Uvaženi kolege i kolegice a pogotovo kolege i kolegice iz HDZ-a i SDP-a. Kao mlađi mislio sam da ste nesposobni i korumpirani i da u toj nesposobnosti i korumpiranosti upropaštavate zemlju i uništavate moju generaciju. Ali vi ste zapravo genijalci, otkada sam ušao u Sabor mogu samo zaključiti da onaj koji ovoliko krade i u ovolikoj mjeri i dalje se izmjenjuje na vlasti on mora biti genijalan. Svaki zakon koji donosite donosite protivno interesima zemlje i njenim građana. I pitam se koja je razlika između SDP-a i HDZ-a. I nema je. To su sve isti ljudi sa istim politikama i zajedničkim ciljem kako se obogatiti i zbrinuti za par naraštaja. Zbog vaš sam naučio značenje izraza kvisling. Dok na razini države niče kriminal za kriminalom, dok se milijarde kuna isisavaju iz proračuna na lokalnom nivou bjesni pljačka još većih razmjera. Tu se u 576 jedinica lokalne samouprave moraju namiriti stranački lopovi iz svih stranaka a ima ih a s njihovim brojem raste i broj i milijarde koje se moraju raspodijeliti. I to između raznih načelnika, gradonačelnika, stranačkih kolega, prijatelja, kumova, rodbine, horde lopova se pokušavaju namiriti za cijeli život. A najviše se ukrade preko javnih nabava i natječaja. Ti poslovi preplaćeni su pogotovo u gradu Zagrebu. Na 2 milijuna kuna namještenog posla 1 milijuna kuna ostaje čistog novca izvođaču radova i to nakon što da provizije onima koji su mu namjestili taj posao. Koja je razlika između ovog primjera koji sam sad dao i pljačke banke. Pa razlika je u tome što je ova pljačka legalna. Kriminalci su si skrojili zakone tako da mogu nekažnjeno pljačkati a čak ni malobrojni pošteni suci ne mogu te ljude osuditi. U zemlji svakodnevnih afera ljudi jako brzo zaboravljaju. DORH ne radi dobro svoj posao a sudstvo ne postoji. Iz tjedna u tjedan izmjenjuju se sve gore i bezobraznije pljačke. Živi zid je otkrio aferu Piškornica gdje je uhljeb direktor Mladen Jozinović isplaćivao sam sebi milijunske bonuse. Živi zid je otkrio da u brodogradilištu Brodosplit, vlasnika Tomislava Debeljaka dobiva se od HBOR-a krediti a da se ti novci za te kredite troše nenamjenski i naravno sve je to prijavljeno DORH-u. Upozorili smo na Imunološki zavod koji se namjerno uništava. Predsjednik Živog zida otkrio je 33 nepravilna postupka i nepravilna izvlačenja novaca iz tog zavoda. Sve je također prijavljeno DORH-u. Otkrili smo kriminal i neodgovorno i bahato raspolaganje našim novcima i u Hrvatskoj pošti. U 4 godine 200 milijuna kuna je tamo ukradeno a 600 milijuna je zbog nemara i bahatosti nepovratno izgubljeno, propalo. Prvi smo prozvali ministra Krstičevića zbog nabave borbenih aviona F-16 Barak i upozoravali javnost na sigurni kriminal koji će se tu dogoditi i na neku buduću korist oko remonta. Još prije 4 godine zauzeli smo se za problem rješavanja 150 tisuća tona kancerogene troske iz Šibenskog TLM-a u Biljanima donjima, tzv. Crveno brdo, još do dan danas nije riješeno, nadamo se da će sada se i to početi rješavati. Dali smo u javnost i menadžerske ugovore u Vukovaru od po 1,5 milijuna kuna koje su HDZ-ovi direktori dobivali za vrijeme vladavine SDP-a. Početkom 2018. bili smo prvi u Uljaniku i upozoravali na budući i neizbježni stečaj Uljanika. Nije da smo samo razotkrivali i upozoravali nego smo i kazneno prijavljivali. Predali smo na stotinu kaznenih prijava. Npr. Kirinu za izvlačenje gradskog novca 17 milijuna kuna gradskog novca, montiranje natječaja Ivana Penave, gradonačelnika Vukovara mjesec dana unaprijed Živi zid je znao tko će dobiti na natječaju, Damira Krstičevića potpredsjednika Vlade i ministra obrane vezano za nabavu borbenih aviona, Milijana Brkića, potpredsjednika Sabora zbog pranja novca te utaje poreza ili carine, itd., itd.. Ponudili smo i neka rješenja ali svi naši prijedlozi zakona su odbijeni. Hvala.
Zahvaljujem, vrijeme je isteklo. Poštovane zastupnice i zastupnici, predlažem da temeljem čl. 247. Poslovnika HS-a provedemo objedinjenu raspravu o: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje, drugo čitanje, P.Z.E. br. 659. i - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komori arhitekata i komorama inženjera u graditeljstvu i prostornom uređenju, drugo čitanje, P.Z. br. 661; Jesmo li suglasni s takvim prijedlogom? Budući da smo svi suglasni, utvrđujem da ćemo provesti objedinjenu raspravu o ovim dvjema točkama. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli i Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, a sada bih molio predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje. S nama je poštovani Predrag Štromar, potpredsjednik Vlade i ministar graditeljstva i prostornog uređenja. Izvolite potpredsjedniče.
Cijenjeni predsjedniče Sabora, cijenjeni saborske zastupnice i saborski zastupnici, danas su pred nama dvije izmjene zakona, a koje se tiču reformskih procesa koje provodimo u Ministarstvu graditeljstva i prostornoga uređenja. To su Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o komori arhitekata i komorama inženjera u graditeljstvu i prostornom uređenju. Ova dva zakona reguliraju obavljanje stručnih poslova u području prostornog uređenja i gradnje te način ustroja, ovlasti i članstvo u 4 strukovne komore koje se bave poslovima prostornog uređenja i gradnje, a to su komore: Hrvatska komora arhitekata, Hrvatska komora inženjera građevinarstva, Hrvatska komora inženjera strojarstva i Hrvatska komora inženjera elektrotehnike. Osnovna izmjena odnosi se na ukidanje obaveznog članstva u komorama za inženjere gradilišta i voditelje radove te uvođenje mogućnosti dobrovoljnog upisa u komoru. Dodatno, u skladu sa zahtjevom direktive o uslugama, arhitektima urbanistima omogućuje se samostalno obavljanje poslova prostornog uređenja i u vlastitom uredu, što se do sada moglo jedino u zajedničkom uredu ili u pravnoj osobi. Propisuje se da inženjeri gradilišta i voditelji radova koji nisu članovi komore ne smiju biti stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na inženjere gradilišta i voditelje radova koji to jesu te da postupanje protivno navedenom smatra se diskriminacijom. Nekoliko je ključnih razloga donošenja ovih izmjena. Prvo, dio su kontinuiranih reformskih procesa koje Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja provodi u okviru dviju Vladinih gospodarskih politika, administrativno rasterećenje profesionalnih usluga i uvođenje eura kao službene valute. Drugo, rezultiraju sa administrativnim rasterećenjem od 9,9 milijuna kuna godišnje što je u skladu s prijedlozima iz Vladina akcijskog plana za administrativno rasterećenje u 2019. g. koji je donesen u siječnju ove godine. Treće, otvaraju put slobodnoj tržišnoj konkurenciji i rastu produktivnosti hrvatskog gospodarstva, što sugeriraju mjerenja regulacija profesionalnih usluga koje koriste EU komisija i Svjetska banka. Sukladno tim mjerenjima, propisivanje obveznog članstva u komori za inženjere gradilišta i voditelja radova predstavlja prepreku slobodi tržišne konkurencije. Istovremeno, Svjetska banka procjenjuje potencijal za rast produktivnosti hrvatskog gospodarstva na oko 5% ukoliko se provede određena razina smanjivanja prekomjerne regulacije. Četiri, vraćaju odgovornost na izvođače radova umjesto da ih prenose na zaposlenike izvođača odnosno inženjera gradilišta i time štite struku. Izmjene ova dva zakona donijet će nekoliko koristi. Inženjerima gradilišta i voditeljima radova olakšava se pristup profesiji, kao i tržištu europskog gospodarskog prostora slijedom čega dolaze u tržišno povoljniju situaciju, Inženjerima gradilišta i voditeljima radova poboljšava se financijski položaj, ne plaćaju godišnju članarinu i profesionalno osiguranje koje im nije potrebno jer su odgovorni samo izvođači radova, poslodavac se rasterećuje plaćanja komorskih doprinosa, profesionalni položaj inženjerima gradilišta i voditeljima radova ostaje isti, a sami biraju žele li se upisati u komoru i dobiti besplatni pristup repozitoriju hrvatskih normi, komore dobivaju poticaj za aktivnije djelovanje i jačanje usluga prema članovima kako bi ih privukle, što doprinosi samom razvoju struke. Između prvog i drugog čitanja uzeli smo u obzir sve prigovore i prijedloge koji su bili argumentirani i u skladu s reformskim procesima. Spomenut ću koje su izmjene unijele se između dva čitanja. Inženjerima gradilišta i voditeljima radova kojim se ovim zakonom ukida obvezan upis u imenik komore, precizira se položaj odnosno propisuje se da inženjeri gradilišta i voditelji radova koji nisu članovi komore, ne smiju biti stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na inženjere gradilišta i voditelje radova koji su članovi komore, te da postupanje protivno navedenom predstavlja diskriminaciju u smislu zakona kojim se uređuje suzbijanje diskriminacije. Arhitektima urbanistima omogućuje se obavljanje svih poslova prostornog uređenja u vlastitom uredu. Naime, do sada su te poslove arhitekti urbanisti mogli obavljati jedino ako su bili zaposleni u pravnoj osobi ili putem zajedničkog ureda arhitekta urbanista. Arhitekti urbanisti su morali promijeniti organizacijski oblik da bi mogli zadržati suglasnost Ministarstva za obavljanje stručnih poslova prostornog uređenja, što više sada neće morati. Revidentima iz europskog gospodarskog prostora se omogućuje prekogranično obavljanje poslova u RH, a prema zahtjevu direktive o priznavanju stručnih kvalifikacija, što do sada nisu mogli, već su morali zatražiti suglasnost ministarstva. Revidenti se upisuju u razred revidenta koji se ustrojava unutar imenika ovlaštenih inženjera građevinarstva obzirom da je revident nadgradnja profesije ovlaštenog inženjera građevinarstva. Tijekom izrade ovih prijedloga, ministarstvo je naišlo na velik otpor strukovnih komora i bilo je nekoliko glavnih prigovora. Prvi prigovor komora, da su osobe koje obavljaju poslove inženjera gradilišta i voditelje radova profesije iz sigurnosti, te time moraju biti osigurani, a sama Europska komisija opovrgnula je to u službenoj povredi br. 2018/2285, te ocijenila da navedeni stručnjaci ne pripadaju sigurnosnom sektoru i da je upitno propisivanje obveznog profesionalnog osiguranja za te osobe. Drugi prigovor komora, da će rješenja dovesti do iseljavanja naših inženjera, što nema smisla jer obavezno članstvo ne znači stručni naziv, niti pravo na rad. Treći prigovor komora, da su nametnuti dodatni troškovi jer se djelatnost upravljanja projektom gradnje proširuje i na fazu pripreme projekta, što je nužno kako bi se od samog početka investicijom upravljalo racionalno i učinkovito, pogotovo u investicijama javnih naručitelja, a sve to u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi. Četvrti prigovor komora, da su nametnuta nova opterećenja propisivanjem obveze proizvođača da se osigura od odgovornosti za štetu koju bi mogao učiniti investitoru ili drugim osobama. Taj iznos nije propisan, već ga određuje sam izvođač, a ovakva je obveza nužna kako bi se izjednačilo domaće i strane izvođače. Peti prigovor, da se brišu uvjeti za obavljanje poslova i djelatnosti upravljanja projektom gradnje. No, to je usklađeno sa Zakonom o javnoj nabavi i odnosi se samo za javne naručitelje. Želim vas informirati da je izmjenom zakona 2015.g. uvedena obveza učlanjenja u komore za inženjere gradilišta i voditelje radova. Jedna od primjedbi jedne županijske komore inženjera građevinarstva bila je slijedeća, citiram, ne vidimo svrhu uključivanja inženjera gradilišta i voditelja radova u komoru osim u dodatnom opterećivanju ionako osiromašenog budžeta istih, svrhu ovoga vidimo samo u punjenju proračuna komora. U Ministarstvu graditeljstva smatramo da komore nevoljko ostaju bez prihoda od obaveznih doprinosa. No, jednako tako ako želimo ojačati hrvatsko gospodarstvo, liberalizirati tržište i provoditi reforme ključne za unapređenje gospodarstva i struke ovaj kvalitetno, dobro je opravdano zakonsko rješenje. U RH stalno pričamo o reformama, ali kada krenemo u njihovo provođenje, nailazimo na otpore, to, to ne može biti razlog da odustanemo. U kontekstu ova dva zakona vodili smo računa o svim aspektima promjene koju uvodimo i to od sigurnosti do tradicije. Napomenut ću da RH ima čak 300 reguliranih zanimanja, a prosjek EU je 200. Zato, ako želimo biti konkurentna zemlja, moramo provoditi reforme. Upravo su ove izmjene zakona dio Vladina plana reformi koji je donesen prošle godine. Prema svjetskom izvješću o konkurentnosti, RH je na 135. mjestu i to zbog prekomjernog opterećenja tržišta. Hrvatsko tržište je za oko 30% snažnije regulirano od prosjeka EU. Uz svo poštovanje prema tradiciji moramo se okaniti starih navika, štambilja, pečata, šetnje po šalterima a promjena koju provodimo u ministarstvu upravo to radimo. Ili ćemo se mijenjati ili će nas svi preskočiti. U tom kontekstu preporučujem Hrvatskom saboru, svima vama saborskim zastupnicama i saborskim zastupnicima da izglasa ova dva konačna prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem potpredsjedniku Vlade. Imamo 14 replika. Prvi je na redu kolega Glasnović. Izvolite.
Poštovane kolege, ovaj zakon naravno da nije savršen. Vi ste sigurno dobili ovo pismo od Hrvatske komore arhitekata sa 16 točaka koje se protivi ovom zakonu. Ja ću to vama kasnije dati da vi to pogledate, ako nemate. Prvenstveno imamo 15 tisuća inženjera i članova inženjerijskih komora u Hrvatskoj, ako se oni protive ovom zakonu šta imamo mi ovdje reći o tome, oni su struka zar ne. Jer ovdje je sve po njihovom, kada sam čitao ovo pismo tu se ne uvažava ni struka niti sigurnost. Radove mogu voditi inženjeri sa dvije godine radnog iskustva, glavne radove neke. Kad tome dodajemo hrvatsku državnu birokraciju gdje treba 30 mjeseci za građevinsku dozvolu, mi nemamo uređenu državu, to mi svi znamo ali vi ste sjedili ovdje. U normalnim državama imate geodetsko uređenje, satelitsku snimku i sve je na internetu, dobijete svoj PIN broj, sve je tamo. Mi to nemamo jer pilot projekti, sve je digitalizirano ali ništa nije riješeno. Nismo riješili ni zemljišne knjige.
Hvala vam. Odgovor izvolite. Ne želite, dobro. Kolega Maras vi ste drugi.
Hvala lijepo. G. Štromar, danas slušamo o ovom zakonu ali ono što hrvatsku javnost zanima i nas ovdje zastupnike u čije ime vi predlažete ovaj prijedlog zakona s obzirom da vidimo u medijima da vam se premijer zahvalio na vašoj suradnji, da u proračun nisu uvršteni koeficijenti za nastavnike. Tako da mi nije jasno da li ste vi još uvijek ministar i da li ćete to biti sutra, da li ćete biti, da li ćete podržati proračun za koji niste ili danas podnosite ostavku. To je vrlo važno za ovu raspravu. I mislim da hrvatski građani to očekuju od vas da date kao prvi odgovor kada nastupate u Hrvatskom saboru a sigurno to i zastupnici isto tako očekuju jer očito je da će Vlada nastaviti voziti dalje na žetone još jednog novog, svježe optuženog gradonačelnika po ne znam koji put i to samo pokazuje u kakvoj je situaciji Hrvatska i hrvatska Vlada. Hvala vam lijepo.
Hvala vam. Idemo dalje, kolega Vucelić izvolite. ... [[Upadica se ne čuje.]]
Poštovani kolege, sada najviše trebamo kontrolu i odgovornost struke jer slijedi val uvozne radne snage koju netko negdje u Turskoj već sada štanca papire a u Hrvatskoj su već otvorene agencije. Kinezi nam rade Pelješki most, Vlada ukida obvezu da strani voditelji gradilišta i radova moraju ispunjavati uvjete kakve moraju i hrvatski inženjeri. Ne slušate struku, poslušajte komoru, članove inženjerskih komora i šta oni misle. Radite na svoju ruku za strane interese i interese pojedinaca na štetu naših ljudi. Evo ministre, još šta mi je ostalo malo vremena, vi stvarno ovdje za ovom govornicom lažete zastupnike Hrvatskog sabora. Ja ovdje nemam dovoljno vremena da sve kažem ali ovoliko neistina koliko ste vi rekli ja još do sada nisam čuo. A nije samo ove godine tako nego i prošle godine. Hvala.
Imamo jednu povredu Poslovnika, kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče povrijedili ste vi članak 229. koji se odnosi na predsjedanje sjednicom, g. Štromar je htio odgovoriti na moje pitanje ali vi mu niste dali riječ da odgovori i da kaže da li je podnio ostavku, da li će sutra podržati proračun ili neće. Znači nevjerojatno je da vi ne dopuštate svom koalicijskom partneru da se ovdje pred hrvatskom javnosti izjasni šta misli o hrvatskoj Vladi i svojem sudjelovanju u njoj. Hvala vam lijepo.
Čak ništa neću reći. Idemo dalje. Poštovana kolegica Sabolek, izvolite.
Uvaženi ministre, komora jedina ima instrumente da kontrolira i sankcionira inženjere koji nesavjesno rade i putem osiguranja od stručne odgovornosti zaštiti inženjera i korisnika. Dakle postavlja se pitanje je li ovo plod interesa privatnih osiguravajućih društva ili Agencije za uvoz radne snage. Hvala.
Kolega Klisović, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Poštovani potpredsjedniče Štromar, spominjali ste konkurentnost, jedna od glavnih ljestvica po kojoj čovjek dobije dojam što je konkurentnost i koliko vam je država konkurentna je doing business ljestvica. SDP-ova Vlada je ostavila Hrvatsku na 40.-tom mjestu, evo sada smo na 51 što se smatra velikim uspjehom ove Vlade. No, tamo gdje smo ostvarili po najlošije rezultate je izdavanje građevinskih dozvola. Pa vas ja molim da nam kažete što ćete učiniti da se ubrza vrijeme dobivanja građevinske dozvole, pojeftini dobivanje građevinske dozvole kako bi ne samo investitori koji žele investirati u Hrvatsku nego i građani RH mogli konačno raditi kako treba. Hvala.
Kolega Prelec, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani potpredsjedniče hrvatske Vlade, ja sam u konačnici za svaki zakon koji predstavlja korak naprijed. Ja se nadam da je ovaj zakon korak naprijed, ako nije korak nazad. Moje bi bilo pitanje hoćemo li ovim zakonom uvesti reda u prostorno planiranje i graditeljstvo. Znam prostor naše obale, ustvari koliko smo dozvolili devastaciju naše obale, koliko smo dozvolili devastaciju gradova i općine gdje nama reda, nema zakona. Ja se nadam da će ovaj zakon biti stvarno korak naprijed ali da će biti napredan prema svima. Kada ćemo početi kažnjavati neke državne dužnosnike koji bi trebali biti uzor građanima a rade bez pravila, bez propisa i bez građevinske dozvole? Kada će ova hrvatska država biti jednaka prema svima. Ovo bi trebalo biti retoričko pitanje. Hvala lijepa.
Kolegica Makar, izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre. Deklarativno svi ćemo se složiti da smo za administrativno rasterećenje, međutim kada do toga dođe onda su mišljenja podijeljena, kritike, različiti stavovi. Mene zanima sljedeće, do 2015. nismo imali obvezno članstvo inženjera graditeljstva i voditelja radova u komori, nakon toga uvedena je obaveza članstva, sada predlažemo dobrovoljno članstvo. Zanima me kako se to odražava na kvalitetu poslova koje obavljaju inženjeri i voditelji gradilišta? Da li od 2015. do sada kada je to bilo obvezno sve išlo super, prije toga ne odnosno da li će biti problema dalje? Hvala.
Kolega Babić, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani potpredsjedniče hrvatske Vlade i državni tajniče. Danas je za vrijeme slobodnog govora poštovana i uvažena zastupnica Mrak Taritaš govorila da nije bilo potrebno donositi izmjene i dopune ovoga zakona jel sada će se bez posebnih provjera stranci moći slobodno dolaziti na naše tržište, volio bih da kažemo zbog čega, kako i na koji način. Ako pogledate samo raspravu iz 2015. godine pa ćete vidjeti što je struka tada govorila u to vrijeme i o kojim izmjenama i dopunama zakona. I druga stvar u ovom zakonu stoji da je istaknuto da strana profesionalna osoba može početi pružati svoje usluge odmah nakon izjave i dostave potpune dokumentacije. Dakle izjave nije točno da neće biti nikakve provjere. I još nešto što smo dobili, jeli sa ovim izmjenama i dopunama zakona mijenjaju uvjeti za izvođača ili oni ostaju isti vezano za … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Kolega Stričak, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, ministre. Moja replika će se nadovezati na repliku kolegice Makar, upravo vezano za ove strukovne komore. Upravo ako ste želi dati dignitet i na važnosti struci osmišljeno je da se to rješava kroz komore, ako je sada članstvo dobrovoljno postavlja se pitanje zbog čega bi se uopće netko učlanio i imao dodatni trošak. Sada tu dolazimo do mogućnosti da se njih desetak ili pet sami udruže imaju svoje udruge, smatram da će doći do jednog kaosa između komore, udruga i svih ostalih pravnih oblika. Ne bi li bilo poželjnije da je članstvo obavezno, da su članarine minimalne, ali da se vidi na koji način sve komore, ne samo ovu financirati da opet struka dođe do izražaja i naravno njihovi članovi? Hvala.
E sada ste kolega Babić Vedran. Izvolite.
Hvala. Ja sam iskreno ostao malo i zatečen kada je ova izmjena zakona kojom se ukida obveza članstva u komori za dio građevinskih inženjera nazvali reformskom i od niza vaših argumenata posebno me nasmijao sljedeći, a to da će ovo ukidanje obveznog plaćanja za dio građevinara značiti realizaciju strategije za uvođenje eura. Stvarno me zanima na koji način. Hvala.
Kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani ministre. Imam jedno pitanje, dakle pošto se u medijima već priča o ovom zakonu i oštrica komore najviše je upućena na državnog tajnika gospodina Uhlira, dakle ne na vas. Dakle tko je autor zapravo ovog zakona, da li gospodin Uhlir ili vi osobno s obzirom da se u jednom mediju pojavila činjenica da će i nakon ovog zakona pojavit se prijava za sukob interesa. Dakle ja samo citiram taj dnevnik da gospodin Uhlir ima sedam prijava za sukob interesa, pa da li postoji mogućnost da da i nakon ovog zakona kojim slučajem pojavi i osma prijava za sukob interesa?
Kolegice Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Meni je izuzetno zadovoljstvo da je ministar Štromar danas s nama ovdje na ova dva zakona. Na taj način daje na važnosti ovim zakonima i ja očekujem da će on u svom obraćanju odgovoriti na sve naše replike jer je očito odlučio da pojedinačno ne odgovara. Glavnina replika se odnosi i na status inženjera, ali moja replika se odnosi na jednu drugu činjenicu i na jedan drugi zakon vezano uz prostorno planiranje i prostorno uređenje. Naši prostorni planovi su podzakonski akt, direktiva na koju se pozivate iz 2006. kaže da svaka zemlja kada je riječ o uslugama može definirati svoje prostorno planiranje. Ovom izmjenom zakona vi dopuštate apsolutno otvarate ruke svim kolegama koji su članovi ostalih članica EU da se mogu baviti prostornim planiranjem, pa ja očekujem da ćemo možda u budućnosti imati i prostorne planove na poljskom. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Nije baš vrhunac političke mudrosti u jeku parlamentarne krize doći u Sabor i ne odgovoriti na pitanje ostajete li u Vladi. Valjda da ostajete u Vladi i da je ta Vlada dobra s ponosom bi rekli ostajemo i to je najbolja Vlada koju je Hrvatska imala. Što danas imamo u novinama? Dakle Plenković prelomio, ne popuštamo HNS-u, HDZ za izglasavanje proračuna, a vi ne odgovorite na pitanje kolege Marasa jel ostajete u Vladi i hoćete li vi možda kao zastupnik preksutra glasati protiv ovog zakona? Evo tu sjedi gospođa Makar onda vas trenutno mijenja u Saboru, ako vam tajnica napiše rješenje za izlazak iz Vlade doći ćete sjesti na njeno mjesto i moguće da glasate protiv zakona koji ste sami predlagali kao pozicija, ali to ćemo vidjeti kako će se dogodi. Prema tome, gospodine potpredsjedniče minimum političke korektnosti, a i mudrosti bi bio da pred javnošću kažete hoćete li biti sutra potpredsjednik Vlade, hoćete li glasati za proračun jel ostajete u Vladi i to je to. Hvala.
I idemo na zadnju repliku, kolega Baričević. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] poštovani potpredsjedniče Vlade, ministre. Jedna od tema odnosno jedno od područja koje je doživjelo stvaranje Hrvatske države najčešće izmjene i najčešće donošenje zakona je područje planiranja i područje gradnje. Mene interesira da li će postupak izdavanja građevinskih dozvola, a znamo da je decentraliziran sa razine države na razinu županija, da li se razmišlja i o još jednom stupnju decentralizacije, to bi ona bila na gradove i općine ili zbroj gradova i općina? Jer držim da je u tom dijelu usko grlo i da je tu baš dodatno administriranje. I mislim da je katastar jedno od uskih grla i da li se razmišlja ko što imamo evidenciju i uređenje glede sređivanja stanja u prostoru i dozvola u katastru … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Hvala lijepa.
Hvala. Sada bih pitao izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika IDS-PGS-RI-a i poštovani kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani potpredsjedniče Vlade sa državnim tajnikom i suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. U ime kluba IDS-a, PGS-a ukratko ću se osvrnuti na ova dva prijedloga zakona. Prijedlozi oba zakona u prvom čitanju, ali i sada u konačnim prijedlozima su da tako kažem podigli puno prašine, uzburkali javnost, uzburkali stručnu javnost što je svakako vrlo zabrinjavajuće. Ministarstvo nema sluha za argumente struke koji jasno pokazuju da će prijedlozi zakona dovesti do srozavanja dostignutih standarda kvalitete gradnje. U jednoj uređenoj državi, ministarstvo uvažava mišljenja struke no nažalost ne i u Hrvatskoj gdje umjesto da dobijemo kvalitetan i provediv zakon dobili smo jedan opravdan revolt struke. Opet je izostala zdrava komunikacija, opet je izostao dijalog i savjetovanje sa stručnom javnosti. Kao što sam već puno puta rekao, a očito je na ovom primjeru isto, štancamo zakone opravdanjem provođenja reformi pod izlikom da bi udovoljili zahtjevima EU. Zakonskim izmjenama zakona prije 4 godine inženjere gradilišta statusno su ujednačeni s projektantima i nadzornim inženjerima, što se u praksi pokazalo kao dobro rješenje jer ih se bolje pozicioniralo na tržištu, ali i među kolegama projektantima i nadzornim inženjerima, budući da su dobili vrlo stručan i ravnopravan kadar. Regulacijom inženjera gradilišta ili voditelja građenja, voditelja radova 2015. godine je ostvaren dignitet njihove struke i zaslužena pozicija na gradilištu. Ovakvim predloženim izmjenama uz oduzimanje stečenih prava, smanjuju se i potrebni uvjeti za pristup ovim profesijama čime se dovodi u pitanje sigurnost građenja u odnosu na sadašnje stanje. Dakle, radi se o vrlo zabrinjavajućoj činjenici, a to je da se suprotno nacionalnim interesima bez opravdanog razloga deregulira profesija voditelja građenja, tj. voditelja radova što može imati stvarne posljedice na sigurnost gradnje. Nažalost, u odnosu na zakonske izmjene iz 2015. godine koje su polučile brojne pozitivne rezultate za graditeljsku struku i koje su težile jačanju strukovnog komorskog sustava, sada predložena zakonska rješenja imaju za cilj smanjenje javnih ovlasti komora te slabljenje strukovnog komorskog sustava uvođenjem elemenata dobrovoljnosti, što dovodi do miješanja dva pravna oblika u istoj organizaciji komore i udruge. Podsjećam da komore obavljaju niz poslova državne uprave koje su komorama preneseni na temelju javne ovlasti. Očito je da se inženjere gradilišta stavlja u podređeni položaj u odnosu na status koji imaju trenutno kao ovlašteni inženjeri i članovi komore, dok s druge strane sve javne investicije opterećene su zakonskom obvezom ugovaranja vođenja projekta s voditeljem projekta, što sigurno povećava trošak ukupnog iznosa investicije. Voditelji projekta zasigurno nisu profesija koja ima utjecaj na javno zdravlje i sigurnost, nije sudionik u gradnji, a nije ni regulirana profesija. Stoga nije ni nužno da se poslovi djelatnosti vođenja projekta uopće definiraju zakonom. Radi se o menadžerskoj ulozi i sami investitori trebaju ocijeniti da li žele imenovati voditelja gradnje ili ne. Naime, proces gradnje sa stajališta propisa u gradnji u dovoljnoj mjeri kontroliraju sudionici u gradnji sukladno zakonu. Predložene izmjene zakona inženjere gradilišta pretvaraju zapravo u zaposlenike izvođača čiji rad nadziru poslodavac i nadzorni inženjer čime gube pristup stručnom i pravnom savjetovanju, zaštiti komore, osiguranju od profesionalne odgovornost i pristup hrvatskim normama. To znači da ih se stavlja u podređeni položaj u odnosu na status koji trenutno imaju kao ovlašteni inženjeri i članovi komore. Osim toga, suprotno navodima ministarstva naše će gospodarstvo biti manje konkurentno na vanjskom tržištu, koja izdaje eu potvrde za svoje članove na temelju kojih mogu raditi u drugim zemljama članicama. Sada će oni morati pojedinačno prolaziti kroz kompliciranu i skupu proceduru nostrifikacije svojih dokumenata što će značiti nova opterećenja na gospodarstvo. Ja sad postavljam jedno logično pitanje. Zašto mijenjati nešto što se u praksi pokazalo kao dobro? Predlagatelj kao jedan od ciljeva predloženih izmjena ističe administrativno rasterećenje u obavljanju poslova u graditeljstvu na način da se obavezno članstvo zamijeni neobaveznim upisom u imenik komore. To je znači mogao napraviti za sve profesije i djelatnosti koje sudjeluju u građenju. To sigurno ne može biti pravi razlog takvog zakonodavnog rješenja koje je očito doneseno bez promišljanja o pravnim posljedicama koje nastupaju takvim zahvatom u području koje pripada sigurnosnom sektoru. Složiti ćemo se da mjeru rasterećenja od plaćanja članarina fizičkih osoba pojedinaca koje iznosi do 1800 kn godišnje, vrlo teško možemo uzeti kao neko opravdanje, pogotovo zato što su izravni učinci te mjere za poslovanje na tržištu skoro pa neznatni, a štetne posljedice za komorski sustav i struku ogromne. Šteta je još veća kad znamo da plaćanjem članarine svaki član dobije policu osiguranja od profesionalne odgovornosti, besplatan pristup normi, pravnu i stručnu pomoć, besplatne seminare, predavanja. Zaista je zabrinjavajuće to što je ministarstvo u oba prijedloga zakona propustila obrazložiti razloge predloženih izmjena. Možemo zaključiti da za predložene izmjene nema valjanih argumenata pa je evidentno da se ne radi o svrsishodnim izmjenama. Dakle, imamo izmjene protiv koje su se udružile sve 4 komore i arhitekata, inženjera građevinarstva, inženjera elektrotehnike i inženjera strojarstva. Provedena je i anketa u kojoj se 79% ovlaštenih inženjera jasno izjasnilo protiv predloženih promjena zakona. Zatim, nezadovoljstvo su inženjeri izrazili brojnim pojedinačnim pismima, potpisana je peticija. Ovakvom rješenju protive se i investitori. Podršku komori dali su i Hrvatska udruga poslodavaca i Sindikat graditeljstva. Čak 19 tvrtki i izvođača radova, ali i to sve nije dovoljno jer resorno ministarstvo i dalje ustraje na ovim izmjenama koje objektivno nisu dobro rješenje. Nameće se objektivno pitanje. Tko stoji iza predloženih rješenja i kojim interesnim skupinama pogoduje Ministarstvo graditeljstva? S obzirom na argumentirana upozorenja koja dolaze od strane struke kako se radi o nekvalitetnim zakonskim rješenjima koji predstavljaju veliki korak unatrag za samu struku i dugoročno opasne rizike za sigurnost i zdravlje ljudi, mi u IDS-u ne možemo podržati ovakva zakonska rješenja. Stoga predlažemo da se predloženi zakonski prijedlozi povuku iz procedure dok se ne postigne usuglašeno rješenje ministarstva i stručne jasnosti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovani kolegi. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Vedran Babić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ova dva prijedloga zakona nisu ni danas na matičnom odboru kao ni na prvom čitanju dobili potrebnu većinu da se zakonski prijedlozi prihvate i to na neki način i govori o ovim prijedlozima kakvi dolaze iz matičnog ministarstva ovdje na dnevni red i u raspravu. Poruka je izuzetno loša jer, recimo, kad netko razmišlja o Ministarstvu graditeljstva, onda mu je prva misao, naravno koliko brzo investitori će dobiti građevinsku dozvolu, kao što razmišljamo o zdravstvu, svi misle koliki su redovi čekanja, kad će doći na red, na pregled, na terapije, vama bi trebao biti znači core business da sredite sustav izdavanja građevinskih dozvola, vi se uporno paralelno bavite trivijalnim stvarima oštećujući jednu skupina, mijenjajući stalno pravila igre i tim vašim nečinjenjem i bez obzira što ste, evo, na početku godine bili x puta od ne znam koga sve ne upozoreni da izmjene Zakona o gradnji u smislu što kvalitetnijeg izdavanja građevinskih dozvola nisu na dobrom putu, odbacili ste više od 80% primjedbi, što je naravno rezultiralo time da je po Doing Business ljestvici Hrvatska pala sa 126. mjesta na 150. mjesto. To ne bi bilo strašno da je konkurencija od 1000, ali konkurencija je od 190 i tim vašim nečinjenjem, brljanjem u ministarstvu, srozali ste rejting i cijele države i toga jednostavno morate biti svjesni da ne radite dobro svoj posao, a to što tražile izliku, što najavljujete izliku da će se nagodinu vidjeti bolji rezultati, znamo da jednostavno nije tako jer donošenjem izmjene zakona jednostavno ste paralizirali cijeli sustav ishođenja građevinskih dozvola pa je takvim nespremnim izlaskom novog zakona i forsiranjem pod svaku cijenu da stupi na snagu imamo i dijelove urede koji još se nisu pohvatali konce, prošlo je više od pola godine, nisu u stanju izdavati dozvole. Da ne kažem, između ostalog, da mjesto gdje je najveća gospodarska aktivnost, a to je Grad Zagreb, uopće ne koristi vaš sustav e-Dozvole i to jednostavno govori o vašem načinu rada, pa i o tome koliko poštuju ono što vi radite i kako uopće možete imati autoritet na Grad Zagreb, koji ima najveće resurse da jednostavno to ne prihvati. Kad govorimo po ljestvici Doing Business na kojem se mjestu naša zemlja nalazi, moram samo napomenuti da sve zemlje iz okruženja, ne želim ih ni nabrajati su ispred nas, puno, a što se tiče vaših područja, puno bi lakše bilo nabrojati one koji su nažalost iza nas, a ne koji su ispred. Slušajući gomilu ovih argumenata koje je evo i ministar naveo ja kako bi opravdao nastojanje da voditeljima gradilišta uskrati ili da evo, bit ću točan, da znači da oni nemaju obavezu biti članovi Komore graditeljstva, govori činjenicu da jednostavno ne poznajete struku, da iz istog ranga ste u stanju izbaciti, izmaknuti voditelja gradilišta pored projektanta ili nadzornog inženjera, govori tražeći argumente u tome da se ugovori potpisuju sa tvrtkom i takve nekakve iracionalne stvari jer sa tvrtkom možete potpisati i projektiranje i to vi jako dobro znate, jednostavno bacajući brdo argumenata, jedan sistem koji ste priznajem uravnotežili prije 4 g., sada je ne znam iz kojeg razloga, iz kojeg realnog razloga radite suprotno. U replici ministru koji nije odgovorio nikome na niti jednu repliku, kao prvo najviše mi je odzvonio argument da je ukidanje obaveznog članstva za voditelje gradilišta, doprinosi realizaciji strategije za uvođenje eura. Evo ja jednostavno to ne mogu, ne mogu jednostavno shvatiti tu činjenicu jer pregledom strategije ni to nije, ni ta radnja nije navedena. Nadalje, izdvajali ste da je, to navodite kao pretjeranu regulaciju zato što je netko prije 4 g. stavljen u komoru. Šta to znači, da li je vaš stav ukidanje komora? Kad govorimo o vašoj političkoj opciji, vi ste bili na braniku komore, gospodarske komore. Tog se sjećam još iz naše Vlade. Ne znam šta se tu promijenilo, jednostavno ste se doveli do toga da vas čak i onaj koji želite zastupati, jednostavno zamole da više to ne radite, da ih ne zastupate. Isto tako ste se doveli i sad. Znači imate, u kontinuitetu ste u ratu sa svim komorama i uvjeren sam da to jednostavno nije ispravan put jer ne možete biti toliko sigurni u sebe da radite dobar posao kad vam je povratna informacija sa terena tolika loša kao i kod donošenja Zakon o gradnji vezano za ishođenje građevinskih dozvola, tako i za ovaj slučaj koji bi realno i ne mora biti toliko krucijalan koliko se želi naglasiti, ali jednostavno tim svojim rekao bi čak i silovanjem donošenja zakona ste jednostavno se doveli do ovoga da vam zakoni ne prolaze na matičnim odborima gdje formalno imate većinu. Ja neću više evo dužiti, prepustit ću kolegi Grgiću da nastavi drugi dio rasprave. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Babić. Izvolite, kolega Grgić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Evo naš ministar je krenuo sa spomenuo je brojke ovog akcijskog plana za administrativno rasterećenje gospodarstva 2019. g. i čak je definirao vrijednost otprilike koliko će ovaj zakon doprinijeti u tom rasterećenju međutim ja postavljam drugo pitanje a to je nova opterećenja koja će biti zaista rezultat ova dva zakona. Naime, polica osiguranja od profesionalne odgovornosti koji članovi komore dobivaju u okviru članarine koju plaćaju, navedeno osiguranje u interesu je svih sudionika u postupku gradnje, u slučaju prestanka komorskog članstva polica osiguranja od profesionalne odgovornosti za voditelje građenja odnosno radova, bit će višestruko skuplji jer će ih morati ugovarati individualno. Što to znači? Danas je 15 000 članova komore. Svi oni imaju jedinstveno osiguranje i komora za svih njih zastupa, to znači da daleko su bolji uvjeti koje ćemo dobiti. ... [[Govornik se ne razumije.]] ako mi, nas dvojica, trojica ili nas nekolicina budemo tražili to osiguranje. S druge strane, voditelj građenja treba obavezno poznavati hrvatske norme vezane za izvođenje konstrukcija u odnosu na vrstu materijala. Prema cjeniku Hrvatskog zavoda za norme, pristup normama za 5 korisnika npr. iznosi 25 600 kn godišnje po korisniku, komore sada imaju ugovorene kolektivni pristup norama za svoje članove koje iznose prosječno 85 kuna. Pogledajte koja je to razlika. I sad ako spominjemo komoru, ako spominjemo članove, da li će oni biti dio te komore ili neće? Mi moramo govoriti o jednoj ozbiljnoj instituciji, o komori koja zastupa i predstavlja zajedničke interese svojih članova pred državnim i drugim tijelima. Naime, komore nisu udruge da privlače dobrovoljno članstvo, komore su pravne osobe koje obavljaju dio poslova koji im je u obliku javnih ovlasti prenijela državna uprava. Predloženim zakonom se zapravo zabranjuje jednoj kategoriji inženjera da imaju status ovlaštene osobe učlanjenjem u komoru što je diskriminatorno i u protivnosti sa Ustavom RH. Odgovornost provjera stručnih i obrazovnih kvalifikacija inženjera koji rade na gradilištima, prebačeno je na komore, čime se spriječila mogućnost da poslove ovlaštenog voditelja građenja ili radova, obavlja netko tko potencijalno ima lažnu diplomu ili nedovoljno radnog iskustva. Postavljamo pitanje kako će nadzorni inženjeri ubuduće kontrolirati vjerodostojnost diplome i stručnost voditelja građenja? Iako se ministarstvo u obrani prijedloga zakona pozivalo na institucije EU-a, važno je znati kako one nemaju ovlasti regulirati niti deregulirati profesije u pojedinim zemljama članicama pa tako Europska komisija od RH ne zahtijeva ni deregulaciju profesije ovlaštenog voditelja građenja odnosno radova kao što navodi ministarstvo budući da se radi o profesijama koje izravno utječu na sigurnost i zdravlje ljudi a pitanje je zaštita nacionalnih javnih interesa u kojima odlučuje isključivo zemlje članice. Ajmo vidjeti naše susjede, ajmo vidjeti naše Slovence. Zanimljivo je istaknuti kako je komorski uređen graditeljski sustav u susjednoj Sloveniji ujedno i starijoj članici EU-a, u potpunosti u skladu sa europskim zakonodavstvom, dok se hrvatski model neutemeljeno proglašava nekompatibilnim s europskim zakonima i direktivama. Prema uspješnom slovenskom modelu, djelatnost na području stručnih poslova ovlaštenih arhitekata i inženjera regulirana je unutar komore za arhitektu i prostor Slovenije i inženjerske komore Slovenije a inženjeri koji polažu državni ispit imaju pravo na obavljanje svih poslova u struci, znači projektiranja, stručnog nadzora, projektantskog nadzora, vođenje građenja, vođenje radova, izrade elaborata i studija te poslove vođenje projekata. Također, prema tamošnjem zakonu, svi članovi imaju obavezu ugovaranja police osiguranja od profesionalne odgovornosti, dakle iste one koje hrvatska komora osigurava svim svojim članovima odnosno ovlaštenim inženjerima. Znači li to da Slovenci jednostavno bolje štite svoje nacionalne interese kroz zaštitu struka koje spadaju u sigurnost sektora zbog utjecaja na zdravlje i sigurnost ljudi? I na kraju, ja bi naveo pismo ili dokument predsjednice Hrvatske komore arhitekata Željke Jurković, predsjednika Hrvatske komore inženjera strojarstva Željka Dorića, predsjednice Hrvatske komore inženjera građevinarstva Nine Dražin Lovrec i predsjednika Hrvatske komore inženjera elektrotehnike Živko Radović koji mole da se ne prihvati ovaj zakon. Sad je konačno pitanje ako cijela struka stoji protiv ovog zakona, zašto bi ga mi prihvatili? Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolegi Grgiću. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Tomislav Lipošćak, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je objedinjena rasprava o Konačnom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje te Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komori arhitekata i komorama inženjera u graditeljstvu i prostornom uređenju. Svrha donošenja ovih zakona kako smo mogli u uvodnom djelu čuti jest administrativno rasterećenje profesionalnih poslovnih usluga što je dio tekuće gospodarske politike koja se provodi u skladu sa mjerama iz akcijskog plana za administrativno rasterećenje gospodarstva 2019. Naime, i mjerenje administrativnog opterećenja za inženjere gradilišta i odnosno ili voditelja radova, primjenom metodologije standardnog troška, pokazalo je značajno administrativno rasterećenje za otprilike 5500 članova komore kojima bi se obvezno članstvo u komori zamijenilo neobveznim upisom u imenik komore. Ukupno rasterećenje iznosilo bi oko 10 milijuna kuna godišnje. Oni više neće imati obavezu svoja prava na rad ostvarivati upisom u imenik komore i plaćanjem godišnje članarine već će to pravo ostvariti automatski u onom trenutku kada ispune zakonom propisane uvjete. Inženjeri gradilišta ili voditelji radova prema zakonu kojim se urešuje gradnja, nisu sudionici u gradnji jer ne obavljaju te poslove profesionalno i ekonomski neovisno te stoga ne mogu preuzeti odgovornost za ispunjenje ugovora. S obzirom na to da su inženjeri gradilišta ili voditelji radova kao i svi drugi zaposlenici izvođača odgovorni samo poslodavcu ali ne i investitoru, profesionalno osiguranje im nije potrebno te se u tom kontekstu ne može govoriti o potrebi uređivanja te profesije kao regulirane profesije. Nastavno navedeno, izjednačavanjem prava na poslove inženjera gradilišta ili voditelja radova upisnih u komoru i onih koji nisu upisani u komoru, stručni naziv kao i njegov formalni dodatak ovlašteni, postaje nepotreban. Kako dakle potreba za daljnjim egzistiranjem prava na strukovni naziv prestaje, to pravo će se ostvariti kroz ispunjavanje zakonom propisanih uvjeta z obavljanje poslova u korist svih inženjera gradilišta ili voditelja radova koji se ovom djelomičnom deregulacijom administrativno rasterećuju. Novim zakonskim rješenjima olakšava se i pristup profesiju tržištu europskog gospodarskog prostora zbog čega inženjeri gradilišta i voditelji radova dolaze u tržišno povoljniju situaciju. Profesionalni položaj tih profesija ostaje isti, slobodnim izborom odlučuje upisom u komoru i besplatnom pristupu repozitoriju hrvatskih normi. Zabrinjavajući je naime podatak da prema podacima Hrvatskog zavoda za norme, repozitorij hrvatskih normi koristi otprilike samo 22% ukupnog članstva komore, dakle uglavnom projektanti i nadzorni inženjeri. Uz sve navedeno, uvjeti za izvođača ostaju i dalje u ređeni zakonom a ispunjavanje tih uvjeta na gradilištu kontrolira nadzorni inženjer kao što je bilo i uređeno do 2015. godine. Propisivanje obveznog članstva u komoru za inženjera gradilišta ili voditelja radova predstavlja prepreku u slobodi tržišne konkurencije. Hrvatsko tržište profesionalnih usluga je barem za 1/3 reguliranije od prosjeka EU-a. Svjetska banka procjenjuje potencijal za rast produktivnosti hrvatskog gospodarstva na oko 5% u slučaju ako se provede određena razina smanjenja prekomjerne regulacije nastavno na već provedene mjere liberalizacije. Također, indikator restriktivnosti profesija koji je razvoja Europska komisija, pokazuje kako RH ima barem za 10% višu ukupnu razinu regulacije profesija od prosjeka EU-a. Pritom se gledaju arhitekti, inženjeri građevinarstva, odvjetnici, revizori, porezni savjetnici i računovođe. Razlog za donošenje ovog zakona nalazi i u činjenici da se strukovnim komorama mijenja okvir nadležnosti kao i javne ovlasti. Naime, sve komore su dužne ustrojiti imenik inženjera gradilišta i imenik inženjera radova a Hrvatska komora arhitekata uspostavlja još i vodi imenik krajobraznih arhitekata. U cilju daljnjem usklađenja sa direktivom o priznavanju stručnih kvalifikacija, Hrvatskoj komori inženjera građevinarstva daju se ovlasti da unutar imenika ovlaštenih inženjera građevinarstva uspostavi i vodi razrede revidenata kao i evidenciju stranih revidenata koji u RH obavljaju poslove kontrole projekata na privremenoj ili na povremenoj osnovi. Time se stranim profesionalnim osobama iz europskog gospodarskog prostora omogućuje obavljanje poslova kontrole projekata na privremenoj ili povremenoj osnovi. Slijedom svega ranije navedenog, klub HDZ-a podržati će ova dva zakonska prijedloga, zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Lipošćaku. