sodišča. Za mag. Vesno Györkös Žnidar – Proces Brdo pomeni sestanek ministrov za notranje zadeve. Dobro veste, da so ti z Zahodnega Balkana in so zelo velikega pomena tako za reševanje migracijskih in drugih problemov, ki jih imamo na tem področju. Ko govorim, je lepo, da človeka pustite, da govori. Torej pravim, da ugotavljam dejstvo, da to ne zmanjšuje vsebinsko gledano možnosti, da izvedemo današnjo sejo na takšen način, kot se izvede. Hkrati je pa poslovniško določeno, da v takšnih primerih, ko nekdo ne dobi odgovora, dobi ali ustni odgovor, če to izredno zahteva, ali pa pisni, na podlagi tega, kar je v Poslovniku določeno. Tako da tega ne mislim dajati na glasovanje. Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Poglejte, dokler sem vas poslušal, sem se spomnil, da sem zunanjega ministra čakal tri seje, da mi je odgovoril na vprašanje, da se je potem prikazal. Ampak dobro, to še delno razumem, ker je zunanji minister. Pa da ne bom predolg, zdi se mi, da je končno čas, da tudi ta poslovnik malo bolj vsebinsko razlagamo. Predlagam, da daste gospodu predsedniku Vlade besedo in naj nam odgovori, ali je sposoben odgovoriti na ta vprašanja danes ali ne, in naj nam zagotovi, da se ta šlamastika ne bo več ponavljala, da pol vlade ni prisotne. Hvala za besedo.
Najprej bom odgovoril na prejšnje postopkovno. Prvič. Na postopkovno vprašanje odgovarja predsedujoči, tako da ne morete s pomočjo postopkovnega nobenega poziva, da naj odgovarja, in tudi gledalci ne vedo, da ne more odgovoriti. Zato prosim, da na ta način ne zlorabljate postopkovnih. Besedo za postopkovno ima mag. Matej Tonin.
Dober dan. Spoštovani vsi skupaj! Mislim, da je temeljni problem današnjega zasedanja in te debate, ki jo imamo danes, prav ta, da so se ministri začeli nekoliko podcenjujoče obnašati do tega državnega zbora in da jim je odgovarjanje na poslanska vprašanja šele tam nekje druga, tretja prioriteta. Najprej si postavijo vse druge stvari, ki so za njih pomembne, in šele če so potem v stanju, da pridejo v parlament, potem pridejo v parlament tudi odgovarjat. Predsednik, najverjetneje se strinjate z menoj vsaj v tej točki, da se je v zadnjih mesecih, lahko rečemo tudi v zadnjem letu zelo izoblikovala praksa, da veliko število ministrov manjka na eni izmed temeljnih točk, to je, ko bi morali ministri odgovarjati poslancem na naša vprašanja. Ministri se izogibajo odgovarjanju na vprašanja zaradi različnih stvari. Imeli smo primere, ko se je minister izogibal odgovarjanju na poslanska vprašanja, ker je imel interpelacijo. Se ministri izogibajo zaradi tega, ker imajo dopustne, vse mogoče druge otvoritve in podobne stvari. Zaradi tega bo moj proceduralni predlog zelo natančen in eksakten. Spoštovani predsednik Vlade, če nam lahko poslancem razložite, kaj boste vi osebno kot institucija, kot predsednik tega parlamenta storili, da boste zagotovili večjo udeležbo Vlade pri poslanskih vprašanjih in kaj se bo zgodilo v primeru, če bodo ministri še naprej v takšni veliki številki manjkali. Ali boste pozvali tudi Vlado, da zagotovi recimo nadomestne odgovore v primeru, ko lahko predsednik Vlade odgovarja namesto ministrov?
Vprašanje je bilo zastavljeno predsedniku Vlade, ki pa nima možnosti, da odgovori. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. 25. januarja letos je bil identičen primer, ko je bil odsoten minister Mramor tudi zaradi dopusta. Takrat sem vas opozoril, imate v magnetogramu, da je to nesprejemljiva praksa. Ampak v tem primeru, ko manjka pa polovica vlade, gospod predsednik, in ste vi to tudi vedeli, pa bi lahko prestavili točko poslanska vprašanja in odgovori na poslanska vprašanja na nek drug dan. Ne bi bilo to prvič. Ampak tega niste storili. Res ne bilo tudi pobude na Kolegiju, ampak to nima nobene zveze, to je lahko ali ni, ampak vi kot predsedujoči Državnemu zboru bi lahko to sami storili, ker razpored je popolnoma v vaših rokah. Očitno je v tej vladi zavladala strahopetnost, prihaja do namenskega izogibanja ministrov, da odgovarjajo na poslanska vprašanja. Naslednjič bomo imeli mogoče že dve tretjini odsotnih ministrov, tudi za lase privlečenimi razlogi, tako kot jih imate tukaj napisane. Naslednja seja se točno ve, kdaj bo maja meseca, in ministri naj svoje urnike prilagodijo točki Poslanska vprašanja in odgovori in tistemu, kar imajo na dnevnem redu te seje Državnega zbora. Tudi za druge evropske vlade velja, da svoje obveznosti prilagajajo, tudi mednarodne obveznosti, domačim zadevam, predvsem pa točki odgovori na poslanska vprašanja in pobude. Vsi ministri pridejo v vseh razvitih demokracijah, razen pri nas je prišlo v navado, da če se le da, se izognejo seji Državnega zbora pri poslanskih vprašanjih, in tudi pri točkah, ki jih imajo na dnevnem redu. Pridejo, ne boste verjeli, pa spremljat, kako glasovanje poteka, ko ne more nihče niti razpravljati več, niti ne more odgovarjati. Tam pa pridejo, na razpravo k točki dnevnega reda ne, ampak spremljajo pa glasovanje v Državnem zboru, in to pozno zvečer, če je treba. Predlagam oziroma želim od vas izvedeti, gospod predsednik, kaj boste storili v naslednjem podobnem primeru, da boste zagotovili prisotnost, polno prisotnost vlade oziroma ministrov, ki lahko pri tej točki edino odgovarjajo. Hvala lepa.
Spet dve stvari. Najprej točka zastavljanja postopkovnih vprašanj je na tej točki prerasla v ocenjevanje dela, argumentacijo, torej polemiko, ne v rešitev tega vprašanja. Zato ugotavljam na eni strani, da je takšno število postopkovnih vprašanj v tej točki vsekakor zloraba instituta, ki ga imamo s postopkovnimi vprašanji. Kar se pa tiče same vsebine, glede na to, da danes ta točka je bila razpisana, in glede na to, da smo imeli razpravo na Kolegiju, in glede na to, da se ta zadeva ponavlja že večkrat, bom ob naslednjem sklicu zelo pozoren na to, ali posamezni ministri upravičeno ali neupravičeno najavljajo svoj izostanek. Še vedno se nam pa lahko zgodi, da zaradi izrednih zadev kdo manjka in vse te zadeve so v tem poslovniku urejene. Tako da bom takrat preveril, kdaj je najbolj ustrezen čas za to, da ministri odgovarjajo na poslanska vprašanja, in v skladu s tem bom tudi znotraj redne seje opredelil, kdaj bodo ta poslanska vprašanja. Velja za naslednjo sejo, ne pa za to, ki je že bila sklicana in jo v skladu s tem tudi peljemo. Prehajamo torej [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Upam, da je kaj drugega. Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Glejte, poslovnik je forma, ki naj bi omogočila čim boljšo vsebino. Moramo izpostaviti še eno dimenzijo. Seveda, vi ste šli v interpretacijo, če jih pač ni, vam bodo pisno odgovorili. V tej vladi, pa tudi v kakšni predhodni vladi, ker jaz malo gledam v vertikali časa za nazaj, zlasti za opozicijo velja, da so pisna vprašanja v osnovi večino primerov odslovilna vprašanja. Na nek način pravnoformalne žlobudre se dejansko tisti, ki bi moral odgovoriti, znebi tistega, ki postavlja vprašanje. In zdi se mi, da je to neka dimenzija, ki jo tudi moramo vsebinsko upoštevati. Če že so ministri odstotni, bi predlagal, da vsaj urgirate, da so potem ta pisna vprašanja vsebinska in da jih dobimo v krajšem času, kot je formalni rok po Poslovniku. Hvala za besedo.
Ravnal bom v skladu s Poslovnikom. Prehajamo na postavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri bo odgovarjal predsednik Vlade dr. Miro Cerar. Besedo ima gospod Jože Tanko, da zastavi vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala lepa za besedo. 10. julija lani je bil z več kot ustavno predpisanimi 60 glasovi sprejet Zakon o fiskalnem pravilu. Zakon je usklajevala in pripravila vaša vlada. Vanj ste zapisali nova pravila načrtovanja, izvajanja in nadzorovanja proračunskih politik. S tem zakonom ste ustanovili in uredili tudi delovanje Fiskalnega sveta kot samostojnega in neodvisnega državnega organa. Po Zakonu o fiskalnem pravilu mora Vlada pripraviti okvir za pripravo proračunov za naslednja tri leta in ga mora najmanj 20 dni pred rokom za oddajo Programa stabilnosti Evropski komisiji predložiti Državnemu zboru in Fiskalnemu svetu. Državni zbor bo, tako ste izglasovali na tej seji, obravnavo tega okvira tudi zaključili. Tega pa ne more storiti fiskalni svet, ker po devetih mesecih od sprejetja Zakona o fiskalnem pravilu ta še ni ustanovljen. Vladni predlog članov Fiskalnega sveta marca letos na glasovanju ni dobil zadostne podpore, zanj niso glasovale niti stranke, ki so podprle Zakon o fiskalnem pravilu. Naši mediji kot da tega sploh niso opazili. Vlada Slovenske demokratske stranke, največje opozicijske stranke, ni niti povabila k oblikovanju kadrovskega predloga za fiskalni svet. Zdi se, kot da si je Vlada padec kandidatov za fiskalni svet intimno celo zaželela, saj tako nad seboj nima nikogar, ki bi ga morala upoštevati pri pripravi okvirov za proračune in načrtovanje fiskalnih politik. S tem ste si zagotovili stanje, ko Vlada sama tolmači in interpretira določbe iz Ustave in Zakona o fiskalnem pravilu, sama in po svoje oblikuje potrebne politike, koalicijska večina v Državnem zboru pa to zvesto in brez razmisleka potrjuje, kar smo videli tudi na glasovanju pri širitvi dnevnega reda. Sprašujem vas, gospod predsednik Vlade: Kdo je prevzel naloge fiskalnega sveta – Vlada ali predsednik Vlade? Zanima me: Ali je stanje, v katerega ste nas zavestno pripeljali, nezakonito ali celo neustavno? Hvala lepa.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Spoštovani gospod poslanec, hvala lepa za vprašanje. Pravzaprav sem ga vesel po vsem tem obračanje besed, ki sem ji bil priča v prejšnji razpravi, na katero se žal ne morem odzvati. Ampak naj najprej povem, da nobena od prejšnjih vlad ni imela toliko želje po tem, da bi uredila javne finance, da bi sprejela Zakon o fiskalnem svetu in predlagala člane Fiskalnega svet, kar je naša vlada storila. Ko smo sprejemali Zakon o fiskalnem svetu, smo tudi z vašo stranko opravili več pogovorov, z vrhom stranke osebno, pa ste bili skoraj edini v tem državnem zboru, ki tega zakona niste podprli, čeprav ste vse skozi govorili, da podpirate uveljavitev fiskalnega pravila in torej normalne strožje finančne discipline, ki jo sedaj naša vlada končno uveljavlja. Nadalje. Sprejeli smo Zakon o fiskalnem pravilu tudi brez vašega sodelovanja, kar je bilo zelo težko, ker je bila potrebna dvotretjinska večina in veliko usklajevanja z vsemi političnimi strankami. Nato pa je naša vlada takoj predlagala začetek postopka in izvedli smo prvi postopek, razpis za člane Fiskalnega sveta. To je bilo že avgusta lanskega leta takoj po sprejetju zakona. Kot veste, se je prijavilo premalo kandidatov. Najprej so se prijavili trije, ampak dve vlogi sta bili nepopolni, tako da smo morali javni poziv ponoviti. Ponovili smo ga že v novembru lanskega leta, dobili dovolj prijav, ponovno deset, in potem na podlagi tega izvedli strokovno preverjanje teh kandidatov s posebno komisijo. Ugotovili smo, da so kandidati strokovni, in potem izvedli posvetovanje znotraj političnih strank, da ugotovimo, ali so tudi na nek način po drugih kriterijih sprejemljivi, čeprav poudarjam, bili so vsi visoko strokovni kandidati. Tudi teh niste podprli, ni bilo dvotretjinske večine. Vlada, koalicija jih je podprla, razlagala te zadeve, pojasnjevala njihovo strokovnost, tako da je vlada naredila vse, kar more. Vi pravite, da Vlada sama tolmači zakon, da Vlada si naj bi želela neko stanje brez fiskalnega sveta. Nasprotno. Prejšnje vlade so si očitno želele odločati brez takšnih mehanizmov. Naša vlada je, kot pravim, izvedla dva razpisa, prišla v Državni zbor, se pogovarjala z vsemi in skušala priti do fiskalnega sveta. Naj poudarim, da tudi v najkrajšem možnem času bomo te postopke vodili ponovno naprej, da pridemo do tega organa. Nikakor pa ne morem sprejeti argumentacije, da si naša vlada ne želi finančnega nadzora, pravzaprav je sama Vlada in koalicija sama sebi poleg seveda Državnega zbora in vseh vas zelo natančen in strog, bi rekel, nadzornik. Kot veste, smo konsolidirali javne finance, zmanjšali proračunski deficit pod 3 % in vzpostavili uspešno gospodarjenje z državnimi, javnimi financami, kar nam priznava tudi pravzaprav celoten svet. Vse bonitetne ocene so nam narasle, obresti so padle, lansko leto smo samo zaradi tega prihranili, to sem že poudaril, več kot pol milijarde evrov, ker smo se obnašali gospodarno, kar je zagotovo dober zgled in osnova za naprej. In tako bomo nadaljevali. Zagotovo drži, in tukaj imate prav, ni dobro, da še nimamo fiskalnega sveta. Ampak vlada je naredila vse, kar je mogla, gre pa za situacijo, kjer je potrebna v Državnem zboru dvotretjinska večina. Zato je tukaj potrebno sodelovanje med koalicijo in opozicijo. Mi bomo tudi v nadaljevanju ponujali roko, ki ste jo, kot sem rekel, že pri zakonu odklonili tudi po večkratnih posvetovanjih. Upam, da bomo tokrat našli skupni jezik, jaz sem za to, da sodelujemo, če je le možno, še naprej pri vseh takšnih projektih, ki so za državo tako zelo pomembni. Naj poudarim, da bo odlok obravnavan tudi v Državnem zboru. Se pravi, ne gre za to, da Vlada kaj skriva, da želi kaj izvesti. Nasprotno. Ob tem ko Vlada že uveljavlja vse stroge finančne mehanizme, da bomo dovolj varčni, pa hkrati dovolj produktivni v tej državi, ima tudi Državni zbor ob obravnavi tega odloka, kot je bilo rečeno, vso možnost o vsaki vsebini podati svoja mnenje, stališče. Jaz bom to absolutno spremljal, temu bomo prisluhnili in potem šli v dokončno sprejetje tega dokumenta. Zagotavljam vam, da bomo nadaljevali z dobrim gospodarjenjem in z javnimi financami, tako kot smo to izpostavili v lanskem in predlanskem letu. Hvala.
Gospod Jože Tanko, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za besedo. To zatekanje h kritikam prejšnjih vlad je neumestno, ker takšnega pravila takrat, ko so bile druge vlade, ni bilo potrebno niti imeti, razen v mandatu Alenke Bratušek. Gospod predsednik, mi nismo podprli zakona samo zato, ker ste zelo omehčali ustavno določbo, ki je bila tudi sprejeta z dvotretjinsko večino, in vi ste naredili Zakonu o fiskalnem pravilu diverzijo in olajšali poslovanje vladi s to rešitvijo v Zakonu o fiskalnem pravilu. Ampak bistvo, gospod predsednik, je v tem, zdaj če bi se vi resno lotili izvajanja zakona, bi fiskalni svet morali imeti že oktobra lani. Avgusta ste rekli, da niste dobili dovolj, novembra ste ponovili razpis, vmes je bilo tri mesece luknje, se pravi, niste naredili nič, potem ste čakali spet do marca, da ste predlagali Državnemu zboru predlog za glasovanje. Vi ste si zavestno vzeli veliko časa, da niste dobili fiskalnega sveta, namensko. Ker ste imeli ljudi in bi lahko postopke prepeljali. In še nekaj, kritika je tudi na našo stranko neumestna, ker nas ni niti nihče obvestil, da imate izbor. Od vlade ni prišel nobeden do nas, da bi povedal in se z nami pogovoril, kdo je za to primeren. Vprašal sem pa vas, ali je stanje, v katerem smo in v katerem sprejmemo ta dokument, se pravi okvir za pripravo proračuna za naslednje tri leta, ali se sprejema v skladu z veljavno zakonodajo ali pa je ta postopek neskladen z zakonom oziroma neustaven. Na to niste odgovorili. Predlagam vam, da poveste, zakaj oziroma vaše mnenje o tem, ali je zadeva nezakonita, ker se določbe zakona ne upoštevajo, in to več določb tega zakona, ki ste ga sami pripravili in tudi več ali manj aranžirali njegovo sprejetje.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za dodatno vprašanje, za besedo. Res je, spoštovani gospod poslanec, da v prejšnjih obdobjih ni bilo treba imeti zakona o fiskalnem pravilu, ker nam ga Evropa ni naložila s posebnim pravilom. Vendar zato smo pa potem, ker smo tako mislili in sami nič naredili, poslabšali stanje javnih financ do neprepoznavnosti in utonili v finančno krizo. In pravzaprav, če ti nekdo drug ne reče, da je treba nekaj sprejeti – ali zato mora slabo gospodariti z državnim premoženjem? Nasprotno. In prej ste omenili mojo vlogo še kot strokovnjaka v Državnem zboru pred leti. Takrat sem sodeloval v ustavni skupini, ki je pripravljala fiskalno pravilo, tudi skupaj z vami in z mnogimi strankami, jaz kot strokovnjak vi kot politiki, in pripomogel k temu, da smo spremenili ustavo v to pozitivno smer. Me pa nekaj skrbi, na kar ste utemeljeno opozorili mimogrede, glede vprašanja ustavnosti. Sedaj sem politik. Jaz mislim, da imamo dovolj ustavnih strokovnjakov, še vedno mojih kolegov iz preteklih delovanj, ki bodo, jaz mislim, odkrito in javno presojali tako kot pristojne službe v Državnem zboru in drugod, ali gre za zakonito ustavno prakso. Jaz vam zagotavljam, da Vlada dela vse, da v skladu z zakonom in možnostmi vlaga odloke in druge akte na zakonit način v proceduro. Če pa nekega organa ni, je pa nezmožnost podajanje mnenja takega organa očitna in je treba izvesti postopek potem tudi ob tem. To je podobno, kot če se zgodi neka druga višja sila, takrat je pač treba jasno ukrepati. Vlada stalno ponavlja predloge. In sedaj želim poudariti naslednje. Kdo bo v naši državi še kandidiral za tako pomembne funkcije, če Državni zbor zavrne dva ugledna profesorja in še enega uglednega finančnega strokovnjaka, ki sta šla skozi strokovno sito komisij, skozi vladno sito, prišla v odbore Državnega zbora, da bi prevzela to odgovorno vlogo? To so zelo odgovorne funkcije in zato smo poiskali najboljše strokovnjake, ki so bili pripravljeni kandidirati. In potem jih tukaj v Državnem zboru zavrnemo. Kakšen je to signal najboljšim kadrov v Sloveniji, ki bi lahko najbolje pripomogli k finančni konsolidaciji, k ostalim delovanjem institucij v državi. Tega je mene strah, to mene skrbi. Kdo pa bo še kandidiral za fiskalni svet, če zavračate najboljše možne strokovnjake, ki jih imamo na voljo in ki so pripravljeni stopiti v to dokaj nehvaležno vlogo, o kateri ne bi govoril dalje? Kajti podatki so zelo jasni, kako si nagrajen, skromno nagrajen za zelo odgovorno delo in izpostavljen v javnem prostoru. To pa bo nekaj, nad čemer se moramo zamisliti in to prakso spremeniti. Hvala lepa.
Gospod Jože Tanko, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade.
Hvala lepa. Točno to nameravam storiti. Kar zadeva slednji odgovor predsednika Vlade, bi mu le priporočil, da je v svojih navajanjih dosleden. Ali da se poglobi v zgodovino tudi delovanja prejšnjih vlad in ugotoviti, da stvari o katerih je govoril, niso točne. Imeli smo Vlado v obdobju 2004–2008, ki je imela bistveno nižji primanjkljaj od 1 %, v letu 2007 celo presežek, pa nismo imeli fiskalnega pravila. Se pravi, bila je situacija, ko se je Vlada odločila, da bo ravnala z javnimi financami skrajno gospodarno in racionalno. Sedaj smo prišli v neko obdobje, ko niti fiskalno pravilo ne zadostuje več, da bi se spravili v predvideni okvir, in so še zmeraj primanjkljaji pri proračunih bistveno višji. Druga stvar, gospod predsednik Vlade, veste, vseeno je, ali ste politik ali ste ustavnopravni strokovnjak. Zakonitost velja za politika in za ustavnopravnega strokovnjaka popolnoma enako, in jo je treba soditi z istimi kriteriji. To, kar ste vi povedali, je pa tipično za tiste, ki so takrat, ko pišejo pravna mnenja, črkobralci, zelo težko premaknejo piko in vejico, ko pa pridejo na funkcijo, da bi mogli nekaj po teh zakonih ali ustavi narediti, pa najdejo tisoč izgovorov, da jim to ni potrebno. Tako dvolično gledanje na pravno ureditev v tej državi ne more biti v ponos nobenemu predsedniku vlade, nobenemu parlamentu, še najmanj pa tistemu predsedniku vlade, ki se ima za ustavnopravnega strokovnjaka in je pisal mnenja za Državni zbor o takih vprašanjih. Predlagam, gospod predsednik Državnega zbora, da daste procesni predlog, uvrstite na glasovanje, ker z ravnanjem in odgovori predsednika Vlade nisem zadovoljen, ker so kršeni najmanj trije členi tega zakona, ki se nanašajo na pravice, obveznosti in naloge fiskalnega sveta. Vlada v tem postopku ni naredila dovolj, da bi pravočasno, ker smo vedeli, da je treba za leto 2016 pravočasno oblikovati in ustanoviti fiskalni svet, da bi naredila vse, da bi do tega prišlo. Jemljejo se izredno dolgi razmiki med posameznimi dejanji in s tem se namensko povzroča, da fiskalni svet ni izglasovan. V devetih mesecih smo imeli samo enkrat v Državnem zboru predlog fiskalnega sveta. Kar zadeva pa oceno strokovnjakov, kakšni so, pa prepustite to tistim, ki o tem odločajo. Vi ste jih predlagali, večina v Državnem zboru je ocenila tako, kot jih je, manjšina pa tako, kot jih je. In zato ta predlog, ki ste ga dali, po oceni ni bil sprejet. Gospod predsednik, predlagam, da daste tak predlog na glasovanje. Hvala lepa.
Gospod Jože Tanko, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v torek 19. aprila 2016, v okviru glasovanj. Dr. Franc Trček, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala za besedo, predsedujoči. Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj! Smo v letu Shakespearja, 400 let je od njegove smrti in ta svet je vržen iz tečajev, iztiril je. Tudi ta družba, tudi ta država je žal v četrt stoletja iztirjena. In naša naloga, ne glede na agregatna stanja – koalicija, opozicija, izvršilna oblast, je, da nazaj to družbo utirimo, če se tako izrazim. Ob nekem tehtnem razmisleku o nekem novem, drugem, drugačnem gospodarskem modelu, ki bo izhajal iz delavca, ki bo izhajal iz tega, da delam, da lahko živim, je izziv, pred katerim smo, ključni izziv ukvarjanje s problematiko revščine, ki se v zadnjem desetletju, nekateri mu pravijo izgubljenem, razrasla prek vsakršnih dopustnih meja v neki družbi, ki še vedno spada v tisto četrtino najbolj razvitih, najbolj bogatih svetovnih družb. O čem govorim? Poglejmo si nekaj podatkov. Največ revščine je v enostarševskih družinah, 27,4 %. Več kot vsak četrti otrok, ki živi v enostarševski družini, je reven. Pred kratkim je bila opravljena raziskava, ki še ni javno dostopna, upam, da je Vlada z njo seznanjena, da se je v zadnjih desetih letih zelo povečala revščina med otroki. V petek je bil zelo lep intervju gospe Gabi Čačinovič o tej problematiki v Mladini in upam, da si je resorna ministrica, ki se ukvarja s šolstvom, ob tekanju ob Mokovcih tudi prebrala ta intervju. Če grem naprej, starejši so zlasti izpostavljeni, zlasti starejše ženske, običajno vdove, skoraj 40 % jih živi v revščini, skratka od petih dve tolčeta hudo revščino, če se tako izrazim. Ena šestina ljudi je pod pragom revščine. Gospa, evo, je koordinacija z gospo resorno ministrico, če malo bolj resno pogledamo tovrstne podatke in agregiranja, sam sem strokovnjak za to, kot ste vi strokovnjak za ustavno pravo, vsak četrti človek v Sloveniji tolče revščino. Mi smo se spremenili – in za to ste krive vse vlade, vsaj od leta 2004 naprej – v neko dvotretjinsko družbo, če ene tretjine družbe očitno enostavno ne vidimo, je ni. Zato vas prosim, da mi odgovorite: Kako in kdaj se boste končno začeli ukvarjati z revščino? In zelo vesel bi bil, če tega ne bi brali z lista papirja. Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Spoštovani gospod poslanec Trček, pa bom res začel brez papirja, potem bom prebral neke podatke. Začel bom brez papirja, ker res nagovarjate pravzaprav tudi mene v istem duhu, kot bi lahko jaz vas. Jaz mislim, da nihče v Slovenji, ki je pri zdravi pameti, ne more biti zadovoljen s tem, da imamo še vedno v državi tudi revščino. Zagotavljam vam, da ta vlada tako kot tudi vi, in verjamem, da vsi ostali, skrbi za to, da bi se stanje izboljšala. Res je, da na srečo, pa je to slaba tolažba, se strinjam, je stanje v revščini pod evropskim povprečjem, torej nismo med slabšo polovico v Evropi, pa vendar imamo, kot ste rekli, tudi revne družine z otroki, revne otroke tudi, revne starejše. In to je zelo hudo in se strinjam z vami, to mora biti ena od prioritet tako vlade, tako koalicije kot tudi, jaz mislim, celotne politike. In tu, jaz mislim, da razmišljamo v isto smer. Kar mi daje upanje, da smo na pravi poti, je to, da je tisto, kar najbolj pripomore k splošni odpravi ali pa k preseganju revščine v državi predvsem to, da država gospodarsko okreva. Kaj to pomeni? To pomeni zaposlitve ljudi. In naša vlada verjame, sam verjamem, da prav z zaposlitvami ljudi, se pravi z delovnoaktivnim prebivalstvom, če zdaj ob strani pustim upokojene, lahko naredimo največ za to, da ljudem vrnemo njihovo dostojanstvo, da si lahko z lastnim delom zaslužijo zase, za svoje družine, otroke, toliko, da lahko spodobno živijo. Tukaj bom pa prebral podatek, v prvih devetih mesecih leta 2015 je povprečna stopnja registrirane brezposelnosti že padla na 12,4 %. Mi smo v prejšnjem letu povečali zaposlenost med mladimi za več kot ta 20 %. Na splošno smo povečali zaposlenost in hkrati znižali brezposelnost. In to je pomembno, ta trend se nadaljuje, to je zelo pomembno. Povečevanje zaposlenosti je napovedano tudi za letošnje leto. In če to povežemo z gospodarsko rastjo, je to tisto, kar pravzaprav omogoča, da smo vedno bolj aktivni in da z aktivnostjo pomagamo sebi in pa tudi drugim. S tem tudi omogočamo socialno pomoč, za katero pa naša vlada tudi skrbi. Tudi skrbi, zato ker se razumemo, da ne moremo vsem ponuditi dovolj zaposlitve, sploh ne na hitro. Če dovolite, pa bom zdaj prebral, da smo do sedaj sprejeli nekatere dodatne ukrepe za zmanjševanje revščine. Tako smo denimo spremenili Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev predvsem v smeri večje dostopnosti in zagotavljanja socialne vključenosti najbolj ranljivih skupin. Na ta način smo zvišali število prejemnikov in upravičencev do denarne socialne pomoč. Zvišal se je tudi delež prejemnikov, ki prejemajo aktivacijski dodatek in s tem višjo denarno pomoč. V letu 2015 je povprečno mesečno prejemalo denarno socialno pomoč 80 tisoč 641 oseb. Prav tako je v letu 2015 pristojno ministrstvo pripravilo paket pomoči za socialno najšibkejše. Ta je usmerjen v lajšanje položaja oseb, ki so v dolgovih in so odvisni od socialnih transferov. Ta paket vključuje tri pomembne ukrepe. Prvič, odpis dolgov. Drugič, pomoč ob deložacijah. Tretjič, uvedbo predplačniške kartice. Vse to smo tudi javno večkrat predstavili. Z začetkom letošnjega leta smo zvišali tudi minimalni dohodek, in sicer na višino, ki je bila predvidena v Zakonu o socialnovarstvenih pravicah, s čimer smo odstopili od tako imenovanega Zujfa, ki je bil pred leti sprejet. Tudi v prihodnje bomo razmišljali v tej smeri, spodbujali gospodarstvo, rast, zaposlenost, še posebej vključevanje mladih na trg dela, pa tudi, kot veste, pomoč starejšim. Veste, da se je koalicija že letos uskladila in izvedla prvo usklajevanje pokojnin. To je bilo na začetku leta in zdaj z veliko volje in energije skušamo najti pot, ki bo javnofinančno vzdržna, da bi ta proces nadaljevali. Tako da tudi na starejše nikoli ne pozabimo in mislimo hkrati tudi na vse ostale. Pomembno pa je, da ta vlada ob tem, ko ima to socialno skrb, ta socialni čut, skrbi za vse sloje prebivalstva in da hkrati gleda tudi na razvoj, na prihodnost. Samo če bomo razvojno uspešna družba, bomo lahko tudi s socialnimi transferji predvsem pa prek delovne aktivnosti ljudem pomagali. Naj omenim še spremembo Zakona o socialnem varstvu, ki ga pripravljamo. Ta bo uvedel institut socialne aktivacije, ki bo omogočil [[izklop mikrofona]]
Dr. Franc Trček, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Ja, hvala za besedo. Poglejte, dajmo se konkretno pogovarjati, spoštovani gospod. Minimalni dohodek se je povišal za 10 evrov in je še vedno 100 evrov pod minimalnimi stroški. Pa še tukaj bi se kot metodolog lahko vprašal, ali so primerno izračunani. Odpis dolgov – predlog Združene levice, ki ste ga izmaličili do neprepoznavnosti, govorilo se je, da je teh ljudi okrog 100 tisoč, na koncu pa se je pisalo samo 3 tisoč 500 osebam. In da zelo jasno ponovim, ker ljudje, ki imajo nekoliko več, rečejo madonca, jaz pa moram plačati položnice, ta pa jih ne. Ne plačuje jih, ker jih ne zmore. Deložacije. Bom prebral izjavo okrajnega sodnika, dodeljenega na Ministrstvo za pravosodje, ne bom ga imenoval, ker mora on svoje delo oddelati: "Ministrstvo za pravosodje zato razmišlja o zakonodajni spremembi, da bi izvršilno sodišče moralo o začetku izvršbe na dolžnikovo stanovanje ali stanovanjsko hišo", pazite, poslušajte, "obvestiti Center za socialno delo, ki bi skupaj s humanitarnimi organizacijami dolžnikom nudil podporo s pripravo načrta odplačila dolga ob pomoči sorodnikov, sosedov in humanitarnih organizacij." Skratka, neko sistemsko nedelovanje, če to prevedem v vsem razumljiv jezik, bo reševal naš dragi mariborski Boris Krabonja, ki bo zbiral denar, pa ne bi šel v zgodbo tiste gospe, ki s 313 evri penziona, ki ga ima, ker je delala, tega ne more nekako reševati. Lahko bi vam tudi govoril o tem, kako me ljudje v Mariboru kličejo in jim nudijo zaposlitve prek agencij, za katere se ve, da so neredni plačniki, če so sploh plačniki, in na ta način se "pucajo" tovrstne statistike. Skrajni čas je, da gremo onkraj te kozmetike in zdaj bi bil zadovoljen recimo, če mi vsaj odgovorite na vprašanja o deložacijah, kako se boste resno tega lotili. Ne na način, da se napiše v nacionalnem stanovanjskem programu, da bo tam nekje 40 kontejnerjev. Hvala za besedo.
