Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 7. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Peter Levič, Dušan Vučko, Leopold Grošelj, Franc Pukšič, Janez Podobnik, dr. Jožef Bernik, Roberto Battelli, dr. Miha Brejc, Mario Gasparini, Zmago Jelinčič Plemeniti, Sašo Peče, Dorijan Maršič za popoldanski del seje, dr. Andrej Bajuk, Matjaž Švagan za pričetek seje, Maksimiljan Lavrinc za dopoldanski del seje in Cveta Zalokar Oražem. Ker bomo ugotavljali navzočnost, vas vljudno prosim, da vstavite kartice in da pritisnemo na tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 51 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Današnje nadaljevanje 7. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo včeraj prekinjen 8. točke dnevnega reda - predlog poslovnika državnega zbora Republike Slovenije; zatem bo zbor prešel na obravnavo 15. točke - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o referendumu in o ljudski iniciativi; nato na obravnavo prekinjene 5. točke - predlog zakona o prevozih v cestnem prometu; v nadaljevanju bo zbor prešel na obravnavo prekinjene 16. točke - predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona ovarstvu pred požarom; ter po vrstnem redu dalje. Spoštovani, spoštovane! Dovolite, da vas seznanim, da je na današnjem delovnem pogovoru predsednika državnega zbora z vodji poslanskih skupin in podpredsedniki državnega zbora bilo soglasno dogovorjeno naslednje: da se pred začetkom naslednje, 8. seje dokonča 7. redna seja; da bo zato državni zbor nadaljeval 7. redno sejo tudi v prihodnjem tednu, in sicer v sredo in četrtek, 4. in 5. julija od 10.00 ure do 18.00 ure, in v petek, 6. julija med 10.00 in 14.00 uro. Torek, 3. julija bo namenjen zasedanjem matičnih delovni teles. Če državni zbor še vedno ne bo končal 7. seje do 6. julija, se bodo proučile možnosti, da se zasedanje nadaljuje v tednu med 10. in 13. julijem oziroma v torek 17. julija, ko naj bi se začela 8. seja državnega zbora. Na kolegiju predsednika državnega zbora, ki bo sklican predvidoma v torek, 10. julija, bo odločeno, ali naj se skliče 8. seja državnega zbora, in če, katere točke dnevnega reda se naj uvrstijo nanjo. Predsednikom matičnih delovnih teles bo predsednik državnega zbora predlagal, da prilagodijo sklice delovnih teles odločitvi, da je za te seje predviden torek, 3. julija 2001. Spoštovani in spoštovane, nadaljujemo delo. Smo na 11. strani pregleda amandmajev K PREDLOGU POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE, ki je 8. TOČKA DNEVNEGA REDA. Na včerajšnjem zasedanju smo zaključili razpravo o 70. členu in štirih amandmajih k temu členu. Naj ponovim: o amandmaju pod številko 1, katerega predlagateljica je poslanska skupina Nove Slovenije; amandmaju, ki je na posebnem listu in ga ni v pregledu, to je amandma poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, ki je identičen amandmaju pod zaporedno številko 1. O obeh bomo odločali sočasno; pod številko 2 je amandma treh poslanskih skupin in pod številko 3 amandma poslanske skupine SDS. O navedenih amandmajih bomo odločali, in sicer najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1 in torej hkrati tudi o identičnem amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 22, proti 33. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 in amandma Stranke mladih Slovenije k istemu členu nista bila sprejeta. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 16. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 3. Se opravičujem, prekinjam glasovanje - amandma pod zaporedno številko 3 je s sprejemom amandmaja pod številko 2 postal brezpredmeten. Glasujemo o členu v celoti. Samo trenutek, to je prejšnji rezultat. Glasujemo o členu v celoti. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 21. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da [[...]]Proceduralni predlog, da člen ni bil sprejet. Gospod Anderlič, izvolite.
Predlagam, da ugotovimo, kaj je bilo s prejšnjim glasovanjem, ker jaz sem prepričan, da prvo glasovanje in drugo ni bilo isto, da sta to bili dve glasovanji in da ni šlo za isti izpis in ponavljati teh glasovanj na tak način ne bi smeli. In predlagam, da dobimo izpisek. Predlagam, da pogledate izpise tako, kot je korektno, in bomo ugotovili. Če sem se jaz zmotil, je prav, če pa ste vi kaj drugega naredili, pa tudi prav.
Hvala lepa. S tem se strinjam, osebno sem imela težavo z vključitvijo glasovalne naprave in mislim, da je korektno, da prekinem zasedanje za 10 minut, da preverimo, da nismo morebiti o istem členu glasovali dvakrat, kar seveda je nedopustno. Prekinjam zasedanje, nadaljujemo ob 10.38 uri. Hvala lepa. Ob 10.28 uri.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, tehnične službe so mi predložile tri izpise glasovanja, in sicer o amandmaju treh poslanskih skupin, kjer je bil rezultat nesporen. To je amandma, ki se je nahajal pod zaporedno številko 2 in je bil sprejet. Nakar sem aktivirala glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3 in po kratkem času, ko sem ugotovila, da je glasovanje o tem brezpredmetno, prekinila glasovanje. Ob tem seveda sem bila ob uporabi glasovalne naprave dolžna pritisniti tipko "stop", kar sem tudi storila, vendarle očitno prehitro aktivirala napravo, da bi opravili glasovanje o členu v celoti. Izpisa, ki se je pojavil na ekranu z rezultatom 64, 42, 16, v obliki izpisa glasovanja poslancev in obliki tovrstnega izpisa, ki obstaja za vsa druga glasovanja, tehnične službe ne morejo dobiti, ker ga ni in je očitno bil ta izpis, ki je bil, ki smo ga mi videli na ekranu. Nerazložljivo je, tehnične službe mi tega pojava ne znajo pojasniti. Glede na to, da se osporava in da sem osebno pri uporabi tehnične naprave očitno prehitevala, dajem državnemu zboru proceduralni predlog, da absolutno nesporno - to bo moj predlog, gospod Anderlič, najprej moj predlog državnemu zboru -, da resnično nesporno ugotovimo glasovanje o členu v celoti, da državni zbor odloči, da zaradi tehnične napake mene pri uporabi glasovalne naprave ponovimo glasovanje o členu v celoti. Gospod Anderlič, izvolite!
Jaz mislim, da je to nesprejemljivo, kar ste sedaj povedali. Mislim, da imate tudi drugo možnost, glede na to, da ste nesporno [[...]] [[Glas iz dvorane.]] Je možno, je možno. Seveda, je možno.
Izvolite, gospod Anderlič!
Jaz, seveda [[...]] [[Glas iz dvorane.]] Prosim? S časopisom me boš?
Gospod Anderlič, se opravičujem, vi ste osporavali glasovanju, zato vam dovoljujem, kot predlagatelju, da razčistimo to napako, da obrazložite mojo odločitev.
Poglejte. Jaz mislim, da imate absolutno nesporno možnost, da ugotovite rezultat, ki ste ga citirali, s 64 prisotnimi, ste ga navedli in ni potrebno, da ste šli še enkrat na glasovanje, kjer je bil rezultat očitno z drugačnimi številkami. Imate dva rezultata, nesporna, o glasovanju o tem členu. Zagotovo, to ste iz vašega izvajanja citirali, koliko ste prebrali na ekranu, koliko glasov je bilo v prvem glasovanju za člen.
Gospod Anderlič, jaz sama osebno vem za sebe, da nisem glasovala in tega [[...]]
V redu, bom dal proceduralni predlog, in sicer, da pred glasovanjem o tem predlogu poslanska skupina liberalne demokracije dobi pol ure odmora.
Gospod Anderlič, hvala lepa za pojasnilo. Proceduralni predlog, da ponovimo glasovanje zaradi moje tehnične napake, dajem spoštovanemu zboru na glasovanje oziroma [[...]] Zasedanje prekinjam za 30 minut. Delo nadaljujemo ob 11.10. Hvala lepa.
Spoštovani, spoštovane! Vljudno vas prosim, da s pritiskom na tipko "kvorum" ugotovimo navzočnost. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 64 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Na proceduralni predlog, ki sem ga podala na podlagi tega predlogam, je poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije zahtevala odmor. Gospod Anderlič, želite pojasniti vaše stališče? Izvolite.
Ob posvetovanju v skupini smo ugotovili, da očitno, tudi ob tako briljantni tehnični ureditvi lahko pride do kakšnih rešitev, ki so pogojene s kakšnim napačnim pritiskanjem ali kakorkoli drugače. In ker se ne da, očitno, nesporno ugotoviti, kako je v tem primeru bilo, se strinjamo s tem, da se glasuje o tem proceduralnem sklepu in ga bomo tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralni predlog, da ponavljamo glasovanje o [[...]]Ni obrazložitve glasu pri proceduralnih predlogih, gospod Sok. Proceduralni predlog dajem na glasovanje. Najprej moramo izčrpati ta proceduralni predlog. Glasujmo! Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 20. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet, da o 70. členu v celoti ponovno glasujemo. Gospod Anderlič.
Glede na to, da se sedaj oglašam v imenu predlagateljev, glede na to, da je to več vprašanj, očitno, kako sploh nadaljevati razpravo in odločanje o tem aktu, torej o poslovniku, bi se radi sami glede tudi na tiste predloge, ki so bili včeraj in očitno smo danes slabo začeli obravnavo in odločanje o teh amandmajih in samem členu 70, predlagam, da prekinemo to točko dnevnega reda in jo nadaljujemo v sredo.
Proceduralni predlog o prekinitvi te točke in o nadaljevanju v sredo dajem na glasovanje. Glasujmo! Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti 13. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je predlog, da prekinemo obravnavo predloga poslovnika državnega zbora in da nadaljujemo obravnavo tega akta v sredo, ob 10.00 uri, sprejet. Prekinjam zasedanje za deset minut, da se nam pridružijo predstavniki vlade pri obravnavi naslednjega akta, ki smo ga napovedali, to je predlog zakona o referendumu in ljudski iniciativi. Delo bomo nadaljevali ob 11.30 uri.