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata, poštovana kolegica Ana-Marija Petin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo danas ću govoriti kao odgovorna osoba u jednoj jedinici lokalne samouprave i u funkciji investitora budući da aktivno kao i drugi gradonačelnici i načelnici sudjelujem u procesu gradnje te imam potrebu ukazati na dobre strane predloženih ovih izmjena ali i na neke probleme sa kojima se susrećemo u tijeku provedbe infrastrukturnih projekata koji su financirani sredstvima EU a izravno su vezani na zakonodavni okvir upravo iz područja građenja. Najprije bih se osvrnula na Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o komori arhitekata i komorama inženjera u graditeljstvu i prostorom uređenju. Cilj izmjena kojima se želi zaštiti javne interese i interese svih sudionika u procesu gradnje a naročito nastojanje da se gospodarstvenici dodatno rasterete administracije i parafiskalnih davanja na način da se strukovnim komorama izmijene javne ovlasti i nadležnost. Mi u HSS-u kao i svako rasterečenje gospodarstva i gospodarstvenika pozdravljamo ali za razliku od dosadašnje obveze plaćanja članarina strukovnim komorama izvođač će moći imenovati za izvođenje građevinskih radova osobe kako je to i propisano u članku 9. predloženih izmjena što kao gradonačelnica također pozdravljam jer i sama na lokalnoj razini nastojim iznaći modele iz našeg djelokruga kako olakšati poslovanje poduzetnicima i privući buduće investitore na naše područje. Međutim, ono što mi se čini i nama u HSS-u da bi u budućnosti za investitore mogao biti problem je s jedne strane propisana manja stručna sprema i godine iskustva za inženjere koji će voditi građenje a naravno tu je i pitanje police osiguranja od profesionalne odgovornosti. Investitor će morati provjeravati u takvim slučajevima police jer iako je obvezno sada ostaje jedino na poslodavcu na koji način će osigurati proces građenja dok se za ovlaštenog inženjera člana komore podrazumijeva da je osiguran po tom pitanju kako i dosadašnji članak 31. govori da komora preuzima osnovno osiguranje od profesionalne odgovornosti svojih članova ovlaštenih arhitekata, ovlaštenih arhitekata urbanista, ovlaštenih inženjera i stranih ovlaštenih osoba upisanih u imenik komore koji su komori dužni plaćati naknadu za profesionalno osiguranje. Ovo je veliki problem pogotovo kod financijskih korekcija koje propisuje EU gdje se javni naručitelj ne može zaštiti u slučaju propusta struke. Drugi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje uvjetovale su izmjene ovlasti i nadležnosti strukovnim komorama no ovdje bih se osvrnula na nama novi pojam sudionika u postupku gradnje a to je voditelj projekta. S jedne strane izmjenama ovog zakona nastoji se financijski rasteretiti gospodarstvo a od 1.1. ove godine nama javnim naručiteljima nametnute su nove financijske obveze za kapitalne projekte kroz imenovanje voditelja projekta odnosno sada ugovaranjem upravljanja projektom gradnje od faze planiranja do realizacije infrastrukturnih projekata. Iako se čini da možda neka općina ili grad poput moje Orahovice neće imati infrastrukturne projekte iznad određenih pragova od 10m 35 ili 50 milijuna kuna bez PDV-a ovisno o namjeni vjerujte mi da su jedinicama lokalne samouprave na raspolaganju ogromna financijska sredstva EU i nije nemoguće da se realizira financiranje npr. gradnje komunalne infrastrukture, ceste ili neke javne namjene iznad navedenih pragova. Primjera radi ugovoren je projekt grada Orahovice iz projekta Slavonija te ima radova u vrijednosti preko 35 milijuna kuna bez PDV-a i da se ne radi o turističkoj infrastrukturi ova usluga bi bila dodatni financijski izdatak sada u fazi provedbe. Taj projekt se godinama planirao kroz studij izvodljivosti, studij utjecaja na okoliš i financijske analize uz državne potpore i tehničku pomoć jer u suprotnom ne bi ni bio odobren za europsko financiranje. Moram priznati da nam nije poznato tko izdaje te licence za voditelja projekta, koliko je u Hrvatskoj u ovom trenutku uopće raspoloživost ove struke, pretpostavljam ne velika a o tome naravno ovisi i cijena. Koji je to red veličine u odnosu na investicije u usporedbi npr. s uslugom projektantskog ili stručnog nadzora. Kada govorimo o konkretnim problemima iz područja gradnje za investitore naravno je ishođenje, veliki problem ishođenje građevinske dozvole. Svakako pozdravljam i nastojanje da se započet postupak e-dozvole kroz e-konferenciju uspostavljenu u travnju još ove godine poboljša te rastereti pribavljanje nepotrebnih posebnih uvjeta građenja i potvrda javno pravnih tijela. No međutim, čuli smo ovih dana kritike da je u samo 40 zemalja na svijetu investitoru teže doći do građevinske dozvole nego u Hrvatskoj. Zastrašujući je podatak doing business Svjetske banke u kategoriji izdavanja građevinske dozvole prema čijoj je i ljestvici Hrvatska na 150.-tom mjestu što je znatno gori rezultat nego prije 2 godine kada smo bili na 126 mjestu. Iako se nadam da će ove izmjene doprinijeti da se taj podatak ubuduće popravi nisam sigurna da će digitalizacija glavnog projekta i uz smanjenje njegovog sadržaja ubrzati stvari te nama smanjiti trošak. Investitor i dalje za gradilište mora naručiti analogni oblik dokumentacije, sve administrativne procedure koje su uvođenjem e-konferencije isključivo u ovlasti projektanta a ne investitora sigurno su odlične za privatne investitore. No kada investitor jedinica lokalne samouprave radi se ponovno o dodatnom našem trošku. Naša dosadašnja praksa je da sami ishodimo uvjete i potvrde, podnosimo zahtjeve i vodimo svu administraciju jer su javno pravna tijela najčešće u našem okružju, uvijek imamo informaciju iz prve ruke ako su potrebne nadopune, imamo jasan uvid u rokove i izvršenje ugovora o projektiranju a sada kada investitor više ne može ni zahtjev podnijeti očekujemo poskupljenje usluge projektiranja što nas nimalo ne veseli. Svaka pohvala ako će se smanjiti broj javnih tijela i potvrda u postupku i ako će platforma e-dozvole podnijeti ogromne količine podataka pri učitavanju digitalnih projekata jer svjedoci smo čestog pada sustava sličnih aplikacija koje koristimo u provedbi projekata kao što je Agronet i iMIS sustav, dakle svaka pohvala ako će se smanjiti padovi ovih sustava budući da se unose ogromne količine podataka pri digitalizaciji, unošenju digitalnih projekata. Uz sve ove izmjene Zakona o gradnji, vratit ću se sada na pitanje sa samog početka, a to je odgovornost projektanta kada je u pitanju postupak javne nabave i EU financiranja. Provodeći nekoliko infrastrukturnih projekata, došli smo do zastrašujućeg zaključka, a to je da smo bombardirani prijetnjama o propisanim financijskim korekcijama, između ostalog i zbog neadekvatnog troškovnika radova odnosno tehničkih specifikacija. Koliko je meni poznato, stupanje na snagu Zakona o gradnji, troškovnik više nije sastavni dio dokumentacije za građevinsku dozvolu, čak štoviše, taj termin se u našem zakonodavstvu ni u podzakonskim aktima niti ne koristi. Danas je jedina obveza da se o glavnom projektu napiše koliko iznosi procjena troškova gradnje. Kako uz glavne projekte ugovaramo i projektantske troškovnike bez kojih nema investicije, svjedoci smo da dobivamo sve i svašta, a da su usklađeni sa Zakonom o javnoj nabavi i smjernicama EU komisije, kroz upute koje izdaje SAFU, da i ne govorimo. Prije je troškovnik bio pregledan bar u postupku izdavanja dozvola, no sada je sve prepušteno nama koji smo odgovorni za njihovu kvalitetu ili nedostatke. Susreli su se i drugi i gradonačelnici i načelnici, susreli s ovim problemom, pa je moje pitanje, kojim podzakonskim aktom Zakona o gradnji je uređeno na koji način se izrađuje troškovnik? Ako postoji Pravilnik o obveznom sadržaju i opremanju projekata građevina, npr. za glavni projekat, ne vidim razloga da ne postoji sličan pravilnik o sadržaju i načinu izrade troškovnika. Pravilnik o dokumentaciji, postojeći Pravilnik o dokumentaciji o nabavi te ponudi u postupcima javne nabave u čl. 5 sadrži samo osnovne navode u 6 točaka od kojih se troškovnik sastoji, ali ne i opis kako iz izraditi u skladu sa smjernicama EU komisije. Znači prema Zakonu o javnoj nabavi i SAFU uputama o izradi troškovnika i ugovoru o financiranju, odgovoran je isključivo korisnik EU sredstava, odnosno investitor kao javni naručitelj. Savjetuje nam se da pročistimo troškovnike za javnu nabavu, no ne na koji način da grad ili općina zaposli projektni tim da bi imali službenike struke arhitekture, građevine, elektrotehnike i strojarstva jer sve to sadrži troškovnik radova imalo ozbiljnije gradnje. Platimo troškovnik u ugovoru interpoliramo odredbu da ga projektant mora izraditi prema Zakonu o javnoj nabavi i uputama SAFU-a i što se dogodi. Već u prvim stavkama, jasno je da je troškovnik bez ispravaka odmah dobiva financijsku korekciju i Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU. Dokument nerijetko ima i stotinu stranica, ovjereno od ovlaštenog projektanta, pa i da ugovorimo vanjske stručnjake da ga pročiste, to je u domeni krivotvorenja službene isprave. Uostalom, vanjski stručnjaci za javnu nabavu ugovaraju za postupka provedbe nabave, ne i za loše sastavljen troškovnik. Kada dokument vratimo projektantu s komentarima na temelju ugovora, dobijemo ispravak, ali opet, tko jamči da je ispravljen i opet to netko treba pregledati. Jedinice lokalne samouprave nisu projektantske kuće, ni SAFU čija je djelatnost kontrola dokumentacije za javnu nabavu, licencirani stručnjaci u lokalnim samoupravama su pretežito pravnici, a za ovaj zadatak ispada da bi trebali imati završena još 4 fakulteta. Sve ovo govorim da pojasnim kako ne možemo ugovorom obvezati projektante da oni odgovaraju i snose naknadu troškova investitoru, ako se u kasnijoj kontroli javne nabave utvrdi da se korisniku EU sredstava utvrđuje financijska korekcija zbog troškovnika. I moje pitanje glasi, kada će se nešto poduzeti da se sa korisnika EU sredstava skine ovaj teret troškovnika? Recimo, kada će se donijeti Pravilnik o sadržaju i izradi troškovnika, slično kako je propisano za tehničku dokumentaciju odnosno projekte koji bi objedinio sve, strukovne norme, zahtjeve javne nabave i EU komisije? Do tada, plaćat ćemo greške u troškovniku za koje nemamo kapacitete, koje ne možemo, i po zakonu ne smijemo ispravljati i prepravljati. To može samo projektant koji je propisao troškovnik, na to ga ništa ne obvezuje osim ugovora s naručiteljem. Jamstvo da 10% visine ugovora o izradi troškovnika koji nam je na raspolaganju je zanemarivo u odnosu na financijsku korekciju koja se mjeri u postotcima od investicije, cijene radova, a sve drugo u ugovoru u ovom trenutku nije, bilo bi ništetno. Dakle, na kraju, mi u HSS-u želimo poručiti da se ne guraju na silu ovakvi prijedlozi izmjena zakona protiv kojega je cijela struka o kojem su govorili i svi ostali naši kolege saborski zastupnici, nego da se ministarstvo pozabavi pravim problemima u području gradnje, sa kojima se susrećemo mi na samom terenu i koji nam onemogućavaju ili nabijaju dodatna financijska opterećenja ionako već do sada opterećenih jedinice lokalne samouprave i upravo iz tog razloga mi u HSS-u, naš klub neće podržati ove predložene izmjene zakona.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici. Prelazimo na sljedeću raspravu. u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Mi danas opet raspravljamo o izmjenama određenih zakona na koje izmjene je struka na koju se ona odnosi dala svoj sud kao neprihvatljive izmjene. Da li je to točno ili nije, vjerujem da je ministarstvo dobro snimilo stanje, obavilo sve potrebne razgovore sa strukom, usklađivalo to i da se izmjene koje su predložene nama ovdje u HS-u stvarno odnose na poboljšanje zakonske regulative. Nisam stručna osoba koja bi mogla u tom dijelu na taj način raspravljati pa onda ću se odrediti na način i u ime kluba da ćemo prihvatiti prijedlog ministarstva vjerujući i očekujući da su dobro i temeljito sagledani svi aspekti tih izmjena zakona koje su pred nama. Često nam se javljaju ljudi s terena, javljaju nam se projektanti, javljaju nam se naravno vlasnici i tvrtki koji izvode radove, javljaju nam se kao što je kolegica Petin malo prije govorila i ljudi iz lokalnih samouprava koji su dakle u jednom ekspanzijskom procesu investicija na terenu prvenstveno financirani iz sredstava EU i svi su nezadovoljni. Mali si vraćam film natrag tamo negdje u 2008. godinu kada sam imao prilike sudjelovati u jednoj greenfield investiciji talijanskog investitora tada u gradu Križevcima u proizvodni pogon, dakle ne trgovački, proizvodni pogon koji je rekao tada je ishođenje građevinske dozvole u Hrvatskoj, tada u Križevcima napravljeno nekoliko puta brže nego što bi on to uspio postići u Italiji. Nekako danas stječem dojam da smo mi svim dodatnim izmjenama koje su se događale u principu nekako išli unatrag da smo svaki put umjesto pojednostavljenja i poboljšanja i ubrzanja ustvari napravili čak i korak unatrag. Dobio sam i neke natuknice od projektantske tvrtke, zamolili su me ljudi da ukažem na to i da konkretno kažem s kojim problemima se sreću i što se događa. Naime, kada mi donesemo ovdje izmjene zakona onda iz toga proizlazi još čitav niz aktivnosti koje mora napraviti resorno ministarstvo da bi taj zakon se mogao implementirati da bi se on mogao nakon toga u krajnjem slučaju provoditi. Na zadnjim izmjenama Zakona o gradnji koji smo donosili po ovome što meni ovdje piše se to nije dogodilo. Dakle nije se pratio taj trend i jednostavno je zablokiran taj sustav. Ja ću stvarno pročitati nekoliko natuknica koje sam dobio ali me istovremeno interesira da dobijem i odgovor od strane predstavnika ministarstva kakav je trend izdavanja građevinskih dozvola nakon zadnjih izmjena zakona i nakon zadnjih donošenja zakona je je bilo ovdje u Hrvatskom saboru. Da li nam se je broj izdanih građevinskih dozvola ubrzao, koje je prosječno vrijeme izdavanja građevinske dozvole, šta se je dogodilo? Jer to su pokazatelji koji nama u krajnjem slučaju onda mogu dati putokaz da li možemo vjerovati onome što nam se ovdje prezentira, što nam se ovdje kaže da će biti ovakva, onakva poboljšanja ako kasnije dođemo u situaciju da ja dobijem ovako. Još uvijek se čeka na pravilnik o sadržaju i opremanju glavnog projekta iako je trenutno na snazi pravilnik koji je vrijedio za prethodni zakon. Naravno on je kontradiktoran postojećem zakonu pa se ne može primjenjivati. Kaže, geodetski projekt se prestao zvati geodetskim projektom, zove se geodetski elaborat a ne postoji sadržaj i opremanje elaborata, nitko ne zna kako treba izgledati. Sustav e-dozvola nije umrežen na svim institucijama, evo primjer navode grada Zagreba jer su odavdje, ima software za sebe koji ne radi. Zahtjev za ishođenje uvjeta se podnosi na način da se urudžbira papirnati zahtjev sa CD-om na kojem se nalazi projekt ili odgovarajući broj kopiranih primjeraka a kao predviđeno da će se sve raditi elektronski. Službenici se ne znaju koristiti osnovnim softwareima za projektiranje u svrhu čitanja nacrta jer nisu educirani. Trenutno stoji veliki broj projekata upravo jer se službenici ne znaju koristiti ni sustavom e-dozvole i projektantima tvrde da je razlog što ni danas nisu prošli nikakvu obuku vezanu uz isto. Meni kažu ljudi iz struke koji se time bave da je potrebno prije svega riješiti pravilnike, educirati službenike i prilagoditi kompjutersku opremu i uvesti software potrebne za primjenu zakona. Dakle moje pitanje glasi uz ono što sam rekao da ćemo mi kao klub podržati ove izmjene ali stvarno pitanje ministarstvu da li smo spremni i pripremljeni nakon što Sabor donese ove izmjene zakona te iste zakone primijeniti u praksi i da li će doći do poboljšanja? A ne da opet nakon nekog vremena kod nekih novih izmjena čujemo da nismo otišli korak naprijed nego korak unatrag i onda se stalno vrtimo u krug. Dakle ako nešto radimo onda moramo napraviti onako od početka do kraja kako treba, moramo znati do kuda želimo doći, što ćemo postići, kada ćemo i kako i koja su poboljšanja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Hrgu. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika GLAS-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče sa suradnicom, odnosno sa pomoćnicom ministra. Pred nama su u drugom čitanju dva zakona. Ova dva zakona su i u prvom čitanju izazvali dosta žestoku raspravu u ovom uvaženom Domu a u drugom čitanju već po broju kluba zastupnika koji raspravlja o tim zakonima je evidentno da je dobro da se raspravlja i da su oni izazvali niz prijepora na terenu. Kada sam ja obnašala dužnost ministrice u Ministarstvu graditeljstva onda je bio tad jedan uvaženi zastupnik koji je bio ministar prije mene i sve s čime je ministarstvo došlo on je objašnjavao zašto je protiv, zašto nije dobro. E onda sam ja rekla e ja kada budem jednog dana saborska zastupnica neću biti takva. I onda morate se nažalost dosta često i demantirati iz jednostavnog razloga ja ne mislim da su zakoni uklesani u kamen, ja mislim da je obaveza svakog ministarstva da prati propise da prati primjenu zakona da razgovara sa terenom i da ih mijenja na način da bude poboljšica za svaki i pritom mi u klubu GLAS-a dijelimo na one zakone koji su stručni i oni zakoni koje imaju određene političke konotacije. Oni koji su stručni, svaki zakon koji je poboljšica, mi podržavamo. Iz jednostavnog razloga što poboljšica ima rezultat na terenu. Kad nije poboljšica, onda to treba reći. Dakle, morate razumjeti zašto netko ide u izmjene zakona. Ja moram priznati da ne vidim niti jedan jedini argument zašto se ovi zakoni mijenjaju. Niti jedan jedini argument. Pri tom moram priznati da me g. Hrg malo povukao za jezik jer je tu raspravljao o građevinskim dozvolama i ja ću jedan dio svoje rasprave isto vezati uz to jer sve ima posljedicu i na građevinskim dozvolama. Projekt e-građevinske dozvole je dobar projekt. Taj projekt treba razvijati. Da bi razvijali, morate slušati što teren govori i morate vidjeti koji su problemi. Kad pripremate izmjenu zakona tako veliku, trebate razgovarati sa projektantima, trebate razgovarati sa onim koji se bave sa ishođenjem građevinskim dozvolama, za onim koji daju posebne uvjete i vidjeti što je problem. Hrvatska nije Zagreb, usput budi rečeno, Zagreb uopće nikad nije uveo e-dozvolu nego on ima svoju dozvolu koja nije do kraja kompatibilna sa e-dozvolom na razini države ali dozvole se izdaju svud. Nek meni netko objasni kako može izdati, koristiti za pravo e-dozvolu projekt netko tko ne zna na kompjuter? Mi imamo izvješće EU-a za 2017., na razini EU-a 25% djelatnika je kompjuterski nepismena. Ima onih koji uopće trebaju izdati posebne uvjete da se netko ne uvrijedi u nekom općini, gradu, on nema gdje CD staviti jer nema kompjuter. To su činjenice i kad razvijate takav jedan projekt, trebate voditi računa o tome. Prema tome, ne treba slušati nas što govorimo. I ne treba slušati nego treba vidjeti kako nas netko doživljava iz vana. Kada je Vlada u kojoj sam ja bila ministrica, završila svoj mandat, tada smo završili na ljestvici Doing Businessa 40., na 40. mjestu. Pri tom je ocjenjeno da su veliki napori napravljeni na razini građevinskih dozvola, sad kad je ova Vlada završila na 51. mjestu, mi smo dakle, pala je sa 126. na 150. mjesto vezano uz građevinske dozvole. Kako nas ocjenjuju? Oni nas ocjenjuju po procedurama koje imamo, broj dana koji je potrebno za izdavane građevinskih dozvola i novaca koliko građevinska dozvola košta. Pri tom smo ne treptući okom u ovom Saboru izglasali izmjene zakona jer smo uveli dvije nove procedure, mrtvi hladni. Jedna procedura nova koju smo uveli je to da projektanti ponovno moraju dobivati bodove vezane uz stručno usavršavanje, to smo 2015., sad smo ponovno uveli i tu nemamo nikakav problem. Još je jedna procedura da je elektronički potpis, da vama zahtjev predaje projektant, da projektant imaju elektronički potpis a vi građevinsku dozvolu dajete investitoru. I kad nas ocjenjuju, to se računa kao nova procedura. Dakle, način na koji nas ocjenjuje je vrlo jednostavan, uzmimo procedure par zemalja, ja pri tom moramo reći da to g. Uhlir dobro zna, on je bio i zamjenik ministra odnosno ministrice u mom mandatu i tad smo zajedno radili neke od tih zakona i dobro znaju kako se ocjenjuje Hrvatska vezano uz građevinske dozvole i dobro znaju i šta su dobili, zašto smo pali sa 150., odnosno zašto smo sa 126. pali na 150. mjesto. Kad smo mi uvodili e-dozvolu, tada je Srbija nas zvala da sluša što smo napravili, kako smo donijeli zakone, kako smo definirali procedure i sad je Srbija među 10, a mi smo 150., što se je tu desilo? Dakle morate pratit, morate vidjeti što je na terenu i onda zakon, izmjene i dopune zakona, trebaju biti rezultat onog što vam kažu projektanti, što vam kažu investitori, što vam kažu ljudi koji izdaju dozvole, u Hrvatskoj ima otprilike 2000 tijela koji izdaju posebne uvjete. Na lokalnoj razini to je lokalni vodovod, lokalna kanalizacija, lokalni HEP, lokalna plinara, na državnoj razini i tih svih, oni svi moraju imati, biti obučeni da sudjeluju u postupku e-dozvole. Samo da razumijemo o čemu govorimo, ja ću se vratiti na ove izmjene i dopune ova dva zakona. Što je bilo 2015.? 2015. smo imali slijedeću situaciju. Da bi se mogli baviti izvođenjem radova, tada je ministarstvo morali dati suglasnost tvrtkama da zadovoljavaju, samo da vas podsjetim, da imaju uvjete da mogu se baviti izvođenjem radova, da imaju određeni broj zaposlenih, da imaju određenu opremu u strojevima, da imaju niz stvari i to je jedina zemlja, na razini EU-a je bila Hrvatska, dakle mi imamo jednu silnu potrebu da u svemu budemo preregulirani a da onda to ne primjenjujemo. To je dakle, volimo imati što više zakona, što više pravilnika, što više svega ali onda to ne bi primjenjivali. Tad smo rekli ta suglasnost je trošak, bila je recesija, bio je rezultat recesije, maltretiramo izvođače, stavit ćemo sve one koji se bavi izvođenjem u da su članovi komore i na tak način ćemo zapravo pokriti taj dio i odteretiti u tom trenutku izvođača s tim što je ta suglasnost bila na rok pa su morali produžavati ali nitko pritom nije kontrolirao da li ono što su napisali u tome da bi dobili suglasnost na terenu odgovara. Tad smo jednako tako uveli, do tad vam je da netko član komore, morao, on je zapravo svoje članstvo nije imao svojim imenom i prezimenom, nego je imao u tome da radi u određenoj firmi i rekli smo to je suludo, ti si član komore, svojim znanjima i svojim imenom i prezimenom a ne to što radiš u nekakvoj firmi i rekli smo kad krene a očekivalo se već jedan zamašnjak, dajte da ne budemo maćeha domaćim projektantima, izvođačima, nadzornim inženjerima nego da im pomognemo jer će doći netko drugi iz druge države članice EU-a kod nas raditi i on će tada morat zadovoljit kriterije koji vrijede kod njih a ne kriterije koji vrijede kod nas s time što je tad bila ideja skupljanja bodova pa ako ne skupite bodove, morate ponovo ponavljati više nismo znali što. I to veliko terećenje je zaista bilo 2015. Ono što se ja u obrazloženju ministra koji više nije s nama nego je kao jako puno saborskih zastupnika otišao slušati g. Plenkovića, on je tada rekao jednu stvar, a ja se s tim posve mogu složiti, kad krenete uvoditi bilo koju reformu, onda su načelno svi za, ali ako je u njihovom dvorištu, onda je, onda su protiv. To je jedino iz onog što je u obrazloženju ovih zakona rekao, ja se slažem. U ovim zakonima ja nemam ništa protiv, čak štoviše, ja mislim da se mi trebamo otvoriti za EU tržište. Mislimo da to kad se otvori ti za EU tržište, a može samo biti bolje, mislim da onda to može i pogodovati nekakvoj konkurenciji, pa da se vi, da niste više da ne želite biti prvi u selu nego da želite biti na tom jednom velikom tržištu konkurentan i kad bi to bilo u ove dvije izmjene i dopune zakona, ja bih rekla, svaka čast. Možda bi ovo napravili ovako ili onako, ali je sve dobro, ali to ovim zakonima nije. U ovim zakonima se uvodi nered. Ono što sve, svi inženjeri u komorama govore o tome, nemojte nam uvoditi nered, imamo određeni red u kojem funkcioniramo, ali tko će osjetiti taj nered? Hajmo biti pošteni do kraja. Inženjeri koji su u komorama će se snaći. Sad svi traže one EU dopusnice da mogu ići raditi van i komore to uredno štampaju jer iza ovog je pitanje kako će dobiti EU dopusnicu da ide van jer je do kraja nije definirano na tragu toga da uvijek treba s tim svim zajedno definirati i pojedine postupke, odnosno i pojedine pravilnike. Oni će se snaći. Netko tko će dolaziti, izvođači tu, bit će malo ovako pa će biti malo onako, pa u jednom periodu smo imali, tamo negdje 2014. kad je jedan strani investitor dolazio tu pa je pitao, kako ja kad dolazim tu kako dokazujem da imam sve što imam pa mi nismo znali dati odgovor na to. Dat će se odgovor. Ali znate tko će imati teret? Investitori. Sve će u konačnici pasti na teret investitora. Ako meni netko može objasniti da opcija u kojoj netko tko je član komore i mjesečno plaća 125 kn za svoje članstvo za to ima, između ostalog policu osiguranja na iznos od milijun kuna koji svaki član komore dobije u a propos toga doma poštom, što je sigurnost za investitore da ako se napravi neka šteta se imaju od čega naplatiti, dakle on za 125 kn mjesečno ima to, a sad će morati sam ugovarati to sve zajedno. Ako mi netko objasni kako je tu napravljena ušteda, ja ću reći, sve okej. Moram se vratiti na ono što sam postavila pitanje ministru koji je odlučio ne odgovarati na pitanje ili zapravo znate ministar kad dođe tu, ja svaki put to pohvalim jer dobro, mi rijetko imamo situaciju da nam ministri dođu tu. Ako je ministar došao tu da se malo smiri u odnosu na ono što ga je čekalo vani sve one, svi novinari koji zapravo postavljaju jedno te isto pitanje, da li je HNS i dalje u koaliciji ili nije u koaliciji ili je otišao do premijera pa da vidi što je pa se tu malo odahnuo, pa zato možda nije odlučio odgovarati na naše replike ili možda nije odlučio odgovarati na replike jer je bilo strašno puno pitanja koji pogađaju u srž pa nije bilo odgovora. Dakle, EU i direktive EU ne smiju i ne trebaju biti alibi za sve što u svom zakonodavstvu mijenjamo jer je to krivo jer ćemo mi prestati vjerovati u direktive EU. Direktiva EU iz 2006. koja govori o uslugama na unutarnjem tržištu je rekla da iznimke koje može svatko propisati se odnosi na promet na cestama, razvoju ili uporabi zemljišta, prostornom planiranju i građevinskim normama. Kada je zakon 2015. bio donesen tada se je, ne slučajno, nego namjerno se odlučilo da kad je riječ o prostornom planiranju se to koristeći ovu mogućnost iznimke, da prostorno planiranje bude dio negospodarske djelatnosti, dakle nešto što svaka zemlja štiti. Zašto? Dakle, ono što se nama može desiti nakon ovog zakona mi još uvijek nemamo državni prostorni plan iako je obaveza u Zakonu o prostornom uređenju određenog roka, ali to očito nije bilo target ministarstva. Zašto se nama netko iz Portugala na natječaj ne bi javio i radio državni prostorni plan? Zašto se vama načelnicima ili gradonačelnicima kad morate raspisati javni natječaj za izradu prostornog plana ne bi javio izrađivač koji radi prostorni plan u Italiji, gdje, recimo može, čak ne mora ni biti arhitekt, ne mora ni imati obrazovanje, ne mora ni imati stručni ispit, sve što mi imamo nego on podliježe pravilima svoje zemlje, a prostorni plan za vašu općinu, za vaš grad je podzakonski akt. On ima snagu podzakonskog akta. Dakle imat ćete još, ćete morati nekoga angažirati da mu objasni što znači prostorni plan, što znači naša tradicija prostornog planiranja, ja zaista mislim da tržište treba otvoriti. Mislim da tržište treba otvoriti za sve jer tako potičete i domaću konkurenciju i ljude koji jesu da budu bolji, da bolje rade, ali postoje neke stvari koje moraju biti zatvorene za tržište tim više što to ostale zemlje koje su članice EU koriste, to ostale članice koje su članice EU-e vode o tome računa. Zašto mi ne vodimo, ja to ne bih znala. Ja namjerno nisam govorila o svemu onom što su moji prethodnici govorili jer su se komore potrudile i dostavile svim saborskih zastupnicima analizu [[Upadica: Zahvaljujem.]] Mi u Klubu GLAS-a ovo nećemo podržati, ovo jednostavno nisu dobri prijedlozi zakona.
Zahvaljujem kolegice. U ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Ja ću kao netko tko nije iz ove struke pokušati to najplastičnije, prozaičnije reći u čemu je riječ. Iako smo ovdje sada čuli puno rasprava koje su dugo trajale ali malo o tome zapravo se kao nekakav onako mačak oko kaše obigrava, spominje sve i svašta ali ono najbitnije se nekako izbjegava reći. Zašto se izbjegava reći, zato što vrlo jasno ovime se ukida namet, obvezni namet, točka. Znači mi cijelo vrijeme slušamo koliko imamo parafiskalnih nameta itd., neki su po 20 kuna, neki su po 50, neki su po 100 ali kada se to lijepo sve zbroji pa se onda stavi zajedno na godišnjoj razini to dođemo do nekih milijardu. A svaki pojedinačno možda nije presudan. Znate ono, dopunsko osiguranje 80 kuna pa nije to sada ukinemo, sada će nešto nekome, znaš to je samo 80 kuna, ima tako više toga. Što ovdje dobivamo? Nešto što je obvezno stavljamo kao dobrovoljno. Je li netko brani nekome da se učlani? Je li netko brani nekome da uplati to? Pa zašto? Ako je to tako dobro, ništa se neće promijeniti. Ili sam ja nešto krivo shvatio ovdje? Mi moramo nekog natjerati da njemu bude dobro, to je smisao liberalne politike ili ne znam čega? To je smisao možda neke socijalističke, komunističke, načina razmišljanja od prije, ako nije obvezno ne treba. Znači mi ćemo nekog natjerati da njemu bude dobro, pazite molim vas. Pa tko vaš ovdje tjera da plaćate dopunsko zdravstveno osiguranje? Recite mi, tko je ovdje natjeran? Kome je država natjerala da to mora platiti? Nikome. Tko ga plaća? 99% ljudi, zašto? Jer su sami vidjeli da od toga imaju benefita. I sad mi ovdje ćemo pričati da mi nešto ugrožavamo. Položaj na doing business ljestvici jer vjerojatno sama najava ovog zakona nas je srozala, pazite molim vas, rasterećujemo nešto, parafiskalne namete, išlo je u prvo čitanje najava i sada se srozala. Znate kako je onda to moglo se srozati. I ono što gđa. Mrak-Taritaš nije spomenula a šta se sve ocjenjuje, ocjenjuju se i mišljenja arhitektonskih ureda i strukovnih komora. I one daju svoje mišljenje kada ih netko zove iz Svjetske banke kada rade doing business ljestvicu pa su možda oni rekli vidite to je u najavi, to će biti još puno gore, pa možda zato nije dobro. Ja vas još jednom pitam, 2015. je ovo uvedeno, šta je bilo do 2015. koliko je položaj bio lošiji? Koliko je naše građevina patila zbog toga? Ili bolje rečeno koliko je od 2015. do 2019. to odjedanput fantastično sve postalo. Tu govore se o pitanju zaštite da se zaštiti svoja profesionalna odgovornost. Dakle prije svega građenje nije osobna usluga jedne fizičke obveze, inženjera gradilišta ili voditelja radova već usluga izvođača koji je jedini odgovoran investitor za svoje pogreške, ne osobno. I onda govorimo kao da ako maknemo opet kažem obveznu komoru svi ti voditelji se onda više neće to plaćati. Zašto? Valjda zato što nije obvezna inače bi, ne znam, ne razumijem, to je super kada je obvezno ali kada nije onda mi baš i nije tako super. Je li oni kao će imati skuplje onda policu osiguranja? Pa ljudi moji ako to oni izračunaju plus, minus, u komori 1500, bez komore 2,5 tisuće. Članstvo u komori nešto, plus, minus, vidi isplati mi se biti, ja ću biti, plus minus, vidi ja sam u gubitku 500 kuna, onda vjerojatno neće biti osim ako još nešto ne dobiva za tih 500 kuna razlike. I sva priča gotova i sva ova naklapanja danas. Ne znam samo čime izazvana, odakle, koju sam čuo i pokušao razaznati apsolutno ne razumijem. Mi imamo 5500 inženjera gradilišta ili voditelja radova na koje ovo utječe direktno, 5500. Oni nešto uplaćuju, kolege ovdje kažu ukinite obvezno HGK ali ostavite obvezno inženjerima gradilišta, logike mi fantastične, jedno cehovsko, drugo krovno. Pazite krovno ukinuti a cehovsko ostaviti. Nije mi baš. I tako tih cehovskih stotine i stotine. Kada govorimo o tim stotinama i stotinama mi imamo 300 reguliranih zanimanja a prosjek je EU 200 i to je ova direktiva što kaže netko ne bi trebao slušati. A kao kakve to veze ima sa ... [[Govornik se ne razumije.]] Pa ima veze da mi smanjujemo opterećenje gospodarstvu takve ima veze kao neke reforme, strukturne promjene i onda krenemo raditi, ne diraj to, ne diraj ovo, ne diraj ono, ne valja, odjedanput sve dobro a svi smo odmah ovdje u startu rečemo previše država, previše ulogu svoju nameće svugdje. I onda kada država se krene lišiti te svoje uloge i obveze da sve bude liberalno i onda najedanput ne valja. Vjerojatno ima i ovdje koji bi mislili da i dalje treba ostati monopol Centru za vozila Hrvatska ali on baš je super kao privatna osoba da radi ... [[Govornik se ne razumije.]] državi. Ne daj bože da netko drugi. Jer kada bi to krenuli, mi vjerojatno, tu bi isto ovako poskakali. Ja ne znam osim nekih interesa, ne znam koje su tu, ja nisam čuo niti jedan argument osim interesnih koje mogu pretpostaviti ili ne da radi se o nečijem tuđem interesu, ne mislim o svom, to je protuzakonito ne daj bože, to neću reći nego u tuđem ono interesu tih koji se ukidaju. Ma nemoj, zamislite. Znači druga stvar ono što je dobro u odnosu na prvo čitanje. Znači prije svega arhitektima urbanistima omogućuje se samostalno obavljanje poslova prostornog uređenja u vlastitom uredu, dakle ne mora se biti u pravnoj osobi ili neki zajednički ured, njih više, znači sada može urbanist raditi to i u samostalnom uredu. I ono što je jako dobro i jako bitno i to bih želio pohvaliti sukladno Zakonu o suzbijanju diskriminacije da se ne može sukladno zakonu dovesti nitko u neravnopravni položaj zato što je ili nije član komore. Da bi tu bili na čisto. I to je dobro. I to mislim treba apsolutno, apsolutno reći. Dalje, zbilja neću, mogu reći još jednu, dvije stvari koje u ovom zakonu se mijenja, dakle doslovno onako najplastičnije, prozaičnije se ukida neka obveza, članstvo u nekoj komori koja i dalje ostaje, koja i dalje može sve raditi, koju dalje ljudi mogu uplaćivati i to samo kažemo više nije obveza. I evo drame. Evo drame. Zamislite, nekome se neki interesi skidaju vjerojatno. Što se tiče isto tako priznavanje stručnih kvalifikacija u pravilu omogućuje se prekogranično obavljanje poslova kontrole projekata u RH. Dakle apsolutno ja ne vidim ništa što bi bilo tu onako nešto sporno što bi mi sada rekli propast će nam država, bit će nesigurnija gradnja, neko će to morati platiti itd., itd. Ne, ne … poslodavci koji to plaćaju svoje građevine će imati više novaca da plate zaposlenike svoje. Bit ćemo rasteretiti ćemo manje. A to reći vidi rasterećen se godišnje 1.800 kuna pa to nije nešta. Pa ne znam šta je onda kada imate takvih 30 stvari pa 30 puta 1800 pa onda još 20 puta 5000 pa ne znam šta sve ne, pa ajmo ih onda i PDV-a rasteretiti i svega i plaća doprinosa i svima svega i nikom ničega. Ne znam te logike mora mi to neko zbilja objasnite. Jel u pravilu kada god se bilo šta tak ne krenu otpori krene problem, priča se o svemu i svačemu, a srž ostaje ista. Ljudi će morati manje platiti odnosno idemo na tržišnim osnovama pojačati konkurenciju, tamo gdje ljudi vide da nešto valja. A ja ću vam reći na primjeru Nizozemske, oni imaju fantastično to uređeno, imaju udruge za zaštitu potrošača koji broje milijuna članova milijuna, dobrovoljne i zašto bi neko plaćao sada nekih 200, 300, 350 eura koliko mjesečno ili 100 kuna članstvo takvoj udruzi. Znate zašto? Zato kada bilo kakav spor se nađe oni pravno zastupaju, oni davaju mišljenja, pišu žalbe za tebe, na sudu te zastupaju ako oni procijene da je opravdan tvoj zahtjev, imate zaštitu. I 3 i ne znam koliko milijuna ljudi u toj udruzi za zaštitu potrošača svojevoljno, dobrovoljno plaća nešta, privatne, poslovne nebitno koje osobe zato jel vide da imaju benefit. Ne, kod nas, ne, ne, to mora biti obavezno inače vi ne znate se sami brinut o sebi, ne znate šta je vaš benefit. Dobro, doduše je liberalna politika to mogu shvatiti, ne mogu od nekih koji se kao tako vode, to mi malo je čudno, ali to opet gledano idemo u onome što nije ne ugrožava nikog drugog i što nije nužno i idemo dopustiti ljudima da imaju pravo izbora, zašto ne bi ako oni nađu. Ajmo te komore napraviti da oni zbilja rade za te članove da se vidi da oni ostvaruju svoju zaradu ili plaćaju svoje troškove u razlici u cijeni i u onome što pružaju jel zbilja 5000 polica osiguranja je daleko jeftinija nego 5000 po jedno. Onda neka naprave tako da i ovi osjete, a oni sebe jel nešto mogu financirati. A ne da oni imaju ne znaju šta će s novcima, ne znam koliko desetaka ili koliko milijuna imaju na kraju godine na računu i eto ne mogu čak ni potrošiti pa dokle smo došli. Zaključno, mislim da ovo je tek neki mali početak, zbilja to nije veliki iznos, ali kada bi tako pobrali 300 takvih … pa svih silnih parafiskalnih nameta kojih imamo, koji svi krenu nabrajati pa se hvataju čupaju za kosu, ali kada uzmemo svaki pojedinačno pa to nije ništa. Kad bi to krenuli zbilja možemo početi stvarati neko konkurentnije društvo i raditi ono što nam je posao, pustiti ljudima da rade i da dišu i što manje smanjiti ulogu države u bilo kakvom biznisu na tržištu i svega onoga. Znamo šta je regulatorna obveza, a dajmo pustiti ljude da dišu i to je samo kada se podvuče sukus svega ovoga. Znači nema tu štambilja više, pečata, šaltera, šetaj, fali jedan papir, biljega, vamo, tamo znači idemo ono što smo krenuli sa e-dozvolama. Neće to preko noći, neće bez otpora, neće ni ovo sve što smo radili u obrazovanju ne ide to baš tako lako i to je naravno. Neko radi 30, 50 godina ili na jedan način teško je promijeniti, ali čuti neke razloge koji apsolutno nemaju veze s vezom, mislim da je stvarno samo stvar neke političkog pozicioniranja, eto vjerojatno zato što to HNS predlaže pa onda ne možemo sada podržati nešto što HNS radi jel oni su veliki negativci u društvu i ispast će kao da njih podržavamo. To jedino što mogu razumjeti od svih tih primjedbi koje smo čuli, jel da ovo dođemo kao oporbena stranka vjerujem svi ti oporbeni bi rekli da, da, super, super. Naravno da trebamo biti svi za ukidanje nameta i to je stvar razlike koju javnost treba znati zašto je neko protiv, zašto je neko za. A ono što je bitno, bitno je na kraju da korist imaju građani, a ova prepucavanja i onako ne misle ništa dobro o tome. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Nezavisne liste mladih poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici ministarstva. Mislim da smo svi evo prije ovoga drugog čitanja dobili ovakav dopis kojega uputile znači komore, Hrvatska komora arhitekata, Hrvatska komora inženjera građevinarstva, Hrvatska komora inženjera strojarstva, Hrvatska komora inženjera elektrotehnike gdje su oni kroz niz točaka koje su naveli osporavaju ovaj prijedlog koji je upućen od strane Vlade o kojem bismo mi trebali glasati. Na kraju se svelo sveukupno na pitanje ono članstva u komori i ove rasprave da li je netko bolji inženjer ako je član, ako nije i ja vjerujem da unatoč tome što možemo mi ovdje danas raspravljati da najbolje pitanje će reći oni koji jesu članovi komore i da li su oni zadovoljni uslugama komore, da li im to osigurava kvalitetnije rad, da li osjećaju zaštitu. Ali na neki način mi imamo ovdje i drugu argumentaciju, a to je argumentacija da članstvo u komori košta. I bojim se da tu onda imamo jednu nekonzistentnu politiku ove Vlade gdje bi Vlada trebala odlučiti ako idu sa ovakvim prijedlogom, da li onda ukidamo obvezno članstvo u svim komorama? Hoćemo raspravljati o Gospodarskoj komori, Obrtničkoj komori i raznim strukovnim komorama ili je ovo samo jedan pokušaj koji gledajući možda HDZ čini manju štetu, pa onda ok HNS je to putem svojeg ministarstva predložio? Ali ako je to put idemo smanjiti sve administrativne obveze koje imaju ljudi, onda stavimo to strateški u plan. Nek Vlada donese zaključak, idemo ukinuti sva obvezna članstva, sve one dobre komore koje pružaju dobrobit svojim članovima će imati potporu svojih članova i oni će nastaviti raditi. Ja ne mogu s ove pozicije komentirati da li je netko bolji voditelj gradilišta ukoliko je u komori ili ukoliko nije jer vrlo je zahtjevno politički raspravljati o tome jer mi svi pogotovo oni koji su bili u poziciji da naručuju radove određenih tvrtki gdje vam dolaze ljudi koji vode to, vi se uzdate u njih, u njihovo znanje, s njima komunicirate, s njima pokušavate iz vašeg projekta napraviti najbolje učinke i stvarno ti ljudi nisu zaslužili da bilo tko politički o njima govori pogotovo o tome da li je njihova kvalifikacija vezana za članstvo u određenoj komori. Ali ovdje će biti upravo rečeno puno toga u tome smjeru da bi mi trebali o pojedincu koji radi svoj posao a s druge strane, politika govori bit će bolji ukoliko, evo sada ukoliko nije u komori a s druge strane vidimo da postoje brojne druge komore. Da li ćemo tako možda i o liječnicima razgovarati? Što, trebao bi izaći onda danas imamo ovaj prijedlog, za slijedeći tjedan bi trebao vjerojatno netko poslati prijedlog, nemojte liječnici biti isto u komorama. Trebalo bi onda za radnike reći nemojte biti u sindikatima jer nema potrebe da tamo budete, možete sami ali onda dolazi i do pitanja koje ta strukovna udruga koja će se boriti za ta prava jer ako mi samo kao politika budemo mijenjali, imali prijedloge i donosili odluke o zakonima na koje se odnose, tko će poslati ovakav dopis? Ono što ja niti mi u klubu nismo dobili niti jedno mišljenje da li je ta članarina koja se plaća primjerena onoj usluzi. Puno smo slušali o članarinama u gospodarskoj komori gdje tvrtke tvrde da je to puno za ono što dobivaju, da ne vide korist od koje dobivaju, dok drugi opet tvrde mi imamo korist od toga. I mislim da ovdje imamo jednu raspravu koju kako god da joj pristupimo, nismo korektni. Niti prijedlog ovakav nije korektan jer je vrlo parcijalan, vrlo u jednom smislu, ja razumijem što je administrativno rasterećenje i znam da je to jedna od reformskih mjera ali onda bi trebalo korektni pa reći sve, odnosi se na sve a ne samo na jedan jedini prijedlog oko kojeg ćemo mi sada ovdje raspravit jer ako, ovo je poruka vladajućima, ako ovako predložite za jednu komoru, onda očekujte da će vam svi nezadovoljni članovi bilokoje druge komore se sutra obratiti ili kad se izglasa ovaj zakon i tražiti mi želimo isto pravo, želimo isti prijedlog od iste te Vlade. Isto premijer treba sa svojim članovima Vlade donijeti takve odluke i zašto ih niste poslali u paketu. Pošaljite pa idemo onda napraviti taj iskorak, stanite iza toga, ovo je zapravo po meni samo jedan pokušaj koji ima svoje i dobre strane, vidjeli smo od kolega iz HNS-a, oni su iznijeli ono što i na neki način ja podržavam, bilokoje opterećenje može biti nešto što frustrira ljude koji rade i smatraju da jednostavno ne pruža im se potpora ali s druge strane isto tako bi volio čuti ono koje su to prednosti biti u komori, ono na koji način brinu, dal je to samo to osiguranje ili doprinose njihovom radu stručnoj edukaciji, organizaciji, raspravljanju o prijedlozima koji se upućuju u ovakve političke rasprave i odlučivanje. Tako da evo tu moram reći da vidim samo Vladu koja nema strategiju, nema smjer a ovakvo bacanje pojedinačnih kosti može unijeti nemir koji neće riješiti ključne probleme niti administrativno rasteretiti ključne segmente društva nego ćemo samo možda komunicirati, evo našli smo možda jednoga goluba na grani a na kraju sve okolo nas ostalo je isto nepromijenjeno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem, kolega Panenić. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite. Ispričavam se, prije poštovani kolega Davor Vlaović, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, u ime kluba HSS-a i Demokrata, tražim stanku da se konzultiramo o daljnjoj raspravi o ova dva predložena zakona jer evo nakon rasprava svih klubova, na kraju smo sad više zbunjeni tko je u pravu, predlagatelj ili struka jer vidimo da su većina klubova podržali pismo koje smo svi dobili od predstavnika komore arhitekata, građevinskih inženjera, strojarskih inženjera, elektroinženjera. Znači cijela kompletna struka je tražila od nas da budemo protiv ova dva zakona a predlagatelj ne odustaje od toga iako je predloženo u ime kluba HSS-a da povuku ova dva predložena zakona jer očito da nisu u usuglasili sa terenom jer obično kad priprema zakon se konzultira struka. Očito da je struka protiv i onda je pitanje tko je to pisao prijedlog zakona pogotovo kad iz izlaganja klubova se vidi da se u sustav uvodi nered jer ako nije upozoravajuća informacija da smo pali na listi prihvatljivosti za investitore i investicije u smislu izdavanja građevinskih dozvola, da nam je taj postupak otežan i usporen i da je većina struke protiv toga da se dalje usložnjava taj proces a imamo i pozitivne primjere iz Slovenije i nekih drugih europskih država gdje je to na sličan način uređeno kao i u Hrvatskoj, ne vidimo u čemu je promjena administrativno rasterećenje, evo mi iz HSS-a pozdravljamo ali ako struka kaže da to neće tome doprinijeti, ako to je financijsko rasterećenje koje su oni spremni platiti, ne vidim razloga zašto predlagatelj zakona na tome inzistira, očito da je tu nekakva kolizija pa mi moramo još to dodatno raspravit a vidimo da je najveći teren upravo na jedinice lokalne i regionalne samouprave, na investitorima jer će oni imati dodatne troškove i nesigurnost pa onda iz tih razloga tražimo da se ova dva zakona skinu.