Predsednik Vlade Republike Slovenije, dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Meni je žal, da pravzaprav omenjate to besedo kozmetika, kajti čisto vsak človek, vsaka pomoč šteje in je pomembna. Seveda sedaj lahko te korake, ki jih dela Vlada, ocenjujete tako, zakaj jih ni še več, ali pa tako, jaz poudarjam, da so ti koraki, poudarjam, da jih razvijamo naprej. So pomoči, navedel sem jih, tudi vi ste jih navedli, nikoli pa seveda ne bo za vse dovolj. Ampak trend, smer Vlade je popolnoma jasna. Mi ne ignoriramo socialnih problemov, revščine in drugih problemov, zaradi katerih pravzaprav Vlada je. Jih naslavljamo, sprejemamo ukrepe. Navedel sem katere. In če z nekimi številkami operirate, da so premajhne, jih bomo povečali. Zadeva bo rasla. Ne morete pričakovati, da bo vsak ukrep že odrešil celo Slovenijo. Tako da absolutno bomo nadaljevali s pomočjo ob deložacijah, z uvedbo predplačniške kartice, dosegali učinke, z, kot sem rekel, gospodarsko uspešnost v državi pa omogočali, da bodo tudi lahko rasli socialni transferji oziroma da bodo na nek način sploh postali v določeni meri nepotrebni, ker bomo z zaposlenostjo ljudem omogočili, da so lahko z delom kreativni, pomagajo sebi in družbi, najbolj pa tudi svojim družinam in vsem tistim, ki jim je zdaj težko. Absolutno v tej smeri gremo. Naj omenim še ta institut socialne aktivacije, ker prej nisem uspel dokončati stavka. Gre za to, da se socialno izključenim kategorijam omogoči, da bodo ostale vključene v določene programe, ki jih bodo predvsem kompetentno, torej po znanjih, spretnostih usposobili, da bodo lahko šli na delo, da bodo lahko dobili zaposlitve. Ta projekt je zelo zahteven, terja sodelovanje med ministrstvi, centri za socialno delo in drugimi deležniki, ampak z njim bomo začeli predvidoma v letu 2017, ko bomo to uskladili. Hkrati pa bomo stopnjevali, kolikor bo mogoče, vse te ukrepe, ki jih imamo zdaj predvidene in, ki jih že izvajamo. Hvala lepa.
Dr. Franc Trček, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade.
Hvala za besedo. Jaz bi bil zelo vesel, če bi to, kar gospod premier ubeseduje, bilo res. Poglejte, Program stabilnosti, Politika javnofinančnih odhodkov je na tri četrt strani, socialni transfer, 25 besed in ena črka "s".Naslednja zadeva, Nacionalni reformni program, če ga greste natančno brat, se nič kaj dosti ne govori o tem. Seveda se zavedamo neke težavnosti situacije, ampak namesto nekega friziranja podatkov na ordoliberalni način, ki ga zelo fetišizira gospod finančni minister, je potreben tukaj občutek za vse te težave. Poglejte, gospod Cerar, vi in vaša vlada ste potrebovali tretjino mandata, da ste prišli v Maribor malo pogledat, kako tam moji ludeki živijo, če se tako izrazim. Tretjino mandata. Pa to ni populizem, pa ne neki izgovori, ali je zdaj Fištravec kriv ali ste vi krivi. To sta dve teritorialni ravni oblasti, ki morata sodelovati. Strinjam se , ampak kolumnist Sobotne priloge Žerdin vam je lepo nastavil vprašanja : ali bo vlada prišla z odlokom, da ne bomo več razprodajali državnega premoženja poštnim nabiralnikom v Panami in še kje drugje? Ali bomo to državno gospodarstvo poganjali tako naprej, da bomo del dobička namenjali pomoči potrebnim, in drugi del dobička mladim, da se bodo lahko zaposlovali. To so neka vprašanja. Vi ste pa odgovor začeli v istem duhu kot bi jaz vam. Čakajte, jaz še nisem, zaenkrat vsaj še ne, pa upam, verjetno tudi ne bom, predsednik Vlade Republike Slovenije. Vi pa ste! In vi morate z vašo ekipo delovati. Vi morate z vašo ekipo imeti več posluha za, kot se temu reče in kot tudi je, navadnega človeka, ker navsezadnje nas on tudi plačuje tukaj. Tu sem nekako malo populističen. Dejansko se je bolj resno potrebno s tem ukvarjati, odsoten je kolega Hanžek, ki se je skoraj 40 let s tem ukvarjal in je predhodnik zelo jasno povedal, kaj to tudi pomeni. Na predlog nekega drugega poslanca smo hoteli imeti razpravo o problematiki revščine v parlamentu, pa nas je koalicija gladko preglasovala. Kaj s tem sporočamo? Ali sporočamo, da te revščine ne vidite? Ali sporočamo s tem, da se s to revščino nekako nočemo ukvarjati? Zdi se mi, da je to dosti bolj pomembna problematika kot cela vrsta zadev, ki jih imamo v tem parlamentu. Vključno z Leljakovimi kulicami, da malo še največjo stranko koalicije okrcam. Zato predlagam, da opravimo glasovanje in da končno opravimo že to razpravo in začnemo delovati. Hvala za besedo.
Dr. Franc Trček, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 19. aprila 2016, v okviru glasovanj. Gospod Jožef Horvat, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsednik Državnega zbora, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani ministrski zbor, spoštovani predsednik Vlade dr. Miro Cerar. V Evropski uniji se zaradi davčnih goljufij in izogibanja plačevanja davkov vsako leto izgubi približno en bilijon, to je tisoč milijard evrov javnih sredstev. Ta zaskrbljujoča davčna vrzel evropskega državljana, torej tudi Slovenca, stane približno 2 tisoč evrov na leto. To pokaže preprost izračun. Povprečna višina izgubljenih davkov v Evropi presega skupni znesek, ki ga države članice namenijo zdravstvenemu varstvu, in znaša več kot štirikrat toliko, kot se v Evropski uniji porabi za izobraževanje. Zaradi izgube prihodkov se v najbolj ključnem trenutku spopadanja s posledicami krize povečujeta primanjkljaj in raven zadolženosti v državah članicah. Sredstva, namenjena povečevanju javnih naložb, rasti in zaposlenosti, so zaradi davčnih goljufij in izogibanja davkom vse manjša. Spoštovani gospod predsednik Vlade, zanima me: Katere ukrepe boste izvedli, da bo denar iz davčnih oaz tudi glede na zadnja odkritja panamskih dokumentov vrnjen v Slovenijo? Ali Vlada proučuje tovrstne primere dobrih praks v drugih državah, na primer v Nemčiji? Ali Vlada proučuje panamske in druge podobne dokumente in kako bo ukrepala, če bo ugotovila, da so se posamezniki in podjetja izogibali plačevanju davkov v Republiki Sloveniji? Katere ukrepe, gospod predsednik, namerava Vlada sprejeti, da bi Finančna uprava Republike Slovenije lahko bolj učinkovito pobirala davke od dobička podjetij v davčnih oazah, ki jih imajo v lasti slovenski državljani? Zahvaljujem se za vaše odgovore.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje, spoštovani poslanec Horvat. Prej je bila kritika odsotnosti, zdaj ne vem, komu bom govoril, še dobro, da ste vi v dvorani, ki ste zastavili vprašanje, opozicije ni več. Vlada je ostala, koalicija je tu, opozicije skorajda ni več. Tako da zanimivo, tisti, ki govorijo, tako sami ravnajo. Ampak ker jaz ne smem govoriti o tem, bom zdaj odgovoril na vaše vprašanje. Vlada si prizadeva tudi za to, da bo Slovenija preprečila, da bi naši državljani nedopustno skrivali denar v davčnih oazah. V ta namen proučujemo številne prakse tujih držav, tudi smo vključeni v mednarodne skupine, organizacije, koalicije za boj proti temu, o tem bom nekaj povedal takoj v nadaljevanju, in seveda tudi ukrepamo. Pa mi dovolite, da nekaj tega povem. Že novembra 2014 je bila ustanovljena medresorska delovna skupina za pripravo ukrepov za učinkovito zaščito gospodarskih in finančnih interesov Slovenije prav s tem namenom, da preučuje to prenašanje oziroma prikrivanje finančnega premoženja v tujino zlasti v davčne oaze. Z odlivi sredstev v davčne oaze sta povezana dva projekta nadzora, ki ju tekoče izvaja Finančna uprava Republike Slovenije, FURS, v nadaljevanju bom to okrajšavo uporabljal. S ciljno usmerjenim nadzorom prijave premoženja je FURS že od leta 2011 do leta 2015 opravil 942 nadzorov in dodatno odmeril za 24 milijonov dodatnih obveznosti na tem področju. V primeru prijav premoženja pa je bilo v obdobju 2009–2015 opravljenih 377 nadzorov in odmerjenih za 62,4 milijona evrov dodatnih obveznosti. Gre pa za strokovno zahtevne primere, ki terjajo veliko časa, ampak, kot vidite, desetine milijonov smo s tem nadzorom uspeli obdržati tu, ko je šlo za poskuse malverzacij. Z instrumentom prostovoljnega razkritja neizpolnjenih davčnih obveznosti, ki ga zdaj omogoča zakonodaja, pa se na podlagi samoprijave davčne zavezance spodbuja, da pretekle davčne nepravilnosti prostovoljno prijavijo in se tako izognejo odgovornosti za prekršek. Ja, Slovenija sodeluje z drugimi državami, z njimi si izmenjuje informacije o davčnih zadevah in tudi v našo zakonodajo prenaša v tej smeri koristne in dobre evropske in druge pravne instrumente. Pri tem sodeluje z mednarodnimi organizacijami, kot so OECD na ravni EU in tako naprej. Naj omenim nek zelo značilen primer. Kot veste, se je za zaščito davčnih prihodkov uveljavil nov globalni standard za avtomatično izmenjavo informacij o finančnih računih v davčnih zadevah, ki ga je svet OECD sprejel julija 2014 in ki je s sprejetjem direktive postal tudi del zakonodaje EU. Slovenija je ena od 52 podpisnic tega večstranskega sporazuma med pristojnimi organi oziroma državami, ki si bodo avtomatično izmenjavale informacijo o finančnih računih prav z namenom, da bi preprečevali te davčne utaje oziroma nezakonito odlivanje denarja v davčne oaze. Prve izmenjave o tem bodo na ravni teh držav in, upam, tudi številnih drugih, ki se bodo pridružile, stekle že v letu 2017. Naj omenim, da tudi na področju preprečevanja pranja denarja je Slovenija s svojimi nadzornimi ukrepi že dosegla dober rezultat, kajti po mednarodnih analizah štejemo za eno od držav, kjer je tveganje za pranje denarja med najnižjimi. Poleg tega je pomembna transparentnost glede nakazil v območja, za katera obstaja večja veljavnost pranja denarja in financiranja terorizma. Naj povzamem, da te in druge aktivnosti vlade kažejo, da je naša prioriteta, ena od prioritet zagotovo tudi boj proti davčnim goljufijam in utajam, zato aktivno sodelujemo v teh in drugih praksah, ki jih tu ni mogoče podrobneje predstaviti. Seveda si bomo prizadevali, če odkrijemo konkretne storilce tega, spodbudimo vse pristojne državne organe, predvsem pravosodne, da seveda opravijo svojo dolžnost. Hvala lepa.
Gospod Jožef Horvat, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa tudi vam, gospod predsednik Vlade za dosedanje odgovore. Pozdravljam ustanovitev medresorske komisije novembra 2014, vendar državljani, v imenu katerih, v imenu vseh pravzaprav postavljam to poslansko vprašanje, ker je to akutni problem te države in tudi drugih, najbrž ne bomo zadovoljni samo s proučevanjem, z analizami, ampak nas zanimajo rezultati. Zato predlagam, gospod predsednik, da ta medresorska komisija vendarle morda tudi pristojnemu odboru občasno poroča. Niste mi odgovorili, gospod predsednik, ali je vlada imela diskusijo glede odkritih panamskih dokumentov in ali bo jih proučila in iskala eventualne davčne utajevalce iz Republike Slovenije. Vemo tudi, da vlada pripravlja davčno reformo, gospod predsednik, ali bo ta reforma, davčna reforma, upoštevala da je kapital plaha ptica. Mislim, da razumete na kaj ciljam. Mi seveda, torej Nova Slovenija kot izrazito proevropska stranka spoštujemo in negujemo evropske svoboščine, med katerimi je tudi prost pretok kapitala. Tako da v temu duhu je seveda zelo pomembno, kakšna bo naša davčna politika v prihodnje. Najbrž ne bomo dočakali, da bi znotraj Evropske unije imeli tudi davčno unijo, ob tem da imamo logično tudi bančno unijo, da bomo imeli tudi energetsko unijo, najbrž pa nikoli ne bomo imeli davčne unije. Zato je zelo pomembno, kakšna je davčna politika Republike Slovenije. Predvsem, po moji oceni, stimulativna mora biti. Hvala lepa.
Predsednik Vlade Republike Slovenije, dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Zdaj ste, spoštovani gospod poslanec, vprašanje razširili nekoliko na drugo temo, to je davčna reforma. Če najprej odgovorim glede tega panamskega primera teh oaz, finančnih oaz, seveda vlada preko pristojnih resorjev to budno spremlja. Kot veste, še posebej Finančna uprava Republike Slovenije je za to zadolžena, da iz tega potegne tudi nauk, da se povezuje na tem področju, ugotavlja dobra praksa in tudi na našem ozemlju oziroma tam, kjer so naši državljani, ki bi morebiti ali pa so bili vpleteni v te zadeve, poda ustrezne prijave, sproži postopke in tako naprej. Če pa gre stvar še dlje, so pa tukaj policija, kriminalisti, tožilstva in drugi pristojni organi, ki vedo, kaj morajo opraviti. Na splošno res ni bilo tukaj mišljeno, da bom govoril o davčni reformi. Naj povem, da se zavedamo še kako dobro, da moramo z davčno reformo, torej z neko mini davčno reformo, prestrukturiranjem davkov, da bomo imeli bolj pravično in bolj učinkovito davčno politiko, ki pa ne bo prizadela bistveno ne gospodarstva ne delavcev, da ustvarimo bolj učinkovit sistem, ki bo privabljal in aktiviral zdrav kapital, po drugi strani pa tudi zagotavljal, da bodo delavci za svoje delo pravično ali bolj pravično kot morda doslej nagrajeni. Tako da na tem delamo. Imamo razgovore z vsemi deležniki v gospodarstvu, tudi v okviru socialnega partnerstva se pogovarjamo z vsemi deležniki. V to stvar bomo šli sicer hitro, ampak premišljeno, v prihodnjih mesecih in boste seveda tudi poslanci o tem sprotno obveščeni. Hvala lepa.
Gospod Jožef Horvat imate besedo, da postopkovno zahtevate, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade.
Hvala lepa, gospod predsednik. Res je, to je tudi moj predlog, da opravimo razpravo o tej izjemno pomembni temi. Gotovo je par minut premalo, da bi razčistili vse davčne goljufije, izogibanje plačevanju davkov. Nenazadnje je meseca maja 2013 prav poslanka v Evropskem parlamentu iz Republike Slovenije pripravila zelo temeljito poročilo o davčnih utajah, o izogibanju plačevanja davkov, ki ne veljajo samo za neke druge članice EU, veljajo seveda tudi za Republiko Slovenijo kot članico EU. Na podlagi tega poročila in razprave v Evropskem parlamentu je bila sprejeta tudi ustrezna resolucija. In dragi kolegice in kolegi, verjamem, da boste moj predlog podprli. Namreč, da bi v Sloveniji nadoknadili razvojni zaostanek zadnjih nekaj let, moramo angažirati vsa, velika finančna sredstva, ki pa jih ob veliki zadolženosti države ne bomo mogli zagotoviti zgolj z varčevalnimi ukrepi in tudi s še tako visoko gospodarsko rastjo ne. Samo poglejmo, kakšne probleme imamo z zapiranjem finančne konstrukcije izgradnje drugega železniškega tira Koper–Divača. Slabe prakse v preteklosti so namreč omogočile, da bi naj Slovenci v tujino oziroma v davčne oaze prenesli med 50 in 75 milijardami evrov. Se pravi, gre za od pet do sedem letnih proračunov Republike Slovenije. Takšne so ocene. In to oceno je dal ameriški ekonomist in raziskovalec svetovne industrije izogibanja davkom gospod James Henry, ki je tudi glavni ekonomist Mreže za pravične davke. Obstaja torej veliko analiz, veliko literature, če hočete, na to temo, zdaj so potrebne samo akcije. Akcije, kako dobiti ta denar, ki je šel nezakonito iz Republike Slovenije v davčne oaze ali kamorkoli že. Morda se zdaj po nekih čudnih kanalih pa spet vrača v procesu tako imenovane druge privatizacije. Naši ljudje, pa zdaj bom nekoliko lokalpatriotski, ljudje v Pomurju od mene zahtevajo, da ta vprašanja znova in znova postavljam. Zakaj v Pomurju? Zato, ker je tam vsak peti brezposeln. In je dejansko problem, velik problem, mnogi imamo velike probleme, kako preživeti mesec. Tukaj vidimo vsi skupaj, sem prepričan, da vsi skupaj vidimo, da so neke možnosti, da opravimo vse pravne vzvode in vsaj del tega denarja, ki je nezakonito šel iz Slovenije, potegnemo tudi nazaj. Hvala lepa.
Gospod Jožef Horvat, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 19. aprila 2016, v okviru glasovanj. Gospod Uroš Prikl imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, predstavniki Vlade, spoštovani predsednik Vlade Republike Slovenije gospod dr. Miro Cerar! Vlada ima v letošnjem letu oziroma v svojem celotnem mandatu pred seboj izvajanje številnih ukrepov, ukrepov kot izzivov na soočenje z demografskimi trendi, ukrepov, ki bodo našim državljanom in državljankam omogočili dostojno življenje v prihodnosti. Pa vendar imam ob pogledu na javne finance vse pogosteje nek občutek, za katerega se bojim, da me ne vara, da denarja preprosto ni dovolj, da javnofinančni okvir bistveno, včasih prebistveno determinira nekatere nujne ukrepe. Naj se zgolj na nekatere bistvena področja osredotočim. Prvič, na področju zdravstva je bila sprejeta Resolucija o nacionalnem planu zdravstvenega varstva 2016–2025 brez otipljivega finančnega okvira. Drugič, v pripravi je zakon o dolgotrajni oskrbi, vendar se postopek nekoliko zatika prav zagotavljanju za to potrebnih sredstev. Tretjič, potrebna so dodatna sredstva za investicije v infrastrukturo in inovativno tehnologijo, ki so predpogoj za še večjo gospodarsko rast, konkurenčnost na trgu, večji izvoz, nove zaposlitve. Ukrepi na področju dela, ciljani programi aktivne politike zaposlovanja terjajo določen obseg finančnih sredstev in nenazadnje je potrebno zagotavljati tudi tisti obseg sredstev, ki ga iz proračuna namenjamo za socialno ogrožene, saj smo in zagotovo tudi bomo ostali socialna država. Zavedamo se, da moramo živeti znotraj zastavljenih okvirov, zastavljenih finančnih okvirov, ne nazadnje smo zaradi tega sprejeli tudi Zakon o fiskalnem pravilu. To bi morali narediti, verjamem, da že prej, včeraj, zagotovo v preteklosti. Številne študije kažejo, da se v Republiki Sloveniji v bližnji prihodnosti obetajo socialne težave, ki jih narekujejo nekateri demografski trendi in tako dalje in tako naprej. Pa vendar, položaj, v katerem se nahajamo, zagotovo ni briljanten, po mojem mnenju pa ne tudi brezizhoden. Spoštovani predsednik vlade, sprašujem vas: Ali ima Vlada glede na relativno toge javnofinančne okvire, ki so pač togi sami po sebi, jasno zastavljen načrt financiranja ključnih ukrepov, ki sem jih predhodno naštel, predvsem pa vizijo, kako ukrepati na področju soočenja z demografskimi trendi in kako uresničiti to, kar smo si smelo zastavili, da bi lahko vsem našim državljankam in državljanom ponudili optimističen oziroma realen obet za lepšo, svetlejšo prihodnost? Se vam zahvaljujem za vaše odgovore.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Hvala spoštovani poslanec Prikl za vaše vprašanje, ki je seveda izjemno pomembno. Vlada ima tako vizijo kot načrt. Zavedamo se, da je demografski izziv eden ključnih izzivov našega nadaljnjega razvoja. Namreč projekcija, demografska projekcija za Slovenijo je zelo zahtevna, ena najbolj zahtevnih v Evropi, če ne celo najbolj, zato seveda vemo, da moramo že zdaj delati naprej intenzivno, da bomo lahko zadeve obvladovali. Ni pa situacija brezizhodna in zato seveda je treba samo delati. Projekcije ob osnovnem scenariju kažejo, da bi se izdatki za staranje v Sloveniji do obdobja 2060 povečali s sedanjih 24,7 % na 31,5 % BDP ter izdatki za pokojnine iz 11,8 % na 15,3 % BDP, kar je največ med vsemi državami Evropske unije, torej med osemindvajseterico. Zato je treba ukrepati zdaj, s strukturnimi reformami, spremembami, da bomo dolgoročno zagotovili tako finančno vzdržnost kot tudi normalno preživetje vseh kategorij prebivalstva. Pokojninska reforma iz leta 2013 kaže pozitivne učinke, ampak še ne zagotavlja dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema po letu 2023. Kot veste, je bila minuli teden predstavljena bela knjiga o pokojninah. Na podlagi javne razprave bo Vlada sprejela zakonske rešitve, torej predloge teh rešitev, ki jih bo poslala v parlament, ki bodo omogočile implementacijo, torej je uveljavitev novih ukrepov po izteku prehodnih obdobij. Še letos – in tu že naslavljam neko od vaših konkretnih vprašanj – bo Vlada sprejela in posredovala v Državni zbor predlog zakonske ureditve dolgotrajne oskrbne in osebne asistence, s čimer bo omogočeno, da se bodo storitve in prejemki za osebe, ki so zaradi starosti ali drugih razlogov dolgotrajno odvisne od tuje pomoči, organizirale bolj kakovostno, učinkovito, racionalno in pa prilagojeno tej skupini porabnikov, in sicer tako, da se bo zagotavljala čim bolj učinkovita izraba razpoložljivih virov, zlasti s premikom od zdaj prevladujočih dražjih zdravstvenih storitev v izvajanje cenejših socialnih storitev pomoči in podpore. Nadalje, z zmanjševanjem obsega oziroma potreb po neposredni pomoči na področju dolgotrajne oskrbe zlasti starejšim, s krepitvijo preventive, zgodnje rehabilitacije in uporabe sodobnih informacijsko-komunikacijskih pripomočkov ter nenazadnje s preoblikovanjem sedanjega sistema financiranja tako, da se bodo na enem mestu združili vsi obstoječi viri, torej del sredstev iz obveznega zdravstvenega in pokojninskega zavarovanja, del sredstev lokalnih skupnosti in proračuna Republike Slovenije, s čimer se bo zagotovil nov solidarnostni vir, dodatno pa se bo zagotovil še nov solidarnostni vir, ki bi ga delno lahko prinašala sredstva preoblikovanega dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja ali pa novi trošarinski viri. S temi ukrepi bo zagotovljeno obvladovanje rasti stroškov teh storitev, in to tako, da ti ne bodo naraščali linearno z večanjem skupine uporabnikov, kot bi v primeru ohranjanje sedanjega modela zagotavljanja zdravstvenih in socialnih storitev. Nov način organizacije in financiranja dolgotrajne oskrbe pa bo tudi omogočal bolj jasno spremljanje stroškov za te namene. Po vzpostavitvi sistema se bo dolgoročno zmanjšala obremenitev zdravstvenega in socialnega sistema z institucionalno obravnavo. Naj seveda poudarim, da poleg dolgoročnih strukturnih sprememb, pokojnine, zdravstvo, dolgotrajna oskrba, migracijska politika, se bodo izvajali tudi z njimi povezani ukrepi, ukrepi za večanje aktivnosti prebivalstva in delovne aktivnosti starejših, ukrepi za hiter prehod mladih na trg dela, kar je zelo pomembno. Na tem seveda vse že delamo. In seveda bodo tukaj ukrepi za vlaganje v človeške vire. Vlada bo oktobra 2016, torej letos, poslala v Državni zbor tudi predlog zakona, novega zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. V njem bo med drugim opredeljeno preoblikovanje dosedanjega prostovoljnega dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja, urejene bodo pravice in obveznosti iz obveznega zdravstvenega zavarovanja in določen bo status in ureditev finančnega nadzora Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Z ukrepi za diverzifikacijo virov se bo pa to vse vključilo v proticiklične mehanizme, tako da delamo na teh zadevah, ja. Hvala.
Gospod Uroš Prikl, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik Vlade, jaz sem optimist, optimist sem že po naravi, ker gledam pač na izzive, ne na probleme, na izzive s pozitivno valenco. Optimist pa sem lahko tudi na podlagi tega, kar sem zdaj od vas slišal. Jaz si želim, da se bo ta zadeva tudi udejanjila v praksi. Mislim, da smo na dobri poti. Na še boljši poti pa bomo, če bomo pri nekaterih zadevah znali skupaj stopiti, pri tistih ključnih izzivih tako koalicija kot opozicija, predvsem pa to, kar ste v enem delu odgovora tudi navedel, tam, ko gre za ključne izzive, ključne aktivnosti te Vlade, je pač treba gledati celovito, ne zgolj parcialno, sektorske politike, da ne rečem vrtički, ampak enostavno videti cel gozd, ne pa gledati posameznega drevesa. Jaz seveda moram tukaj izraziti zelo veliko veselje in zadovoljstvo, če bo dejansko zakon o dolgotrajni oskrbi, o katerem se pogovarjamo 20 in več let, letos so ugledali luč sveta in pojutrišnjem zaživel, če se malo figurativno izrazim. Prav tako seveda pričakujem, da bo v polnem pomenu besede kot porok, kot garant neke zdržnosti javnih financ na področju pokojnin zaživel tako imenovani rezervni demografski sklad, kar je tudi zapisano v koalicijski pogodbi in tako dalje in tako dalje, da se ne bom ponavljal, ker sva oba govorila v predhodnih izvajanjih. Ob tem pa moram še enkrat povedati, da pri vseh visokoletečih ciljih, pri vseh zgodbah, ki imajo dolgosežne, dolgoročne cilje in naloge, pa je treba danes in zdaj imeti v mislih predvsem tisto ciljno populacijo, tiste ljudi, ki že v tem trenutku živijo na robu socialnega, ne govorim o tveganju socialne izključenosti, ampak na robu socialnega minimuma, na robu revščine. Za te pa je treba imeti ne glede na vse povedano, še posebej posluh, še posebej zadosten posluh in empatijo. Najlepša hvala in obilo uspeha pri vašem delu.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Bom samo na kratko še dodal, da glede demografskega rezervnega sklada oziroma zakona, ki bo na podlagi Zakona o Slovenskem državnem holdingu omogočil preoblikovanje Kada v ta sklad in mu zagotovil dodatne finančne vire, tu želim dodati, da je Ministrstvo za finance predlog zakona že pripravilo in ga je dalo v usklajevanje. Tudi Desus je kot ena koalicijskih strank to gradivo prejela. Skratka, vsi ti projekti dejansko tečejo. In tudi jaz si želim, tako kot vi, verjetno še bolj intenzivno, ker sem na Vladi v to vpet, vi pa boste kasneje o tem intenzivno razpravljali tukaj, da bi skupno, kot ste rekli, v sodelovanju te cilje dosegli. To so naše koalicijske zaveze, pa tudi tisto, kar je za naše državljane tako pomembno, da bodo uživali varno starost, da bodo imeli zdravstveno-socialno zavarovanje, to, za kar si naša vlada nadvse prizadeva. Hvala lepa.
Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev v prvem krogu. Gospod Ljubo Žnidar imate besedo, da zastavite vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku, ki je odsoten. Zato vas ob tem tudi sprašujem, ali želite pisni ali ustni odgovor.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi! Ker je spoštovani minister gospod Zdravko Počivalšek odsoten, prosim, da mi ustno odgovori na naslednji seji Državnega zbora. Republika Slovenija se nahaja v izredno težki finančni situaciji oziroma se iz dneva v dan finančno poglablja vse globlje, kar daje podatek, da so slovenske finance popolnoma nevzdržne. Naj povem, da je javnofinančni primanjkljaj leta 2008 bil 9 milijard evrov. Da je danes javnofinančni primanjkljaj preko 40 milijard evrov. To je alarmanten podatke, ki jasno kaže, da se Vlada absolutno ne zaveda stabilnosti javnih financ. Tudi v letošnjem letu je bilo v treh mesecih pridelanih več kot pol milijarde finančnega primanjkljaja vezano oziroma primerjalno gledano na sam proračun. Ukrepov in predlogov, kako stabilizirati finance v naši državi, dejansko praktično ni. Jaz bi poudaril en segment, ki je pomemben, ampak je le del, katerega bi bilo treba tudi vzeti v samo reševanje. Govorim o privabljanju tujih vlagateljev. Vemo, da domači vlagatelji glede neugodnega poslovnega okolja bežijo v sosednje države, ali v Avstrijo ali v Italijo, tujih vlagateljev pa praktično v našo državo ni oziroma se države Republike Slovenije izogibajo. Slovenija ima dobro strateško lego, ima dobro stališče glede tega, ker je članica Evropske unije. Vendar vse to je premalo, da bi privabili tuje vlagatelje. Zaradi tega sprašujem ministra za gospodarstvo: Kakšne aktivnosti in ukrepe vodi ministrstvo, da privabi tuje vlagatelje? Vemo, da ob vladnih obiskih, ki se vršijo po tujini, so vedno tudi gospodarske delegacije. Na protokolarni ravni je veliko dobrih obetov, pogovorov, vendar potem na operativno raven dejansko praktično ni nobene rešitve, nobenega uspeha. To je v nadaljevanju pa naloga Ministrstva za gospodarstvo. Ukrepov in rešitev pa praktično ni. Tako da prosim ministra, da [[izklop mikrofona]]
Violeta Tomić imate besedo, da zastavite vprašanje ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Rudnik Idrija je bil nekoč največji pridelovalec živega srebra na svetu, drugi na svetu. Mesto Idrija je neločljivo povezan s pridobivanjem te dragocene kovine, po zaprtju pa je neposredno pod mestom ostalo kar 280 kilometrov rovov, ohranila se je tudi bogata zapuščina, ampak ne brez zapletov, kot vemo, so zdaj kulminirali ti zapleti do vrelišča. Center za upravljanje z dediščino živega srebra Idrija je Vlada ustanovila leta 2011. Zavod je bil ustanovljen za upravljanje kulturne dediščine in naravnih vrednot, povezanih z idrijskim rudiščem, vzdrževanjem ključnih objektov in nepremične dediščine živega srebra v Idriji. Dediščina je bila uspešno vpisana tudi na Unescov seznam svetovne dediščine. Po zapletih s financiranjem in prestavljanje pristojnosti na Ministrstvo za kulturo je Vlada nedolgo nazaj sprejela sklep, da mora Center za opravljanje dediščine živega srebra Idrija takoj začeti izvajati svoje naloge, vključno z dejavnostmi vzdrževanja nezalitega dela jame in monitoringom vplivnega območja rudnika. Sklep je že septembra 2014 sprejela ministrska ekipa Alenke Bratušek, sedanja vlada pa mu je pritrdila, vendar so na Ministrstvu za kulturo izrazili pomisleke, da se javni zavod pod okriljem Ministrstva za kulturo ne more ukvarjati z rudarstvom. Položaj je zapleten, v medijih smo lahko prebrali, da poteka tudi boj za proračunski denar Ministrstva za kulturo, posledice pa bodo na žalost na koncu nosili kulturna dediščina, zaposleni rudarji in lokalno prebivalstvo. Zato vas sprašujem: Kateri kriteriji so bili uporabljeni pri razvrstitvi vzdrževanja območja rudnika pod delovanje Ministrstva za kulturo? Ali ima Ministrstvo za kulturo potrebno strokovno znanje za izvršitev tega sklepa? Kakšna finančna porazporeditev bo potrebna za izvrševanje teh nalog? Kakšna bo usoda zaposlenih v idrijskem rudniku, ki že dolgo niso prejeli plač? Za odgovore se vam najlepše zahvaljujem.
Mag. Julijana Bizjak Mlakar imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovana gospa poslanka, navedli ste že pravne podlage, to se pravi sklepe Vlade, ki zadolžujejo Ministrstvo za kulturo, da naj bi njen kulturni javni zavod, ki je ustanovljen po zakonu, ki zadeva kulturo, naj bi opravljal tudi rudarske dejavnosti. In sicer gre za izvajanje monitoringa v vplivnem območju Rudnika živega srebra Idrije, pa ne samo tega rudnika, gre še za tri druge rudnike, gre za Zagorje, Senovo in Kanižarico. Ministrstvo za kulturo naj bi se ukvarjalo s štirimi rudniki v zapiranju, in sicer naj bi bila osnova v Zakonu o rudarstvu. Res je 16. 3. Vlada rekla, naj bi se to izvedlo nemudoma, hkrati pa je bil sklep z dne 2. 4. 2015, kjer je Vlada naložila Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo in Ministrstvu za kulturo, da do 30. 4., to se pravi v roku manj kot enega meseca, predložita predlog za opredelitev sistemske urejenosti in uvrščenosti sanacije Rudnika živega srebra Idrije v likvidaciji izključno v pristojnost enega ali drugega resorja in s tem tudi zagotavljanja proračunskih sredstev. Pomeni, prerazporeditev pravic porabe z enega na drug resor, seveda pomeni, da bi se vse vršilo na tistem ministrstvu, ki bi to prevzelo, to je Ministrstvo za kulturo ali pa Ministrstvo za gospodarstvo. Ministrstvo za gospodarstvo je izjavilo, da oni niso pristojni za rudarstvo, ker je za to pristojno Ministrstvo za infrastrukturo, seveda to pomeni, naj bi vse to padlo potem na kulturo. Pri tem pa seveda gre za precej težavno situacijo, namreč ti sklepi so težko izvedljivi, Ministrstvo za kulturo jih ne more izvajati samo, ne da bi kršilo zakon ali povzročilo splošno nevarnost, s katero bi ogrozilo življenje in premoženje ljudi. Mi smo pogledali, kaj bi se dalo narediti, dogovorili smo se tudi oziroma smo dali delati tri študije. Prva je študija Zavoda za varstvo kulturne dediščine Slovenije, naslov študije je Varstveni režimi in obseg varovanih sestavin dediščine živega srebra v Idriji in izbranih primerov tehnične dediščine v Sloveniji. Zelo natančna študija, iz katere lahko izvemo, da na primer v Rudniku Zagorje ob Savi sploh ni nobene kulturne dediščine, da ko gre za Senovo in Kanižarico, da tam je določena kulturna dediščina, nikakor pa ne Unescova kulturna dediščina. Zelo podrobno je analizirana kulturna dediščina v Idriji in narejena javna razmejitev med tem, kaj sodi pod varstvo kulturne dediščine, kaj pa sodi pod rudarske dejavnosti oziroma dejavnosti, ki ne sodijo v varovanje kulturne dediščine. Ker je študija kar precej dolga, bom samo to prebrala iz tega elaborata: »Iz stanja vseh obravnavanih enot kulturne dediščine je jasno razvidno, da gre pri vzdrževalnih delih v vseh podzemnih delih rudnika in z njimi povezanem monitoringu ter zagotavljanju požarne in druge varnosti za specialna znanja in dela v okviru rudarskih tehnologij in geoloških znanosti, ki po naravi dela in načelni delitvi pristojnosti ne sodijo v razvid specializiranih del varstva kulturne dediščine, kot jih določata 105. člen Zakona o varstvu kulturne dediščine in katalog Konservatorsko restavratorskih del.« To se pravi, tukaj je povsem jasno, da same rudarske dejavnosti ne sodijo pod varovanje kulturne dediščine. Potem, če pogledamo še naslednje študije [[izklop mikrofona]]
Violeta Tomić, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo. Če se mogoče spomnite, sem že 27. januarja 2015 poslala pisno poslansko vprašanje na to temo, in sicer vam na Ministrstvo za kulturo, potem na MGRT Zdravku Počivalšku in tudi ministrici za okolje in prostor. Majcnova je odgovorila, da okolje in prostor ni pristojno za to problematiko, gospod Počivalšek je odgovoril, da bo zagotovljeno toliko sredstev, da bodo delali monitoring vplivnega območja rudnika, kajti zaveda se pomembnosti vzdrževanja rudnika z vidika varnosti mesta Idrija. Skratka, takrat so se name obrnili prebivalci mesta Idrije, ker jih je zelo skrbelo, kakšna bo njihova bodočnost, kajti kot vemo, če se zalije, je lahko ogroženo celotno mesto. Vaš odgovor je takrat bil, da imate za Unescovo dediščino, ki naj bi bila v vaši pristojnosti, rezervirana sredstva v višini 40 tisoč evrov. Mene zanimajo zdaj naslednje stvari: Kako ste se zmenili med seboj, da od takrat to ni urejeno? Zapiralna dela so končana že leta 2009 in zdaj, da se ne bi zalil rudnik v celoti, o tem govori Zakon o preprečevanju posledic rudarjenja v rudniku Idrija. Če so sredstva za vzdrževanje rudnika, zakaj se to ne izvaja? Rudarji ne prejemajo osebnega dohodka že kar nekaj časa, čeprav je denar na posebni postavki MGRT, cirka 450 tisoč evrov, tekoče vzdrževanje pa naj bi stalo med 700 in 800 tisoč evri. Kje se je zataknilo, da se nista ti dve ministrstvi dogovorili, kajti že takrat ste rekli, da je to izrazito medresorska tema, ki zahteva koordinacijo? Hvala.
Ministrica za kulturo, mag. Julijana Bizjak Mlakar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Ja, gre za izrazito medresorsko temo. Ne drži povsem to, da se Ministrstva za okolje in prostor te stvari ne bi dotikale, ker je bila namreč v sklepu 24. 7. 2014 ta naloga, da se te stvari uredijo, naložena Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo, Ministrstvu za kulturo in Ministrstvu za infrastrukturo in prostor, vendar pa se je to ministrstvo potem razdelilo na Ministrstvo za infrastrukturo in Ministrstvo za okolje in prostor. Kako je z denarjem? Sredstva za plače rudarjev so še vedno na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo. Resnično za leto 2015 plače rudarjev niso bile plačane iz postavk ministrstva, pač pa so se pokrivale iz likvidacijske mase rudnika. V letu 2016 pa je Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo plačalo rudarjem plače le za tri mesece. Skratka, plače niso na Ministrstvu za kulturo. Ministrstvo za kulturo daje za center približno 40 tisoč evrov letno, in to samo za varovanje kulturne dediščine. Kot rečeno, smo bolj kot ne edini na Ministrstvu za kulturo resnično spoštovali sklepe Vlade in predložili kar nekaj predlogov. Lahko rečem, da prav študija Inštituta za pravo Evropske unije dokazuje, da je bil predlog, ki smo ga že na samem začetku dali, bil prav, z njim so se strinjali oziroma se strinjajo Ministrstvo za kulturo, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Tudi Občina Idrija je dala podoben predlog, in sicer da se preneha likvidacija rudnika in se rudnik statusno preoblikuje in se ga usposobi za to, da bo lahko delal ta rudarska dela. Kot najbolj ustrezno rešitev je enako rešitev predlagal tudi Inštitut za pravo Evropske unije. Še tretje mnenje, ki ga imamo s strani Odvetniške družbe Pirc Musar, pa tudi ne izključuje takšne rešitve. To seveda pomeni, da smo rešitve predložili. Druga možna rešitev, ki smo jo pa tudi predložili, ki pa mora biti v okviru medresorskega sodelovanja dana, je pa, da se seveda spremeni kar precejšnje število zakonov, za katere pa Ministrstvo za kulturo ni pristojno, in sicer na ta način, da bo Ministrstvo za kulturo lahko opravljalo tudi rudarske dejavnosti. Vendar pa tukaj nastane problem vprašanja racionalnosti. Glede na to, da je za rudarsko dejavnosti pristojno že Ministrstvo za infrastrukturo, torej bi verjetno Računsko sodišče ugotovilo, da [[izklop mikrofona]]
Gospa Violeta Tomić, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministrice.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Rudnik Idrija si spet ministrstva podajajo kot vroč kostanj, rudarji so brez osebnih dohodkov, prebivalci pa so prestrašeni, ali bodo padli notri v te jame in ali jim bo voda zalila celo mesto. Skratka, župan Občine Idrija gospod Bojan Sever je reagiral in je tudi rekel, da bi birokrati končno morali to stvar rešiti. Konec koncev je to služba določenih ljudi, da to rešijo. Župan grozi tudi s kazensko ovadbo predsedniku Vlade in vsem odgovornim. Sam je ponudil tudi tri možne rešitve. Prva je ukinitev likvidacije rudnika, druga je, da se izvrši sklep Vlade iz junija 2014, in tretja, da bi se naredil razpis za koncesionarja, ki bi lahko prevzel to upravljanje z rudnikom. Ponudil je tudi, da bi se za koncesionarja lahko prijavila Komunala mesta Idrija, vendar očitno nič, ni dobil pravega odgovora. Komunala bi tudi potem prevzela zaposlene v rudniku, kajti predvsem lahko verjamemo, če koga, potem župana Občine Idrija zelo skrbi ne samo usoda teh rudarjev, ki so brez osebnih dohodkov, ampak predvsem usoda njegovega mesta. Zato mislim, da je na mestu, da se o tem opravi razprava v Državnem zboru – čigava odgovornost je neuresničevanje teh sklepov, čigava odgovornost je, da so življenja ljudi v Idriji ogrožena, in predvsem glede na možno kazensko ovadbo samemu predsedniku Vlade, mislim, da to moramo obravnavati povsem resno in zato predlagam, da se o tem na naslednji seji opravi razprava. Hvala.
Hvala lepa. O vaši zahtevi bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 19. aprila 2016, v okviru glasovanj. Gospod Saša Tabaković bo postavil poslansko vprašanje ministrici za delo, družino, socialne in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak ter ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču, ki je odsoten. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovana ministrica pravzaprav ministrski zbor, kolegice, kolegi! Konec letošnjega marca je v javnosti močno odmeval primer koroških dečkov, za katera sta potem po družinski tragediji začasno skrbela njuna stara starša, ki pa ju je potem kasneje v postopku Center za socialno delo Velenje dodelil drugi rejniški družini. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve se je tudi na podlagi določenega dela javnosti in pripomb starih staršev, da je postopek potekal nepregledno, odločilo za inšpekcijski nadzor, ki ni pokazal nepravilnosti, prav tako je pod drobnogled primer vzela varuhinja za človekove pravice, ki je prav tako ugotovila po pregledu informacij, da Center za socialno delo Velenje z namestitvijo obeh dečkov v rejniško družino in kršil njunih pravic. Tako da strokovne službe so po zdajšnjih podatkih postopek vodile korektno. Hkrati pa ne glede na to, da delim mnenje tudi z ministrstvom, da je treba biti pri tem konkretnem primeru biti izrazito pazljiv, kadar se o njem razpravlja, tudi za voljo varovanja osebnih podatkov in pa dostojanstvo obeh otrok, pa je moje mnenje, pa mislim, da ne samo moje mnenje, da nekako ostaja nek grenak priokus pri sami sistemski ureditvi področne zakonodaje, ki je po mojem mnenju pomanjkljiva glede na to, da je prišlo do takšnega razpleta te zgodbe, kot je prišlo. Tako da mislim, da je v tem primeru, pa ne samo v tem primeru, na splošno, da je družinsko zakonodajo nekako povozil čas, da bi že zdavnaj morali razmejiti pristojnosti med centrom za socialno delo in sodiščem na način ustanavljanja družinskih sodišč. Takšna ureditev je sicer že bila nekako predvidena v Družinskem zakoniku leta 2011, ko je potem na žalost ta zakonik na referendumu padel, zdaj se na nek način ohranja nek status quo. Čeprav velja poudariti, da je Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve in enake možnosti v tem mandatu že napovedalo spremembo družinske zakonodaje in reorganizacijo CSD-jev v treh sklopih, se mi zdi, da je dejansko nekako nujno, še posebej v okviru pooblastil, ki jih v tem trenutku centri za socialno delo imajo. Mislim, da se vsi strinjamo, da otroci so ustavno varovano kategorija. Mislim, da bi za njihovo zaščito v povezavi s progresivno družinsko politiko nekako morali razmisliti tudi o uvedbi instituta tako imenovanih družinskih sodišč, če želimo, da se v čim večji meri opravijo določeni pomisleki, ki mečejo senco ne samo na centre za socialno delo, ampak na splošno, tudi na samo področno zakonodajo. Sprašujem ministrstvo: Kako samo vidi tudi v luči problema [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Hvala, gospod Saša Tabaković za vprašanje in predvsem konkretno povzemanje situacije, kaj se je vse dogajalo po namestitvi otrok v drugo rejniško družino in v javnostjo odmevnem primeru koroških dečkov. Jaz o samem primeru ne morem in ne smem javno komentirati, ker vsi postopki še tečejo, tudi na drugostopenjskem organu, torej Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki ga sama vodim. Z veseljem pa odgovarjam na sistemskost samih predvidenih rešitev. Tudi s kolegom, ki ga danes žal sicer ni, sva pa že govorila, ker dejansko gre tako, kot je bilo leta 2010, tudi danes za veliko povezanost med pristojnostjo našega ministrstva in Ministrstva za pravosodje, ker edino skupaj dogovorjen prenos in rešitve torej iz Centra za socialno delo na sodišča, torej skupno zagotovljena sredstva, usposabljanje in izobraževanje je lahko učinkovito. Skupaj moramo to storiti in s pristojnim ministrom sva o tem že govorila. Vsekakor se strinjamo, da nadaljujemo tam, kjer žal zaradi referenduma družinskega zakonika ni bilo možno do danes izpeljati v praksi. Če se spomnite, je 26. 6. 2011 Državni zbor sprejel moderno, lahko rečem progresivno družinsko zakonodajo, ki je predvsem tudi z dolgotrajnim delom, skupaj z Ministrstvom za pravosodje uredila in predvidela tudi spremembe tako Zakona o nepravdnem kot pravdnem postopku. Takrat so bila zagotovljena tudi sredstva v proračunu, in sicer 10 milijonov evrov tudi za prenovo sodišč v smeri vzpostavitve družinskih sodišč, ker je zavedanje, da sam ta prenos ne bo rodil še tistih rezultatov, ki jih želimo, to je pa predvsem to, da bo učinkovito hitro in predvsem, da bo zagotovljeno vsem primerna obravnavana na samih sodiščih. Ta prenos, ki se vsekakor bo zgodil, brez usposabljanja, izobraževanja in tudi sprememb v organiziranosti sodstva ne bo možno izpeljati kar tako. Če grem sedaj na družinsko zakonodajo. V programu dela Vlade za letošnje leto, je že dlje časa predvideno, da bo tudi letos obravnavan in sprejet nov družinski zakonik. Ta bo v javni razpravi v roku enega tedna, štirinajst dni. Predvideva se, da bodo rešitve podobne, torej dela se na rešitvah, ki so bile že sprejete, torej v družinskemu zakoniku iz leta 2011 bodo nekatere drugačne. Vendar, kar se tiče tega ključnega vprašanja prenosa med centri za socialno delo in sodišči, to je dogovorjeno. Gre za to, da se centrom za socialno delo omogoča, da delajo svetovalno, kar je njihova osnovna primarna funkcija in se torej loči od tega odločanja kot takšnega in se to prenese na sodišča. Predvidena so okrožna sodišča, da bi o tem odločala, jasno je tudi v zakonu predvidena razmejitev med nujnimi ukrepi za zaščito, ki jih lahko center za socialno delo izvede, v kolikšnem času potem to verificira sodišče, tudi vsi ukrepi na področju zaščite otrokove koristi in varovanja otrok, so časovno zamejeni, tudi rejništvo je časovno zamejeno, ker ne gre za trajno rešitev. Skratka, pred vami bo kmalu po javni razpravi, ki bo trajala toliko, kot je predvideno, en mesec najmanj, ampak jaz računam, da bi bil še pred parlamentarnimi počitnicami na vladi sprejet nov družinski zakonik. Upam, da bo v Državnem zboru tudi doživel podporo. Vedno je treba na podlagi posameznih primerov iskati najboljše možne rešitve. Se moramo pa zavedati tudi enega od zanimivih podatkov, da je Slovenija med 170 državami na 20. mestu glede varovanja, pravnega varovanja koristi otrok. Ne glede na to, da se vsi zavzemamo za to, da se ta prenos iz centra za socialno delo zgodi na sodišča, nikakor to pomeni, da je v temu trenutku vse narobe in da pravne koristi otrok v naši državi niso urejene na primeren način. Vsekakor pa bi lahko bile določene stvari drugače in tudi bolje urejene, kar pa bodo. Bi pa morda še poudarila, da so bile spremembe te družinske zakonodaje, prve študije narejene leta 1999, žal pa vse obdobju 2000–2009, ko se je pristopilo intenzivno k pripravi družinskega zakonika, ni bilo nič na tem področju narejenega. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Saša Tabaković, imate besedo da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Zahvaljujem se spoštovani ministrici za njen odgovor in pravzaprav pozdravljam na nek način njene besede, da na nek način v isti luči oziroma nekako v isti smeri tudi sama vidi rešitev tega akutnega problema področne zakonodaje, ki se je seveda na nek način izkazala za pomanjkljivo. V tem smislu seveda ministrico tudi držim za besedo, glede razlage njene časovnice, kdaj naj bi to seveda po neki določeni proceduri prišlo v Državni zbor. Si pa na tem mestu tudi želim, da glede na to, da se je Ministrstvo za pravosodje opravičilo, seveda tudi vljudno prosim, da ministrstvo nekako pošlje vsaj pisni odgovor glede na to vprašanje. V tem trenutku sta seveda obe ministrstvi nekako na potezi, zato seveda zaenkrat ne bom zahteval dopolnitve odgovora in tudi ne bom zahteval razprave v Državnem zboru, ker kot smo lahko slišali iz izjave gospe ministrice, nas pravzaprav ta razprava v kratkem čaka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrstvo za pravosodje vam bom posredovalo pisni odgovor, kot ste želeli. Zdaj dajem besedo gospodu Tomažu Liscu, ki bo postavil poslansko vprašanje ministrici izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič. Izvolite.
Predsednica, hvala za dano besedo. Spoštovani ministri, ministrice, kolegi in kolegice, lep pozdrav! Spoštovana ministrica, imate odprtih kar nekaj zadev, skoraj vse pa so tako ali drugače povezane s financami, področje športa, vajeništvo, zasebno šolstvo in tako naprej. Ključno po mojem mnenju pa je enkrat sistemsko urediti področje visokega šolstva. Kot vemo, ko začnemo zadevo urejati, se ponavadi že na začetku, predvsem pa na koncu vedno spopadamo s problematiko financiranja. In v zadnjih dnevih, tednih je zelo odprto področje financiranja visokega šolstva, zaradi dveh zadev. Sami ste že kar nekaj časa nazaj napovedali, da bosta najprej naredili neko novelo Zakona o visokem šolstvu, potem bomo pa enkrat vsi skupaj sistemsko rešili to zadevo. Ampak vsi skupaj smo pa bili na tretji strani dokaj negativno presenečeni, ko pa smo izvedeli, da spreminjate tudi Uredbo o javnem financiranju visokošolskih zavodov in drugih zavodov. Potem se je oglasilo še Računsko sodišče z določenimi zadevami, ki tudi terjajo finančne posledice, pa Svet za visoko šolstvo in tako naprej. Nenazadnje pa se je v vašo zgodbo sprejemanja Zakona o visokem šolstvu vključilo tudi Ministrstvo za finance, ki je nekako nakazalo, da določene rešitve, vsaj njim, predvsem v finančnem delu niso po godu. Pa me spoštovana ministrica zanima: Zakaj ste se odločili za spremembo uredbe? Ali gre tukaj za nek obvod mimo Državnega zbora ali gre to, da boste hitreje rešili, ali da boste bolj po tihem rešili? Zakaj se niste odločili, da najprej naredite novelo Zakona o visokem šolstvu, potem morda sistemsko rešitev? Ali se bomo, očitno, vsaj še naslednji dve šolski oziroma študijski leti vsi tisti, ki nas zanima področje visokega šolstva, spraševali, kaj bo s študijskim letom 2016/2017, kaj je s študijskim letom 2017/2018 in tako naprej? Jaz mislim, da je odgovornost ministrstva tako do univerz, do dekanov, profesorjev in ostalih zaposlenih, predvsem pa do študentov, da se to financiranje visokega šolstva trajnostno in pa sistemsko uredi. Zanima me tudi: Kdaj in na kakšen način ureditev financiranja visokega šolstva? Ali bo to spremenjeno financiranje imelo za seboj tudi določene poteze v spremembah pri normativih in pa standardih na področju visokega šolstva? Ali se boste še bolj konkretno lotili posameznih finančnih anomalij, ki so dokazane znotraj visokega šolstva? Toliko za začetek. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za izobraževanje znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani gospod poslanec, spoštovani zbir, dragi kolegi! Vprašanje je precej obširno, bom skušala strniti seveda v nekaj ključnih točk. Predlog novele ZViS je v javni obravnavi že bil, javna obravnava je zaključena, tudi Svet za visoko šolstvo, Svet za študentska vprašanja, Svet za znanost in tehnologijo so že podprli te spremembe. Zakaj? Predvsem zato, ker seveda tam urejamo tista ključna področja od odprtosti šolskega prostora, prehoda na institucionalno akreditacijo, do stabilnosti financiranja in seveda demokratizacije visokošolskih zavodov. Predvsem v tretji točki se soočamo s podlagami ustavne odločbe, ki je že v letu 2011 sprožila tehten razmislek o tem, kakšna je stabilnost, transparentnost in predvsem zagotavljanje sredstev za visokošolsko dejavnost. Prav to novela že ureja in bo tudi v nadaljnjih dneh seveda že v medresorskem usklajevanju. Tisto, kar predvsem osredinja vaše vprašanje, pa je uredba. Po dolgem času smo v Republiki Sloveniji – in ta vlada je to podprla – izobraževanje postavili kot eno ključnih prioritet. In visokošolska študijska dejavnost ima v svojem delu proračuna za 2016 in 2017 zagotovljen indeks 105,6, to pomeni 5,6 odstotno povečanje sredstev. Podobna vrednost je tudi na področju znanosti. Prav to je razlog – kar je dober razlog –, da moramo tudi obstoječo uredbo o javnem financiranju visokošolskih zavodov in drugih zavodov spreminjati, ker sama uredba v tem trenutku glede na situacijo BDP in na drugi strani prvega odstavka 7. člena uredbe pomeni, da so v tem trenutku za zakonitost proračunskega financiranja študijske dejavnosti potrebne te spremembe. In to je osnovni razlog, zakaj se uredba sploh spreminja v tem letu. Torej gre za dober razlog – povečanje sredstev. In gre seveda za tako imenovan 7. člen, ki v okviru temeljnega stebra financiranja pravi takole, in sicer če gre za študijsko dejavnost v okviru tega stebra, kjer so sredstva enaka sredstvom preteklega leta, povečano za realno rast bruto domačega proizvoda preteklega leta. V primeru, da pa je ta manjši oziroma večji, kar v tem trenutku tudi je, zaradi dogovorjenih tako sprostitev napredovanj kot seveda realne rasti, je potrebno spremeniti to določbo tako, da so ta sredstva lahko tudi večja od realne rasti bruto domačega proizvoda v preteklem letu. To pa potem omogoča tudi ustrezno pravno podlago za izplačilo povečanih stroškov dela v visokošolskih zavodih in seveda ustrezno razdelitev sredstev. To je eden od razlogov. Drugi pa je seveda tudi odločba Ustavnega sodišča, že omenjeno, ki tudi nanaša svojo odločitev za tako imenovane utemeljene vsebinske podlage v ZViS za stabilnost oziroma celotno financiranje visokošolskih zavodov. Kar se tiče novelacij, pa nadgrajuje vse to v smeri leta 2016/2017, 2017/2018 šolskega leta na način, da uvajamo predlog tako imenovani štiriletne pogodbe financiranja, kar utrjuje prav odločbo Ustavnega sodišča v smislu stabilnosti in transparentnosti, predvsem pa sledenja ciljev. In to je tudi odgovor Računskemu sodišču, kar ste tudi omenili. Gre namreč za učinkovitost sledenja ciljem, ki so določeni, seveda tudi utemeljeno opredeljeni med visokošolskimi zavodi in ministrstvom kot ključnim financerjem. V tem delu bomo tudi še dopolnjevali ustrezne kriterije, tako kot jih predlaga novela ZViS. Kot rečeno so vsi ti kriteriji bili tudi ustrezno opredeljeni na ravni delovne skupine. Delovna skupina je te kriterije podprla. S tem odgovarjamo na večobsežno vprašanje in tudi na nekaj odgovorov, anomalij, ki ste jih tudi naslavljali v svojem vprašanju. Vendar pri tem ne bomo ostali. Od novele naprej se premikamo k sistemskemu zakonu, tako kot je bilo tudi načrtovano. To pomeni, da ta ista delovna skupina kar nadaljuje s tem delom in pripravi konceptualna izhodišča celotnega sistemskega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za dokaj solidne odgovore, spoštovana ministrica. Jaz sam imam probleme z, po mojem, napačnim reševanjem oziroma časovnico poteka. Vsi verjetno pričakujemo, da najprej narediš sistemski zakon, potem podzakonske akte. Tukaj bo pa najprej uredba, potem bo novela zakona, potem sistemska rešitev. In ja, se strinjam, 7. člen uredbe, treba je uskladiti, ampak zakaj potem niste uskladili samo 7. člena in ste spreminjali tudi določene druge zadeve. Eni se sprašujejo: Ali zagovarjate plačevanje tako imenovane glavarine glede na to, da so neki konkretni indici v zakonu, da se izrazito poveličujeta dva kazalca, to je število diplomantov in pa število študentov? In pa na drugi strani pri samem zakonu oziroma pri odgovoru Ministrstva za finance gre za občutno znižanje sredstev za študijsko dejavnost, to je prva stvar. Druga stvar pa je, ki predvsem študente zelo zanima: Ali za to željo po omejitvi in pospešitvi študija stojijo šolnine? Pa da ne bo pomote, sam osebno nimam probleme z nekim vavčerskim sistemom, da bi ga vnesli na področje visokega šolstva, mislim, da bi bilo zelo potrebno da bi malo bolj realno dobili študente, ne pa na glavo. In pa kot zadnje, prebral sem članek Svet za visoko šolstvo je pozitivno ocenil novelo Zakona o visokem šolstvu, nihče pa ne omeni tega stavka: »Svet je sprejel tudi sklep s katerim Vladi predlaga, da naj z zakonom zagotovi javna sredstva za investicije, investicijo vzdrževanje in oprema za visokošolske zavode in vladi predlaga prehodno določbo, da se v prihodnjem obdobju ohrani delež za visokošolsko dejavnost v BDP.« Kdaj in kako boste to rešili in s kolikšno količino denarja? Hvala.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Glede časovnice uredbe novelacije in sistemskega zakona je razlog povsem tehničen. Kot veste, v marcu ocenimo realno rast BDP, in brez te uradne ocene seveda tudi ne moremo spreminjati izvršljivosti tudi podzakonskih aktov oziroma kakorkoli sicer zagotoviti pravne podlage za spoštovanje uredbe. Drugi del, kar se tiče kriterijev pri preračunavanju v uredbi, so ti zakonodajno v temu trenutku veljavni takšni, kot so, in jih je potrebno spoštovati, gre za študente, diplomante in tako imenovana faktorska razmerja med študijskimi programi, njihovo težo, obremenjenostjo, stroški in tako naprej. Kar se pa tiče teh predlogov, ki ste jih nanizali s strani Sveta za visoko šolstvo, pa gre za refleksijo na predlog ene od pripomb, ki je prišla med javno obravnavo novele, in sicer da se ta investicijski del izloči v smislu »lahko«, mi pa seveda menimo, da je ta investicijski del del tako imenovanih procesov, ki tudi potekajo v visokošolskem delu, in od tod tudi sklepi, ki so bili podani tako na strani Sveta za visoko šolstvo kot na strani Sveta za študentska vprašanja.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministrice. Izvolite.