Spoštovani, spoštovane!Nadaljujemo prekinjeno zasedanje. Vljudno vas prosim, da pritisnete tipko "kvorum", ker bomo ugotavljali navzočnost. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 51 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O REFERENDUMU IN LJUDSKI INICIATIVI - hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Zbor je prvo obravnavo predloga zakona v okviru hitrega postopka opravil na 4. seji in nato obravnavo prekinil, ker je bil sprožen postopek zbiranja podpisov volivcev za vložitev zahteve za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma o predlogu zakona. Ker zahteva ni bila podprta z zadostnim številom podpisov, tako zbor lahko nadaljuje obravnavo predloga zakona. Prehajamo na drugo obravnavo - razprava ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Ob tem vas želim opozoriti, da bodo na podlagi petega odstavka 90. člena ustave Republike Slovenije vse vsebinske odločitve v zvezi s tem predlogom zakona sprejete, če bosta zanje glasovali dve tretjini navzočnih poslancev. Prav tako vas bi rada opozorila na stališče poslovniške komisije zbora, da v tem primeru, ko zbor odloča z dvotretjinsko večino navzočih poslancev, lahko glasujejo le poslanci, ki so prijavili svojo prisotnost pred glasovanjem. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. O predlogu sklepa glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 20.3.2001. Na klopi pa imate tudi amandmaje, katerih predlagateljica je skupina poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem. Se opravičujem. Pregled vloženih amandmajev vodimo na podlagi pregleda, ki je bil pripravljen z datumom 27.6.2001. V razpravo in odločanje dajem amandma za novi A1 člen, katerega predlagateljica je skupina poslancev, s prvo podpisano Majdo Širca. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 2. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Torej imamo novi A1 člen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 1. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagateljica je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti 1. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu. Imamo amandma na amandma vlade k 2. členu, ki ga ni v pregledu in katerega predlagateljica je skupina poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem. Potem imamo pod zaporedno številko 1 v pregledu amandma na amandma vlade, katerega predlagateljica je poslanska skupina DeSUS, matično delovno telo amandmaja ne podpira. In pod 2 imamo amandma na amandma vlade, katerega predlagateljica je Majda Zupan. Pod 3 pa je amandma vlade Republike Slovenije, ki ga matično delovno telo podpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Skupina poslancev meni, da je prav, da kolegice in kolegi v državnem zboru ocenimo, ali je morda ob vsem, kar se je v zvezi z vprašanjem referendumov, njihovim predlaganjem, odločanjem o njih, glasovanjem o njih, mnenjem o tem, koliko so utemeljeni ali ne, koliko so državljanke in državljani zadovoljni, da pri teh odločitvah morajo na referendumih sodelovati, razmisliti o tem, da se število podpisov, ki je pogoj za to, da se vloži pobuda za zbiranje podpisov državljank in državljanov, iz predloga, ki ga je dala vlada, poveča s tisoč na 2 tisoč. Jaz bi - ker sem imel priliko sodelovati v dosedanjih razgovorih o oblikovanju vsebine tega zakona - rad povedal, da smo v mnenju, ki je bilo oblikovano na inštitutu za primerjalno pravo pravne fakultete in v kasnejših razpravah s strokovnjaki, imeli mnenje, da je najprimernejši obseg potrebnih podpisov 5 procentov od kasnejše zahteve, se pravi od 40 tisoč, kolikor jih mora biti na koncu zbranih, 5 procentov, to je 2 tisoč. Takrat smo ocenjevali, da bi morda to bil, da tako rečem, prevelik zalogaj, glede na dane razmere, zdaj, glede na stanje, kakršno je, pa skupina ocenjuje, da bi bilo dobro o teh stvareh razmisliti. Najbrž ni dvoma, da ponovno in resno vsi ugotavljamo, da referendumska ureditev terja resno oceno. To ugotavljamo nekaj časa, na žalost nam ne uspe najti ustrezne moči in skupnih dogovorov, kako stvari rešiti. Nekaj ovir za to je gotovo v ustavni ureditvi in zato je tudi ena od idej, da se tudi ustava v tem pogledu oceni, ali in koliko terja sprememb. Sam pa upam trditi, da je nekaj ovir tudi v tem, da pač ni potrebnega političnega dogovora. Pri tem prosim in predlagam, da poskušamo, kolikor je mogoče, vsi poslanci in poslanke ocenjevati, kaj prelahka pot ali pa preneodgovorna pot za odločanje na referendumu pomeni za vlogo državnega zbora, kaj pomeni za zahtevo, da bi lahko relativno pogosto prihajalo do referendumov, kaj pomeni, konec koncev, tudi za kvaliteto sprejetih odločitev, ki so formalno nesporno prave, ker tudi če pride eden na volišče in glasuje za, je njegova odločitev formalno prava. Seveda pa je vprašanje, ali so tudiresnično dovolj domišljene, posebej če gre za vprašanja, ki so mnogokrat prezahtevna po svoji vsebini za odločanje. Končno smo menili, da je mogoče prav, da z idejo za povečanje števila podpisov opozorimo ob tem zakonu tudi iz razloga, ker je zakon o referendumu med prvo in drugo obravnavo bil za dva meseca prekinjen prav na podlagi takšne pobude. Na podlagi pobude, ki je bila popolnoma legalno dana, zanjo je bilo zbranih več kot 200 podpisov, kasneje, prek podpisovanja na upravnih enotah pa je zbrala skupaj 74 registriranih podpisov. Najmanj, kar je, lahko rečemo, da najbrž pobudniki, podpisniki - pa ne mislim na podpisnike, ampak na organizatorje zbiranja podpisov - niso imeli resnične želje, da bi naredili kakršnokoli aktivnost za to, ali pa je bila njihova pobuda po vsebini neustrezna in se ljudem ne zdi problematično, da se število zahtevanih podpisov za to, da bi do referenduma, do pobude za referendum prišlo, poveča. In če je to drugo res, potem je razmislek o povečanju števila s 1000 na 2000 še toliko bolj utemeljen. Ker za 1000 kot problem niso dobili ti pobudniki več kot 74 podpisov v dveh mesecih med vsemi državljankami in državljani Republike Slovenije. Prosim, razmislimo o tem predlogu. Jaz vem, da mora dobiti dve tretjini navzočih. Kakršnakoli bo odločitev, bo prava, menim pa, da je in so razmere v zvezi z obravnavo referendumov takšne, da v tej priliki ni odveč, da smo ponudili tudi takšno možnost razmišljanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi se je priglasil gospod Barovič in potem gospod Janša. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Z vsem spoštovanjem do tega kar je povedal poslanski kolega gospod Potrč, in seveda z vsem spoštovanjem do resnice na konkretnem primeru bi lahko po drugi strani navedel drugačen primer. Nisem pristaš presojanja odločitev na osnovi, tako kot smo včeraj slišali, ne posameznih imen ne posameznih primerov. Referendum je še edina oblika neposrednega odločanja, ki jo imajo državljani Republike Slovenije, ki iščejo pravico in resnico na različnih nivojih, v različnih organizacijah in institucijah. Mnogokrat je ne najdejo. Ni naša naloga niti namen presojati, ali je ne najdejo na sodišču zato, ker so tam tolikšni zaostanki, ali zato, ker je država manj pravna, kot ocenjujemo, da je. Poleg tega ocenjujemo v Slovenski nacionalni stranki, da imamo dva dovolj močna oziroma eno dovolj močno varovalko, ne glede na to, koliko podpisov je pobudnikov. Tudi, če jih je samo 200, če je zadeva, o kateri želijo ljudje na referendum, dovolj močna, se jih bo potem 40.000 podpisov našlo. Če ne, ne glede na to, če je 200 ljudi tistih, ki so dali pobudo, 40.000 podpisov pač ne bo zbranih. Mislim, in tako ocenjuje tudi Slovenska nacionalna stranka, da je zviševanještevila pobudnikov za referendum že po prvotnem predlogu 1000 preveliko, še manj pa 2000. Zato bomo seveda temu amandmaju in pa amandmaju na amandma vlade ostro nasprotovali.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Hvala za besedo. Mi bomo podprli osnovni predlog. Zdi se nam smiselno, da se ta številka pobudnikov nekoliko dvigne. S tem se lahko prepreči zloraba, do katere je doslej nekajkrat prišlo, ko, seveda, ni bilo nikakršnega namena, da se ti podpisi dejansko kasneje z zahtevo zberejo, ampak se je samo zavlačevala procedura. Smatramo, da je 5-kratni dvig, kot predlaga vlada, zgornja meja, na katero je možno pristati. Ta amandma skupine poslancev pa je nekoliko neresen. Zakaj? Zato, ker povečuje število potrebnih pobudnikov pobude same, ne še zahteve, za 10-krat, glede na obstoječe stanje, in je to veliko pretiravanje. Po drugi strani s tem omejuje predvsem možnost neinstitucionalnih pobudnikov, ne političnih strank. Mi lahko zberemo 1000 ali pa 2000 podpisov, to kakšna velika težava ni, pa verjetno tudi druge stranke, ki so organizirane. Težje pa je to za civilno družbo. Tukaj pa je razlika med 1000 in 2000 tako velika, da bi ta zakon, če boste to sprejeli, potem moral spremeniti tudi naslov. To ni zakon o ljudski iniciativi, ampak je potem zakon o omejevanju ljudske iniciative, ker bo ta prag previsok, da bi katerakoli institucija civilne družbe lahko v tem kratkem roku sprožila zahtevo. 1000 je še neka razumna meja, ki preprečuje zlorabo, omogoča pa hkrati tudi iniciativo, 2000 pa je 10-kratno povečanje sedanjega števila in dejansko omejuje potem to pravico do vložitve zahteve za referendum samo na tiste subjekte, ki so že organizirani, ne pa na tiste - kar pa ljudska iniciativa že po razumevanju pojmasamega je - ki se organizirajo ob nekem konkretnem vprašanju. Po naši ustavi pa to pravico vsi imamo. Prosim, da se to ne omejuje s takim nerazumnim številom. Za preprečitev zlorab je 1000 popolnoma dovolj. Hvala.
Hvala lepa. K razpravi se je prijavil najprej gospod Sok, potem pa gospod Avšič. Gospod Sok, izvolite!
Hvala za besedo. Naša poslanska skupina prav tako ne bo podprla tega amandmaja na amandma vlade k 2. členu, kajti tudi mi smo enako, kot predgovorniki, prepričani, da je 1000 - to je 5-kratno povečanje v primerjavi s tistim, kar smo imeli prej, zapisano dovolj in da je vlada imela tehtne razloge, ko je zapisala, da je potrebno 1000 podpisov za zahtevo zbiranja podpisov za naknadni referendum. Radi bi opozorili na to, da se s takšnimi amandmaji vračamo na razpravo, na nekaj, kar je bilo že v tem državnem zboru storjeno. Mislim, da smo se s tem, da je to 1000 podpisov, že vsi strinjali. Sedaj pa nas naenkrat presenečate s tem, da to za 100% dvigujete na 2000. In res je, da se s takšnimi amandmaji in pa s takšnimi rešitvami otežuje predvsem civilni iniciativi, ki bi želela pač prek civilne pobude na nek zakon vložiti zahtevo za zbiranje podpisov. Rad bi opozoril še na nekaj. Ko smo tukaj v državnem zboru sprejemali zakon o umetni oploditvi z biomedicinsko pomočjo - malo drugače se sicer imenuje - ste govorili, da gre za izredno majhno skupino, ki ji je treba omogočiti to pravico. Predvsem se je govorilo o pravici takrat. Torej sedaj pa moramo z istim kriterijem imeti v mislih majhne skupine ali pa manjše skupine, ki jim moramo omogočiti pač to, da lahko vložijo vsaj zahtevo. In naši poslanski skupini se tisoč podpisov zdi primerno število in zato bi, mogoče bom sugeriral, da v izogib nepotrebnim razpravam, predolgim razpravam in pa eventualno tudi, da spet ne bo člen sprejet, ker rabite za to 2/3 podporo in tako naprej, da mogoče ta amandma na amandma umaknete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Avšič, izvolite.
Hvala lepa. Sem eden od podpisnikov tega amandmaja, ki ga morate jemati kot amandma skupine poslancev in ne poslanskih skupin, kar je potrebno posebej podčrtati. In drugo, ta amandma je napisan zaradi tega, kar je gospod Potrč kot prvopodpisani že poudaril, da razmislimo o upravičenosti tega ali ne. V vsakem primeru mislim, da bomo podprli osnovno besedilo oziroma amandma vlade, kot so tudi nekateri predgovorniki že najavili. Zdaj pa seveda, ta številka 2.000 ni tudi sama po sebi za lase potegnjena. V obrazložitvi piše, da gre za 5 procentov od števila potrebnih zbranih podpisov za to, da se potem razpis, referendum dejansko izvede. Gre tudi za 0,1 procent od populacije državljanov in državljank Republike Slovenije, kar se mi zdi, da res ni preveč, da 0,1 procent državljank in državljanov da to pobudo ali pa 0,15 procenta volilnih upravičencev v Sloveniji. To ni visok prag, če ga s tega vidika gledamo tako. Seveda pa gre res za povečanje tako kot je, ker smo imeli prej določilo za 200 podpisov. Referendum je seveda resna zadeva in resna so vprašanja, ki jih na referendumu izrekamo in se o njih izrekajo državljanke in državljani, volivke in volivci. Zato je verjetno potrebno veliko resnosti pri oblikovanju pobude in seveda tudi veliko razmisleka o tem, s katerim vprašanjem gremo pred državljanke in državljane. Verjetno s takimi vprašanji, za katere je potreben velik konsenz in pa seveda tudi velik interes vseh tistih, ki se potem odločajo za to, da bodo glasovali na referendumu. Zadnjih nekaj referendumov pač ni potrdilo tega, da bi bil izkazan velik interes, vendar to je druga zgodba. Vendar iz vseh teh zgodb se lahko nekaj tudi naučimo. Menimo torej, da bi bilo možno tudi ta amandma podpreti, seveda če boste tako tudi sami razmislili. Prav gotovo pa bo nadaljnji korak pri zbiranju 40.000 podpisov bistveno lažji, če bo za tem stalo 2.000 tistih aktivistov, ki se bodo odločili podpisati to pobudo. Verjamem tudi, v nasprotju z gospodom Janšo, da je naša civilna družba zelo dobro organizirana in da če je primerno vprašanje in prava pobuda, zlahka zbere tudi 2.000 podpisov, pa naj bo to za področje lovstva, ribištva, športa ali drugih dejavnosti, o katerih razpravljamo; na teh področjih je civilna družba pravzaprav dobro organizirana, če samo številnadruštva v Sloveniji jemljemo kot motor tega združevanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Potrata, potem gospod Potrč. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Pred nami sta dva amandmaja oziroma dve možnosti, ki nam odpirata oziroma ponujata povečano število potrebnih podpisov za izpeljavo referenduma. Podprla bom amandma, ki ga je prvi podpisal Miran Potrč, iz preprostega razloga, ker se mi zdi, da je referendum tako pomemben instrument, da mu je na nek način ob vseh izkušnjah, ki jih z referendumi v preteklosti imamo, treba vrniti potrebno kredibilnost. To pomeni, da je od pobudnikov za zbiranje podpisov treba pričakovati tudi dolžno resnost in sposobnost zbrati 2.000 podpisov, kar ni nedosegljiva številka in tudi ni tako nemogoče utemeljevati, zakaj tako visoka številka. Pojasnjeno je bilo, da je to vendarle merilo, ki izhaja iz števila potrebnih podpisov, 40.000. Tudi argument, ki ga je gospod Avšič navedel, za kolikšen odstotek celotne populacije gre, se mi zdi zelo dober argument, ki govori v prid številu 2.000. Če pa bo, seveda, volja državnega zbora drugačna in predlog za 2.000 podpisov ne bo sprejet, potem se mi pa zdi potrebno podpreti predlog vlade. Hvala.