Zahvaljujem. Nema nitko više, određujem stanku do 12 i 30 sati. STANKA U 12,18 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,30 SATI]] Poštovani državni tajniče ja vas molim da zauzmete mjesto. Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom plenarne sjednice. Na pojedinačnu raspravu prijavio se poštovani kolega Saša Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Ja ću svoju raspravu početi na jedan način da ono što želim istaknuti je da je prošli tjedan objavljena da je Hrvatska skočila za sedam mjesta na Doing business ljestvici. I taj podatak slavodobitno je iznio na sjednici Vlade premijer Plenković. Ministar Horvat u nekoliko navrata je u javnosti govorio kako je sada puno lakše započinjati posao u Hrvatskoj nego godinu dana prije, ali niko od njih nije istaknuo da glavne zamjerke tog izvješća upravo govore da ono šta koči pokretanje posla u Hrvatskoj još uvijek je sporost izdavanja građevinskih dozvola i administracija i birokratizacija koja se dešava u tom poslovanju. Isto podatak koji ni ministar Horvat, ni premijer Plenković nisu istaknuli je taj da smo sa tim skokom za sedam mjesta danas na 51. mjestu od 190 zemalja u svijetu, ali da se nalazimo na onom mjestu na kojem smo bili prije dvije godine, a još uvijek 11 mjesta ispod onog gdje je Hrvatska bila 2015. godine, godinu dana prije nego što je HDZ preuzeo vlast u Hrvatskoj. Isto tako kada se o tome govori vrlo važno je istaknuti da po pitanju izdavanja građevinskih dozvola po istoj toj ljestvici, Hrvatska je danas 150. zemlja od 190 na listi. A prije dvije godine prije nego je ministar Štromar postao ministar i preuzeo ovaj resor, Hrvatska se nalazila na 127. mjestu. Dakle od kada je ministar Štromar i HNS preuzeli ovaj resor, zadnje dvije godine, Hrvatska po brzini, lakoći izdavanja građevinskih dozvola i po lakoći osnivanja i pokretanja posla u Hrvatskoj samo nazaduje i stagnira i to je važno istaknuti. Važno je istaknuti da nismo napravili nikakav uspjeh u ovom skoku od sedam mjesta nego smo se vratili na mjesto od prije dvije godine, a još uvijek smo 11 mjesta iza onog gdje smo bili 2015., ali za razliku od 2015. i danas ispred nas su i Srbija i Crna Gora i Makedonija i Rumunjska i Bugarska, zemlje koje su nam daleko gledale u leđa prije dvije godine. I danas predstavljate u Saboru zakon koji bi po vašim riječima trebao ukloniti te administrativne zapreke koji bi trebao pojeftiniti te postupka i koji bi kao trebao riješiti te probleme odnosno Hrvatska bi trebala sada najednom ovim izmjenama puno lakše izdavati građevinske dozvole, a samim time bi lakše se trebao pokretati biznis u Hrvatskoj itd. Međutim, protiv ovih vaših prijedloga pobunila se cijela struka. Dakle ja sada neću govoriti ovdje opet ovo što su i kolege prije mene u ime klubova govorili, svi smo dobili pisma, upozorenja struke. Dakle po onome što struka govori, vi ćete s ovim samo još više unazaditi te procese i nećete riješiti uopće ovaj problem. I zbog čega sada sve to skupa govorim? Govorim jer zbog očito je aktivnost ili ne aktivnosti ministarstva pod vodstvom ministra Štromara i HNS-a Hrvatska po ovom pitanju samo nazaduje. I tu imamo sada egzaktne brojke i jasne pokazatelje i možda bi u tom duhu isto bilo dobro da HNS i ministar Štromar odu iz Vlade. Evo ja to apeliram, možda bi se onda Hrvatska po Doing Business ljestvici skočila barem bi se vratila možda na ono mjesto gdje smo bili prije dvije godine jer ovo što predlažete kada vidim šta ljudi koji se s time bave govore, mislim da radite samo još gore nego što danas imamo. I zbog toga apeliram na vas da poslušate struku, poslušate ono šta ljudi govore, poslušate kolege iz opozicije i da još uvijek možda bi bilo najbolje da odustanemo od izmjena ova dva zakona i da povučemo ove dvije točke. Evo samo to sam htio reći da se sada ne ponavljam šta je sve rečeno prije mene. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Đujiću. Imamo jednu repliku poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Đujiću, htio sam se osvrnuti na vaš komentar vezano uz Doing Business ljestvicu. Malo je nevjerojatno da se HDZ hvali i HDZ-ova vlada hvali sa činjenicom da su napredovali za određeni broj mjesta na toj ljestvici, a u biti kada pogledate usporedbu prije 4 godine da smo bili desetak mjesta bolji, znači 40., 41. mjesto. U ovom trenutku je to još uvijek puno lošije nego šta je bilo tada. Znači sa te strane važno je pratiti gdje smo bili u kojem trenu i na neki način što je dovelo do toga da smo pali dvadesetak mjesta kada je HDZ preuzeo odgovornost za Hrvatsku. I sa druge strane, ovo što ste rekli, to znaju svi naši sugrađani, dobiti građevinsku dozvolu u RH, ishodovati mogućnost da nešto počneš graditi i raditi je noćna mora. Znači, s te strane omogućiti ljudima da što prije počnu raditi i graditi i investirati [[Upadica: Zahvaljujem]] jedan od ključnih poteza koje bi svaka Vlada trebala uvesti.
Zahvaljujem kolega Maras. Odgovor kolega Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, ja sam baš zbog toga i spomenuo ovu priču sa Doing business ljestvicom jer nisam mogo vjerovat kako, s kojom lakoćom i premijer Plenković i ministar Horvat se hvale kako smo mi sad skočili za 7. mjesta i nalazimo se na 51. mjestu, na istom onom na kojem smo bili 2017., a godinu dana prije toga nisu govorili da smo pali za 7. mjesta, a 2015. opet da ni ne spominjem, kad smo bili 40. zemlja u svijetu po lakoći pokretanja poslovanja, a sad smo s ovim skokom 51., dakle otkada je HDZ došao na vlast. Oni vode politiku dva koraka naprijed, četiri nazad i, i zbog toga sam smatrao da je upravo važno to istaknuti. A ovo što ste sami rekli, naši ljudi koji trebaju ishodovati građevinsku dozvolu, njima čak ne treba ni Doing business ljestvica, oni svaki dan u praksi vide koliko je to teško, koliko je to komplicirano i koliko je to složeno i vide da ovaj zakon to neće promijenit, nažalost.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Davor Lončar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS. Kad je u pitanju Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje, uređuju se poslovi oko projektiranja, građenja, upravljanja, te poslovi ispitivanja istih. Nadalje, definiraju se i odgovori za svrhu zadaće struke, kao i polaganje stručnih ispita o usavršavanju, prostornom uređenju i gradnji. Ovim zakonom nastoji se rasteretiti profesionalne usluge gdje bi se njihovo članstvo zamijenilo neobveznim kod upisa u komoru. Navedeno ima zadaću administrativno rasteretiti što inženjere i voditelje radova gradilišta jer nemaju potrebe više biti članovi komore, a mogu svoja prava ostvariti kad ispune Zakon o propisanim uvjetima. Kad je u pitanju sama gradnja i potpisi ugovora, isključuju su iz gradilišta kao voditelji, kao sudionici zbog ekonomskih poslova, te stoga ne mogu preuzimati odgovornost za ispunjenje ugovora i za svoje poslove isključivo odgovaraju poslodavcu. Ovim zakonom izjednačavaju se prava na obavljanje poslova bez obzira bili upisani ili ne upisani u registar komora, važno je da moraju ispuniti zakonsku regulativu za obavljanje stručnih poslova. Rasterećenjem olakšava se pristup profesiji i pružanje usluga, čak i vani gdje dolaze na tržišno pružanje usluga, što do sad nije bilo moguće. No, ovim rješenjem olakšava se pristup profesiji i tržištu na širem gospodarskom području uz veću mogućnost financijskog položaja. Ono na što moramo vodit računa je kvaliteta radova, kao osnovni preduvjet ovog zakona, te usavršavanje znanja nad radom tih osoba koje za to imaju afiniteta. Da bi navedene osobe pratile razvoj graditeljske struke i usavršavanje, usavršavanje vještine, nužno je omogućiti dostupnost izobrazbe za početnike u obliku stručnog usavršavanja koje im odgovara. Sve ovo možemo primijenit na Zakon o komori arhitekata i inženjera u prostornom planiranju i uređenju gdje se uređuje temeljni ustroj kroz ovlasti koje trebaju imati kandidati za upis u komoru i za onih koji to ne žele. Što se tiče, to znači da obavljanje poslova inženjera i voditelja gradilišta nema više naziv ovlašteni, što im omogućuje da svoje pravo mogu koristiti prema važećim zakonskim odredbama u pružanju svojih profesionalnih usluga u planiranju i gradnji. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege zastupnici, poštovani građani, ja bi se osvrnuo na predloženi zakon i malo analizirao određene stvari, ovdje se u cijeloj današnjoj raspravi prometnulo neko, nekoliko glavnih tema koje su obuhvaćene u raspravama, gotovo svih sudionika. Znači, spominje se kao ključno rasterećenje gospodarstva odnosno ljudi koji se žele osloboditi obveznog komorskog članstva za voditelje građenja odnosno radova, drugo, da će nam to pomoći da se snižavanjem određenih kriterija za dobivanje posla i obnašanje posla voditelja građenja odnosno radova da će se unaprijediti investicijsko okružje odnosno povećati sposobnost investitora i olakšati poslovanje i treća stvar koja je po meni možda i ona ključna s kojom smo počeli, a onda je ministar pobjegao, je u biti da vidimo sa kojim, ja bi rekao iz koje pozicije ministar i stranka koja predlaže, gura ovaj zakon u hrvatskoj Vladi i HS nastupa, znači vidimo da u ovom trenutku je vrlo izgledno, gotovo sigurno da je HNS izašao iz koalicije, nitko to tu ne demantira, evo pozivam, ima članova HNS-a ovdje u sabornici, ministar se oglušio i nije, i nije ovaj se udostojio dati to elementarno, elementarni odgovor na pitanje, nego je rekao sve ćete čuti kada bude vrijeme, mislim hrvatski građani zaslužuju te odgovore, ali simptomatično je ponašanje i zastupnika većine odnosno HDZ-a na odborima gdje je bilo dosta njih koji su se suzdržali od glasanja i onemogućili da taj zakon na odborima dobije potrebnu većinu kako bi na taj način pokazali već stav da ga podržavaju u startu. Znači, mi smo ovdje u jednoj vrlo konfuznoj situaciji šta nije čudno za hrvatsku Vladu i g. Plenkovića jer to je jedno pravilo koje se nažalost ponaša zadnjih, zadnjih, ja bi reko, čak i nekoliko godina otkad je uveo pravila da hrvatski građani defakto više nemaju Vladu koja ih prezentira na način kako je to bilo na izborima, nego dobiva podrška od ljudi koji su dobili glasove upravo suprotno, da glasaju protiv HDZ-a a sada vidimo da što više imaš optužnica na hrvatskim sudovima to si važniji partner pa se tako sa novom optužnicom gradonačelnik grada Zagreba svrstao u najvažnije partnere premijera Plenkovića, vjerojatno će biti i posljednji i onaj koji će najglasnije braniti ostanak HDZ-a na vlasti s obzirom da mu se treba vratiti protuuslugu u gradskoj skupštini za zagrebačkim Manhattan i sa GUP-om. Druga stvar, ono šta bih ovdje rekao da me posebno smeta kod stranke i ministra koji je član stranke koja se izrijekom protivila ukidanju komorskog doprinosa u HGK-u. Htio bih ovdje upoznati hrvatsku javnost da sam kao ministar zadužen za poduzetništvo u hrvatskoj Vladi prošao sve procedure u hrvatskoj Vladi i u trenutku donošenja prijedloga zakona na Vladi o HGK-u koji bi doprinio tome odnosno ukinuo obvezni doprinos HGK-u upravo se HNS kao tada partner u Vladi suprotstavio tome i predsjednik HNS-a g. Vrdoljak koji je zaštitio HDZ-ovu podružnicu HGK i omogućio da i dalje mogu nesmetano uzimati novac od poduzetnika u RH a za uzvrat ne pružati gotovo pa ništa. Znači sada gledamo da ministar iz kvote HNS-a g. Štromar i g. Uhlir ovdje brane zakon i govore da će se dovesti do određenih ušteda, da će poduzetnici imati koristi od toga. Na kraju krajeva onda kada su mogli pokazati da su za to i Vrdoljak i Štromar i svi ostali ih HNS-a su u koalicijskoj Vladi u kojoj sam ja sjedio srušili zakon o, Izmjenama Zakona o HGK-u, odnosno novi zakon o HGK-u koji bi omogućio poduzetnicima da ne plaćaju doprinos. A šta je najgore nakon izbora je pomoćnik g. Vrdoljaka otišao za potpredsjednika HGK. To vam samo pokazuje koliko je isprepleten taj koloplet interesa oko HNS-a i kako se HNS postavlja u određenim situacijama. Znači ja ovdje uopće ništa ne vjerujem u neku dobru namjeru da bi se rasteretilo poduzetnike jer HNS je mogla tada dati podršku i danas HGK ne bi imala obvezno članstvo i danas HDZ-ovac Burilović ne bi tamo sjedio kao predsjednik koji uzima novac poduzetnicima a ne uzvraća gotovo pa ništa. Znači sa te strane ljudi moraju znati na koji način se ponaša pojedina stranka ili pojedinac ili ministar u trenucima kada predlaže nešto i da li su njegova namjere iskrene ili nisu kada to predlaže. Što se tiče doing business ljestvice, o tome svi sve znamo, znači, znamo svi mi koji sjedimo ovdje da je Hrvatska još uvijek za 10 mjesta slabije plasirana nego 2015. godine kada je de facto, krajem 2015., odnosno u 2016. godini kada je HDZ preuzeo odgovornost za Hrvatsku. I nažalost potonuli smo 20 i nešto mjesta, nadam se da ćemo se vratiti i mislim da je jedan od najvećih problema upravo ovdje u sferi građenja investicija jer danas dobiti građevinsku dozvolu u RH traje predugo, prenormirano je, ima jako puno puta da se i određeni dionici u tom postupku žale samo da bi usporili određene investicije. To je sve skupa nešto ljude destimulira od investiranja u Hrvatsku i to je nešto što bi trebali što prije mijenjati na način da to bude efikasnije i brže. Nisam siguran da je pravi izbor ovaj put kojim je odlučio se krenuti ministar Štromar jer smatram da je opravdan prigovor djela komora i struke koji govori da sa smanjenjem standarda za osobe koje su nadzornici za voditelje odnosno građenja i radova, odnosno oni koji koordiniraju radove da smanjenjem potrebnih i kvalifikacija i godina iskustva nećemo time doprinijeti. Možda bi time doprinijeli da smanjimo broj papira i administracije koje netko mora ispuniti i skratiti postupke i užurbati i požuriti odnosno napraviti bržim procedure koje mora ispuniti javna uprava odnosno oni koji daju rješenja, to bi možda moglo pomoći ali ovo da imamo manje zahtjevno, ja bih rekao, manje zahtjevne kompetencije i vještine koje trebaju imati i iskustva koje trebaju imati ljudi koji su zaduženi za taj posao to sam siguran da neće doprinijeti do toga da će na neki način biti i bolje i kvalitetnije odrađivani ti poslovi i brže što je u biti glavni prigovor naših poduzetnika i obrtnika i onih koji žele investirati u Hrvatsku. Znači ovakvu ja bih rekao količinu prigovora na vrlo male izmjene de facto zakona se vrlo rijetko viđa mada vjerujte mi ne slažem se ni sa argumentacijom komore koji obično kada se ukida komorski doprinos se pozivaju na stoljetne tradicije komorskog organiziranja u Hrvatskoj i onda još kažu da svi žele ostati članovi komore. Oni ne bi trebali se onda žaliti ukoliko od 5 i nešto tisuća njihovih članova polovica želi ostati u komori, vrlo vjerojatno će i onda ih biti još i više ako su se ovi izjasnili oni ne bi trebali imati problem s time da se ukine obvezno članstvo u komori. Znači sa te strane apsolutno sam na strani liberalizacije komorskih organiziranja u RH i ja sam za neobvezno članstvo u svim komorama tako da se shvati da ja nisam tu pobornik da ostane obvezno članstvo ali mislim da to nije uopće tema zbog koje bi danas trebali gubiti previše vremena nego bi najviše trebali gubiti vremena oko toga da li će to ubrzati određene procedure i da li će to osigurati kvalitetniju gradnju u RH, ja mislim da neće i zbog toga ne mogu biti za ovaj zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, vi ste spominjali kako ove izmjene neće ubrzati izdavanje građevinskih dozvola u Hrvatskoj. Ja se s vama slažem, najgore je to što ovo ukidanje komorskog doprinosa u biti i snižavanje i same kvalitete neće smanjiti administraciju i potrebne papire i procedure i ono sve što osoba koja želi građevinsku dozvolu treba napraviti nego mislim da neće pomaknuti se milimetra s ovim. I u biti još uvijek investitori, strani pogotovo imaju dojam da mi nismo investicijski dobro okruženje upravo zbog te administracije, a nažalost s ovim izmjenama to nije riješeno i ja mislim da ministar Štromar to ne zna riješiti jer da zna riješiti onda ne bi Hrvatska za vrijeme njegovog mandata pala za 20 i nešto mjesta po lakoći izdavanja građevinskih dozvola.
Odgovor, kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Mislim ovo je jedan prijedlog, konkretan. Znači danas kad tražite i dobijete građevinsku dozvolu, susjedi vam se mogu žaliti u roku 15 dana na nju, po bilo kojoj osnovi, bili u pravu ili ne bili u pravu, znači netko vas može zavući godinu dana bez obzira da li je u pravu. Možda bi jedno od rješenja bilo da, ukoliko se neopravdano netko žali, da dobije određenu sankciju, da ne može nekome uzeti godinu dana života, posla, bilo čega samo zbog toga što mu ne odgovara da mu se na susjednoj parceli nešto izgradi. Znači, recimo, to bi omogućilo jer danas, ja vam garantiram da imamo barem 50% žalbi koje su neosnovane samo zato da bi nekom otežali investiciju odnosno da bi čovjek teže nešto napravio. Sa te strane, na taj način treba razmišljati i na taj način treba ubrzavati postupke, a ne sa strukom smanjivati potrebne kvalifikacije da bi se nešto radilo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi kolega Maras. Dakle, vaš stav da je članstvo u komorama neobavezno, odnosno dobrovoljno je apsolutno jasan i on se nije promijenio u sve ove godine i mi iz materijala koje smo dobili jednako tako stoji da je dosta članova komore reklo mi ćemo i dalje ostati članovi komore. A razlog zašto se mijenjao zakon je administrativno rasterećenje i sad tu meni uopće ništa nije jasno. Dakle, radimo zakon. Ministarstvo je ušlo u sukob sa svim komorama, svi su rekli mi želimo ostati, ovi će ostati i onaj efekt koji je zakon htio postići, nije postignuto, osim što se ministarstvo posvađalo sa svim komorama, to je rezultat svega ovoga i što zapravo imamo dvojbu, zašto je tu bilo tko bilo što radio. To vam kao ono, džabe krečili.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Maras.
Hvala lijepo. Da, sigurno neće biti onda nikakve, odnosno bit će neke, ali neće biti ovakve uštede kao što su prezentirali, ali još bizarniji mi je ovaj obrazloženje da je ukidanje obveznog komorskog članstva za voditelje građenja radova jedan od zacrtanih mjera u realizaciji strategije za uvođenje eura. Mislim, kak bi reko? Kakve veze ima uvođenje eura s time da li ćemo imati obvezno ili dobrovoljno članstvo? Nikakve. Mislim, to je stvar logike, možda ćete objasniti kakve to veze ima s eurom, ne, ali za mene to na prvi pogled nema nikakve veze. Znači to ne može biti argument. Prvo što mislim da ima milijun drugih stvari koje bi trebali u Hrvatskoj napraviti da bi uveli euro i da euro ne treba uvoditi barem još 10-tak godina, ako ne i duže, dok ne budemo spremni za to, ali to je opet moj politički stav. Ali, ovo sa tim veze nikakve nema. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Alen Prelec, izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Kolega Maras, govorili ste o rasterećenju poduzetnika i apsolutno mislim da se slažemo da treba rasteretiti poduzetnike iz svih doprinosa, komorskih pogotovo. Ali, ja bi vam rekao da razgovarao sam s poduzetnicima, nije čak to ni presudno. Presudno je jednostavnost poslovanja. Kako danas, koliko danas prosječan poduzetnik ima problema sa poslovanjem, sa birokracijom. Hajmo, krenimo samo od građevinskih dozvola. Koliko treba odobrenja, Hrvatskih voda, Hrvatskih cesta, susjeda, banaka i svega toga skupa da mnogi poduzetnici jednostavno odustaju od gradnje. Jednostavno odustaju kad vide ustvari u tom labirintu birokracije koliko puta se moraju boriti sa razno raznim birokratima. I znate kaj vam najvažnije u prostornom uređenju? Kojeg ste dobili, kojeg ste referenta dobili jer toliko je puno subjektivnosti kod svakog referenta da neki to može riješiti u nekoliko dana, a neko u nekoliko mjeseci. To je najvažnije, imati dobrog referenta.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Maras, izvolite.
Apsolutno, ne samo dobrog referenta. Reći ću vam jedan primjer, evo slučajno sam čuo od svog jednog prijatelja. Čovjek gradi nešto u Dalmaciji, želi napraviti neke kuće i predaje na županiju za izdavanje građevinske dozvole i javlja se odvjetnica susjeda, by the way, stranaca, koji tu imaju također kuću za odmor jer odvjetnici sami traže na taj način posao. Znači ona objašnjava svojim investitorima kako se može usporiti gradnja toga. Znači, po njegovom potpuno neosnovano jer je čovjek napravio sve po PS-u, ali odvjetnici, tražeći sebi posao, će sada usporiti možda čovjeka, 6 mjeseci, možda godinu, itd. znači tu se razvio cijeli jedan biznis. Ja bih preporučio ministarstvu da pogleda kako destimulirati besmislene prijave. Znači to je nešto što bi trebalo napraviti kako bi se omogućilo ljudima da rade. Evo, Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Ja ću samo kratko spomenuti ovo o čemu je ovdje riječ. Zbilja svašta smo čuli u raspravi ali ovdje govorimo o ukidanju obveznog članstva u komorama koje ako je tako, super će onda ostati i dalje dobrovoljna pa možda netko će reć da je džabe to napravljeno onda je džabe i ova rasprava, pogotovo džabe ti silni argumenti. S druge strane mi kada govorimo o smanjivanju ili ja sam možda krivo shvatio da je ovdje netko ne smatra da imamo previše parafiskalnih nameta, da previše opterećujemo gospodarstvo, moj stav a vjerujem i stav većine je da bi trebali što više smanjiti iste, staviti ih u funkciju dobrovoljnog, liberalnog, po mogućnosti da znaš što dobivaš za svoj novac. To je srž izmjena ovih zakona i da, slažem se, izmjene ovog zakona neće promijeniti dobivanju brzine građevinske dozvole. Neće. Neće ni riješiti probleme u brodogradnji ni problem u zdravstvu, neće. To bi možda mogli reći za zakon o prostornom uređenju i gradnji gdje smo ove godine donosili izmjene koje bi to trebale napraviti. Tada bi onda mogli o tome pričati, danas o smanjivanju parafiskalnih nameta, ne možemo govoriti o povećanju brzine jer to jedno nema veze s drugim. Ili mi netko mora objasniti kakve veze hoćeš nešto plaćati ili nećeš, ima veze sa brzinom dobivanja građevinske dozvole. To zbilja je jedan dobar logički most koji bi volio saslušati ali dobro, ima i različitih premisa i različitih silogizama pa bi im se našlo možda i nešto tu. Ali realno, zakon koji smo raspravljali ove godine, gdje smo ukidali biljege, troškove izvođenja dozvola sa prosječno 11% vrijednosti na prosječno 3,7% vrijednosti, a EU prosjek je 4, nema čekanja sa šalterima, broj procedura sa prosječno odnosno 22 na minimalno 10 dok maksimalno 14, što je opet ispod prosjeka EU, transparentnosti, javna uprava odnosno se uvodi u digitalno doba, uvodi se šutnja administracije, to smo sve radili već ove godine i onda možemo raspravljati o nekoj brzini, to se napravilo ili to možda nije dobro. Danas kad govorimo o ovome, ja to apsolutno ne mogu povezati, no dobro. Dalje, što se tiče žalbi, sankcionirat nekoga da se žali, ali pazite sad situaciju gdje imamo one velike građevinske lobije pa kad hoće nešto srušiti, ubit zeleno i sad se netko želi ajmo njih sankcionirat ... [[Govornik se ne razumije.]] sve po zakonu. Uf, što bi volio vidjeti da netko stane tu i brani njih i kaže ne, treba pogodovat građanskom lobiju, kaznite ove ljude iz udruge Zelenih, kakvih god aktivista što su se uopće žalili, „Srđ je naš“ ili kako god. Ovo dolje, šta je ovdje bilo u Zagrebu, Cvjetni trg itd., idemo ih kazniti, to što prosvjeduju, idemo ih možda tući. Dakle to je apsolutno besmislica. Što se tiče uvođenja eura, da, to je jedan od kriterija načina da se smanjuju, da se uvode reformski procesi, smanjuju parafiskalni nameti, ubrzavaju i ovo je jedan mali kotačić, to što nije to grandiozno i veliko kao neki ulazak u taj tečajni mehanizam, ali to je jedan od sustavnih reformskih mjera Vlade koje ona treba napraviti. 300 imamo reguliranih zanimanja, treba ih staviti na prosjek Europe gdje ih je 200, odnosno profesija. I to je to. Što se tiče HGK, ja mogu razumjeti, niste vi meni to dali tada, neću ja vama ovo dat sada. To mogu razumjet, to je onako ljudski. To mislim da mogu i građani shvatiti, dakle ako vi tada iako de facto kolega Maras je bio ministar poduzetništva pa je trebao ukidat valjda obrtničku komoru prije i pokazat u svom dvorištu kako se to radi i onda reć e sad ajmo, dajem prijedlog vama za gospodarsku, očigledno se tu išlo malo onako kod susjeda gledat, ajde ti prvo riješi svoj pa ću vjerojatno ja svoje, ne znam zašto nije se obrtnička komora ukinula, ali to je krovna organizacija pa možda prije nego uvedemo red u te krovne organizacije, treba početi sa ovim cehovskim i ja se slažem, imamo mi ... [[Govornik se ne razumije.]] odnosno American chamber of commerce koji izuzetno radi neki posao i treba nam biti uzor kako bi komore trebale funkcionirati jer kad neki investitor dođe i želi pitati koliko ima građevinara, kog će pitat ako nema gospodarske komore? Di će otić kucat, na neku državnu instituciju, možete mislit što će tu tek bit sreće. Dakle takvo nešto treba, treba to i radit za taj novac, to se slažem. To se apsolutno slažem i to će doći jednog dana na red, ima takvih, ja sam spominjao ovdje i Centra za vozila Hrvatske, ima takvih dosta stvari ali idemo krenut jednu po jednu ili ćemo sve ić rezonom, pa to je malo po malo pa ništa ne znači. Može i tako. Dakle, što se tiče prigovora od strane struke, pa je, da, komore su protiv da im se ukida obvezna članarina kao prihod koji oni imaju zajamčen. Ja to isto razumijem. Mislim, čast izuzecima, tko bi rekao da slažem se, ukinute mi prihode jer ja toliko dobro radim i pružam da mi je tako svejedno jel to obvezno ili nije, ljudi će shvatiti da je to njima u korist da će to napravit. I to i je smisao. Tako se treba ponašati. Prema tržišnim principima. Ako nešto vrijednim, netko će bit spreman to platiti, ako ne vrijedim, neće ili ćemo mi bit pametniji od nekoga pa reći njemu šta mu valja u životu ili ne. To vrijedi samo za ona osnovna prava. Ali ovako, što, ja sam rekao, šta je bilo prije 2015. dok to nije bilo? Krš i lom, nered, gotovo, nigdje nismo bili ali kažemo, bili smo bolji na Doing Business ljestvici, sad smo onda uveli pa smo bolji, pa smo pali, ja ne vidim da je i tad bio smak svijeta do 2015., nit se nešto drastično promijenilo od 2015. do 2019. kad smo ovo uveli, nije mi nitko rekao šta smo mi time dobili, koliko nam je bolje, što se tu događa, i da, što bi rekli mea culpa, mi uveli, mi ukinuli, istina i bog. Istina i bog. Prvi ću reć, užasno je pogriješeno, ni prvi ni zadnji put ali sposobnost priznati pogrešku i uvidjeti da nešto nije dobro pa i to valjda treba imati snage reći. Ili ćemo se tu držat ono svako gleda neki interes pa ćemo pustit ga dok god je moj interes zadovoljen, neću gledat šta netko drugi radi. To nas je i dovelo u velike probleme. Dakle, što se tiče brzine dobivanja dozvola, još jednom, apsolutno nikakve veze i sada kad je ovo sve digitalizirano, ona najviše ovisi o jedinicama lokalne samouprave kako su oni organizirani jer kod mene u Osijeku izuzetno je dobro i nećete naći previše … [[Govornik se ne razumije]] Evo i gđa. Mrak Taritaš zna, ona je dolazila na sastanke stanara kad se trebalo uložiti žalbu ili dat suglasnost za neke dozvole, pa je dolazila, njih savjetovala i zna kako to funkcionira. Znači, ne daj Bože da se tamo nekom onemogući ili kazne da se žale, neka ljudi izbore se ako će dat suglasnost da dobiju što više od investitora, što veća svoja prava iskoriste, to valjda tako funkcionira, ali realno gledano za ovih 5500 inženjera možda se ništa i ne promijeni, al ja sam siguran ako će si oni plaćati tu članarinu da će oni više i dobiti za nju i to je, to je cilj svega, a ovo dalje apsolutno stoji u neko političko pozicioniranje, je li to HNS, jel to netko drugi, jel to pozicija, jel to oporba, mislim da mi svi trebamo reći, doprinijeti što se može promijeniti, a prije svega sudjelovati da se sve više što se može liberalizirati stavi u tu sferu, da se dopusti ljudima da sami biraju, kao što biraju danas dobrovoljno dopunsko zdravstveno osiguranje, dobrovoljno. Šta ćemo sad? Pazite, to je dobrovoljno, a 99% ljudi ga plaća. Zašto? Jer su shvatili da imaju korist, da manje plaćaju očigledno lijekove kad imaju to. Zašto bi njima rekli sad to mora bit obveza, tako i ovo. I slažem se kolega Maras, onako u jednom vremenu bi trebalo razmišljat o svim takvim cehovskim udruženjima i pogotovo krovnim, ajmo jedan po jedan kreniti i napraviti malo reda u našoj državi, mislim da će svima biti bolje. Ovo sve ostale primjedbe, lijepo to zvuči, pogotovo u javnosti, ali ja ne vidim to kakve ima veze s ovim konkretnim ovdje izmjenama, tako da apsolutno će naravno Klub HNS-a podržati i ovo u drugom čitanju, to što nije nešto na odboru prošlo ni sada, nije prošlo ni prvi puta, ja nadam se da ne znači da će netko gledat šta HDZ radi ili pojedini HDZ članovi, pa onda se s njima voditi i reći aha da je HDZ to možda i svi njihovi podržali, onda bi ja podržao, sad kad oni nisu, ja neću jel ja ipak njih respektiram, mislim da to sigurno nije rješenje, nije argument ili neki drugi članovi koji su bili u tom odboru, tako da imamo pred sobom vrlo jasne stvari, nešto što je bilo obvezno se stavlja u sferu dobrovoljnoga, oni sami će odlučit dal im to treba i da li dobivaju za svoj novac ono što im ta udruga nudi. Evo, i to je suma sumarum ovog zbilja jednostavnog zakona što smo se svi složili da je, a sve ostalo drugo možemo pričat o nekim drugim zakonima i drugim stvarima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Čuraj. Imamo replike, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. g. Čuraj, pustite vi susjede tko je, šta, kako ne, znači činjenica je da je komora koja najviše siše hrvatske poduzetnike i obrtnike u, u odnosno samo poduzetnike jer obrtnici imaju svoju HGK, 5 stotina milijuna kuna na godišnjoj razini, ajmo krenut od najvećih, znači to je ono, to je najveće rasterećenje. Meni je žao jer je vaš predsjednik stopirao, ja to mogu ovdje odgovorno reć, znači on je uvjet koalicije postavio da to neće ići i sa te strane se to maklo 2015.g., a već je prošlo određenu Vladinu proceduru. A sa druge strane, u ovom trenutku raspravljati uopće o ovakvom zakonu da još uvijek ne znate da li ćete biti dio vladajuće koalicije sutra, je neozbiljno, znači po meni je to neozbiljna priča i vi bi se tu trebali konačno reći da li jeste unutra u Vladi ili niste ili da li će netko od vaših zastupnika [[Upadica: Zahvaljujem…]] skupa iskočiti [[Upadica: …poštovani kolega]] i postat novi žetončić ili će se novi, ili će se žetončić ponovo reaktivirati, ne [[Upadica: Odgovor]] znači, da li će netko od ovih koji su u vašem klubu ostat glasat za Vladu. Hvala lijepo.
Kolega Maras, ja bi vas lijepo molio da se pridržavate malo vremena, obično ne radite, ali dobro. Odgovor kolega Čuraj.
Zahvaljujem. Dobro, prije svega se mogu složiti da se treba razgovarati o HGK, ja osobno isto mislim da se to treba uredit da još bude veći servis i investitorima i našim gospodarstvenicima i da tu treba možda još uvesti dodatno reda i poboljšati efikasnost za ono što se plaća. Slažem se, znači apsolutno nemam nikakvi … [[Govornik se ne razumije]] idemo sustavno, ne preko noći, ne preko koljena, ne zbog nekog piara, nego zato što to možda zbilja treba. Što se tiče žetona, to nemam, nemam takav dojam da se odnosi niti na mene, niti na moje kolege, zna se na koga se to misli, ali prije svega mislim da je sve drugo neodgovorno, neodgovorno, dakle bi bilo pustiti i dić ruke u zrak i reć neću se igrati više s tobom jel se sad ne možemo nešto dogovoriti ili ja mislim da je odgovorno sjest, razgovorit, ako ide ide, ako ne ide, svatko na svoju stranu, al dotle posao se mora radit jel to građani očekuju, sve drugo bi bilo neodgovorno.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS. Uvaženi kolega Čuraj, vi ste u nekoliko navrata spominjali e-dozvolu. Ja inače sam apsolutno uvjerena da je to dobar projekt i mislim da za neke projekte treba vrijeme, dakle da treba nekakav kontinuitet, neke projekte možete riješit u 4.g., al neke vam treba bogme i 8.g. i 12.g. I budući da u Ministarstvu graditeljstva postoji kontinuitet, kontinuitet istih ljudi koji su bili u Vladi kada je HNS bio u koaliciji s SDP-om i koji su i u Vladi sad kad je HNS u koaliciji sa HDZ-om. Kada smo bili ocjenjivani na ljestvici Doing businessa 2015. tada možete pogledat portale, tada smo ocjenjivani i rečeno je da je najveći iskorak napravljen u dijelu vezano uz građevinske dozvole. Što se u kontinuitetu desilo da smo sa 126. mjesta koji smo bili pre 2.g. sad pali na 150., isti ljudi rade to, to je kontinuitet te dozvole. Šta se je tu desilo?
Zahvaljujem. Odgovor kolega Čuraj.
Ja zahvaljujem to da kontinuitet je imao jednu pauzu od 2.g., ja ne vjerujem da je u te 2.g. se nešto dramatično moglo promijeniti, dapače nije HNS bio … [[Govornik se ne razumije]] zajedno i u oporbi nije HNS bio od 2016., 2017. i onoj prije Vladi znači od 2015., cijela 2016. i pola 2017. nije [[Upadica: Kolegice Mrak-Taritaš, ja bi vas lijepo molio.]] Dobro, nije bitno dakle, ali kažem, okej, možemo razgovarati ako je tada sve dobro napravljeno onda očigledno ili nije sve dobro napravljeno pa je trebalo raditi još ili je sve dobro napravljeno ali je, evo u jednom razdoblju neki su drugi napravili nešto bolje, ne znam sada, nije mi to zbilja jasno na koju logiku ako smo mi tako sve dobro napravili do tada, zašto mi nismo to i zašto to nije imalo efekta daljnjih godina nego se te godine nešto poboljšalo, a kasnije počelo biti lošije, a kao sve je dobro do tada napravljeno. Očigledno da je to kontinuirano što zahtjeva i taj kontinuitet je jako bitan i ovo je na tragu toga da se stalno mora ići na ruku i gospodarstvu i onima koji traže dozvole zapravo. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Čuraj, vi ste govorili sada o zakonima koji su doneseni i mjerama koje su donesene, a poboljšavaju ubrzanje izdavanja građevinskih dozvola pa ukidanje taksi, šutnja administracije, itd. Gledajte, dakle, ja mogu imati dojam da nešto danas ide brže ili sporije, vi možete imati isto takav dojam, međutim, to nije ono što je mjerljivo ni što je relevantno, to je samo dojam. I sada ste kolegici Mrak-Taritaš rekli kako je nešto valjalo, pa nije valjalo, itd. Evo, ja vas molim da mi objasnite, ako su donesene sve te mjere koje su dovele ili su trebale dovesti do ubrzanja izdavanja građevinskih dozvola, kako to da od 2017. g. otkad je HNS u Vladi i g. Štromar ministar je Hrvatska pala za 27. mjesta po Doing Business ljestvici o brzini izdavanja građevinskih dozvola, kako to da smo sa 123. mjesta skočili na [[Upadica: Zahvaljujem.]] današnje 150., odnosno 27. zemalja nas je preteklo.
Poštovani kolega Đujić, znam da nije vama uobičajeno da kršite vrijeme, ali evo, samo vas molim. Izvolite kolega Čuraj.
Zahvaljujem kolega Đujić. Kolega Mrak-Taritaš mi je dala tu i šlagvort na to, rekla je da za neke promjene treba efekta godina, pa 8, pa 12, dakle ne ide ništa preko noći. Ove izmjene zakona su unatrag 6 mjeseci. Ali, da ste me slušali, one ne ovise o Vladi RH. Brzina izdavanja dozvola ovisi o jedinicama lokalne samouprave, a najveći problem tu je Grad Zagreb ... [[Upadica se ne čuje.]] najveći problem kad gledamo je Grad Zagreb ili kolegica Mrak-Taritaš misli da je tamo super sve u Gradu Zagrebu, to bi isto bio problem. I onda gledate što oni rade i kako oni rade, je li oni primjenjuju sve zakonske regulative, pa nije to sve, dakle mi moramo stvoriti okvir, a dalje je da se to ubrzava, da se to radi, da se to poštuje, da se to primjenjuje, ne može se preko noći očekivati da nešto što je rađeno 30 godina di se donio novi zakon da svi to odmah sve primjene. Ja bih volio da je tako, ali kažem još jednom, to što vi govorite te podatke, statistike, to uvelike ima veze sa Gradom Zagrebom, a znamo kako tamo funkcionira.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite kolegice.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, kolegice i kolege. Otprilike ću nastaviti tamo gdje sam u raspravu u ime kluba stala. Imamo zakone koji su tehnički zakoni i kad o tim zakonima raspravljamo, uvijek trebamo raspravljati i vidjeti koje su poboljšice. Nijedan zakon nije uklesan u kamen, svaki zakon treba mijenjati, ali ga treba mijenjati na način da trebate sjesti sa svim sudionicima, razgovarati i vidjeti i u tom smislu mijenjati. Apsolutno je loše, ja moram priznati da nisam zlurada nego sam tužna kada čitam da je Hrvatska vezana uz izdavanje građevinskih dozvola sa 126. mjesta koje je bila prije 2 godine pala na 150. mjesto. Kako se to računa? Računa se po 3 elementa. Jedan element su procedure, drugi element je broj dana i treći element je cijena građevinske dozvole. Mi smo povećali broj procedura, kolegice i kolege. I jednako zato smo tako ocjenjivani. Ponovit ću, Hrvatska se sa svojom e-Dozvolom išla hvaliti okolo i hvalili smo se u susjednim državama, oni su sad svi bolji od nas. Što se je tu desilo? Taj odgovor trebamo dati, ne, upotrijebit ću jednu ružnu riječ koju inače ne upotrebljavam, mi smo sad odlučili prčkati po nekim zakonima. Zašto se nije donijela onda odluka? Svoje članstvo u komori arhitekata, građevinara, strojara, električara je dobrovoljno. Pa tko hoće, hoće, tko ne, ne. Ne, odlučilo je odlučit samo dirati izvođače, zašto izvođače? Pri tom je i dalje ostalo na snazi Pravilnik o sadržaju pisane izjave izvođača o izvedenim radovima i uvjetima održavanja građevine koju potpisuje, tko? Izvođač. Dakle, tradicija koja je bila u Hrvatskoj je bila tradicija iz koje smo se uvijek mogli hvaliti, imali smo kvalitetno izvođenje, to je bio jedan od izvoznih proizvoda, tamo, prošlo stoljeće kad se u neke druge zemlje, tko sudjeluje u procesu? Sudjeluje projektant, sudjeluje izvođač, sudjeluje nadzorni inženjer. Kad se nešto loše desi, po kog će doći, da ne kažem, policija, recimo da se sruši nešto? Doći će po projektanta, doći po izvođača i doći će po nadzornog inženjera s tim što odgovornost ide nadzorni pa izvođač pa projektant, odnosno svi zajedno i sad oni koji su u komori inženjera, izvođači, kažu okej, uveli ste red, mi smo zadovoljni tu gdje jesmo, plaćamo članstvo takvo kakvo je. Ja sam uvjerena da svi oni koji su se izjasnili da želi biti i dalje članovi komore, bit će. Zašto onda radimo ovaj zakon? Zašto se je odlučilo baš ići na izvođače? Bojim se da tu je odgovor negdje drugdje. Ne ubijate zbog šnicle kravu, pri tom, komore su bile i prije, komore će biti i iza. Ne smijemo nijednim zakonom uvoditi nesigurnost. Nesigurnost u jednu djelatnost. Ja po prvi put zaista, dosta dugo pratim, po prvi put vidim da su se ujedinili svi. To vam je bilo skoro pa nemoguće. Dakle, ujedinila se i komora arhitekata, inženjera u graditeljstvu i strojara i električara svi su se ujedinili i isto govore. To je bilo s tim što izvođača uopće nema u komori arhitekata uopće. Komora arhitekata vidite koliko izvođača ima u komori arhitekata. Prema tome, oni svi govore ljudi moji ovim izmjenama i dopunom zakona radite nered, ministarstvo nas ne sluša. Kako se zove zakon? Dakle vi idete regulirati jednu oblast koji u toj oblasti žive i rade, kaže ne radite dobro. I dalje ste tvrdoglavi i to radite. Ja to ne mogu razumjeti. Ali da se vratimo možda korak ono o čemu svi razgovaramo, a razgovaramo vezano uz građevinsku dozvolu. Građevinsku dozvolu izdaju uredi, uredi koji su ili u županijama ili u velikim gradovima. Jedinice lokalne samouprave ne možete u ovome trenutku na bilo koji način optužiti za to što netko dobro ili loše izdaje građevinsku dozvolu i ne možete optužiti jer su uredi samo u velikim gradovima i u županijama. Dakle, jedinice lokalne samouprave one su bile te koje su htjeli imati izdavanja dozvola i o tome je bilo u jednom času raspravljanje da možda nešto naprave ili otići u diskusiju tamo što nije tema. Ja ponavljam i svaki put sam rekla, ja vjerujem u e-dozvolu, to je projekt koji je započet i projekt koji treba razvijati dalje. Ali ja vam imam osjećam, znate one stare vlakove koji su išli na ugljen i oni imaju jako puno onih uopće dijelova i sada neko želi iz ove prve izbaciti ugljen van, ali imam osjećaj da netko dalje u svim onoj kompoziciji vlaka ugljen ubacuje nazad. Projekt eDozvole u projekt eDozvole ne ovisi samo o Ministarstvu graditeljstva. Vi imate negdje oko 2000 sudionika koji su sudionici i ako želite ići s tim vi to morate pripremiti. Ja sam zato govorila o kontinuitetu, dakle 2015. iza 2015. je došla jedna druga vlada, 2017. je HNS ponovo krenuo i upravljao Ministarstvom graditeljstva. Meni se čini da je to bio prioritetni projekt kojima se trebalo prihvatiti, ali 2015. kada su nas ocjenjivali i točno postoje ocjene i postoji kako nas ocjenjuju su rekli Hrvatska je napravila veliki pomak jer je vezano uz obvezno članstvo u komori više niste član sa pozicije da radite u nekakvoj tvrtci nego ste imenom i prezimenom član, skinuli smo obvezno školovanje i bodovi koji su se skupljali i to je tada ocijenjeno kao dobro. Što smo mi napravili prošle godine? To vratili. Zašto? Kada sam tu s ove govornice diskutirala i rekla, ljudi moji to nije dobro vraćamo nazad, mi trebamo raditi iskorake i u gledati se u neke druge zemlje, ne moramo govoriti pri tom o Danskoj, ne moramo govoriti pri tom o Njemačkoj, govorimo o drugim zemljama iz našeg okruženja. Dakle druge zemlje iz našeg okruženja, mi smo imali zajedničke zakone vezane uz prostorno uređenje i gradnju. Iza toga kada je RH dobila svoju samostalnost '94. je radila svoj zakon, dakle imali smo istu tradiciju izdavanja dozvola. Oni su među prvih 10 ili među prvih 20 po izdavanju građevinskih dozvola, mi smo 150. Što se je tu desilo? Zašto se projekt eDozvole nije nastavio dalje, zašto se procedure nisu olakšale, zašto se nije razgovaralo i sa komorama i sa projektantima i sa investitorima i sa svima i to ubrzalo? To je ključan zadatak bilo Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, a ne … su nam izvođači idemo po njima i tako pokazati da smo mi liberalni. Pa zašto niste u svim komorama rekli dobrovoljno članstvo je za sve i za projektante i za izvođače i za sve ostale. Zašto petljamo i prtljamo. Nemojte petljati i prtljati jel to zapravo unosi nered. I ovaj zakon ide samo dalje iz nečijeg osobnog tvrdoglavljenja. To nije dobro, s tim nećemo napraviti iskorak, s tim nećemo napraviti i tko će na kraju snositi odgovornost? Pa investitori. Ja bih vama vjerovala da se zaista za to zalažete da paralelno s tim Hrvatska ne uvodi voditelja projekta koji je obavezan i koji košta svaku investiciju 1 do 2%, koji je menadžer, koji odgovara dakle vodi projekt. On nema odgovornost kao što imaju svi ovi ostali. Navedite mi tri zemlje EU koje imaju voditelja projekta na način na koji ima Hrvatska. Ja bih vama vjerovala da zaista hoćete rasteretiti, da sa velikom halabukom ne pričate ovo, a na mala vrata uvodimo voditelja projekta i širimo ovlasti koje su za njega. Izračunajte šta znači 1 i 2% od recimo projekta koja idu sada veliki ovi projekti aglomeracije u vodoopskrbi što znači voditelj projekta vezano uz to i što to znači u novcima i ajdemo sada to staviti na vagu šta znači uvođenje projekta i širenje njegovih poslova za koje za koje rade i rasterećenje od 125 kuna. A tu smo već iz dokumentacije vidjeli da će glavnina njih ostati članovi komore, pa nećemo i to rasterećenje postići. Ali ono gdje treba zaista trud i energiju je eDozvola. eDozvola je dobar projekt, ali ako ovako krenemo neko drugi će u ovom Saboru možda imati priliku govoriti o dobrim učincima eDozvole, znate koje godine? Tamo negdje 2031., '32. kada će biti prekasno za bilo kakvu ozbiljnu investiciju u Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolegice, vama govorim, a neka me kolega čuje, gradovi i općine ne izdaju građevinske dozvole. Građevinsku dozvolu može izdati jedino u gradu Zagrebu ko ima drukčiji status. Da li će ti uredi državne uprave koji sada izdaju građevinske dozvole prestati raditi odnosno županije će izdavati dozvole, to ćemo vidjeti, to je u planu. Ali ja bih rekao da bi se i veselio čak da gradovi i općine izdaju građevinske dozvole. Zašto? Zato jel bi se znalo tko nije na vrijeme izdao građevinsku dozvolu. Ta grad i općina ima svog gradonačelnika i načelnika koji bi za to bio odgovoran. Danas nema odgovornih. Građevinske dozvole se izdaju mjesecima, doslovno mjesecima i to nije dobro treba se znat tko je kriv, još nikad nitko nije prozvao u ovoj državi župana za nešto što nije išlo ali gradonačelnika i načelnika, je. I volio bi da gradovi i općine to izdaju kad bi imali svoje kapacitete i da se zna tko je kriv ako netko ne dobije građevinsku dozvolu u roku od mjeseci i dva a ne danas 6 mj. ili duže.
Zahvaljujem. Odgovor, kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Upravi tako, dakle, zakonom 2007. g. je nadležnost za izdavanje građevinskih dozvola iz ureda državne uprave išlo u županijske urede odnosno veliki gradovi koji su sjedišta županije ili gradovi koji su bili proglašeni. Tak kad se radio jedan, dakle radili su se zakoni iz oblasti prostornog uređenja i gradnje 2012., stupili su na snagu 2013., tada je bilo ozbiljno razmišljanje da dio poslova pređe na općine i gradove. E sad mi tu imamo jedan problem, imamo 556 jedinica lokalne samouprave plus grad Zagreb i sve nemaju isti kapacitet. I tu je nastao problem ali što smo tad napravili? Razgovarali s udrugom gradova, razgovarali s udrugom općina, razmišljali o tome što radit, povećali nadležnost komunalnih inspektora, na taj način prebacili dio pa da vidimo tko može, dakle to je jedan proces i ja mislim da u tom procesu treba vidjeti napredak. Što je smisao? Smisao je da ljudi dobe brzo građevinsku dozvolu.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice Mrak Taritaš, dakle odgovornost ide rekli ste na projektanta, nadzornog inženjera i izvođača. Di je tu voditelj gradilišta? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ali on nije odgovorna osoba nego izvođač, rekli ste sami, pravna osoba izvođač je odgovorna osoba. Ne fizička osoba, sami ste to rekli, niste rekli inženjer gradilišta i voditelj radova je odgovorna osoba, ne, rekli ste izvođač, izvođač je pravna osoba. Tu on ima nekoliko voditelja gradilišta inženjera ali on odgovara kao pravna osoba. Nadalje, naravno da su se sve komore pobunile jer tko zna tko je slijedeći, možda i oni baš pa ajmo se solidarizirati da ne bi došlo i do nas. A treće, kad kažem jedinice lokalne i regionalne samouprave, onda se tu i misli na županije ali se misli i na gradove odnosno na velike gradove kako ste i sami rekli. Dakle, možda ja nisam dovoljno precizirao, ali oni jesu jedinice lokalne i regionalne samouprave, oni nisu izdvojene. To što je netko veliki grad, on i dalje je jedinica lokalne samouprave. Ja ne vidim di je tu problem ili i županija ona regionalna. Dakle ... [[Govornik se ne razumije.]] isto i mislim da se tu razumijemo.