Tako je, spoštovana podpredsednica. Sicer na določen del vprašanj je ministrica odgovorila, ampak v teh nekaj minutah sva komaj odprla določene zadeve in jaz verjamem, da bi bilo znotraj Državnega zbora vmesno uvrstiti tudi točko glede financiranja področja visokega šolstva, pa ne da bi se tam lomila kopja ali za zasebno ali javno ali kakor koli, ampak obstaja kar nekaj točk, verjetno, pri katerih bi se vsi strinjali. To so določene finančne anomalije, ki potekajo tako znotraj posameznih univerz in fakultet, vprašanje standardov in normativov, ki tudi imajo za posledico določeno spremembo financiranja univerz in fakultet,potem je tukaj vprašanje šolnin, vavčerjev in tako naprej, vprašanje ali kvantiteta študija ali kvaliteta in pa, tukaj ste tudi sami navsezadnje že začeli omenjati, problematika investicij v področju visokega šolstva in pa tudi nenazadnje obstaja skrb določenih koncesioniranih visokošolskih zavodov, ali nižanje sredstev za to uredbo pomeni tudi nižanje standardov na področju visokega šolstva. Jaz verjamem, da je ogromno tem, ki bi jih lahko odprli pri tej razpravi in zato apeliram, da jutri pri glasovanju vsi skupaj podpremo eno kvalitetno razpravo na področju financiranja visokega šolstva. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Lisec, o vašem predlogu oziroma zahtevi bo Državni zbor odločil jutri, 19. aprila 2016, v okviru glasovanj. Gospa Iva Dimic bo postavila poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani ministri, poslanke in poslanci! Spoštovani gospod minister, vodite resor, ki je že v drugem poizkusu pomembno vpet v pripravo novega izračuna katastrskega dohodka. Medtem se je preoblikoval v sistem bonitete zemljišč, ki, kot kažejo opažanja na terenu, sploh ne odraža pravilno pridelovalne sposobnosti posameznih zemljišč. Kaže, da je zdaj še druga delovna skupina, v kateri je sodelovalo tudi vaše ministrstvo, po treh letih pripravila takšen način obračunavanja katastrskega dohodka, ki je skregan z vsako zdravo pametjo. Za pripravo zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka se je porabilo celih 6 let in zdaj vsi prizadeti ugotavljajo, da njihovi predlogi večinoma niso bili upoštevani. Ob tem, da so kmete v začetku letošnjega leta udarile davčne blagajne sprašujemo, kakšen bo naslednji napad na slovenskega kmeta. Zanima nas: Na kakšen način nam nameravate prevzeti svojo odgovornost za tak fiasko? Kaj boste kot resorni minister storili, da boste končno začeli delati v dobro slovenskega kmeta? Če se novi sistem ugotavljanja katastrskega dohodka uveljavi, bomo namreč priča popolnemu zlomu slovenskega kmetijstva, in to ne samo malih ekstenzivnih kmetij, ampak tudi tistih, ki so velike in bodo morale po novem plačevati enormne davke in bodo izgubile velik del socialnih transferjev, kot so otroški dodatki in štipendije, kljub temu, da s trdim in marljivim delom ter pridelavo hrane zaradi nerazumno nizkih odkupnih cen ne morejo preživeti. Spoštovani minister, sprašujem vas tudi: Kje v predlogu zakona imate zapisano, kako boste izvedli korekcijo obremenitev kmetij glede na njihovo ekonomsko moč in načelo sorazmernosti? Hvala vam za odgovor.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu, da poda odgovor.
Spoštovana gospa poslanka, spoštovani poslanke in poslanci, gospa podpredsednic, lep pozdrav! Dovolite, da vas kot prvo naučim, jaz sem kmetijski minister in kljub vsemu nisem pristojen za davčno zakonodajo. Kar se pa tiče katastrskega dohodka, pa sem predlagal finančnemu ministru, da se naredi neka širša skupina v letu 2015, in sem mu hvaležen, da me je upošteva. V tem skupini so imeli svojega strokovnjaka tako s strani Sindikata kmetov Slovenije, Kmetijsko-gozdarske zbornice, zadružnega sistema in cela skupina nekih drugih strokovnjakov je bila prisotna in to je vredu. Dovolite, da spotoma odgovorim tudi na davčne blagajne, to da ni praga za vstop v davčne blagajne, ni težave kmetov. To, da ni praga, je težava vseh majhnih subjektov, ki poslujejo. To je težava društev, to je težava malih obrtnikov in podobno in verjamem, da ko bo ponovno razprava, ko bo evalvacijsko obdobje končano, upam, da ne bo daljše kot šest mesecev, kaj narediti naprej, da bomo upoštevali izkušnjo, ki jo imajo sedaj v Avstriji. V Avstriji so tudi uvedli davčne blagajne. So pa tudi uvedli prag 7 tisoč 500 evrov gotovinskega plačila ne samo za kmete, ampak za vse, tudi za društva, tudi za obrtnike. Do tega trenutka se jim je ta ukrep izkazal kot dober. Tudi mi smo kot ministrstvo dali pisno tovrstni predlog in verjamem, da ko bo čas za evalvacijo, da boste tudi vi, gospa poslanka, kakor tudi vsi ostali v Državnem zboru na podlagi evalvacije tovrstno mejo podprli. Ko pa se kmetje z menoj pogovarjajo, kaj naj naredijo, jim pa svetujem naslednje. Ne govoriti nočem davčne blagajne, ker sem kmet, pravi argument je, ne male davčne blagajne za majhne proizvajalce, ker vsem majhnim prodajalcem potencialno lahko škoduje enako. Kar se pa tiče katastrskega dohodka. Tu se pa zdaj, dovolite da povem športno, končuje prva tretjina tekme, zato ker na podlagi končnega poročila o delu strokovne komisije, ki je nastalo v letu 2015, je Ministrstvo za finance pripravilo osnutek zakona. Osnutek zakona še ni koalicijsko usklajen. Koalicijsko usklajevanje poteka jutri in jaz si želim, da bi čim več naših pripomb, ki so sklenjene s kmetijskim prostorom, tudi upoštevali. Ne znam pa oceniti v tem trenutku, kater bodo upoštevane katere pa ne. Drugi polčas se bo odigral na Vladi. To je mogoče informacija za vas, spoštovana gospa poslanka. Sam sem koalicijo kakor tudi predsednika Vlade že nekajkrat obvestil, informiral o težkem stanju v slovenskem in evropskem kmetijstvu, ki je dokazljivo, ki se vidi skozi viške hrane in vidi skozi nižanje cen, ki se še vedno dogaja, in to je, mislim, da nam, ki skrbimo za kmetijski prostor, zadosten signal, da se ne razmišlja o dvigovanju obremenitev za kmetijstvo. Če mi bo s tem uspelo v koalicijskem in potem tudi v vladnem usklajevanju, boste videli kmalu. Tretja tretjina, ki je pa ključna in je končna, se bo pa odigrala v Državnem zboru. Glede na razpravo, ki sem jo tudi opazil na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in tudi na nekaterih drugih odborih, ko se gre za položaj kmetijstva, jaz enostavno ne verjamem, da boste poslanke in poslanci podprli karkoli, kar bi lahko položaj slovenskega kmeta poslabšalo. Sem pa tudi pripravljen, če želite, da vam pošljemo tudi izhodišča, pripombe, ki smo jih pripravili na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Je kar nekaj strani, podkrepljene so z izračuni, temeljijo pa na tem, da se položaj kmeta zaradi nove zakonodaje, ki pa mora biti in je bolj robustna, bolj enostavna in enaka za vse, kar v tem trenutku ni, ne sme poslabšati. To pa vključuje tudi zviševanje normiranih stroškov, namreč mi se pogovarjamo kljub vsemu o pavšalu. Tisti, ki pa ne želijo biti v pavšalu, pa so večje kmetije, so kar v neki meri prešli na računovodstvo. Po drugi strani, predlagamo, da se uvedejo prehodna obdobja, vsaj mogoče pet let, na nekaterih segmentih. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, res, ja, ampak jaz v vas kot resornem ministru, ministru za kmetijstvo, vidim možnost, da bi bili dober pogajalec tudi z Ministrstvom za finance, seveda, če boste zastopali interese slovenskega kmeta oziroma slovenskega kmetijstva. Govorili ste o davčnih blagajnah, tudi imam predlog ali pa osnutek Zakona o katastrskem dohodku, na podlagi tega smo tudi sklicali izredno sejo Odbora za kmetijstvo in finance, v petek smo to vložili, kjer so tudi že nekateri izračuni narejeni za po posameznih parcelah, za gozdove in za travnike, kjer je odstopanje tako visoko, da je daleč od tistega, kar smo se 2013 pogovarjali, da naj ne bi bil katastrski dohodek višji nekje od 10 %. Mislim, da so tukaj indeksi krepko drugačni. Kar se tiče davčnih blagajn mi je žal, da se tudi tukaj v tem predlogu ne upošteva. Bomo počakali, ampak vprašanje je, če bo kmet preživel, ker kot je bilo že tudi v Državnem zboru rečeno, bomo počakali eno leto, vprašanje, kaj se bo zgodilo s tistimi malimi predelovalci, govorim predvsem o malih kmetih, predelovalci, ki predeljujejo iz sadja suho sadje in iz žita nekaj kilogramov moke na mesec, kaj se bo z njimi zgodilo. Podatke imam, da se v veliki meri odločajo, da vračajo. Res pa je, da gre izračun katastra po novem predlogu v smer normiranih stroškov, zato ker je tako povečanje katastra, da bi se vsi odločili za knjigovodstvo in vodenje stroškov, moramo pa upoštevati, da ima slovensko kmetijstvo, kakšna je povprečna starost, da vsi niso tako vešči tudi računalnika in vodenja knjig. Vendarle me vseeno samo za konec zanima, nisem dobila odgovora: Kako se bo izvedela korekcija obremenitev kmetij glede na njihovo ekonomsko moč in načelo sorazmernosti? Me zanima, gospod minister, koliko pripomb ste dobili v času javne obravnave? Sem tudi jaz dobila odgovore določenih, ki so delovali v skupini sindikatov kmetov in ostalih [[izkop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Gospa poslanka, jaz se zavedam, da je ta razprava izrazito dobronamerna in v korist slovenske kmetice in slovenskega kmeta. Koliko je pripomb, jaz ne morem vedeti, ker pripombe so prihajale na spletni naslov Ministrstva za finance, nekatere od teh pripomb pa so nevladne organizacije tudi poslale nam. Mi to upoštevamo pri koalicijskih usklajevanjih, ki trajajo. Predvidevam pa, da vseh pripomb nam niso poslali v vednost, ker pravi naslov je Ministrstvo za finance. Kakšno obliko bo imel zakon, ko bo na vladi sprejet, vam v tem trenutku ne morem povedati, ker ne vem, koliko pripomb Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bodo upoštevali. Sam imam vsaj občutek, da se bomo o njih resno pogovorili tudi zato, ker se tudi predsednik vlade stanja v slovenskem in evropskem kmetijstvu zaveda, tudi občasno mi da možnost, da ga informiram. Bodo pa pogajanja na to temo potekala tako znotraj koordinacije koalicije kakor tudi koordinacije Vlade, na sami Vladi in potem v Državnem zboru. Kar se pa tiče davčnih blagajn pa kljub vsemu dovolite. Zaradi davčnih blagajn večina kmetijstva ni deležna davčnih blagajn, saj osnovna kmetijska dejavnost ne podleže davčnim blagajnam. Kot drugo, s spremembo pavšala v kmetijstvu skušamo en del tistega, kar do zdaj ni bil pavšal, premakniti v pavšal v kmetijski proizvodni, tudi to ni zajeto. Dejstvo pa je, da imamo še vedno zelo dosti turističnih in drugih dopolnilnih dejavnosti v kmetijstvu, recimo, od 70 tisoč kmetij jih ima 5 tisoč dopolnilne dejavnosti in znotraj tega tudi ima nekaj malih dopolnilnih dejavnosti, ki spečejo mogoče nekaj kilogramov kruha na leto, na mesec ali pa na teden, vsaka količina je majhna, in to je značilni primer tistega, kar bi lahko bilo izvzeto. Stališče kmetijskega ministrstva do tega je takšno, kakršno je, in jaz upam, da ko bo evalvacija končana, da bomo šli po smeri, mogoče temu rečem, dobre avstrijske prakse na tem področju, ki je naredila izjemo na 7 tisoč 500 evrih gotovine. In kolikor smo se pogovarjali s kmeti, tudi s predstavniki dopolnilnih dejavnosti in turističnih kmetij, bi tudi njim bila ta meja primerna. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra. Izvolite.
Ja, imam zahtevo, ker ste jo že vi prebrali, spoštovana predsedujoča, želela bi samo tukaj dodati, da obžalujem, da ministra ni bilo na seji, ko smo obravnavali problem davčnih blagajn v kmetijstvu, na seji Odbora za kmetijstvo. Takrat bi bilo mogoče slišati tudi s strani vseh kmetov, bili so manjši kmetje, ki se dejansko preživljajo na tržnicah, pa vendarle se mi zdi, da je potrebno glede politike in pa seveda izračunavanja katastrskega dohodka v prihodnje opraviti neko širšo javno razpravo tudi v Državnem zboru, izpostaviti težave, kje so nevarnosti, kakšne korekcije se bodo nenazadnje izvajale tudi zaradi omejene možnosti pridelave na območjih s posebnim režimom in kakšne bodo te točke, v bistvu kaj se bo tam določalo. Zato predlagam, da se o tem opravi javna razprava. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic, o vaši zahtevi bo Državni zbor odločil jutri, 19. 4. 2016, v okviru glasovanj. Poslansko vprašanje bo postavila mag. Jana Jenko, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Demografska slika Slovenije ni v rožnatem stanju in splošno znano je, da je prostorska stiska v domovih za ostarele in pa v posebnih socialnovarstvenih zavodih zelo pereča. Oseb z motnjami duševnega zdravja je vse več, posledično primanjkuje prostorov v teh zavodih in domovih. Vsakdo mora biti primerno oskrbovan in vsakemu se mora zagotoviti spoštovanje človekove dostojanstvenosti. V teh primerih je dostikrat to onemogočeno. Zanima me: Koliko zavodov z varovanimi oddelki je v Sloveniji evidentiranih? Kakšna je njihova zasedenost? Kakšne so potrebe po teh nastanitvah? Kako je poskrbljeno za varovanje oseb, ki skrbijo za takšne osebe, ki imajo posebne potrebe? Ali je na tem področju varovano zdravje zaposlenih ali ne? Koliko zavodov v Republiki Sloveniji izpolnjuje pogoje za namestitev oseb obolelih za demenco? Vemo, da je dementnih oseb vse več. Kako dolga je čakalna doba za te osebe z motnjami duševnega zdravja? Predvsem pa me zanima: Kaj je ministrstvo na tem področju že naredilo? Se s tem področjem ukvarja? Kakšni so načrti za naprej? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa ministrica dr. Anja Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik, za besedo. Draga poslanka Jana Jenko, hvala za vprašanje. Lep pozdrav tudi vsem, ki ste tukaj v dvorani! Na ministrstvu se zavedamo stiske, pred katero so se znašli posebno socialnovarstveni zavodi, ne le zaradi vse številčnejših primerov oseb z vse hujšimi oblikami težav v duševnem zdravju, ki so na podlagi sklepa sodišča napotene v varovana oddelke, temveč tudi zaradi sprememb Kazenskega zakonika v letu 2011, ki je skrajšal varnostni ukrep obveznega zdravljenja na forenzičnem psihiatričnem oddelku Psihiatrične bolnišnice Maribor iz dosedanjih 10 na sedanjih 5 let. In ni predvidel ustreznih rešitev po izteku kazni, za tiste storilce kaznivih dejanj, ki ne zmorejo samostojno živeti v skupnosti. V letošnjem letu so se začele iztekati te najdaljše kazni osebam z najtežjimi oblikami težav v duševnem zdravju, tisti nekdanji forenzični psihiatrični bolniki, ki ne zmorejo samostojno živeti v skupnosti, zato ker še vedno predstavljajo hudo grožnjo sebi ali drugim, so po Zakonu o duševnem zdravju nameščeni v varovane oddelke za osebe z več motnjami v posebnih socialnovarstvenih zavodih ali pa oddelke pod posebnim nadzorom psihiatrične bolnice v primeru, ko zdravljenje še ni zaključeno. Psihiatrična služba ocenjuje, da je takšnih oseb v zadnjih letih med 30 in 40. V Sloveniji imamo štiri tovrstne zavode – Hrastovec, Lukavci, Grmovje in Dutovlje s kapaciteto 80 prostih mest – in so namenjeni osebam, ki zaradi dolgotrajnih težav v duševnem zdravju oziroma motenj v duševnem razvoju in ne zmorejo samostojno živeti v skupnosti. V temu trenutku so vsa prosta mesta zasedena. V vsakem oddelku je nameščenih od 3 do 5 ljudi več od razpoložljivih mest. Že nekaj časa na ministrstvu iščemo različne rešitve, zato je bilo v preteklosti organiziranih kar nekaj sestankov s predstavniki posebnih in kombiniranih zavodov, s katerimi smo iskali predvsem kratkotrajne rešitve, kot so komisijska obravnava vlog za namestitev po sklepu sodišča v okviru aktiva strokovnih vodij s ciljem, da preverijo možnost namestitve v ustrezni zavod in o tem obvestijo sodišče. Preverjanje seznamov, čakajoči še zlasti v kombiniranih zavodih s ciljem, da se preveri možnost namestitve domove za starejše in da se sprostijo mesta v kombiniranih zavodih, dodatna izobraževanja, supervizije in podobno. Hkrati smo se dogovorili tudi za skupno dodatno vzpostavljanje varovanih enot v okviru kombiniranih zavodov, s čimer bi zmanjšali pritisk na posebne zavode, vendar se hkrati zavedamo, da se že zelo hitro lahko zgodi, da se bo v posebnih zavodih povečala koncentracija najtežjih primerov uporabnikov, kar pa obstoječa organizacija zavodov, tako kadrovska, prostorska, ne bo mogla obvladati. Dejstvo, ki ga je potrdila tudi projektna naloga v okviru Ministrstva za pravosodje Organizacija forenzične psihiatrije v Sloveniji in na katere opozarja tudi stroka je, da v Sloveniji potrebujemo povsem novo specializirano enoto za obravnavo po-forenzičnih psihiatričnih bolnikov. Zato smo na ministrstvu 24. 3. 2016 organizirali medresorski sestanek z Ministrstvom za zdravje in Ministrstvom za pravosodje na ravni državnih sekretarjev in predstavnikov Varuha človekovih pravic. Na sestanku smo sprejeli odločitev za vzpostavitev specializirane enote. V ta namen smo se dogovorili tudi za vzpostavitev medresorske delovne skupine, ki bo delovala pod okriljem našega ministrstva. Tudi evropska sredstva so namenjena in jih ima Ministrstvo za pravosodje za oblikovanje te posebne enote, za katero se tudi oni zavedajo, da je nujna. Kar se tiče v zvezi z obravnavo oseb z demenco v domovih za starejše, pa pojasnjujemo. Namestitev oseb z demenco je možna v vseh domovih za starejše, v skladu z usmeritvami za delo z osebami z demenco pa so le-ti lahko nameščeni v varovane enote ali izven varovanih enot z osebnim spremljanjem. Domovi za starejše že nekaj let intenzivno razvijajo koncepte dela, ki so prilagojeni osebam z demenco. Ti koncepti v ospredje postavljajo uporabnika, njihove potrebe ter normalizacijo življenja v domu, ki se zgleduje po življenju v domačem okolju. Poleg nenehnega razvoja in uvajanja modernih konceptov dela z osebami z demenco v okviru domov za starejše, je med prioritetnimi nalogami ministrstva tudi širitev storitev v skupnosti, prilagoditev storitev, ki potekajo v domačem okolju, tudi za osebe z demenco in razvoj novih storitev v skupnosti. Poudarek je dan tako osebam z demenco, pomoč na domu, dnevni centri, socialni servis oziroma ponudba pomoči v hišnih opravilih, družabništvo in podobno. Skratka, možnost izbire storitev glede na stadij bolezni ter njihovim svojcem v pomoč, tako informiranje kot druge pomoči. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Jana Jenko, boste zahtevali dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za dokaj izčrpen odgovor. Res, veseli me, da ste že stopili k reševanju tega problema, ki je zelo pereč. Me pa zanima: Kdaj približno – časovni okvir, načrtujete rešitev tega problema? Hvala lepa.
Dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Predvsem gre za zavedanje, ker se izteka to prehodno obdobjem, da se je skrajšalo iz deset na petnajst let, so resni problemi v naših posebnih socialnovarstvenih zavodih, predvsem ogrožanje ljudi, varovancev in pa tudi zaposlenih. Rešitev glede tega je treba nujno najti. Glede te posebne oblike v okviru evropskih sredstev pa težko komentiram, bi moral minister za pravosodje, ker je to v njihovi pristojnosti, vendar v INOP, torej v Izvedenem načrtu operacijskega programa, je ta časovnica določena in je tudi s strani ministrstva za pravosodje to zelo pomembna naloga, tako da verjamem, da bo karseda hitro. So pa te rešitve tudi kar se tiče domov za starejše, prilagajanje dementnim, ker vemo, da žal zaradi staranja je potem tudi ta delež ljudi v domovih, institucionalnem varstvu, ki so dementni, vedno večji in bo treba najti druge rešitve ne samo v tej institucionalni obravnavi, ampak predvsem se mi zdi, konceptih dela in nekateri naši domovi so izrazito uspešni, je pa tudi vprašanje, na kakšen način imamo določbe glede varovanja okolja. Se je pa tudi nujno dogovoriti in odpreti Zakon o duševnem zdravju in tam najti ustreznejše rešitve. Naši na ministrstvu se pogovarjajo z Ministrstvom za zdravje, ampak te stvari bo dejansko treba v čim krajšem možnem času, torej letos, naslednje leto absolutno rešiti in dogovoriti. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo postavila vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani minister, kolegice in kolegi, ki vztrajate! Slovenija se tako kot večina evropskih držav sooča s spremenjenimi demografskimi in gospodarskimi predpostavkami ter s trendom staranja prebivalstva in podaljševanjem življenjske dobe. Torej postajamo dolgoživa družba. Staranje prebivalstva bo imelo vplive tako na vse sisteme, tako socialnega zavarovanja, na zdravstveno zavarovanje, na dolgotrajno oskrbo, še zlasti pa na pokojninsko zavarovanje, ki je temelj, na medgeneracijski solidarnosti in dokladnem principu financiranja. Kot kažejo demografske projekcije in z njimi povezani izzivi, predstavljajo ključni element nadaljnjega razvoja in dolgoročne finančne vzdržnosti. Število starejših se bo glede na delovno sposobne do leta 260 več kot podvojilo, prav tako se bo povečalo tudi število starejših prebivalcev. Ob tem je treba poudariti, da je veljavna pokojninska reforma že ob sprejetju imela cilj zagotoviti vzdržnost pokojninskega sistema le do iztega prehodnih obdobij, kar pomeni, da se bo že v roku nekaj let pokazalo, in da se je treba soočiti z nadaljnjim prilagajanjem pokojninskega sistema. Torej bo treba pravočasno sprejeti zakonske okvire oziroma podlage, ki bodo z namenom zagotavljanja dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema in ustreznih pokojnin omogočali implementacijo novih ukrepov po izteku prehodnih obdobij. Dolgoročne projekcije kažejo tudi, da je pokojninska blagajna vzdržan vsaj še do leta 2022/2023. Res je, da pokojninska reforma iz leta 2012 z začetkom veljavnosti leta 2013 kaže pozitivne učinke. Zaustavilo se naraščanje izdatkov za pokojnine v bruto deležu domačega proizvoda in, ključno, zaustavilo se je zniževanje pokojnin, določenih s pokojninsko reformo iz leta 2000. Razmerje med zavarovanci je 1,37 v zadnjih dveh letih. Torej, spoštovana ministrica, glede na to, da je bila 13. 4. 2016 tudi širši javnosti predstavljena bela knjiga o pokojninah, me zanima: Kakšne so glavne ugotovitve tega dokumenta? In ključno: Ali bo res treba delati do 67. leta, kot navajajo tudi številni mediji? Zahvaljujem se vam za vaš odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovorila bo dr. Anja Kopač Mrak, ministrica za delo, družino in socialne zadeve in enake možnosti.