Hvala lepa. Na izvajanje gospe Potrate želi replicirati gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Podal bi kratko repliko na izvajanje gospoda Avšiča, pa tudi gospe Potrate, namreč v tem smislu, da 2.000 podpisov ni tako enostavno zbrati, kot govorijo. Gospa Potrata je rekla, da to ni težko zbrati. Seveda jih ni težko zbrati, če imaš za to zadaj sindikate, ki jih kontroliraš in potem daš dekret, da morajo zbrati podpise; potem ni problem. Vendar za neko čisto nevtralno ljudsko iniciativo je pa prav gotovo to zelo velik problem oziroma ni tako enostavno in je težko zbrati 2.000 podpisov. Zato pod nobenim pogojem mi tega ne bomo podprli. Je pa tudi še drugo vprašanje oziroma zelo pomembna zadeva. Četudi nekdo s 40.000 podpisi, ki jih zbere, poskuša spremeniti ali pa vplivati na določbe nekega zakonskega akta, je to lahko tako majhna sprememba v celotnem sistemu, da ne predstavlja popolnoma ničesar. Liberalna demokracija z eno šestino mogoče, ali pa nekaj več, ne vem, tu nekje, volivcev, ki so glasovali za njo, vlada tej državi v vseh odločitvah, samo z eno šestino volivcev, in odloča o usodi ostalih petih šestin. In to generalno, v vseh pogledih. Tudi v tem, ali bomo državo dvignili ali jo bomo postavili na tla. Zato jaz mislim, da ni pošteno na tak grob način omejevati neke iniciative, ki je zelo vprašljivo, če bo sploh, že zaradi zbranih 1000 podpisov, prišla kdaj na podlagi neke svobodne ljudske iniciative do možne realizacije. To je moj pogled. Nikakor ne bom podprl tega amandmaja, ki ga je predlagala skupina poslancev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gremo po vrstnem redu z replikami. Najprej gospod Jerovšek na izvajanje gospe Potrate in potem gospod Juri na izvajanje gospoda Kelemina.
Gospa Potrata je omenila, da s to pobudo želijo vrniti kredibilnost referendumu. Jaz mislim, da je to za njih nekako zelo čudno. Poskušalo se je res v tej državi vzeti kredibilnost referendumu. In prav gotovo so se državljani čutili opeharjene, ko se njihova volja ni spoštovala. Vendar pa menim, da je sedaj situacija bistveno drugačna. Ko se neka pobuda sprejme na referendumu s plebiscitarno večino, je težko govoriti, da ni kredibilna takšna odločitev ljudi. Potem lahko postavimo pod vprašaj tudi kredibilnost referenduma za plebiscit za osamosvojitev, ker to je zdaj drugi največji rezultat in se govori o nekredibilnosti referenduma. Jaz mislim, da je treba to prekiniti. Ljudje se znajo zelo dobro odločiti in referendumiso že kredibilna stvar. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Juri.
Hvala, predsedujoča. Repliciram oziroma odgovarjam kolegu Kelemini, ko je govoril, da ni lahko zbrati 2000 podpisov. To je relativna ocena. Je težko, pa je tudi lahko, odvisno od motivacije. Tu bi navedel dva zelo odmevna primera iz dveh, če hočemo različnih taborov. Neka civilna iniciativa za meje v Istri je v dveh tednih zbrala 14.000 podpisov za neko svojo resolucijo. In po drugi strani, v enem tednu je civilna družba za enovitost mestne občine Koper zbrala 12.000 podpisov. Torej odvisno je seveda od motivacije in ustrezne organiziranosti za to, da se taki podpisi, 2.000 zbirajo. Jaz bom glasoval za ta amandma, ker mislim, da je število 2.000 primerno. Hvala.
Hvala lepa. Na izvajanje gospoda Jerovška imamo dve repliki. Najprej gospod Beuermann, potem gospa Potrata.
Hvala za besedo. Jaz se redkokdaj oglašam k replikam, ampak že včeraj sem kolegom napovedal, da ko bo Jerovšek spet govoril o plebiscitarni odločitvi slabe petine volivcev, bom pač odreagiral. Lepo ga prosim, spoštovanega kolega Jerovška, da naj vendarle premisli, kaj beseda plebiscit vendarle pomeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Potrata, izvolite. Se lahko izključite, gospod Beuermann? Hvala lepa.
Hvala lepa za besedo. Pravzaprav je del tega izčrpal že gospod Beuermann. Govoriti o tem, da ni bila načeta kredibilnost referenduma z nekaterimi dogodki v preteklosti, je nemogoče ob tem, če človek sledi številnim javnim odzivom in pomislekom in razpravam, o katerih rečeh naj bi pravzaprav na referendumu razpravljali. In mislim, da za resno pobudo, za izrekanje o pomembnih rečeh, ki zadevajo veliko večino državljanov, je potrebno vendarle k pobudi prišteti tudi nekaj več podpisov kot tistih 200 ali pa tisoč, če se kasneje celo izkaže, da ko pride do resnega podpisovanja in zbiranja podpisov, pobudniki ne morejo zbrati niti minimalnega števila podpisov. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Jerovšek.
Ja, gospodu Beuermannu moram obrazložiti kaj pomeni plebiscitarna večina. To [[...]]
Se opravičujem, na tem mestu pravzaprav razprava, ki se absolutno ne tiče števila ljudi za pobudo [[...]]
Ja, potem bi morali njega ustaviti, potem bi morali njega ustaviti. Oprostite.
Najprej bi vas morala ustaviti, ker ste v prvi razpravi seveda prekoračevali [[...]]
Ne, nisem. Nisem, se opravičujem, ampak nisem. Morate biti korektni. Plebiscitarna večina pomeni izrazita večina na referendumu. In doslej sem mislil da, ker je gospod Beuermann tudi moj stanovski kolega, da vsi kemiki vedo, kakšen procent je izrazita večina. Sedaj vidim, da to ni jasno. Vendar bi pa še gospodu Beuermannu omenil samo to, da ne žaliti slovenskih volivcev in govoriti o slabi petini. Prvič ta podatek ni točen. Drugič pa vemo, da na referendumih običajno udeležbe niso [[...]]In je bila izrazito visoka udeležba na tem referendumu, za evropsko prakso referendomov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Razpravljati želi še gospod Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Kar mene zadeva, je namen dosežen. Dovolj korektna razprava o eni ideji. In če ne bo sprejeta, nič tragičnega. Jaz sem pač želel preizkusiti, moram reči, in se posvetoval z nekaj kolegi, ki so to sopodpisali, ali je ob stanju, kakršno je, pripravljenost tudi o tem razmišljati. Ni večine in nič hudega. Tudi povečanje od 200 na 1000 bo nekaj pomenilo. Drugače pa samo dve, tri stvari. Res sem, preden sem napisal ta amandma, šel temeljito prebrat to študijo inštituta za primerjalno pravo, ki govori o referendumih. Če bo kdaj komu ljubo in volja, naj si jo prebere. Videl bo, kako zelo restriktivno je referendum obravnavan v razvitih demokracijah. Lahko rečem, da bo zdaj zopet kdo rekel, to je pri nas drugače - vem, samo primerjalno gledano je to resres izjemen primer in smo mi v tem pogledu zelo široki. Tako da če bi nekaj zmanjšali to možnost, bi težko rekli, da je to ukinjanje demokracije ali pa bistveno zmanjšanje, vendar je to pač pristop in različen pogled. Drugo. Pri tem smo želeli opozoriti na to, da je razlika v načinu zbiranja. Prvo zbiranje je brez registracije in ga je nekaj lažje zbrati, drugo zbiranje je z registracijo, skratka, moraš iti na upravno enoto in tam registrirati svoj podpis, kar je precej težje. In če primerjamo zdaj posebej za naknadni referendum, potem bomo lahko ugotovili, da če nekdo ni sposoben zbrati 2.000 neregistriranih podpisov v tednu dni, da bo v enem mesecu zelo težko zbral še dodatnih, potem polnih 40.000 registriranih podpisov, in da pač to kaže na neko resnost, ki bi bila koristna tudi pri sami pobudi. In tretje, nam se je zdelo pomembno, da se ta resnost izkaže v tej smeri tudi, ker vemo, kaj zbiranje podpisov pomeni za delo v državnem zboru. Pomeni pač, da se neka razprava prekine, in če je prekinitev razprav zaradi premalo realnih zahtev preveč, potem to za normalno delo državnega zbora ni koristno. Če bo skupna ocena, da 1.000 podpisov zadostuje, bo to ocena in zato nič tragičnega. Moram reči, da sem celo vesel - in najbrž je k temu pripomoglo splošno vzdušje, da zaradi tega predloga niso bile uporabljene velike besede, tudi sam jih nisem želel. To je povsem praktičen predlog, do katerega se bomo pač opredelili. Obljubljam pa, da ne bi zavlačeval, da se ne bom več oglašal. Hvala.
Hvala lepa. Repliko na izvajanje gospoda Potrča ima gospod Sok, nato pa razpravo gospod Horvat. Izvolite, gospod Sok.
Hvala lepa. Gospoda Potrča bi samo dopolnil. Rekel je, da smo mi širokogrudni do referenduma. Torej, če se prav spomnim, smo do sedaj v samostojni državi v desetih letih pravzaprav imeli samo tri referendume. Enega, osamosvojitvenega, je sprejela takratna skupščina in je pač pomenil dejanje, ki smo ga morali opraviti, če smo želeli priti do samostojne države. Potem smo pa imeli dva referenduma o TET 3 in tega zadnjega, ki je bil razpisan na podlagi 30 podpisov poslancev v državnem zboru. Dejansko je ljudstvo do sedaj zahtevalo samo en referendum, to je referendum o volilnem sistemu. Tako da na podlagi podpisa o tem, kar danes govorimo, 1.000 ali pa 2.000 podpisov, je bil v tej državi sprožen v desetih letih samo en referendum. In prosim lepo, gospod Potrč, to ni nikakršna širokogrudnost do referendumskih vprašanj, če je bil na takšen način dosežen samo en referendum. Rad pa bi vas opomnil še to, ko smo sprejeli zakon o zdravljenju neplodnosti in pa umetnem oplojevanju z biomedicinsko pomočjo, 7 dni je bilo časa, da je civilna iniciativa zbrala podpise. Zbrali so jih, če se prav spomnite, 2.000. Mogoče vas je tudi to fasciniralo k temu amandmaju, ki ste ga napisali. Ampak v tem državnem zboru ste nekateri tem 2.000 podpisom oporekali, češ da je med temi podpisi, jaz jih sicer nisem videl, ampak omenjali ste, da so jih podpisovali tudi mladoletniki. Ne vem, če je sicer bilo tako, ampak rad bi opozoril na to, da civilni družbi pa ni tako enostavno v roku 7 dni zbrati 2.000 podpisov, še zlasti potem, ko se tam zahtevajo vsaj, ne vem kateri podatki, vse se mora dati. Ljudje pri nas še vedno živijo pod neko presijo strahu in velikokrat si ne upajo podpisovati tudi takšnih referendumskih zahtev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replicirati želi gospod Kontič. Izvolite.
Hvala lepa. Repliciram kolegu Soku. Glede na to, da pač ni bil v prejšnjem mandatu poslanec in zgleda, da je slabo spremljal dogajanje v državnem zboru, mu želim povedati, da je bilo kar nekaj referendumov še izvedenih. Niso bili samo ti, ki jih je naštel. Če se spomnimo referendumov o ustanavljanju občin, če se spomnimo v prejšnjem mandatu tudi referenduma o volilnem sistemu. Mislim, da je bilo kar nekaj referendumov dodatno. Je bil pa tudi eden, ki je bil preprečen, čeprav so ljudje podpisali zahtevo za razpis referenduma, in to v velikem številu. 52.000 podpisov je bilo zbrano predčasno, ne v 30-dnevnem roku, pa kljub temu ti ljudje niso uspeli doseči zahtevo po razpisu referenduma, ker je bil pač referendum preprečen in na ta način tudi razvrednoten v bistvu referendum. Samo toliko v pojasnitev. Referendumov je bilo kar nekaj več, kot ste jih pa vi našteli.
Hvala lepa. Replika nazaj, gospod Sok.
Samo en stavek. Ko boste sprejeli novi poslovnik, replika na repliko ne bo možna in bo veljala zadnja beseda, ki jo je povedal gospod Kontič. Torej, ne štejte v to zadevo referendumov o ustanavljanju občin, lepo vas prosim, saj to gre v skladu z zakonom in za to ni treba zbirati podpisov.
Hvala lepa. Gospod Kontič, replika.
Do zdaj so bili, gospod Sok, vsi referendumi skladni z zakonom. Tudi tisti, za katere je bilo potrebno zbirati podpise. To, da pa replika na repliko ne bo dovoljena z novim poslovnikom, pa iz teh razprav, ki sem jih slišal včeraj in danes, podpiram zanesljivo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Horvat, ki se je prijavil k razpravi.