Zahvaljujem. Odgovor, poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, trebamo se pažljivo slušati pa onda kad se pažljivo slušamo će biti vjerovatno nešto malo manje replika nego što bi to bilo uobičajeno. Jednako tako, ja nisam od onih saborskih zastupnika koji sam opće prakse pa se razumijem sve ali u nešto se razumijem, ja inače govori šefovi gradilišta ako niste primijetili i bilo bi dobro pročitati čl. 2. i 3. Pravilnika o sadržaju pisane izjave izvođača o izvedenim radovima i uvjetima održavanja građevine i vidjeti tko potpisuje. Tamo jasno stoji tko je na gradilištu odgovoran, šef gradilišta, oduvijek je i bit će.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice Mrak Taritaš, postoje dakle dva aktera u gradnji, tako ja to vidim, postoji izvođač, pardon, investitor, onaj koji ima novac i izvođač, onaj koji će mu za taj novac nešto napraviti a tu postoji onda struka, počevši od projektanta, voditelja gradnje, nadzora koji paze da ova dvojica ne rade što im padne na pamet nego da rade ono sve što je u skladu sa zakonom. I kad je u pitanju struka, ne smije se eksperimentirati, struka se mora poštivati i u tom smislu i primjedbe komore iako i sam imam primjedbe na rad komore ali ovdje se ne radi o radu komore i o članarini već se ovdje radi na tome da struka daje ozbiljne primjedbe na ovaj zakon. A što se tiče samih dozvola, pogledajte šta se dogodilo. Županijska uprava za ceste kojoj je osnivač županija će tražiti od ureda županiji posebne uvjete građenja za lokacijsku dozvolu. Drugim riječima, županija će sama od sebe tražiti dokumente. Meni se čini da će ti dokumenti kolati po nekoliko tjedana možda i mjeseci ali to je jedan apsurd u koji smo mi doveli zakonskim prijedlozima koji nisu do kraja proučeni.
Zahvaljujem. Odgovor poštovana kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Žagar, zapravo ste vi i određene teze apsolutno dobro postavili u vašem pitanju odnosno u vašoj replici. Dakle s jedne strane imamo tu priču koja je priča sa investitorom i izvođačem i sa svima onima koji sudjeluju i tu jasno na kraju zbog svih grešaka ili zbog svih nekih neprilika, to će sve zajedno snositi investitor ali dosta je zaista vremena iskorišteno i govorili smo o e-dozvoli. Zamislite kad vi imate zapravo e-dozvolu i morate taj proces i sad morate dobit posebne uvjete ili suglasnost od nekog, on nema kompjuter uopće na svom radnog stolu. Tog mi imamo u Hrvatskoj. Kako će vam on, gdje će stavit CD? Mislim, da bude do kraja nekako jasna. Nema ga gdje staviti jer nema kompjuter. Dakle, vi morate pratiti procese. Hrvatska nije samo grad Zagreb i sjever Hrvatske, Hrvatska je puno, puno širi prostor.
Zahvaljujem. Završna riječ u ime predlagatelja državni tajnik, g. Željko Uhlir, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo. Svi koji su sudjelovali u raspravi, zahvala na svim primjedbama, kritikama i raspravi koja se uopće vodila po pitanju ova dva zakona, dakle zakonom o izmjeni i dopuni Zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje i zakon o izmjenama i dopunama zakona o komori arhitekata i komori inženjera u graditeljstvu i prostornom uređenju. Koja je poanta ovih zakona bila, danas se nekoliko puta pitalo i često puta se izgubilo u raspravi pa se sad na kraju govori o e-dozvoli, o dozvolama koje uopće nisu tema ovoga zakona. Dakle poanta ovih izmjena zakona je administrativno rasterećenje, profesionalnih poslovnih usluga, dio tekuće gospodarske politike ove Vlade koju provodi i HNS u okviru uprave Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja te se rasterećuje gospodarstvo i provode reforme. U skladu s mjerama iz akcijskog plana za administrativno rasterećenje gospodarstva bilo je potrebno za inženjere gradilišta ili voditelje radova obvezno članstvo u komori zamijeniti ne obveznim upisnikom u imenik komore, dakle, samo se obvezno mijenja u ne obvezno. Cijelo vrijeme današnje rasprave mogli smo čuti o tome kako će nastati problemi, ma kakvi će problemi nastati ako netko bude svojom voljom se upisivao u komoru. Dakle, ako naši inženjeri, uvažavamo i stručnost naših inženjera kao pojedinaca, nemojmo to zanemariti, svojom voljom mogu ocijeniti da li je za njih nešto oportuno, da li je za njih oportuno plaćati i što oni dobivaju za taj namet. Inače, isto tako moramo biti potpuno svjesni toga da većina gospodarstvenika plaća članstvo svojih inženjera gradilišta u komori, dakle prenosi se obveza indirektno sa pojedinca na gospodarstvenika odnosno tvrtku. Zašto je tome tako? Postavlja se logično pitanje, zašto su gospodarstvenici u ovom, u ovom trenutku šutili na taj namet od 10 milijuna kuna godišnje koji je procijenjen da s tim iznosom 5500 inženjera gradilišta se upravo krije u ovoj klopci koja se postavlja prema inženjerima, prema našim kolegama sa obveznim osiguranjem, dakle gospodarstvenik, tvrtka koja se bavi građenjem svoju obavezu, svoju odgovornost pokušava bilo kako i na bilo koji način prenijeti na inženjera pojedinca tako da mu gura obvezno osiguranje i da svoju odgovornost prenosi na njega, a to nije moguće zato što inženjer pojedinac ne potpisuje ugovor, ne dobiva dobit od onoga što se proizvodi na gradilištu, nego samo tvrtka. S druge strane, kada se pogledaju ti ugovori, koje te Ugovore o osiguranju naši inženjeri su dobivali ako je u njima isključeno da ih osiguranje našeg inženjera gradilišta ne pokriva, ako radi protivno zakonu, ako radi protivno projektu, ako radi protivno struci. Što to znači? To znači da ona njega uopće ne pokriva, jel ako radi po projektu, po zakonu i po pravilima struke, to znači da nije mogao pogriješiti. Nadalje, predloženo zakonsko uređenje dobrovoljnog članstva u komori za inženjere gradilišta ili voditelje radova je također jedna od zacrtanih mjera u kontekstu iskazivanja namjere pridruživanja europskom tečajnom mehanizmu ERM2 odnosno engleskom … [[Govornik se ne razumije]] mehanizam 2. Sukladno OECD-ovom metodologiji za mjerenje regulacije profesionalnih usluga koja se koristi od strane Europske komisije i Svjetske banke odnosno kroz nacionalni program reformi iz '18.g. u dijelu koji se odnosi na liberalizaciju tržišta usluga, propisivanje obveznog članstva u komori za inženjere gradilišta i voditelje radova, predstavlja prepreku slobodi tržišne konkurencije. A zbog čega je to tako? Zato što naši inženjeri, ako su članovi komore, onda oni imaju problem kod dobivanja poslova u inozemstvu, a inozemni predstavnik, inozemni inženjer gradilišta može kod nas raditi zato što se kod njega promatra ono kako je kod njega u kući uređeno, dakle nitko ne sprječava stranog inženjera da kod nas radi već i sada, ali naš ima problem kada treba raditi vani. Prema OECD-ovom mjerilu hrvatsko tržište profesionalnih usluga je barem za trećinu reguliranije od europskog prosjeka, sve to skupa čini da naše gospodarstvo nije konkurentno, dakle svaki pomak u tom smjeru je dobro došao i zato ovaj strašan otpor koji se vidio u sve 4 komore i kao što naša uvažena zastupnica Mrak Taritaš naglašava da su se komore ujedinile, pa naravno da su se ujedinile u trenutku kada im se oduzima prihod, ali u ovom trenutku na njih treba gledati kao interesna udruženja koja gube prihod, a ništa više od toga. Cijelo vrijeme rasprave i kroz medije, predstavnici komore, nažalost i predsjednici komora koji bi trebali biti etično i profesionalno iznad svih drugih, su tvrdili i iznosili potpuno kontradiktorne činjenice odnosno alternativne činjenice u pogledu izmjena ovih zakona. Dakle, ono što se problematiziralo, narušen je dignitet struke. Kako i čime bi bio narušen dignitet struke izmjenama ovoga zakona? Inženjeri samo dobivaju slobodnu volju da li će biti članovi komore ili neće biti. Rušenje kvalitete se spominje, kakvo rušenje kvalitete, kako su to komore nadzirale kvalitetu izvođenja radova, da li se nešto dešavalo do 2015.g., dal je kvaliteta radova bila tako loša? Ne vidi se, ne pozna se tako nešto da se dešavalo. Oduzimanje stečajnih prava, kakvih stečajnih prava, tko kome oduzima stečajna prava kada su zakonskom ona donesena, to nije diploma da se nekome oduzima diploma, diploma je stečeno pravo, a ne članstvo u komori. Kaže se da su dvije, zakoni iz 2015.g. su pozitivno utjecali na struku, to je čista farsa, kako su pozitivno utjecali na struku, kako su mogli pozitivno utjecati kada su prisilili inženjere da uđu u komoru. Dakle što inženjer, postavlja se temeljno pitanje, naravno što inženjer dobiva članstvom u komori i zašto je toliki otpor komora? Zato što one, najvjerojatnije će izgubiti dio članstva, da su one tako kvalitetne da naši inženjeri, da ta članstva pozitivno na njih djeluju, pa oni bi hrlili u komore, ne bi ih se trebalo zakonom tjerati unutra. Komore organiziraju besplatne seminare, pa nije istina, koliko ja znam samo ove manje komore organiziraju besplatne seminare, veće komore povrh svih ovih članarina još naplaćuju i seminare. Dakle, nova opterećenja se uvode kroz police osiguranja, opće nije istinito, dakle police osiguranja opće nisu potrebne šefovima gradilišta, to je čisto izmišljotina da bi ih se utjeralo i da bi im se dale bezvrijedne police osiguranja, pristup normama će višekratno poskupiti usluge, pristup normama, dakle mi smo ispitali, ministarstvo je ispitalo pristup normama, repozitorij u normi koristi 22% svih inženjera, a to su uglavnom projektanti, šefovi gradilišta ako trebaju jednu do dvije norme onda si iskopiraju, imaju tu normu, nikakav pristup normama njima uopće ne treba, dakle, komore ističu ono što ljudima uopće ne treba. Nadalje, komparira se Slovenija i ministarstvo se ne opravdano poziva na europske direktive, ma nikakva europska direktiva nama ne nameće ovakve, ovakve uvjete, mi samo trebamo biti spremni provoditi reforme i naše gospodarstvo rasteretiti nepotrebnih tereta, o tome se radi, nikakva direktiva ne tjera da šef gradilišta ne smije biti u komori, pa tko je to ikad rekao, to samo dolazi od neprovjerenih izvora odnosno onih koji tvrde nešto što laici ne razumiju. Preko veleposlanstva EU dobiveni su podaci u ministarstvu da samo 7 zemalja ima obvezu inženjera gradilišta da budu članove komore kod svih država članica EU-a, samo 7 ih mora biti članovi komore. Stručni staž isto tako, podaci, pet država ima uvjet tri godine stručnog staža za inženjere gradilišta. Šest država dvije godine, dvije države jednu do dvije a četrnaest uopće nema uvjete staža za šefove gradilišta. Znači ljudi, to uopće nije istina sve što se ističe u ovim argumenti, ovi navodni argumenti koje dolaze od komora, koji se danas obilato koristili u ovoj raspravi, uopće nisu argumenti, to su alternativne činjenice. Dakle, koristi koje će donijeti izmjene predmetnih zakona. Prvo, olakšava se pristup profesiji, naši mladi inženjeri moći že ranije početi raditi kao i tržište europskog gospodarskog prostora slijedom čega dolaze u tržišno povoljniju situaciju, to je prva dva benefita za naše inženjere. Slijedeće, poboljšava se financijski položaj jer ne plaćaju godišnju članarinu i profesionalno osiguranje koje im uopće nije potrebno. Slijedeće, profesionalni položaj ostaje isti, ne utječe se na sigurnost izvođenja radova jer se niti članstvom nije utjecalo na sigurnost radova. Ništa se kvalitetnije na gradilištu nije dešavalo ako je netko postao član komore zato što naprosto komora nema instrument da prati što se zbiva na gradilištu. Nadalje, slobodnim izborom odlučuju se upis u komoru i besplatnom pristupu repozitoriju hrvatskih normi koji im također uopće nije potreban. Dakle, ističe se neke stvari koje našim inženjerima uopće nisu potrebne i naši inženjer isu toga svjesni, oni su to znali ali su silnom zakona 2015. g., uvedeni u komorski sustav. Da li se tada mislilo da će biti nešto bolje, moguće je ali se u međuvremenu prepoznalo da je hrvatsko gospodarstvo previše normirano i da ga se mora rasteretiti od parafiskalnih nameta. Osim navedenoga, komore dobivaju poticaje za aktivnije djelovanje. Dakle mi danas kada otvorite Internet stranice naših komora, pogledajte malo čime se oni bave, bave se organiziranjem seminara koji opet naplaćuju našem članstvu. Gdje je tu uloga, gdje je tu ona, gdje je tu poticaj da netko postane članom komore? Uvjeti za izvođača radova čiji je inženjer gradilišta zaposlenik, ostaje isti a ispunjavanje tih uvjeta na gradilištu kontrolira nadzorni inženjer član komore. Dakle, bitan sustav ostaje, ništa se u sustavu ne narušava, samo se rasterećuje gospodarstvo i našim inženjerima se olakšava rad i na europskim tržištu ali i brži pristup domaćem tržištu rada. Sve u svemu, zahvaljujem svima koji su sudjelovali i na dam se da će ovaj zakon biti kao i prvom čitanju pozitivno izglasan. Hvala lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku Uhliru. Imamo nekoliko replika, prva replika poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo da razjasnimo nešto, valjda mi ostali opće prakse, jel', koji to ne spominjemo pa onda ne radimo distinkciju od sebe i drugih političara ste rekli da voditelj gradilišta ili šef gradilišta ne potpisuje ugovore i zapravo njemu to osiguranje ništa ne znači. A kolegica je citirala pravilnik koje evo sad nema, u kojem kaže da je on nešto odgovoran, jel to on možda odgovoran za svoj posao, da njegovi zaposlenici slijede pravila zaštite na radu kao odgovorna osoba unutar tvrtke? Jel na to možda mislila a htjela to reć da se odnosi i da je odgovoran prema investitoru odnosno prema općim pravilima struke. Evo ja zbilja ne razumijem, ja samo znam ono što pročitam i ono što mi zdrava logika nalaže. Zdrava logika mi nalaže ako kaže izvođač da je odgovoran pravno onda je to izvođač a ne voditelj ili pardon, šef gradilišta kod izvođača. Zna se šta je njegov posao i šta je njegova odgovornost za obavljeni posao ili za neobavljeni posao. A ovo ste dobro rekli što se tiče tih osiguranja, očigledno da im to ništa ne koristi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Milorad Batinić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče, znači dvije su ključne stvari koje su ovim zakonom regulirane, mogućnost izbora, da li želim biti član komore ili ne želim, na meni je da procijenim koje benefite dobivam time ali nisam u obvezi i drugo, u natječaju nema diskriminacije kao što je bilo do sada ako nisi član komore. Činjenica je da u stvarnom životu vjerujem da postoje određeni benefiti i određene pogodnosti za one koji su članovi komore, međutim nije garancija jer možemo svakodnevno vidjeti i iskustva, vlastita iskustva na radilištima, 3 puta su rušili rubnjake, postavljali nove, šef radilišta je bio član komore, nema garancije. Asfaltirano malonogometno igralište, ponovno su morali šef radilišta imat. Znači garancije nema. A što se tiče odgovornosti, onaj tko je potpisao ugovor, taj odgovara i materijalno.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, vi ste sada rekli kako je obvezno članstvo uvedeno 2015. g., koliko se ja sjećam vi ste tada bili zamjenik ministra Vladi kad se to uvodilo, tako da čisto samo radi toga, da se zna ali u nijednom trenutku u svom obraćanju niste nam rekli, pričali ste o komorama, meni je žao što niste jedinstveni kad su i ostale komore u pitanju. Vi ste ovdje praktički od riječi od riječi citirali kolegu Marasa samo u onom trenutku kad on govori o gospodarskoj komori i o obrtničkoj komori a vi sada pričate ovdje o i ja se slažem s vama ovo što ste rekli samo mi je žao što se niste slagali tada u našoj Vladi kada ste blokirali upravo te stvari kad se pričalo o komorama. Ali ono što je najbitnije, ovo sa članstvom u komori, ne članstvom, neće ubrzati izdavanje građevinskih dozvola u praksi niti će ljudi brže dobivati građevinske dozvole niti će zaustaviti pad Hrvatske po brzini izdavanja građevinskih dozvola.
Zahvaljujem. Kolega Uhlir, ništa. Slijedeća replika, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, iznijeli ste pa ja pretpostavljam i s pravom neke kritike na rad komore vezano za njihove seminare, troškove koji nameću inženjerima, jedino jedno pitanje sukladno čl. 61. i 62. Zakona o komori. Jel provodite nadzor? Ministarstvo, piše u čl. 61., ministarstvo prati i nadzire zakonitost rada komore u obavljanju poslova na osnovi danih joj javnih ovlasti. Dakle i ono je tijelo s javnim ovlastima ispod ministarstva. Tko ide tamo, kad ide tamo i jel se provjerava točno što oni rade, na koji način se to provjerava što se radi? Naravno, možete reći sad iako u onoj ... [[Govornik se ne razumije.]] u skladu sa zakonom, ne mora njihovo poslovanje biti nužno na korist struke i na korist svih inženjera koji su u tom sustavu, ali tu nemojte vi sad prat ruke kao Pilat, pa idite, razgovarajte s tim ljudima, natjerajte ih da rade onako kako će biti na korist i razvoju gospodarstva i razvoju struke i na kraju krajeva onda razvoju cijeloga društva.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovana kolegica Ana-Marija Petin, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući ispričavam se, imam jako ozbiljan problem, radi se o Karlovačkom centru za socijalnu skrb i…
Poštovani kolega Pernar, ja bi vas lijepo molio, niste dobili riječ, dozvolite kolegici da kaže, a onda ćemo dalje razgovarati, sjedite molim vas.
g. Brkić, meni je Centar za socijalnu skrb zove moju ženu na razgovor … [[Govornik se ne razumije]] , po mome sudu bez osnove i ja tražim otkaz za one iz centra za socijalnu skrb…… [[Govornik se ne razumije]] moju obitelj.
Poštovani kolega Pernar, temeljem čl. 239. izričem vam opomenu, molim vas da sjednete.
I ja vas moram upozorit, ja takvo ponašanje neću tolerirat više i da se vi ne možete prema meni više odnositi tako, niti ti centri za socijalnu skrb…… [[Govornik se ne razumije]]
Poštovani kolega Pernar, temeljem čl. 240 izričem vam opomenu sa oduzimanjem riječi do kraja, do kraja rasprave.
…g. Brkić ovdje u HS jer se radi o mojem djetetu i mojoj obitelji i nikakav centar za socijalnu skrb neće maltretirati moju obitelj samo zato jer odbijamo cijepiti svoje dijete, to mora svim ovdje biti jasno, i nijednog drugog roditelja … [[Govornik se ne razumije]] maltretirali roditelje u … [[Govornik se ne razumije]] Centrima za socijalnu skrb zato što odbijaju cijepiti svoje dijete. To se više neće događati g. Brkić, neka samo šalju, ja ću vikati na sav glas, šutjeti više neću. To mora biti jasno g. Brkić.
Poštovani kolega Pernar, ja vas lijepo molim sjednite.
Ja živce svoje neću gubiti radi njih, niti ću se sekirati, tražim da prestane ovog trena progon moje obitelji i dati … [[Govornik se ne razumije]] jamstva da će se postupak koji vodi Centar za socijalnu skrb u Karlovcu protiv moje obitelji zaustaviti.
Temeljem čl. 241. izričem vam stegovnu mjeru udaljenja sa sjednice HS do kraja današnjeg dana.
g. Brkić, ja ću … [[Govornik se ne razumije]] dirati u moju obitelj … [[Govornik se ne razumije]] ja moram vikati … [[Govornik se ne razumije]] g. Brkić, možete me samo nositi iz HS. Hvala vam.
Zahvaljujem. Molim vas napustite sabornicu.
Uvažene dame i gospodo.
Poštovane kolegice i kolege, određujem stanku od 15 minuta, do 14,05 sati, a saborsku stražu pozivam da kolegu Pernara udalje iz parlamentarne, iz plenarne dvorane. Hvala. STANKA U 13,51 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,07 SATI]] Poštovane kolegice i kolege zaključujem raspravu. Zahvaljujem se još jednom državno tajniku Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja g. Željku Uhliru sa suradnicom na obrazloženjima i na odgovorima. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Poštovani potpredsjedniče. Amandman se prihvaća.
Zahvaljujem. Postaje sastavni dio zakona. 2. amandman Kluba zastupnika GLAS-a. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća uz obrazloženje da je inženjer gradilišta i voditelj radova su ista profesija, a zakonom se propisuju minimalni uvjeti. Jedina razlika između inženjera gradilišta i voditelja radova je ta što voditelj radova može biti i geotehničke odnosno geoinženjerske struke što inženjer gradilišta ne može.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Mi ćemo tražiti glasanje o ovom amandmanu. Zapravo je riječ o tome da postoji jedan standard u Hrvatskoj, postoji standard vezan uz oblast graditeljstva. Ja apsolutno mislim da je dobro kada radite nekakve korake naprijed, dobro je da otvorite tržište, ali pri tom treba zaista napraviti jednu stručnu kvalitetnu raspravu. To nije bio slučaj kod ovih izmjena i dopuna zakona i apsolutno smo sigurni da će samim ovim biti nered u oblasti graditeljstva. I zbog toga se predlaže da se zadrže stručni uvjeti koji su pristup navedenoj profesiji kao što su bili i do sada. Kao što sam uvodno rekla, molim glasanje o ovom amandmanu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mrak Taritaš. Prelazimo na 3. amandman poštovanog zastupnika Damjana Vucelića. Izvolite državni tajniče.
Amandman se ne prihvaća jel je obrazloženje isto kao pod točkom 2 odnosno razlika između inženjera gradilišta i voditelja radova je u tome što su ista profesija, a zakonom se propisuju minimalni uvjeti.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Vucelić. Izvolite.
Tražimo glasanje o tom amandmanu. Vi ste sada rekli da to ne mogu biti dva posla znači voditelj i inženjer gradilišta da ne može biti ujedno i inženjer gradilišta, postavljamo pitanje zašto se propisuje obaveza komorama, ustrojavanje imenika voditelja radova i financijski troškovi sa tim u svezi kada su izjednačeni uvjeti za obavljanje poslova inženjera gradilišta i voditelja radova i s tim u svezi uvjeti za upis u ta dva imenika. Hvala.
Tražite glasanje. Zahvaljujem. Prelazimo na 4. amandman Kluba zastupnika GLAS-a. Izvolite državni tajniče.
4. amandman se ne prihvaća. Odnosi se u biti isto kao i pod točkom 2 na 2. amandman jer inženjer gradilišta i voditelj radova su ista profesija, a zakonom se propisuju minimalni uvjeti.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Obzirom da je već onaj prethodni amandman koji predlagatelj nije prihvatio zapravo bez ove dve odredbe zakona su međusobno usko vezane, prema tome apsolutno je isto obrazloženje. Ono što tražimo, tražimo da se ne radi nered, tražimo da ostane isto rješenje jel se to rješenje pokazalo godinama dobro. Ovim rješenjem se zapravo uvodi nered u jednu oblast koja je bila regulirana u kojem su svi oni koji djeluju u toj oblasti su zadovoljni tako da je ono bazično. Apsolutno je nejasno zašto je predlagatelj odlučio ići u ove izmjene i dopune zakona jer oni koji po tom zakonu rade, po tom zakonu djeluju kaže ok, dobro je nastavimo tako dalje. Stoga lijepo molim izjašnjavanje odnosno glasanje o ovom amandmanu.
Tražite glasanje. Zahvaljujem. Prelazimo na 5. amandman poštovanog zastupnika Damjana Vucelića. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća jel je isto tako kao ovaj prethodni vezani uz amandman broj 2 sa istim obrazloženje inženjer gradilišta i voditelj radova su ista profesija, a zakonom se propisuju minimalni uvjeti.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Vucelić. Izvolite.
Tražimo glasanje o navedenom amandmanu. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na 6. amandman Kluba zastupnika GLAS-a. Izvolite državni tajniče.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što ministarstvo preuzima vođenje evidencije voditelja projekata zbog uočenog neujednačenog postupanja komora pri upisu evidencija voditelja projekata.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja često imam osjećaj da se mi igramo, da se igramo zakona, da nam je dosta važno da veliki broj zakona dođe u ovu sabornicu u raspravu pa onda se tako igramo i ovim zakonima. Iza ovog stoje ljudi. Ovo nisu krumpiri, ne možete ih prebacivati iz jednog u drugo. Pri tome bi se ministarstvo trebalo odlučiti da li će neke od poslova voditi ministarstvo ili će voditi komore. Primjera radi do sad je evidenciju o revidentima vodilo ministarstvo. Sada je ministarstvo zaključilo da evidenciju o revidentima neće voditi on nego će voditi komore pa to ide komora. Ali bi bilo dobro da ministarstvo vodi evidenciju o voditeljima projekta pa to više neće raditi komora nego će raditi ministarstvo. I tu se sve zajedno igramo sa ljudima, iza toga postoje ljudi, postoje profesije, postoje obaveze, postoje u konačnici investitori koji rade na ovom našem prostoru. Prema tome to nisu krumpiri, ne možete ih sad prebaciti iz jedne vreće u drugu pa se onda malo zaigrati pa u prvu. Ono što je uvijek dobro, uvijek je dobro da postoji jedan kontinuitet, ovim zaista to sve zajedno narušavamo i stoga tražimo glasanje i o ovom amandmanu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na 7. amandman poštovane zastupnice Snježane Sabolek. Izvolite državni tajniče.
Amandman se ne prihvaća isto kao uz obrazloženje uz amandman br. 6. jer je ministarstvo uočilo da komore neujednačeno postupaju prilikom upisa voditelja projekata u imenik.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica Sabolek, izvolite.
Tražiti ćemo glasovanje o ovom amandmanu. Evidencija voditelja projekta koji su do sada na temelju važećeg zakona vodile komore na temelju ove odredbe preuzima Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja. Nisu zapravo jasni razlozi zbog kojih se nadležnost za vođenje ove evidencije prenosi ministarstvo a isto nije vidljivo ni obrazloženje uz ovu odredbu gdje je navedeno. Dakle tražiti ćemo glasovanje.
Zahvaljujem. Prelazimo na 8. amandman Klub zastupnika GLAS-a. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća jer ne mogu postojati 4 različita akta koji uređuju isto pitanje.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica Mrak Tarištaš, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Sabora, bilo bi možda uputnije da je malo detaljnije predlagač obrazložio zašto ovaj amandman ne prihvaća. Naime između ostalog se 2015. godine je vezano uz stručno usavršavanje rečeno odnosno više to nije bila obaveza i kada smo tada bili ocjenjivani na ljestvici doing businessa to se je pokazalo kao nešto dobro što je Hrvatska napravila i samim time je u smislu izdavanja građevinskih dozvola rečeno to je korak naprijed. 2018. kada smo to vratili nazad u zakon naravno da je rezultat toga bilo i na ljestvici doing businessa pad vezano uz građevinske dozvole sa 126 na 150 mjesto. Prema tome ne igrati se vođenja jednog ministarstva, ne igrati se vođenja jednog resora nego točno znati zašto nešto radimo. Pri tome s jedne strane obrazloženje za ove zakone je bilo smanjenje određenih troškova, stručno usavršavanje i povećanje tih troškova. Pa s jedne strane smanjujemo troškove za inženjere u iznosu od 125 kuna mjesečno ali s druge strane im uvodimo obvezu koja je znatno veća a da ne spominjem obvezu koja je vezana uz voditelje projekta i u svakom projektu investitor će snositi 1 do 2% vrijednosti tog projekta. Dovoljno je samo da izračunamo što znači 1 i 2% od recimo jedne milijarde vrijednosti jednog projekta pa ćemo vidjeti zapravo da je ovo sve zajedno jedna velika šarena laž. Stoga molim glasanje i ovom amandmanu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegice Mrak-Taritaš. Prelazimo na 9. amandman poštovane kolegice Snježane Sabolek. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepa. Amandman se ne prihvaća jer je identičan i 8. i obrazloženje kao uz 8. da ne mogu postojati četiri različita akta koja uređuju isto pitanje.
Zahvaljujem. Poštovana kolegica Sabolek. Izvolite.
… [[Govornica nije uključena.]]
Znači glasovati ćemo o ovom amandmanu. Prelazimo na 10. amandman Odbora za zakonodavstvo. Izvolite državni tajniče.
Amandman se prihvaća, radi se o nomotehničkom izražaju.
Amandman postaje sastavni dio zakona. Zahvaljujem.
Nastavljamo dalje sa radom. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje, drugo čitanje, P.Z.E. br. 659. Predlagatelj je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, zastupnik Damjan Vucelić, zastupnica Snježana Sabolek, Klub zastupnika GLAS-a, Klub zastupnika HNS-a, Liberalni demokrati. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem, a izjašnjavanje o amandmanima proveli smo ranije na sjednici. Sada ćemo glasovati o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Idemo redom. Prvi je amandman Kluba zastupnika HNS-a, on je prihvaćen. Drugi Kluba zastupnika GLAS-a, Vlada nije prihvatila, pa moramo glasovati. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 3 zastupnika Damjana Vucelića, Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 4, Kluba zastupnika GLAS-a, Vlada ga ne prihvaća. Molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 5 zastupnika Damjana Vucelića, Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 6 Kluba zastupnika GLAS-a, Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 7 zastupnice Snježane Sabolek, Vlada ga ne prihvaća, pa molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 8 Kluba zastupnika GLAS-a, Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 9 zastupnice Snježane Sabolek, Vlada ne prihvaća, i moramo glasovati. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman br. 10 Odbora za zakonodavstvo je prihvaćen i postaje sastavni dio zakona. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje, molim glasujmo. Utvrđujem da se većinom glasova, 69 za, 9 suzdržanih i 23 protiv donesen Zakon o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje.
Prelazimo na sljedeću točku dnevno rada: - a) Prijedlog odluke o razrješenju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova b) Prijedlog odluke o imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 20. Zakona o ravnopravnosti spolova. Raspravu je proveo Odbor za ravnopravnost spolova. Molim predstavnika predlagatelja, poštovanog državnog tajnika Ministarstva za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku g. Ivicu Bošnjaka da nam da dodatno obrazloženje prijedloga odluke. Izvolite.
Dobar dan poštovani predsjedniče, poštovani zastupnici. Dosadašnjoj pravobraniteljici za ravnopravnost spolova Višnji Ljubičić mandat je istekao prije 2 dana odnosno 28. listopada. Člankom 20. stavkom 1. Zakona o ravnopravnosti spolova propisano je da pravobranitelja, odnosno pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova imenuje i razrješava Hrvatski sabor na prijedlog Vlade RH. Na sjednici održanoj 17. listopada Vlada RH je utvrdila Prijedlog odluke o razrješenju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova sa danom 28. listopada 2019. godine radi isteka mandata. Na istoj sjednici Vlada RH je na temelju provedenog postupka po objavljenom javnom pozivu utvrdila i Prijedlog odluke o imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova kojom se Višnja Ljubičić ponovno predlaže imenovati pravobraniteljicom za ravnopravnost spolova. Višnja Ljubičić je svojim osobnim zalaganjem i radom kao i pravobraniteljica za ravnopravnost spolova poznata javnosti u području zaštite ljudskih prava. Slijedom navedenoga predlaže se da se sukladno prijedlogu Vlade RH Hrvatski sabor razriješi i ponovno imenuje Višnju Ljubičić za pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku. Želi li možda izvjestiteljica odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Davor Bernardić. Izvolite kolega Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova je prilika da se osvrnemo prvenstveno na status žena u našem društvu. Žene u Hrvatskoj su iz godine u godinu u sve neravnopravnijem položaju. I rekao bih slobodno nikada više ugrožene nego danas. Ugrožena su im reproduktivna prava, neravnopravne su na poslu, neravnopravne su u javnom životu, neravnopravne su kod svoje kuće, neravnopravne su na radnom mjestu, neravnopravne su u visini mirovine. Uglavnom tu neravnopravnost osjetimo na svakom koraku. Što se tiče neravnopravnog položaja žena na radnom mjestu onda treba istaknuti da su plaće žena u Hrvatskoj niže od plaća muškaraca za ista ili slična radna mjesta u prosjeku za 8,7%. Isto tako smo svjedoci da su žene nepravedno isključene sa rukovodećih funkcija, tj. da su većim dijelom zaposlene na niže rangiranim i slabije plaćenim poslovima. Mirovine žena u odnosu na muškarce u Hrvatskoj niže su čak 22%. Treba napomenuti da žene osim uz posao u svom radnom vijeku snose najveći teret brige za kuću i vlastitu obitelj. De facto žene u Hrvatskoj snose najveći dio tereta rada u kući koji se ne vrednuje ni na koji način. Poražavajuća je činjenica da žene kada ostanu bez posla nakon 50 godina su diskriminatorno isključena sa tržišta rada i teško se na njega vraćaju. Tada su primorane uz obvezu da i dalje skrbe za svoje obitelji raditi nisko plaćene honorarne poslove često i na crno i to sve samo da bi preživjele. I uz sve te poteškoće s kojima se susreću žene su dodatno izložene nasilju na rodnoj osnovi. U svakom dijelu naše zemlje postoje žene, nečije majke, kćerke, sestre, supruge koje trebaju pomoć našeg društva. Njihova bol i vapaji ne smiju ostali unutar 4 zida. Njihova bol i vapaji su upozorenje cijelom društvu. 2018. godine je čak 18 žena ubijeno od strane bliskih osoba što pokazuje da je nasilje sve brutalnije i da stopa nasilja nezadrživo raste iz godine u godinu i krajnje je vrijeme da mi u Hrvatskoj nešto napravimo jer su žene u gorem položaju nego ikada. Vezano za slučajeve obiteljskog nasilja žene su i dalje u velikoj većini žrtve nasilja u obitelji. Zbog prekršaja počinjenog nasiljem u obitelji prekršajno je prijavljeno oko 11 tisuća osoba, za 10,7% manje nego u istom razdoblju prošle godine, od toga 78% muškaraca i 22% žena. Od ukupnog broja počinitelja kaznenog dijela među bliskim osobama muškaraca je 91% a žena 9%. Od ukupnog broja stradalih žrtava u kaznenim djelima 75% su žene. I dalje se pritužbe građanki odnose na neprepoznavanje pojedinih oblika obiteljskog nasilja, na dvostruko privođenje, na kršenje zaštitnih mjera, na nerazumijevanje dinamike obiteljskog nasilja od strane nadležnih institucija. Zamijećen je i sve veći broj žena žrtava nasilja koje odustaju od svjedočenja protiv svojih nasilnih supruga ili partnera već nakon prve prijave ili čak i za vrijeme trajanja sudskog postupka. Stoga trend smanjenja broja prijavljenih osoba ne daje kompletnu sliku opsega ovog problema jer se zapravo povećava broj neprijavljenih slučajeva, odnosno žrtava koje trpe nasilje dok istovremeno rastu slučajevi kaznene prirode nasilja prema ženama i u obitelji, uključujući i najteža kaznena djela na štetu bliskih osoba i to najčešće žena, kao što su ubojstva, prijetnje, teške i osobito teške tjelesne ozljede i slično. Uz blagu penalnu politiku, a podsjetit ću, ispod 10% bezuvjetnih kazni zatvora, razlog ovakvom trendu zapravo je nepovjerenje žrtava u rad institucija, prvenstveno pravosuđe, te nedovoljna podrška žrtvama i izostanak bilo kakvih sustavnih i ozbiljnih preventivnih odnosno rehabilitativnih aktivnosti usmjerenih na počinitelje nasilja. Uz obiteljsko nasilje, žrtve partnerskog nasilja još uvijek nemaju odgovarajuću pravnu zaštitu, stoga se trebaju žurno potražiti bolja zakonodavna rješenja. Više nego očito da postojeće zakone zapravo treba mijenjati jer je evidentno da u praksi ne čine ono za što su napisani. Stvari se u pogledu borbe protiv nasilja itekako sporo mijenjaju i o nasilju nad ženama treba govoriti, ali prvenstveno treba djelovati i to učinkovito. Evidentno je da u RH postoje zakoni koji se bave ovim pitanjima, a pogotovo pitanjem nasilja nad ženama, da postoji Istambulska konvencija koja se nažalost u praksi ne primjenjuje. U pitanju je velik posao, a bude li se ovim tempom obavljao, Istambulska konvencija još desetljeće neće zaživjeti, a situacija je i više nego alarmantna jer još uvijek nema skloništa za žene žrtve nasilja u svim županijama, obećana SOS nacionalna linija za prijave ne postoji, postojeća skloništa su prekapacitirana, nedostaje stručnjaka, a o propustima u postupanju službi da ne govorimo, što govori da nema s jedne strane ni edukacije, ali ni osvješćivanja ljudi, građana o ovoj problematici. Priča oko Istambulske, oko realizacije njenih odredbi, oko suzbijanja nasilja u praksi i u propisu mora biti učinkovitija jer nema slobodnog, otvorenog, tolerantnog, pravednog, modernog društva bez potpune rodne ravnopravnosti. I borba za ravnopravnost je u svojoj biti borba protiv nepravde, borba protiv nejednakosti i borba protiv diskriminacije jer bez obzira jesi li star ili mlad, muškarac ili žena, koje si nacionalnosti ili koje si vjeroispovijesti, nama u SDP-u je bitno samo jesi li čovjek, mi ne dijelimo ljude, to je RH kakvu ja vidim i to je RH kojoj ja želim pripadati, ali da bi pripadali takvoj RH, tu ravnopravnost moramo ugraditi u temelje našeg društva, kao što smo je i mi u SDP-u bili spremni ugraditi u statut, u temelje naše stranke i zato prvi put u povijesti na listama SDP-a imamo isti broj muškaraca i žena. Zadnja lista koja je tako sastavljena je bila lista za Europske izbore. Ja ovim putem pozivam sve ostale stranke u RH da slijede naš put, on ne košta novca, košta malo truda, košta puno srca i nešto povrijeđenih muških ega. Moj cilj je jednak broj muškaraca i žena u politici jer sam potpuno uvjeren da kad žene u RH uspiju da će uspjet cijela RH. Hvala vam.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Željka Josić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, evo prije nekoliko mjeseci smo raspravljali o izvješću pravobraniteljice za 2018.g. koje je doista bilo sveobuhvatno i vrlo detaljno, danas govorimo o njezinom razrješenju odnosno ponovnom imenovanju. Ja bi se osvrnula samo na nekoliko meni osobno bitnih stvari koje su se događale u proteklom mandatu, a koje mislim da su izuzetno bitne po pitanju ravnopravnosti spolova, čime se i sam ured pravobraniteljice bavi. Ono što se stalno i svakodnevno isticalo je diskriminacija temeljem spola, obiteljskog statusa, majčinstva, spolne orijentacije, rodnog identiteta i to u području rada, zapošljavanja, obitelji, političke participacije i obrazovanja. Ono što treba istaknuti da ured pravobraniteljice nije bio samo u velikim gradovima, već je se selio, rekla bih to tako, po terenu, na način da je surađivao sa županijskim povjerenstvima za ravnopravnost spolova. Prisjetimo se da je pravobraniteljica kroz svoje projekte, ukupno 4 europska projekta koja je provodio ured pravobraniteljice, i kroz te projekte je vrlo aktivno sudjelovala sa lokalnim i regionalnim jedinicama. Svakako treba naglasiti da je tijekom ovog mandata postignuta jako dobra suradnja sa drugim institucijama i ustanovama, što se vidi i kroz uvažavanje odluke same institucije pravobraniteljice. Svakako je pozitivno i treba isticati poticanje međuresorne suradnje i trajne edukacije u drugim sustavima. Nemojmo zaboraviti da se tijekom ovog mandata aktivno sudjelovalo u edukaciji policijskih službenika, da su potpisani sporazumi sa Ministarstvom obrane, da su, da su educirani pripadnici vojne policije, ali isto tako i sami djelatnici centra za socijalnu skrb. Ono što trebamo naglasit, a to je vrlo dobro, korektno i brzo postupanje na pritužbe građanki i građana po pitanjima medijskih sadržaja, gdje je samo pravobraniteljica često upozoravala na senzacionalizam u izvještavanju, a posebice što se tiče obiteljskog nasilja. Ne zaboravimo i omalovažavanje temeljem spola u izjavama javnih osoba, zatim seksizma u reklamnim kampanjama, to je sve rezultiralo i određenom edukacijom u medijima. Treba istaknut kako mi često se pozivamo na to da su djeca naša budućnost i da djecu trebamo usmjeravati u sport, tako je i ovaj ured u svom djelovanju se osvrnuo i na diskriminaciju u sportu koja je još uvijek aktualna. Ured pravobraniteljice za ravnopravnost spolova u suradnji sa Hrvatskim rukometnim savezom provodi određena istraživanja ali isto tako educira mlade sportaše, rukometašice i rukometaše te njihove trenerice i trenere. Na taj način se ovdje promiče ravnopravnost, uvažavanje te izbjegavanje seksualnog uznemiravanja. Na kraju bih naglasila još da osim spomenuta 4 europska projekta koja su provedena provedene su brojne publikacije, snimanje i dokumentarni film a sve kako bi se ukazalo na diskriminaciju temeljem spola u pravosuđu i medijskom izvještavanju u slučajevima nasilja nad ženama. Treba istaknuti kako se u zadnjih godinu ili dvije sve veća pažnja posvećuje ženama koje su iz ruralnih područja koje nam često prolaze ispod radara. I isto tako se govori o ženama sa invaliditetom, žrtvama seksualnog nasilja u Domovinskom ratu, žrtvama trgovanja ljudima. Ovo su samo neki dijelovi o kojima smo raspravljali prije nekoliko mjeseci kada je bilo aktualno izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2018. godinu. S obzirom da su kroz ovih nekoliko pobrojanih dijelova vidljivo je kako ured pravnobraniteljice u ovom mandatu pravobraniteljice Ljubičić dosta je surađivao sa drugim institucijama, postao je vidljiv, djelovao je na terenu i mi iz Kluba HDZ-a ćemo podržati njezino ponovno imenovanje. A ja bih još za kraj samo spomenula jedan vrlo zanimljiv projekt gdje se govorilo koji je, u kojemu su surađivala djeca iz srednje škole koji kaže prema stvarnoj ravnopravnosti muškaraca i žena, usklađivanje profesionalnog i obiteljskog života. U ovom projektu još uvijek su istaknuta neka djeca koja smatraju kako je normalno da otac lupi majku i zato nemojmo zaboraviti koliko je ovo područje ravnopravnosti spolova bitno, koliko nam je bitno djecu educirati, koliko nam je bitno djecu informirati i da nije samo ured pravobranitelja, pravobraniteljice odgovoran za ovakve postupke nego da je odgovoran cijeli sustav. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Josić, u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovana kolegica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici Ureda pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, kolegice i kolege. Drago mi je da danas raspravljamo o Prijedlogu odluke o imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. U materijalima koje smo dobili na sjednici Vlade RH na temelju provedbenog postupka po objavljenom javnom pozivu utvrđen je i Prijedlog odluke o imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova kojom se gđa. Višnja Ljubičić ponovno predlaže imenovati pravobraniteljicom za ravnopravnost spolova. Kako je navedeno i u točki 4. javnog poziva za pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova, da može biti imenovana osoba koja je između ostalog osobnim zalaganjem poznata javnosti u području zaštite ljudskih prava. Klub zastupnika SDSS-a drži da je biografija gđe. Ljubičić u potpunosti a i više od toga nego potrebno zapravo zadovoljava tražene uvjete. Gđa. Višnja Ljubičić u dosadašnjem mandatu pokazala je stručnost u postupanju, proaktivno djelovanje prateći sudske postupke, građanske parnice i zaštitu žrtava od seksualnog uznemiravanja na radnom mjestu, sve oblike obiteljskog nasilja, diskriminaciju na osnovu trudnoće, materinstva, spola i spolne orijentacije te svaki vid izravne i neizravne diskriminacije. Uloga pravobraniteljice za ravnopravnost spolova je izuzetno važna i neovisna institucija koja po godišnjim izvješćima kako se da iščitati sve više dobiva povjerenje kod građanki i građana što uvelike ohrabruje čitavo društvo na promjene na bolje, prije svega u pogledu vidljivosti žena u društvu, marginaliziranih grupa i veće transparentnosti u radu drugih institucija. Tokom dosadašnjeg osmogodišnjeg mandata gđe. Ljubičić vidjeli smo da je u ulozi pravobraniteljice za ravnopravnost spolova javno istupala i upozoravala na pojave diskriminacije u odnosu na Zakon o ravnopravnosti spolova, Zakon o suzbijanju diskriminacije, Obiteljski zakon, Zakon o socijalnoj skrbi, Zakon o udomiteljstvu, Kazneni zakon, Zakon o životnom partnerstvu osoba istog spola itd.. Redovno je sudjelovala na sjednicama odbora, odnosno Povjerenstva za ravnopravnost spolova Hrvatskoga sabora, županija u većini gradova, organizirala tematske konferencije i edukacije na temu prepoznavanja i zaštite ljudskih prava, sudjelovala na stručnim skupovima, okruglim stolovima u zemlji, regionu i u svijetu. No ono što smo kao Klub zastupnika SDSS-a posljednjih godina dobivali jesu svakako pohvale rada ove neovisne i za građane sve više važne institucije što se da vidjeti iz njezinog rada na sa 93 organizacije civilnog društva, institucijama, sindikatima, parlamentarnim političkim strankama i izuzetnoj dostupnosti prema svima. U prethodnom mandatu gđa. Ljubičić je provodila 4 memoranduma o suradnji koje je potpisala sa Policijskom akademijom MUP-a, Pravnom klinikom Pravnog fakulteta u Zagrebu, Ministarstvo demografije, obitelji, mladih i socijalne politike i Ministarstva obrane RH. Od 2011. do 2019. za RH bila je nositeljica iznimno važna 4 europska projekta financirana sredstvima Europske komisije čija je ukupna vrijednost milijun 590 hiljada eura. Imali smo prilike čuti da se radi dakle o 4 projekta uklanjanje staklenog labirinta, jednakost prilika u pristupu pozicijama ekonomskom odlučivanju u Hrvatskoj. Zatim prema stvarnoj ravnopravnosti muškaraca i žena, usklađivanje profesionalnog i obiteljskog života, izgradnja učinkovite zaštite promjene sustava za borbu protiv nasilja prema ženama te jednakost prava, jednake plaće, jednake mirovine, širenje opsega implementacije, akcije i zakonskih standarda rodne ravnopravnosti s ciljem dostizanja rodne ravnopravnosti i sprečavanje siromaštva u Hrvatskoj. Na kraju bih zaključila da se radi o najmanjem pravobraniteljskom uredu sa samo 10 zaposlenih koji sa gospođom Ljubičić na čelu obavljaju iznimno važan posao. U ime Kluba zastupnika SDSS-a i moje osobno ime, svakako podržavam dosadašnji rad gospođe Ljubičić na mjestu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i pozdravljam njen reizbor. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e poštovani kolega Marko Vučetić. Izvolite kolega.