Hvala za vprašanje, spoštovana poslanka, podpredsednica Državnega zbora Bojana Muršič. Bela knjiga je bila prejšnji teden predstavljena na Brdu in začela svojo pot usklajevanja. Želimo si široko družbeno usklajevanje glede tako pomembnega vprašanja, kot je pokojninski sistem. Ja, starajoča se družba zahteva drugačno razporeditev izdatkov, ki jih imamo. Torej, demografija je dejstvo, živimo dlje in več starejših imamo in zato bo treba v bodoče pač tudi prerazporejati sredstva, ki jih ustvarimo, več bo šlo za starajoče se populacijo. Seveda pa je treba poudariti, da staranje prebivalstva nima samo finančnih posledic na pokojninskem sistemu, ampak je ključ teh stroškov tudi na področju zdravstva in tudi dolgotrajne oskrbe. Torej, nemogoče se je odgovorno soočiti z bodočimi izzivi brez tudi sprememb na zdravstvenem področju in tudi vzpostavitve nekega sistema dolgotrajne nege in oskrbe, kjer bomo, tako kot imamo za druge sisteme socialnega zavarovanja vzpostavljeno kolektivizacijo tega tveganja; torej, da to porazdelimo in da temelji to zavarovanje na medgeneracijski solidarnosti. Za pokojninski sistem je še toliko bolj pomembno predvsem to dejstvo, da se moramo odgovorno družbeno dogovoriti, kakšen bo naš pokojninski sitem po letu 2020 do leta 2040. Moramo se zavedati, da je danes ključni problem to, da mladi ne verjamejo več v to, da bodo v prihodnje imeli pokojnino iz prvega stebra, kar pa je ključ. Zaupanje v sitem je medgeneracijski temelj, da lahko ohranimo medgeneracijsko solidarnost, na kateri naši pokojninski sistemi temeljijo. Edino prvi steber je dejansko skozi zgodovino, torej ta dokladni sistem, pokazal, da lahko kljubuje vsem tem gibanjem na trgu, ciklom gor in dol, kot se soočamo v gospodarstvu na svetovni ravni. Danes se je treba dogovoriti, kako bo izgledal pokojninski sitem po letu 2020 do leta 2040 zaradi mladih, zato da bodo imeli občutek, da če danes plačujejo, da bodo imeli pa pravico do pokojnine iz tega sistema, ko se bodo oni upokojevali. Torej, gre za to, da danes snujemo sistem, ki bo veljal leta 2040, ker bodo vmes številna, več kot 20 let, prehodna obdobja. Vsekakor je tako bela knjiga analiza stanja, analiza obstoječih pokojninskih sprememb iz leta 2013, predvsem pa analizira možnih ukrepov na različnih področjih. Torej, simulira od daljše pokojninske dobe, od starosti, od različnega načina usklajevanja pokojnin, od tega, na kakšen način lahko drugi steber igra dopolnilno vlogo pri pokojninah, vprašanje demografskega sklada. Pomembno je, da so različni možni nabori ukrepov, ki imajo zadaj finančne učinke, torej, da vemo, o čem se pogovarjamo, in tudi kombinacije različnih ukrepov so predstavljene. Ključno je torej, da se družbeno odgovorno – torej, ne samo posamezniki, posamezne interesne skupine, ampak družba kot celota. Sedaj imamo prvi čas, bela knjiga 2016 nam daje možnost, da izrabimo čas, ki ga imamo za to, da se družbeno dogovorimo za čim širše spremembe o tem, kako bomo imeli pokojninski sistem po 2020, in da se ne dogovorimo zopet za zelo kratko obdobje 7 let zaradi tega, ker nismo sposobni nekega dogovora, ki bi mladim rekel: Poglejte, za 20 let vemo, kako bodo stvari izgledale. Res je, da je lažje trenutno gledati, naredim korak za 4 leta, ampak pri pokojninah mladi potrebujejo to vero v sistem, da bo tudi, ko se bodo oni upokojili [[…]] Ta bela knjiga je res podlaga za to, da se lahko odgovorno o teh vprašanjih pogovarjamo na podlagi številk in da sprejmemo rešitve, za katerimi bomo lahko družba kot celota tudi stali. Mi pa, tako kot danes, ne delamo do 65. leta – večina ne, se prej upokoji –, tudi 67 absolutno ni tisti strah, ki je, je pa dejstvo, da bo pred novimi spremembami ključno narediti na trgu dela, mlajši bodo morali prej vstopati na trg dela in tudi dvigniti najnižjo stopnjo zaposlenosti starejših na trgu bo nujno – Slovenija je namreč ena izmed tistih, ki ima najnižjo stopnjo aktivnosti starejših med 55. in 64. letom starosti. Torej, upokojitvena starost je samo eden izmed mehanizmov, nikakor pa ne bi želeli spreminjati teh upokojitvenih pogojev in imeti zopet več ljudi na Zavodu za zaposlovanje, kjer bi čakali, da se lahko upokojijo. To ne bi bilo odgovorno, zato je potrebno pravilno sosledje korakov, spremembe na trgu dela, kmalu bo tudi dokument Starejši na trgu dela v javni razpravi [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, ministrica, za odgovor. Seveda si vsi želimo široke javne razprave, medgeneracijskega socialnega dialoga, ki bo dosegel čim večje soglasje. Želeli ste še marsikaj povedati, bela knjiga obsega več kot 300 strani in verjamem, da je marsikaj za povedati, marsikatera izhodišča so navedena. Mislim, da ste malce potolažili tudi vse državljane in državljanke, da vsem ne bo treba delati do 67. leta. Mogoče bi še samo dodali: Pri katerih letih se bodo lahko upokojevali? Koliko delovne dobe bodo potrebovali? Kajti to je zapisano v beli knjigi. Res pa je, da moramo narediti vse, da mladi ponovno zaupajo v sistem pokojninskega sistema prvega stebra, kot ste omenili, kajti če ne bodo imeli tega zagotovila, potem se ne bodo niti želeli vključevati v trg zaposlenosti. Vsekakor moramo vse napore nameniti temu, da se bo zaposlovalo čim več mlajših ljudi, vsekakor pa tudi zagotoviti, da bodo delovno aktivni starejši med 55. in tudi 65. oziroma 67. letom starosti. Kljub temu pa me zanima: Ali v starosti po novem lahko pričakujejo bodoči upokojenci nižje oziroma višje pokojnine? Hvala lepa, ministrica, za odgovor.
Hvala lepa. Dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Hvala za besedo. Bela knjiga nudi različen nabor možnih rešitev. Torej v tem trenutku bi bila absolutno preuranjeno reči, kakšne bodo končne rešitve. Dejstvo je, da so znotraj predlagane štiri različne kombinacije upokojitvenih pogojev. 67 je samo ena izmed, lahko se bo upokojevalo tudi pri 63., 65., odvisno od dopolnjene pokojninske dobe, ampak tudi to je stvar dogovarjanja. Poudariti je treba to, da bo to po koncu prehodnih obdobjih. Tako da karkoli, ko govorimo o 67. ali kaj podobnega – 65., 63. – imejmo v mislih, da govorimo bolj o moji generaciji kot pa kogarkoli, ki je zdaj tik pred upokojitvijo. To je aktualno za generacijo, ki se bomo upokojevali okoli leta 2040. Kar se tiče višine pokojnin, je ključno, da pri oblikovanju sistema imamo dve stvari v mislih: finančno vzdržnost sistema, ki je en del plati, ključno po drugi strani je pa dostojnost pokojnin. Tako se je že z 2013 sprejeto spremembo umaknilo valorizacijske količnike in usklajevanje pokojnin za nazaj, kar je doseglo, da se pokojnine, nadomestitveno razmerje, ne niža več. Torej dejansko danes odmerjene pokojnine ne padajo več v primerjavi s preteklostjo, ko je bilo določeno od leta 2000, ko je od 85 % nadomestitvenega razmerja padalo, tako da je bilo zdaj okoli 56, to padanje je bilo zaustavljeno in tudi v prihodnje, če bomo delali dlje, dalj časa bomo imeli pokojninsko obdobje, bomo imeli enake pokojnine kot sedaj. Je pa tudi vprašanje razmerja med najnižjo in najvišjo. Bela knjiga tudi odpira vprašanje, od česa bomo plačevali pokojninske prispevke, tudi vprašanje obdavčitve kapitala z namenom, da se zagotavlja financiranje tega, kar danes iz proračuna financiramo. Veliko različnih vprašanj odpira bela knjiga in verjamem, da bo tudi Državnemu zboru v okviru javne razprave predstavljena, lahko tudi v okviru odborov in širše, je tudi dosegljiva že na naši spletni strani od prejšnjega tedna, tako da te razprave bodo potekale in se jih veselim.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovani minister za finance dr. Mramor! Rad bi vam zastavil vprašanje, in sicer: V kateri fazi je prenos terjatev Save, d. d., z družbe DUTB na SDH in na Kapitalsko družbo? Dejstvo je, da na eni izmed januarskih sej je Vlada Republike Slovenije kot skupščina DUTB sprejela sklep, da se terjatve in obveznice Save, d. d., z DUTB prenesejo na SDH in na Kapitalsko družbo. Ne nazadnje lahko ugotavljamo, da je bilo to eno izmed velikih presenečenj in predvsem tak nenavaden sklep, ki ga je sprejela Vlada Republike Slovenije. Ne moremo mimo dejstva, da ta sklep je formalnopravno veljaven in zavezujoč za DUTB. Samo zanima me: V kateri fazi je in kdaj bodo te terjatve in obveznice z DUTB prenesene na SDH oziroma na Kapitalsko družbo? Dejstvo pa je, da nekako nominalna vrednost teh terjatev znaša več kot 100 milijonov evrov. Vemo, da v preteklosti je DUTB verjetno lahko naredil nekaj tudi nenavadnih potez v zvezi z družbo Sava, d. d. Ne nazadnje je tudi DUTB večino tistih sporov, ki jih je imela Sava, d. d., na sodišču tudi izgubil. Zdaj pa lahko v medijih beremo različna tolmačenja, da se ta prenos teh terjatev zapletov. Ampak kot je znano, verjetno skupščina je največji organ družbe, Vlada kot skupščina DUTB je sprejela sklep, nenavadno ali ne, da je bil ta sklep sprejet na seji Vlade, ko ste bili vi odsotni. Zanima me, če lahko na kratko obrazložite: V kakšni fazi je ta prenos terjatev? Ali lahko poveste rok, kdaj naj bi terjatve bile tudi v skladu s sklepom, ki ga je sprejela Vlada Republike Slovenije, tudi prenesene?
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec mag. Marko Pogačnik! Tako kot ste dejali, je Vlada Republike Slovenije dne 28. 1. 2016 sklepala kot skupščina Družbe za upravljanje terjatev in sprejela sklep o odprodaji terjatev do Save, Družbe za upravljanje in financiranje, d. d., in obveznic, ki jih je izdala ta družba Slovenskemu državnemu holdingu in Kapitalski družbi. Vlada je v sklepu določila, da se odplačni prenos izvede po prenosnih vrednostnih, po katerih je DUTB te tvegane postavke prejela v okviru postopka izvajanja ukrepov za krepitev stabilnosti bank oziroma po pošteni vrednosti oziroma knjigovodskih vrednosti na dan 30. 6. 2015, če so slednje višje od prenosnih vrednosti, povečanih za strošek – vse skupaj povečano za strošek financiranja v višini tehtanja stroška kapitala DUTB v višini 4,2 % za čas lastništva. Vlada je z omenjenim sklepom tudi določila, da DUTB odda SDH in Kad, da DUTB, SDH in Kad nemudoma na razpolago dajo vso dokumentacijo in zagotovijo vse informacije v zvezi s terjatvami, obveznicami, ki so predmet prenosa. Kot ste tudi sami opozorili, prenos omenjenih terjatev in obveznic še ni bil izveden. Upoštevajoč določbe ZGD-1, to se pravi predvsem 267. in 290. člena, pomeni sprejeti sklep Vlade zavezujoče navodilo upravnemu odboru DUTB, ki ga je treba izvršiti. Seznanjeni smo na Ministrstvu za finance, da poteka še faza skrbnega pregleda dokumentacije za namen izvedbe prenosa. Trenutno poteka tudi pravdni postopek med DUTB in Družbo Sava glede delnic Sava Turizem pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani, kjer bi ustrezna sodna poravnava končala spor o obstoju zavarovane terjatve ter se v skladu s takšno poravnavo tudi dejansko vzpostavilo zavarovane terjatve, kot so bile vpisane na dan 28. 5. 2015 v ustrezne javne registre. Prenos je treba ocenjevati tudi z vidika postopka prisilne poravnave, se pravi tri stvari vzporedno tečejo, tako da se vrednost teh terjatev čim bolj ohrani. Pričakujemo, da bo dogovor glede glavnih parametrov prenosov na DUTB, SDH in Kad dosežen v kratkem. Glede prisilne poravnave seveda ima omejen rok trajanja in tudi ta pravdni postopek, ki naj bi skozi poravnavo končal spor o obstoju zavarovane terjatve, teče hkrati, tako da računamo, da bo to v doglednem času sprejeto. Točnega roka vam pa ne morem povedati, ker je odvisno od teh treh postopkov. Za prvi postopek, pregled dokumentacije in vrednotenja teh naložb, lahko rečem, da je stvar dogovorjena in bo to res v kratkem, revizorska hiša pregleduje te posamezne terjatve in njihovo vrednost na dan 30. 6. 2015, to je dogovor med vsemi tremi institucijami. Za druga dva postopka pa je verjetno težko točno povedati, kdaj bosta končana. Morajo biti pa vsi trije končani skupaj, da je vrednost teh terjatev ohranjena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovani minister za finance, vse to, kar ste prebrali, bi rekel, je verjetno še eno večje presenečenje, zakaj se je Vlada odločila za tako nenavaden korak. Ali ne bi bilo bolj smiselno verjetno, da bi vse te zadeve preverili že prej, ne pa da Vlada sprejme sklep, ki pa je zavezujoč in tudi formalnopravno veljaven za DUTB. Zdaj ste pa vi sami našteli, bi rekel, vsaj tri faze postopka, ki se morajo narediti in verjetno še kopica dodatnih problemov za prenos teh terjatev. Nenavadne poteze izvaja ta vlada, predvsem pa verjetno tudi kot minister za finance morate biti za to odgovorni. Če se je Vlada odločila za sprejetje takšnega sklepa, je verjetno zdaj smiselno, da se ta prenos naredi. Vendar me zanima: Ali ste vi kot Vlada oziroma Ministrstvo za finance sploh preverili pri Slovenskem državnem holdingu, ali razpolaga s prostimi likvidnimi sredstvi, da bo te terjatve oziroma obveznice tudi odkupil? Kajti rekel sem, da nominalna vrednost teh terjatev presega 100 milijonov evrov. Ali drži informacija, da DUTB dela oziroma že ima pravno mnenje, s katerim bi ta sklep Vlade tudi izpodbijal? Mislim, da je tukaj kup stvari, ki so nedorečene. To verjetno še na en način kaže tukaj notri, da verjetno tudi Ministrstvo za finance in Ministrstvo za gospodarstvo in potem kot celotna Vlada niso usklajeni. Mene samo skrbi, da se bodo tukaj pa še določena pravna vprašanja odprla in da se bodo ti postopki zavlačevali, kot ste že za določene zadeve omenili. Mislim, da bo to ponovno v škodo davkoplačevalcev oziroma v škodo tudi mogoče družbe Sava, d. d.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Hvala lepa. Zakaj je Vlada sprejela ta sklep, vemo, ker se je pričakovalo, da bo v postopku prisilne poravnave SDH izgubil svoj lastniški delež v Savi, d. d., s tem pa bi se kršil Odlok o strategiji upravljanja kapitalskih naložb države, ker je pač ta naložba uvrščena med pomembne in država je v tej naložbi morala imeti najmanj 25 % plus eno delnico. Zato je Vlada sklenila, da predno do tega pride, variant je bilo več, govora o tem, katera varianta bi bila mogoča, je bilo precej, ampak Vlada se je odločila za ta sklep. V tem sklepu ni določen rok, v katerem se to prenese in zame kot za finančnega ministra je pomembno, da se pri takem prenosu vsa tveganja, ki bi s tem lahko nastala, oziroma zmanjšanja vrednosti teh terjatev odpravijo. Zato vsi ti trije postopki tečejo in ko bodo končani, pač se bo ta sklep tudi izvršil. Tako je to vse, kar lahko trenutno povem. Ne gre nikakor, nikakor ne gre za zavlačevanje, ker ti postopki tečejo dlje časa, tudi poravnava se ne sklene čez noč, prisilna poravnava ima svoj rokovnik, da pa SDH in Kad želita imeti jasno sliko, ali je tisto, kar je bilo javno objavljeno, tudi potrjeno s strani revizorja, je smiselno. Ali smo preverili pri SDH in Kad, ali so sredstva dovolj velika ali ne? Ja, takrat smo na podlagi podatkov, ki jih je imelo ministrstvo, ocenjevali, da SDH in Kad skupaj lahko tak odplačni prenos tudi izpeljeta. Tako, to je to. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Marko Ferluga bo postavil poslansko vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Dober dan ministrica, ministri, vsi ostali navzoči! V letu 2015 je Vlada pod pogoji Zakona o javnih financah pristopila k pogajanju o ustanovitvi opcijskega nakupnega upravičenja predkupne pravice Republike Slovenije za poslovnem deležu družbe Soline, d. o. o. Navedeno je bilo, poleg veljavnih okoljskih predpisov po izvedeni prodaji družbe Telekom Slovenije, d. o. o., da bo omogočalo varovanje javnih interesov Republike Slovenije. Strokovne službe tako Ministrstva za okolje kot Ministrstva za finance in v končni fazi tudi SDH ter seveda vključno z družbo Telekom Slovenija so pristopile k temu iskanju rešitev za ureditev razmerij med državo in Solinami, d. o. o. Med temi ukrepi so od spremembe koncesijske pogodbe do vprašanja preteklih vlaganj v javno infrastrukturo, do možnosti odkupa družbe s strani države in še in še. Pri vsej tej zadevi pa seveda mene kot poslanca z Obale zanima: Kaj in kako se bo dogajalo s Sečoveljskimi solinami in tem območjem, ki ima neprecenljivo kulturno, zgodovinsko in, če zaključim, tudi turistično vrednost? Zato me zanima: Kako potekajo pogajanja med Vlado in Solinami, d. o. o., na eni strani, kot tudi Vlado in Telekomom o ureditvi teh vseh tripartitnih ali celo več medsebojnih razmerij? Prav tako bi vas rad vprašal: Katera pravna vprašanja se pri tem odpirajo? Ali imate mogoče tudi že kakšno časovnico, se pravi, ukrepanje in postopanje v zvezi z družbo Soline, d. o. o.? Ali imamo neke konkretne odgovore, v kakšni smeri bo to šlo? Kot verjetno sami veste, je bila tudi Občina Piran ena izmed zainteresiranih strank, da bi prevzela soline v upravljanje. Z vaše strani bi rad slišal: Kako in kaj imate s tem v zvezi povedati? Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala. Spoštovana predsedujoča, spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani poslanec gospod Marko Ferluga! Hvala za vprašanje. Mogoče ni treba, ampak bi vseeno, ker ste vmes navedli Sečoveljske soline, rada povedala, da so zemljišča in torej objekti skupaj z nepremičninami v tem parku, ki ni samo naravni park, ni samo park kulturne dediščine v nekem manjšem obsegu, ampak je to tudi pomemben park v smislu žive kulturne dediščine pridobivanja soli po starih postopkih, v lasti države. In ko govorimo o Solinah, d. o. o., govorimo pa seveda o podjetju, ki ni v lasti države. Za te parke oziroma za režime, ki so tam vzpostavljeni za varovanje teh naravnih znamenitosti in kulturnih znamenitosti, ne bo sprememb. In o tem, o čemer bom govorila nadalje, ni nič odprtega. Za Soline, d. o. o., pa sedaj odgovarjam na vaše vprašanje. Res je, da se je po neuspeli prodaji Telekoma Ministrstvo za finance, naše ministrstvo in v sodelovanju s SDH začelo usklajevati in pripravljati predlog izhodišč za nadaljevanje urejanja medsebojnih razmerjih med Vlado Republike Slovenije, Solinami, d. o. o. družbo in družbo Telekom. To se je začelo že urejati v letu 2015. Težko prevzemam odgovornost in govorim, kdaj bo predlog izhodišč posredovan Vladi Republike Slovenije v potrditev, želim pa si, da bi bil ta predlog usklajen, seveda mora biti posredovan v čim krajšem mogočem času. Če ocenjujejo nekateri, ki sodelujejo v teh skupini, da bi bilo to mogoče čez dva meseca, sem sama bolj realna, ker vem, da se velikokrat prav pri zaključnih usklajevanjih še zna kaj odpreti. To govorim predvsem iz razloga, ker Soline, d. o. o., oziroma Telekom pravzaprav toži Vlado za vlaganja v nepremičnine, torej parkovne in solinarske infrastrukture, v letih od leta 2003 do leta 2011 v višini 3 milijone in približno 200 tisoč evrov. Bila je že razpisana glavna obravnava 13. 4. 2016, vendar se je potem zaradi teh postopkov usklajevanja ta glavna obravnava preklicala in bila preložena za približno 18 mesecev, ker se ena in druga stran strinjata, da je treba višine vlaganj soglasno uskladiti. Res pa je, da ima Republika Slovenije z družbo Soline, d. o. o., sklenjena štiri koncesijska razmerja, dve za izvajanje javne službe – torej gre za pristojnost MOP –, dve za rabo naravnega vira oziroma naravne vrednote. Ena od teh je v pristojnosti Ministrstva za infrastrukturo in ena v pristojnosti Ministrstva okolje in prostor. Obdobje, za katerega so te koncesijske pogodbe in ti akti sprejeti, pa sega tja do leta 2033. Med družbo Soline, d. o. o., in koncedentom, to je država, je odprtih več stvari, res pa je, da je od teh nadaljnjih postopkov pri odgovarjanju odvisno, ali bo koncesionar ostal, tako kot je bil izbran, ali pa v primeru, da ne bo opravljal v zadostni meri svojih nalog, bo seveda Republika Slovenija odstopila od te koncesijske pogodbe in ponovno razpisala možnost izvedbe teh del za ostale koncesionarje. Sama si želim, da bi dogovor bil uspešen in da bi s koncesionarjem, ki ima tudi zaposlene, ki poznajo postopke, so delavni, so uspešni, in da bi s čim manj anomalijami ta procedura tekla tudi v nadaljnjih letih tako uspešno kot do sedaj. Hvala.
Hvala. Gospod Marko Ferluga? Ne. Gospa Nada Brinovšek bo postavila poslansko vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc, ki je odsotna.
Predsedujoča, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem v dvorani! Lani smo ravno v tem času tu, v Državnem zboru, imeli nujno sejo na temo nujna medicinska pomoč oziroma urgentni center in ta tema je takrat zelo razburila slovensko javnost in tudi stroko. Komaj po letu dni pa je Ministrstvo za zdravje na področju urgentnih centrov poskrbelo za ponovni šok. Poglejte, priča smo, da ministrstvo dela vse v neki tajnosti, tako kot pri nujni medicinski pomoči tudi v primeru, ki ga bom v nadaljevanju navedla. Ministrstvo za zdravje je namreč konec marca v Ljubljani sklicalo sestanek vseh direktorjev zdravstvenih domov celjske regije in jih šele na sami seji, na sestanku dejansko seznanilo z dnevnim redom. Tema tega dnevnega reda je bila organizacija pediatričnih urgentnih centrov. Gre za pilotni projekt, ki naj bi zajemal celjsko območje. In kaj to pomeni? To pomeni, da otroke, ki potrebujejo obravnavo, lahko med tednom od 7. do 20. ure zvečer pregleda njihov zdravnik, se pravi specialist družinske medicine, po 20. uri zvečer in v času dežurstva pa morajo oziroma bodo morali starši svoje otroke peljati na pregled v pediatrični urgentni center, to je v našem primeru Urgentni center v Celju. Torej, podnevi bo za neko obravnavo otroka dober njegov zdravnik, se pravi njegov izbrani zdravnik, v času dežurstva pa bodo morali starši z bolnim otrokom obiskati pediatrični urgentni center. V čem je ves problem? Seveda v tem, ker se je ministrstvo pri oceni financiranja urgentnih centrov še kako uštelo. Ministrstvo je pripravilo nov predlog financiranja, in sicer da sredstva za izvajanje nujne medicinske pomoči glede na število otrok v občinah, ki jih nek zdravstveni dom pokriva, ne prejme zdravstveni dom, temveč pediatrični urgentni center. V bodoče ne bo več držalo pravilo, da denar sledi pacientu, ampak bo veljalo pravilo, da pacient sledi denarju. Ministrico sem želela vprašati naslednje: Zakaj lahko v času rednega dela otroke obravnava specialist družinske medicine, v času dežurstva pa le zdravnik specialist pediatrije? Kako si ministrstvo razlaga dejstvo, da bo večina staršev svoje otroke še vedno pripeljala v dežurno ambulanto, predvsem tiste iz oddaljenih krajev, kjer bodo otroci na primarni ravni obravnavani, sredstva pa bo prejel urgentni center? Ali ta namera ministrstva mogoče pomeni, da se za primarni nivo v prihodnjem obdobju do leta [[izklop mikrofona]]
Pisni odgovor. Ministrica vam bo posredovala pisni odgovor. Hvala lepa. Gospod Luka Mesec bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala za besedo, predsedujoča in lep pozdrav, gospod minister! Kot sem zapisal, vam bom postavil vprašanje glede TET, se pravi Termoelektrarne Trbovlje v zapiranju, in splošno glede razvojne politike v Zasavju. Namreč, danes sem se udeležil sestanka v Zagorju, kjer smo se s tamkajšnjimi lokalnimi oblastmi in predstavniki energetike pogovarjali o usodi TET in širše o razvoju energetike v Zasavju. Na žalost moram po tem sestanku ugotoviti, da se je še enkrat pokazala popolna nepremišljenost in netaktnost slovenske politike pri razvoju te regije, ki se vleče že vse od referenduma o tretjem bloku Termoelektrarne Trbovlje. Namreč, v Trbovljah in širše v Zasavju, predvsem pa v Trbovljah, ki so najbolj prizadete, je bilo včasih več delovnih mest kot prebivalcev, danes pa se ta kraj kot tudi širša regija na žalost, kot so pred časom zapisale Finance, pospešeno razvija v slovensko Grčijo. Če pogledamo samo zadnji primer, primer TET, vidimo, da je to posledica popolne nepremišljenosti političnih odločitev. Namreč, v zapiranje TET se je šlo, brez da bi bil pripravljen kakršen koli načrt, kaj napraviti z zaposlenimi, kako sanirati degradirana območja, kako rokovati z objekti, ki ostanejo; se pravi tako z deponijo, kot z dimnikom, kot z vso infrastrukturo te termoelektrarne. Začasno se je našla rešitev, da je bilo odpuščeno približno pol zaposlenih, polovica jih je pa še tam, ker ima termoelektrarna z Elesom podpisano pogodbo o tako imenovani terciarni rezervi, ampak ta se izteče 31. julija. In od tega roka je zelo negotova usoda tako termoelektrarne kot deponije, ki je veliko okoljsko tveganje, kot 45 delovnih mest, ki jih termoelektrarna v tem trenutku še zagotavlja. Danes smo na sestanku na žalost ugotovili, da s strani ministrstva, s strani Vlade, s strani HSE ni praktično sprejeta še nobena odločitev, kaj boste napravili po 31. 7. Se pravi, kaj boste napravili, potem ko poteče pogodba med Elesom in termoelektrarno. Namreč, narejene so neke projekcije za različne scenarije, nobena rešitev še ni sprejeta in zopet se zdi, da nas bodo roki prehiteli, ljudje bodo ostali brez dela, deponija bo postala nevarna okolju in tamkajšnjim prebivalcem, Vlada pa očitno ne reagira. Zato imam dve vprašanj, zanima me: Kaj konkretno na ministrstvu planirate, da boste rešili te zaposlene, da jih ne doleti usoda tistih, ki so bili odpuščeni v prejšnjem krogu? Kaj boste storili glede lokacije termoelektrarne? Kako gledate na splošne politike razvojne politike v Zasavju? Kdaj bomo začeli ukrepati in nehati pozabljati na to regijo? Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču, da poda odgovor. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo, hvala gospodu poslancu Luku Mescu za postavljeno vprašanje. To, kar se je dogajalo v Trbovljah in s Termoelektrarno Trbovlje, bi težko rekel, da je bilo kakor koli presenečenje [[…]]Mi vemo, da je situacija, ki je do tega privedla, bila znana že precej prej; namreč, nam je zmanjkalo energenta. Rudnik Trbovlje-Hrastnik je v zapiranju in termoelektrarna je bila postavljena pred situacijo, ko je morala bodisi najti rešitev za oskrbo z energentom od drugje. To je, bom rekel, družba poskušala, tudi mater, krovna družba, v kateri TET deluje, to je HSE, se je v zvezi s tem intenzivno ukvarjala, vendar do ustrezne rešitve žal ni prišlo. Bilo je nekaj poskusov, tako da potem na koncu ni bilo druge poti, kot da je potem bila razglašena potem ta likvidacija, ki ni nikomur ljuba in nikomur ni povšeči. Vendar, kot rečeno, je tukaj to reševanje teh vprašanj v pristojnosti družb, v pristojnosti poslovodstva družb, ne pa neposredno v pristojnosti Vlade. Tako s tega vidika tudi težko vse te zadeve komentiram, kaj bo Vlada naredila za to, da se ohrani zaposlene. Mi, kar se tiče sistemskih zadev, kar je v pristojnosti Vlade, rešujemo, kar se pa tiče poslovnih odločitev, je pa to potem čista poslovna odločitev in pristojnost teh družb. Tako je tudi v povezavi s terciarno rezervo, glede katere ste pravilno obveščeni, da se zadeva po tej pogodbi zaključi z 31. julijem. To storitev za Eles opravlja družba v okviru GEN energije, tudi v sodelovanju z družbami iz skupine HSE. Ali bo po temu času prišlo do dogovora, da bi se ta storitev opravljala še naprej, je spet povsem v pristojnosti teh družb. Tako vam nekega bolj konkretnega odgovora ne morem podati. Ostaja pa dejstvo, da tudi če do tega podaljšanja ne bo prišlo, to seveda pomeni sicer pomembno okrnitev teh procesov, ki se zdaj tam še izvajajo, bo pa še vedno ostalo skladiščenje naftnih blagovnih rezerv na tej lokaciji kot tudi vsa komunalna in energetska oskrba te lokacije. Kaj bo sicer po tem nadaljevanju, kakšne so možnosti za rešitev oziroma revitalizacijo te lokacije, tudi s tem vprašanjem se je družba HSE ukvarjala in po informacijah, s katerimi razpolagamo na ministrstvu, je bila naročena posebna študija revitalizacije te lokacije, kjer so bile obdelane štiri variante, in sicer da bi se lokacija popolnoma spraznila, torej, da bi se odstranili vsi objekti, da bi se lokacija delno izpraznila, da bi se torej odstranili samo najbolj moteči objekti, potem je bila obdelana ničelna varianta, kar pomeni, da bi se vzdrževalo obstoječe stanje, in potem še obdelana je bila tudi varianta, da bi se iskale rešitve v potencialno alternativnih energetskih objektih. Vsaka od teh variant je, kot ugotavlja družba HSE, žal časovno in finančno prezahtevna, da bi jo družba HSE bila sposobna realizirati. Tako ostaja pravzaprav veliko vprašanje, kaj od tega bi bilo mogoče narediti. Lahko povem še to, da glede samega dimnika nobena od teh variant pravzaprav vprašanja rušitve dimnika ne obdeluje, tako da glede dimnika bi bilo treba najti neke rešitve, da bi se ta objekt ohranil kot nek tehnološki spomenik. Kar se drugih stvari tiče glede usode energetike v Zasavju, pa lahko povem, da intenzivno iščemo poti, da bi se aktivirale aktivnosti na izgradnji hidroelektrarn na srednji Savi, kar pa pomeni, da je treba najti investitorja in potem sprožiti vse aktivnosti na umeščanje v prostor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Z odgovorom nisem zadovoljen, ker v bistvu vas sprašujem hkrati, zato da vas pozovem. Namreč, kot ste sami povedali, stvar ni nova, za situacijo v Zasavju vemo že od referenduma dalje, se pravi, da bo treba v nekem – takrat je bilo jasno, da bi bilo treba v nekem doglednem roku najti nadomestilo tako za rudnik kot za termoelektrarno, ki sta zagotavljala večino delovnih mest predvsem v Trbovljah, ampak politika je mižala in ni storila nič. Zdaj smo zopet pred nekim rokom, se pravi 31. 7., ko spet mižimo in ne storimo nič, sicer so pripravljeni štirje scenariji, ki jih omenjate, ampak nobena odločitev še ni bila sprejeta oziroma sprejeto je bilo samo to, da noben od teh štirih scenarijev ni dober. Se pravi, niso dobre ne plinske elektrarne, ni dobra ne sežigalnica, ugovori so tudi proti terciarni rezervi, ki pa se mi osebno zdi, pač glede na to, da to že obstaja in da nimamo nobene alternative pripravljene, praktično edina kratkoročna alternativa tako za lokacijo, kot za deponijo, kot za zaposlene tam. Tako vas v tem smislu hkrati sprašujem in pozivam: Kako vi razmišljate, kako naprej po 31. 7.? Kaj bo ministrstvo ukrepalo, da se pač rešijo vsa tri vprašanja? Se pravi 45 zaposlenih, ki so visoko šolani v tej panogi, vsi imajo opravljene ustrezne izpite za energetiko in tako naprej in ko enkrat ti zaposleni gredo, bo zelo težko to lokacijo na kakršenkoli način naprej ohranjati. Drugič, zanima me: Kako se boste soočili z okoljskim tveganjem? In tretjič: Kaj nameravate storiti s to lokacijo? Hkrati pa, če se dotaknem na hitro še hidroelektrarn na Savi, tukaj imamo težavo v tem, da, prvič, se pojavlja težava, da najbrž ni veliko delovnih mest v tem, drugič pa to, da gre za dolgoročen projekt. Se pravi, če bi želeli vseh 10 hidroelektrarn postaviti, so bile danes ocene, da bi to trajalo nekih 30 let. Ljudje tam pa živijo, kot sem rekel, v slovenski Grčiji. Hvala.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala lepa. Želel bi ponovno poudariti, ko me sprašujete, kaj bo Vlada storila za ohranitev zaposlenih. Te zadeve so v pristojnosti družb. Ve se, kdo z družbami upravlja, to ni Vlada. Vlada pravzaprav ne more neposredno odločati, kaj bo s temi zaposlenimi, to je v pristojnosti poslovodstva teh družb. Te družbe iščejo rešitve, seveda pa morajo te rešitve vedno biti take, da družbe, ki delujejo na trgu, da te rešitve lahko prenesejo. Vedno je tukaj treba iskati rešitev, ki je vzdržna, ki jo te družbe lahko tudi ohranjajo na dolgi rok. Okoli te terciarne rezerve, vemo, da so tukaj tudi druge rešitve. Eles pač to storitev na trgu naroča in tukaj je potem stvar ponudbe, kako in na kakšen način se torej ta storitev družbi Eles zagotovi. Upam, da bo tukaj mogoče najti še nek način, da bi se torej ta aktivnost lahko še nadaljevala. Ni pa, še enkrat poudarjam, to v neposredni pristojnosti Vlade, da o tem odloči. To so povsem ekonomske odločitve, ki morajo biti sprejete na tržnih načelih. Kar se tiče dolgoročnega oziroma še vprašanje, kaj se bo zgodilo s temi objekti z okoljskimi tveganji. Tudi to je v pristojnosti družbe oziroma zdaj matere družbe HSE, seveda bi bilo mnogo enostavnejše, če bi ta objekt ta lokacija še funkcionirala in delovala lahko naprej. Seveda, ker je zadeva v postopku likvidacije, če se objekti ne bodo mogli odstraniti ali najti neka druga namembnost, se lahko tisti objekti, ki so okoljsko neoporečni, lahko namenijo tudi, recimo, zainteresiranim družbam ali lokalnim skupnostim, ki bi lahko za te objekte našle kakršnokoli dejavnost. Za tiste objekte, ki pa so okoljsko oporečni, pa žal v končni fazi, če za njih ne bo najdena neka ustrezna rešitev, to breme pade potem v končni fazi na pleča države, zato nam ta izid likvidacije v osnovi, kot Vladi, seveda ni bil povšečen. Nas je zelo skrbelo, da je do tega prišlo. Kar se tiče pa izgradnje hidroelektrarn, se popolnoma strinjam z vami, da je to dolgoročen proces, da prav veliko delovnih mest neposredno v energetiki iz tega ne bo prišlo, bo pa po mojem mnenju omogočal nek razvoj nekih drugih dejavnosti, tudi turističnih konec koncev, ki se jih lahko ob akumulacijskih jezerih izvaja. Tako si mi prizadevamo, da bi vsaj do teh spodnjih treh hidroelektrarn na tem območju Zasavja kar najhitreje prišlo; skratka, do umestitve v prostor in potem tudi do izgradnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministra. Izvolite.