Hvala za besedo. Kolegice in kolegi! Najprej kot uvod v razpravo tistim kolegom, ki so omenjali zadnji referendum, predlagam, da tisti, ki niste prebrali, da preberete izjavo ameriške veleposlanice v včerajšnjih Financah na temo tega referenduma. To samo mimogrede. Moram reči, da me argumenti, ki so bili izrečeni proti temu amandmaju, niso prepričali. To, da je petkratno povečanje števila oziroma praga glede na sedanjo ureditev, to ni dovolj močan argument, ker je bila ta dosedanja ureditev nenormalno nizka, in so tehtnejši argumenti, ki so bili v razpravi tudi navedeni za to, da se prag dvigne na 2.000. Naj temu dodam še naslednje. Zelo soglašam s tem, da je to sicer legitimen, vendar zelo odgovoren instrument demokracije, ni pa edini instrument demokracije ali pa edini zveličavni instrument demokracije. In ko se sklicujete na civilno iniciativo - sam zelo cenim civilno iniciativo in mislim, da je civilni družbi sploh treba dati večjo vlogo v tej državi, v tej družbi, vendar to ni edina oblika, da uveljavlja svoje pobude in svoje interese prek referendumov. Treba jih je bolj uveljavljati tudi v direktni komunikaciji z vlado in predvsem prek državnega zbora. Če mi tako olajšamo sprožanje referenduma, s tem enostavno odvračamo civilno iniciativo oziroma tudi organizacijo civilne družbe od tega, da bi z več pobudami, tehtno argumentiranimi, prihajali v državni zbor. Navsezadnje, "navdušenje" nad referendumi vendarle kaže praviloma slaba udeležba na referendumih. Mislim, da moramo upoštevati poleg lastnih slabih izkušenj tudi izkušnje iz tujine. Poglejte, sami Švicarji, ki imajo verjetno med vsemi državami najbolj razširjene referendume, imajo zelo kritično stališče do njih in tudi kritične ocene, in je vprašanje, če ne bodo ureditve tudi spremenili v prihodnosti; da ne govorim o drugih državah, ki zavračajo tako pogosto uporabo referendumov. Ni slučajno, da so nas prav v zadnjem obdobju, morda tudi zaradi povoda možnosti referenduma na temo pcp-jev, tudi visoki funkcionarji - ne bom omenjal imen - opozarjali pred pretirano razširjeno uporabo referendumov, posebno še za zadeve, ki niso najprimernejše za odločanje na referendumih. In na koncu, navsezadnje, gospe in gospodje, moramo voditi računa tudi o ceni, kajti vemo, kako so referendumi dragi, in če gre za zadeve, ki res niso nujne ali pa po vsebini take, da je dovolj utemeljeno, da se gre na referendum, da se ne zlorablja ta oblika in dodatno obremenjuje davkoplačevalcev z ogromnimi stroški referenduma. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa. Čisto na kratko bi gospodu Horvatu repliciral v delu, ko je govoril, da je pač udeležba na referendumih zelo slaba. Strinjam se s tem, da je resnično slaba, ampak, spoštovani vsi skupaj, mene je sram, dejansko, ko sem spremljal to negativno propagando, ki jo je ta stroj sprožil proti temu referendumu. Pa to je absurd, kar ste naredili! To je absurd. Mene je bilo vsak dan sram, ko sem poslušal nenehno v vseh poročilih, vsi novinarji so se [[...]]
Gospod Kelemina, se opravičujem, to pa absolutno prekoračuje temo, ki jo obravnavamo [[...]]
Ni čudno, da je tak rezultat [[...]]
Opominjam vas, da ne razpravljamo o stvareh, ki niso tema dnevnega reda.
Saj je prav. V glavnem, ni čudno, da je tak rezultat in taka udeležba, še dobro, da je sploh taka. In to si lahko pripišete samo kot svojo zelo, zelo negativno oceno in točko glede te vaše propagande, ki ste jo za ta referendum sprožili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite.
Hvala lepa. Zdi se mi, da kadar imamo opraviti s številkami - in tu so številke - da bi morali imeti neko sorazmerje pri teh številkah in da bi morali biti prvi korak, drugi korak in tretji korak v določenem sorazmerju. Zdi se mi, da ta rešitev, ki je v starem zakonu, v teh spremembah in dopolnitvah, da je tisti korak zelo nizek oziroma je prenizek. Če pogledate zdaj te korake, približno milijon pa pol volivcev je, to je celotna masa. Tukaj imamo, to je tretji korak, v drugem koraku imamo opravka z 40 tisoč podpisi, koliko procentov je zdaj 40 tisoč proti milijon pa pol, to si vsak takoj v trenutku izračuna in če sledimo, da je bilo tistih 200 podpisov premalo, je potem tistih tisoč v prvem koraku približno toliko procentov, kot je 40 tisoč proti enemu milijonu pa pol volivcev. Zato se mi zdi, če bi neko sorazmerje tukaj uporabljali, da je, vsaj za moj okus, jaz se pač opravičujem, tistih 2 tisoč podpisov prevelik korak. Zdi se mi, da je sorazmerje, kakorkoli jemljemo, tisoč dovolj velikoin še dostopno vsem, da lahko ta stvar vzdrži. To je pač moje osebno mnenje. Jaz ne bom glasoval za ta predloženi amandma na amandma, ker se mi zdi, da je izrazito sorazmerje. Če bi šli naprej, bi morali potem pri 2 tisoč podpisih vložiti tudi 80 tisoč onih podpisov in bi potem imeli neko sorazmerje. V tole se pa pač nihče ni vtaknil. Zdi se mi, da je s spremembami, kakorkoli je vlada vložila, dosegla tisti namen, ki je bil pač za spremembo tega zakona potreben.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej bomo odločali o amandmaju na amandma vlade k 2. členu, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti 24. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da amandma na amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju, ki se nahaja v pregledu, in sicer o amandmaju na amandma pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 27, proti 27. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju na amandma pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 26, proti 34. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma na amandma pod 2 ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju vlade pod zaporedno številko 3. Glasujmo! Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 60, proti 3. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 2. člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 3. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi s tem členom postavil eno vprašanje glede na prejšnjo razpravo gospoda Kontiča. On se je pohvalil z zbranimi 52.000 volivci in je ravno na to temo tega člena, ker pravzaprav se je nekako postavil za to, da bi tudi protiustavne posledice bilo možno na referendumu sprejemati. Tista pobuda je bila takšna. Zanima me, če to nemara pomeni stališče Združene liste in na nek način nezaupnico ministru, ki prihaja iz njegove stranke, ki je [[...]]
Gospod Jerovšek [[...]]
Počakajte, to pa je politična pravica, da to vprašam. Absolutno!
Ne. Pravica je omejena s tem, da se razpravlja o [[...]]
Točno o protiustavnih posledicah govorim, ki so tu notri v tem členu. Gospa podpredsednica, oprostite, prekoračujete [[...]]
Nihče ne oporeka pravici do ustavne presoje. Gospod Jerovšek, izrekam vam v skladu s poslovnikom opomin, da prekoračujete obseg dnevnega reda, ki ga imamo ob obravnavi 3. člena in amandmaja.
Gospa podpredsednica! Govorim o [[...]]Zaradi zavrnitve zakona bi lahko nastale protiustavne posledice. To je dikcija 3. člena in če o tem ne smem diskutirati, potem se čudim, kaj je še dovoljeno v tem parlamentu. Jaz govorim ravno o tem.
Ne govorite o tem. To je moja ocena.
Ravno o tem govorim, ali je to znotraj [[...]]Tu se vam pa zelo čudim kot pravnici. Zelo se vam čudim, gospa podpredsednica, da skušate zavrniti to možnost, da o tako pomembni stvari lahko poslanec diskutira. Namreč, moram pa ugotoviti, da je bila v prejšnjem nastopu na nek način izražena nezaupnica ministru Bohincu.
Gospod Jerovšek! Drugič vas opominjam. Če ne boste nehali razpravljati o teh stvareh, vam bom odvzela besedo.
Protestiram, da me na tak način opominjate. Jaz hočem vedeti od gospoda Bohinca, če se čuti, da je dobil nezaupnico od lastne stranke.
Gospod Jerovšek, jemljem vam besedo. [[Glas iz ozadja.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer najprej o amandmaju vlade k 3. členu. Glasujmo! Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 58, proti 3. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in o amandmaju, katerega predlagateljica je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 2. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 5. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagateljica je vlada, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 7. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 6. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagateljica je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 2. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 6. člen črtan. Ponovno se vračamo na amandmaje, ki jih je vložila skupina poslancev, v povezavi s 7. členom, in sicer dajem v razpravo in odločanje 7. člen in amandma na amandma k 7. členu, katerega predlagatelj je skupina poslancev, s prvopodpisanim Miranom Potrčem, in na pregledu pod zaporedno številko ena osnovni amandma vlade, ki ga matično delovno telopodpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Potrč, izvolite!
Hvala lepa. Najprej hvala, gospa predsedujoča, da ste opozorili, da je to amandma na amandma, predlagatelji soglašamo. Drugo. Jaz bi prosil, če se sme upoštevati tudi redakcijski popravek, da v prvi in drugi vrsti piše: "če je na podlagi zahteve državnega sveta državni zbor zakon", mora pisati "ob", ne "o", "ponovnem odločanju sprejel". Drugače pa glede vsebine. Mi smo, preden smo dobili stališče sekretariata k temu členu ali pa k tem vprašanjem, menili, da bi bilo koristno najnujnejše opredelitve iz zadnje odločbe ustavnega sodišča, ki zadeva roke za vložitev pobude oziroma zahteve in potem tudi roke za objavo zakona, urediti z dopolnitvami tega zakona. Zdi se nam, da bi ta stvar morala biti jasna v zakonu za vse pobudnike, ne pa da morajo vedno sproti brati odločbo ustavnega sodišča, kaj in kakšne pravice so jim dane. Spremembe so pa tu po odločbi ustavnega sodišča velike. Z odločbo ustavnega sodišča pobudniki v primeru, da je bil vložen suspenzivni veto in da je zakon ob ponovnem glasovanju potrjen, imajo sedem dni časa, da zberejo sedaj predlaganih 1.000 podpisov od ponovnega odločanja, ne pa tako, kot smo prej rekli, od prvega dne ali pa sprejema samega zakona. Po odločbi ustavnega sodišča ima isto pravico v tem roku tudi državni svet. Predlagatelji smo menili, da je prav, da se ta rešitev v zakon nesporno jasno zapiše, da bodo zanjo vedeli vsi pobudniki in da jo bomo na ta način tudi v primeru, da do tega prihaja, v državnem zboru po odločbi ustavnega sodišča morali upoštevati. Sam pa soglašam z mnenjem sekretariata, da odločba ustavnega sodišča odpira še kakšno vprašanje. Vendar osebno menim, da, prvič, ni nujno, da ga zdaj zapišemo v zakon, ker ne gre za tisto nujno informacijo, ki jo moramo eventualnim pobudnikom dati; drugo pa, da bi nekatera druga vprašanja lahko reševali potem tudi sproti, ob opredelitvah, če bo do njih prišlo, in pa kasneje, ko bomo celoto novega zakona urejali. Da bi pa zdaj vse podrobnosti in vse modalitete, ki jih ustavno sodišče v svoji odločbi razdeluje, pisali v zakon, pa menim, da ne bi bilo ustrezno. Bom pa hvaležen, če bo v tem smislu svoje mnenje povedala tudi gospa sekretarka sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve - tako ga je vsaj, bi rekel, ustno meni obrazložila, ko sem jo o tem vprašal. Predlagam pa, da ta amandma sprejmemo, ker res pomeni razjasnitev situacije vis a vis zadnje odločbe ustavnega sodišča. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Bitenčeva, izvolite
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Rada bi samo potrdila, da je imel sekretariat namen opozoriti na tista glavna vprašanja, ki se po njegovem razumevanju odločbe ustavnega sodišča zdaj pojavljajo v zvezi z zlasti možnimi pobudniki in vlaganjem pobud za zbiranje podpisov za vložitev zahteve za razpis referenduma. Vsa vprašanja pa niso, res ne, namenjena razjasnitvi stanja pobudnikov, nekatera so namenjena tudi razjasnitvi stanja obravnav teh pobud v državnem zboru. Z vidika,da gre tu za državni zbor, mogoče to resnično ne terja, bom rekla, dodatnega zakonskega urejanja, vendar pa moram opozoriti, da bo zlasti tudi predsednik državnega zbora in z njim vse službe, ki v državnem zboru ocenjujemo vložene pobude in stanje, ko prihaja do raznih pobud, zahtev v zvezi z, recimo, istim zakonom, se znašel v relativno neurejenem položaju, zlasti glede na nekatere usmeritve, ki izhajajo iz obrazložitve odločbe ustavnega sodišča, ne pa iz zakonskih tekstov. V tem primeru bo treba z eno interpretacijo, ki bi sledila namenu in razumevanju tako ustavnega sodišča kot osnovnega namena zakonodajalca, razreševati stvari. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej bomo odločali najprej o amandmaju na amandma vlade skupine poslancev s prvopodpisanim gospodom Potrčem. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 57, proti 4. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju, katerega predlagatelj je vlada. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 56, proti 2. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 7. člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 8. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti 2 [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 9. členu, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 54, proti 2. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 10. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je ravno tako vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti 2. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 11. členu, ravno tako je predlagatelj vlada. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 2. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo na razpravo in odločanje o 12. členu in o amandmaju vlade, da se ta člen črta. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 3. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Prehajamo še na razpravo o zadnjem, to je 13. členu in o amandmaju vlade, da se ta člen črta. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 2. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen črtan. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih in prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Gospod Cukjati, izvolite!
Nisem opazil, da bi razpravljali in glasovali o prvem amandmaju k 7. členu na strani štiri.