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici Vlade. Ova današnja točka je točka u kojoj se možemo susresti s onim što se u RH događalo i što je pravobraniteljica do sada činila, a odnosi se na kršenje Zakona o ravnopravnosti spolova, Zakona o suzbijanju diskriminacije odnosno odnosi se na ono na što je dovelo do nestanka mnogih građanskih i ljudskih prava pojedinim osobama samo zato što pripadaju spolu koji je podzastupljen, čak i u nekakvom ontološkom smislu ili rodu. Nije sporno da dosadašnja i buduća pravobraniteljica ispunjava sve uvjete, da su joj stručne reference takve da zaslužuje biti izabrana i pod tim vidom je ovaj klub HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e podržava njezin reizbor. Međutim, nama je sporno nešto drugo. S čim se mi to susrećemo i s kakvom stvarnošću se susrećemo, a ta je stvarnost sazdana i nalazi se u radnom vremenu pravobraniteljice, a i u našem egzistencijalnom vremenu odnosno u vremenu ove države za koju sam prije dva tjedna rekao da je poludržava, da je poluproizvod zbog toga što nije u stanju štititi svoje građane, nije ih u stanju štititi od nasilja. Kada se radi o pravobraniteljici za ravnopravnost spolova radi se o jednom specifičnom području, a to je području našeg poimanja ljudskoga. Zašto je nama ljudsko poimano na jedan dualistički način, na način uzvišenosti onog muškog i muškarca odnosno uniženosti žene i ženskog ukoliko se radi o spolnim ili rodnim ulogama. Hrvatsko društvo je društvo koje diskriminira. Ja dolazim s područja Zadra koje je ovih nekoliko dana poznato upravo po jednoj šutnji, tišini. Ta šutnja i tišina na nasilje koje se provodi prema osobama ženskog spola, prema osobama koje odigravaju i igraju rodnu ulogu koja bi trebala biti rodna uloga jedne potpune predanosti muškarcu da smo došli u situaciju da nam je nasilje nacionalizirano, da nam nasilje postaje sastavni dio našeg identiteta. Zadar nije posebna sredina i ne odskače u statističkim podacima u odnosu na nasilje prema ženama. U nekim krajevima nasilja ima i više, ali ono što obilježava Zadar je tišina, šutnja, neometanost nasilja. Nasilje djeluje gotovo kao odjek mase, nasilje i nasilnici imaju pravo javnosti tako da im javnost gotovo daje podršku da nastave sudjelovati u nasilju. Pravobraniteljici za ravnopravnost spolova ovu spiralu nasilja treba zaustaviti. Država koja se želi zgotoviti u institucijama, a i među tim institucijama je i pravobraniteljstvo za ravnopravnost spolova treba prekinuti ovu spiralu nasilja i jasno javno izreći da nasilje prema osobama ženskog spola u ovom slučaju, nasilje prema ženama i djevojčicama ne smije biti tolerirano. Nasilje prestajemo tolerirati kada o njemu progovorimo, kada o nasilniku progovorimo kao o jednoj negiranoj ljudskosti, a kada o žrtvi govorimo u terminima u herojstva i prema onome s čim se i s kime je država u tom trenutku identificirana. Država kada šuti ona je identificirana s nasilnikom, država kada progovara i na način zgotovljenosti zaštite građana ona je identificirana sa žrtvom. Diskriminacija i neravnopravnost je oduzimanje stvarnosti realiteta u RH. Logika je iznimno bitna, ono što u logičkom smislu ne može opstati ne može opstati ni u realnom smislu. Pojam roditelja, roditelj koji ugrožava djecu koji ne ljubi djecu nije roditelj. I svoj djeci RH koje roditelji ne ljube, o kojima roditelji ne skrbe poručujem da ugase pojam roditeljstva jer roditelje nemaju. Država koja ne skrbi o svojim građanima nije država. Taj pojam možemo isto ugasiti. Ravnopravnost pojam koji počiva na tome da imamo jednaka prava, ako nemamo jednaka prava, ako muškarac može progovarati o tome koja su ženska prava, koja su prava žena, ako pripadnik većinskog naroda može progovarati o tome koja su prava nacionalnih manjina te pojmove treba ugasiti. Onda ravnopravnost ovdje ne postoji, nego postoji neravnopravnost. Uvedimo negativne pojmove da shvatimo da je stvarnost koju živimo i stvarnost s kojom se susrećemo da je stvarnost negativnih pojmova odnosno da su naši pojmovi sada pojmovi neravnopravnosti, pojmovi diskriminacije, pojmovi oduzimanja prava. Pravobraniteljici za ravnopravnost spolova ove negativne pojmove treba definirati, odrediti i pustiti u javnost da bi javnost njima izašla na kraj i da bi u RH bivstvovali pozitivni pojmovi i pozitivna realnost. Iza pojmova i u pojmovima se krije ono što mislimo, krije se bit predmeta, krije se bit stvari. a krije se bit predmeta, krije se bit stvari. U neravnopravnosti se krije nasilje, u nasilju se krije neravnopravnost. U državi koja ne može izaći na kraj sa nasiljem i neravnopravnošću se krije odsustvo države. Shvatimo jednom da to nije država. Mi smo se u jednom gotovo najznačajnijem dokumentu kojeg smo trebali prihvatiti kao naše očitovanje da ustajemo protiv nasilja prema ženama, to je Istanbulska konvencija mi smo tad počeli govoriti o antologiji spola. Da nisu bile takve tužne, protuhumane, protupovijesne okolnosti ja bi se ovdje grohotom smijao jer ontologija spola vam ništa drugo ne znači nego da je čovjek postao jedan genitalni humanoid. Jer ako vam je spol postao bitan a ne onaj koji je nositelj spola odnosno čovjek, ako vi iz spola definirate čovjeka, ako vam vrijedi ontologija spola onda niste ništa drugo nego opunomoćenici vlastitih genitalija, genitalni humanoidi. I to bi me u normalnim okolnostima izazvalo grohot smijeha, danas se tome ne smijem jer i danas postoji ta sintagma i danas se postoji pozivanje na Istanbulsku konvenciju kao onu koja nije zaustavila nasilje. Pa nitko neće zaustaviti nasilje genitalnih humanoida, tko će zaustaviti to životinjsko nasilje ali će ga ova konvencija, ovo pravobraniteljstvo i mogućnost drugačijeg govora institucija prokazati će ga, prokazati će ga kao nasilje koje proizvodi jedna posebna vrsta koja ... [[Govornik se ne razumije.]] u RH a ta vrsta nastaje u ljudskom obliku a nije ništa drugo nego ono što sam nazvao genitalni humanoidi. Ti genitalni humanoidi žele uništiti sve, ti genitalni humanoidi žele uništiti i žene i ženskost u RH. Ukoliko smo država, ukoliko se identificiramo, ukoliko bravobraniteljica postane opunomoćenica što bi trebalo biti ovog Doma, ovog Sabora a mi smo predstavnici građana zato što shvaćamo da suverenitet proizlazi i pripada svakom našem građaninu ali da suverenitet ove RH prvenstveno pripada žrtvi. Ona najviše i u izvornom, iskonskom smislu pripada upravo žrtvi, nikad nasilniku. Rekao sam da dolazim sa zadarskog područja u kojem se šutjelo. Zadarsko područje nije posebno područje po broju nasilja ali ne smije biti posebno područje po tome što se šuti. Niti jedno područje ne smije šutjeti o nasilju. Niti jedno područje ne smije dovesti do toga da trivijalizira, da o nasilju govori na jedan perfidan način kao što je to učinio jedan, ne znam je li tjednik jer ja sam ga nazvao da se radi o jednom psećem članku, to je Hrvatski tjednik, pseći članak je, nije mi namjera ovdje omalovažavati pse, niti mi je namjera uzvisivati taj hrvatski tjednik ali on je napisao, taj članak je lajući članak. To je članak u kojem se laje prvenstveno na žrtvu. I to je perfidni članak u kojem se uvlaći na perfidni način političare u taj članak između ostalog i mene jer je namjera takva znajući da su političari tašta bića, da će govoriti o sebi a ne o žrtvi. Ja progovaram o žrtvi, progovaram o žrtvi o kojoj je taj tjednik lajao, progovaram o žrtvi kojim je taj tjednik djeluje kao manifest jedne te genitalne humanoidnosti. Manifest u kojem nastaje nasilje. Taj tjednik nije ništa drugo nego jedan instrument nasilja u hrvatskom društvu. Taj instrument nasilja nastaje najprije kao psihološko, mentalno i spoznajno nasilje jer oni koji čitaju taj tjednik neka se suoče s time da je njihova spoznaja ispod razine tog tjednika, ispod lajanja pasa. Onaj tko se može hraniti i primati informacije iz jednog tjednika koji na prvim stranicama brani nasilnika, dehumanizira žrtvu to ne pripada, ne da ne pripada civilizacijskom svijetu nego ne pripada niti jednom humanom svijetu osim svijetu ove genitalne humanoidnosti. Hrvatski sabor i RH se ne može identificirati sa takvim nasiljem i sa takvim nasilnicima. Da bi se osigurali da pripadamo svijetu, da pripadamo onom svijetu koji će dekodirati nasilje koje u tekstovima će progovarati o veličini žrtve, koji će pronalaziti modele da se na jednoj međunarodnoj razini putem radionica i svega onoga što nam je potrebno utiša ono animalno u našem društvu, da se društvo humanizira potrebno nam je pravobraniteljstvo i potrebna nam je pravobraniteljica. I klub nezavisnih zastupnika, HSU-a, SNAGA-e, Nove politike podržava imenovanje ove pravobraniteljice upravo pod ovim vidom. Pa neka to bude i vid dresiranja. Obično se u ovoj našoj poluprimitivnoj sredini kaže da je bolje živjeti jedan dan kao lav nego 5 ili 6 dana kao ovca. Ja mislim da smo došli u situaciju da shvatimo da nam je najbolje da živimo minutu kao dreseri, da dresiramo sve te životinje oko nas. Pravobraniteljica upravo ima ovu ulogu u ovakvom društvu, u društvu koje se ne može suočiti sa istinom, u društvu koji dan danas Istanbulsku konvenciju umjesto da se zahvali i kaže Istanbulska konvencija nije ono što smo mi u svojoj umanjenoj spoznaji smatrali da jest, Istanbulska konvencija je potpuno nešto drugo, nije oživjela nikakve negativne za hrvatstvo i hrvatskoga čovjeka negativne silnice nego ga je dovela do toga da se suoči sa nasiljem. Mi to nismo uspjeli napraviti i pravobraniteljica ima ulogu humaniziranja društva ali prije toga treba preuzeti ulogu i dresiranja svih onih koji hrvatsko društvo žele animalizirati. Dakle ponavljam, podržavam dosadašnji rad pravobraniteljice, u mnogim segmentima se divim tom radu i očekujem da pravobraniteljica shvati koji su novi, složeniji zadaci nastupili i nastali u RH a da su ti zadaci, nisu samo zadaci kako se suzbiti, kako suzbiti nasilje i diskriminaciju nego prvenstveno kako dati, spoznati i jedan pozitivan sadržaj našoj spoznaji i podignuti javni um da taj um bude um koji će prokazivati nasilje, koji će se identificirati sa žrtvom i koji će pronalaziti sve one učinkovite modele da diskriminacije ne bude, pogotovo da ne bude diskriminacije po spolu. Svi oni koji se pozivaju na ontologiju spola, onda nek prihvate da ako drže da je takvo jedno određenje trajnije, zamislite kad netko doživljava diskriminaciju po identitetu koji mu trajno ili trajnije pripada, to je identitet, ne znam, muškarcu muškost, trajno ili trajnije pripada ženi ženskost, osoba s invaliditetom, dok ne dođe do radikalne promjene ili rasta znanja u medicini, invaliditet mu dugotrajnije ili trajno pripada i ako je izložen nasilju zbog identiteta koji mu trajno ili trajnije pripada, on je svakodnevno izložen nasilju. Pravobraniteljica za ravnopravnost spolova se bori protiv neravnopravnosti koja proizlazi upravo iz ovog identiteta koji netko trajno nosi. Uloga ove pravobraniteljice je stoga ovdje i prosvjetiteljska, ta uloga je uloga i obrambena, ta uloga je uloga i pro aktivna, ovo je gotovo rekao bih se božanska uloga da se stvori svijet iz nereda u kojem danas vladamo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi tajniče sa svojom kolegicom, kolegice i kolege, evo pred nama je imenovanje pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, međutim, ovdje je trenutak da se kaže što se događa u RH po pitanju ravnopravnosti, ja bi više govorio ovdje o diskriminaciji žena u RH na način da danas imamo u primjer trgovačkim lancima, ne znam koja je to reakcija u trgovačkim lancima koji u žene u Austriji imaju, ne znam, pet puta veću plaću, nego u istome lancu u RH, doslovno žene se u RH teroriziraju kao roblje, to je diskriminirajući stav u odnosu na druge države koje imaju puno bolje plaće, puno bolje uvjete, to je jedan od primjera diskriminacija žena u RH koje doslovno trgovačkim lancima su roblje, ne samo po pitanju diskriminacije u trgovačkim lancima i po pitanju odnosa prema ženama u RH možemo reć, evo primjer, ja ću pogledat, znači lokalno ću kad govorim o radnom pravu, radnice Dalmatinke su desetine godina radile bez plaće, bez marende, nitko im nije dizao glas, ja osobno sam čak i privođen i suđen zbog tih žena, bez obzira što nisam podržao Istambulsku konvenciju jel ne mislim da će dati rezultate Istambulska konvencija, nego hrvatska država, pravosuđe i slično koje je omalovažilo i te radnice Dalmatinke, koje dan danas nisu dobile svoju zarađenu plaću, 10.g. nisu imale za marendu, za prijevoz i kad je se moglo riješiti, znači čak je i premijer Plenković obećao da će se riješiti ako se država odrekne svojih potraživanja prema radnicima Dalmatinke, to nije odrađeno, to nije odrađeno. A kad govorimo o diskriminaciji po, kad govorimo o pravosuđu, naravno da je pravobraniteljica ona koja mora biti glasna i koja mora govorit o pravosuđu jel ono što se je dogodilo kao što je kolega rekao u Zadru, toga ima svagdje, međutim je činjenica da slučaj Daruvarac, presuda prvostupanjska je, drugostupanjska umanjena na, u odnosu na prvostupanjsku, sa 5 na 4.g. Kakva je ta poruka tog suda prema žrtvama koje su silovane, istučene pred cijelom javnosti, govorimo o slučaju Daruvarac, di joj se glava razbijala od pisoar, znači mi jednostavno kao društvo moramo urediti pravosudni sustav, zaštititi znači i, zaštititi u ovome slučaju slabije. Dal je to Istambulska konvencija, evo vratit ću se i na nju, svaki mora imat svoj stav, ja ne mislim da su ljudi koji nisu glasali za Istambulsku da nisu ljudi, dapače, ja osobno nisam glasao, niti bi glasao, ne smatram da će nam pomoći Grevija udruga koju će hrvatska država plaćati, da će nam pomoći ako mi ne uredimo pravosuđe, a to je sad vidljivo, to je vidljivo u Zadru nedavno da nam neće pomoći niti jedna udruga ako mi nemamo pravosuđe, niti će nam pomoći pravobraniteljica, niti će nam pomoći bilo tko, tako da ti dokumenti koje je Plenković ovdje predstavio, SDP podržao, nisu pomogli, evo koja je sad razina u ovome trenutku, koja je razina u trenutku, kolko je se pomoglo, ne koliko je se pomoglo trenutno evo u slučaju Zadra, šutnja i dalje šutnja, nego se digla gđa. Šešelja, Botić Marijana, par ljudi, još nekoliko udruga i govorile su o tom problemu i pod pritiskom su to odradili. Prema tome, niti smatram da ova pravobraniteljica je nešto puno napravila, a pogotovo zbog toga šta se pozivali svi na Istambulsku konvenciju, evo neka iz HDZ-a mi kažu koliko je Istambulska konvencija pomakla, ovaj spriječila nasilje i ravnopravnost spolova, evo nasilje, diskriminaciju, kolko je to u RH zaustavljeno, kolko je spriječeno, vi ste dobili pljesak od SDP-a i to je ok, to je korektno, SDP je to tražio i to shvaćam. Koliko je Istambulska konvencija napravila pomaka osim što imamo obavezu nadzora udruge Grevija koja je strana udruga, a koliko je pravosuđe učinkovito po pitanju rješavanja nasilja silovanja, po pitanju u ovome slučaju žena. Samo zadarski slučaj govori o tome da pravosuđe nije funkcionalno, da naše institucije ne rade svoj posao i da RH nije napravila ono što bi tribala napraviti osim što se hvali da smo donili Istambulsku konvenciju, osim što će činovnici EU pljeskati, što će imenovati Marijanu Pejčinović, što su imenovali za tajnicu Vijeća Europe, šta su se ispunili svi kriteriji prema tim činovnicima, u ovome trenutku ja ne vidim nekakav pomak po pitanju i silovanih žena i problemu svih šta se tiče ovaj tih slučajeva koji su bili na, koji su bili eksponirani, a šutnja tamo gdje nisu slučajevi eksponirani, di institucije šute, to je sam pitanje svih pitanja. Prema tome, ovdje je više bio marketinški trik predstavljanja svijetu da smo mi uredili sustav, da ćemo ga urediti i to ćemo morati naravno platiti. Međutim je činjenica neka mi neko potvrdi koji su pomaci. Ja pitam svih nas, koji su pomaci u zaštiti u ovome slučaju od kada je donesena Istambulska konvencija, evo u slučaju Zadar, u slučaju Daruvarca i u posljednjem slučaju silovanja djevojke? Koji su to pomaci u tom smislu, evo u zadarskom pravosuđu, dalmatinskom, sinjskom nebitno di, hrvatskom pravosuđu osim što se hvalimo mi smo donijeli Istambulsku konvenciju. I svi oni koji nisu glasali za Istambulsku konvenciju su neprijatelji. Ne. A osobno sam kao čovjek bio sa radnicama „Dalmatinke“, štrajka, oda na prosvjede tada organizira zbog tih žena, tako je bilo u „Kamensko“ tako je u drugim brojnim situacijama gdje poslodavac nije ispunio svoje obaveze prema ženama. U Hrvatskoj žene su diskriminirane u odnosu na žene EU, sve konvencije koje ste izglasali ovdje, izglasali ste da bi Plenković i njegova Vlada bez obzira na svjetonazor, isključivo da bi se mogao pokazati EU i reći, evo ga mi smo donijeli konvenciju. A kako funkcionira sustav i zašto uopće Istambulska konvencija i zašto bi mi morali plaćati stranim udrugama ili bilo kome da nas kontrolira da mi nismo spremni sami to odraditi? Bez obzira šta misli neko ovdje i šta govorio o onima koji nisu podržali Istambulsku konvenciju bilo od građana, bilo od saborskih zastupnika, mene zanimaju što se događa u ravnopravnosti spolova, u sprečavanju nasilja, koji su pomaci od donošenja Istambulske konvencije, a ja tvrdim da je sada gore. Jedino šta je gospođa Pejčinović Burić imenovana za tajnicu Vijeća Europe za nagradu. Koji su to rezultati? Evo vas pitam kolege iz HDZ-a i vas tajniče, koji su rezultati od kada je iz SDP-a nije bitno, od kada je donesena Istambulska konvencija o sprečavanju nasilja nad ženama, diskriminacije, koji su rezultati? Osim što ćemo stranim udrugama morati davati određene iznose umjesto da smo ulagali u Hrvatskoj u institucije da zaštite žene. Evo molio bih da mi netko odgovori ili tajnik ili neko, koji su to uspjesi, tj. pomaci u sprečavanju nasilja nad ženama? Ja koliko znam da je gore. Ako imate nekakav rezultat uvaženi tajniče recite mi što je to bolje u RH po pitanju nasilja nad ženama od kada je Istambulska konvencija donesena. Jel to možda riješeno pravosuđe, jel to možda zadarski slučaj? Bilo ko neka mi odgovori mene zanima, iz HDZ-a koji su digli ruku tvrdili su kada se donese Istambulska konvencija da će se smanjiti nasilje, da će nas nadzirati nekakvi vanjski čimbenici i da ćemo mi biti prisiljeni. Ako mi sami ne zaštitimo žene i slabije kao država, onda mi nismo država, mi smo samo ovisnici koji moramo plaćati, ako nismo sami sposobni. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bulj. Replika, poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Kolega Bulj, Istambulska konvencija upravo i propisuje odnosno traži od nas da sami napravimo određene iskorake koje nismo bili u stanju napraviti samoinicijativno prije potpisivanja, a onda i ratifikacije Istambulske konvencije. Konkretno, možda da nije bilo Istambulske konvencije danas ne bismo imali izmjene u Kaznenom zakonu i izmjene o kaznenom postupku koje idu u prilog tome da se kazne za silovanje postrožuju, da se djelo spolnog čina bez pristanka tretira sada ponovno u Kaznenom zakonu kao silovanje. U 13 od 20 županija ipak se formiraju skloništa za žene, vjerujem da ćemo doći do onog cilja na 10.000 2,2 mjesta, nadam se da ćemo doći do toga da svaka regija ima svoj centar za pomoć ženama. Ima nekih pomaka.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bulj.
Ako mi nismo sami zakonski pravosuđe i mi kao tijelo Sabor donijeti najoštrije zakone prema silovateljima i oni koji muče slabije u ovom slučaju žene, ja stvarno sumnjam da će nam bilo kakva Istambulska konvencija pomoći. I ne mislim da je Istambulska konvencija napravila do sada bilo što što je pozitivno, a to je vidljivo iz grada odakle vi dolazite, iz Zadra, vi to vidite da je Istambulska konvencija bila samo pamflet s kojom se Andrej Plenković pokrio. Vi ste mu na to pljeskali i to je vaše pravo i vi to zastupate i čak vam ja to ne zamjeram. Međutim, oni koji su govorili da nikada ne bi digli ruku da bi je prije odsjekli u ramenu, oni su digli ručicu, zato imaju sada tajnicu Vijeća Europe. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Davor Lončar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj. Ne mogu se oteti dojmu da u vašem izlaganju nekoliko puta spominjete Zadar. Što se to čudno događa u Zadru u odnosu na druge dijelove Hrvatske? To je jedna stvar. Druga stvar, Zadar nije slučaj i to morate imati na umu. I treća stvar, o pojedinostima slučajeva ne možemo govoriti ni ja ni vi ovdje zato postoje određene službe koje rade svoj posao i koji će sigurno naći rješenje i vidjet gdje je uzrok svega toga. Zato vas molim kada je Zadar u pitanju i okolica i cijela županija da evo sa nekom rezervom uzmete to, a ne da nas prozivate da smo mi ovaki, onaki što nije točno. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bulj.
Odmah da kažem kolegi, nije to samo pitanje Zadra, to je pitanje svih krajeva. Ja samo vama postavljam kao članu HDZ-a dobili ste pljesak kada je bila izglasavanja Istambulska konvencija Koji je to pomak u sprječavanju silovatelja napravljen otkad je donesena Istambulska konvencija, osim što je Marijana, Marija Pejčinović Burić imenovana za tajnicu Vijeća Europe? Koje su to mjere protiv silovatelja, protiv onih koji mrze žene, protiv svih loši, ravnopravnosti žena u radnom odnosu jel su povećale plaće se našim ženama u trgovačkim lancima stranim gdje je tri puta veća, u stranim državama, u drugim državama, da dolaze lanci plaće? Obezvrijeđene su žene u RH, a HDZ je donio Istambulsku konvenciju čisto da bi mogao gori mahati tim papirom u EU da bi oni nekoliko funkcija kao tajnik Vijeća Europe. Ja vas pitam koji su pomaci u bilo kojoj diskriminaciji prema ženama doneseni otkad je izglasana Istambulska konvencija? Mene to zanima jel tada [[Upadica: Zahvaljujem]] svi mi koji smo bili protiv Istambulske rekli su da smo mi neljudi [[Upadica: Zahvaljujem…]] [[Govornik se ne razumije]]
…kolega Bulj. Prije prelaska na slijedeću raspravu samo jedna informacija odnosno obavijest da ćemo sutra prije početka redovne, znači točke dnevnog reda koje smo predvidjeli, imati amandmane odnosno raspravu o amandmanima na današnje objedinjene Konačne prijedloge Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poslovima i djelatnostima prostornog uređenja i gradnje i Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komori arhitekata i Komorama inženjera u graditeljstvu i prostornom uređenju, dakle ujutro u 9,30. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovana kolegica Ljubica Maksimčuk, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS. Uvaženi predstavnici ministarstva, kolegice i kolege, pred nam je danas prijedlog Zakona o razrješenju i imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, vidimo da je gđa. Višnja Ljubičić imenovana 28. listopada 2011.g. na mandat od 8.g., da joj je prije 2 dana istekao mandat, a da je Vlada na svojoj sjednici od 17. listopada razriješila je i predložila gđu. Višnju Ljubičić za imenovanje na ponovni mandat. Jednako tako čl. 20. st. 1. Zakona o ravnopravnosti spolova vidimo da je propisano da pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova imenuje i razrješuje HS na prijedlog Vlade RH. Vidimo u ovom mandatu gđe. Višnje Ljubičić da je njen rad bio vidljiv, da je surađivala sa institucijama, pravobraniteljica je neovisno i samostalno tijelo koje prati provođenje Zakona o ravnopravnosti spolova i drugih propisa koji su vezani za ravnopravnost spolova, naime jednom godišnje HS podnosi izvješće o svome radu, znači pravobraniteljica razmatra slučajeve kršenja načela ravnopravnosti spolova, slučajeve diskriminacije prema pojedincima ili grupama pojedinaca koji su počinila tijela državne uprave i jedinica lokalne, područne i regionalne samouprave i drugih tijela s javnim ovlastima zaposlenim u tim tijelima i druge pravne i fizičke osobe. Jednako tako kod statistike možemo vidjeti da je se kroz niz godina, da smo, da je najveći broj pritužbi bio žena na diskriminatorno ponašanje i postupanje u svim segmentima društva, znači 2/3 tih pritužbi su bile pritužbe žene. Jednako tako vidimo da gotovo 56% nezaposlenih čine žene, da u velikoj većini žrtve nasilja u obitelji su žene, od 78%, 22% su muškarci. Jednako tako možemo vidjeti da se pravobraniteljica kroz niz istraživanja uključila i radila pod navedenim područjima, a to su istraživanja o kršenju prava na stanku za dojenje djeteta, zastupljenost žena i muškaraca na upravljačkim pozicijama, zastupljenost žena u trgovačkim društvima, položaju majke s malom djecom na tržištu rada. Jednako tako veliku mogućnost koju svi zajedno sada pravobraniteljstvom za ravnopravnost spolova možemo učiniti kako bismo poboljšali ravnopravnost žena odnosno one su podzastupljene u svim segmentima koje vidimo, su lokalna uprava, lokalna i regionalna samouprava kad vidimo da imamo 428 općina, 127 gradova i 20 županija, kada pravobraniteljica odnosno svi mi budemo s povjerenstvima za ravnopravnost spolova radili i komunicirali više zasigurno ćemo i tu napraviti pomak, evo kroz sve preporuke koje je pravobraniteljica upućivala prema HS, prema jedinicama lokalne i regionalne samouprave i kako je predložena na još jedan mandat, evo podržavamo i naravno svi ju moramo, svi joj moramo jednako pomoći da u ovom slijedećem mandatu puno više pažnje posvetimo ravnopravnosti i podzastupljenosti žena u svim segmentima društva. Hvala.
Zahvaljujem. Slijedeća rasprava poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče HS. Poštovane kolegice i kolege, osobno moram izraziti zadovoljstvo prijedlogom Vlade o ne razrješenju, ali razrješenju i istovremenom prijedlogu za imenovanje dosadašnje pravobraniteljice za ravnopravnost spolove gđe. Višnje Ljubičić da joj se ukaže to povjerenje i u narednom, narednom mandatu. Ja se nadam da je ovakva odluka Vlade bila motivirana zaista kvalitetnim radom, što na zaštiti, ja ću to tako reći, provedbi Zakona o ravnopravnosti spolova i svih drugih međunarodnih dokumenata koji idu na tom tragu i nastojanja, pa čak i dosta uspješnog realiziranja u vidljivosti same institucije odnosno instituta pravobraniteljice za ravnopravnost spolova u javnosti kao osobe i ureda kome se s jedne strane oštećene stranke mogu obratiti u slučaju da smatraju da se krše njihova prava na temelju rodnog, spolnog odnosno rodnog opredjeljenja, s druge strane da mogu biti sigurni da će ta institucija odnosno ta osoba inzistirati na, u onim instancama u kojima je to potrebno na rasvjetljavanju svim pojedinih slučajeva i treće da će nekakvom svojom inicijativom pokušavati dignuti razinu zaštite i poštivanja prava o ravnopravnosti spolova i paritetnoj demokraciji na jednu višu razinu. Nadam se da kada je Vlada predlagala gđu. Višnju Ljubičić da je zapravo se vodila ovim, znači što je ono za što je HS ovlastio pravobranitelja odnosno pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova za njen posao, a da njen izbor nije zapravo uzrokovan time što Vlada nosi to jedno breme snažnog političkog udara na, pokušaj udara ili uspješnog udara na neovisne institucije koje su proživjele brojne pravobraniteljice koje su na neki način smijenjene, maknute i dan danas to proživljava predsjednica za, predsjednica Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i možda je ovaj izbor, što je dobro, i ako je tako, ali to ne bi bili dobri motivi, možda je ovaj izbor u jednom dijelu uvjetovat i time da je pod ovim pritiskom Vlada zapravo bi ne imenovanje odnosno pokušaj zamjene i pravobraniteljice za ravnopravnost spolova izazvao nove otpore u javnosti. No, bilo kako bilo, ja smatram da ovime donosimo, odnosno da kada budemo izglasali gđu. Višnju Ljubičić, najvjerojatnije sutra, napravit ćemo dobru stvar. I dalje se hrvatsko društvo bori s istim ili sličnim problemima, i dalje će pred pravobraniteljicom biti puno posla. Žene su i dalje u Hrvatskoj za jednake poslove manje plaćene, žene su i dalje podzastupljene na upravljačkim pozicijama, žene su i dalje te koje nemaju jednake šanse za razvoj karijere i privatnog života. Mislim ja poštujem osobno pravo svake žene da se odluči za samo privatni život i mislim da feminizam niti borba za ravnopravnost spolova ne bi smjelo biti nametanje nekakvog životnog stila, da svi moramo biti ostvareni i karijerno odnosno profesionalno i osobno. Ne. Postoje žene koje žele biti samo domaćice, koje žele posvetiti se obitelji, žele biti majke i njima treba to pravo pružiti, slobodu njihovog izbora. Postoje žene koje se žele ostvariti samo karijerno, možda se ne žele ostvariti u ovom nekom drugom području, i njima treba pružiti pomoć, odnosno podršku u smislu da imaju pravo na svoj izbor. Međutim, ženama koje žele i jedno i drugo društvo i zakonodavni okvir i cijeli taj društveni servis institucionalni od državne do lokalne razine, tu je najveći izazov, treba omogućiti da ona u tom slučaju, ukoliko je to njena želja da vješto kombinira i paralelno vodi i profesionalni i privatni život, društvo joj to mora osigurati. I tu su zapravo najveći izazovi s kojima se borimo godinama. U nekim segmentima smo uspjeli, uspjeli smo se pomaknuti s mrtve točke, međutim u nekim dijelovima još uvijek kaskamo i tu ima puno posla i vjerujem da će pravobraniteljica i u narednom mandatu, zajedno s nama saborskim zastupnicima, zajedno sa svim institucijama, raditi upravo na tom području. Međutim, ono gdje imamo problem, ali je nekakav dojam, a možda ne i samo dojam je da se stvari još pogoršavaju jest i ova tema o kojoj je maloprije govorio kolega Marko, znači to je nasilje. Ne samo nasilje u obitelji nego nasilje i u intimnim vezama koje ne moraju nužno biti vezane odnosno registrirane kao brak niti se po zakonu pripadaju u izvanbračnu zajednicu, ima tu i vršnjačkog nasilja u školama, ima tu i nasilja u adolescentskim odnosima i vezama i neke stvari, čini mi se, kulminiraju u hrvatskom društvu. Ne slažem se s onima koji smatraju da Istambulska konvencija nije i neće uroditi plodom. Ona je pred nas stavila određene izazove, na nama je da tim izazovima doskočimo i da stvari počnemo rješavati. Mislim da u dijelu prevencije u obrazovnom sustavu moramo napraviti puno više, to je naša sad nekakva kreacija kako ćemo mi to izvesti i kao država riješiti. Neke pomake kada govorim o borbi protiv nasilja o strožem sankcioniranju nasilja vidimo da će doći uskoro pred nas ovdje i saborske zastupnike u Kaznenom zakonu, u Zakonu o kaznenom postupku, vjerujem da ćemo u vrlo bliskoj budućnosti ispuniti onaj zahtjev koji je Istambulska konvencija stavila pred nas je da na 10 000 stanovnika imamo 2,2 mjesta u skloništu za žene i članove obitelji. Da nemamo u Hrvatskoj samo jedan centar koji nije sklonište nego je centar za pomoć ženama žrtvama nasilja, sada imamo samo sigurnu odnosno žensku kuću koja se time bavi. U nekakvom planu je da imamo takav centar i u Rijeci i u Splitu i u Osijeku. Vjerujem da ćemo i to ostvariti. I puno je tu zapravo pred nama posla, puno je tu toga čega što moramo raditi. Međutim, ono što nije dobro je da u Saboru kada imamo mogućnost servisirati neke stvari i doprinijeti kroz neke akcije, javne akcije, borbe za ravnopravnost spolova, edukaciji djevojčica i žena, borbi za njihovu ravnopravnost, ali i za sprječavanje nasilja nad ženama i nad djevojčicama, mi to ne činimo ili propustimo činiti. Tome u prilog je nekakva čudna odluka HS-a da se jedna konferencija koja se trebala pod pokroviteljstvom Odbora za ravnopravnost spolova održati u HS-u, koja je dovela europske i hrvatske stručnjake u ovim područjima koji su trebali podijeliti s nama primjere dobre prakse iz nekih zemalja EU, nažalost održala u Novinarskom domu, a ne u Hrvatskome saboru. Mislim da to nije dobro, mislim da trebamo gledati stvari malo šire, trebamo raditi ono što je u tekućim poslovima nas saborskih zastupnika ali se ne smijemo bojati, libiti od toga da radimo određene iskorake, da preuzimamo inicijativu i da radimo i više od onoga što nam je propisano ili onoga što nam je zadano nekakvim poslovnikom ili što je u opisu našega posla a to je raspravljanje o zakonima, glasovanje o zakonima, predlaganje određenih inicijativa, postavljanje pitanja ministrima bilo pismenim, bilo usmenim putem, primanje građana, rad sa strankama, sudjelovanje u radovima odbora. Znači ipak bismo barem kao odbori, kao radna tijela Sabora trebali raditi određene iskorake i to je jedna vijest koja me recimo malo rastužila. Neću sada ovdje politizirati, spominjati kako će se ovdje održati neki drugi skupovi nekih stranaka, zadržati ću se samo na ovome, nemojmo to više raditi. Svaku dobru inicijativu podržavajmo i trudimo se biti otvoreni i raditi male ali bitne iskorake za svako područje. Kolegici Višnji Ljubičić iako nije danas izabrana vjerujem da će sutra to biti jednoglasno ili velikom većinom, želim puno uspjeha, ustrajnosti u radu a Vladi RH i vladajućoj većini želim što manje pritisaka na neovisne institucije, pri tome mislim i na Ured pravobraniteljice. Jer jedino gledanjem istine u oči, suočavanjem sa stvarnim problemima u društvu sa kojima se suočavamo možemo probleme riješiti.
Hvala lijepa. Imate nekoliko replika, pa ćete moći nastaviti sa raspravom na neki način. Prvu repliku ima g. Zekanović.
Poštovana kolegice Glasovac, evo na kraju ste vaše rasprave rekli da nećete ulaziti u najam dvorane drugim strankama koje nisu hrvatske, podsjećam da je vaš član stranke Hajdaš Dončić, nekadašnji HDZ-ovac glasovao također za tu odluku tako da to više ne komentirate ili se, znači malo to u stranci raspravite vaš stav, on je zastupao vašu stranku. Samo jedno pitanje zapravo sam htio postaviti kratko, 2011. godine vaša stranka je odnosno Vlada Zorana Milanovića postavila gđu. Višnju Ljubičić na ovo mjesto. Je li to istina? ... [[Upadica se ne čuje.]] Nije? A Jadranka Kosor, Jadranka Kosor, pardon, pardon, ... [[Govornik se ne razumije.]] ispričavam se.
Gđa. Glasovac, izvolite.
Vidite koliko mi je bitno tko je koga postavio da uopće ne znam zapravo koja Vlada je postavila gđu. Višnju Ljubičić i zapravo bi to po meni trebalo biti u ovom slučaju irelevantno pogotovo za ako ste time nekako htjeli poentirati na tome da ju podržavamo zato što smo ju mi imenovali, ne znam tko ju je imenovao, kolegi Arsenu vjerujem, kaže da je to bila Vlada gđe. Kosor ali zapravo to je nebitno jer ono što bi se trebalo valorizirati kod pravobranitelja i kod svega zapravo je rad a ne glasovati i raspravljati o nekome odmah s početne pozicije tko je tu osobu postavio ili nije postavio a sukladno tome onda zauzimati pozitivan ili negativan stav što se vrlo često u ovom Hrvatskom saboru događa i kod predlaganja zakona. Evo mi u opoziciji smo možda išli sa jedno 20, 30 prijedloga zakona koji su trebali poboljšati standard hrvatskih građana u pojedinim područjima, svi do jednog su odbijeni. I ne može me nitko uvjeriti da su odbijeni zato što nisu kvalitetni nego zbog toga što smo ih mi predlagali.
G. Vučetić.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, vi ste spomenuli mnogobrojne primjere u kojem dolazi do diskriminacije na temelju spola i roda i to ste stavili u kontekst Istanbulske konvencije i nerazumijevanja što Istanbulska konvencija jest. Ako bih se poslužio ovom jednom predmodernom slikom koja je u sebi diskriminatorna jer, zašto je diskriminatorna sada ćete vidjeti kada ju upotrijebim. Nije mi jasno zbog čega se Istanbulska konvencija promatra kao recept za vještičje grotlo. Pa nije, Istanbulska konvencija nije neki napitak koji će ovo društvo očarati novim čarima nego je Istanbulska konvencija upravo u funkciji raščaravanja svijeta. Ovaj začarani svijet, svijet predmoderne, svijet diskriminacije, svijet vještičjeg grotla je svijet koji je doveo do toga da mi imamo problem što smo ženama dali pravo. Imamo problem u našem poimanju da prava mi ženi trebamo dati kao muškarci, kao društvo ili kao nešto. Trebamo pustiti ta prava da budu aktivna. Hvala.
Hvala lijepa. Gđo. Glasovac, odgovor.
Kolega Vučetić vi kao da zaboravljate da u jeku one velike antikampanje protiv Istanbulske konvencije kada ste slušali neke govornike, onda ste stjecali dojam da u Istanbulskoj konvenciji piše čak da će, tko će lakirati kako noktiće, tko će ulaziti s kime u wc-iće itd., itd.. Znači kada su namjere loše, kada su namjere nešto obustaviti i zaustaviti iz nekih ideoloških razloga onda se ne biraju sredstva pa čak i ako ta sredstva su u tom slučaju fake news i zastrašivanje i svjesna obmana javnosti što između ostalog je čak i kazneno gonjivo. Ali znači ova Istanbulska konvencija nije ništa drugo nego nama pomoć, znači kada nema samopomoći, kada si ne možemo sami pomoći onda nam treba neka vrsta vanjske pomoći i ja tu Istanbulsku konvenciju shvaćam kao pomoć da nas prisili i natjera da si pomognemo tamo gdje si ne možemo samopomoći.
Hvala lijepo. Gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle u vašem izlaganju ste se dotakli niz stvari ali mislim da je dosta važno se dotaći i reći sljedeće. Mi svaki put reagiramo kada se nešto desi. Dakle kao što je medijsku pozornost izazvalo cijela priča vezano uz silovanje ove djevojčice i rezultat toga je bilo ekspresna izmjena i dopuna određenih elemenata u zakonu. To nije dobro, mislim da je dobro da smo reagirali ali ta reakcija ukazuje na činjenicu da mi samo reagiramo kada se nešto desi. Ono što bi trebalo sustavno, sustavno rješavati problem, voditi računa, slušati sve one apele koji su upozoravani. Pri tome moram podsjetiti kada je bio Kazneni zakon upozoravalo se da se neki elementi njim trebaju regulirati. Udruge su ukazivale na to, nije se reagiralo. Nego sad kada se nešto desi mi uvijek reagiramo prekasno kada se nešto desi. Hvala lijepo.
Odgovor, gđa. Glasovac.
Da, događa se to tako gđo. Mrak Taritaš, ali ja ću reći bolje ikad nego nikad a vi imate Vladu gdje vam jedna ministrica na ozbiljnu sumnju u nasilje jednog visoko pozicioniranog HDZ-ovca kaže, to komentira na način tako vam je to u braku. Imali ste jednog gradonačelnika Zadra koji svojevremeno kad smo tek kretali u borbu za pitanja vezana uz ravnopravnost spolova kaže, ne, pa Hrvati katolici ne tuku svoje žene. Znači nama je trebalo 10, 20 g. i ima tih izjava da ne govorim šovinističkih od g. gradonačelnika Bandića pa ovdje g. premijer kako se obraća gđi. Esih i nekim drugim zastupnicama, ima toga, ima tog šovinizma još uvijek ali nama kao državi je za priznavanje da postoji problem, trebalo 10, 20 g. za neke stvari da bismo priznali, otvorili oči i počeli nešto raditi. Nije dobro da reagiramo nakon što se desi problem ali opet kažem bolje ikad nego nikad.
Vrijeme, hvala lijepa, vrijeme. Gđa. Perić.
Pa evo poštovana kolegice, ja bi htjela istaknuti da je npr. grad Zadar među prvim gradovima ... [[Govornik se ne razumije.]] par gradova u Hrvatskoj koji je osnovao sigurnu kuću za upravo majke, žene koje su zlostavljane i u toj sigurnoj kući su bile čak većinom žene koje nisu iz Zadarske županije, dakle prepoznao se već onda problem prije Istanbulske konvencije da postoji problem i da se na to reagira i osigura smještaj upravo takvim osobama i takvim ženama i djeci koja su bila zlostavljana. Prema tome, ova stigmatizacija grada a to se događa nažalost svugdje, u svim gradovima kako Hrvatske tako i širom Europe ali je problem zbog čega se uopće događa nasilje, kako se stvara i kako odgajamo djecu i na koji način od rane životne dobi pa dalje.
Odgovor, gđa. Glasovac.
Gđo. Perić, naježim i ne volim kad se Zadar percipira i prikazuje kao grad slučaj jer zaista ljudi u tom gradu to nisu zaslužili ali ne možete borbu voditi borbu protiv nasilja a imati pročelnika koji je osuđen za obiteljsko nasilje. I vi ste s njim radili dok ste bila pročelnica i poglavarka, 20 g. je tamo, još uvijek je tamo. Župana, aktualnog župana, vašeg župana koji je nokautirao opernog pjevača i ima zbog tog, mislim to nije rekla-kazala, to su stvari za koje postoje presude. Znate vi to i ja to znam. Borba protiv nasilja počinje između ostalog i na nekim simboličkim primjerima i šalju se vrlo ozbiljne poruke time koga imate u svojim redovima. Toliko o tome.
G. Žagar.
Hvala. Uvažena kolegica Glasovac, u pravu ste kad kažete da je riječ o ozbiljnoj temi koja zahtijeva ozbiljan pristup i u tom kontekstu vaše današnje konferencije bih podvukao da doista pokazuje ili oni koji bi htjeli pokazati da postoji nekakav sukob između tradicionalnih vrijednosti i ajmo reći ovakve vrijednosti postmodernog društva. Uporno na tom ustraju iako zapravo nigdje za to nema utemeljenja. Naime, i vrijednosti na kojima počima i hrvatsko društvo pa ako se čak hoćemo pozivati na kršćanstvo, na katolicizam, onda ćemo vidjeti da je Biblija zasnovana samo na jednoj riječi a to je ljubav a i nikako ne isključuje dakle borbu protiv onoga što je najopasnije u ovom društvu a to je da su žene u podređenom položaju, da su žene na tržištu rada podređene i da nad ženama svakodnevno vrši nasilje i zbog toga ova podjela je samo uvjetna i služi onima kao koji ne žele se suočiti s tim istinom kao alibi da ne dolazi između ostalog i na ovu konferenciju.
Odgovor, gđa. Glasovac.
Žene su većina u društvu ali i dalje su većina u svim onim parametrima u kojima mjerimo neravnopravnost u odnosu na muškarce i to nije prirodno i to nije normalno. I meni je drago kad čujem vas kolege zastupnike da se uključujete u raspravu o temama koje se tiču ravnopravnosti spolova. Nisam poklonik toga da o pravu ravnopravnosti spolova pričaju samo žene i da se to percipira kao ženska tema jer dokle god je većina muškaraca u ovom Hrvatskom saboru na mjestima na kojima se odlučuje ne samo u Hrvatskom saboru, mi bez podrške muškaraca i njihove osviještenosti zašto to nije samo ženska tema nego civilizacijska, demokratska tema, ne možemo naprijed i ne možemo nigdje i ne možemo ništa. Zato evo hvala vam što se uključujete, ne samo u ove rasprave, ne samo vama nego i svim kolegama koji su se uključili, što vam je stalo i što radite na našoj i vašoj ravnopravnosti bilokojeg podzastupljenog spola.
Hvala lijepa. U većini, manjini, sad je to jedan duboku razgovor bi se mogao povesti ali idemo dalje s raspravom, g. Bauk.
Zahvaljujem, g. potpredsjedniče, iz većine koji je pripadnik manjine. Jesam dobro rekao? Da, tako da ja, koji sam pripadnik manjine, u stanovništvu a većine po spolu u Saboru a manjine po političkom opredjeljenju, vrlo rado ću nešto reći o [[Upadica Radin: Slojeviti ste.]] Ne, ne, apsolutno, pa vi ste potaknuli tu temu većine-manjine, u prometnom smislu sam debela manjina ja i kolega Borić jer smo s otoka, ima nas svega 2, 3%, u nekom drugom smislu smo u većini, u nekom smislu smo jača većina a brojnija manjina koja nije dovoljna snažna tako da ste otvorili dosta složena pitanja. Kao prvo, kolegica Glasovac je u svojoj raspravi je rekla da joj ne čestita na razrješenju gđi. Ljubičić. Ja bi joj čestitao na razrješenju jer to znači daje odradila cijeli mandat a po Zakonu o ravnopravnosti spolova, ako joj se ne prihvati izvješće, njoj prestaje mandat. Prema tome ako netko odradi 8 godina mandata znači da u 8 godina su joj sva izvješća prihvaćena, barem što se tiče pravobranitelja ili pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. To govorim zato što se sjećam jednog glasanja o izvješću ove pravobraniteljice, mislim da je to bila 2016. godina kada su sa ove desne strane bile one bijele točke, dakle HDZ je tad bio suzdržan oko njenog izvješća, mislim da je to bio onaj saziv Sabora koji je trajao par mjeseci zato što je valjda bila ono nadvlada, nadvladala su bili ovi iz Hrasta Iličić itd., unutar HDZ-a pa su zato uspjeli se izboriti da izvješće ne bude barem podržano. Međutim, međutim ipak evo zadnjih godina se to malo, se to malo popravilo, ja mislim da je čak i g. Zekanović kada je bio u Klubu HDZ-a glasovao za njeno izvješće. Nisam siguran, mislim da, nisam primijetio da niste. Tako da u tom smislu je to bio jedan pozitivan pomak i naznaka da će gđa. Ljubičić odraditi svoj mandat do kraja a kada je Vlada RH predložila nju za sljedeći mandat ja sam moram priznati bio ugodno iznenađen tom činjenicom i ustvari sam sad u jednoj rijetkoj prilici dakle manjina, kad opozicija neće kritizirati Vladu zbog nekog Vladinog prijedloga. To se događa inače često, dosta zakona se usvaja jednoglasno ali ne oni pretjerano a neću reći bitni nego oni koji su malo složenije prirode. Ovo je moglo biti jedno imenovanje složenije prirode ali kao što vidimo ipak će dobiti veliku, veliku podršku zastupnika što recimo nije bio slučaj kod pravobraniteljice za djecu, odnosno zakona o pravobraniteljici za djecu. A nekako mi se čini da ni pravobraniteljica, pučka pravobraniteljica kada dođe vrijeme biti će zanimljivo vidjeti kako će se ustvari postaviti parlamentarna većina jer u parlamentarnoj većini ima većina parlamentarne većine koja je ne bi, manjina parlamentarne većine koja je bi, većina parlamentarne manjine koja je bi i manjina parlamentarne manjine koja je ne bi. Jesam dobro analizirao?
Svi su shvatili.
Dobro. Tako da ako recimo g. Radin i SDSS i drugi budu imali veći utjecaj odlučivanja Lora Vidović će ostati a ako se to prepusti samo HDZ-u Lora Vidović neće ostati, otprilike bi to bilo jednostavnije rečeno. To vrijedi vjerojatno i za neke druge stvari. Što se tiče gđe. Ljubičić, ja moram izraziti kada već govorimo o imenovanju u novi mandat zadovoljstvo sa vremenom kada smo imali prilike tješnje surađivati dok sam bio u izvršnoj vlasti posebno i sa njenim tadašnjim zamjenikom g. Selancom prilikom definiranja rješenja u Zakonu o životnom partnerstvu osoba istog spola a i u provedbi zakona koji se tiče ravnopravnosti spolova u onome dijelu političkog sustava. Nekad je tu bilo i nekih manjih neslaganja ali isključivo u tumačenju propisa a ne u tome kako bi oni trebali izgledati. I želim dakle izraziti zadovoljstvo što je Vlada podnijela ovaj prijedlog i također izraziti zadovoljstvo radom pravobraniteljice pri čemu treba također reći da ona nije bila sklona u svom radu, ja bih to nazvao jednim fenomenom estradizacije. Dakle ja sam pogledao njene reakcije u smislu kod ovog zadnjeg slučaja ali i kod prethodnih slučajeva gdje se trebala čuti reakcija pravobraniteljice i doista sve teme koje su zahtijevale reakciju pravobraniteljice bile su, ona je i reagirala. Jesu li to mediji prenijeli nešto više nego neke druge osobe koje su ipak sklonije malo lepršavom nastupu to je sad druga stvar ali sa aspekta institucija vjerujem da je napravila što je trebala. Ono što još mislim da želim reći ovom prilikom je da nadam se da će ako to već nije iskoristiti i svoju ovlast iz članka 24. Zakona o ravnopravnosti spolova a tiče se podnošenja ustavnih, zahtjeva za ocjenu ustavnosti usklađenosti zakona sa Ustavom, recimo što se tiče Zakona o udomiteljstvu, ako to već nije napravila i u tom smislu bi to onda bio jedan zaokruženi rad koji bi vrijedilo podržati i pohvaliti i radujem se i sljedećim izvješćima sljedeće godine a radujem se i replikama koje sam vidio da ima. Zahvaljujem.
Imate nekoliko replika. Prvu repliku će vam dati g. Vučetić.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Bauk, danas mi je dok ste vi izlagali u prvom dijelu bilo drago što sam polagao i slušao filozofiju matematike pa sam uspio shvatiti ove sve vaše odnose, brojeve, veličine, manjine ali kako se radi o temi koja se tiče ravnopravnosti spolova i diskriminaciji htio bih napomenuti kako ovdje matematika ne vrijedi jer se radi o jednoći ne u matematičkom smislu nego o jednoći u egzistencijalnom smislu, kada je netko izložen nasilju, kada je diskriminiran, kada nema ravnopravnosti onda je uništena cjelina egzistencije. Uništena je ako vama kao matematičaru, ako je matematika sve onda je uništena i sama mogućnost matematike i to uništava društvo. Društvo koje diskriminira je društvo koje uništava cjelinu egzistencije onoga tko je diskriminira jer ga je sveo na stvar reificirao ga je. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Odgovor, hoćete odgovoriti? Ne. Mogu ja reći dvije riječi oko toga ako mi dozvolite onda, oko manjine i većine. Manjina je ona koja ima manje prava. Tako u Južnoj Africi je manjina su bili, je bila obojena populacija a većina su bili bijelci koji su bili u debeloj matematičkoj manjini. Više-manje je to. A sada idemo dalje sa replikama, g. Culej.