Mislim, da smo prišli do srži problema. Glede na to, kaj sem zjutraj slišal, pa glede na to, kaj ste mi zdaj vi povedali, imamo v bistvu situacijo, ki je po mojem praktično identična vse od referenduma; se pravi, da se gre za neko klasično prelaganje odgovornosti. Vlada pravi, da to ni v naši pristojnosti, to naj počnejo družbe, družbe pravijo, da s strani Vlade in ministrstva ne dobimo navodil, usmeritev in se na nek način potem pač prelaga odgovornost, se pingpongira in podaja to odgovornost iz rok v roke, nastradajo pa seveda tisti, ki zaradi neaktivnosti ostanejo brez dela, tisti, ki zaradi neaktivnosti živijo v degradiranem okolju in tako naprej. Najprej bi bil moj poziv – glede na to, da se zelo zelo mudi –, namreč rok je 31. 7., da se na ministrstvu in v Vladi pogovorite z družbami. Tudi sami so danes izrazili zelo jasno željo, da bi se usedli in pogovorili, kako to situacijo rešiti. Se pravi, to bi bil poziv vam. Moja proceduralna pobuda za Državni zbor bi pa bila, da se pogovorimo o tem, kako sploh zapeljati razvojno politiko v Zasavju, ker kot sem rekel, zaradi neaktivnosti vseh nas, tako Vlade kot širše politike, ta regija že več kot desetletje umira in nima praktično nobene jasne razvojne perspektive. Hvala.
Hvala lepa, gospod Luka Mesec. O vaši zahtevi bo Državni zbor odločil jutri, 19. 4. 2016, v okviru glasovanj. Gospa Jelka Godec bo postavila poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Lep pozdrav ministrici! Moje vprašanje se nanaša na integracijo otrok tujcev v slovenski izobraževalni sistem. Glede na migrantsko krizo, glede na to, da je vedno več govora, da bomo vključevali oziroma da že vključujemo tudi otroke migrantov, se bodo pojavljale še vedno večje težave glede učenja slovenskega jezika oziroma integracije teh otrok. Moje vprašanje se bolj nanaša na že obstoječo oziroma že obstoječe stanje, in sicer nekje 2007, mislim da, je bilo na kolegiju ministra sprejeta strategija o vključevanju otrok v izobraževanje za integracijo priseljencev in kasneje potem 2012 tudi sprejete te smernice za vključevanje. 8. člen Zakona o osnovni šoli pravi, da je v Republiki Sloveniji materni jezik slovenščina in da se ob vključitvi v osnovno šolo organizira pouk slovenskega jezika za tuje govoreče otroke. Po nekaterih podatkih je v šolskem letu 2015–2016 nekje 5 %, malo manj kot 5 % otrok, ki so tuje govoreči in se vključujejo v osnovno in srednjo šolo. Moram pa reči, da se ravnateljem postavlja vedno večje vprašanje oziroma vedno večje težave z integracijo otrok oziroma predvsem pri razumevanju slovenskega jezika teh otrok. Ministrstvo ima smernice, ima zakon, po drugi strani pa ravnateljem nalaga nekako racionalizacijo pri tem, torej vključevanje v skupine otrok, poučevanje slovenskega jezika pred vključitvijo, ravnatelji pa sporočajo, da imajo vedno manj financ, vedno manj kadra in da prihaja do velikih težav pri vključevanju teh otrok, predvsem mlajših, ki ob vstopu, ko jih vključijo v osnovno šolo oziroma v sam proces, ne znajo slovenskega jezika in v bistvu prihaja tudi do socialnih, psihičnih in ostalih težav pri teh otrocih, hkrati pa je moten tudi reden pouk. Mene zanima, glede na to, da so bile te smernice in strategija sprejeta toliko let nazaj – 2007 pri ministru, 2012 strategija, ali ministrstvo za šolstvo načrtuje spremembo teh strategij, kakršnekoli nove usmeritve ravnateljem, da bodo ti otroci, govorimo o teh otrocih, ki so, recimo, prišli v Slovenijo pred tremi, štirimi leti, pa še vedno ne znajo, žal, slovenskega jezika in jih vključujemo v prvi razred ali pa v srednje šole. Pojavile so se tudi nekatere pripombe tudi staršev tudi ravnateljev. Torej, zanima me: Kakšne podatke ima ministrstvo o teh težavah? Kakšne načrte ima v prihodnje, da do takšnih anomalij ne bi prihajalo, da bi lahko lažje te otroke vključevali v osnovno šolo in da ne bi trpel proces izobraževanja?
Hvala lepa. Besedo dajem ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič. Izvolite, beseda je vaša.
Spoštovana predsedujoča, spoštovana gospa poslanka, spoštovani zbor! Kar se tiče smernic in predvsem sprejeta strategije, dejstvo je, da je ravno ta pripomogla ključno za projekte, ki so potekali od leta 2008 naprej s tako imenovanim namenom medkulturnega sodelovanja in vpenjanja otrok oziroma vključevanja otrok v sistem izobraževanja na način, da zdaj lahko rečemo, da uvajamo tako imenovani dvostopenjski model vključevanja otrok. Govorim splošno o otrocih priseljencev, ne samo o tem, kar poteka danes v luči migrantske krize oziroma otrok beguncev oziroma priseljencev. Tisto, kar v tem trenutku poteka, pa je še posebej na ravni strokovnega dela tako imenovano izvajanje uvajalnice in nadaljevalnice, to je ta dvostopenjski model, ki predvsem daje najprej poudarek na integraciji v splošno kulturno okolje in ob tem je zelo pomemben del učenje slovenskega oziroma tistega jezika, v katerega okolje otrok prihaja ali pa bodisi tudi mladostnik brez spremstva. Pred vključitvijo v sam redni pouk se za omenjene otroke organizira to tako imenovano uvajalnico oziroma popravljalnico. Tu gre za 20 strnjenih ur. Potem se tudi vključujejo k rednemu pouku, vendar postopno, hkrati pa jim pripada tudi dodatna strokovna pomoč pri učenju slovenščine, in sicer predvsem priporočamo to v strnjeni obliki izvajanja, to gre za tako imenovano nadaljevalnico. Vse to poteka pravzaprav že od imenovanih projektov naprej, ko je bilo vključenih že kar nekaj šol. Ta projekt ima danes tudi nadgradnjo v tako imenovani delovni strokovni skupini ravnateljev, ki so izvajali te projekte že pred nastankom te [[izklop mikrofona]]
Čas ne teče pravilno, ker ste ugasnili vmes [[…]]
Pardon. Lahko nadaljujem, ali je zaključek?
Nekje dve minuti je še. Prosim, če odgovorite v teh dveh minutah.
Samo morda na hitro: tudi na ravni dijakov se opažajo te težave z rabo jezika. Tudi tam poteka ta tako imenovani spremljevalni program, kjer se lahko vključijo v te posebne skupine. V temu trenutku na primer v Osnovni šoli Livada imamo 29 otrok, kjer se posebej v tem aktualnemu trenutku izvaja prav ta način najprej soočenje s slovenskim jezikom in šele potem seveda postopno uvajanje v redne oblike učenja. Prav tako imajo ti otroci poseben status pri NPZ, imajo poseben status pri ocenjevanju, ravno v ozadju je razumevanje in vključevanje v vse oblike tudi drugega delovanja, torej ne samo neposredno v samem šolskem pouku. So pa ravnatelji na to opozorili in prav ta strokovna skupina tudi znotraj ministrstva deluje, več o tem pa je tudi za ravnatelje, starše in sicer splošno javnost že navedeno na spletni podstrani ministrstva, ki smo jo tudi že predstavili pred časom.
Hvala lepa. Gospa Jelka Godec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora ministrice. Izvolite.
Ravno to, kar ste dejali, opozarjajo ravnatelji, da prihaja do teh anomalij. Mene zanima: Ali ministrstvo meni, da je dovolj 20 ur uvajalnih ur, sploh če je to v strnjeni skupini? Namreč, sama poznam kar nekaj primerov iz prejšnje službe pa tudi kot starš, da otrok enostavno pride v šolo in zaradi zavračanja staršev ni imel uvajalnice. Mislim, da so tukaj veliki problemi. Sami ste mi tudi dajali odgovor glede dijakinj v Mengšu, ki sta opravljali prakso v vrtcu in da jo je vrtec predčasno prekinil, ker sta, recimo, imeli šibko znanje slovenskega jezika, neupoštevanje pravil, pogosta uporaba telefona, nista imeli copat in nista želeli uporabljati delovne halje. Mene zanima: Ali dosti teh otrok potem ravno zaradi tega, ker odklanjajo določene zadeve, ker ne znajo slovenskega jezika in se ne integrirajo oziroma ne razumejo učnega procesa, tudi prihaja do velike osipa teh otrok in ostanejo dobesedno, če lahko rečem, na cesti, brez izobrazbe? Mislim, da bi moralo ministrstvo na tem področju, ker tukaj je potem tudi vprašanje, če se vrnem na primer dijakinj, ker je tudi primer, zaradi katerega sem tudi postavila vprašanje: Kako potem zaključijo izobraževalni proces, če ne opravijo prakse, če ne opravijo vseh obveznosti? Še enkrat bi postavila, glede na čas prej, tudi: Kakšne so te smernice v prihodnje, da se takšne stvari ne bi dogajale – tudi osip teh otrok, ki konec koncev potem ostanejo brez izobrazbe, vprašanje so službe, ali ostanejo na cesti ali kakorkoli, lahko postanejo tudi problem družbe. Kakšne so te smernice v prihodnje na ministrstvu? Hvala.
Hvala lepa. Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič. Izvolite.
Najlepša hvala. Prav iz razloga povedanega je pred nami projekt tako imenovanega opolnomočenja učiteljev tudi z namenom širšega ustvarjanja kompetenc pri otrocih priseljencih oziroma mladostnikih, še posebej mladostnikih brez spremstva. Naj pa povem, da je tako imenovanih – v angleškem izrazu mednarodno primerljivo uporabljamo to – early leavers, torej tistih, ki zgodaj zapuščajo šolanje, v Sloveniji v enem najmanjših deležev v Evropi. To je tudi odraz tega, da skušamo s podobnimi spodbudami projekt vključevanja tudi širše skupnosti seveda zagotoviti, da bi bilo čim manj, še posebej mladostnikov, ki prehitro zapuščajo šolo. Podoben projekt smo imeli z vključevanjem romskih otrok, romskih mladih ljudi in potem širšega usposabljanja – tudi takrat, ko je treba že tako rekoč za odrasle, čeprav so še mladi, zagotoviti še dodatno usposabljanje, še posebej, recimo, slovenskega jezika ali drugih potrebnih kompetenc. V tej smeri tudi sodelujemo mednarodno in bomo tudi v naslednjih dneh pripravili posebno strokovno srečanje na to temo, kajti želimo tudi z izkušnjami drugih držav omogočiti, da bi lahko čim več teh dobrih praks prenesli v šole. Je pa res, da seveda se tukaj zelo razlikujejo tudi mladi sami po tem, ali otroci s kakšno stopnjo znanja že prihajajo v šolo in praktično potekajo v tem trenutku obravnave individualno.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi, lep dober dan! Priča smo številnim kadrovskim malverzacijam vladajoče koalicije in posledice tovrstnih dejanj smo občutili nedavno, v petek, ko so trije novoimenovani nadzorniki Nove Ljubljanske banke odstopili s svojih položajev. Nekateri smo že v preteklosti ob samem imenovanju najprej uprave Slovenskega državnega holdinga, ki je odgovorna za kadrovanje v državnih podjetjih, ter ne nazadnje tudi ob imenovanju novih nadzornikov Nove Ljubljanske banke opozarjali, da tiste ljudi, ki so sokrivi ali ki so sodelovali na odgovornih položajih v Novi Ljubljanski banki v času, ko je v Novi Ljubljanski banki nastajala bančna luknja, da tisti ljudje, te osebe ne bi smele sodelovati v vodstvu Nove Ljubljanske banke, ne bi smeli postati nadzorniki Nove Ljubljanske banke, kajti tudi ne izpolnjujejo vseh pogojev. In pred tem, da bi odgovarjali za to, da ti ljudje ne izpolnjujejo vseh pogojev za vodenje nadzornega sveta Nove Ljubljanske banke, so ti gospodje v petek seveda odstopili. Navedli so, da odstopajo zaradi diskreditacij in pritiskov, sami pa vemo iz zakulisnih informacij, da ne bi pridobili potrebnih dovoljenj oziroma licenc tako ECB kot Banke Slovenije za opravljanje svoje funkcije. Dejansko se zdi, da iz Nove Ljubljanske banke smo naredili peskovnik ob tej vladajoči koaliciji, določen peskovnik, ko se gremo, kdo je naš, kdo je vaš, in nastavljamo kar tako, po domače, kar tako po domače, ljudi brez kakršnekoli odgovornosti. Posledica tovrstnih dejanje je, da imamo danes nepopoln nadzorni svet Nove Ljubljanske banke, smo brez uprave Nove Ljubljanske banke, ob upoštevanju, da smo v to državno banko vložili milijarde evrov davkoplačevalskega denarja, in to početje je neodgovorno početje. Zaradi tega, spoštovani gospod minister, vas sprašujem, mene ne skrbi odstop kot takšen, skrbijo me posamezne poteze, ki so se zgodile. Ta nadzorni svet je bil imenovan s strani uprave SDH, zato da se razreši uprava Nove Ljubljanske banke, in potem ko je uprava Nove Ljubljanske banke bila razrešena oziroma je pred razrešitvijo sama odstopila, so ti gospodje odstopili – rep med noge pa šli. Sprašujem vas, spoštovani gospod minister, kot odgovoren vas sprašujem : Ali boste pozvali nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga, da preuči odgovornost vodstva SDH pri imenovanju nadzornikov Nove Ljubljanske banke? Ali boste sklicali skupščino SDH, če nadzorni svet ne bo razrešil vodstva SDH?
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za finance dr. Dušanu Mramorju. Izvolite.
Hvala lepa. Mogoče nekaj pojasnil v zvezi z ureditvijo imenovanja članov nadzornih svetov bank, ki jih ureja Zakon o bančništvu. Ta določa pogoje, ki jih morajo člani nadzornih svetov izpolnjevati, ti pogoji v celoti sledijo zahtevam iz evropskih pravnih aktov, med katerim bi omenil Direktivo o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij investicijskih podjetij ter smernice evropskega bančnega organa o ocenjevanju primernosti članov organov vodenja ali nadzora in nosilcev ključih funkcij. Poudarjam, da so pogoji, ki jih mora izpolnjevati član nadzornega sveta banke v državni lasti povsem enaki pogojem, ki jih morajo izpolnjevati člani nadzornih svetov vseh ostalih bank. Edino, kar je pri imenovanju članov nadzorni svet bank v državni lasti urejeno drugače kot pri imenovanju teh članov v nadzorni svet ostalih bank, je vprašanje, kdo opravi presojo primernosti kandidata za člana nadzornega sveta pred njegovim imenovanjem. Sedmi odstavek 29. člena Zakona o ukrepih za stabilnost bank je pristojnost ocenjevanja primernosti kandidata za člane nadzornega sveta banke v državni lasti dodelil SDH. Navedeno je posledica dejstva, da ima SDH že v skladu z Zakonom o SDH vzpostavljen svoj sistem preverjanja kandidata za člane nadzornih svetov, a ne glede na navedeno velja, da mora tudi SDH pri izdelavi ocene primernosti kandidata upoštevati pogoje in merila, ki jih za člana sveta nadzornega sveta določa Zakon o bančništvu in akti, izdani na njegovi podlagi. Ker iz navedenega sledi, da so pogoji za člana nadzornih svetov banke enaki, ne glede na naravo delničarjev, in usklajeni z določbami evropskih pravnih aktov, v tem trenutku o zakonodajnih spremembah ne razmišljamo, seveda pa kot resorno ministrstvo spremljamo postopke imenovanja članov nadzornih svetov v bankah v državni lasti in bomo, če se pokaže, da so bili ti pomanjkljivi, preučili možnost zakonodajnih sprememb. Kar pa se tiče tega nedavnega odstopa treh članov nadzornega sveta SDH, menimo, da ne gre oporekati osnovnemu načelu korporativnega upravljanja, da ima lastnik ali od njega pooblaščeni upravljavec pravico imenovati člana nadzornega sveta preko skupščine. Hkrati poudarjamo, da je SDH pred imenovanjem izvedel vse postopke preverbe kandidatov, kot jih zahtevajo predhodno navedeni akti. Sama banka ima po Zakonu o bančništvu možnost, da po imenovanju članov nadzornega sveta ves čas ocenjuje njihovo primernost, Banka Slovenije pa lahko članu v določenih primerih z odločbo naknadno prepove opravljanje funkcije. Vsekakor je to mogoče, je pa mogoče, da prihaja pri predhodnih in naknadnih ocenah primernosti do različnih ocen dejanskega stanja. Da bi se temu izognili v bodoče in da bi zagotovili popolno preglednost imenovanja članov nadzornih svetov, menim, da bi bilo primerno, da Banka Slovenije, pa tudi banka, ki je v državni lasti, seznani SDH s svojo metodologijo ocenjevanja članov nadzornih svetov in z izrekanjem vrednostnih ocen o njihovi primernosti, kar je pa še posebej ključno, kakor tudi z virom podatkov, iz katerih izhajajo ocene. Tako bomo dosegli, da bodo enake določbe tudi enako uporabljene – kar kot izgleda, to so, kot ste vi rekli, zakulisne informacije. Jaz teh informacij nimam, pa sem minister za finance. Ker je Banka Slovenije neodvisna institucija in ima svojo posebno komisijo, ki ocenjuje posamezne kandidate, in tudi guverner se ne ukvarja s tem, ampak samo ta komisija, bi s tako delitvijo informacij in načel in virov podatkov ne smelo potem prihajati do razlik med mnenjem Banke Slovenije, mnenjem banke in pa mnenjem SDH o primernosti ocen. Ti kandidati so odstopili sami, tako da gre sedaj za špekulacije, kaj je bilo zadaj in tega pač ne morem delati kot minister. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec, boste zahtevali dopolnitev odgovora? Izvolite.
Spoštovani gospod minister, najlepša hvala za odgovor. Ampak poglejte, Vlada je skupščina Slovenskega državnega holdinga in je odgovorna. Konkretno vas sprašujem: Ali se vi kot finančni minister, kot član te vladajoče koalicije počutite odgovornega za to, da danes nimamo v Novi Ljubljanski banki ne uprave banke in ne polnopravnega oziroma polnega nadzornega sveta Nove Ljubljanske banke? Zraven se spomnite, da so davkoplačevalci vložili v Novo Ljubljansko banko milijarde evrov. Drugo opozorilo je, da smo z Novo Ljubljansko banko v procesu prodaje in moje vprašanje je: Kakšni so to signali? Nadalje, vem, da so ti gospodje odstopili zaradi diskreditacije in pritiskov, ki so se zgodili. Ampak ti gospodje so bili imenovani s strani uprave SDH za nove nadzornike Nove Ljubljanske banke izključno z enim namenom; in to je, da zamenjajo upravo Nove Ljubljanske banke. Ker takratni predsednik uprave Nove Ljubljanske banke ni želel biti zamenjan, je odstopil sam, to je sam povedal. Kar na lepem ti gospodje tik pred tem, ko bi morali pridobiti ta dovoljena, ti gospodje nadzorniki odstopijo. In si predstavljate v tem primeru, kakšna blamaža bi bila, da bi ti ljudje vztrajali do konca kot nadzorniki in bi potem iz Evropske centralne banke dobili opozorilo, da ne izpolnjujejo pogojev. So pa zamenjali upravo Nove Ljubljanske banke in so jo zamenjali – upravo Nove Ljubljanske banke. Želim vas samo opozoriti, da naj se Vlada pri kadrovanju res drži navodil OECD o korporativnem upravljanju, ne pa tako imenovane domačijske politike kadrovanja v tem peskovniku in za peskovnik izberemo res Novo Ljubljansko banko, vsaj tako se zdi v tem primeru. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Dr. Dušan Mramor, minister, izvolite.
Hvala lepa. Rekel bi, da Vlada se drži pri kadrovanju pravil o korporativnem upravljanju OECD, ker pač s temi nastavitvami članov nadzornih svetov NLB ni imela nič, ker je to naredil SDH, ki je potem korporativnemu upravljanju za to tudi zadolžen. Končni rezultat pa je, da je trenutno toliko članov nadzornega sveta, kot jih je bilo prej pred spremembami – šest – zaradi tega, ker je od sedmih, kolikor je bil velik nadzorni svet pred temi spremembami, eden vedno manjkal in je bilo šest članov. Hkrati ima nadzorni svet tudi predsednika nadzornega sveta in nadzorni svet normalno deluje. Uprava deluje, tako da NLB pač funkcionira. Če pride do odstopov, vemo, kdo je po tem korporativnem upravljanju odgovoren za to, da se popolni sestava nadzornega sveta. Za vse ostalo, zakaj je bil nekdo nastavljen in tako naprej, pa moram reči, da kot minister za finance ne vem nič.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec, imate zahtevo za postopkovni predlog Izvolite.
Rad bi, da se Državni zbor pogovarja o Novi Ljubljanski banki in sploh o kadrovanju, zaradi tega predlagam v skladu s poslovnikom, da na eni izmed naslednjih sej opravimo to razpravo o mojem vprašanju. Imam pa še kot en komentar, in sicer glejte – treba bi bilo izvedeti, kako nedavno dogajanje v Novi Ljubljanski banki komentirajo tudi pri Deutsche Bank, ki kot svetovalec deluje pri prodaji Nove Ljubljanske banke. Nova Ljubljanska banka, poudarjam, mora namreč biti po določbi Evropske komisije do konca leta 2017 prodana, sicer bomo ponovno davkoplačevalci tisti, ki bomo nastradali. Res, gospod minister, na tej seji naj bo priložnost tudi, da o tem spregovorimo, kaj Deutsche Bank v tem primeru pravi. SDH, ste dejali, je zadolžen. Seveda, SDH je zadolžen in Vlada kot skupščina je tudi odgovorna, Vlada kot skupščina odgovarja za nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga. O tem smo v tem parlamentu v tem mandatu že večkrat govorili, kajti kadrovanje v Novi Ljubljanski banki ni edini precedens, ki se je zgodil v tem mandatu ali pa zgolj od imenovanja nove uprave Slovenskega državnega holdinga. Spomnimo še druge prodaje podjetij, ki so šle spet po domačijsko. Ker Vlada ne razmišlja o spremembi zakonodaje, spoštovani gospod minister, spoštovana Vlada, razmišlja pa Nova Slovenija. In sicer zelo v kratkem bomo vložili predlog Zakona o bančništvu, ki bo govoril oziroma ki bo šel v to smer, da tisti posamezniki, ki so v preteklosti na kakršenkoli način sodelovali pri ustvarjanju bančne luknje, so bili v upravah odgovorni v bankah v tem obdobju in so bili po mednarodnih kriterijih, pa tudi po domači zakonodaji, v tem obdobju torej sokrivi, ti ljudje v skladu s to spremembo zakonodaje ne morejo in ne smejo več sedeti v nadzornih svetih ali ostalih vodstvih bank. To je edini način, da se neuspešnih ljudi ne more več kadrovati na položaje v bankah. Ti zadnji nadzorniki Nove Ljubljanske banke, poglejte, ti ljudje so bili prej v Novi Ljubljanski banki in so bili v obdobju na odgovornih položajih, ko je nastajala bančna luknja – Luksemburg, Črna gora –, so bili v tem obdobju na odgovornih položajih, na odgovornih funkcijah. Oni so bili nadzorniki državne banke, ne pa neke privatne banke. In še potem tako neodgovorno na vrat na nos, preden bi se podale licence ali pa ne podale, potem vrat na nos odstopijo. Jaz poudarjam predvsem odgovornost tudi Vlade, ki ima moč in ki ima vpliv, in vem, da če se vi kot finančni minister ne bi strinjali z imenovanjem, da bi lahko tudi to preprečili.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospod Danijel Krivec bo postavil vprašanje ministru brez resorja, pristojnemu za Slovence v zamejstvu in po svetu, gospodu Gorazdu Žmavcu.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav ministrom in ministrici! Spoštovanega ministra za Slovence po svetu in zamejstvu gospoda Gorazda Žmavca sprašujem v povezavi s Slomakom kot organizacijo, ki pokriva Slovence v zamejstvu. Namreč, pred kratkim je bil na povabilo Komisije za Slovence v zamejstvu in po svetu delovni sestanek, kjer je bilo v vabilu navedeno, da je Slomak krovna organizacija Slovencev iz Italije, Avstrije, Madžarske in Hrvaške in pokriva praktično vse te organizacije. V preteklosti je bilo že kar veliko srečanj s Slomakom kot neko institucijo, ki predstavlja Slovence v zamejstvu. Že v preteklosti je prihajalo do neke nedorečenosti, predvsem glede pristojnosti Slomaka kot krovne organizacije. Pred dvema letoma, ko je bil Slomak na obisku tudi v Državnem zboru pri predsedniku Državnega zbora, je bilo postavljeno nekaj konkretnih vprašanj glede načina delovanja, organiziranja in o nalogah Slomaka. Takrat je bilo s strani Državnega zbora tudi zaprosilo, da se te dokumente dostavi v Državni zbor. Sam nimam informacij, ali je bilo to izvedeno. Zanima me oziroma ministra, pristojnega za Slovence v zamejstvu in po svetu, dejansko sprašujem: Na kateri podlagi je Slomak imenovan za krovno organizacijo Slovencev v zamejstvu? Ali so vsa ta vprašanja, ki so se v preteklosti pojavljala glede pristojnosti pokrivanja Slomaka v imenu vseh organizacij v tem trenutku dejansko usklajena z vsemi krovnimi organizacijami, kot jih poznamo v našem zamejstvu, predvsem v Italiji in Avstriji, kjer so te krovne organizacije dejansko aktivne? V preteklosti Slomak v tej smeri ni imel neke velik vloge. Sedaj pa glede na ta zadnji obisk postavljam vprašanje ministru in pričakujem odgovor: Ali so te formalne ovire oziroma formalni zapleti iz preteklosti dejansko odpravljeni in je Slomak, tako kot je v vabilu pisalo, dejansko v tem trenutku krovna organizacija za vse te zamejske Slovence? Hvala za odgovor.