Mogoče je bila stvar nekoliko nejasna, ker smo najprej prešli na poseben list in smo glasovali o amandmaju na amandma gospoda Potrča, potem pa še o amandmaju vlade. Lahko pa prosimo, da preverijo, če se nam morebiti to ni zgodilo, pa mislim, da smo glasovanjeo členu opravili. Kljub vsemu hvala lepa za opozorilo. O členu v celoti pa ni bilo potrebno, ker se je spremenil. Želi kdo besedo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji? [[Ne.]] Zato prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 3. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 1. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji in k tem lahko kvalificirani predlagatelji vložijo amandmaje. Če to želijo, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? Gospod Janša, izvolite.
Jaz bi predlagal proceduralno, da s tretjo obravnavo nadaljujemo po odmoru, tako da pogledamo, kaj je bilo sprejeto, kaj ni bilo sprejeto in se odločimo eventualno o vložitvi amandmajev.
Gospod Janša, če prav razumem v imenu poslanske skupine predlagate prekinitev in glasovanje o zakonu v celoti.
Ne, ne, tretja obravnava [[...]]
Tretjo obravnavo v popoldanskem delu. Zaključujemo torej dopoldanski del zasedanja in nadaljujemo ob 14.30 uri s tretjo obravnavo predloga zakona. In potem po vrstnem redu dalje, kakor smo objavili.
Spoštovani in spoštovane, nadaljujemo s popoldanskim delom zasedanja. Sporočam vam, da so dodatno opravičeni za nadaljevanje 7. seje, dne 28.6.2001: Alojz Peterle za ves dan, Sonja Areh Lavrič za popoldanski del seje, Franci Rokavec od 15.00 ure dalje, Miran Jerič za popoldanski del seje, Branko Janc za ves dan in Jelko Kacin za pričetek popoldanskega dela seje. Ugotavljamo navzočnost. Vljudno vas prosim, da pritisnemo tipko "kvorum". Navzočih je 47 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. V dopoldanskem delu smo zaključili drugo obravnavo predloga zakona o referendumu in ljudski iniciatvi. Prešli smo na tretjo obravnavo, kjer so imeli kvalificirani predlagatelji možnost vložiti amandmaje k odprtim členom. Na klopi jih nismo dobili. Sprašujem, ali želi kdo razpravljati o zakonu v celoti. Gospod Janša, izvolite.
Hvala za besedo. V bistvu imam vprašanje za sekretariat za zakonodajo, ki je zdaj verjetno to materijo po drugem branju že vsaj načelno ocenil. Zanima me, če je s tem, kar je bilo sprejeto, zadoščeno odločbi ustavnega sodišča, ki je določilo, da 25. člen zakona oziroma da tisti del zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ki ne določa roka za sprejem zakona po izvršenem referendumu, ni v skladu z ustavo. Ali smo to neskladje zdaj s tem tekstom odpravili ali ga nismo? To me zanima.
Hvala lepa. Gospa Tina Bitenc, želite odgovoriti? Izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor. Kot sem že povedala v zvezi z dodatnim pisnim mnenjem, ki ste ga prejeli na klopi, je po našem mnenju glavno vprašanje - to je vprašanje v zvezi z rokom za vlaganje pobud volivcem za zbiranje podpisov za oblikovanje zahteve za razpis referenduma - sedaj jasno urejeno, ker je bil sprejet amandma skupine poslancev. Hkrati sem pa povedala, da vendarle po našem mnenju določena vprašanja še ostajajo odprta, ki pa niso toliko vprašanja do volivcev oziroma upravičencev za vlaganje pobud, kot nekatera naknadna vprašanja, ki terjajo nekatera dodatna urejanja, in nekatera morda, seveda, dodatna tolmačenja. Hočem reči samo to, da glavno vprašanje roka je izvršeno in je po našem razumevanju tudi jasno urejeno. Vendar pa so nekatera vprašanja, zlasti v zvezi s prej vloženimi pobudami, ki po obrazložitvi iz odločbe ustavnega sodišča nekako postanejo brezpredmetne, če pride do vloženega suspenzivnega veta s strani državnega zbora in se rok šteje od ponovnega sprejema oziroma od sprejema zakona na ponovnem odločanju, pa menimo, da za stran predsednika državnega zbora, ki prvi odloča o vprašanju teh pobud, za naš okus morda niso urejene v dovoljšni meri in bo potrebno tolmačenje. To sem jaz tudi že pač prej povedala. Tudi sicer menimo, da postopek, ki ga izvršuje predsednik v zvezi s temi pobudami, ni dovolj transparentno opredeljen, čeprav so nanj vezane pomembne pravne posledice, kar vse pa ni samo v zvezi z odločbo ustavnega sodišča. To je v tem hipu sodba, ki bi jo lahko dali. Torej, da je glavno vprašanje roka, po našem razumevanju stvari, s sprejetim amandmajem razrešeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Ne gre za obrazložitev, ampak gre za sodbo ustavnega sodišča iz leta 1989, ki pravi: "Zakon o referendumu in o ljudski iniciativi je v neskladju z ustavo, ker ne določa roka, v katerem mora državni zbor po sprejemu predloga na prehodnem referendumu sprejeti zakon, s katerim uveljavi rešitev sprejeto na referendumu." To je prva sprememba zakona o referendumu po tej odločbi in bi bilo prav, da to neskladje z ustavo, ki je ugotovljeno v odločbi ustavnega sodišča, tudi odpravimo. Tako, da smo pripravili amandma in ga sedaj vlagamo. Z njim določamo, da mora držav zbor v tem primeru sprejeti zakon v roku enega leta. Apeliram na zbor, da ta amandma podpre. Že tako zamujamo rok, ki ga je določilo ustavno sodišče. Mislim, da bi morali že pred dvema letoma to popraviti.
Hvala lepa. Sprašujem gospoda ministra za notranje zadeve, če se želi opredeliti. Mislim, da amandma, seveda, bo prišel na klop. Izvolite, gospod Bohinc.
Da, težko se opredeljujem do amandmaja, ker ga nisem videl. Ampak dejstvo je, da to vprašanje sanacije te odločbe ustavnega sodišča, ki ga je kolega Janša citiral, v predloženih spremembah ni izvedeno. Stališče strokovne skupine je bilo, da, čeprav je bilo precej o tem razprave in se je strokovna skupina temu precej posvetila, da v tej noveli, ki je bolj interventna, ki spreminja vsega nekaj malenkosti, ne bi kazalo razrešiti še tega vprašanja, še posebej zaradi tega, ker je v pripravi temeljita revizija tega zakona. Delovna skupina na tej reviziji že deluje. Poleg tega deluje posebna podskupina za ustavno spremembo s tega področja. In takrat je bila odločitev strokovne skupine, ki jo je vlada sprejela, da naj bi vsa ta vprašanja vključno s tem uredili v temeljiti reviziji zakona oziroma morda celo v novem zakonu o referendumu.
Hvala lepa. Gospa Bitenčeva, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsednica, da ste mi dala besedo. Rada bi se zboru opravičila, zlasti pa gospodu poslancu Janši, ker nisem razumela, na katero odločbo on dejansko misli. Mislil je na odločbo, bom rekla o volilnih vprašanjih, kjer pa je neki drug rok v vprašanju. Mislim, da je bilo pojasnilo ravnokar dano. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Pojasnilo je bilo dano in je pač takšno, da ustreza dejanskemu stanju. Ne odgovarja pa na vprašanje, zakaj ni bil pripravljen predlog, s katerim bi zadostilo odločbi ustavnega sodišča. Mi smo vezani na to, da spoštujemo te odločbe. Tukaj ne gre za kakšno vsebinsko vprašanje v zvezi s katerim bi bile velike politične razlike. Dejstvo je, da je to pomanjkljivost sedanjega zakona. In zaradi te pomanjkljivosti je bilo veliko časa izgubljenega v tem državnem zboru, ko smo se prepirali, kaj je tisti razumni rok. Jaz predlagam, da po treh letih vendarle to pomanjkljivost odpravimo. Kot že rečeno, mi smo pripravili amandma. V njem predlagamo, da je rok, v katerem mora državni zbor po referendumu uzakoniti odločitev na referendumu, eno leto. O tem je možno razpravljati. Lahko je to pol leta, lahko je devet mesecev, lahko je leto in dva meseca ampak neki rok je ta državni zbor dolžan določiti in tako izpolniti to odločbo ustavnega sodišča. Amandma pa prihaja zdaj na klopi.
Hvala lepa. Mislim, da je potrebno počakati, da pride amandma na klop. Pred sabo ga imam. In sicer gre za amandma k 9. členu z vsebino: "Doda se nov tretji odstavek 25. člena, ki se glasi: Državni zbor mora eno leto po izvedbi referenduma sprejeti zakon v skladu s prvim in drugim odstavkom tega člena." Z obrazložitvijo: "Ustavno sodišče je z odločbo UI 93/96, Uradni list Republike Slovenije št. 82/98, odločilo, da je zakon o referendumu in ljudski iniciativi v neskladju z ustavo, ker ne določa roka, v katerem mora državni zbor po sprejemu predloga na predhodnem referendumu sprejeti zakon, s katerim uveljavi rešitev, sprejeto na referendumu. S predlaganim amandmajem določamo enoletni rok, v katerem mora državni zbor sprejeti zakon, ki je bil sprejet na predhodnem referendumu. Glede na to, da bi moral državni zbor to neskladnost odpraviti v 6 mesecih od njene objave v uradnem listu, je nujno, da državni zbor odpravi to neskladje z ustavo Republike Slovenije." Se pravi, amandma v tretji obravnavi, v taki vsebini, dajem v razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospod Potrč, izvolite.
Ne mi zameriti, ampak tudi mi moramo videti ta amandma. Mi ga moramo dobiti in moramo imeti 5 minut časa, da ga pogledamo. Hvala.
Gospod Potrč, po poslovniku, ker je hitri postopek, to ni potrebno, ker pa ste predlagali, prekinjam zasedanje za, dokler ne dobimo amandmaja na klop, za 10 minut, da se opredelite do njega in bomo potem nadaljevali. Ob 15. uri nadaljujemo z delom.
In ker je predlagatelj vmes še enkrat dopolnil svoj amandma, bomo še par minut počakali, da ga razmnožijo in ga dobimo na klop. Hvala lepa. Ker se amandma deli na klop, dovolite da vas samo seznanim, da me je predsednik odbora obvestil, da prekinjena 5. točka, to je predlog zakona o prevozih v cestnem prometu, zaradi tega, ker se pripravljajo še amandmaji, ni pripravljena in bomo po zaključku te točke prešli na obravnavo prekinjene 16. točke, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu pred požarom ter nato po vrstnem redu dalje. Hvala lepa. Ker mislim, da so, da je amandma razdeljen, bomo najprej ugotavljali navzočnost. Vljudno vas prosim, da pritisnemo na tipko "kvorum", da bomo ugotovili ali nas je v dvorani zadosti. Ugotavljamo navzočnost. Navzočih je 54 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Na klopi pred sabo imamo torej amandma k 9. členu, v malo drugačni vsebini, kot sem ga prebrala prej. O tem popravljenem amandmaju odpiram razpravo. Gospod minister, dr. Bohinc, izvolite.
Ja, če mi dovolite spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci, nekaj komentarja k temu, kar je predlagano. Jaz sem že preje dejal, da je v strokovni skupini, ki je pripravljala to zakonsko novelo, prevladalo stališče, da sedaj ob okrnjeni noveli ne predlagamo tega roka, kljub temu, da obstaja odločba ustavnega sodišča, ki nas zavezuje k sanaciji tega naustavnega stanja. Mi smo v prvotni varianti, pred temi zadnjimi amandmaji, ko je bila še predlagana uzakonitev pravega zakonodajnega referenduma in odprava predhodnega referenduma, predvideli to, kar predlaga poslanska skupina. Namreč rok, v katerem je potrebno urediti razmere po odločitvi zakonodajnega referenduma. Stroka namreč ugotavlja, da je nujna, torej, povezanost teh dveh norm, ureditev zakonodajnega referenduma in pa rok, v katerem je potrebno sprejeti zakon na podlagi odločitve na zakonodajnem referendumu. Stroka pa tudi ugotavlja, kar zadeva predhodni referenduma, da ta rok terja ustavno spremembo. Namreč, zakaj? Zaradi tega, ker je naložitev državnemu zboru, da uzakoni nekaj, kar je zgolj na načelni ravni s strani volivcev opredeljeno, nekaj, kar terja poprejšnjo ustavno spremembo institucije referenduma. Zato se je strokovna skupina takrat z veliko večino, mislim, da kar soglasno, odločila, da zaradi tveganja posega v ustavnost oziroma zaradi možnega dvoma v ustavnost takšne odločitve pred ustavnimi spremembami institucije referenduma tega ne predlaga. Tako, da bi rad spoštovani zbor opozoril na to, da se pravzaprav nahaja pred naslednjim tehtanjem - na eni strani med tem, da zares ne uresničimo odločbe ustavnega sodišča na katero se gospod Janša opravičeno sklicuje, in na drugi strani, da če pa jo uresničimo oziroma če izvršimo to odločitev, kar bi bila naša zaveza oziroma zaveza državnega zbora, pa bi se postavilo vprašanje ustavnosti take odločitve z vidika sedanje ureditve referenduma v ustavi. Zato, da ponovim, se je stroka odločila, da v tej reviziji, ki je minimalna, tega ne predlaga. Če se bo državni zbor kljub temu tveganju ustavne spornosti tega amandmaja za to odločil, bi pa vendarle predlagal, da se pregleda sama formulacija. Sama formulacija je nekoliko nenatančna, tudi ta spremenjena. Namreč, tu je govora o enem letu po izvedbi referenduma. Natančnejša formulacija bi morala pravzaprav opredeliti nekako tako: po pozitivnem izidu na referendumu. Ker v primeru, da je referendum izveden in je predlog zavrnjen, potem to ne more ustvarjati obveznosti, da državni zbor takšno odločitev uzakoni. Skratka, če bi se državni zbor vendarle odločil za to ureditev, argument za to pa obstaja, definitivno obstaja v večkrat že navedeni odločbi ustavnega sodišča, bo zaradi hkratnega tveganja za ustavno spornost vendarle bilo potrebno to formulacijo nekoliko izpiliti. Toliko, hvala.