Kolegice i kolege mogu vam priznati da mi je upravo gadljivo licemjerje sa kojim vi pričate o ovoj temi. Gledate se u oči, ... [[Govornik se ne razumije.]] druge zaboravljate, da sam radio izložbe o nasilju, silovanju u Vukovaru, tri izložbe, zaboravljate da ovdje nema gđa. Pusić koja je onako zdušno napadala na Vicu Vukojevića optužujući ga za silovanje nepostojeće muslimanke gdje do danas čovjek trpi određene posljedice vezano uz to i zaboravljate da tu među vama je sjedio i sjedi još uvijek g. Lalovac koji je imao suprugu Anastasiju koja je upravo filmski objasnila što joj je se događalo jer je snimila sve ono što se događalo. Možete širiti ruke koliko hoćete, ja govorim ono što se zbilo, što se događalo i što svi znamo… …/Upadica Radin: Oprostite g. Culej, a o suprugama nećemo sada, jel da? ... [[Govornik se ne razumije.]]
Molim vas lijepo, nastavite, zaustavit ćemo vrijeme, vratit ćemo ga natrag, imate ali molim vas lijepo, nemojmo o obitelji zastupnika razgovarati niti kad ih ima ovdje niti kad ih nema ovdje [[Upadica Culej: Jel može?]] Izvolite.
Ja znam da je politički nekorektno govoriti o onome koga nema, posebno o onome što je istina jer istina boli. U Hrvatskoj istina mnoge boli. Činjenica je da u ovom Hrvatskome saboru su nam protutnjali mnogi koji su nam objašnjavali šta valja a šta ne valja a mnogi ovdje sjede i objašnjavaju hrvatskome narodu šta je dobro za njih a šta nije a mi sami među sobom znamo koliko smo crni pod noktima. Ma hvala.
Imamo povredu Poslovnika, g. Vučetić.
Zahvaljujem. Kolega Culej je povrijedio Poslovnik u onom 238. članku u kojem ste ga vi opomenuli ali niste rekli da je riječ o povredi Poslovnika, ona je dvojaka, prvo povrijedio je kolegu koji tu nije nazočan jer je govorio o temi koja nije naznačena kao tema, iznosi obiteljske okolnosti ali je povrijedio i vlastiti integritet saborskog zastupnika jer i gdje je donosio jedne normativne interpretacije koje ne pripadaju ovoj raspravi.
Hvala, hvala. Ja mislim da je najbolje da mi prođemo preko toga i da idemo na repliku a repliku je imao, ko je imao repliku, repliku je imao, odgovor na repliku, pardon, g. Bauk, ispričavam se.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Vi ste uglavnom rekli ono što sam ja htio reći u djelu koji se tiče našeg kolege Lalovca ali ipak da podsjetimo, dale u trenutku kada su te optužbe izašle, kolega je da tako kažem zamrznuo svoj status i u stranci i nije aktivno sudjelovao ni u radu Parlamenta kada je Državno odvjetništvo te optužbe odbacilo, on je nastavio normalno djelovati i evo rekli ste, sjedi s vama a ja vam obećavam da će sjediti i dalje, hvala.
Gđa. Glasovac ima repliku.
Kolega Bauk, spomenuli ste da očekujete na neki način od kolegice buduće i sadašnje pravobraniteljice za ravnopravnost spolova da vidi što je sa onom ocjenom ustavnosti usklađenosti Zakona o udomiteljstvu sa ustavnim vrednotama odnosno nekim dijelovima Ustava, ja očekujem da će u slijedećem razdoblju izvršiti, ja ću to tako reći pritisak na Vladu RH da donese nacionalnu politiku za ravnopravnost spolova, podsjećam Hrvatska nema od 2015. g. nacionalnu politiku za četverogodišnje razdoblje a nacionalna politika je jedan od ključnih politika je jedan od ključnih instrumenata i elemenata za borbu protiv neravnopravnosti i za uspostavljanje mehanizama za osnaživanje žena i veću ravnopravnost u svim područjima.
G. Bauk, odgovor.
Zahvaljujem. Ja mislim da je izraz „izvršiti pritisak“ malo neodgovarajući za njenu situaciju jer Vlada na nju može više izvršiti pritisak nego ona na Vladu. Naime, ova odredba u Zakonu o ravnopravnosti spolova koja govori ako se izvješće ne usvoji da je to razlog za razrješenje, stavlja pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova i pravobraniteljicu za djecu, u jedan poluovisni odnos sa Vladom odnosno sa parlamentarnom većinom i njihova je pozicija značajno slabija nego pučke pravobraniteljice čiji mandat ne ovisi o usvajanju izvješća. To je jedan dio Zakona i o ravnopravnosti spolova i pravobraniteljici za djecu, pravobranitelju za djecu koji bi ipak trebao doživjet određenu promjenu u smislu ipak malo veće njihove neovisnosti ali i o tome kada dođe ponovno izvješće na dnevni red.
G. Žagar sad ima svoju raspravu.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle prije svega nakon 8 g. mandata gđe. pravobraniteljice, ostaje nam čestitati na njenom radu toliki niz godina jer kao što je rečeno u vašoj prethodnoj raspravi, pitanje neovisnosti u RH je upitno jer upravo i ova činjenica koju je kolega Bauk govorio da neusvajanjem izvješća zapravo prestaje mandat i pravobraniteljici za ravnopravnost spolova, dovodi u jednu situaciju u kojoj se teško može reći da je ona neovisna. Zbog toga njezin rad svih ovih godina treba posebno i pozdraviti a isto tako s obzirom da će dobiti podršku za imenovanje, treba joj zaželjeti uspjeha u budućem radu. No ono čemu se ne mogu oteti dojmu a vidljivo je svakodnevno je sama činjenica da mi i izborom gđe. Ljubičić za ponovni mandat od 8 g., ne možemo nikako reći da ćemo napraviti veliki posao. Čini mi se to kao slikovito kao da smo uzeli tačke, u njih smo natrpali sve i svašta i rekli smo gđi. Ljubičić evo, sad ćete vi riješiti probleme s kojima se ovo društvo suočava svakodnevno, tj. ne suočava se društvo nego slabiji pripadnici toga društva. U ovom slučaju su to žene i od vas očekujemo da ta pitanja riješite. To tako ne ide, jer riječ je o jednom poslu koji je možemo reći započeo, na kojem se sve ozbiljnije radi, ali koji je dugotrajan i kojemu treba puno upornosti i na kraju krajeva i pravobranitelja treba podršku u svom radu, kako u donošenju zakonskih okvira, tako i njihovom poštivanju. Mogli bismo reći da je pravobraniteljica za ravnopravnost spolova zadnja crta obrane i dostojanstva i života mnogih žena u RH pa vidimo i djevojčica koje su, koje ili trpe nasilje ili doživljavaju različite oblike diskriminacije. Naime, tržište regulira mnogo toga i mi smo danas u RH se mnogi pozivaju na tržište i kažu da će tržište jednostavno odnose u društvu usmjeriti ka poboljšanju. I doista vidimo u razvijenim zemljama da se to i događa. Međutim, što se događa u RH? Naime, tamo gdje tržište ne može rješavati stvari nastupaju pojedine institucije ili čak ako hoćemo do kraja u ovim slučajevima nastupaju žene. Žene u obiteljima koje skrbe o, bilo o djeci, bilo o starijim članovima obitelji, bilo o onima koji su bolesni koji se ne mogu o sebi sam skrbiti. Tu nastupaju žene i tu nastupa na tržištu jedna neravnopravnost jer te žene nastupaju na tržištu na neplaćenom radu, dakle one rade, veliki dio tih obaveza obavljaju i za to nisu plaćene. U ruralnim područjima, a tako je područje iz kojeg ja dolazim, to je izuzetno očito, međutim nije bolja slika ni u Gradu Zagrebu. Danas sam čuo informaciju da u Gradu Zagrebu postoje svega dvoje jaslice. Ne znam koliko je u RH, nemam te podatke, ono što nas EUROSTAT upozorava da je kad govorimo o brizi za djecu, počevši od vrtića, pa do brige za starije osobe, domova za starije i nemoćne osobe, u RH situacija nije dobra i tu nastupaju žene, najvišim dijelom žene su te koje skrbe ili pune tu rupe u društvu i zato nisu plaćene. Neke razvijene zemlje su riješile taj problem jer je tamo intencija, vidimo prema podacima EUROSTAT-a da postoje, da se žene zapošljavaju u tzv. nepunom radnom vremenu i što je nekako zemlja razvijenija to je taj udio nepunog radnog vremena kod žena sve veći. U RH to nije slučaj. S tim valja odmah naglasiti da nepuno radno vrijeme nije nikakvo rješenje koje bi trajno bilo dobro jer ono dovodi do slijedećih neravnoteža, a to je neravnoteže za vrijeme odlaska žena u mirovinu jer nepuno radno vrijeme znači manje uplate doprinosa u RH pogotovo bi to bio slučaj i onda dolazimo do iduće točke, a to je koja se tiče budućnosti, a to je neravnopravnost žena za vrijeme odlaska u mirovinu i samim tim ono za što se zalažemo i u našem klubu je što prije rješavanje obiteljske mirovine. Obiteljske mirovine i to iz dva razloga. Prvi razlog je sama motivacija žena da odlaze u da se bore za svoje mjesto na tržištu rada jer nije dobra poruka posebno u ruralnim sredinama da se socijalnom skrbi zapravo rješava njihova egzistencija, a kasnije oni nemaju mogućnosti za primanje mirovine osim uzimanja suprugove mirovine koji iznosi 70% ili u onom drugom slučaju ako je žena čitav život radila, a žene su slabije plaćene ako hoćete i vertikalno i horizontalno kako promatramo poslove u društvu, da ona se mora odreći svoje mirovine koju je zaradila 40 godina, ako se ustala svako jutro, svaki radni dan u 5 sati ujutro, putovala na posao po kiši i po snijegu i kad dolazi u mirovinu zbog tih malih plaća ona jednostavno mora reći to što sam ja radila 40 godina ne vrijedi ništa uzet ću 70% mirovine od muža. Je li to pravedno? To nije pravedno i u tom smislu RH mora napraviti iskorake i sve to govorim u kontekstu izbora gospođe Ljubičić jer ne može ona to sama rješavati. Pitanje porezne politike. Mi ćemo imati još jedan paket poreznih zakona, porezna politika mora biti takva da ženama omogućuje lakše zapošljavanje i u smislu olakšica koje onda nastupaju jer onoga trenutka kad se žena zaposli, a govorimo o slabije plaćenim poslovima tad se to računa kao dodatni dohodak u domaćinstvo, prelaze se cenzusi, pa se mora plaćati dopunsko, pa se mora određeni porezni pragovi i o tome treba razmišljati država svojim, porezna politika aktivnim pristupom. Neke zemlje su to riješile poticajnim pristupom, neke zemlje su riješile manjom penalizacijom, kod nas bi trebalo razmišljati da se uvedu takve, takva i porezna politika i politika zapošljavanja koja bi omogućila bolji položaj žena. Sami projekti, programi poput programa „Zaželi“ ili program „Pomoć u kući“ nisu dovoljni, oni kratko nešto rješavaju, međutim dugoročno uvode još više problema nego li smo ih htjeli u početku riješiti. Dakle, svi ovi problemi se i nalaze pred gospođom Ljubičić, ona se vjerojatno na zadnjoj crti obrane susreće svakodnevno u svom radu sa osobama koje joj se obraćaju za pomoć, ali da bi te probleme sustavno riješili, dakle trebamo i mi prije svega ovdje u Hrvatskom saboru, a onda Vlada RH, izvršna vlast, raditi više da bi ovaj te probleme riješili. I naravno da se dotaknem i treće, treće razine vlasti, treće vrste vlasti, sudbene vlasti. Tu postoji puno propusta puno zabrinjavajućih odluka suda, nije na nama da komentiramo sudske odluke, ali možemo makar nekako zaključiti kako nam mnoge od tih odluka ne daju optimizam da će se nasilje ili da će se poslati poruka u društvu kako je nasilje neprihvatljivo, kako će se ono najstrožije kažnjavati jer upravo iz ovih razloga tamo gdje žene nastupaju, tamo gdje su, gdje je najviše žena zaposleno, bilo da je to obrazovanje, bilo da je to zdravstveni sustav, bilo da je neki drugi sustav, tamo su plaće i najniže, niže od prosjeka u RH i tamo gdje nema ekonomske slobode ili ekonomske neovisnosti nema ni druge vrsta sloboda i tamo je dobar poligon da nastupi nasilje. A ako žrtva nema adekvatnu zaštitu, ako nema pravu zaštitu, ako je ne očekuje i ako sumnja da će je dobiti onda se ona čak niti ne javlja više na, ostaje to u tajnosti jer što bi ohrabrilo da prijavi ako će još kasnije biti izložena drugoj vrsti zlostavljana o kojoj je kolega Vučetić govorio, pa čak i neodgovornih novinara koji onda svojim pristupom još više nanose štete samoj žrtvi. Dakle, gospođi Ljubičić želim puno uspjeha u radu, a na nama je svima da joj u tom njenom radu i pomognemo. Najljepša hvala.
Prva replika gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Žagar, vi ste u nekoliko navrata spominjali rad gospođe Ljubičić, ja mislim da treba jasno reći da njen rad je izuzetno dobar, jasno reći da joj nije jednostavno. Ja moram priznati da sam bila jako, jako zabrinuta da se neće odlučiti da ona nastavi i sljedećih osam godina, ali treba reći ono što kada dobijemo izvješće o njenom radu, kroz izvješće o radu ona ukazuje na sve probleme. I zasigurno ocjenjuje rad i između ostalog i pojedinih ministarstava u sklopu Vladi i zasigurno tim ministarstvima nije baš ugodno vidjeti kroz izvješće što su dobro odnosno loše radili. I zbog treba još jedanput naglasiti da je to jedna, dakle cijela ekipa odlično radi, ona je prva u toj ekipi, nije im jednostavno i neće im ni biti jednostavno i podržati ih dalje u radu pravobraniteljicu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Žagar, odgovor.
Vrlo kratko. Kolegice Mrak Taritaš, naravno treba to podcrtati rad gospođe Ljubičić i nekako ako to smijem reći, doista mi je nekako i čudi što se odlučila još za osam godina. Želim joj puno uspjeha i nije to sigurno jednostavan posao i trebat će joj puno snage, puno volje, entuzijazma i borbe protiv svih oblika. I naravno, da ste u pravu da nije to baš drago mnogima kada ona zauzme stav, kada kritizira, ja želim da to što hrabrije i što više radi, a prema njenim izvještajima vidi se da se mnoge preporuke sve više i više slušaju.
Drugu repliku ima gospodin Sladoljev.
Poštovani kolega Žagar. Dakle, slažem se sa većinom u vašoj raspravi pogotovo što se tiče, ovo što ste govorili o socijalnom aspektu žena i njenom položaju na tržištu rada. Međutim, ja ističem jedan problem kojim se bojim da se pravobraniteljica nije dovoljno bavila, a to je ravnopravnim roditeljstvom. Dakle, sam sam sudjelovao u puno tribina, udruge za ravnopravno roditeljstvo i evo naša država nažalost nema institut ravnopravnog roditeljstva kako ima na primjer druge razvijene zemlje jer preporuke EU je da se ide prema ravnopravnom roditeljstvu. I mi imamo veliki broj konfliktnih razvoda i masa muškaraca, dakle muževa, očeva su se javila da ne mogu viđati svoje dijete iako nemaju nikakvu prijavu za obiteljsko nasilje, psihičko nasilje. Žive pored svoje bivše žene, ne mogu viđati djecu jer je sud tako odlučio jer je došlo do konfliktnog razloga, to je njihovo ustavno pravo. To je jedan tabu o kojem se ne govori, a o tome treba progovoriti.
Hvala lijepa gospodine Sladoljev. Gospodin Žagar, odgovor.
Uvaženi kolega Sladoljev. Pokušat ću na jednom primjeru. Dakle, Finska je uvela jako dobar model kada govorimo, ako ću se dobro izraziti, roditeljskom dopustu gdje je finski zakon obavezao da i otac mora koristiti roditeljski dopust. Na taj način je ovo što vi govorite izjednačio oba roditelja zakonski jer onda se stvara manja mogućnost da bi se žene za vrijeme roditeljskog dopusta izložile manjoj plaći i na kraju krajeva manjim doprinosima jer u tome sudjeluju muškarci. I na taj način se šalje poruka da su jednaki pred zakonom. A ovi vaši ekstremni slučajevi doista nisu dobri i u tom smislu u ovom slučaju sudbena vlast ili tko i tu treba uložiti napore da bi se te stvari izjednačile da se ne u ovim najtežim slučajevima razvode, a da se ne događa da otac bude diskriminiran u smislu skrbi za dijete ako sam dobro shvatio.
I na kraju gospodin Vučetić.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, vaša rasprava je imala dvojak karakter. U prvom dijelu ste govorili o tome što sve pravobraniteljica za ravnopravnost spolova radi i čini i tu je opet razvidno ono što sam rekao da u toj ženi mora biti uistinu nešto božansko. Zbog čega? Zbog toga što čovjek normalni čovjek ne može izdržati da se svaki dan susreće s takvim oblicima negativnog realiteta. Mi se u izvješću susrećemo jedanput, dvaput godišnje, u literaturi netko tko se profesionalno bavi susreće se češće, ali pravobraniteljica za ravnopravnost spolova se svakodnevno susreće s ovim negativnim stvarnostima u hrvatskom društvu i ta negativna stvarnost se može dijelom otkloniti u ovom vašem drugom dijelu izlaganja, a to je uvođenjem nekakvog dijela obeštećenja putem obiteljskih mirovina.
Hvala lijepo. Gospodin Žagar, odgovor.
Hvala. Kolega Vučetiću, dakle pravobraniteljica se neprestano susreće sa problemima, pa onda kada nađe rješenje za problem onda izaziva nove probleme nekom drugom, u ovom slučaju bilo je riječ o tijelima vlasti i o nekom drugom, malo slikovito da se izrazimo. Istina je, dakle ona je neprestano suočena sa problemima i kažem ona je zadnja crta obrane jer kada ona nastupi onda se vidi koliko je društvo promašilo svoju ulogu. Društvo treba ove stvari u začetku rješavati, neće se, nećemo mi žene zaposlit ili dovesti u ravnopravan položaj na tržištu rada samo, samo načelnim pristupom, treba bit sustavni pristup. Vidite šta je, šta se dogodilo u svijetu sporta i slavni tenisač Đoković se na to navukao, pa je čak podržao onoga organizatora turnira koji je izjavio mrtav hladan da bi žene svaki dan trebale kleknuti i zahvaliti tenisačima na uspjehu jer su toliko plaćene. Dakle, da bi žene bile jednako plaćene kao muškarci treba još, trebat će još puno borbe.
Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, g. Zekanović je na redu.
Poštovani potpredsjedniče HS, kolegice i kolege, pravobraniteljice, dakle mi ne možemo sad ovdje u potpunosti analizirat vaš rad proteklih 8.g., ali postoje neke ključne točke, neke ključne misli, zauzimanja oko nekih ključnih tema koje su u zadnjih 8.g. potresale hrvatsko društvo. Ja ću izdvojiti dvije, prvo ću vas evo upitati vaš stav o čl. 62. hrvatskog Ustava, znači evo možete mi odmah odgovoriti da li i dalje mislite da je odluka diskriminacijska, da brak bude životna zajednica isključivo žene i muškarca ili ste možda promijenili mišljenje? Ono što je ovdje zanimljivo, evo ja sam stvarno malo pogriješio s obzirom da ste vi izabrani 2011. onda zapravo 2012. je došao SDP na vlast, ja sam u jednom trenutku mislio da ste vi SDP-ov kadar, al ne, al vi ste HDZ-ov kadar, doduše, neću reć HDZ-ov jer u HDZ-u imamo stvarno časnih pojedinaca, nego kadar Jadranke Kosor, kadar Jadranke Kosor, jel tako? Jel Jadranka Kosor, jeste u vrijeme Jadranke Kosor izabrani? [[Upadica iz klupe: To nije pravobraniteljica]]
Idemo, molim vas idemo dalje, idemo dalje, idemo dalje. Možemo ić dalje?
Molim?
Možemo, možemo ić dalje?
Al niste to vi? A ne, okej.
Možemo ić dalje?
Ja, dobro, dobro, dobro, ja vas ne poznajem dobro, ja gledam malo di mi je…
g. Zekanović?
Ispričavam se, ispričavam se. Dobro, dobro, nisam vas nikad upoznali, ispričavam se, to niste vi, dobro, dobro.
Koliko se sjećam, jedino ste vi izabrani, jedino ste, g. Zekanović, koliko se sjećam jedino ste vi izabrani na listama HDZ-a.
Ispričavam se, ispričavam se.
Izvolite.
Dakle i doduše … [[Govornik se ne razumije]] da je ona crnka, vi ste plava, pa se malo mi je bilo neobično, ali mislio sam kako žene mijenjaju boju kose da ste tu, ali evo ja ću se vratit na temu, bit će svima jasno. Poštovani predsjedniče HS nemojte mi upadat u riječ, lijepo vrtite prstima ako vam je dosadno ili pjevajte o sole mio u sebi.
g. Zekanović?
Hvala kolegicama što su upozorile da to nije…
Ja, sad ću vas ja, sad ću vas ja zaustaviti.
Al nemojte me zaustavljat, to je moje vrijeme.
Ne, zaustavit ću vas zato što uvijek polemizirate sa mnom.
Ali…
Nemojte polemizirat sa mnom, ja sam vam samo ovdje predsjedavajući, ništa drugo, polemizirajte sa temom.
Mogu li ja vama nešto reći sada g.?
Ne, ne možete.
A vi meni smijete?
Idite dalje sa temom jer ćete inače dobit opet, opet opomenu.
Pa ne polemiziram ja s vama, nego vi sa mnom poštovani potpredsjedniče HS…
Molim vas, idite dalje, nemojte polemizirati sa mnom.
… i molim vas dopustite da nastavim svoju temu. Dakle, ključno pitanje je, ključno pitanje je pravobraniteljici kako je ona, koji je njezin stav o, koji je njezin stav o čl. 62. Ustava RH gdje je brak životna zajednica žene i muškarca? Koliko se ja sjećam, njezin stav je tu bio iznimno jasan, ona je bila protiv ovoga, protiv ovoga. Al ono evo ponovit ću malo svoju misao da ipak bude svima jasno, dakle s obzirom da je nju ipak izabrao HDZ odnosno Jadranka Kosor, a s obzirom na njezine stavove po ovom pitanju ovog referenduma gdje je u vrijeme Vlade Zorana Milanovića bila glavna, glavna zagovarateljica odnosno protivnica da to uđe u zakon, moram priznati da evo nisu jasni današnji HDZ-ovci koji sjede ovdje, a koji su u ono vrijeme u Tomislava Karamarka kasnije i radili i trudili se da to referendumsko pitanje prođe, tako da mi to malo je zbunjujuće. Druga stvar jako bitna, a jako bitno je to, znači stav oko Istambulske konvencije, ja znam da je većina HDZ-ovaca glasovala za to, svi SDP-ovci, tu je zapravo bio i pljesak jedni drugima kad je Istambulska konvencija donesena, ali … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] dobro bio je pljesak i s jedne strane il s druge strane ili obostrano, mene zanima čisto evo ga još jedanput bi volio njezin čuti stav po pitanju Istambulske konvencije i te rodne ideologije. Spominjala se danas ovdje u HS malo ta Istambulska konvencija, pa svi kažu nema rodne ideologije u njoj, međutim ipak ima. A ja ću vam reć jedan jako lijepi primjer za sve one koji nisu znali, evo kolega Vučetić, kolegica Glasovac evo vama će bit možda ovo jedan novi moment, pa možete možda nešto i priupitati. Hrvatske županije ovih dana raspisuju natječaj za projekt „Mi možemo jednako“ u kojem pozivaju djecu nižih razreda osnovne škole do učenika srednjih škola da šalju crteže, fotografije, video uratke koji podižu svijest o rodnoj ravnopravnosti, spolnim stereotipima i rodnoj diskriminaciji. Izraz rodna diskriminacija proizlazi iz pojma rod koji predstavlja temelj rodne ideologije i koji je pravno definiran upravo u Istambulskoj konvenciji. Naputak županijama stigao je iz Ureda za udruge Vlade RH koji je osigurao novac, natječaj je objavljen na stranicama Hrvatske zajednice županija i preuzeo ga je veliki dio županija i škola, itd., itd. Dakle, da rodne ideologije u Istambulskoj nema, ima, evo jedan dokaz jer se upravo i ovaj natječaj poziva na Istambulsku konvenciju i među ostalim pitanjima koja se postavljaju djecu, pita se djeca dobro sad zamisli da si ti, ako si muško žensko i ako si žensko zamisli da si muško i ide ono na koncu slijedeće pitanje, a što si ti stvarno odnosno što bi ti htio biti. To je danas polako, ne polako, nego kroz ovaj natječaj ulazi u obrazovni sustav, a tu konvenciju brani naša, znači pravobraniteljica Višnja Ljubičić, to brani ona. Dakle, ona neće imati moj glas za, nažalost reću da će većina ili svi moji kolege iz HDZ-a to podržati, kao naravno i SDP-ovci kojima odgovara zapravo ovakva osoba koja ima njihov svjetonazor, jedan liberalni svjetonazor, ponovit ću, naglasit ću svim onima koji su u nedoumici kako glasovati, da gđa. Višnja Ljubičić koja ima crnu kosu, dakle je bila protiv, protiv referendumskog pitanja da je životna zajednica žene i muškarca isključivo brak i da je bila veliki zagovaratelj Istambulske konvencije i to je problem i to nije dobro. Budemo li mi birali ljude po ključnim stvarima koji imaju ovakav stav naravno da će oni i takvu politiku voditi. Naravno da će voditi takvu politiku pa će nam biti kako nam zapravo već i je.
Gospođa Glasovac to vam je treća, to možete. Treća replika. … [[Upadica se ne razumije.]] znači zadnja.
Hvala lijepo. Gospodine Zekanoviću, sav apsurd vašeg pristupa ovoj temi je sadržan u činjenici da vi znate da nećete glasati za staru-novu pravobraniteljicu, a pojma nemate ni kako ta žena izgleda, ni što je ona radila i radi na mjestu pravobraniteljice. Vi ovdje postavljate pitanja gospođi iz ministarstva uopće ne znate kako gospođa pravobraniteljica izgleda, ali ono što znate valjda od kada ste se rodili nego od nekog trenutka vašeg života je, da trebate biti protiv. Prvo ste htjeli tražiti razlog u tome što ju je postavio SDP, onda kada ste saznali da je to HDZ onda vam je to isto bio dovoljno dobar razlog. To je toliko jadno i bijedno za jednog saborskog zastupnika da se takvim porivima vodi prilikom glasanja i u raspravama da riječi više nemam.
Gospođo Glasovac hvala. Vrijeme. Gospodin Zekanović, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]]
Možete.
Dakle, 238. kolegice ja za vas nisam niti ću ikada reći da ste jadni i bijedni i da govorite jadno i bijedno, dakle smatram da je prekršen članak Poslovnika 238. Evo toliko s moje strane.
Znate šta nisam shvatio, ali sve je u redu. Idite na repliku molim vas. Idite na repliku.
Jel treba pojašnjenje?
Idite na repliku.
Hoćete opomenuti kolegicu?
Ne, ne, neću opomenut nikoga. Idite na repliku.
Dakle, ovako. Poštovana kolegice, vama je bitnije kako neko izgleda jel tako, znači vama je bitnije kako neko izgleda nego koje ključne teme on zastupa. E meni je upravo suprotno. Ne znam, i slabije malo vidim i stvarno ne sjećam se da sam ikada vidio, možda i jesam pravobraniteljicu i tako zamijenio sam je. Je i mea culpa, pogriješio sam i mogao sam zapravo guglati i vidjeti kako pravobraniteljica izgleda, čak i jesam pa mi je bilo malo čudnovato kako je promijenila boju kose. Ali meni je bitnije za razliku od vas koji nemate problem, nemate problem što neko zastupa, meni je bitnije što netko zastupa za razliku od vas kojoj je bitno kako netko izgleda. Meni nije bitno jel ona ima plavu kosu, ima li crnu kosu nego mi je bitno upravo ove dvije ključne teme jer se tu lomi hrvatsko društvo. Je li ona bila da je brak zajednica žene i muškarca i ponovit ću je li bila za Istambulsku konvenciju, a bila je.
Hvala lijepa. Gospođo Glasovac ja ću vam dati riječ, ali da se razumijemo. Izvolite. Povreda Poslovnika? Koji članak i zbog čega?
Točno. Članak 238. on je mene uvrijedio, moju inteligenciju rekavši da je meni važno kako pravobraniteljica izgleda, a ne što radi. A on gospodin zastupnik niti zna kako ona izgleda, ja znam kako ona izgleda i što radi i što je radila. A on je samo negdje pročitao, nešto su mu šapnuli da ne radi u skladu s ideologijom koju on zastupa i odmah mu je crvena krpa.
Gospođo Glasova, moram vam dati opomenu. Ne morate, moram vam dati opomenu. Je oprostite ali to nije bio predmet. Gospodin Đujić isto pravilo. Izvolite.
Dakle, povrijeđen je članak 239. gospodine potpredsjedniče. Trebali ste prije toga dati opomenu kolegi Zekaonoviću ako se dijele već opomene, dakle budite dosljedni. Rekli ste da povreda Poslovnika za koju se on javio nije povreda Poslovnika, prema tome po članku 239. ste mu za to trebali izreći opomenu. A budući da niste njemu onda ja smatram da ste i kolegici Glasovac neopravdano dali opomenu. Stoga vas molim za ujednačeni kriterij ili povucite opomenu kolegici Glasovac ili dajte kolegi Zekanoviću.
Hvala lijepa. Gospodine Đujić hvala vam lijepa. Sada ću vam objasniti zašto je bilo tako. Zato što je gospodin Zekanović zapravo u svom govoru rekao vama vi smatrate, povukao je problem izgleda, a to je krivo shvatila po mom mišljenju gospođa Glasovac. Oprostite vi ne znate kako izgledate, riječ vi ne znate kako izgledate je rečena. I sada nemojmo postat ćemo komični ako idemo dalje s tom raspravom, oprostite. Postat ćemo komični, a je ajmo biti komični.
Ajmo biti komični, dakle niste me razumjeli. Ja uopće nisam spominjao to što je kolega Zekanović govorio niti sam se referirao na njegov govor nego na povredu Poslovnika koji je on digao prije svog govora. Bilo je jedno za drugim pa možda niste primijetili.
Gospodin Đujić, budući da sada niste naveli nikakav članak.
239. članak.
Koji?
239. članak.
Ne, ne, sada niste naveli nikakav članak. Sada vi dobivate opomenu. A sada ću vam ja reći i zašto dobivate opomenu. Zašto što je kolegica Glasovac dala povredu Poslovnika radi toga što je spomenut izgled, a spomenut je izgled. Prekidam raspravu o izgledu pravobraniteljice. Dosta, dosta, neću više. Ne, ne, javite se Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Idemo dalje. Gospodin Bulj izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. nećemo razgovarati o problemu izgleda buduće pravobraniteljice, to sam ja odlučio. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Što kažete? Dajem 5 minuta. Već 20 minuta razmišljam o tome da dajem 5 minuta pauze …/Upadica: Ali prije toga morate meni dati riječ. [[… i za 5 minuta pauze i onda nakon ćemo vidjeti kako dalje …]] Upadica: Ali meni morate dati riječ prije toga./… ne, prvo dajem 5 minuta pauze. STANKA U 16,06 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,10 SATI]] Idemo dalje. Sada će gospodin Marko Vučetić govoriti. Ima još jedan, čekajte, čekajte ima Bulj, Bulj, ima Bulj, Bulj. Oprostite gospodin Bulj ima repliku još.
Ma ništa je mislim da je sve definirano, samo sam htio reći kolegi Zekonoviću da gospođa nazočna nije pravobraniteljica, međutim to smo otkrili tijekom rasprave. Hvala.
Nećete odgovoriti? Ne. Dobro, idemo dalje. Gospodin Marko Vučetić će govoriti ispred Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGE i to završno.
Zahvaljujem. Ovaj, ova nekako dijalektika između suficita i deficita pažnje je dovela do toga da je svaka riječ, a pogotovo završna u ovom slučaju besmislena, ali je ipak nužno ponešto reći i napraviti zaključak ovih rasprava koje su bile besmislene. Ono što je smisleno sadržan je u tome da biramo pravobraniteljicu koje je dobro radila i koja ima obvezu dobro i dalje raditi i da se to dobro treba prepoznavati u društvu. Ono što je bilo besmisleno sadržano je u tome primjerice što sam već govorio da oni koji su proglašavali Istambulsku konvenciju izvorištem rodne ideologije i danas su pokazali da su stručnjaci za nevidljiva bića jer vide rodu ideologiju tamo gdje je nema, a da su amateri za vidljiva bića jer vide onoga koga nema umjesto onoga tko je tu. I to je sad imam i empirijski dokaz da su, da je rodna ideologija isključivo namijenjena stručnjacima za nevidljiva bića pa nek onda žive u tom svom svijetu i nažalost kad se to pretače u ono da se vidi onih kojih nema, da se ne bi vidjelo onih koji tu jesu onda ulazimo u područje jedne društvene tuge i nemogućnosti da se društvo razvije. Istambulska konvencija ponavljam i već sam govorio o tome u nekoliko navrata, ali sad ću pokušati biti najjasniji. Nije dokument s kojim se prekida nasilje, nego je dokument s kojim se razotkriva nasilje kao globalni problem, nasilje nad ženama. Nakon dvije godine smo shvatili da uporaba roda nije ideologija. Možemo ugasiti sve jezike, možemo ugasiti sociologiju kao društvenu znanost ukoliko nam je rod kategorija koja ima ideološko značenje. Rod imam znanstveno značenje i rod prvenstveno označava da netko igra nekakvu ulogu. Kad se radi o ulozi žene pravobraniteljica se s time susreće da je društvo muškarac, institucija, poslodavac, da su propisali kakva ta uloga treba biti. Mi se s tim borimo. Nema unaprijed zadane uloge i nema uloge koju će netko drugi ženi reći što bi ona to trebala činiti. Žena ili nastupa kao slobodno biće koje je potpuno slobodno u svom djelovanju ili nastupa kao slobodno biće koje je zbog slobode podvrgnuto diskriminaciji i nasilju, trećega jednostavno nema. Pravobraniteljica se susreće s ovom diskriminacijom i nasiljem koja je izvršena zbog toga što netko smatra da žena nije izvršila ulogu koju izvršiti odnosno da ženi pripada točno određena uloga, a to je uloga da ne smije glasovati na izborima prije nekoliko desetljeća, da ne smije imati jednaku plaću kao što imaju muškarci, da ne smiju ni sad imati jednako radno-pravni status i puno toga. Dakle, mi se s nečim takvim susrećemo u našim promišljanjima i naše društvo treba biti ovo je gotovo na razini vapaja. Naše društvo treba biti društvo koje će se poštivat sve razlike. Iz ovih dosadašnjih rasprava koji su bili, bile u svojoj završnoj fazi besmislene one su bile besmislene zbog toga što se izvršio i udar na religiju. Ne može se u zakonima, u zakonodavstvu jedne sekularne države tražiti da ta država preuzme religijske dogme ili religijski pogled. To jednostavno nije moguće. Ja postavljam pitanje zašto netko ima tako slabu vjeru da u nije dovoljno da bude u komunikaciji sa svojim božanstvom nego traži da zakoni izvana obvezuju. Drugo pitanje koje postavljam, zbog čega takvi imaju perverzni užitak da takvi zakoni bi trebali obvezivati sve one koji nisu i ne pripadaju nikakvom religijskom sustavu. Država nije religijska tvorba, ali država jamči religijsku slobodu i mi trebamo omogućiti religijsku slobodu, slobodu žena, slobodu muškaraca, slobodu saborskih zastupnika, slobodu onih bića koja su stručnjaci za nevidljiva bića i slobodu onih bića koji vide dok gledaju onoga kojeg vide ne vide onoga kojeg misle da vide. To mi svima takvima trebamo omogućiti slobodu, a spriječiti nasilje koje proizlazi iz krivog, patološkog, perverznog poimanja slobode. To ova pravobraniteljica radi, to ova pravobraniteljica čini i to će ova pravobraniteljica i dalje činiti i zbog toga ima moju potporu i ima jednu ampatiju zbog svega što pamti u svom [[Upadica: Hvala lijepa.]] poslu kao negaciju.
Gospodin Miro Bulj, također govori završno u ime MOST-a nezavisnih lista.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče sa svojom suradnicom, kolegice i kolege ovde je nama, pred nama prijedlog odluke o rezizboru tj. razrješenju i imenovanju pravobraniteljice Višnje Ljubičić, međutim naravno kad govorimo o ravnopravnosti spolova onda moramo govoriti i o tom učincima onoga što je ovaj sabor donio o učincima cijele države, svih nadležnih po pitanju ravnopravnosti spolova, u biti onome što se događa. Ja sam malo u početku svoga govora tj. pojedinačnoga govora kazao da mi je nezamislivo da se netko ovdje u HS isključivo hvali sa konvencijama kao što je Istambulska dok nemamo nikakve učinke o tom pitanju. Ja sam čak pitao tajnike, sve saborske zastupnike, pogotovo ove iz HDZ-a, SDP-ovi su to uvijek i zastupali, koji su učinci Istambulske konvencije? Ja ne znam niti jedan učinak koji je pozitivan osim šta je sve gore. Mi imamo nesređeno pravosuđe koje je u slučaju Daruvarca kod mlaćenja jedne djevojke, gdje joj pisuar razbija glavu, gdje se prvostupanjska presuda smanjuje u tome slučaju i brojna druga slučajeva, taj je bio najprepoznatljiviji. Prema tome, ovdje je ključno pitanje što je, koji su rezultati Istambulske konvencije osim toga šta je gđa. Pejčinović Burić postala tajnica Vijeća Europe? Da li je nekakav, jesmo li mi kao država spremni, to je bitno, zaštiti žene od nasilja? Nitko nije za nasilje, ali nitko i ja uvažam sve one koji su iz svog svjetonazora ili bilo čega drugoga glasali za Istambulsku konvenciju kao šta i oni koji su protiv, ja sam protiv glasao i to ću naglašavat, al da netko digne ruke isključivo i samo zato da se dodvoraje europskim činovnicima, a ne da se riješi problem jel nemamo rezultate Istambulske konvencije, nemamo, od sutra ćemo plaćati Greviju što smo dio suvereniteta tj. prepustali nekakvoj udruzi, a naša država nije to sposobna odradit jel očito ovoj Vladi je puno bitnije kako se dodvorit europskim činovnicima nego urediti državu i zaštiti po ovome slučaju i žene i mi ih nismo zaštitili Istambulskom konvencijom, to je činjenica, to je samo bio jedan pamflet koji je dobar za mavanje pred europskim činovnicima da se može pohvaliti naš premijer gori Junkeru, Tusku, Tajaniju, Vučiću, svojim partnerima kako je on to donio, kako je on napredan, a u biti, u stvarnosti, u realnosti je katastrofa. Da kolege vi iz HDZ-a da, nema rezultata, nema učinaka, uvaženi tajniče nema učinaka, pravobraniteljica je stala iza Istambulske konvencije, neka dođe za govornicu i nek kaže javno Andreju Plenkoviću šta je on to ispunio. Šta je to Istambulska konvencija preporodila osim šta znamo da je nasilje nasilje, jel ako netko Sabinu udari, kolegicu, naravno da je nasilje, da ćemo skočit i da ćemo to spriječit, naravno il bilo koju kolegicu ovdje, pa tko je za nasilje? Međutim, proglašavat ljude koji kažu da triba urediti sustav, naše pravosuđe da funkcionira, da sustav funkcionira, naš sustav, al ne funkcionira, to je činjenica, to je činjenica, ja sam stvarno uvaženi tajniče očekivao od vas odgovore, a nisam dobio jel taj pamflet od konvencije koja je ovdje izglasana je isključivo za mavanje europskim hodnicima i određene funkcije koje će dobiti poslušnici Tajanija, Vučića, Junkera, Merkelice i tih, isključivo zato niste zaštitili naše žene jel naše žene koje rade u trgovačkim lancima, koje su vlasnici stranci, imaju tri puta manje plaće nego što imaju njihove žene, ne mogu na wc, moraju bit u pelenama, da, da to je istina, one su njihovo roblje, jel to ravnopravnost u EU žena, jel to ravnopravnost, oćemo o tome govoriti, o tome nećemo govoriti naravno šta ovdje žena ima 2.500,00 kn, a u državama odakle dolazi trgovački lanci ima pet puta veću plaću, o tome nemamo hrabrosti govoriti jel neće imat tko financirati kampanju, jel ti nam financiraju kampanju i ti lobiraju europskim hodnicima da mi budemo njihovo roblje, to je poanta ove priče, a ti pamfleti kojim se mašete po europskim hodnicima su doveli državu da imamo 100 000 stanovnika manje u godinu dana. Hvala lijepo.
g. Zekanović također završno u ime Hrvatskih suverenista i nezavisnih zastupnika Glanovića, g. Glasnovića i g. Hasanbegovića.
Poštovane kolegice i kolege, dakle govorimo o razrješenju i imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, ja ću ponoviti neke teze koje sam imao i u pojedinačnoj raspravi. Ovdje je, evo moram reći, nije replika, ali ovoga s obzirom da je kolega Bulj govorio prije mene, moram se malo osvrnuti na njegovo, na njegovo izlaganje, drago mi je kolega Bulj da ste s ove govornice branili Istambulsku konvenciju, stvarno mi je drago iskreno, volio bi da ste i vi i kao i kolega Sladoljev i Dobrović na isti način, a i prije 2.g. bili ovdje malo žešći kad se branila Istambulska konvencija, ali mi je iskreno drago, znao sam i prije da ste u duši za ovu stvar, sad mi je drago da ste i naglas ovdje i to je dobro i to je dobro, i drago mi je da se razotkrio i Marko Vučetić da on, kao što je i glasovao i nije bio i nije bio ni prije, a nije ni sada, nije ni sada za ono što hrvatski suverenisti i hrvatski narod misli, tako da drago mi je da krinke padaju, drago mi je da se malo pozicije mijenjaju, to nije loše. A ono što bi ja ovdje naglasio opet dvije teze, dvije stvari, ljudi nisu bitniji po izgledu, pretpostavljam, znači ne razlikujemo ih po izgledu, vjerujem to nikome ni s ljevice, a ni s desnice nije bitno, niti iz centra, lijevog centra, dakle ono što je bitno bitne su ključne stvari, a ključno je ja ću reći i po pitanju gđe. Višnje Ljubičić da je ona u vrijeme Vlade Zorana Milanovića kad je HDZ u ono ga vrijeme vodio Karamarko, bio u oporbi i radio zdušno da se promijeni hrvatski Ustav, radio zdušno da se promijeni hrvatski Ustav na način kroz referendum da uđe u Ustav da je brak isključivo zajednica žene i muškarca, jel tako, gđa. Višnja Ljubičić je u to vrijeme bila protiv i HDZ-ovaca i HDZ-a i Karamarka i protiv 800 000 ljudi koji su potpisali referendumsko pitanje, ona je bila protiv i sad mene zanima gdje se sad to, taj HDZ prelomio, gdje se to promijenilo, gdje sad odjednom ljudi koji su politički antipodi onoj izvornoj ideji HDZ-a, onog Tuđmanovog HDZ-a demokršćanskog kako sada odjednom mogu promijeniti priču? A to je bitno. Ja znam da je većina kolega, nažalost, opet, znači reći ću sa svoje strane, ali zapravo i SDP-ovaca glasovala i pola MOST-ovaca, nebitno sada, za Istambulsku konvenciju, ali meni je bitno. Bitno je kolegi Bulju, bitno je kolegi Dobroviću, bitno je kolegi Sladoljevu. Je li je netko bio za Istambulsku konvenciju ili je bio protiv nje? A gđa. Višnja Ljubičić je bila za Istambulsku konvenciju. I to je ona ključna razlika u politici, ključna razlika u odabiru i to je problem. Dakle, ostavljavši takvu osobu na ovom mjestu imat ćemo jednu pristanu političku ulogu, žena koja je lijevo liberalna, lijevo liberalna. Ako je to lice današnjeg HDZ-a, u redu, to je lice današnjeg HDZ-a. Ali, ja vidim zapravo tu sad jednu sinkronizaciju zapravo između ovoga dijela i ovoga dijela sabornice po ovim ključnim temama koje su razdijelile hrvatsko društvo. Tek smo tu nekolicina nas koji smo to uočili, ovu razliku, evo ga, kolega Bulj i ja smo s jedne strane, a vi ste ostali s druge strane. I znamo gdje to vodi, znate i vi gdje to vodi, je li tako? I to nije dobro. To nije dobro. Nije dobro da ona stranka koja bi morala biti antipod SDP-u politički zapravo glasuje, surađuje i da odgovaraju isti ljudi koji politički imaju svoj stav, koji ne odgovara onom izvornom HDZ-u. Evo, toliko od mene.
Ipak ovaj imate povredu Poslovnika. Izvolite.
Ma Hvala lijepo. Evo kolega Zekanović u trenutku svome [[Upadica: Koji članak?]] čl. 236 [[Upadica: 236., uvijek onaj, je l' da?]] 238., pardon [[Upadica: 238. može, što?]] Povrijedio je članak u onome dijelu gdje je rekao da [[Upadica: Da niste bili dovoljno žestoki?]] Ne [[Upadica: Nego.]] Da sam ja, mijenjam svoja mišljenja ja i moje kolege. Kolega, kad je grmilo i kad se trebalo boriti za suverenost RH i kad je trebalo govoriti, uvijek sam bio gdje je trebalo bit, uvijek. Kad je se bio referendum, primjer ću vam govoriti, o braku, definiciji [[Upadica: Vrijeme, gospodin, vrijeme, g. Bulj.]] Treba to naglašavati ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
G. Bulj, gospodin, ne. G. Zekanović je izrazio svoj stav. I nije rekao ništa što nije, što se može okvalificirati kao neistinu. Svoj stav. Dobro, a recite, ali međutim, izvolite, koji članak?
Ma jednostavno, kolega [[Upadica: Koji članak?]] 238. Dakle, kolega Bulj, ja sam vam rekao nešto s govornice s jednom velikom empatijom i uvažavanjem i izrazio sam zadovoljstvo sa vašim današnjim nastupom. E i to sam, ponovit ću svoje riječi, ako ste vi se shvatili prozvanim, meni je krivo, ja ću pojasniti. Meni je drago da ste vi danas branili Istambulsku konvenciju, bilo mi je jedino krivo možda što vi i kolege ostali niste jednostavno, bila je takva pozicija vaša, ja razumijem i u ono vrijeme kad se o tome lomilo, niste imali, malo više žestine, ali sve 5, svaka vam čast na vaše zalaganje.
Hvala lijepa. Hvala, hvala. Dobro da ste na istoj strani protiv svih ostalih jer da niste na istoj strani, ja ne znam što bi bilo, je l' da? Koliko sam shvatio, vi ste na istoj strani, a ostali su suprotni. Dobro. Idemo dalje. Završavamo sa raspravom i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Sada idemo na: a) Prijedlog odluke o razrješenju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i a) Prijedlog odluke o imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Prvo, dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Molim glasujmo. Utvrđujem da je sa većinom glasova 98 za i 1 suzdržani, donesena odluka o razrješenju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova u tekstu kako je predložila Vlada RH. Drugo ili b) dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 92 za i 6 suzdržanih donijeta odluka o imenovanju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova u tekstu kako je predložila Vlada RH.
I idemo prema posljednjoj točki rasprave, prema posljednjoj raspravi večeras, danas popodne. To je rasprava o: - Izvješće o stanju okoliša u RH za razdoblje od 2013. do 2016. Dugo razdoblje. Podnositelj je Vlada RH, stanka. Izvolite. Ali, mogu samo završiti do kraja pa onda? Može. Pa onda da znate oko čega ćete se konzultirati, mislite. Podnositelj je Vlada RH na temelju čl. 58 Zakona o zaštititi okoliša, raspravu su proveli Odbor za zaštitu okoliša i prirode i prije nego što dajemo riječ podnositelju, dat ćemo riječ g. Dobroviću da nam kaže zašto je digao ruku.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Dakle, tj. predsjedavajući, ja ću moliti stanku u ime Kluba MOST-a nezavisnih lista. Dakle mi ćemo sada raspravljati o stanju okoliša u RH. Jedan važan dio je i sektor gospodarenja otpadom koji definitivno u Hrvatskoj klizi u kaotično stanje. Dakle, gospodarenje otpadom je upravo onaj sektor pred kojim su najveća očekivanja i mogućnosti za popravak društva u pogledu zaštite okoliša i resursa, međutim, on ide u sasvim drugom smjeru. Mi imamo neobične situacije, mi umjesto da od otpada stvaramo sirovine, ostaje smeće, umjesto kružne ekonomije imamo apsurde, neodgovornost, diskriminaciju, klijentelizam i pogodovanje. Zašto možemo to danas tako utvrditi i tako okvalificirati ovo stanje? Pogledajte što se u Hrvatskoj događa, imamo odluku o zatvaranja odlagališta bez da je prethodno definirana, ponuđena zdrava alternativa. U to se uključuje i Državni inspektorat, koji nalaže jedinici, naređuje jedinici lokalne samouprave jedno apsurdno i pogrešno postupanje, naravno, kršeći njihovo ustavno pravo na samoupravu. Mi imamo i famoznu uredbu kojom se izjednačava ono što jednako nije i gdje će najranjivije skupine, to su samci, to su mali obrtnici, to su mala domaćinstva, doživjeti veliko poskupljenje, a veliki će doživjeti olakšicu. Pogledajte glavni grad. Pazite, u našoj europskoj metropoli gradonačelnik vodi sustav kroz 3 zanimljive riječi, otpeljaj, iskrcaj i šuti [[Upadica: Hvala lijepa. Vrijeme.]] Mislim da se svi moramo zamisliti.