Gospodo minister Gorazd Žmavc, boste odgovorili? Prosim.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana kolegice, spoštovani poslanci in poslanke! Poslancu Danijelu Krivcu bi se zahvalil za postavljeno vprašanje, da dobim tudi nekako možnost, da kot resorni minister podam svoj pogled na ta odnos do tako imenovane Slovenske manjšinske koordinacije, ki je bila ustanovljena že leta 2004 kot neko interesno združenje, ki naj zastopa manjšinsko politiko in je bila dosti aktivna do 2010. Od 2010 je ta aktivnost upadla, to smo tudi zaznali, vendar pa ocenjujemo, da je bila ta organizacija glede na vaše vprašanje o legitimnosti in tudi glede vsebine dela, kar razumem iz vašega vprašanja, tudi jaz sebi dajem odgovor, da je verjetno ta organizacija bila ustanovljena in v skladu z 11. členom Zakona o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja, predvsem v tem smislu, da Slovenija podpira celovitost, subjektiviteto in avtonomnost avtohtone slovenske narodne skupnosti v sosednjih državah ter da spoštuje organizirane oblike tega enotnega predstavništva posameznih skupnosti. Iz tega izhaja lahko, da je ta oblika združenja Slomak legitimna pravica, tako gledam tudi jaz na to problematiko. Vendar pa tukaj ne moremo, niti nimamo nobenih zadržkov, da bi tej iniciativi nasprotovali. Seveda pa odpiramo mi tudi to vprašanje, jaz kot minister, da je pomembna vsebina in teme, ki jih odpirajo takšna srečanja, predvsem iz tega stališča, ker so potem važne – to, kar ste vi postavili vprašanje – pristojnosti in odgovornosti takšnih sklepov ali pa takšnega usklajevanja teh interesov. Zato sem jaz že takoj na začetku svojega mandata, ko sem uvidel ta problem in morda v tistem času neaktivnost delovanja ali neusklajenih določenih interesov, sklical ta razgovor s predsedniki vseh krovnih organizacij slovenskih skupnosti v sosednjih državah ter se na nek način dogovoril, da je naša najpomembnejša oblika delovanja mene kot ministra s predsedniki krovnih organizacij v nekem smislu kolegija – skupnega usklajevanja teh interesov znotraj nas kot ministrstva in predsednikov krovnih organizacij. Moram reči, da so ta srečanja v dveh letih, dveh letih in pol dala kar dobre rezultate, smo delovali nekako brez te koordinacije uspešno in tudi konstruktivno. Pogledi glede nadaljnjega delovanja in aktivnosti te manjšinske koordinacije so stvar zdaj samega interesa krovnih organizacij, vendar teme so različne, problemi so različni, tako da iz tega stališča ima urad interes, da sodeluje predvsem s krovnimi organizacijami, ker ima tudi za to pristojnosti in tudi določene odgovornosti do politike, financiranja in vsega ostalega. Moram pa poudariti, da mi tega združenja posebej ne financiramo; financiramo pa same krovne organizacije. Na to vprašanje glede obiska, ki ste ga izpostavili, sem jaz bil tudi informiran s strani predsednika komisije, da so se najavili na ta obisk, vendar v obliki letnih srečanj, morda predstavitev. Sicer pa mislim, da bo treba v nadaljevanju nekatere teme v tej smeri odpreti. Hvala lepa, spoštovani gospod Krivec.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec, boste zahtevali dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala ministru za ta del odgovora, vendar ne vem, če sem bil ravno prav razumljen. Gre za vprašanje glede pravne podlage in glede odgovora na to, kaj je bilo v sklicu, ki ga imamo v Državnem zboru. Ali je Slomak krovna organizacija vseh Slovencev iz Italije, Avstrije, Madžarske in Hrvaške? Ker vi ste v odgovoru ves čas govorili o krovnih organizacijah, ki predstavljajo posamezne manjšine. In to je bila vedno tudi dilema v preteklosti, zato sem jaz na to tudi opozoril s tem poslanskim vprašanjem, ker gre za reprezentativnost. Gre za to, kdo v določenih primerih nastopa s strani manjšinskih organizacij do predstavništev v matični državi, ali do Državnega zbora, ali do komisije, ali do nekega ministrstva. Če mi v gradivih, ki jih imamo v Državnem zboru, napišemo, da je Slomak krovna organizacija vseh naših bližnjih držav, to pomeni, da v primerih formalnega dostopa ali pa nastopa pri posamezni problematiki Slomak zastopa vse ostale krovne organizacije; ali ne?! To je bila ves čas dilema in zato tudi želim, da se okoli tega najde nek jasen odgovor. Mislim, da je bilo na tem srečanju prejšnji teden opozorjeno ravno na to, da je ukvarjanje s slovenskim zamejstvom v zadnjih letih zelo upadlo; in na to je Slomak opozoril. Vendar to je samo vsebina, glede formalnosti pa bi vseeno rad slišal vaš konkreten odgovor. Ali je Slomak krovna organizacija nad temi posameznimi institucijami, ki funkcionirajo v Italiji, Avstriji, Madžarski in Hrvaški in jih zastopa v odnosu do naše države, kot piše v tem gradivu, ali ne? Ker to je bila ves čas dilema, zato tudi sprašujemo o tej pravni podlagi in o načinu delovanja vnaprej.
Hvala lepa. Gospod minister Gorazd Žmavc, izvolite.
Spoštovani poslanec, tudi jaz mislim, da to združenje nima statusa krovne organizacije ter gre res za vprašanje pristojnosti in odgovornosti v takšnih zastopanjih interesov. Vendar pa osebno mislim tako, da je odgovor, da pa podlaga združevanja nekih interesov verjetno obstaja skozi ta 11. člen in se lahko povezujejo in sodelujejo. Če imajo interese in jih potem tudi artikulirajo, pa mora biti postopek potem usklajen z nosilci, pravnimi nosilci; to pa so krovne organizacije. Tukaj sva si enotna. Sicer pa jaz morda podpiram tako zadevo takrat, ko bodo ta združenja dala pobudo, kot je bilo recimo prejšnji mesec, ko so dali pobudo o mednarodni konferenci na temo evropskih norm, manjšinske zaščite v Svetu Evrope ter da to skoordinira in da te aktivnosti vodijo tudi v tej smeri. Morda pobuda, ki jo evidentno sprejemam, pa lahko tudi sodelujemo. Sicer pa moj eksplicitni odgovor je isto, kot ste mi ga tudi postavili – krovne organizacije so dejansko z zakonom opredeljene in so tudi legitimni pravni zastopnik v odnosu do prijave sredstev in do politike, ki jo vodimo. Mislim, da je ta tema pomembna. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministra in ministrica, spoštovani kolegice in kolegi! Vprašanje je naslovljeno na gospo ministrico. Na vašem ministrstvu je v pripravi Pravilnik o metodologiji za določanje vrednosti vodnih in priobalnih zemljišč v postopkih razpolaganja, pridobivanja in obremenjevanja teh zemljišč s stavbnimi pravicami. V osnutku pravilnika je v 4. členu določeno, v katerih primerih lahko država pridobi brezplačno v last vodna zemljišča ter metode razpolaganja s tistimi vodnimi in priobalnimi zemljišči, ki jim je prenehal status naravnega vodnega javnega dobra, status grajenega vodnega javnega dobra ali status vodne infrastrukture. Razpolaganje je opredeljeno le kot odplačno razpolaganje. Nikjer v pravilniku pa ni določena možnost brezplačne odsvojitve navedenih vodnih in priobalnih zemljišč, ki so v lasti Republike Slovenije, kot to določa Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti v 24. členu. V skladu z navedenim členom se lahko namreč nepremično premoženje države in samoupravnih lokalnih skupnosti odsvoji tudi brezplačno; vendar le če je pridobitelj oseba javnega prava, razen javnih podjetij, in je to v javnem interesu. Obenem pa v veljavi ostaja Pravilnik o metodologiji za določanje nadomestil za služnosti na vodnih in priobalnih zemljiščih v lasti Republike Slovenije, kar glede na odzive različnih organizacij, v katere se združuje občine, povzroča zmedo ter nejevoljo. Menijo namreč, da bi bilo bolj smiselno, da se metodologija za določanje nadomestil za služnosti na vodnih in priobalnih zemljiščih uredi v enem podzakonskem predpisu; ob tem pa naj bi se upoštevala simboličnost plačila oziroma brezplačnost obremenjevanja vodnih in priobalnih zemljišč s stvarnimi pravicami, če je to v javnem interesu. Eden od ciljev, ki naj bi jim sledila naša vlada in ki ga pogosto poudarja vaš kolega minister za javno upravo, je tudi ta, da se občine finančno čim bolj razbremenijo. Sprašujem vas, spoštovana gospa ministrica: Ali se vam zdi, da je omenjeni pravilnik, ki je v pripravi in ne vključuje možnosti brezplačne odsvojitve določenih vodnih in priobalnih zemljišč, v skladu s smernicami Vlade za čim bolj učinkovito finančno razbremenitev slovenskih občin? Če menite, da je temu tako, lepo prosim za vašo razlago, na kakšen način naj bi se ta finančna bremena občin zmanjševala z omenjenim pravilnikom. Hvala za odgovore.
Hvala lepa. Gospa ministrica Irena Majcen, izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik gospod Primož Hainz. Spoštovani poslanki, spoštovani poslanci! Poslanec gospod Benedikt Kopmajer, hvala za vprašanje. Je res, da se s pravilnikom, ki je v pripravi in se nanaša na metodologijo za določanje vrednosti vodnih in priobalnih zemljiščih v postopku razpolaganja, pridobivanja in obremenjevanja teh zemljišč s stavbnimi pravicami, neposredno izpolnjujejo usmeritve Vlade za čim večjo finančno razbremenitev slovenskih občin. V postopku medresorskega usklajevanja, Zakona o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin, ki je v osnutku predvideval neodplačnost pridobivanja služnosti in stavbnih pravic na vodnih in priobalnih zemljiščih, pa je bilo kasneje sprejeto stališče in usmeritev Vlade, ki je bila usklajena z občinami oziroma njihovimi predstavniki. Dogovorjeno je bilo, da morajo na generalni, sistemski ravni ostati služnosti in stavbne pravice na vodnih in priobalnih zemljiščih odplačne; da pa je odstopanje od načela odplačnosti mogoče zagotoviti le za posamične objekte kot izjemo od splošnega pravila, in sicer za objekte, ki so nujno vezani na vodni in priobalni prostor. Ti objekti so objekti, ki prečkajo vodotoke, kot so mostovi, prepusti, vrvi in dostopi. Za te objekte naj se služnost in stavbna pravica zaračunavata simbolično. Pravilnik tako vključuje izjemo glede višine nadomestila za stavbno pravico, tako da višina nadomestila za javne dostope poti, kot so mostovi, brvi, ceste, znaša 5 % siceršnjega nadomestila. V absolutnem smislu je namreč zagotovitev popolne brezplačne odsvojitve vodnih zemljišč v lasti Slovenije nemogoča iz naslednjih razlogov – zakonodaja Evropske unije na področju voda in okolja določa obvezno načelo, in sicer plača povzročitelj obremenitve, in zato mora biti obremenjevanje s posegi, onesnaževanjem ali rabo vode podvrženo plačilu z vidika obremenjevanja. Vodna in priobalna zemljišča v lasti države so privlačna zaradi enostavnejšega pridobivanja služnosti v primerjavi s pridobivanjem služnosti na drugih zemljiščih, kot so recimo zemljišča v lasti fizičnih oseb. Zaradi zagotavljanja hidrološkega režima v vodni in priobalni prostor ne sodijo objekti, ki niso nujno vezani na ta prostor. Tudi za gradnjo vodne infrastrukture država plačuje služnost na zemljiščih v lasti občine. Tukaj posebej poudarjam, da se za področje voda ne uporablja Zakon o stvarnem premoženju države in občin; in to zaradi specifičnosti vodnih in priobalnih zemljišč ter zaradi javnega interesa, ki jim narekuje upravljanje s temi zemljišči. Vodna zemljišča v lasti države so izvzeta iz pravnega prometa. Naše ministrstvo in vlada sta z namenom razbremenitve finančnih bremen občin in tudi odprave administrativnih ovir opravila številne aktivnost. Za pripravo obravnavanega pravilnika je bilo treba najprej spremeniti Zakon o vodah; to smo izvedli v lanskem letu, vi ste ga potrdili. Pripravljen je ta obravnavani pravilnik, ki ste ga vi sami navedli, in je objavljen v javno obravnavo; kasneje bo posredovan v medresorsko usklajevanje. Višina plačil na služnosti je bila z noveliranjem pravilnika, ki ureja služnosti, že znižana, določene so bile tudi nekatere izjeme. Zakon o vodah določa pravila ravnanja z vodnim zemljiščem, ki mu preneha status naravnega vodnega javnega dobra zaradi naravnega dogodka ali posega v prostor. Takšno zemljišče je v določenih primerih mogoče tudi prenesti v last lokalne skupnosti brezplačno. V zvezi s Pravilnikom o metodologiji za določanje nadomestil za služnost navadnih in priobalnih zemljišč pa pojasnjujem, da ni prenehal veljati in se bo uporabljal še naprej. Tudi v Zakonu o vodah je ureditev služnosti ostala enaka. S spremembo tega pravilnika niti ne bo prišlo do finančne razbremenitve občin, saj se služnost ne podeljuje za objekte, ki so nujno vezani na vodni prostor. Če pogledam v leto 2014, je Arso pripravil 36 pogodb o ustanovitvi stavbne pravice, to je devet desetin vseh vlog. Gre za mostove, eno desetino stavbnih pravic pa smo podelili v povezavi s posebno rabo vode. Tu gre za morebiten dostop do vodotoka.
Hvala lepa. Zahtevate dopolnitev odgovora, gospod Benedikt Kopmajer? Izvolite.
Hvala lepa. Ne toliko kot dopolnitev odgovora, ampak predvsem o prikazu konkretnega primera ene izmed manjših občin, ki je investirala v lokalno gospodarsko infrastrukturo, to se pravi, kot ste našteli, ali objekte, ki prečkajo vodotoke, mostove, viadukte, in je morala samo v treh primerih plačati, če že govorimo o simboličnem plačilu, 2 tisoč 160 evrov, v drugem primeru 3 tisoč 500 evrov. Če že o tem govorimo, da je to simbolično plačilo, pa ne moremo govoriti, da je za služnostno pravico morala plačati 20 tisoč 798 tisoč evrov. Če bi bilo tako, kot ste rekli, simbolično plačilo, potem bi bilo pričakovano obojestransko razmerje, obojestransko simbolično plačilo. Ob zmanjšanju povprečnin občinam je treba razumeti njihove predloge, saj v manjših občinah pač šteje vsak evro. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen, izvolite.
Mogoče bi se vrnila na že povedano, in sicer da je za stavbno pravico ta znesek znižan in dejansko gre za simbolične vrednosti. Za služnosti ne. Predlagam, da se pogovorite z župani, kakšna je pri njih razlika v pridobivanju stavbne pravice ali služnosti; ali je mogoče preoblikovati tisto določilo oziroma pogodbo ali nadomestilo. Ko sva se pogovarjala, nisva tudi našla letnice, kdaj je bilo zaračunano. Mislim, da je treba pri iskanju rešitev poiskati vse možnosti, ki so na voljo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bojan Podkrajšek bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku, ki je odsoten; ter ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana ministrica ter minister, kolegice in kolegi! Moje vprašanje je naslovljeno spoštovanemu ministru Borisu Koprivnikarju, ministru za javno upravo v Republiki Sloveniji, seveda na področju zemljišč v industrijskih conah po lokalnih skupnostih. Spoštovani minister! Prav gotovo se oba zavedava in se tudi strinjava, da je vsako delovno mesto v Republiki Sloveniji izjemnega pomena. Zavedamo se tudi, da imajo lokalne skupnosti različne težave na tem področju. Mnogo lokalnih skupnosti, imam v mislih občine, ima kar nekaj teh zemljišč na voljo, eni jih imajo preveč, ene občine se ukvarjajo in veliko sil ter truda vlagajo v sprejemanju OPN, da pridejo do teh zemljišč. Ko govorimo o teh zemljiščih, na eni strani so tudi razlike v cenah – cene komunalnih prispevkov, komunalni ureditvi teh zemljišč. Do vprašanja pridemo takrat, ko pride investitor – ali to zemljišče rabi domači investitor, državljan Republike Slovenije; ali pa želi investirati v to industrijsko zemljišče, graditi svojo proizvodnjo nekdo iz tujine. Takrat se velikokrat zatakne, ker so cene teh zemljišč prav gotovo previsoke. Velikokrat se na eni strani domači investitorji odpravijo čez mejo v sosednjo Avstrijo, Madžarsko, Poljsko ali pa kam drugam. Predvsem je velikokrat žalostno in tudi velika težava, ko tuji investitor ne najde skupnega jezika, predvsem mu je prevelika cena. Sprašujem vas, spoštovani minister, to se nanaša tudi na ministra za gospodarstvo, na Vlado Republike Slovenije: Ali se na tem segmentu pripravlja kakšne spremembe, da bi občine imele možnost – ker ta zemljišča so računovodsko zavedena po neki višini –, da bi lahko z investitorjem, ali Slovencem ali tujcem, našli skupni jezik in lahko to zemljišče prodali, seveda v dobrobit novih delovnih mest? Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister Boris Koprivnikar, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! MJU sicer nima pristojnosti na področju določanja cene umeščanja industrijskih con v prostor, pa vendar bom poskušal z našega vidika pojasniti. Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti že danes določa, da se sicer premoženje ne sme prodati ali menjati pod ocenjeno vrednostjo, razen kadar gre za prodajo ali menjavo nepremičnin v lasti samoupravnih lokalnih skupnosti in so skladno s prostorskimi akti namenjene razvoju ali dejavnosti industrijskih in obrtnih con. Ta možnost v zakonu že danes obstaja. Ob tem pa je treba upoštevati pogoje, ki so določeni glede javnega zbiranja ponudb in uresničevanja razvojnega programa samoupravne lokalne skupnosti. Zakon to možnost že dopušča. Ob tem je treba paziti, da se upoštevajo tudi predpisi, ki se nanašajo na državne pomoči, da ne bi tukaj lokalne skupnosti prišle v konflikt tega vprašanja, kdaj in v kakšni obliki je možno dati državne pomoči. Kljub temu, po mojih informacijah, Ministrstvo za gospodarstvo že danes pripravlja poseben predpis, ki bo namenjen prav spodbujanju in ustanavljanju industrijskih con za privabljanje tujih investitorjev, ki bo omogočal prodajo nepremičnin v lasti lokalnih skupnosti pod ocenjeno vrednostjo, kadar gre za privabljanje novih delovnih mest in investitorjev, ker je ravno ta cena, ki jo v industrijskih conah lahko ponudi lokalna skupnost, kot sami že ugotavljate, izjemno pomembna. Ampak je treba ob tem določiti postopek prodaje, način določanja cene, kriterijev za izbiro kupca. To mora biti v tem predpisu tudi urejeno. Naj ob tem povem tudi, da imam sam izkušnjo, ko smo iskali investitorje v tujini za nekatera področja, da so na agenciji Spirit pripravili tudi pregled dejansko razpoložljivih zemljišč v različnih industrijskih conah; in ugotovili, da je danes kar veliko število teh zemljišč na razpolago, za katere se investitorje išče. Lahko se na podlagi tega zakona, ki že danes obstaja, z njimi tudi sklepajo dogovori o prodaji pod tisto ocenjeno vrednostjo. Če je to v skladu s prostorskimi akti lokalne skupnosti takrat, je tak dogovor tudi možen. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bojan Podkrajšek, boste zahtevali dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala, spoštovani minister, za vaš odgovor. Dejstvo je, da neke stvari omogočajo, kot ste sami omenili; je pa tudi dejstvo, da v Republiki Sloveniji na zakonodajo, ki jo imamo, pa tudi kot sami ugotavljate, na ocenjeno vrednost teh zemljišč, ki jih je v nekaterih lokalnih skupnostih na voljo zadovoljiva količina, kot sem že prej omenil; na drugi strani se še mučijo, da ta zemljišča pridobijo. Je pa dejstvo, da pri tej zakonodaji, pri tej volji vseh vas se velikokrat zgodi, da nekdo odide – ali odide domač investitor, ali pa se tuj investitor ne odloča, da bi investiral v naši državi. Kot sva že prej ugotavljala oba, da je izjemno pomembno vsako delovno mesto. Zato vas, spoštovani minister, prosim, da se nam ne zgodi tudi v prihodnje, da nekdo, ki se je trudil pol leta najti skupni jezik v naši državi, odide čez mejo, malo čez mejo v Avstrijo, Madžarsko ali kam drugam, pa tam gradi proizvodne hale. Posledično tam dobijo tudi nova delovna mesta, tam se ljudje zaposlujejo in kar je za državo izjemnega pomena – začnejo plačevati davke. Zato prosim vas in ministra za gospodarstvo, da se na tem področju naredi vse, da bodo možnosti in da bo več elastičnosti na tem področju. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Koprivnikar, izvolite.
Jaz bom to vaše vprašanje prenesel Ministrstvu za gospodarstvo, ker se to bolj njega tiče. Sami se zelo trudimo, da bi tuje investitorje tudi pridobili. Sam imam kar nekaj izkušenj, običajno investitorja zanima cena zemljišča in cena delovne sile. Tudi sam sem bil v nekaj primerov vpleten. Moramo vedeti, da mi težko s ceno delovne sile konkuriramo, če želite, Slovaški, Romuniji, Bolgariji. Enostavna je naša delovna sila dražja, po drugi strani pa moramo vedeti, da moramo glede cene zemljišča ščititi javni interes, kajti ta zemljišča so v javni lasti in jih je možno pod ocenjeno vrednostjo prodajati samo v primeru, da se res dokaže, da je dolgoročno koristno za neko lokalno okolje. Možnosti za to še obstajajo. Jaz se bom v prihodnje še krepko trudil, da bi te možnosti povečali, vendar ob upoštevanju, da je treba zaščiti javni interes in da taka investicija mora res dolgoročno prinašati nekemu okolju, v katerem deluje, tiste dobrobiti, ki jih od nje pričakujemo. Ne zgolj dobrobiti samemu investitorju, ampak tudi širšemu okolju. Tukaj je treba ta dva interesa vedno tehtati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber bo postavil vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc. Ker je gospa ministrica odsotna, prosim, da se opredelite do način odgovora. Izvolite, gospod Veber.
Hvala za besedo. Gospod podpredsednik, naj v uvodu povem, da bom v skladu z 247. členom Poslovnika vztrajal pri ustnem odgovoru ministrice. Gre za vprašanje, ki se nanaša na imenovanje generalnega direktorja Univerzitetnega kliničnega centra v Ljubljani. Dejstvo je, da že dve leti in pol Univerzitetni klinični center Ljubljana nima generalnega direktorja, ampak to nalogo opravlja vršilec dolžnosti. Ker gre za vrhunsko organizacijo na področju zdravja, bi seveda pričakovali, da bomo imeli temu primerno tudi izčiščeno vodenje zavoda. Če k temu dodamo tudi dogajanje na Univerzitetnem kliničnem centru v Mariboru, kjer naj bi uvedli tuj jezik za komuniciranje, in ne slovenski, potem je to zagotovo eno od eminentnih vprašanj. Ampak naj ostanem pri Univerzitetnem kliničnem centru v Ljubljani. Najprej lahko opozorim na to, da je bilo iz medijev zaslediti, da naj bi šlo v postopku imenovanja za nezakonit postopek. Pozneje sem tudi sam pridobil še več informacij in lahko povem, da je iz zapisnika o seji Sveta Univerzitetnega kliničnega centra Ljubljana z dne 7. 4. 2016 razvidno, da je Svet z glasovanjem ugotovil, da dr. Zvonko Hočevar ne izpolnjuje razpisnih pogojev; ni pa navedeno, katerega razpisnega pogoja ne izpolnjuje in zakaj je potrebno glasovanje Sveta, če evidentno ne izpolnjuje razpisnih pogojev. Bilo bi za pričakovati, če nekdo ne izpolnjuje razpisnih pogojev, potem Svet o njem sploh ne odloča. Torej gre za enega od primerov, ki kaže na to, da ni spoštovana procedura. In če se dotaknem gospoda Kopača, katerega je Svet predlagal kot ustreznega kandidata in kateremu naj bi dala soglasje tudi Vlada, je iz zapisnika ravno tako razvidno, da Svet Univerzitetnega kliničnega centra v tem postopku ni pridobil potrdila o nekaznovanju, ker ni bilo zahtevano v razpisnih pogojih, čeprav bi moralo biti. In zato upam, da tudi to gradivo ne bo šlo na sejo Vlade, v soglasje Vlade za imenovanje kandidata, ki ni predložil dokumenta, ki je zahtevan v skladu z zakonom. Če pa so bili razpisni pogoji mimo zakona, pa zopet lahko govorimo o nezakonitem postopku. In zato ministrico sprašujem glede izvedbe postopka imenovanja generalnega direktorja Univerzitetnega kliničnega centra Ljubljana.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav ministrici! Moje poslansko vprašanje se nanaša na novo prostorsko in gradbeno zakonodajo, ki je v pripravi. Situacija v Sloveniji je v primerjavi s sosednjimi državami bistveno slabša, kar se tiče pridobivanja oziroma umeščanja projektov v prostor, pridobivanja gradbenih dovoljenj, pridobivanja okoljevarstvenega dovoljenja in nešteto imamo objektov, ki so zgrajeni na črno ali v neskladju s predpisi. To tudi v veliki meri odvrača tuje vlagatelje, tuje investitorje in tudi naše investitorje od vlaganja v Sloveniji ter odhajajo v sosednje države. To ugotavlja tudi že minister za finance, da je to eden od problemov, velikih problemov, ki pa ne terja denarja v proračunu, ampak terja veliko dela oziroma pametnih ljudi in spremembo te zakonodaje, da jo bomo približali pogojem, ki jih imajo sosednje države. V Sloveniji je tako, da tuj investitor pridobiva gradbeno dovoljenje tudi 5, 6 let; okoljevarstveno dovoljenje se pridobiva leto in pol do dve leti. Več kot polovica občin še nima sprejetih občinskih prostorskih načrtov, ki bi po sedaj veljavnem zakonu morali biti že sprejeti do leta 2009; pa tega ni. Zato so veliki problemi pri razvoju prometne in komunalne infrastrukture ter veliki problemi podjetnikov, gospodarstva pri umeščanju projektov in pridobivanju vseh potrebnih dovoljenj. Zato me, gospa ministrica, zanima: Ali ta zakonodaja, ki naj bi bila sistemska, vsebuje takšno vsebino oziroma nastavke, da bomo v prihodnjih letih ta razkorak skrajšali oziroma da bodo pogoji umeščanja in pridobivanja gradbenega dovoljenja podobni kot v sosednjih državah? Že Srbija ima rok en mesec za pridobitev gradbenega dovoljenja, pri nas pa je to pet let. To je za tuje investitorje glavna prepreka. Predstavniki tujih investitorjev že sprašujejo, ali ima določena poslovna cona okoljevarstveno dovoljenje. Če nima, enostavno ne sprašujejo več in gredo drugam, ker dve leti ali pa leto in pol čakati je nemogoče, samo za ta del. To me res zanima, ker kolikor sem sam spremljal, gre predvsem za lepotne popravke; ne pa za sistemsko ureditev, ki bo to uredila.
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen, izvolite.
Hvala. Spoštovani poslanec gospod Zvonko Lah, namen zakonodajnega paketa treh zakonov s področja urejanja prostora in graditve objektov, ki je trenutno v pripravi, je celostno in enovito prenoviti ter nadgraditi krovno zakonodajo na tem področju. Osrednje vodilo pri tem je vzpostaviti takšna vsebinska in postopkovna pravila ter sistem pristojnosti, ki bodo omogočala učinkovito sprejemanje odločitev – od strateškega odločanja o smereh razvoja v prostoru do izdaje gradbenih dovoljenj in drugih konkretnih upravnih aktov. Pri iskanju in usklajevanju teh rešitev se poglobljeno oziramo tudi po ureditvah sosednih držav zaradi primerljivosti pravnega reda, zaradi konkurenčnosti slovenskega prostora in z njim povezanih upravnih storitev. Pomemben vidik te konkurenčnosti pa je tudi primerjava povprečnih časov trajanja za primerljive projekte in upravne storitve. Pri učinkovitem sprejemanju odločitev v prostoru, kar pa ne pomeni zgolj zagotavljanja hitrosti, ampak tudi vsebinske ustreznosti odločitev, so vsekakor pomembne tudi normativne podlage. Osnutki zakonodajnega paketa, ki so bili javno razgrnjeni, vsebujejo marsikatero rešitev, ki gre v smeri pohitritve postopkov, pri čemer ne gre toliko za predpisovanje ali krajšanje takšnih ali drugačnih rokov; temveč za bolj smiselno prerazporeditev bremen in pristojnosti, redukcijo posledično nepotrebnih zahtev in opravil ter povečanje prožnosti pri odločanju, kjer je ta možna. Te rešitve se sedaj in usklajujejo z deležniki, pri čemer ministrstvo kot pripravljavec zakonskih rešitev dosledno spremlja, ali so te dodelave in uskladitve skladne z osnovnimi izhodišči in cilji zakonske reforme. Pri tem dodajamo, da je področje urejanja prostora in graditve objektov silno razvejano ter je tudi predmet področnih predpisov, ki pa niso v pristojnosti zgolj Ministrstva za okolje in prostor. To pomeni, da morajo zahtevam po učinkovitejšem upravljanju tega področja nujno slediti in se z nastajajočimi rešitvami uskladiti tudi drugi predpisi. Vsekakor pa ravno ob pregledovanju in spoznavanju tujih ureditev ugotavljamo, da učinkovito sprejemanje odločitev v prostoru ni in ne more biti povezana zgolj z normativnimi rešitvami; ampak je v marsičem odvisna predvsem od organizacije deležnikov in procesov ter pravne in upravljavske kulture. Prehod oziroma nadgradnja sedanjega delovanja na tem področju, bolj učinkovit sistem je nujno povezan tudi s spremembami v organiziranosti, miselnosti in pristopu pri vsakodnevnem ravnanju vseh, ki so vpeti vanj. Hvala.