Hvala lepa. K besedi so se priglasili gospa Tina Bitenc, potem gospod Juri in potem gospod Janša. Gospa Bitenc, izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala za besedo. Tudi sama bi želela opozoriti na redakcijsko nedoslednost besedila, saj pravzaprav tudi ne odgovarja namenu, ki je razviden iz obrazložitve predlagane rešitve, in sicer, da se nanaša na stanje po sprejemu predloga, očitno neke zakonodajne rešitve, na predhodnem referendumu. Treba je namreč vedeti, da se rešitev umešča v 25. člen, ki na splošno govori o vezanosti državnega zbora na izid referenduma, in da je v dikciji, v kakršni je predlagan nov tretji odstavek, tudi v nekem smislu pojmovno podvajanje ureditve iz drugega odstavka - drugi odstavek namreč že sedaj pravi: "državni zbor mora pri sprejemanju zakona upoštevati odločitev, sprejeto na predhodnem referendumu" - in je s tega vidika natančnejši, karse tiče vrste referenduma. Vsekakor je pa to tudi vprašanje, kot je bilo že opozorjeno, pravzaprav ustavno-pravne narave. Dejstvo je, da imamo to odločbo ustavnega sodišča, kar je bilo tudi že rečeno, vendar pa je dimenzije vezanosti, ki jo tudi ustava določa, državnega zbora na odločitev, sprejeto na referendumu, veljavni zakon uredil v negativnem smislu. Kar se tiče pozitivnega smisla, je očitno bilo ob sprejemanju zakona ocenjeno, da je drugi odstavek, veljavni, v 25. členu maksimum, kar je mogoče storiti, ob dejstvu, da se je treba zavedati, da je državni zbor ob svojih odločitvah pravzaprav suveren in da je na drugi strani suvereno ljudstvo, ki sicer odloča na referendumu, vendar ustava več kot dikcije vezanosti ni uredila. S tega vidika bom opozorila tudi na dejstvo, da tudi določitev roka sama po sebi ne prispeva nujno k izvršitvi, kajti če državni zbor ni sposoben v tem letu take rešitve sprejeti, sankcija ne obstoji, v bistvu se, kot je bilo že večkrat opozorjeno, določeni odzivi na tako stanje lahko izvršijo pravzaprav z volitvami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Juri - se odpovedujete. Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Prej, ko smo obravnavali poslovnik, je bilo na balkonu nekaj študentov prava, ki so to spremljali. Zdaj ne vem, ali so še tu ali ne, ampak če bi slišali tole razpravo, bi zelo podvomili v naš pravni red. Res, ker na eni strani imamo odločbo ustavnega sodišča, ki je jasna, in ustavno sodišče je v tej državi tisto, ki odloča o tem, ali je nekaj v skladu z ustavo ali ne; to ni ne sekretariat za zakonodajo državnega zbora, niti ni to neka strokovna skupina pri vladi [[...]] [[Nemir v dvorani.]] - bom počakal, da gospodje končajo bralno značko tamle - niti ni to neka strokovna skupina pri vladi ali pri ministrstvu za notranje zadeve. Reči pa, da je stroka proti temu, da se spoštuje odločbo ustavnega sodišča, je pa še posebej "debelo", kajne, gospod Bohinc? Ja, seveda ste rekli - stroka je bila proti temu, da se določi rok. Stroka ni bila proti temu, ker ni bila o tem nič vprašana, o tem je razpravljalo šest, sedem pravnikov v tej vaši strokovni skupini; kakšna je bila razprava, ne vem - očitno je bila večina proti temu, da se odločbo spoštuje, kar je pa sporno. Ustavno sodišče ni določilo roka, niti ni naložilo državnemu zboru, kakšen rok naj določi. Je samo ugotovilo, da je zakon neskladen z ustavo, ker tega roka ne določa. In na zakonodajalcu je, da ta rok določi. Zakaj je to ustavno sodišče takšno odločbo sprejelo, je pa vsem, ki smo bili v prejšnjem mandatu tukaj vključeni v te debate o referendumu o volilnem sistemu, popolnoma jasno. Zato, ker je to dejstvo in manjko v zakonu povzročil nemalo težav, tudi zakonodajalcu, ker ni bilo jasno, v kolikšnem roku je treba nekaj izvesti. In če ta rok ni določen v tem smislu, da je realen, potem je pravica, ki je dana v ustavi, na neki način samo fikcija, na neki način v praksi ne obstaja. Jasno je, da zoper državnih zbor ni nobenih sankcij, ampak to ni argument proti temu, če krši rok. Če državni rok krši ta rok, seveda, ga ne bo nihče kaznoval, ker se v demokraciji predpostavlja, da tisti, ki zakone sprejema, te zakone tudi spoštuje, še posebej pa spoštuje ustavo in odločbe ustavnega sodišča. Ampak to ni noben argument. To, da ni sankcij, ni argument proti temu, da bi mi spoštovali odločbe ustavnega sodišča. V vseh zakonih, ki jih sprejemamo, je določenih na stotine rokov. Marsikateri rok, ki ga sami postavimo v raznih sklepih, ki jih sprejemamo, tudi o tem, kakšen zakon sprejmemo v prvi in drugi obravnavi, je takšen, da se ga morda tudi kdaj krši. Ampak ga vseeno sprejmemo. Čeprav za nesprejetje ni sankcij, tako da jaz res predlagam, da o tem, ali bomo odločbe ustavnega sodišča spoštovali ali ne, ne razpravljamo, ker se to v pravni državi ne spodobi, temveč da razpravljamo o tem, kakšen naj ta rok bo, ker to pa je, seveda, v pristojnosti zakonodajalcev v tej fazi postopka. In sprašujem tudi predsednika državnega zbora, mislim, da je tukaj nekje, vsaj prej je bil, ali se mu zdi z vidika njegove pozicije prvega v tem zakonodajnem telesu ta razprava umestna in kako on gleda na te stvari, da mi tukaj razpravljamo o tem, ali bomo spoštovali odločbe ustavnega sodišča ali ne potem, ko je državni zbor že dve leti v zamudi. Žal moram reči, da to ni edini tak primer. Ni edini tak primer. Mi pri nekaj desetih zakonih, ki so bili razveljavljeni, zamujamo s sprejetjem ustavno usklajenih določb v tem zakonu. In to je problem. Nenazadnje je to problem, ki se vidi tudi z Bruslja. Zadeva ni tako enostavna, kot bi si nekdo predstavljal. Tako, da res, jaz predlagam, da ta amandma sprejmemo. Če ima kdo kakšen drugačen rok, naj ga predlaga. Apeliram pa na vse, da se ne pogovarjamo o tem, ali so odločbe ustavnega sodišča obvezne ali ne. Res ne. Če pa je kakšen predlog o boljši dikciji - ta je čisto v redu, točno se ve, kaj je predlagano - pa smo pripravljeni sprejeti tudi boljšo dikcijo tega amandmaja. Ni nobenega problema v zvezi s tem. Gre pa seveda za vsebino.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Da ne bo nesporazuma. Niti stroka, niti predlagatelj nikoli ni mislil, da ni potrebno izvesti odločbe ustavnega sodišča. Dokaz za to je, da smo v prejšnji varianti zakona ta rok tudi imeli, ampak v varianti, ko je bil zakonodajni referendum urejen na način, kot je urejen v evropskih zakonodajah. To, kar zatrjuje, ponavljam, pa je večinsko prepričanje v strokovni skupini, da ob sedajšnji oziroma minimalni korekciji, kjer ostaja predhodni referendum in kjer ni urejen zakonodajni referendum, bi bilo ustavno vprašljivo urediti ta rok in na ta način spreminjati pozicijo parlamenta v tem smislu, da se mu lahko nalaga ureditev nekega vprašanja. Vsekakor je pa to vprašanje, ki ga bo potrebno urediti, ko se bomo institucije referenduma lotili temeljito, strokovno in na način kot je v evropskih zakonodajah.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
No tega, te institucije se že dolgo časa lotevamo. Zelo dolgo časa, učinkovito in korektno in celovito. Ne vem, kdaj bo ta zakon prišel na dnevni red. Najbrž bo ta strokovna skupina, ki o tem razpravlja, prej pripravila tudi spremembe ustave. In bo treba najprej to sprejet - jaz močno dvomim, da bo šlo kar tako enostavno - in potem šele pripravit zakon in najmanj nekaj let bo poteklo, preden se bo to zgodilo. In v tem času bomo mi v nekem neustavnem stanju, ker nismo izvedli odločbe ustavnega sodišča. Ključno je pa to, da je bila ta odločba sprejeta v času, ko je veljala ustava, kot velja danes, v tem delu, nič se ni spremenilo v ustavi v zvezi z referendumom in tudi v zakonu o referendumu in ljudski iniciativi je takrat veljalo isto kot velja danes. Nobene sistemske spremembe tukaj ni bilo. Se pravi, to, da vi osebno, pa še nekaj pravnikov v tej strokovni skupini misli, da če bi določili rok, da bi bilo morda v nasprotju z ustavo, je to lahko vaše legitimno mnenje, nima pa to nobene zveze z dejanskim pravnim stanjem, ki ga določa tukaj pravni red, v katerem je odločba ustavnega sodišča tista, ki jo je treba spoštovati. In vaše pravno mnenje ni na to odločbo. Te diskusije so nekje na zelo spolzkem terenu, res.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Potrč izvolite.
Hvala lepa. Mi smo v pripravi tega zakona najprej pričakovali, moram reči, jaz tudi, da bo mogoče predhodni zakonodajni referendum predlagati in doseči dogovor, da ga pač zakonodajna rešitev nima več. O tem je bilo nekaj strokovnih vprašanj, ne bom rekel da ne, utemeljenih, predvsem je bila pa politična volja, da se to ne sme narediti. Tako kot je danes bila politična volja, da je treba iti v minimalne spremembe, kar je pač treba omogočati. Tu glavno vprašanje referenduma ni 40 tisoč podpisov in to, ampak da imamo pač3 različne predlagatelje in vsak ob določeni priliki lahko to pravico, ki je ustavna, uporabi. Mi smo zaradi tega takrat v skupini, ki je pripravljala ali pa bila konzultant pri pripravljanju predloga zakona v ministrstvu, imeli 9. člen, ki je izhajal iz tega, da uredi vprašanje vezanosti na odločbo ustavnega sodišča v primeru, da predhodnega zakonodajnega referenduma ni. Zato je tudi njegova določba bila, če je na zakonodajnem referendumu v zvezi z ljudsko iniciativo predlog zakona sprejet, ga državni zbor pošlje v objavo. Državni zbor je vezan na odločitev volivcev na naknadnem referendumu, ker o predhodnem ni bilo takrat govora, tako, da eno leto po izvedbi naknadnega referenduma ne more sprejeti zakona, ki bi bil vsebinsko v nasprotju z izidom referenduma, razen če to zahtevajo spremenjene okoliščine. Predlog, tako kot je predlagan, ne bom rekel formalno oblikovan, je korekten. Mi imamo odločbo ustavnega sodišča. Govoriti o tem, da bi jo radi izvršili ali ne, je ena stvar, druga pa je obveznost. Mi to kar sprejemamo v zakon, in jaz soglašam, da je opozorilo na to, da je treba ob tem prvem zakonu, ne po šestih mesecih, ampak po dolgem času, to tudi sprejeti. Odprta pa bodo ostala vsa vprašanja, ki jih sicer v zvezi s predhodnim referendumom imamo, in odprta bodo tudi vsa vprašanja, ali je s to določbo možno dileme, ki jih imamo v predhodnem referendumu, razrešiti. Recimo, jaz soglašam, da je ob nekem zelo jasnem vprašanju, na katerega je samo enoznačen odgovor, vezanost državnega zbora na "referendumski da", to vprašanje relativno enostavno. Mnogokrat bo lahko zelo zapleteno in bomo odpirali pač takrat tudi te stare. Zato jaz ne bi želel sam sebi dovoliti, da se ustvarja občutek, da s tem rešujemo problem predhodnega referenduma in odnosa med odločitvijo, sprejeto na referendumu, in obvezami in pravicami, vsebinskimi in formalnimi, ki jih ima državni zbor. Samo to bi rad ob tem povedal, formalno pa jaz soglašam. Težko bo reči, ker smo nasproti odločbi ustavnega sodišča. Bi pa rad samo še na nekaj opozoril, da ne bi bila nejasnost. Jaz mislim, da je v enem delu verjetno obrazložitev neusklajena z vsebino. Poglejte. Vi pravite, da, potem s predlaganim določamo enoletni rok, v katerem mora državni zbor sprejeti zakon, ki je bil sprejet na predhodnem referendumu. Najbrž vemo, da je to neprecizna formulacija. Da se ne bi zdaj to kakorkoli mešalo, bi bilo najbrž prav vedeti, da je treba sprejeti zakon skladno z vsebino odločitve na predhodnem referendumu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pahor, izvolite.