Govorit ćete u ime kluba pa ćete moći nastaviti vašu raspravu. 10 minuta znači do 16,50 do 16,40. 10 minuta pauze, da se možete konzultirati sa gospodinom Buljem. STANKA U 16,30 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,40 SATI]] Nastavimo s radom. Želi li izvjestitelj, podnositelj pardon dati dodatno obrazloženje? S nama je… Ne, najprije da pitam da li u ime odbora hoće netko govoriti? Ne. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Hoće, gospodin Mile Horvat je s nama i on će nam dati obrazloženje ovog trogodišnjeg izvješća.
Zahvaljujem se. Uvažen, uvažene zastupnice i zastupnici ja ću ovdje iznijeti pregled jednog vrlo kompleksnog dokumenta koji se zove Prijedlog Izvješća o stanju u okolišu u RH za razdoblje 2013. – 2016. godine koje je uradila tadašnja Hrvatska agencija za okoliš i prirodu i dovršila ga je sredinom 2018., 2018. godine. To je dokument koji ima gotovo 500 strana i vrlo je studiozno i kompleksno rađen. Prema citiranom zakonu odnosno Zakonu o zaštiti okoliša izvješće se donosi za razdoblje od 4 godine, a do sada su donesena takva 3 izvješća. Zadnje izvješće Hrvatski sabor usvojio je 20. ožujka 2015. Treba napomenuti da su podaci za izradu ovog i sličnih sveobuhvatnih izvješća uvijek dostupni s vremenskim odmakom od najmanje 2 godine. Razlog tome su dostupnost podataka npr. za klimu ili energetiku te uporaba opće prihvaćenih metodologija obrade podataka, njihove verifikacije i procjene. Iz navedenih se razloga u slučaju ovog vremenskog odmaka događa i kod istovrsnih globalnih europskih te nacionalnih izvješća država članica EU. Naime, ovo izvješće je rađeno po modelu procjene stanja okoliša Europske agencije za okoliš, dakle po toj zvaničnoj metodologiji. Prijedlog izvješća razmatra utjecaj 10 sektorskih opterećenja na okoliš, stanje za 7 sastavnica okoliša te evaluira opću politiku zaštite okoliša i integrirane teme, donosi ocjenu uspješnosti mjera koje su u promatranom razdoblju bile primjenjive u svrhu ostvarenja zacrtanih ciljeva. Dokument daje i zaključke te preporuke za unapređenje stanja okoliša što je i utemeljeno na podacima iz ukupno 247 pokazatelja stanja okoliša. Sastavnica teritorij i stanovništvo obradom je zaključeno da u Hrvatskoj je trajno prekriveno ukupno 160.000 hektara odnosno oko 3% ukupne kopnene površine države. Najviše su zastupljena šumska i poluprirodna područja sa 55% te poljoprivredna područja sa oko 40%. Zaštićena područja obuhvaćaju 8,5% ukupne površine Hrvatske, a ekološka mreža 36,7% kopna i 15,4% obalnoga mora. Niti u ovom izvještajnom razdoblju nisu ispunjeni ciljevi policentričnog razvoja Hrvatske. Nastavlja se trend napuštanja ruralnog područja, stanovništvo je sve starije, pa ovakva demografska kretanja povećavaju rizik socijalne ovisnosti. Minski sumnjiva područja i dalje su prisutna, u 2016. godini ih je bilo negdje oko 468 km2 pod minama. U sastavnici energija, opskrbljenost energije iz vlastitih izvora bila je oko 55% i najvećim dijelom je ovisna o vodnim snagama što hidrološki nepovoljnim godinama znatno utječe na energetsku neovisnost države. Provođene su aktivnosti na diverzifikaciji energetskih izvora s jačim uključivanjem obnovljivih izvora energije. Iako još značajan trend porasta proizvodnje energije ostvarili su i obnovljivi izvori energije, kao što su sunčeva i energija vjetra, bioplih, tekuća goriva i geotermalna energija, koji su rasli 23% godišnje te vodene snage sa 8,5% porasta godišnje. To se odrazilo i na povećanje udjela proizvodnje energije iz obnovljivih izvora u odnosu na prethodne godine, pa je 2016. iznosio oko 45% što je iznad prosjeka država EU gdje je prosjek negdje oko 20% obnovljivih izvora energije. Veliki neiskorišteni potencijal dobivanja energije iz obnovljivih izvora je otpad iz kućanstva i uslužnog sektora i to je, a to je uglavnom biorazgradivi otpad. Sektor zgradarstva je najveći pojedinačni potrošač energije. Naime, 90% opće potrošnje energije obuhvaća sektor zgradarstva pa su se u ovom području intenzivno provodile mjere energetske učinkovitosti usmjerene ka ekonomskim, energetskim i ekološkim uštedama. Industrija u ovom izvještajnom razdoblju, evidentiran je oporavak industrijske proizvodnje te napredak u praćenju i smanjivanju ispuštanja onečišćujućih tvari u okoliš iz industrijskog sektora radi uvođenja novih EU mjera i propisa te radi primjene najboljih raspoloživih tehnika i radu postrojenja u 2014. g. donesena je industrijska strategija RH od 2014.-2020. g. koja usmjerava nove industrijske politike, moderne, visokotehnološke industrije te uslužnog sektora i okoliša. U sastavnici prometa, bitno je napomenuti da i u ovom izvještajnom razdoblju, cestovni promet u gradovima je intenzivan, a ponovno izostalo uvođenje dostatnog kombiniranog prijevoza. Prosječna starost registriranih vozila u 2016. g. iznosila je čak 13,7 g. Projekti obnove željezničke te riječne infrastrukture prijevoza kao okolišno prihvatljivije ne odvijaju se željenom dinamikom. Raste potrošnja dizelskog goriva, koje je obzirom na zaštitu kvalitete zraka manje prihvatljivo. 2016. g. udio 68%, imali smo udio od 68%, dakle smanjuju se emisije svih onečišćujućih tvari u zrak iz prometnog sektora. Iako se u prometu sve više koriste alternativni izvori energije, još se ne može govoriti o njihovom značajnom udjelu i pozitivnim učincima primjene. Broj izvanrednih događaja u prometu koji imaju utjecaj na okoliš smanjen je za gotovo polovicu. Budući da je u 2016. g. glavninu prometa opasnih tvari činio promet u morskim lukama, čak 42%, nužno je nastaviti održavati provedbu preventivnih sigurnosnih mjera te mjere zaštite morskog okoliša i prirode. Sastavnici gospodarstvo u samom ribarstvu bez značajnog udjela u BDP-u od 1%, ribarstvo ipak predstavlja važnu značajku tradicionalnog života u priobalju Hrvatske koji treba čuvati. U odnosu na prijašnje izvještajno razdoblje, situacija u pojedinim dijelovima Jadrana po pitanju stanja i brojnosti populacije pridnevnih vrsta, znatno je povoljnija. Stalan je rast proizvodnje u akvakulturi, a uzgajivači koriste pomorsko dobro kroz sustav koncesija s obveznim poštivanjem propisa o zaštiti okoliša. Slatkovodna akvakultura bila je u padu budući da osnovni uvjeti, a to su klimatski uvjeti i dostupnost vode nisu bili zadovoljavajući. U poljoprivredi, poljoprivredno se zemljište sve više koristi u skladu s načelima od državne i poljoprivredne proizvodnje. Udio površina pod ekološki poljoprivrednom proizvodnjom u odnosu na površinu korištenog poljoprivrednog zemljišta povećao se sa 2,6 u 2013. g. na 6,1% u 2016. g. Sukladno tome, povećava se i broj poljoprivrednih gospodarstava koja se bave ekološkom proizvodnjom sa 1600 u 2013. na 3 i 600 u 2016. U 2016. Hrvatska je imala negdje oko 543 tisuće hektara poljoprivrednog zemljišta pod poljoprivredno okolišnim mjerama, što je udio od 35% u odnosu na korišteno poljoprivredno zemljište. Poljoprivreda ukupno nacionalnoj emisiji stakleničkih plinova sudjeluje sa 15%. Emisije stakleničkih plinova iz poljoprivrede su u odnosu na baznu 90-tu smanjene za 33%, radi politike smanjenja emisija, ali i radi smanjenja obima poljoprivredne proizvodnje, osobito stočarske poljoprivredne proizvodnje. U šumarstvu u 2016. g. udio površine šuma koji se nalaze u sklopu zaštićenih područja iznosio je 17%, pod naturom 2000 oko 50%, a procjena se odnosi na državne šume. S biološkog i ekološkog stajališta, stanje šuma u Hrvatskoj jedno je od najboljih u Europi. Ipak, dominantna opterećenja za izostanak oborina, visoke temperature i ekstremne vremenske pojave, koje su osobito bile ekstremne 2014. g. što je zajedno s drugim čimbenicima uzrokovalo značajno oštećenje drvne mase. Ukupno opožarene površine u 2016. g. iznosile su 7 tisuća hektara, a udio opožarenih površina krša bio je čak 96%. Sastavnici otpada, ukupna količina proizvedenog otpada u 2016. g. u Hrvatskoj bila je 5 milijuna tona odnosno 1,2 tone po stanovniku. Najveći udio ukupnim količinama proizvedenog otpada čini otpad iz sektora građevinarstva, čak 25% te otpad iz kućanstva čak 22%. U 2016. proizvedeno je 392 kilograma komunalnog otpada po stanovništvu, što Hrvatsku svrstava među zemlje s najnižim količinama komunalnog otpada. Miješani komunalni otpad još uvijek čini najveći dio u komunalnom otpadu, 76% u 2013. odnosno 74% u 2016. g. U 2016. biorazgradivi otpad je činio oko 64% ukupnog komunalnog otpada. Pozitivno se ocjenjuje porast oporabe i smanjenje odlaganja otpada. U ovom izvještajnom razdoblju, oporabljeno je 47% proizvodnog i komunalnog otpada za razliku od 2012. kad je to bilo 30%, a postupcima zbrinjavanja, npr. spaljivanja ili bezenergetskog iskorištenja te odlaganja na odlagališta, zbrinuto je 53% otpada dok je u 2012. to bilo 70% i smatra se značajnim pomakom. Količine komunalnog otpada u reciklarnim dvorištima povećane su 2016. godine sa 13 tisuća tona na 24. U promatranom razdoblju broj reciklarnih dvorišta povećan je s 52 na 71. Od 2008. do 2016. broj saniranih odlagališta povećan je sa 63 na 186. U tijeku je sanacija njih 28, a za 91 odlagalište je sanacija bila u pripremi. U ovom izvještajnom razdoblju u porastu je bilo i financiranje projekata u području gospodarenja otpadom sa 177 milijuna kuna u 2013. na 225 milijuna kuna u 2016. g. Obuhvat stanovništva sakupljanjem komunalnog otpada već niz godina iznosi 99%, no međutim, još uvijek jedna četvrtina jedinica lokalne samouprave ne organizira odvajanje korisnih frakcija iz komunalnog otpada. Minimalno se odvaja papir, staklo, plastika i metal. U ovom izvještajnom razdoblju dolazi do napretka u svim sustavima za gospodarenje posebnim kategorijama otpada a posebno napredak uočava se u sustavu električnoga i elektroničkoga otpada, tzv. e-Otpad. U ambalaži posebnu pažnju treba posvetiti ostvarenju cilja, oporabe građevnog otpada. U 2016. postignuto je 40% oporabe ukupnog građevnog otpada konačnim postupcima oporabe. Cilj do 2020. jest da to bude 70% te gospodarenje otpadnim uljem iz pročistača otpadnih voda u skladu s prioritetima koji su u Ustav istaknuti u dokumentima za kružno gospodarstvo u RH se iniciraju aktivnosti na važnim temama i to otpad od hrane i morski otpad. Što se tiče onečišćenja zraka i klimatske promjene u 2016.g. emisije glavnih onečišćujućih tvari u odnosu na baznu '90.-tu godinu bilježe trend smanjenja. Razmatrajući podatke o kvaliteti zraka može se reći da je zrak uglavnom čist ili neznatno onečišćen odnosno da je prve kategorije onečišćenja, dok je u pojedinim urbanim industrijskim područjima onečišćen druge kategorije. U RH se zbog prekoračenja koja su zabilježena u razdoblju od 2013. do 2016. izgrađeni akcijski planovi za 6 gradova, Zagreb, Sisak, Kutinu, Osijek, Rijeku, Slavonski Brod koji se provode. U skladu s izmjenama protokola uspješno se provode mjere i aktivnosti za smanjenje emisija stakleničkih plinova, osim što se veća pozornost treba usmjeriti očuvanju travnjaka i šumskog zemljišta kao najznačajnijih kategorija zemljišta potrebnih za ublažavanju klimatskih promjera, u ovom je izvještajnom razdoblju zabilježeno povećanje udjela obnovljivih izvora energije. Jedan od najučinkovitijih instrumenata za smanjenje emisije stakleničkih plinova je Europski sustav trgovanja emisijama u kojih se RH uključila 2013.g. i koji ovog trenutka uspješno funkcionira. Vodnom gospodarstvu i moru prema prosječnoj vodnoj bilanci područje Hrvatske, RH, raspolaže dovoljnim količinama voda, no zbog izrazite prostorne i vremenske neravnomjernosti raspodjela vodnih sustava je nepovoljna. U ovom izvještajnom razdoblju udio priključenosti stanovništva na sustave javne vodoopskrbe povećan je sa 82 na 86%, izazov su dakle i značajni gubici vode u sustavu javne opskrbe koji u prosjeku donose čak 49% u 2016.g., povećan je i broj uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda sa 117 u 2012. na 148 u 2016.g. Što se tiče turizma, gradovi, naselja i ostali urbanizirani prostori zauzeli su oko 16,5% u odnosu na ukupnu morsku obalnu liniju, turizam je tijekom posljednjih desetljeća vizuelno promijenio izvorna krajobrazna i ambijentalna obilježja jadranskog obalnog područja, no posljednjih se godina ovaj sektor uspješno usmjerava kao održivom turizmu uz napore, smanjenja, senzualnosti koje je najviše u Europi, u razdoblju od 2005. do 2016. rasto je broj posjetitelja u zaštićenim područjima za čak 62%. Biološka raznolikost, RH se i dalje odlikuje velikom raznolikošću vrsta i staništa, staništa su još uvijek uglavnom očuvana, u RH je zabilježeno 40 000 vrsta, no procjenjuje se da ih je još 50 odnosno 100 000 da postoji još otprilike negdje oko 100 000 vrsta. Prema kriterijima Međunarodne unije za očuvanje prirode 2016.g. je za 40% procijenjenih vrsta, podvrsta ili njihovih populacija utvrđeno da im prijeti visok rizik od izumiranja. Do kraja 2016. u jednoj od 9 nacionalnih kategorija zaštićeno je 407 područja koje obuhvaća 8,54% ukupne površine RH uključujući i teritorijalno more, a ako 12% zaštićenih područja imalo je u svojem planu upravljanja uključujući većinu nacionalnih parkova i parkova prirode. Što se tiče mjere zaštite okoliša, značajan je napredak u provedbi politike zaštite okoliša o uspostavi monitoringa i izvješćivanju o okolišu, u ovom se izvještajnom razdoblju izdvaja uspostava nacionalnog registra EU od 2013.g., u odnosu na 2013. značajan je porast izdvajanja sredstava Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za programe i projekte zaštite okoliša kao što su gospodarenje otpadom, poticanje čiste proizvodnje, zaštite kvalitete zraka, tla, vode i mora, te bio raznolikosti, kao i za programe i projekte energetske učinkovitosti, te za gospodarenje posebnim kategorijama otpada. Investicije u zaštiti okoliša su značajno porasle sa 1,12 milijardi kuna u 2012. na 3,06 milijardi kuna u 2016.g., najviše u području gospodarenja otpadnim vodama i gospodarenju otpadom, uspostavljena je zelena javna nabava, te sustav upravljanja okolišem. Od 2013. do 2016. izdvaja se 60-tak značajnih projekata iz područja zaštite okoliša i prirode na svim razinama ukupne vrijednosti oko 5,5 milijardi kuna sufinanciranih iz globalnih i Europskih fondova uz nacionalni doprinos, te iz Fonda za zaštitu okoliša, uspostavljen je portal kvaliteta zraka u RH koji daje uvid u kvalitetu zraka u RH u odnosu na EU. Od izazova i konačno od izazova u narednom razdoblju izdvajaju se zaštita vrsta koje su u velikom riziku od izumiranja prema kriterijumu ih je negdje oko 40%, prema međunarodnim kriterijima, kao autohtonih vrsta sorti vinove loze, te nastavak rješavanja pitanja i dosezanja ciljeva na području kvalitete zraka, klimatskih promjena, gospodarenja otpadom, pročišćavanje otpadnih voda, te uspostava cjelovite politike gospodarenja i zaštite tla, kao i stalnog monitoringa tla u RH. I zaključno, sveukupno, na osnovu podataka prikazanih u ovom prijedlogu izvješća može se zaključiti da stanje okoliša u RH zadovoljava u kontekstu visokih nacionalnih, europskih i svjetskih standarda, no pred nama su i brojni izazovi, osobito u pogledu dosezanja ciljeva u području gospodarenja otpadom i korištenja resursa, kao i u području klimatskih promjena i prilagodbe na njih, te u zaštiti prirode s naglaskom na vodene i morske eko sustave. Hvala.
Hvala. Prva replika g. Bulj.
Hvala lijepo. Tajniče, ovo izvješće za 2016.g. pada u vodu istog trenutka kad je palo na pamet ministru ugroze g. Ćoriću, ugroze okoliša, da iz Vrgorca smeće pregoni komunalni otpad u Sinj, 120 km u starim kamionima koji po putu ispadaju, mislim to je nevjerojatno šta ste vi napravili, veliku štetu Vrgorčanima koji će 3 puta skuplje plaćat, a Sinjanima se sitili vi otpada uz rijeku Cetinu, nemate drugoga posla, zato je triba bit ministar ovdje, šta je se sakrio i mogla bi ovo bit prva točka dnevnog reda jer je značajna, Centri za gospodarenje otpadom, gospodarenje otpadom je rak rana hrvatskoga društva. I ovo šta radite u Dalmatinskoj zagori, radite napuljski scenarij na cijelom području Dalmacije i Hrvatske. Zbog toga je sramotno što ovdje nije došao ministar bez obzira što se radi o izvješću od 2016. godine.
Hvala. Želite li odgovoriti?
Zahvaljujem se. Uvaženi zastupniče. Dakle, ja ću pokušati samo odgovoriti na, iako to nije predmet ove rasprave. Ovo je razdoblje '13.-'16. o kojoj bi se moglo govoriti, međutim što se tiče same dinamike zatvaranja odlagališta, da objasnimo to u kratkome. Kada smo potpisali pristupni ugovor sa EU smo se obavezali da ćemo zatvoriti do kraja 2018. godine sva neusklađena odlagališta. Takvih je po našoj procjeni bilo 26. Prethodni ministar je 2017. donio program gospodarenja otpadom gdje je kao mjera, kao isključiva mjera bilo propisano da će se izraditi dinamika zatvaranja tih odlagališta i pri tom je raspisan natječaj gdje se tražila stručna pomoć, izabran je IGH kao stručna organizacija, koji je napravila podlogu za donošenje dinamike zatvaranja odlagališta. Ona je bila na javnoj raspravi mjesec dana od 2018. godine i bili su čak pozvani i udruge gradova i udruga županija da se očituju na to, nisu se očitovali na ovu dinamiku.
Vrijeme, hvala. Gospodin Bulj ima povredu Poslovnika.
Hvala lijepo. Povrijeđen je članak 239. vi ste napravili povredu Poslovnika zato opomenite da je centar za gospodarenje otpadom i gospodarenje otpadom je smeće neka goni on vama u vaše dvorište Vrgorca, vama ispred ministarstva. Pa znate li šta ste vi napravili? Znate li koji ste vi kaos napravili? Pa šta će meni ova vaša izvješća iz 2016. kada vi sada pigonate otpad iz Vrgorca tri put skuplje dolje sirotinji. … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Prošlo je vrijeme i imate jednu opomenu. A sada budimo blagi pa da vam ne dajemo opomenu još jednu zbog toga što članak 239. kao što vi dobro znate, ali izmišljate „Zastupniku će se izreći opomena ako postupa protivno članku 238. ovog Poslovnika“, a gospodin Horvat nije već, koliko gospodine Horvat koliko niste zastupnik već? Tri godine nije zastupnik. Nakon tri godine mu ne možete dati. Meni ste dali opomenu? Hoćete drugu opomenu sada. Ne, druga opomena ne, bilo bi ružno jeli. Ajmo dalje. Gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Državni tajniče Horvat. Ja imam jedno jednostavno pitanje. Mi imamo izvješće 2013.-2016., sada je hvala na pitanju kraj 2019. 19. rujna 2019. je to izvješće došlo u Hrvatski sabor, između 2016. i kraja 2019. ja sam sigurna da je vezano uz stanje u okolišu bilo jako puno promjena, ja se nadam da je vezeno i uz otpad bilo nekih poboljšanja nego što je u ovom izvješću. Gdje je to izvješće stajalo? Zašto ono već nije došlo? Dakle, mi sami sebi ćemo izgledati apsurdni i smiješni da krajem 2019. skoro početak 2020. raspravljamo o izvješću 2013.-2016. i zasigurno ćemo u našoj raspravi raspravljati puno toga što se dešavalo između 2016. i 2019. Dakle, vrlo jasno, gdje je izvješće stajalo, zašto ga nije bilo i zašto ono nije bilo u Saboru neke 2017. godine? Hvala lijepo.
Hvala i vama. Želite li odgovoriti?
Uvažena zastupnice ja ću pokušati odgovoriti gdje se desio ovaj vremenski disbalans. Dakle, prvo po modelu procjene okoliša kao što sam rekao Europska agencija za okoliš to su standardi da se pravi izvještaj u zadnje četiri godine, zbog prikupljanja podataka kompleksnosti sva tijela moraju dati svoje podatke itd. i to je naprosto tako. Mi ćemo vjerojatno za tri godine imati prilike analizirati ovaj period iza nas. U međuvremenu se desila i ova reorganizacija sustava gdje se … tada integrirao u Ministarstvo zaštite okoliša i tu smo izgubili još nekakvih 6, 7 mjeseci u tom cijelom ciklusu reorganizacije. I to je vjerojatno jedan od razloga zašto kasnimo par mjeseci. Inače metodologija je takva da sada analiziramo period 2013.-2016., mi to jednostavno ne možemo promijeniti.
Hvala lijepa. I gospodin Dobrović.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Kvaliteta izvještaja poput ovoga je u izravnoj svezi sa kvalitetom podataka o monitoringu i to naravno da ćemo se tu složiti. I baš zato me brine i zato vas to pitam, evo recimo kvaliteta mora za kojeg mi držimo i jako smo ponosni kako je čisto i lijepo i plavo, međutim moglo bi se to i promijeniti s obzirom na našu politiku. Imate 20 ispitnih stanica i već 6, 7 godina tamo ovih zadnjih izvještajnih stoji kako 7 od 20 ispitnih stanica ne raspolaže podacima. To znači da se ne monitorira, ne mjeri. Pa na temelju čega ćemo mi onda zaključivati o kvaliteti tog našeg lijepog čistog mora?
Odgovor? Da. Izvolite.
Zahvaljujem se. Dakle, monitoring je uspostavljen 2016. i tada nije bilo nešto pretjerano sredstava da bi se on mogao kao sustav definirati cjelovito kao što je to danas i to je razlog zašto u tom izvještajnom periodu nedostaju možda cjeloviti podaci ili imate dojam da nije podacima analizom pokriveno, pokriveno sve, ali tad je bio početak uspostave toga monitoringa i trebalo ga je uspostaviti.
Hvala lijepa. Prije sam malo preuranjeno pitao da li izvjestitelj odbora želi uzeti riječ, ali budući da ga nema sada neću ponovit to pitanje iako bi sada došlo na red, ali otvaram zato raspravu i prvi je na redu gospodin Slaven Dobrović ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora. Pozdravljam sve predstavnike ministarstva i naravno sve kolegice i kolege saborske zastupnike. Dakle, pred nama je Izvješće o stanju okoliša u RH za razdoblje 2013. do 2016., radi se o 4 godine i kao što je državni tajnik rekao kompleksan, kompleksan dokument, obiman strukturiran kao što to možete uostalom vidjeti, međutim šta bi ja htio ovdje reći. Dakle, kolika je važnost ovog dokumenta? Pa velika, velika, makar s obzirom na činjenicu da je danas kraj 2019. da mi na stolu imamo izvještajno razdoblje '13. – '16., onda ono vjerojatno slabo može poslužiti kao alat u politici zaštite okoliša jer normalno stanje je bilo i to je politika europska koje je ja mislim posve u redu i treba je razvijati, dakle mi monitoriramo stanje u okolišu, dakle sve sastavnice, pratimo sve sktore i utvrđujemo koliki su tereti, kakvo je stanje u našem sastavnicima, dakle zrak, voda, tlo, more, okoliš općenito i na temelju toga donosimo određene mjere. I naravno da to mora ići nekim slijedom. Ne možemo mi sada raspravljati o 2016., pa možda i ministar to cijelo vrijeme proučava pa on vodi politiku ali, neku zaštite okoliša, ali bojim se da na primjeru nekih sektora to baš ne možemo zaključiti. Dakle, teško da ovdje ima analitike koja posljedično donosi određene mjere, vrlo teško, jer na koncu ne znam tko se sada sjetio u ministarstvu da bi ovaj izvještaj mogao doći ovdje pred, na raspravu. Ne znam zašto niste recimo pridružili i plan upravljanja pa da se sada neka poveznica, vodnim područjima recimo ili nešto drugo, da se vidi da je nekakva briga i neka logika, neki zdravi razum postoji. Evo, malo o izvješću. Kvaliteta monitoringa? Sad sam pitao državnog tajnika, dakle mene brine recimo stanje i kvaliteta našega mora za kojeg naravno smatramo da je lijepo, čisto, koje nam je jako važno dakle za našu turističku granu koja je u razvoju je od presudnog značaja. Međutim, 7 od 20% ne daje podatke kroz nekoliko godina i u stvari je teško biti siguran da mi imamo dobro, dobar uvid u kvalitetu našega mora. Sjećate se vjerojatno i izvještaja o katastrofalnom stanju recimo u Malastonskom zaljevu gdje školjke nisu bile za konzumaciju bez prethodne purifikacije jer su onečišćene mikrobiološki, dakle nisu dobre za jelo. To je posljedica turizma, dakle tereta koji tamo postoji, to je posljedica razne neodgovornosti dakle mi svi mislimo da naša septička jama neće stvoriti problem jer mi smo mali, a evo sustav neka brine o tome, ali takve prakse postoje i vrlo su raširene po Jadranu i bojim se da mi ustvari držeći ovaj, ovaj izvještaj, ovo izvješće kompleksno koliko god bilo ustvari imamo određene ružičaste naočale i imamo ljepšu sliku nego što ona u stvari jest. To nije dobro, jer bi nas rani uvid u ozbiljno stanje upozorilo da se moraju poduzimati neke mjere, to je interesu svih, dakle i u interesu onih koji imaju apartmane i ovdje i ondje i u interesu onih koji prodaju školjke i žive od toga. Šumarstvo, kaže se općenito u jednom zaključku odnosno u ovoga sažetku kako je sjeća otprilike 70 do 75% prirasta i to je naravno zadovoljavajuće stanje jer je to unutar održivog, održive granice dakle jede se kamata ne supstanca. Međutim, pitanje jel to, kakav je, kako je došlo do tog računa je li to sumarno, jer mi znamo da mnoga poljoprivredna tla bivaju ustvari prirodnim slijedom postaju šume, dakle niske kvalitete i možda se to računa. Naravno vjerujem da se računa kao prirodni prirast, a sjeća se obavlja negdje drugdje gdje se radi o šumskoj masi koja je bitno kvalitetnija i gdje onda kako bi se račun sveo na te površine je sasvim druga slika. Dakle, ja bi volio biti siguran da mi nemamo devastaciju dakle šumskih područja iako sa terena stižu vrlo ozbiljna upozorenja da se ponegdje to doista čisti, dakle bez da se ostavlja mlada stabla koja dakle te iste, istih vrsta šumskih koje bi time osigurala da ostane prirodni slijed sastavine nego se čisto do temelja i ona šta bude. I naravno ja se sada moram uhvatiti tog gospodarenja otpadom, gospodarenje otpadom prezentira u ovom izvješću podatke, dakle govori o svom otpadu, u redu, međutim zanimljivo je da o kružnom gospodarenju govori na jednom drugom mjestu i u stvari to sugerira s obzirom da se tu navode mjere tipa eko inovacije, eko oznake, istraživanje, zelena javna nabava da se tome pridodaje jedna u stvari nepraktična, jedna buduća vrijednost, da se to tako tumačenja. Međutim, žao mi je to tako vidjeti organizirano jer to znači da se ne razumije europska politika kružnog gospodarenja, da to mora postati dio politike gospodarenja otpadom, a na koncu potvrda tome ide evo kroz sve ove godine, pa i sada u nastavku ako se analiziraju ulaganja u okoliš. Govori se o velikom porastu u ovom izvještajnom razdoblju ulaganja u okoliš i ako se baš otplate razmotri onda se može brzo doći do podatka da je sav novac trošen u centre za gospodarenje otpadom. Dakle, nije trošen sukladno hijerarhiji i sukladno potrebi da se od otpada stvori sirovina jer u centru se to ne čini. U centru za gospodarenje otpadom, dva su takva izgrađena Marišćina i Kaštijun i možete vidjeti sigurno da je tamo situacija ozbiljna i da ona uopće nije onakva kako su to predvidjeli stručnjaci režimski koji su utvrdili kako će to biti bajno i krasno i da će kvaliteta života porasti, nego rad takvih postrojenja prati smrad, dakle kojeg evo mjesecima ne mogu obuzdati, a sjetimo se da je CGO predložen kao mjera i u stvari rješenje konačno za sav otpad, znamo plan iz 2007. predvidio milijun i 500 tisuća tona kapaciteta. Planom iz 2017. je smanjen na 640 ili 40% komunalnog otpada i izostajanje, dakle šta je bio problem, dakle sortirnice i komposti što upravo ono što Prelog, što Krk, dakle što Osijek, sve ove gradove koji imaju uspjeha mogu zahvaliti infrastrukturi ekološkoj. Infrastrukturi koja se mogla početi financirati iz Operativnog programa konkurentnost i kohezija, dakle nakon donošenja plana 2017. U ožujku 2017. je raspisa, dakle za vrijeme još mog mandata javni poziv za reciklažna dvorišta i poslije toga se ništa nije dogodilo. Dakle, dvije godine se ništa nije raspisalo unatoč tome što su to bili spremni javni mali pozivi, dakle to nije kompleksno, nego tek ove godine u 4 mjesecu javni poziv za sortirnice koji je toliko složen loše da se na koncu ne znam jel se itko prijavio, ali nitko nije dobio sredstva. Dakle, radi se od toga kao da se gradi Space Shuttle ja ne znam kako se razumije ta sortirnica. Dakle, a to je, to je način da se od odvojeno prikupljenog otpada stvori sirovina, bez toga nema. Dakle, uzaludno je nabavljati kante koje fond kupuje, nabavlja za cijelu državu već 2 godine, milion i 200 tisuća komada, čemu služe te posude? Dakle, mi imamo nažalost jednu apsurdnu politiku gospodarenja otpadom i zato je ovo izvješće ustvari licemjerno, dakle to služi kao eto jedno pokriće, mi poštujemo sve procedure dakle europske politike u okolišu, međutim one nemaju nikakvog smisla niti povezanosti. Kod nas se, pazite, državni tajnik kaže pa piše u mjerama iz tog plana gospodarenja otpadom da stoji i zatvaranje odlagališta. Pa to je negdje na dnu. To je kao da idete djecu koja se uče atletici ovoga pa ih odvedene na najtežu spravu prije vremena kad još nisu ni dorasli tome. Kad ćete zatvarati odlagališta? Pa onda kad postoji alternativa, alternativa su sortirnice i kompostišta pod jedan, centri za ponovnu uporabu također. Trebalo ih je biti na 50 ili na 100-tine već. Druga alternativa zadnja su centri, u redu 40% po planu ide tamo, međutim nema ni centra. Pa gdje je onda, kakvog smisla ima tjerati jedan grad da odvozi otpad, pazite ali nemaju oni transportni sustav za to, kako ćete sa onim specijalkama voziti otpad, kad tamo natisne on koli je velik jedan u 5 tona stane unutra. Dakle, to nije vozilo za transport daleki, to je za prikupljanje otpada. I sad da oni moraju voziti tamo i u to se upregne i Državni inspektorat. Dakle to je nevjerojatno, ja ne znam kako to opravdati jer to stoji u planu, ma nemojte, pa stoji u planu i kompostiranje i sortiranje, toga nemate to niste izabrali nego ste izabrali zatvarati odlagališta jel to dio političkih pritisaka, šta je to, zašto vodimo državu na ovaj način. To je jedan cirkus, jedna ludost i naravno da onda vam je i demografija sve lošija, pa ljudi mladi, razumni vide da tu nemaju smisla čekati bolja vremena jer postaje sve gore. Prema tome, sektorsko izvješće gospodarenje otpadom, kažete je bolje je ide po malo, moglo bi brže, da sjajno, međutim ako ćemo računati emisije iz sektora kad se ova odluka implementira i kad natjerate 27 gradova da vozi x kilometara dalje, pa to se jednostavno računa da ćete opteretiti dodatno s emisijama, s naftom, sa čađom, sa dušikovim oksidima i svim onim što iz tih kamiona izlazi i gumama itd., i financijski ćete ih opteretiti. Prema tome, mi, mi, ne znam o čemu mi ovdje govorimo, dakle umjesto da ovo koristimo kao alat za unapređenje našem sustavu, gdje ćemo naš okoliš, dakle to je naše bogatstvo, naša prirodna baština koristiti na odgovoran način ostavljajući ga onima koji dolaze. Što mislite da ćete živjeti ne znam do kada u tim apartmanima, ovim i onim i baš nas briga, mi ćemo svoje pokupiti po sistemu otpeljaj, iskrcaj i šuti, pokupiti novce. Neće to dugo trajati, to su godine, brzo prođe, jesen, zima, dolaze nove generacije iza ovakve politike, nažalost, prah i pepeo. Neće ništa ostati, dakle jedino djeca povezana sa političkom elitom imaju budućnost i njima je napredovanje osigurano i to brzo i strelovito. Svi ostali koji misle raditi od svoga rada, na temelju svoga znanja, učite jezike i spremajte se i čekajte bolja vremena. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Josip Borić koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Evo želim reći nešto o ovom izvješću, stanje okoliša u RH u razdoblju 2013.-2016. Čuli smo da je to vrijeme već prošlo vrijeme, ali i primjedbe zašto nije prije. Pa vjerojatno zato što se dugo, dugo radilo ovako jedan dokument koji ipak ima 500-tinjak stranica, napravljen od stručnih ljudi koji očito znaju svoj posao. Jedna cjelovita knjiga po svim segmentima našeg okoliša koji treba biti nekakva pouka u budućnosti, što nam je bilo dobro, a što je loše i što treba popravljati. Zato i jest malo i teško razgovarati o ovakvom dokumentu u HS-u, osim što možemo ovako politički svako zastupati određeni svoj stav i reći, kao što često znamo reći da stanje okoliša u Hrvatskoj ili je jako lijepo ili dobro ili loše ili nikako. Tako da imamo tu ipak neke ljude koji ga sasvim drugačije percipiraju i gledaju i ostavljaju trag iza sebe u obliku ovako jednog izvješća, kao i onima koji se vole igrati s brojkama, itekako može dati puno inputa da bi shvatili što se oko naš uopće događa. Ovo izvješće, kažem, na toliko stranica, preko 500 odradilo je, tj. obradilo je ukupno 10 područja i 7 sastavnica okoliša, znači zrak, klimatske promjene, voda i vodne resurse, more, priobalje i otoke, tlo i zemljište, bioraznolikost, okoliš i zdravlje. Kada se vratimo malo dalje, svakako da je ovaj izvještaj nastao na temelju nečega. RH ima 3 osnovna dokumenta koja se tiču samog okvira zaštite okoliša, svakako, to je prije svega Strategija zaštite okoliša RH, nakon toga Program zaštite okoliša i naravno, ovo izvješće koje bi trebalo reći što su strategija i program uspjeli u zaštititi okoliša učiniti kako treba, a što ne. Zato i jest ovdje navedena sama svrha ovog izvješća, a to je točno odrediti ili ocijeniti stanje okoliša u RH, izvijestiti o učinkovitosti provedbe politike zaštite okoliša, argumentirano ocijeniti provedbu politike zaštite okoliša i naravno, ukazati na opravdanu korekciju pojedinih mjera te dati preporuku što i kako dalje. I to je ovaj dokument ispunio u cijelosti. S te strane, možemo reći mi u Klubu HDZ-a naravno, podržat ćemo ga jer mislim da mnogo ljudi u RH toj temi prilazi možda na najjednostavniji način. Same brojke koje govore ne znam, o površini RH koja iznosi preko 56 tisuća km kvadratnih i mora sa 31 tisućom km kvadratnih, znači negdje 87 tisuća km kvadratnih, pa kad to stavimo sve u odnos što nam je, recimo na kopnenom dijelu RH, ono što nam je primarno i najviše rasprostranjeno, kad kažemo da su to šume sa 55%, vjerojatno bi se mnogi iznenadili ili da je to poljoprivredno zemljište sa nekih 40% cijele površine, jednostavno, možemo reći da šume i poljoprivrednog zemljišta, a tu može biti svega, svakako. Znači svih različitih vrsta poljoprivrednog zemljišta gdje čine 95%, da je onaj urbani dio, ono što je naselje, što su građevinska područja, svega nekoliko postotaka ukupne površine RH. I kad mi kažemo da smo mi preizgrađena država, možemo se pitati kakvi smo mi to u odnosu na sve ostale države u našem okruženju jer zaista, kad pogledamo neke karte, samo u ovom dijelu od trajno prekrivenom tlu jasno je da samo Grad Zagreb nosi gotovo polovicu svih odnosa kada govorimo o takvoj jednoj situaciji da je ne znam, gotovo 15, 12 puta više prekriveno tlo u Zagrebu nego li je to u gradu Rijeci, a takav dojam se teško može steći kad govorimo recimo o broju stanovnika ili o nekim drugim kategorijama. Tako da ta priča o zaštiti okoliša koja je jako dobro odrađena kroz sektorska opterećenja jasno pokazuje kroz pluseve i minuse što je dobro, a što se nije dobro radilo u promatranom razdoblju. Recimo, u sustavu diversifikacije energetskih izvora imamo jače uključivanje obnovljivih izvora energije i utvrdimo da smo tu iznad prosjeka EU. Slušamo ovdje svaki dan rasprave da bi ovdje da smo tu najgori. Više ne znamo što je što, koga slušati, stručne ljude koji govore i pokazuju podatke, grafove i tablice, koje jasno pokazuju, što je, i ove druge koji kažu da je to svagdje drugdje bolje nego kod nas. Isto je sa percepcijom zaštite okoliša. Kad dođe stranac u RH uvijek kaže ovdje je lijepo, ovdje je uredno, ovdje je čisto i more i zrak i kopno i sve ostalo. Mi sami podcjenjujemo takvu jednu situaciju, vjerojatno zato što živimo u takvom prostoru i postalo nam je normalno da je to tako i tražimo jednu malu točku koja je loša, ne bi li to prebacili na čitavu RH. To su ti neki naši običaji, ali jasno pokazuje prostor tj. sama politika zaštite okoliša, ali i sve ostalo što radimo kao država da to baš i nije tako. Kada govorimo, ne znam o nekim drugim minusima recimo opskrbljenost energije iz vlastitih izvora od 53 do 61% i dalje primarno znači hidrološki povoljna godina znači više struje, hidrološko nepovoljna imamo manje struje. Mnogi forsiraju obnovljive izvore energije, gledao sam nedavno na televiziji, na dnevno najvećem izvršenom opterećenu možemo imati ne znam 2800 MW sati opterećenja, a da su u tom trenutku obnovljivi izvori energije ispuštali svega 30-tak MW sati. Kada vidimo taj odnos što znači hidroelektrana, a što znači vjetroelektrana, solar i sve ostalo jasno je što ipak država mora raditi ako ne želi biti ovisno o stalno, onom o čemu mi govorimo o uvozu same energije. Što se tiče nekih drugih opterećenja, kada govorimo o poljoprivredi i šumarstvu, jasno se navodi da se poljoprivreda sve više prebacuje na, održava načela i na ekološku poljoprivredu. Kad govorimo o ribarstvu i turizmu jasno se prepoznaje evo jedan minus, stanje populacija u otvorenom Jadranu i uz zapadnu obalu zasad nema bez oporavka jer jednostavno imamo problema sa sitnom plavom ribom i kačarskim ribolovom. Trebali bi unaprijediti stanje jer sve više nam se pojavljuje recimo u Jadranu i neke strane vrste koje do sada nikada nisu postojale u Jadranu. Postoje neki razlozi zbog čega je to tako. O tome ponekad pročitamo nešto u novinama, ali očito da imamo problema. I još jedan minus u tom dijelu. Raste udio u potrošnji vode iz turizma, raste količina otpada od turizma i naravno razina buke. Sve je to primijećeno i jasno je navedeno što bi u tom dijelu trebala učiniti sama država. Vjerojatno je u ovih 3 godine slijedeće koje su bile '17., '18. i '19. sigurno došlo do određenih poboljšanja. Naravno da smo se danas ovdje svi uhvatili onog najvažnijeg dijela opterećenja to je svakako gospodarenje otpadom. Kad pogledamo proizvodnju otpada, komunalnog otpada po stanovniku, prosjek je EU za 100 kg viši od prosjeka RH, a mi smo sebi nametnuli kao i svi ostali određene razine ne bi li tih, ne bi li tu proizvodnju smanjili ili kroz sustav ovaj recikliranja i odvajanja priveli na određenu prihvatljivu razinu da dođemo ispod razine nekih ili iznad razine od 50 ili 60%. Kad vidimo koliko godišnje stvaramo otpada svakako da najveći dio, znači negdje preko 5.277.000 tona otpada. Znači negdje 1,2 tone po stanovniku, dnevno 3 kg. Jednostavno se shvaća da mi očito u ovim modernijim vremenima, jer kad se vidimo, vratimo u '95. godinu kad smo bili na duplo manjim iznosima nešto se u ovoj državi događa. Da li su to samo moderna vremena u kojima živim, pa su se pojavili određene nove ambalaže i sve ostalo kroz industriju ili se više gradi, imamo više proizvoda, imamo više korištenja razno raznih proizvoda i naravno na kraju više otpada. Kad gledamo određene razine miješanog komunalnog otpada vidimo da on ipak opada iz godine u godinu. Znači da se tom sustavu prišlo kako treba, međutim očito da provedba ima određenih problema. I slušali smo sada ovdje znači da ovim 1.800.000 tona u ovih 5 miliona stvara problem. Problem nastaje na lokalnoj razini i država je tu da svojim zakonima i podzakonskim aktima uređuje takvo područje. Mislim da smo krenuli bili dobro i trenutačno smo ušli u jedan problem. Mislim da ministarstvo mora uspostaviti dobar odnos sa lokalnom samoupravom i komunalnim poduzećima i saslušati primjedbe koje se pojavljuju ovih dana, a tiču se izmijenjene uredbe o gospodarenju otpadom kako bi sustav koji se gradi već više godina nastavio se graditi u smjeru u kojem je bio zacrtan i kako ne bi doveli sada sve što se radilo u pitanje zbog toga što se netko kažem sjetio mijenjati nešto uslijed samog procesa. Ne kažemo da ne treba promjena, ali da treba uvažavati ljude koji se s tim problemima bave na trenu i koji znaju što rade, jer postoje komunalna društva koji mogu biti ogledni primjeri i volimo se na njih pozivati kada ih treba prikazati ili kad trebamo prikazati politiku zaštite ili okoliša tj. gospodarenja otpadom, ali kad ih trebamo saslušati u onome što nam imaju reći kao primjedbu e onda ih ne slušamo dobro kako treba. Tako da molim ministarstvo zaista da vidimo s obzirom da su tekli ili su krenuli teći određeni rokovi da se ta priča oko te uredbe pokuša razgovorom i dogovorom riješiti na zadovoljstvo svih, a najvažnije građana koji na kraju moraju platiti takav sustav i zbrinjavanje takvog otpada. Ovi koji govore da ne treba zatvarati odlagalište, moramo reći naše iskustvo iz Primorsko-goranske županije. Nama su odlagališta zatvorena 2018. godine, nismo imali priliku reći ne želimo, kao i u Istri. Otvoreni su centri za gospodarenje otpadom, izvolite voziti otpad miješani komunalni u te centre. Ostalo što odvajate plastiku, staklo, papir i bio otpad izvolite plasirati na tržište neka se to oporabljuje. Imamo 2 centra koja su izgrađena, 3 koja su u pripremi i 7 u planu. Nemamo tu pomaka. Zašto se je događalo da donosimo zakone i akte koji se primjenjuju samo u 2 ili 3 županije, a da ostale županije nisu dostigle niti razinu pripremljenosti, a kamoli izgradnje? Tu postoje problemi, a onda imamo ovakve situacije gdje se pojedinci izdižu iznad sustava i misle da oni trebaju uređivati taj sustav. Postoje planovi, postoje zakoni i ako je rečeno da moramo zatvoriti 3 odlagališta da bi sve odvozili na jedno u nekakvoj strategiji onda to moramo na neki način i razumjeti. Jer kažem nama su zatvorena odlagališta i ne smijemo staviti na ta odlagališta niti kilogram otpada iako još mnoga nisu ni sanirana. I tu se događaju problemi. Razina provedbe svih zakona i akata mora biti za svih jednaka. Ne možemo imamo lokalne samouprave gdje je to jedan od osnovnih zadataka lokalne samouprave da zbrinjava otpad i da se s njime gospodari, da neki rade sve kako treba, a da neki ne žele i uglavnom prolaze puno bolje nego ovi koji su se pripremili i odrađuju sve onako kako je zakon propisao jel to sve nešto košta. I naravno da u takvoj koliziji odnosa svi traže razloge zašto ništa ne bi radili. Mi moramo raditi s … itekako ako želimo biti odgovorna država i odgovorni ljudi političari ne bi li dostizali ono što smo sami sebi nacrtali da trebamo reći jer pokazuju se rezultati, ne trebamo mi tu previše filozofirati. Jasno je ako ima pretovarnu stanicu, ako imaš reciklažno dvorište, ako imaš sortirnicu i moraš voziti na centar za gospodarenje otpadom da može ići, da to ima svoj trošak, ali on je neprihvatljiv i on se može s ne prevelikim poskupljenjem održavati. I to možemo primijeniti ako smo imali pilote u Primorsko-goranskoj županiji u Istri onda mogu funkcionirati svagdje. Zašto nema volje regionalnih lokalnih samouprava da izgrade centar za gospodarenje otpadom, to je pitanje na koje mora odgovoriti naravno i ministarstvo ali i župani. Ti su centri u vlasništvu županija. I ne odgovornost nas ne oslobađa naših obaveza i ne smijemo dozvoliti da bez obzira na sve naše političke razlike jedan ozbiljan problem doživljavamo svako na različit način. Dovoljno je pogledati kartu opterećenja priobalnog dijela i otoka u vidu ne znam miješanog komunalnog otpada ili bilo kojih vrsta otpada, višestruko je veća nego na kontinentalnom dijelu RH. zbog čega? Zato jel ljeti zbrinjavamo dnevno preko milijun i pol turista. Ti ljudi očito stvaraju određenu razinu otpada koja se mjeri jednako svima. Takva područja stavljati u iste odnose sa svima ostalima već u startu je nešto nepravilno. Trebamo jasno razlučiti što nam treba, koji su to odnosi koje treba razvijati sa lokalnom samoupravom, a regionalna razina također mora sudjelovati jer bez njihovih aktivnosti ni onih lokalnih neće odraditi svoj posao kako treba.