Gospod Zvonko Lah, imate zahtevo za dopolnitev odgovora? Izvolite.
Gospa ministrica, vaš odgovor me ravno ne navdaja s kakšnim optimizmom. Je pa vaša ugotovitev točna, da je prostorska zakonodaja tako kompleksna, da bi bilo po mojem mnenju nujno, da se ustanovi nek nadresorski organ, ki bi združeval tudi ostala ministrstva, ker prostorska zakonodaja ni odvisna samo od vašega ministrstva. Imamo en kup nosilcev urejanja prostora, ki so tudi pod drugimi resorji, ki so tukaj zelo pomembni, kot je eden od najpomembnejših tudi kmetijstvo ali pa infrastruktura. Pri nas se dogaja, da smo umeščali dolenjsko avtocesto 15 let, drugi tir 15 let, pa še en kup drugih stvari, da imamo Strategijo prostorskega razvoja Slovenije en skupek želja, ki ni nič drugega, da imamo 36 soglasodajalcev oziroma nosilcev urejanja prostora pri sprejemanju prostorskih aktov. Ali se v tej zakonodaji to kaj krči, ali se kaj spreminja, ali bodo zopet v času izdelave prostorskih dokumentov mojstrovilili in zavlačevali ter bili med sabo neusklajeni, kot je bilo to do sedaj? Jaz iz te zakonodaje, ki se pripravlja, ne vidim kakšnih bistveno bolj učinkovitih prejemov ali rešitev, ki bi bistveno skrajšali te roke. Ne moremo reči, če bomo iz šestih let skrajšali na štiri leta, da je to velik uspeh. Ne; mi si moramo zadati nalogo, da bo umeščanje ali [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]prostorski akt sprejet v roku pol leta, gradbeno dovoljenje v enem mesecu; in temu tudi slediti, drugače je to delo zaman. Pristop, ki je bil sedaj, se mi ne zdi, da je bil najprimernejši.
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen, izvolite.
Spoštovani gospod Lah, verjamem, da je za pričakovati, sploh v tem delu, da bo v trenutku postopek prostorskega planiranja krajši. Jaz sem prepričana, da je pri izdaji gradbenih dovoljenj manj težav zaradi tega, ker se izdajajo v skladu s prostorskimi akti. Če je vloga za gradbeno dovoljenje ustrezna prostorskemu aktu, se lahko izda gradbeno dovoljenje tudi v enem mesecu; še posebej če je vloga popolna. Pri sprejemanju prostorskih aktov pa ni naš namen, da bi kateregakoli od upravljavcev prostora – sami ste jih nekaj navedli in povedali, da jih je še več – okrnili v njihovih prizadevanjih oziroma v njihovem ravnanju. Naše okolje je glede tega že precej obremenjeno, velikokrat se tudi prebivalci vključujejo v sprejemanje okoljskih aktov. Pri pripravi te zakonodaje ni bil namen, da se komu krčijo ali omejujejo njihove pravice. Je pa res, če v smislu izvedbe nekega prostorskega akta tudi investitorji, ti dejavniki, ki vplivajo na umestitev v prostor, lažje in bolje sodelujejo, se lahko ta čas tudi skrajša. Zakaj pa je polovici občin uspelo sprejeti OPN ali občinske prostorske akte?! Torej so bili dovolj usposobljeni, dovolj zavzeti, zgleda, da so župani imeli interes, da se ti akti sprejmejo. Krajšanje ali sprejemanje prostorskih aktov na način, da bodo komu kratene osnovne pravice, ki jih seveda ima, to ni bil namen sprejetja te zakonodaje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, boste predlagali razpravo v Državnem zboru? Izvolite.
Da, predsedujoči, izkoristil bom to poslovniško možnost, ker je zadeva zelo pomembna. Bojim se, če ne bodo kratene pravice nikomur glede postavljanja pogojev oziroma smernic in soglasij, potem bistveno ne bomo skrajšali postopkov; ker to, kar imamo pri nas, ni nikjer po svetu. Tudi imamo problem recimo kategorizacije občinskih cest. Bila je razprava v Državnem svetu in tam je vse poniknilo. Ali ta zakonodaja rešuje to, da Ustavno sodišče ne bo razveljavljalo občinskih odlokov o kategorizaciji občinskih cest; in kjer ni kategorizirana občinska cesta, da mora investitor od vsakega lastnika, na zemljišču katerega je zgrajena cesta, dobiti služnost, vpisati v zemljiško knjigo, kar stane 130 evrov; in to vsak investitor posebej. Ali rešuje ta zakonodaja to? Mislim, da ne. Takrat je bilo podanih tudi nekaj rešitev. Mislim, da bo to postalo čez kakšno leto nevzdržno in bo ta zakonodaja, ko ne kratimo nikomur nobene pravice, dajemo pa pravico vsakemu, tudi nekomu, ki je na drugem koncu Slovenije, da se vtakne v postopek in lahko zadrži sprejemanje nekega prostorskega akta. Jaz sem bil župan ene občine, ki je sprejela OPN v letu 2009. Pa bolje, da ga ne bi, ker takrat je že veljala uredba, da mora biti vsaka zidanica na stavbnem zemljišču in ne moremo legalizirati nobene zidanice od takrat naprej. Sedaj smo pa v postopku dopolnitve občinskega prostorskega akta, pa imamo zopet ogromne težave. Stvari se samo bolj komplicirajo, nič ne poenostavljajo, en kup je problemov. Ministrstvo oziroma izdelovalec tega zakona bi moral že v startu zastaviti, kaj moramo odpraviti, ne pa nekaj delati, na koncu bomo pa videli, kakšen izdelek bo prišel ven. Jeseni, ko se bomo zapičili v to zakonodajo, boste videli, kam bomo prišli. Če to zakonodajo pišejo neki pravniki, uradniki, ki nimajo nobenih izkušenj v praksi ne z izdelavo prostorskih aktov ne s projektiranjem raznih projektov, potem dobimo tak izdelek, kot ga bomo, pričakujem, dobili jeseni. Mislim, da je čas, da se opravi temeljita razprava z vsemi deležniki in da si zastavijo cilje, dokler je še čas, ker drugače ne bo gospodarske rasti; verjemite mi.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Dr. Vinko Gorenak bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve mag. Vesni Györkös Žnidar, ki je odsotna, zato prosim, da se opredelite tudi do načina odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Neopravičeno odsotna, glede na poslovnik. Z obžalovanjem ugotavljam, da tej ministrici sploh ni možno postavljati poslanskih vprašanj. Danes, kolikor so mi kolegi povedali, manjka že tretjič. Uvodoma smo ugotovili, da je situacija jasna, samo mednarodne aktivnost so lahko opravičljive; in ne te. Moje poslansko vprašanje se je nanašalo na aktualne razmere okoli migrantske krize. Na začetku marca je prišlo do zaprtja balkanske poti, seveda je to zaprtje opravila Makedonija, ki ima toliko ali manj policistov kot Slovenija. Slovenija pa kot članica Evropske unije tega ni bila sposobna narediti od lanskega leta. Zanima me:, Kakšno je trenutno stanje, koliko ilegalnih migrantov še vedno prihaja k nam, tokrat na ilegalni način, ne več na organiziran način? Koliko ljudi zaprosi za mednarodno zaščito in so nastanjeni v azilnem domu ali njegovih izpostavah? Koliko ljudi zapusti Republiko Slovenijo, tako da odide iz azilnega doma, ker pač imajo prosto gibanje? Kako se Republika Slovenija pripravlja na morebitno opuščanje na makedonsko-grški meji in na morebiten nov, velik prihod ilegalnih migrantov? Kako bomo v tem primeru zavarovali meje? Treba je dodati, da smo v Evropo spustili – vsaj mi, preko našega ozemlja – skoraj pol milijona ljudi. Danes vidimo posnetke na grško-makedonski meji, kjer so stari ljudje, onemogli ljudje, kjer so otroci. Ti v Evropo ne smejo. Mi pa smo po naših uradnih podatkih preko Slovenije spustili, kot sem rekel, nekaj manj kot pol milijona ljudi, med njimi je bilo 68 % moških, starih pod 38 let ter nad 18 let. Prispevali smo torej k nekemu nehumanemu dejanju Evrope. Kar se tiče mojega vprašanja, prosim, če ministrica odgovori ustno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Branko Grims bo postavil vprašanje ministrici za notranje zadeve mag. Vesni Györkös Žnidar, ki je odsotna. Prosim, da se opredelite do načina odgovora.
Hvala. Za gospo neopravičeno odsotno ministrico tudi sam izražam pričakovanje, da odgovori ustno; in to na prvi naslednji seji. Vprašanje, ki ga pa želim postaviti – zadnjič sem ga umaknil, ker je ni bilo, tokrat ga ne bom, ker bo sicer tole šlo v nedogled, kar se gospa gre –, pa se dotika ene od najbolj neprijetnih zgodb, povezanih z migranti, namreč dejstva, da se je na Kotnikovi v Ljubljani konec februarja pokazalo, da so levičarji v obrambi ilegalnih migrantov in tega nezakonitega početja v celoti pripravljeni uporabiti tudi silo. Tam smo videli zakrinkane ljudi s kôli v rokah, postavljenih v kordon, ki ga v policijskem žargonu imenujejo za obvladovanje množic, to se pravi z očitnim namenom in pripravljenostjo, da se uporabi nasilje. Na srečo na drugi demokratični strani niso naleteli na nobenega, kako bi temu rekel, sogovornika, kot so si ga morda želeli. Tam so bili stare gospe z zastavami v rokah, umetniki, kulturniki z Zdravljico, z listom naše himne, ki so jo želeli prebrati. No, v sredo se je postavila policija. Posnetki tega soočenja so več kot zgovorni, kdo je kdo in kdo je dejanski nasilnež v Sloveniji. Res je smešno, da se o tem sploh ugiba, ker je bilo s strani levičarjev po 2. svetovni vojni pobitih kakšnih 100 tisoč ljudi na ozemlju Republike Slovenije. To seveda zelo jasno pove, kdo je nagnjen k nasilju in koga bi morali nadzorovati. Ampak internet je od takrat poln informacij o tem, kako se opravljajo pogovori s tistimi na demokratični desni strani, ki so zgolj šli na kakšne demonstracije ter zahtevali varnost in zakonitost. Zanimivo, o tem se opravlja razgovore; da pa nihče očitno ne preiskuje, kako je s tistimi, ki so pokazali, da so izurjeni in opremljeni za nasilje. Še več, na seji komisije, ki jo vodim, smo ob prisotnosti gospe ministrice predali policiji tudi slike, iz katerih ob povečavi zelo jasno sledi, da so tam imeli ljudje še marsikaj kaj drugega, da so levičarji imeli verjetno tudi kakšno skrito orožje. Vidi se stvari, pripravljene za napad in podobno. In takrat je bilo s strani ministrice zagotovljeno, da bodo vse to ustrezno preiskali. Sedaj se očitno preiskava na slepo usmerja v drugo smer v nekem upanju, da se bo koga našlo, da bi se s prstom pokazalo na drugo smer; pa se ne bo. Nasilni so bili levičarji in njih je treba preiskati. Nihče nima pravice izkazovati nagnjenosti ali pozivanja k nasilju. To je protiustavno početje, ne samo kriminal. Gospo ministrico sprašujem: Kako poteka preiskava glede vseh tistih ostalih predmetov in temeljnega sporočila o pripravljenosti na nasilje s strani levičarjev na Kotnikovi ulici?
Hvala lepa. Gospod Žan Mahnič bo postavil vprašanje ministrici za obrambo gospe Andreji Katič, ki je odsotna, zato tudi vas prosim, da se opredelite na način odgovora.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani poslanci! Ministrica mi naj odgovori ustno, kljub temu, da bo čez en mesec ta tema že za nami. Za kaj gre? Slovenska vojska ima prvič v zgodovini samostojne Slovenije oceno pripravljenosti nezadostno. In da bi vsaj malo pomirili javnost, se že govori, da bo še pred 15. majem, to je datum Slovenske vojske, zamenjan načelnik Generalštaba general dr. Andrej Osterman. V petek je bil v časopisu Dnevnik objavljen članek, ki nekako nakazuje, da naj bi že potekali pogovori o tem, kdo bo naslednji načelnik Generalštaba. Kakor je tam pisalo, je trenutno v igri ime brigadirja Milka Petka, ki je eden od vodij treh podpornih stebrov na Generalštabu Slovenske vojske. Kar želim vprašati, je to: Ali ministrica resnično razmišlja o tem, da bo zamenjala načelnika Generalštaba? Potem imam zanjo vprašanje, kdo bo to? Ker Vlada še vedno ni sprejela poročila o stanju in pripravljenosti Slovenske vojske, me zanima: Ali se ji zdi smiselno načelnika Generalštaba menjati, preden Vlada sploh sprejme to poročilo o stanju in pripravljenosti, preden ga Državni zbor sploh obravnava ter preden se širša in tudi strokovna javnost z njim seznani? Kako bo zagotovila, da naslednji načelnik Generalštaba ne bo ravno ena od oseb, za katero bi se lahko izkazalo, da je tudi sam sodeloval in pomagal pri tem, da je Slovenska vojska danes v nezavidljivem položaju in da ima prvič v zgodovini Slovenije nezadostno oceno? Prav tako me zanima, kako bo ministrica pojasnila, če bo brigadirja Petka res imenovala za načelnika Generalštaba: Kako si predstavlja neko vizijo, nek razvoj, predvsem pa mir v Slovenski vojski glede na to, da se brigadir Petek prihodnje leto upokoji? Mi vemo, da trenutno potrebujemo na mestu načelnika Generalštaba nekoga, ki bo tam več kot eno leto, ki bo tam nekaj let, ki bo odločen, ki ima jasno vizijo in ve, kje si želi čez pet let Slovensko vojsko. In prav tako me zanima, če sedaj govorimo o brigadirju Petku, kljub temu da je služboval tudi v zvezi Nato, je pa, kot smo prebrali, zanimivo tudi iz tega članka, da gre za očitno nekega štabnega oficirja, ki nima nobenih izkušenj z vodenjem in poveljevanjem kakšnega oddelka, voda, čete v Slovenski vojski. Kako si predstavlja na mestu načelnika Generalštaba nekoga, ki nima izkušenj s tem? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala. Spoštovana ministrica, kot veste, sem vam pred časom že postavil pisno poslansko vprašanje, na katerega nisem dobil konkretnih odgovorov. Moje vprašanje se navezuje na podjetje Albin Promotion, ki je leta 2007 prejelo gradbeno dovoljenje za sanacijo opuščene gramozne jame z granulatom iz avtomobilskih gum po normi EN 13242, ki ga je takrat izdalo Ministrstvo za okolje in prostor. Do tu primer v bistvu ni bil sporen. Nato pa je tri leta in pol kasneje družba Albin Promotion dobila odločbo, da se gradbeno dovoljenje odpravi po nadzorstveni pravici. Torej v državi se je zgodilo nekaj, kar se v pravni državi nikoli ne bi smelo zgoditi. Gre za pravno predvidljivost in kar je bistvena kršitev tudi slovenske Ustave. Vlada je začela s postopkom ugotavljanja pogojev za ukrepanje po nadzorstveni funkciji po uradni dolžnosti. Na podlagi tega lahko iz medijev ljudje morda poznajo zgodbo več požarov na tem območju. Zadeva teče tudi pred Evropsko komisijo, ki je ugotovila kar nekaj kršitev ministrstva. Ministrstvo je na te kršitve odgovarjalo, predvsem je Evropska komisija ugotovila, da je bil predvsem kršen člen okvirne direktive o odpadkih 101, ki kar se tiče zadevni postopek, ne bi smel šteti za predelavo, temveč za odlaganje. V skladu s tem členom sklepa komisije se zasipe lahko šteje za predelavo, kadar se za pridobivanje zemljišč uporabijo ustrezni odpadki. Komisija je menila, da zaradi ugotavljanja prisotnih težkih kovin in drugih nevarnih snovi v pnevmatikah ter njihove vnetljivosti rabljene pnevmatike, pri katerih je kot predhodna obdelava izvedeno le grobo trgane, niso takšen ustrezen odpadek, ki bi ga lahko zasipali. Komisija je v tem obrazloženem mnenju, ki ga imam pred seboj, ugotovila celo vrsto kršitev, na katerega je ministrstvo zelo skopo odreagiralo. Naj povem tudi, da teče v Sloveniji tožba za povrnitev vseh stroškov podjetju Albin Promotion. Vi ste meni odgovorili, da boste pač počakali do konca, da se bo pravdni postopek začel, da se bo nadaljeval. Moje vprašanje se nanaša na to: Ali se boste začeli v prvem delu s podjetjem Albin Promotion pogajati, ali boste ugotavljali, ali se boste pogodili; kar bo po vsej verjetnosti za državo cenejše, bolj racionalno? Po mojih izgledih, ki sem jih tukaj pogledal, bo po vsej verjetnosti ta zadeva padla. Slovenija bo dobila veliko kazen. Po drugi strani ste pa pred kratkim tudi razpisali javni natečaj za sanacijo, kjer se je pojavilo eno izmed podjetij, ki vedno delujejo za gospoda Odlazka, ki bo izvedlo sanacijo od 45 tisoč ton samo 28 tisoč ton, in sicer za ceno, po kateri bi podjetje Albin Promotion recimo saniralo vseh 45 tisoč ton teh odpadkov. Jaz bi prosil za ta dva odgovora: Kako mislite nadaljevati postopek? Zakaj je bila takšna cena za sanacijo teh odpadlih pnevmatik? Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica Irena Majcen, izvolite.
Hvala. Hvala gospodu poslancu Francu Brezniku za vprašanje. Se opravičujem, ampak tako hitro ste govorili, da mi je bilo mogoče kaj premalo razumljivo. Zadeva okoli te sanacije opuščene gramoznice pri Lovrencu na Dravskem polju je zadeva starejšega datuma. Dolgo časa so se ti postopki v tem delu odvijali. In glede na vašo razpravo bi jaz absolutno ločila postopka, ki po eni strani tečejo pred Evropsko komisijo zaradi prijave, zaradi kršitve; ter postopka, v zvezi s katerim vi mene sprašujete, ali bomo šli s podjetjem Albin Promotion v pogajanje. Če se zdaj osredotočim na ta postopek. Glede tega postopka je bilo tudi že kar nekaj oddaj, novinarji so zelo zainteresirani, da okoli tega razlagamo in pripovedujemo. Bi pa vam želela povedati, da je zavezanec, to je Albin Promotion, z inšpekcijskimi odločbami – bilo jih je več, že med obratovanjem čisto v zgodnji fazi je bilo kar nekaj inšpekcijskih odločb. Ampak če zdaj to skrčiva, ker je nemogoče v tem kratkem času vse razdelati, greva na te zadnje, ko mu je bilo z odločbo odrejeno, da se ti odpadki umaknejo, takrat bi lahko – to je bilo še pred mojim prihodom – to podjetje Albin Promotion prevzelo to odstranitev gum. Je pa seveda res, tega se jaz dobro zavedam in to jemljem v obzir, na svoje stroške. Zdaj, po izvršbi je naša inšpekcijska služba razpisala izdelavo tega dela, pridobila izvajalca, bo tudi treba te stroške pokriti in potem z izvršbo do Albin Promotion doseči, da se ti stroški povrnejo. Zadeva je vseeno kompleksna zaradi tega, ker so v prvem zgornjem sloju na nek način čiste gume, v nižjih slojih pa so po pripovedovanju neke obrazložitve, kaj vse je v spodnjem delu. Mi pa po odstranitvi zgornjega dela moramo sondirati spodnji del in ugotoviti, kako očistiti še tiste odpadke, ki so z nedovoljenim posegom prišli v to gramoznico. Za prebivalce ali pa za tiste, ki so s tem malo več seznanjeni, ne bom povedala nič novega, da je podjetje Albin Promotion želelo pridobiti gradbeno dovoljenje na Upravni enoti Ptuj v tistem času, torej 10 let nazaj; pa ni moglo pridobiti. Ta pridobitev gradbenega dovoljenja je bila kasneje izdana na Ministrstvu za okolje in prostor ter potem tudi razveljavljena, kot ste povedali. Zakaj torej ne pogajanje? Pogajanja predvsem ne zaradi tega, ker je zadeva že toliko let v izvajanju, torej tudi v sanaciji, pa s strani lastnika ni bilo nobenega razumevanja. S poslancem je seveda to lažje razpravljati, je pa vsaj z moje strani treba povedati, da je bilo pritiskov tudi s strani mnogih za izvedbo teh pogajanj. In ko je tako močen angažma, priznam, da človek tudi včasih obupa nad tem, ali ja ali ne. Priznam, da je zdaj tudi strokovno delo naših sodelavcev usmerjeno na dokazovanje, da so bili že od poslovanja tega podjetja v samem začetku številni inšpekcijski nadzor in številne kršitve, ki jih lastnik ni odpravil. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Breznik, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Morda smo se nekoliko razumela. Jaz upam, da razumete, da vas ne obtožujem, da ste bili vi krivi za napačno izdajo, ker je to bilo skoraj pred desetletjem. Gre pa po mojem mnenju za to, da je državni organ napačno uporabil pravo in da šlo v tem primeru za neko odločanje, za katero ni bil pristojen, kar je ugotovilo; in je zaradi tega bila ta odločba odpravljena. Torej gre za protipravno ravnanje, ki spada v okvir 26. člena Ustave in tudi v okviru Obligacijskega zakonika, 148. člen. Bojim se, da pa je v vaši pristojnosti in v vašem mandatu sedaj, da ocenite, kakšne so možnosti v tem pravdnem postopku. Tudi jaz ločim tisto, kar se teče pred komisijo. Če bo komisija ugotovila, bo zadeva stekla na Sodišču Evropskih skupnosti. Naj priznam, da sem večinoma pravne prakse Sodišča Evropske skupnosti preučeval v svojem magistrskem študiju. Moram priznati, da pravna zanesljivost, pravna varnost neke države, ki je bila na začetku tega postopka za podjetje Albin Promotion leta 2007 kršena, torej ko je nekomu izdalo gradbeno dovoljenje in ga potem zavrnilo; to je ena izmed velikih kršitev v vsakem letu. Kljub temu da ste vi navajali tudi pred Evropsko komisijo, da je podjetje Albin Promotion kršilo, da ni recimo saniralo določenih zadev v zvezi z določenimi standardi, ki bi jih moralo; ampak so to manjše kršitve. Za to večjo kršitev se bojim, da bo Slovenija izgubila tudi ta postopek. Moje vprašanje se je znašalo predvsem na to, ker sem spremljal kot poslanec v prvem in v tem drugem mandatu, nekako lahko rečem, da smo skoraj vse tožbe Slovenci zgubili. Ne vaše ministrstvo; predvsem zadnja zadeva skupaj s Hrvaško glede Jedrske elektrarne Krško, kot vemo, velika kršitev in velika površnost ljudi, ki so delali na ministrstvu, na dveh ministrstvih. Slovenija bo zdaj plačala milijone evrov odškodnine. Moje vprašanje se predvsem navezuje na to: Ali ste pomislili na to, da se nam splača iti v nek pravdni postopek s podjetjem Albin Promotion ravno zaradi te kršitve pravne zanesljivosti ali nezanesljivosti v tem postopku?
Hvala lepa. Gospa Irena Majcen, izvolite.
Sedaj priznam, pa še manj razumem, kot se mi je zdelo, da prej ne razumem. Ta dva postopka v smislu povezanosti nista povezana. Ta postopek, ki ga ima Slovenija pred Evropsko komisijo, govori o nelegalno odloženih odpadkih in s tožbo, ki jo je lastnik podjetja Albin Promotion vložil proti Sloveniji, nima nič. To pomeni, da mi moramo za tožbo, ki jo imamo pred evropskim sodiščem, izpeljati postopek sanacije te jame. V samem postopku, ki pa je tožba do Republike Slovenije, torej do Vlade, do Ministrstva za okolje in prostor v Sloveniji, pa dokazovati – in tukaj sem povedala, da so naše strokovne službe v smislu tega postopka angažirane, to pa predvsem zaradi tega, kot sem vam tudi omenila, ker v postopkih, ki jih vi imenujete legalni, ko je veljalo tisto gradbeno dovoljenje, so bili številni postopki inšpektorjev, ki so v tistem času ustavljali dela, napotili izvajalca oziroma lastnika podjetja, da izvede ukrepe, ki jih ni. Torej če sama ocenjujem, tožba pred evropskim sodiščem ministrstvo zavezuje, da izvajamo ukrepe in seveda saniramo nedovoljeno odlagališče. Tam si to tudi prizadevamo. Tam, se strinjam z vami, ni dobro, da bi država plačala odškodnino. Ta postopek spremljamo in se ga trudimo izvajati v rokih. Medtem ko sama tožba lastnika podjetja seveda lahko pride v prihodnje do evropskega sodišča, ampak trenutno ti dve tožbi nista povezani. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, zahtevate razpravo v Državnem zboru? Izvolite.
Najlepša hvala. Razpravo bi želel predvsem na to temo zato, ker je težko v tem kratkem času, ki nam je na voljo, tako ministrici kot meni, priti zadevi do dna. Sedaj sva ugotovila, da so ti postopki ločeni. Eno je tisti postopek komisije, drugo so pravdne zadeve, ki tečejo na našem sodišču v Sloveniji. In tisti postopek na novo grozi še pred Sodiščem Evropske unije. Drugi problem, ki pa nastopi, ki bi rabil celo vrsto vprašanj in mojih pomislekov, pa je ta nesrečna sanacija. To podjetje bi to sanacijo 28 tisoč ton od 45 tisoč ton naredilo za približno milijon 600. Vi ste našli zunanjega izvajalca za več kot 2 milijona za 28 tisoč ton, kar je pol milijona dražje, kot bi to lastno podjetje naredilo. Jaz ne razumem, kateri zakonski člen je tisti, po katerem bi to podjetje, kot ste sami ugotovili, to moralo narediti brezplačno, pa zdaj tega brezplačno ne sme narediti, ker je to podjetje v postopku, in zato ste izbrali zunanjega izvajalca, ki je pol milijona evrov dražji. Kakorkoli je, teh pol milijona evrov sanacije, ki jo moramo storiti v najkrajšem času, glede katere tudi ugotavljate, da bo do konca junija leta 2016 končana, prvega dela teh pnevmatik, 28 tisoč ton, da to podjetje naredi; to bi moralo narediti prav podjetje Albin Promotion. To je pol milijona dražji izračun. Gre za racionalnost, na koncu se nam tudi teh pol milijona, kolikor bo Albin Promotion dobil to na sodišču, če bomo pol milijona prešteli vsem stroškom, ki so bili namenjeni ne samo sanaciji, ampak nepravilni izdaji gradbenega dovoljenja v letu 2007. Na podlagi tega vsega skupaj moram priznati, da imam številne dvome, številne pomisleke, ne obtožujem vas, da ste do sedaj naredili kakršnokoli napako. Seveda pa na vas apeliram, da se resnično lotite širšega pogleda v to; in da tudi po odločbi našega poslovnika naredimo eno javno razpravo na to temo. Jaz imam celo vrsto dokumentov, na katerih, moram priznati, sem delal kar nekaj časa. Na začetku, tudi kot večina ljudi, sem bil nekako zadržan tudi do tega podjetja, moram priznati. Na koncu ugotavljam, da je zadeva zelo pereča in da lahko grozi več kot desetmilijonska odškodnina državi Sloveniji. Ne bi si želel in verjamem, da si tudi vi kot ministrica za okolje ne bi želeli, da se v vašem mandatu zgodi kakršenkoli tožba, ki jo bo Slovenija morala plačati. Ravno na podlagi tega predlagam, spoštovani podpredsednik, da o mojem poslanskemu vprašanju opravimo širšo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v torek, 19. aprila 2016, v okviru glasovanj. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Gospod Franc Breznik bo zastavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku, ki je odsoten, zato vas prosim, da se opredelite do načina odgovora. Izvolite.
Jaz bom prosil, da mi gospod Počivalšek, ko bo prišel na naslednjo sejo, ustno odgovori na poslansko vprašanje. Poslansko vprašanje pa je, lahko rečemo, v skladu tudi z vladno obljubo pred temi volitvami. Stranka Mira Cerarja je obljubljala visoka moralna in etična pravila, meritokratska načela in tako naprej. Nekaj dni nazaj smo lahko ugotovili, da profesorico španščine in uradnico, ki ni poznavalka ekonomskih razmer, gospod Počivalšek in gospod Erjavec pošiljata na prestižno funkcijo v ekonomsko diplomacijo v Ženevo. To je po drugi strani tudi hčerka bivšega predsednika gospoda Kučana – gospa Špela Kučan. Gospoda Počivalška sprašujem: Kakšne so njene specifikacije, kakšne so njene kompetence? Zakaj se država, kjer imamo na stotine brezposelnih ekonomistov, magistrov ekonomije in doktorjev ekonomije, ki govorijo nekaj tujih jezikov, ni odločila za javni razpis in pogledala celo vrsto mladih ljudi, ki bi si zaslužili, da pridejo na to funkcijo? Mislim, da imamo v dvomilijonskem narodu številne ljudi, ne problematiziram imena Kučan, ker menim, da si tudi hčerka ali sin nekega predsednika zasluži normalno službo. Ampak nekdo, ki je učitelj španščine, ne vem, kakšne zveze ima s tem, da opravlja neko misijo v tujini, ki se tiče gospodarskega ministrstva, ki se tiče poznavanja širših makroekonomskih razmer in tako naprej. Zame po vsej verjetnosti to ne gre po nekih meritokratskih načelih; po tistem vtisu, ki so ga predstavili tudi mediji, ne gre za neko kompetentno zadevo, ampak gre za sum neke korupcije, predvsem pa tudi za sum nepotizma. Zaradi tega pričakujem na naslednji seji Državnega zbora ustni odgovor v prvi vrsti ministra Počivalška, s katerega ministrstva gospa Špela Kučan odhaja v Ženevo. V nadaljevanju pa bom postavil tudi poslansko vprašanje ministru za zunanje zadeve, ki je nekako direktno odgovoren za postavitev diplomatov na predstavništvih v tujini. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore in s tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, v torek, 19. aprila 2016, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 18. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.