Kolega Janša mi je postavil vprašanje, predvidevam, tudi zato, ker imam oziroma ima predsednik državnega zbora po položaju neke pristojnosti v zvezi s tem. Najprej, da ne bo nesporazuma, odločbe ustavnega sodišča so obvezne in jih je treba spoštovati. Mislim, da nihče med nami ne bi nasprotoval temu, da se uveljavi ta odločba ustavnega sodišča, če to ne bi sprožalo nekaj strokovnih vprašanj. Predlagam, da raje dvakrat premislimo o zadevi, kot da se na hitro odločimo in morda tudi napačno. Zakaj? Zato, ker mislim, da če pri katerih zadevah, potem pri vprašanjih, ki zadevajo temeljne pravice ljudi, moramo priti do takih pravnih norm, ki so nedvoumne, ki ne predsedniku državnega zbora ne državi ne državnemu zboru nevladi ne dajejo preveč manevrskega prostora za interpretacijo te politične volje. To je pomembno za vse. Zato pri teh vprašanjih pravne norme ne smejo biti dubiozne, morajo biti jasne. Ko ljudje o nečem odločijo, morajo vedeti, kaj njihova odločitev v posledicah pomeni. Tudi glede tega vprašanja. Če si je potrebno, glede na različna strokovna mnenja, vzeti čas, si ga raje vzemimo, kot da napišemo na hitro neko pravno normo, ki jo bo težko uveljaviti. Ker ljudje svoje pravice poznajo, jih uveljavljajo, imajo pravico, da vztrajajo pri njihovi uveljavitvi, na nas pa je, da so te pravne norme jasno zapisane, in naš interes je, da so zapisane tako, da ne nam ne komurkoli drugemu ne dajejo preveč manevrskega prostora, da to politično voljo interpretira. Vzemimo si čas, odpravimo strokovne dvome in napišimo stvari tako, da bo dobro tako za ljudi, ki pravice uveljavljajo, kot za nas, ki jih s pravnimi normami kodificiramo.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Obstaja lep star slovenski pregovor, s katerim bi se dalo odgovoriti na to diskusijo predsednika državnega zbora, s katero se je izognil dilemi. To, kar je pa gospod Potrč prej govoril, je pa seveda res, ampak tudi nič ne rešuje tega vprašanja. S tem amandmajem ne rešujemo vse zagate v zvezi s predhodnim zakonodajnim referendumom in tudi ne trdimo, da rešujemo vse te zagate. Rešujemo eno izmed njih. Ena izmed zagat, ki se je v praksi pokazala ob konkretnem primeru, je bila, da zakon ni določal roka, v katerem se odločba oziroma se rešitev, sprejeta na referendumu, izvede v smislu sprejetja zakona v državnem zboru. O tem je bilo prelitega ogromno črnila. In ustavno sodišče je tu jasno zapisalo: državni zbor mora, da se takšne situacije prihodnjič ne ponovijo, v zakonu določiti rok, v katerem se realizira ustavna pravica - ker ustava pravi, da je državni zbor vezan na izid referenduma, ne pravi tega ta zakon, ampak to pravi ustava. Vendar je ta vezanost povsem virtualna, takšna neoprijemljiva, če ni določen rok. Če ni določen rok, lahko državni zbor čaka sto let in ničesar ne krši formalno, dejansko pa, seveda, krši ustavno pravico. Tako je obrazložena odločba ustavnega sodišča, in ta stvar je jasna. V šestih mesecih bi moral državni zbor ta rok določiti.Ta rok je potekel v začetku leta 1999. Zdaj smo leta 2001, junija, spreminjamo ta zakon in zelo težko boste pravni stroki in slovenski javnosti pojasnili, da obstajajo neki pomisleki, zaradi katerih pa te odločbe ne bi implementirali v te spremembe zakona Tega enostavno ni mogoče pojasniti. Tudi predsednik zakonodajnega telesa s takšnim odgovorom, kot ga je dal prej, ne bi prišel skoz v neki javni obravnavi na ustavnem sodišču. Zagotovo ne. To so temeljna vprašanja delitve oblasti v demokratični pravni državi. Ne moremo se delati, kot da te sodne veje ni in da tukaj na vrhu ni ustavnega sodišča, saj potem smo v anarihiji. In ne obstajajo nobene strokovne dileme v tej zvezi, gospod Pahor, ne obstajajo. Ko ustavno sodišče reče, da je pač neka stvar v neskladju z ustavo, potem je to v neskladju z ustavo. Mi imamo o tem lahko drugačno mnenje, minister za notranje zadeve ima lahko drugačno mnenje, vendar pa to mnenje ni obvezujoče. Odločba ustavnega sodišča pa je obvezujoča.
Hvala lepa. Gospod Pahor, izvolite.
Jaz mislim, da mora državni zbor sprejemati take odločitve, ki jih lahko uveljavi. Drži? Jaz sem uvodoma povedal, da so odločitve odločbe ustavnega sodišča obvezne in jih je potrebno spoštovati. O tem, da so mnenja deljena, je bilo že povedano. Treba je uveljaviti to odločbo tako, da bo nedvoumna. Če so različni predlogi, kako to storiti, potem predlagam samo, da dvakrat premislimo, predem uveljavimo neko odločitev, ki se bo izkazala za morda dvoumno ali pa napačno. In ki bo dajala nekomu, ki za to ni pristojen, da interpretira ljudsko voljo. Za to se potegujem, da se javno uredijo pristojnosti različnih vej oblasti in tistih, ki imajo kot posamezniki dolžnosti pri tem vprašanju, da ne bo od njihove politične volje odvisno njihovo ravnanje. In če, minister je to omenil, obstojijo različni strokovni pogledi, predlagam, da se jih dvakrat pretehta, preden tako pomembno odločitev oziroma člen, kot ga predlagate, zapišemo. To je vse.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Jaz dvomim, da je gospod Pahor sploh natančno se poglobil v zadevo, tudi najbrž ni bilo možno v tem času, zato dajem proceduralni predlog, da o tem odločimo potem, ko se bo to zgodilo. Predlagam, da pač prekinemo razpravo pred odločanjem o tem amandmaju, da se tisti, ki vam stvar ni jasna, v to še poglobite, da boste imeli mirno vest, ko bomo o tem odločali. In se o tem odločamo v sredo. Točk na dnevnem redu, ki jih lahko zdaj obravnavamo, je še veliko.
Hvala lepa. Proceduralni predlog gospoda Janše, da prekinemo to točko dnevnega reda in nadaljujemo z obravnavo ostalih točk dnevnega reda, in nadaljujemo v sredo, po poslovniku. Ker smo na sredo prestavili odločanje, se pravi, ko končamo z obravnavo predloga poslovnika [[...]]
Formalno to daste na glasovanje, da bi jaz imel res samo še kombinacijo tega, se potem tu sestane matično delovno telo, če se da in sme to dvoje skupaj kombinirati.
Gospod Janša, to je bil samo predlog predstavnika poslanske skupine, ki se lahko do proceduralnega predloga opredeli, če dovolite, da se razširi s tem, da se do tega opredeli matično delovno telo, kar po poslovniku je možno, drugače bomo glasovali o vašem osnovnem proceduralnem predlogu. Da.
Jaz se strinjam s tem, da se tudi matično delovno telo opredeli do tega. Samo se sprašujem, kaj bo pa matično delovno telo reklo, ali bo reklo, odločba ustavnega sodišča naj se v tem primeru ne izvrši. Saj tega ne more reči. Če bo pa reklo, naj se izvrši, je pa to itak jasno.
Pravzaprav možnost je, po poslovniku [[...]]
Če pa gre za to, da matično delovno telo najde boljšo dikcijo tega amandmaja ali pa da se opredeli do roka, ali je to eno leto ali pol leta, potem pa je, seveda, to zelo dobrodošel predlog.
Verjetno je to bil namen predlagatelja. Se strinjate potem? Hvala lepa. Proceduralni predlog, da prekinemo tretjo obravnavo predloga zakona o referendumu in o ljudski iniciativi, prekinemo in nadaljujemo z obravnavo v sredo po obravnavi poslovnika in da se matično delovno telo, ki je pristojno, opredeli do vloženega amandmaja v tretjem branju. Tak proceduralni predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 1. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil predlog za prekinitev obravnave te točke dnevnega reda in za to, da se matično delovno telo opredeli do vloženega amandmaja v tretji obravnavi, sprejet. Zato prekinjam obravnavo te točke. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU PRED POŽAROM. Ker je bila že zaključena razprava predstavnikov poslanskih skupin, prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Predlog zakona ima v osnovnem besedilu tri člene. Na 1. člen so bili vloženi sledeči amandmaji: amandma matičnega delovnega telesa, ki se nahaja v poročilu z dne 8.6. 2001 na strani 3; amandma k 1. členu, da se le ta spremeni, katerega predlagatelj je poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije z datumom 28.6.2001 in amandma istega poslanskega kluba z dne 266.2001. V razpravo in odločanje dajem torej 1. člen in navedene amandmaje k temu členu z opombo, da bomo najprej glasovali o amandmaju k 1. členu za njegov kompletno spremembo, predlagatelj tega amandmaja je, kot sem rekla, poslanski klub LDS. Z morebitnim sprejemom tega amandmaja, postaneta ostala dva amandmaja k 1. členu brezpredmetna. Se pravi, o 1. členu in o teh amandmajih odpiram razpravo. Želi gospod državni podsekretar na ministrstvu za obrambo, gospod Bogataj, besedo? Izvolite.
Hvala lepa gospa podpredsednica. Lep pozdrav. Mi smo se opredelili glede amandmaja, ki ga je poslanski klub LDS vložil dne 26.6., glede amandmaja z dne 28.6. pa naslednji, mi tudi temu razširjenemu amandmaju ne nasprotujemo. Ugotavljamo samo, da bomo imeli določeno dvojnost. Letne načrte, varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami na ravni države, bo sprejemala vlada, sestavni del tega načrta je tudi poraba 30 procentov požarne takse, te bo sprejemal nek poseben organ. Drugo. Podobna dvojnost se bo pojavljala v občinah. Letni načrt varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami bo sprejemal občinski svet, medtem za ta del požarne takse, ki se namenja za sofinanciranje, pa bo sprejemal ta posebni organ. Dimenzija problema: v 75 občinah za lansko leto so bila sredstva, ki so jih dobile iz naslova požarne takse, manjša od milijona tolarjev. Vse skupaj je šlo pa za dimenzijo približno 250 in še nekaj čez tolarjev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Torej na odboru za obrambo smo obravnavali pač ta zakon, poročilo je bilo podano takrat, ko smo prekinili, pred prekinitvijo. In, dobro to je moje osebno mnenje, ne predsednika odbora za obrambo, ampak moje osebno mnenje, da rešitve, ki jih je predlagala vlada, so bile dobre. Gospod Bogataj je tudi sedaj obrazložil, da ne bi prihajalo do dvojnosti. Namreč, če imamo še nek dodaten organ, je to dodatno administriranje. Ne gre pa za takšna strahovito velika sredstva, da bi opravičevala ta organ. Vendar, če so v največji poslanski skupini to odločili in očitno glede na velikost, ki jo imajo, bodo to spravili skozi, tudi če je treba z glavo skozi zid, je potrebno to dejstvo upoštevati. Jaz ga seveda upoštevam, ga akceptiram in če ne bo šlo drugače, bom tudi to podprl, ker vidim, da bo zadeva šla skozi. Bi pa opozoril na vsebino. Gre za peti odstavek tega amandmaja, ki pravi, da uporabo sredstev požarne takse za sofinanciranje nalog varstva pred požarov iz požarne takse na ravni države po tem členu načrtuje odbor, ki ga imenuje vlada. Odbor sestavljajo po dva člana izmed predstavnikov prostovoljnih gasilcev, po dva člana izmed predstavnikov poklicnih gasilcev in tako naprej. Tu je določeno nesorazmerje, ne govorim, zakaj je prišlo do tega, da je to takšno razmerje in kako je to sedaj urejeno, vendar treba je upoštevati dejstvo, da je v Sloveniji preko 100.000 poklicnih gasilcev v takšni ali pa drugačni starosti in pa ne vem, 500 poklicnih. V tem organu pa sta po dva predstavnika od vsakih. To je malo nelogično. Tako, da če bo že to šlo skoz, potem sprejmimo takšen amandma, pa ga v tretjem skušamo skupaj s predlagateljem - jaz upam da se bo predlagatelj strinjal, da bo takšen argument sprejel - amandmirati, popraviti v tem smislu, da bo razmerje recimo 2:1,če že vztrajajo pri tem. Ampak, mislim da je prvotna rešitev, ki jo je podala vlada, boljša, bolj pregledna, bolj enostavna, manj administriranja je, bolj učinkovita in mislim, da bolj služi tistim, ki je namenjena. Če pa že, seveda, največja poslanska skupina pri tem vztraja, potem pa predlagam, če je seveda možno, da kdo akceptira takšno rešitev, kot sem jo podal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Avšič, izvolite.