Sljedeća u ime Kluba zastupnika GLAS-a je kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite kolegice Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo mi na kraju radnog dana imamo Izvješće o stanju okoliša RH za period 2013.-2016. Kada imamo određena izvješća onda ih ja gledam i mislim da ih treba gledati na dva načina. Jedno je forma, a drugo je sadržaj. Dakle forma je da izvješće ima sve što treba imati, da imati određena metodologija da se koristi i onda je sadržaj koji mora biti, koji mora biti obuhvaćen, koji mora biti analiziran. I zašto nam ta izvješća trebaju? Trebaju nam iz razloga da bi se iza toga mogla raditi strategije i da bi se iza toga moli raditi akcijski planovi. To je jedino ispravno i jedino u redu. Ključno pitanje je dakle mi smo na kraju 2019., početak 2020., mi raspravljamo o izvješću 2013.-2016. i ja se ne mogu oteti dojmu da samo ispunjavamo formu, izvješće mora proći Sabor, neko je vidio gle ostalo nam je to izvješće ajmo sada u Sabor da nam ne ostane predaleko i ajmo zadovoljiti formu. Inače u izvješću ima zanimljivih podataka, ja osobno volim imati takva izvješća jer onda to koristim za različite analize, usporedbe i sve ostalo što mi treba jer mislim da ima takvih podataka, ali mi nikada vrag ne da mira pa onda idem neke podatke međusobno uspoređivati. Ja često imam osjećaj da mi znate ono ko željezničke pruge odnosno tračnice, paralelno voze, eventualno se nekad negdje presijeku i idemo dalje. Uvijek u tim izvješćima gledam dio koji me zanima, dio koji nekako si utvaram da razumijem. I onda sam početak počinje s prostorom, sve se dešava u prostoru i sada ja idem gledati što je tu napravljeno, kojih podataka imamo i idem uzeti najnovije izvješće koje je Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja koji je ovaj Sabor 2013. izglasao za period 2008.-2012. bilo bi dobro da je bilo i novo izvješće vezano o stanju o prostoru u Saboru, ali njega nije bilo i nemam ni naznake da će uskoro doći. I sada gledam ono što je kolega Borić govorio, govorio je o izvješću imamo podatke koliko ima šuma, koliko ima poljoprivrede, koliko ima dakle umjetnih površina i metodologija je korin i jedna i druga metodologija je korištena u izvješću o stanju o prostoru i izvješću o stanju okoliša. I sada ja stvarno sam nekad malo preznatiželjna i sada iz 2010. u izvješću o stanju u prostoru stoji da u „Hrvatskoj je 47% površine pod šumama, a 3,6% izgrađene“, dakle umjetne tu su i zgrade i sve ono što je promijenjena priroda. A u izvješću o stanju o okolišu koji je za period kasnije kaže da je umjetnih površina 3,4% i kaže da je tu šumskim površina nešto više i vi koristite korin iz 2012. Nemoguće je da je korin 2010. rekao da ima više umjetnih površina, dakle satelitska snimka da je 2010. rekla da imamo više umjetnih površina nego satelitska snimka 2012., nešto nije dobro. Što vam zapravo hoću reći? Nisu ta izvješća da se mi tu kapacitiramo tu brdom papira. Ta izvješća između ostalog prođu i mišljenje svih drugih ministarstava. Dakle svako ministarstvo bi trebalo pogledati svoj dio i reagirati i reći društvo nešto je krivo. Jer kad kažete 3,4% ili 3,6 neko naže dragom Bogu svejedno, kada to pretvorite u kvadratne metre, nije dragom bogu svejedno a totalno je neprimjerno dakle da Vlada i sabor donese dva izvješća i da ta izvješća koristi istu metodologiju i da je više izgrađenog bilo 2010. nego 2012., nemoguće, netko je negdje krivo ili prepisao ili vidio ili bilo što drugo. Dakle, ista metodologija, iste satelitske snimke. Što zapravo hoću reći? Ajmo, kad imamo nekakva izvješća možda na nekakvim koordinacijama vlade da svatko, ne treba gledati svatko sve, da svako pogleda svoj dio, meni je to dakle, ja kad nešto radim onda pogledam, šta ja znam gledam u Danskoj i onda iz Danske koristim različitu, različita izvješća njihova. I tako će netko jednog dana kad će raditi Hrvatsku koristiti izvješća o stanju u prostoru, izvješća o stanju u okolišu, sve će biti javno objavljeno, sve će biti publikacije, imamo različite podatke. Nemojmo to raditi i nemojmo to činiti. Inače dio koji je uz prostor je dobro pokazan onaj, dakle ja nisam opća praksa i nikad ne uđem u sve elemente, ali ovdje sam gledala prostor, gledala sam promet, gledala sam turizam, gospodarenje otpadom i gledala sam onaj dio koji govori o klimatskim promjenama, to je nešto s čim se bavim i s čim se dalje želim baviti. Kad je riječ o prostorima, imate dobru usporedbu Grada Zagreba i dobru usporedbu Rijeke što govori u prilog činjenici, malo je i teritorij drugačiji, dakle Grad Zagreb osim samog Grada Zagreba i Sesvete čini 68 naselja i dio je Medvednice i tako, pa da tu teško je uspoređivati, ali dobra je usporedba napravljena da se vidi o čemu je riječ. Malo ću ubrzati govoriti jer nekako želim sve reći. Kad je riječ o prometu ovo izvješće ukazuje na tri stvari koje mi s ove govornice ponavljamo. Prva stvar je da promet treba početi rješavati na drugi način ne samo autocestama i cestama, nego i željeznicom. Druga stvar je da se u sklopu javnog prometa treba koristiti i dakle osim cestu i željeznicu uključiti u dio za rješavanje nekakvih prigradskih ili gradskih lokalnih prometa i treća stvar koja je meni izuzetno draga da stoji u ovom izvješću da treba vrlo pažljivo planirati i graditi javne garaže u smislu gradova i planiranja gradova. Tako da je to nešto što je dobro da je napisano. Dobro bi bilo da se u strategijama koje idu iza toga da se možda i neke gradske ili, strategije ili županijske strategije baziraju na tome, ali nešto što je ovo izvješće obzirom da je 2016. ja se duboko nadam da je stvar nešto bolja i da će biti nešto bolja za ovaj slijedeći period, a to je korištenje alternativnih izvora dakle da budu autobusi na plin, da budu električni ili ostalo to je poražavajuće. Kad vidite koliko dakle, vozila koja se koriste za javni prijevoz, koliko ih je malo, a koji nisu na klasičan benzin, ja se nadam da je tu napravljen iskorak 2017. i 2018., kad to usporedite i kad to vidite da je strašno premalo i tu dolazi uloga Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, mi smo tu imali i u javnom prostoru slučaj sa direktorom fonda koji se jako hvalio o novcima koliko on ima novaca u fondu. Nije smisao fonda da skuplja novca, smisao je fonda da novce koje je skupio da na tržište da građani mogu kupiti da se iz toga financiraju neke druge stvari i apropo toga bit će zanimljivo vidjeti da li imamo novog ovaj ravnatelja odnosno direktora ili se tu nešto promijenilo. Poseban dio imate vezano uz turizam, turizam je prema ovom izvješću obzirom cijelo vrijeme ja tu imam tu rezervu 2013. – 2016. tada je turizam sudjelovao u 18% BDP-a. Na turizmu se točno mogu vidjeti kako se stvari mijenjaju. Turizam kao gospodarska grana je izuzetno propulzivna i strašno se puno mijenja. Ja sam pred 10-tak godina pisala nekakav tekst o tome kako je nosivost pojedinog područja vezano uz turizam i tad sam se bazirala na UN su inače financirale program razvoja sjevernog i južnog Jadrana u smislu turizma kad je to bilo u nekoj drugoj državi onda su oni financirali i vezano je i Albanija i bilo je dio i gornji Jadran koji otprilike završava tamo negdje kod Zadra i onda je bio ovaj to se zvao južni Jadran negdje od Šibenika dalje i tad su vam se planirali hoteli na način koliko ručnika stane na plaži. I onda je tamo bila površina ručnika jednog je toliko, toliko ih stane na plažu i povratno iz toga dolazite do broj soba u hotelima i tad se je planiralo tamo '70.-tih, '80.-tih godina prošlog stoljeća. Danas je apsolutno drugačiji vid turizma, turizma je puno više vezan uz gradove nego što je bio, nego što se je tad radilo. Trendovi turizma su posve drugačiji i dobro je da je tome tako jer turizam koji je nastao u Hrvatskoj '60-tih odnosno '70.-tih bolje rečeno i '80.-tih godina prošlog stoljeća se bazirao na prirodnim ljepotama Hrvatske, a pritom je uništavao te prirodne ljepote svojom izgradnjom. Pa je onda bilo pitanje na čemu se dalje razvoj turizma bazirati i dobro je da se ovdje govori i po prvi put sam vidjela u jednom dokumentu, netko tko je radio je očito, se bavi s tim, kaže nosivost kapaciteta pojedinog područja. To je izuzetno važno, prostor nije neograničeno dobro. Kad jedanput iskoristite prostor, iskoristili ste ga za uvijek i ta nosivost je izuzetno važna. Budući da će vjerojatno gospodarenje otpadom izazvati i biti u dosta u raspravi, očekujem da bude, ja ću nešto malo o klimatskim promjenama. Klimatske promjene su činjenica. Pristojne države, države koje misle o svojoj budućnosti sad se pripremaju za klimatske promjene koje su činjenica. Oni sad se stvaraju novi poslovi, nova zaposlenja, nova radna mjesta koja će biti vezana uz klimatske promjene, I tema gospodarenja je tema apsolutno usko vezana uz klimatske promjene, dakle sve ove aktivnosti da vidite da više nemamo najlon vrećica, da se više u ovim velikim sustavima ne pakira u onaj najlon sve zajedno, to su sve aktivnosti koje imaju veze. S jedne strane stvaramo manje otpada, ali s druge strane posljedično imaju veze s klimatskim promjenama. Ja sam to gledajući u kontekstu toga par vrlo zanimljivih podataka o tome da je bilo donedavno da je svaki radnik odnosno djelatnik na razini EU u svom radnom vijeku promijenio jedanput do dva puta posao. Sada je to deset puta, deset puta neko u svom radnom vijeku promijeni svoj posao sa cjeloživotnim obrazovanjem i sa svim ostalim. Od toga na način na koji se odnosi prema otpadu kao dodanoj vrijednosti krenulo je, to se zove urbano rudarenje gdje se je odlagališta otpada koja su bila sanirana na način na koji ih puno njih i kod nas sanirano, samo zemljanim pokrovom, to nije sanirano odlagalište otpada, to je samo zatrpano odlagalište otpada da se ona otrpavaju da se tu sada ponovo osim plina koriste i nekakvi drugi metali kao dodana vrijednost i sve ostalo. Ja imam nekad osjećaj da mi tapkamo zaista u tami, da se vrtimo u krug, da se ponašamo kao da svijet oko nas ne postoji. Dobro je uvijek gledati što se dešava oko nas, dobro je i priznati kada se neke odluke krivo donesu. U jednom trenutku, ja dugo pamtim jer već dugo radim je bila hit tema u Hrvatskoj saniranja odlagališta otpada i sve općine i gradovi su povukla sredstva vezano uz saniranje odlagališta otpada bez da smo napravili najvažniju stvar, riješili kako ćemo zbrinjavati otpad. Jer što smo napravili? Sanirali smo odlagališta otpada, a otvarala su se nova odlagališta otpada jer s otpadom nismo znali što napraviti. I ono što sam sigurna, cijela Hrvatska može odraditi posao i sve općine i gradovi mogu dobro odraditi posao. Ovdje je pokazatelj da u četiri grada u Hrvatskoj Rijeka, Split, Osijek i Zagreb živi u ovom trenutku otprilike 45% stanovništva. Osijek radi napore, Rijeka radi napore sa Splitom tu ide malo traljavije, ali one oči koje trebaju biti uprte trebaju biti u grad Zagreb. Dok grad Zagreb ne napravi ozbiljan pomak nema tu sreće.
Kolegice hvala vam. Sljedeći je u ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Mihael Zmajlović. Izvolite kolega Zmajlović.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo pred nama je jedno izvješće vrlo kompleksno. U integralnom obliku to je preko 400 skoro 500 stranica teksta, prije svega bih čestitao svima onima koji su radili na tome, to je vrlo važno. Ovo izvješće se referira zapravo na jednu strategiju koja se donosi za desetogodišnje razdoblje „Strategiju održivog razvitka RH temeljem Zakona o zaštiti okoliša“ i ona nam omogućava da s ovim vremenskim odmakom pogledamo kako se pojedini indikatori koje pratimo u okolišu mijenjaju i kako se pojedine mjere koje provodi politika ili bi trebala provoditi, reflektiraju na poboljšanje ili pogoršanje tih pojedinih indikatora. Ono što mislim da nije dobro da ovo izvješće koje je bilo sastavljeno još 2018. godine tek danas imamo na saborskim klupama. Dakle, ne znam zašto je trebalo godinu dana da se ovo uputi u proceduru, to je jedna stvar. A druga stvar koja me zabrinjava je da ovo Ministarstvo zaštite okoliša i energetike u čijoj nadležnosti je i koordinacija izrade ovakvog jednog izvješća, da i po pitanju te Strategije održivog razvitka RH ne poštuje svoje resorne zakone. Dakle mi smo 2019. godine dakle ove godine već morali imati novu Strategiju održivog razvitka RH za novo desetogodišnje razdoblje, a kao što je moguće vidjeti mi čak ne vidimo da su formirane i radne skupine za izradu takvog jednog dokumenta. Dakle, ministarstvo ovim putem zapravo krši svoj zakon koji je resorni zakon i to je po meni jedna loša poruka. Ali ono što me ipak ovdje veseli da u ovom izvješću možemo jasno vidjet, a to se rijetko vidi, ovo izvješće se referira na mandat prethodne vlade, dvije vlade Zorana Milanovića dominantno, rijetko možemo vidjeti u jednom izvješću direktne posljedice određenih mjera koje je donosila ta vlada. Dakle, ako pogledate samo grafikone iz izvješća koje se odnose na povećanje izdvajanja sredstva za zaštitu okoliša, dakle od 2012. do 2016. to je eksponencijalni rast ulaganja. To je reflektiralo i odluku i strateško i političko opredjeljenje te vlade da se zaista uhvati u koštac sa rješavanjem gorućih problema, prvenstveno na području gospodarenja otpadom. Tu se reflektira i paket zakona iz ovog resora, to je Zakona o održivom gospodarenju otpadom, Zakon o zaštiti okoliša i Zakon o zaštiti prirode koji su doneseni 2013. godine i mjere koje su nakon toga uslijedile i kroz Fond za zaštitu okoliša su utjecale na to da se i pokazatelji po pitanju recikliranja otpada promijene sa 26% u 2012. godini na 42% u 2016. godini. I niz drugih mjera možemo ovdje vidjeti koje su odnosno pokazatelje koje su zapravo pozitivni. No naravno ne možemo još uvijek biti zadovoljni jer ciljevi koji su pred nama se nakon 2016. godine ne ostvaruju, cijeli sustav stagnira. Niz mjera koje je bilo predviđeno dodatnih da se uvedu u 2016. godini kao što je tzv. landfill taksa ili naknada za odlaganje koja je jedna vrlo efikasna mjera gdje postoje primjeri dobre prakse u EU u zemljama koje su uvele jednu takvu mjeru stvari su se po pitanju izdvojenog prikupljanja otpada postotka reciklaže, dakle odmicanja otpada od odlagališta gdje su se te stvari drastično mijenjale u pozitivnom smjeru, Hrvatska je to 2016., a i onda svake godine nakon toga do dan danas propustila uvesti iz jednog nepoznatog, zaista nepoznatog razloga. I kada slušam kolegu Borić koji je ovdje govorio, sa dobrim dijelom onoga što je rekao se slažem, ali on je ovdje zvučao kao oporbeni političar, dakle 90% njegove rasprave je bila kritika ministarstva i zašto nešto nije učinjeno ili zašto je nešto trebalo učiniti. Dakle ovdje imamo kada govorimo o sektoru gospodarenja otpadom vrlo kaotičnu situaciju. Nažalost, to naši građani vide tek kada na ulicama vide da otpad nije odvezen ili u situaciji kada se odvojeni i prikupljeni otpad stavlja u isti kamion, isto prijevozno sredstvo i stavlja opet na odlagalište umjesto da to završi na oporabi odnosno reciklaži ili kroz treću stvar, a to je povećanje cijene usluge koja je neki puta opravdana, ali često puta ona je uzrok loših odluka ove Vlade. Tu prvenstveno mislim na zadnju izmjenu Uredbe gospodarenje otpadom gdje se sa tim izmjenama ne da smo se vratili dvije ili tri godine unazad nego se vraćamo 10 ili 15 godina unazad gdje se ruše i koncepti i ideja samog Zakona o održivom gospodarenju otpadom iz 2013. godine, načela po kojoj se obračun mora vršiti prema količini isporučene usluge itd., uvedene su kategorije korisnika gdje će sada operateri ili komunalna poduzeća morati utrošiti milijunske iznose da bi ponovno potpisali ugovor odnosno izjave sa korisnicima gdje će se zloupotrebljavati upravo te kategorije korisnika kako bi se ostvarivali sitni politički interesi na lokalnoj razini. A ja duboko vjerujem da to većini gradonačelnika i načelnika i ne odgovara jer im stvara dodatne probleme, a s druge strane se ne nude rješenja. Druga stvar koja je ključna, to je infrastruktura, to je izgradnja centara za gospodarenje otpadom. Oko toga je bilo puno polemike itd. i mi svaka nova vlada, ne svaka, ali nažalost ispada HDZ-ova Vlada pokušava stvari pokrenuti dakle rušiti sve što je dobro, a onda pokretati neke nove stvari i u tome se pogubimo. Čisti dokaz tome je Plan gospodarenja otpadom koji je donesen 2017. godine nakon godinu i pol dana natezanja između koalicijskih partnera on je donesen. I sada kada gledate njegovu realizaciju ona 90% ciljeva koji su postavljeni tim planom se ne ostvaruju i više od 90% mjera koje su predviđeni tim planom da se primjenjuju one se ne primjenjuju. Dakle, čak od nekih bazičnih elaborata i studija koja je trebalo ministarstvo izraditi nije izrađeno, a da ne govorimo o centrima za gospodarenje otpadom koja su prema koncepciji i strategiji koje je ova država odredila još prije 15 godina stup jednog takvog sustava. Jer na koji način možemo smanjiti odlaganje otpada i na koji način možemo trajno zatvoriti odlagališta je ukoliko postoji za to alternativa. Možda centri za gospodarenje otpadom i taj koncept nije najbolji, ali da je on u primjeni kao što je u primjeni danas u Istarskoj županiji i Primorsko-goranskoj, to je sigurno bolje i za okoliš i za gospodarstvo i za ljude nego što je ono što se događa danas u ovom trenutku, a to je da na preko stotinjak lokacija u Hrvatskoj se odlaže otpad bez prethodne obrade, bio otpad, bio razgradiv otpad stvaraju se staklenički plinovi, dakle imamo emisije i na kraju krajeva uništavamo vrijednost materijala koji građani kroz otpad zapravo i odbacuju. Dakle, to je katastrofa, to je nešto što je neobjašnjivo da četiri godine ova država nije uspjela izgraditi niti jedan centar. A 2015. godine su za pet centara bili spremni, sva dokumentacija kompletna za tenderiranje, dakle za raspisivanje natječaja, da su se 2016. ugovorili ti radovi mi bi danas 2019. godine vjerojatno otvarali još četiri do pet takvih centara. Danas nemamo ništa. Imamo dva nova ugovora, znam da su sklopljena i njihova realizacija i izgradnja će trajati dvije do tri sljedeće godine. Dakle, mi definitivno nećemo i nismo postigli ciljeve za smanjenje količine otpada koje se odlaže na odlagališta, a da ne govorim cilj koji je vezan uz odvojeno prikupljanje otpada, posebno one četiri poznate kategorije. A jedan od razloga je isto tako što ministarstvo ne poštuje zakon, dakle od 2016. godine nije raspisan natječaj za javni poziv za sakupljače. Zbog čega to nije učinjeno? Zašto četiri godine Fond za zaštitu okoliša isplaćuje naknade koncesionarima čiji su ugovori istekli? To je pravo pitanje. Ja sam si dao truda i izračunao da je to za četiri godine 350 milijuna kuna isplaćeno iz Fonda za zaštitu okoliša više nego što je trebalo da je bio proveden taj javni poziv čiji je cilj bio smanjenje troškova i isplata naknada iz samog Fonda za zaštitu okoliša. Tko će za to odgovarati? To je pravo pitanje. Nažalost bojim se da neće nitko. Imate apsurdnu situaciju i sa općinama i gradovima koje progoni inspekcija, Državni inspektorat, zašto nisu implementirali odluke odnosno ne poštuju uredbu, ne ostvaruju ciljeve itd. s jedne strane, a s druge strane dvije godine Fond za zaštitu okoliša nije u stanju provesti natječaj za spremnike, dakle za kante koje su gradovi i općine naručeni za šta su aplicirali, te opreme nema dvije godine. Zamislite da je ta oprema prije dvije godine bila distribuirana na kućni prag građanima u vrijednosti od gotovo 400 miliona kuna, pa nešto bi se otpada izdvojilo, papira, stakla, bio otpada itd., dakle dvije godine. Da bi sada taj natječaj bio poništen. Dakle, ni dan danas neće ništa biti od toga, jer je to kaos. Što zaključno reći? Evo, ovo izvješće zapravo otvara niz, niz tema, dakle ovdje smo se većinom referirali na gospodarenje otpadom dakle svatko više područjem kojim se bavi. Dakle, imamo dobrih trendova, imamo trendova koji su zaustavljeni nažalost, ali ono što bih ovdje još dodao što mislim da je konstruktivno i što mi je žao što nismo uspjeli do kraja i u tom razdoblju dok sam bio ministar razriješiti krenulo se u tom smjeru, a to je slijedeće. Dakle, dakle sumnjam u određene podatke. Kada govorimo o ambalažnom otpadu, zar nam nije sumnjivo da je prosjek EU u EU, da je proizvodnja takvog otpada 167 kg po glavi stanovnika, a da je u Hrvatskoj samo 55. Zar je to moguće? Dakle, ja tvrdim odgovorno da je to nemoguće tim više što se podatak koji daje Hrvatska gospodarska komora za 100% razlikuje od onoga što ima Fond za zaštitu okoliša. Zašto je to tako? Dakle, kao relevantna informacija se uzima da ona količina otpada koju je zapravo Fond za zaštitu okoliša kroz naknadu svoju registrirao. A što je sa ostalom ambalažom i ambalažnim, ambalažom koja nije registrirana? Jer fond zapravo se time ne bavi. Što je naplaćeno to je kao ušlo i onda mi vodimo statistiku na temelju toga. Gdje je ostatak? Dakle, to je ono što treba, prvo to je dodatan izvor prihoda fondu, ali koliko vidim fond akumulira milijarde kuna na računima i oročava to u [[Upadica: Kolega, kolega Zmajlović molim vas da završite.]] posebnim bankama i zapravo, evo zaključno 2 sekunde, posebnim bankama a [[Upadica: Jedan, dva.]] ne radi onaj posao za koji je plaćen. Evo, hvala lijepo na pažnji.
Hvala i vama. Time smo zaključili raspravu i ime klubova, sada slijedi pojedinačna rasprava prvi je kolega Miro Bulj. Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Izvješće o stanju okoliša je vrlo bitno i zbog javnosti smatram da je tribalo biti u jutarnjim satima i da j tribao biti ministar okoliša gospodin Čorić jer razgovaramo o problemima koji se tiču problema danas. Znači, nije samo izvješće radi izvješća i da bi mi razgovarali o nekakvome, o problemima koji će nas to izvješće riješiti. Nabrajali ste u ovome izvješću od obnovljivih izvora energije hvaleći se kako ste riješili problem, al znamo kako je riješen problem, da je najviše vjetroelektrane koje Hrvatska tj. građani naši potiču milijardu i po kuna plus opskrbljivač milijardu kuna, dvije i po milijarde kuna iđe tko zna u čije džepove, nije se upotrijebilo mikrosolari tj. solari sunce najbogatiji smo nego je se pogodovalo strancima. Govorili ste, znači o cestovnom prijevozu ukazao je evo kolega Slaven Dobrović koji je stručnjak po ovom pitanju što se tiče okoliša, poglavito gospodarenja otpadom, međutim ja vas upozoravam pa možete prenijeti ministru tajniče već kad se nije usudio doći na ovu bitnu temu, a i nema obraza doći jer mora reći rješenje koje je zakuhao sada u Dalmaciji, a i u cijeloj RH šta je sa upojnim jamama sa autoceste npr. upojna jama u Dugopolju koja direktno iđe znači u Jadro, znači sve šta s ceste, iz vozila šta se dotakne ceste završi u upojne jame i to Splićani piju, to moramo znati. To je riješen problem katastrofalno, s tim ste upoznati i drugim problemima. Kad govorimo o industrijama imali smo neke industrije koje su se zatvorile, šta je s crnim brdom, upoznavao, crno brdo u Ravnim kotarima, upozoravao sam, Europski sud je donio presudu, onda su se rugali, smijali za crno brdo, građevinski materijal. Međutim, crno brdo je Europski sud je presudio da mu nije, da je otpad i to opasan otpad koji stoji u sred mjesta, opasan otpad koji stoji u sred mjesta. Nitko ništa ne rješava i dalje to strši crno brdo. Ovih dana ću ja dol posjetit to vidit koliko ste vi to učinili učinkoviti, a netko će i to morati platiti. Morska okoliš, isključivi gospodarski pojas mi nismo imali proglasiti da bi oni zaštitili naše, znači naše teritorijalno more. Mi nemamo brod u RH koji će, nemamo znači sredstava koja će u slučaju kalvarija riješiti nego moramo čekati iz Italije da nam dođe taj brod. Toliko o tome koliko vodimo brigu u slučaju nekakvih ekoloških katastrofa, a i sada ispiranje tankera i slično se događa na Jadranu pa imamo mrlje veće od grada Splita. Po tom pitanju se apsolutno ništa ne čini. Govorite o poljoprivredi, da u Hrvatskoj nažalost imamo 700.000 hektara neobrađenoga zemljišta poljoprivrednoga, 700.000 to je ciljano, 700.000 a znamo da se u Hrvatskoj još uvijek nekako kroz zakon se kao kontrolirano koristi sredstva herbicidi gdje je glifosat vrlo opasan herbicid kojega je već Austrija zabranila, a i EU razmišlja o tome, ne znam šta je Hrvatska poduzela, ja sam predložio zakon o ukidanju tj. zabrani toga spoja. O šumama se da govoriti, ali o tome ćemo poslije, poglavito po pitanju gospodarenja planskog šumama na tim područjima. E sad dolazimo do one teme koju sam ja čekao. Gospodarenje otpadom. Čak i kolega Borić kaže, centar za gospodarenje otpadom su u nadležnosti županija. Da, a ja kažem gdje je se župan sakrio kad je bio problem, župan Boban, problem da vrgoračko smeće, koje je otpad komunalni mješoviti koji će koštati naše građane, znači iz odlagališta koji ima iste sanitarne uvjete kao i sinjski, ili kao u Pločama koje su 20 km udaljene, ali je tu ministar rođen i ja uopće nisam za to da se iz Vrgorca prevozi u Ploče jer smatram da ono što je Slaven Dobrović koji je najkompetentniji ovdje i koji je ima te projekte je vodio, najkompetentniji i treba ga saslušat, a ne raditi centre za gospodarenje otpadom pa da danas imamo Marišćinu, pa da u mojoj Lećevici u kršu gdje bi trebali štiti vodu koju vi spominjete ovdje, pitku vodu, ne. Centar za gospodarenje otpada u Lećevici u kojoj je 15 godina zadnjih od 2004., 15-tak godina, županija potrošila samo svojih sredstava 30 milijuna, znate zašto? Zapošljavali svoje ljude. Ja i vi sad moramo ić još skupa brati gljive tamo. Ništa, ništa nije napravljeno, a 30 milijuna kuna za plaće. Voditelj ovaj, voditelj onaj. ... [[Govornik se ne razumije.]] moja. I to su županije koje su besmislene. Koje koče i lokalne čelnike o kojima ovisi državna vlast. Zašto? Jer im decentralizira sredstva i još ste im ojačali sada ovlast. Dali ste im još 200 ovlasti zaposlenika. Županije su rak rana hrvatskog društva, moje Dalmatinske zagore. Otkad su županije 100 tisuća ljudi je manje u Dalmatinskoj zagori. 100 tisuća. Svi oni okupatori od Turaka koji su prošli kroz taj kraj veće je demografski slom ova sad županija, a to se vidi isključivo na gospodarenju otpadom. Vama je palo na pamet, ministru koji nije došao ovdje, a vi ste tajniče, a što, vi ste došli tu. 28 odlagališta ste, 28 i palo vam na pamet, tako je na otoku Braču, tako je evo u Sinju problem jer ćete govoriti o zaštiti voda. Govorite o hidroenergiji. Pa moja Cetina proizvede, rijeka odakle ja dolazim, 40% hidroenergije RH i za nagradu, umjesto projekata koji će razvijati taj kraj demografski, turistički jer smo vrlo blizu Splita, vi se sjetili prevoziti smeće iz Vrgorca u starim kamionima ugrožavajući promet, zrak, mislim. Na štetu Vrgorčana koji će duplo više plaćati smeće, troduplo. Nema one, to se financijski, nemaju oni kapaciteta financijske niti tvrtka Čistoća koja je zadužena niti i znači štete cijeloj Dalmatinskoj zagori. Koja je poruka? 'ajte ća? ... [[Govornik se ne razumije.]] svaka koja je 5% BDP-a od doznaka iz inozemstva u RH. 2,4 milijarde zbog ovakvih poteza jer je to novac, otpadni novac. Da ste radili sortirnice, kompostane, što je rekao Slaven Dobrović, da ih izradilo 50, 100, 200, danas bi imali zaposlenih tu minimalno po 20, 30, pa bi ti ljudi radili, razdvajali reciklažna dvorišta, sortirnice, kompostane, obučiti ljude, a ne vi ste napravili zelene otoke, a isti kamion u biti kupi iz tih kanta, tj. isti otpad, isti i što ste napravili. Kaos. Ljudi u Novskoj, pazi, kao pod krinkom biološkog otpada 60 tisuća tona prevozit će se iz Zagreba na zahtjev HDZ-a i HSS-a, oni su u koaliciji na zahtjev gradonačelnika, žao mi je što ovdje nije gradonačelnica Plitvica koja je s toga područja, koja bi se morala boriti za to da ne bude na to jer tu postoji vodocrpilište koje napaja to područje od Kutine i Gradiške, Jasenovca i vi ćete iz Zagreba prevoziti u Jasenovac otpad. I ljudi se protive, čak su skupili 1600 potpisa u Novskoj. 1600 potpisa od 11 tisuća, prije vijeća, ali ne izglasalo se je to, koalicija HDZ-HSS, ponavljam i gradonačelnik, gradonačelnik Piletić, HDZ-ov gradonačelnik i ljudi se protivi i tražili su referendum. Skupili 2900 potpisa. Tu negdje, 2300, nije uopće bitno, ali dovoljno. I tražili su u Ministarstvu uprave koji kaže, Ministarstvo uprave da svaki grad mora skrbiti o svom komunalnim problemima, tj. o otpadu i oni su to poslali naravno, na Ustavni sud, Ustavni sud kaže to nije naša mjerodavnost, nije naša nadležnost. Čija je nadležnost? Pa ne može otpadna mafija vladati i sad i prijevozničkim sredstvima. Pa tko će to iz Vrgorca vozati? Pa Brač otok. 27 jedinica lokalne samouprave isto ugasili u jednom trenutku da niste osigurali apsolutno ništa. Ja ne dam, ja sam stao pred kamiona, neće ući. I zbog Vrgorčana i zbog Imoćana koji isto čeka. Pa zašto, di je proces? Zašto nisu napravljeni ti ... [[Govornik se ne razumije.]] kasete, za ostatak otpada ovo što ne može u sortirnice, reciklira se, pa to je novac. Sjetili se Lećevice, probijanje tunela da mogu što dalje vozati da mogu više kikirikija da mogu više narodu izbijati iz džepa i onako siromašnom narodu. Siromašnom. Dalmatinsku zagoru ste pokopali, Slavoniju ste pokopali, sve ste pokopali. Što se tiče racionalnih parkova, jedino što ste uredno imenovanje napravili u Nacionalnom parku Krka. Umjesto da ste imenovali osobu koja je hrvatski branitelj, dr. znanosti, ima sve kompetencije, vi ste jedino što ste imenovali osobu koja ima dvije stranačke iskaznice i nastavlja danas koalicija, normalno, neće pasti Vlada, to je farsa i magla. I koja ima HDZ-ovu i HNS-ovu, a ženu koja je braniteljica, izvidnik bila u Domovinskom ratu, gđu. Zmijanović Ljiljana, ona nema. Dr. znanosti na tom području. Nikoga ne brige. Apsolutno nikoga. Pogledajte Nacionalni park Plitvice, pogledajte sve, okoliš je u kaosu. A kaos je napravio ovaj ministar koji se boji doći i reći zbog čega ne rješava kaos [[Upadica: Hvala.]] [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala vam kolega Bulj, imamo jednu repliku, izvolite kolega.
Hvala lijepo uvaženi kolega Bulj. Mislite li vi da je ministru odnosno kreatoru ove politike, dakle zatvaranje odlagalište prije alternative jasno da samo papir i biootpad čine preko polovicu otpada koji sada bi Vrgorac trebao voziti kako ne znam koliko daleko 100 km. Dakle, biootpad se jednostavno kompostira, tolko jednostavno, to su radili naši djedovi, nismo mi sad izmislili čudesa, to se radi u šumi spontano, a uz neku tehnologiju to se ubrza i produkt je kompost koji je upotrebljiv tamo za što god hoćete i one jagode njihove, vino, ne znam šta. Ali ne to se vozi kamo, vama u Sinj, dakle na odlagalište koje je valjda puno bolje ili isto svejedno.
Hvala vam. Izvolite odgovor kolega Bulj.
Slažem se s vama kolega Dobrović. Ja ovde javno govorim da ćete ići sa menom, ja ću vas pozvati, vjerujem da ćete ići, da ćete vi narod, ja ću organizirat termine, pojasniti što je znači kompostana i što znači za poljoprivrednu proizvodnju vrgoračkog, sinjskog, drniškog, kninskog, zadarskog zaleđa, što to predstavlja i što to znači, a ne da pljačkaju iz džepova novac za otpad koji se more upotrijebiti u ovome slučaju kao kompost tj. kao gnojivo. Šta to znači za jedinicu lokalne samouprave? A ne prevozati smeće 100 km koje u biti nije smeće nego otpad, nego biološki otpad, more koristit u poljoprivrednoj proizvodnji za jagode, vinograde, voćarstvo u vrgoračkom kraju ili obrnuto u om sinjskom. A oni se sitili privozati smeće da bi se pohvalili u Europskoj komisiji da su ispunili nekakve uvjete da su zadnju točku napravili. Kad ste sve uvjete tribali napraviti, ispunili u planu gospodarenja otpada onda se tek tribalo ovo, a ne ministar je napravio shou, a ja mu kažem da odložit niti jedan kamion neće proći.
Hvala vam. I posljednja pojedinačna rasprava kolega Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo. Žao mi je što su otišli, otišao je bivši ministar jer ovako, naravno ja ću nastaviti razgovor tj. izlaganje na temu otpada jer ona doista zaslužuje pažnju danas. Zbog čega? Zato što se upravo u otpadu traži tranzicija danas, sada, ovdje i ona je moguća. Ministar se hvalio kako je on puno novaca izdvojio. Je povećao je izlaganja, izdvajanja za zaštitu okoliša samo je šteta što nije htio slušati i trošiti novce za prave stvari. Jer obrađivati pomiješani otpad to si možete dopustiti tek kad učinite sve da iskoristite korisna svojstva. I to mu piše u svim zakonima, ne samo u njegovom iz 2013. o održivom gospodarenju otpadom, čak i '95. je pisalo da vrijedna svojstva treba iskoristiti i to je nekako normalno, to je logično i to je usađeno u osobi koja je spremna zdravorazumski promišljati šta sa mojim krutim ostatkom tvari, neću stvarati štetu nego ću omogućiti da to ide u konverziju i vraća se u gospodarstvo u gospodarski sustav. To jedino ima smisla. Prema tome, jesmo li mi što naučili? Pa izgleda da nismo, jer se stalno kaotične tu rasprave vode. CGO i kao bolje da jesu ili da nisu, dakle mi imamo Marišćinu i Kaštijun tamo ne znamo šta ćemo s tim. Smrad, otkud smrad? Pa od biorazgradivog otpada koji je tamo dospio i koji se neadekvatno tamo s njime manipulira, tretira i generiraju se anarobni uvjeti u onoj jametini prihvatnoj koja je poput nekakvog pakla, to je jedna katastrofa od prizora, odite tamo u prihvatnu jamu koja se nikad ne može isprazniti osim da se ne zaustavi rad i tamo su samo problemi. Dakle, rješenje nije to, definitivno nije rješenje. Mi smo potpisali u pristupnom ugovoru brigu oko biorazgradivog otpada. Prema tome, kompostiranje je najjednostavnije, a ne mora biti samo kompostiranje postoji i anaerobna digestija, ali kompostiranje je jedan jednostavan proces koji se može primjenjivati lako i svuda. Grad Prelog s općinama koje su u okviru njihovih poduzeća Prekom, mislim, znate koliko su oni poskočili u efikasnosti odvajanja, a vrlo tu brojku prati i recikliranje, dakle s 19 na 50% u godinu dana, zahvaljujući čemu, izgradnji kompostane i u vođenju odvojenog prikupljanja biootpada, jer odvajati biootpad a da nemate kompostanu kao što to rade neki, to je apsurdno. To je kao da sjednete u auto koji ima kotače, a nema motor, pa malo s nogom gurate, pa gdje ćete doći, nigdje. Mi imamo takvu nakaradnu situaciju. Fond kupuje posude, oni su zamislili to objedinjeno, ma tko može isporučiti milijun posuda. To nema smisla, ostavite gradovima i općinama njihovi su ciljevi, njihova je odgovornost i oni neka se brinu. Tko kaže da moraju biti posude? To opće mora biti tako. Oni moraju postići ciljeve i dajte im novce, dakle Operativni program konkurentnost i kohezija 475 milijuna EUR-a stoji, zadnji mjeseci za preuzimanje će biti 2023., dakle jesen, mi to nećemo uspjeti napraviti. Dakle, novci stoje, a javni pozivi za kompostiranje i sortirnice, dakle jedino ono što omogućuje postizanje tih ciljeva, pa nisam ja izmislio te ciljeve. Kažu on je preambiciozan. Ma šta sam preambiciozan kad je on, evo bivši ministar Zmajlović je stavio tako nešto u Zakon o državnom gospodarenju otpadom, o čemu onda pričamo. Pristupni ugovor EU piše tako i sad imate europsku politiku novu, preuzimamo zakone tj. obveze do 2025., '30., '35., sve strože i strože. Pa to se ne može raditi bez suvislog sustava odvojenog prikupljanja uparenog s tom sortirnicom i ona može biti mala skroz, može biti veća, srednja, ovakva, onakva isto tako kompostiranje. Međutim, od toga se kod nas radi veliko čudo, veliki projekt, dakle postavljaju se takvi uvjeti, elaborati, traži se dokazivanje ovoga isplativosti, koja isplativost kad vam je to sredstvo za postizanje cilja. A gdje je isplativost pitam ja centra u Marišćini, di su sad ti stručnjaci koji su potpisivali čudesa, kunuli se na javnim obranama kako će to bit čudo od tehnike, prelijepo, ništa miris, ništa smrad, dakle di su oni, režimski stručnjaci koji su pokupili novce, dakle po desetak posto za, za pripremu dokumentacije, a oni nisu ni znali šta treba nacrtati i dan danas je tako da se pripremaju centri, evo vam Babina Gora, CGO Babina Gora, pa šta je to, Babina Gora u Karlovcu koja skuplja … [[Govornik se ne razumije]] , pazite transfer stanica ili pretovarna stanica u Slunju, pa zar će jedan lijepi gradić Slunj, prvo što će dobit od infrastrukture za otpad, pretovarna stanica vrijedna milijun EUR-a, za koliko otpada, 850 tona zamislite otpada godišnje, pa netko bi rekao pa pojest ćemo to za te novce. Znate šta se može sa sortirnicom, kompostiranjem, centrom za ponovnu uporabu za taj kapacitet i znate da to ne može koštat više od tih milijun EUR-a i riješili ste Slunj, oni su na, znate na kolko, na 80% i 20% oni već imaju prešu i odvezu to kad hoće u Babinu Goru, kad već hoćete Babinu Goru, a ne ovako će prvo dobiti transfer stanicu da oni i ne znaju ni što je sortiranje, ni kompostiranje, znaju oni, ali takav je sustav, to je Europa, dakle radimo naopako. Lećevica, pa ko je lud stavit tamo u onaj kraj, dakle to je, to je kad neko krivo odluči na početku, je zašto, jer je sve skupa dodijeljeno županijama, dakle župani blage veze nemaju o tome, oni samo znaju da bi rado vodili investicije od 70 milijuna EUR-a, birali izvođača, namještali ovoga svoga čovjeka ovdje, ondje, oni, oni su samo za to zainteresirani, imaju li odgovornosti, ne, pa i nemaju odgovornosti, jedinice lokalne samouprave imaju odgovornost za postizanje ciljeva, oni samo brinu o ostatku i naravno jako se trse da je što veći i što skuplji, međutim nemaju problema s prioritetnim financiranjem i, i, i, i Vlade evo i moj prethodni ministar, a i ovaj poslije, oni bi najradije da sad to mogu uključiti i kupiti kao kutiju šibica, al sva sreća da ne ide to tako brzo, al zbog čega se stoji onda sa kompostiranjem, sortirnicama? Gospodarenje otpadom je sposobno ne smanjiti svoje emisije stakleničkih plinova da se malo povežemo konačno na konkretnije na, na sastavnicu okoliša, to je atmosfera i primitak stakleničkih plinova zbog metana koji se generira na odlagalištima, nego je zbog povratka materije u gospodarstvo ostvaruje silne uštede u energetici. Zašto? Pa zato što za proizvodni proces novoga papira treba tri puta manje energije i to se računa, to se u bilanci jedne zemlje računa jer mi trebamo papir, mi sav papir ako ga nismo i proizveli, ako ga uvezemo, on ima svoj teret, ima svoj taj otisak, futprint, kako oćete, energetski, staklenički. Prema tome, ako vraćamo to nazad, onda šparamo energiju. S plastikom je još intenzivniji, sa staklom je intenzivno, ne toliko, sa metalima je silno intenzivno, ne mi to sve skupa to ne vidimo i govorimo o kružnom gospodarenju kao ne, nešto što će doći, to je konkretna stvar, kompostiranje je, doma vam je kružno gospodarenje, eto ne treba biti ništa ovoga tu napredniji tehnološki. Prema tome, ja bih jako volio, inače nisam rekao, ali svi oni koji su sudjelovali u ovom radu i institucionalno i, i individualno, naravno zaslužuju pohvale jer je ovo suvislo napravljeno, složeno, dakle vidi se zemlja koja može generirat ovakva izvješća je jedna napredna zemlja, ali se kvaliteta toga u pogledu inputa i u pogledu povezanosti sa konkretnim politikama bitno može unaprijediti, ja s veseljem gledam u ta buduća vremena. Hvala.
Hvala vam. Imamo jednu repliku, kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Dobroviću, napomenuli ste sad kolki su samo da je odvajat papir kolko štedi energije, kolko je to novca, kolko je to uštede i šuma ako ćemo, u biti kolko čuvamo okoliš, međutim, ovdje je ključni problem da se napokon razobliči laž o centrima za gospodarenjem otpadom koji se predstavljaju kao spas za gospodarenjem otpadom, a u biti to je smrt, poglavito napomenuli ste problem Marišćine koji je sad vidljiv, a Centar za gospodarenjem otpadom Lećevica je u biti smrtni udarac u okoliš na području gdje imamo najviše pitke vode, pitke vode. Rješenja po vama, molim vas po vama recite što predstavljaju centri za gospodarenje otpadom kao što je Marišćina, u Lećevicu, u srcu Dalmatinske zagore, u srcu krša, što predstavlja za izvore i za pitku vodu?
Kolega Dobrović Slaven, izvolite.
Hvala lijepo. Pa predstavljaju veliku ugrozu, u stvari predstavljaju katastrofu, dakle onaj prelijepi kraj, ja sam ga obišao, tamo izgraditi centar u kojem dolazi smeće ili taj pomiješani otpad, dakle u sustavu prikupljanja gdje niti reciklažna dvorišta ne funkcioniraju, to je jedan užas i ja doista ne bih htio to niti tom kraju, niti ovoga ljudima koji tamo žive, al nažalost niti Splićanima jer će oni biti ugroženi, to je slivno područje, to je krš, krš je posebna priča i posebno osjetljivo područje koje se potpuno zanemaruje, dakle govorim tamo o zonama zaštite, pa to je glupost, je li za dva mjeseca, je li za tri mjeseca dolazi onečišćenje, ako ono unutra dospije, ono vam stalno prijeti, pitanje je samo kada će ga prva kiša poštena donijeti k vama koji koristite tu vodu.
Hvala vam. I sada kolega Miro Bulj, Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, kolega Miro Bulj završno. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvažene kolege, Lončar i Dobrović, uvaženi tajniče sa svojim suradnicima, vidljivo je da ovoj temi treba puno ozbiljnije razgovarati poglavito u ovoj sabornici i da se nema čega ministar bojati jer jednostavno ovaj kaos koji je napravio, to mu poručite je napravio ogroman kaos, ali kao što nisam dozvolio u Sinj, ja mislim da treba razobličiti ovu njegovu ulogu sramotnu ulogu ugroze okoliša od strane ministarstva. Smatram da bi trebali ljudi ići po terenu, oni koji su stručnjaci kao što je Slaven Dobrović koji je imao svoje ideje kao ministar, naravno da otpadna mafija nije imala interes da se gospodari otpadom i održivi razvoj i da imamo nova radna mjesta i da očuvamo okoliš nego jednostavno išlo je se sasjeći toga čovjeka i te i njegove ideje, tj. čovjek koji je sudjelovao u brojim projektima po pitanju održivog razvoja, koji danas imaju gospodarenja poglavito otpadom. Oni imaju određene i uspjehe i zbog toga kao što sam rekao, evo, ja kao saborski zastupnik obećajem da ću sve učiniti da Slaven Dobrović i njemu slični stručnjaci, poglavito Slaven Dobrović, ne gledajući ga kroz politiku dođe do ljudi u tim mjestima gdje žive, da znaju što znači proizvodnja ovoga papira, što znači razdvajanje ovoga papira, što znaju kompostane, što znači za poljoprivredu kompostane, što znači održivi razvoj a ne da nam prevoze smeće na štetu Vrgorčana do Sinja ili isto je na Braču, isto je tako i u Novskoj gdje ljudima 100 km će prevoziti iz Zagreba otpad koji se protive, bune, žao mi je što nije gradonačelnica i Mačković, bila je donedavno ovdje iz toga područja, Jasenovca, tako je, gdje imamo iz Jasenovca gradonačelnica koja načelnica općine, koji jednostavno šute i podržavaju ugrožavanje također i jedinog vodocrpilišta Drenov Bok. Na tom, 100 tisuća ljudi, Novska, Kutina, taj dio toga područja. Zbog čega se ne govori otvoreno o ovome u jutarnjim satima, npr.? Zbog čega ovdje nije ministar? Pa koja logika da danas kada govorimo o okolišu, dobro je izvješće i studije koje se rade, to je odlično, a što je u stvarnosti, kaos. Pa Split, kad padne kiša ljudi nemaju više pitke vode u špini. Mi moramo zbog toga unijeti vodu u Ustav kao osnovno ljudsko pravo. Unijeti vodu u Ustav kao osnovno ljudsko pravo. Pa ... [[Govornik se ne razumije.]] Cetina gdje teče, gdje teče Krka, mi danas nemamo, imamo brojna kućanstva koja nemaju vodu. Nemaju vodu i moramo zaštiti to područje zbog opstanka ljudi na ovome području jer je to, voda je resurs 21. st., a ne da mi dođe ministar Čorić u Otok dalmatinski, sinjski, prikupi sve načelnike i gradonačelnike iz Dalmatinske zagore i kaže, Park prirode Dinara, da jesam, što onda radiš ti u Parku prirode Dinare, što radiš uz rijeku Cetinu? Imao sam brojne akcije ja osobno prije dok nisam bio saborski zastupnik gdje troska iz Dugoga rata industrijska, slična kao crno brdo trebala biti odložena u rudokop blizu gdje ja živim, ali u pritocima rijeke Cetine. Pa brojne štete, termnoelekrana Peruča, pa brojni štetni projekti. Pa tko su ti ljudi koji nam te štetne projekte žene staviti u Lećevicu, kao što je u Marišćini? I vidjeli da smrdi to, da to ide u tlo. Vidljivo da to nije centar za gospodarenje otpada ali oni dadu to imena da su to ekološki, pa recimo što će se raditi u Zadarskoj županiji sad kod crnoga brda negdje isto Biljane, čujem da će se isto to raditi. To je katastrofa. To je katastrofa. Trebamo razgoliti i razobličiti ovu lošu politiku gospodarenja otpadom koja je u interesu tko zna koga. Zbog toga danas imamo ugrožene pitke vode, izvorišta, vodocrpilišta, i ne radi se ništa na tom pitanju osim šteta. A priče o hidroenergiji, pa hidroenergiju proizvodi rekao sam najviše, Cetina proizvodi 40%, što nam vraćate, smeće iz drugih krajeva. Uz rijeku Cetinu. Pa to je katastrofa. Isključivi gospodarski pojas predlažemo, nećete da ga proglasite. Prijedlog je dao kolega Slaven Dobrović za rješavanje ovih problema i kroz zakonske inicijative, vi ne želite prihvatiti. Recite ministru da je on ministar ugroze okoliša i da je kukavica jer se boji doći pred saborske zastupnike u ovome trenutku kad ne napravio kaos u cijeloj Dalmaciji gdje nema niti jedno odlagalište za građevinski otpad, to sam zaboravio [[Upadica: Hvala vam. Hvala vam.]] On je čovjek kaos i nereda.
Kolega Bulj, hvala vam. Time završavanje Izvješće o stanju okoliša u RH za razdoblje od 2013. do 2016. a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Ujedno obavještavam g. Lončara i g. Dobrovića i g. Bulja da sutra nastavljamo sa sjednicom u 9,30 minuta i kao što je najavljeno, krećemo sa izjašnjavanjem o amandmanima na zakone koje smo imali danas ujutro. To su zakoni koji se tiču djelatnosti prostornog uređenja i još vam mogu reći daje glasovanje sutra u 12 sati. Ugodno večer, doviđenja. Doviđenja i vama. SJEDNICA PREKINUTA U 18,40 SATI.
Izvješće o stanju okoliša u RH za razdoblje od 2013. do 2016. Podnositelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno Prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o stanju okoliša u RH za razdoblje od 2013. do 2016.g. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 91 za, 7 suzdržanih i 3 protiv donesen zaključak kako ga je predložilo saborsko matično radno tijelo.