Hvala za besedo. Poslanci naše poslanske skupine, člani odbora za obrambo, smo že na odboru ob razpravi opozorili na ta problem. Opozorili smo in tudi poudarili, da se ne strinjamo, da se odbori črtajo v 58. členu obstoječega zakona, kajti prepričani smo, da ta ureditev, kot je veljala doslej in jo amandma nazaj vrača v zakon, ni bila tako napačna. Pravzaprav je celo vplivala, tako v lokalni skupnosti kot na ravni države na interdisciplinarni pristop v obravnavi problema in ne na obravnavo samo na ozkih strokovnih krogih. Ravno zaradi tega je ta amandma vložen, vrača ponovno odbor na ravni države - za katerega naj bi bili poleg strokovnih služb uprave za zaščito in reševanje tudi predstavniki gasilske zveze, poklicni gasilci, pa seveda tudi predstavniki šolstva, gospodarstva, raziskovalne dejavnostiin zavarovalništva - ravno tako na področju občine, kjer so doslej delovali odbori pod okriljem, seveda, na neki način tudi župana. Menimo, da naj bi taka rešitev tudi ostala. Kar se pa tiče dilem, o tem koliko participirajo prostovoljni gasilci in kolikopoklicni gasilci, smo seveda pripravljeni to stvar prediskutirati in se uskladiti v okviru tretje obravnave. Zato predlagamo, da bi ta amandma k 1. členu v celoti sprejeli. Hkrati s tem pa umikam amandma, ki je bil vložen 26.6. Tu je izpadlo, da ta amandma, danes vložen, nadomešča in zamenjuje amandma, vložen 26.6., ni pa to iz tega jasno razvidno. Toliko o tem. V kolikor bo amandma sprejet, bomo v tretji obravnavi skušali upoštevati tudi predlog, ki se je danes naknadno oblikoval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer tako, kot sem pojasnila. Najprej odločamo o amandmaju k 1. členu, katerega predlagatelj je poslanska skupina LDS, z dne 28.6.2001, in spreminja celotno besedilo 1. člena. Glasujemo. Zaradi nesklepčnosti - ki pa, mislim, da ni posledica prisotnosti v dvorani, mislim, da nas je tu več - drugič odločamo o amandmaju k 1. členu. Vljudno vas prosim, da s pritiskom na eno izmed tipk omogočite glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 4. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in tako 1. člen v celoti spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu, ki se nahaja v osnovnem predlogu zakona, to je, da se v 59. členu črta drugi odstavek. 2. člen dajem v razpravo. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. Prehajamo še na razpravo in odločanje o 3. členu, ki pa ureja rok veljavnosti tega zakona, to je s 1.1.2002. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 3. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. V razpravo dajem še naslednji predlog sklepa: "Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije." Želi v zvezi s predlaganim sklepom kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet, in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavniku ministrstva za obrambo se najlepše zahvaljujem za sodelovanje, tudi predstavnici sekretariata. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPBLIKO SLOVENIJO IN EVROPSKO SKUPNOSTJO O SODELOVANJU REPUBLIKE SLOVENIJE V EVROPSKI AGENCIJI ZA OKOLJE IN EVROPSKEM OKOLJSKEM INFORMACIJSKEM IN KOMUNIKACIJSKEM OMREŽJU. Pričakujemo predstavnika vlade Republike Slovenije. Predstavnice in predstavnika vlade Republike Slovenije lepo pozdravljam med nami. Želite mogoče besedo o predlogu zakona? [[Ne želite.]] Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Navedeni predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 47. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Samo trenutek. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI MINISTRSKE DEKLARACIJE O TRGOVINI Z IZDELKI INFORMACIJSKE TEHNOLOGIJE V OKVIRU SVETOVNE TRGOVINSKE ORGANIZACIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Tudi ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Zato dajem besedo poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika državnega zbora sklene, da bo glasovalo le o predlogu zakona v celoti. Navedeni predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. Želi kdo razpravljati o predlogu sklepa? [[Ne.]] Zato zaključujem in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. In prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI VEČLETNEGA SPORAZUMA O FINANCIRANJU MED KOMISIJO EVROPSKIH SKUPNOSTI V IMENU EVROPSKE SKUPNOSTI IN VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Tudi ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika sklene, da bo zbor glasoval le o predlogu zakona v celoti. Tak predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ZVEZNE REPUBLIKE NEMČIJE O SODELOVANJU PRI ZATIRANJU HUJŠIH KAZNIVIH DEJANJ. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedopredstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi kdo razpravljati o predlogu sklepa? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO KRALJ EVINE NORVEŠKE O KONSOLIDACIJI DOLGA REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, dajem ponovno v razpravo in odločanje predlog državnemu zboru, da odloči skladno z drugim odstavkom 213. člena - da ponovno ne ponavljam vseh opozoril. Želi o tem sklepu kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Nismo uspeli z glasovanjem. Vljudno vas prosim, da pri glasovanju pritisnemo na eno izmed tipk. Mislim, da nas je zadosti v dvorani, tako da drugič odločamo o predlogu zakona v celoti. Glasujmo! Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO ITALIJANSKE REPUBLIKE O ODPLAČILU DOLOČENIH DOLGOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Tudi ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da odloči v skladu z drugim odstavkom 213. člena. Želi o predlogu sklepa kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujmo! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujmo! Spet nismo uspeli pri prvem glasovanju o predlogu zakona v celoti, zato prosim kolege, ki se nahajajo v bližini, da se nam pridružijo. Ostale pa še enkrat vljudno prosim, da s pritiskom na eno izmed tipk omogočimo veljavno glasovanje. Drugič torej glasujemo o predlaganem zakonu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO KRALJEVINE BELGIJE O POLICIJSKEM SODELOVANJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Tudi ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da odloči skladno z drugim odstavkom 213. člena poslovnika. Želi kdo o predlaganem sklepu razpravljati? [[Ne.]] Zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN ZVEZNO VLADO ZVEZNE REPUBLIKE JUGOSLAVIJE O SODELOVANJU V BOJU PROTI ORGANIZIRANEMU KRIMINALU, NEZAKONITI TRGOVINI Z MAMILI, PSIHOTROPNIMI SNOVMI IN PREDHODNIMI SESTAVINAMI, TERORIZMU IN DRUGIMI HUJŠIMI KAZNIVIMI DEJANJI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Tudi ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da odloči skladno z drugim odstavkom 213. člena. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN ZVEZNO VLADO ZVEZNE REPUBLIKE JUGOSLAVIJE O VRAČANJU IN PONOVNEM SPREJEMU OSEB, KI NE IZPOLNJUJEJO POGOJEV ZA VSTOP NA OZEMLJE DRUGE DRŽAVE ALI BIVANJE NA NJEM. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Tudi ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati in ker k predlogu zakona do začetka obravnave niso bili vloženi amandmaji, predlagam zboru, da skladno z drugim odstavkom, da odloča skladno z drugimi odstavkom 213. člena poslovnika. Želi o predlogu sklepa kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 2. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Odbor za zunanjo politiko ima danes zvečer ob 16. uri, po končani seji, na dnevnem redu zasedanja tudi OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN REPUBLIKO HRVAŠKO O OBMEJNEM PROMETU IN SODELOVANJU, KI JE 26. TOČKA DNEVNEGA REDA. Želi besedo predsednik odbora? Gospod Jelko Kacin, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Odbor za mednarodne odnose je v prejšnjem mandatu obravnaval ta sporazum in se do njega pozitivno opredelil tako na 32. kot tudi na 50. seji. Odbor za zunanjo politiko pa o ratifikaciji tega zakona v tem mandatu še ni odločal. Razpravo je začel, razpravo je prekinil. Manjka nam še končna odločitev, zato predlagam, da to točko preložimo na čas, ko se bo matično delovno telo ponovno opredelilo do tega sporazuma in formalno potrdilo sklepe, ki jih je sprejel odbor za mednarodne odnose prejšnjega sklica.
Hvala lepa. Prehajamo torej na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O TAJNIH PODATKIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Državni zbor je z obravnavo predloga zakona pričel na 6. seji, in sicer je najprej razpravljal o predlogu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije, da se o predlogu zakona ponovno opravi prva obravnava, vendar zbor predloga ni sprejel. Zato nadaljujemo z drugo obravnavo. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. O predlogu sklepa bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih je 45, kar pomeni, da nismo sklepčni in bomo o predlogu sklepa v skladu s poslovnikom glasovali drugič. Drugič glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi najnovejšega pregleda amandmajev, ki ste ga ravnokar dobili na klop. To je pregled amandmajev z datumom 28.6.2001. V razpravo dajem 3. člen in amandma k temu členu, katerega predlagateljica je vlada Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 42 oziroma mislim, da nas je v dvorani več, zato vas vljudno prosim, da s pritiskom na katerokoli izmed tipk ponovimo glasovanje. Drugič glasujemo o amandmaju vlade k 3. členu. Glasujmo! Ugotavljam, da je državni zbor ob drugem glasovanju nesklepčen, zato prekinjam zasedanje za 10 minut. Z delom nadaljujemo ob 16.26. Hvala lepa.
Prosim spoštovane poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Tretjič glasujemo o amandmaju k 3. členu. Prosim še poslanke ni poslance tam pri vratih, da se [[...]]Glasujemo, prosim, o amandmaju k 3. členu. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Prisotnih je 49 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Člen je bil sprejet. V obravnavi imamo 3.a člen, novi 3.a člen. Želi kdo razpravljati? Prosim? Najprej bi prosil poslanca. Gospod Jerošvek!
Ker prvopodpisanega v tem trenutku ni tu, bi samo opozoril, da je med temi podpisniki večina članov komisije za nadzor nad obveščevalnimi službami in da s tem želimo popraviti nedoslednost tega člena, ki predpisuje, ki skupini, instituciji in posamezniku in funkcionarju omogoča pristop do tajnih podatkov brez dovoljenja, med temi pa te komisije ni. Če pa hoče komisija opravljati ta nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb, ga lahko opravlja le na ta način, da ima dostop do tajnih podatkov.
Želi še kdo od poslancev razpravljati? [[Ne želi.]] Besedo dajem ministru, dr. Bohincu.
Hvala lepa. Samo na to bi opozoril, da 3. člen ureja, kdo od posameznikov, fizičnih oseb lahko brez dovoljenja za dostop do tajnih podatkov ima takšen dostop. 3. člen ne govori o organih ali institucijah. Tako tudi celoten koncept zakona ne temelji na tem, da bi dovoljenje morale pridobivati komisije, organi, institucije - kdorkoli. Skratka, ne gre za takšno ureditev, da bi se dovoljevalo organom, da bi organi potrebovali dovoljenje po tem zakonu. Tako bi bila morebitna ureditev, da samo enega od organov tu dodamo, nekoliko nenavadna oziroma bi štrlela iz koncepta. Ponavljam, nobenemu od organov ni potrebno dovoljenje po tem zakonu. Poleg tega velja, da so poslanci v tretji alinei tega člena tako ali tako izvzeti iz obveznosti, da pridobijo to dovoljenje. To, seveda, velja tudi za člane komisije za nadzor nad varnostnimi in obveščevalnimi službami, kar pomeni, da poslanci, tudi člani tega organa kot posamezniki, ne potrebujejo dovoljenja. Iz tega razloga se nam ne zdi smiselno sprejeti ta amandma, ker bi pravzaprav to pomenilo, da širimo koncept zakona na dovoljenja za posamezne organe.
Hvala lepa. Poslanec Moge.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslance bi prosil za podporo temu amandmaju vsled tega, ker vsak poslanec lahko vloži zakon, komisija za nadzor ga pa ne more. In ko mi hodimo nadzirat delo varnostnih in obveščevalnih služb, se ustavimo bodisi na ministrstvu za obrambo, ministrstvu za notranje zadeve ali pa na slovenski varnostno-obveščevalni agenciji in tja prinesemo, ne poslanec ta in ta za nadzor, ampak komisija za nadzor. In že vsled tega bi bila komisija, ki nadzira, kako poteka zakonitost dela teh služb, ki imajo večinoma opravka s tajnimi dokumenti, tista, ki bi morala biti izvzeta in imeti pristop do dela, ta komisija državnega zbora za nadzor, torej nas vseh, do teh podatkov. In zdi se mi prav, da v tem primeru, gospod minister, napravimo izjemo in za to komisijo - torej komisijo državnega zbora za nadzor - omogočimo, da tudi če je akt podpisan - ta in ta komisija se bo oglasila in to zahteva - da se tej omogoči, ne pa da potem tam zahtevamo kot vsak poslanec posebej to pravico, ki jo daje zakon v 3. členu. Zato bi vas, spoštovane poslanke in poslanci, poprosil, če hočemo imeti efektiven nadzor, da ne bi bilo tako, kot je bilo v preteklosti, da ta amandma podpreti.
Hvala. Besedo ima poslanec Lavrinc.
Hvala za besedo. Torej, razumem hotenja podpisnikov tega amandmaja. Kot pravnik, bom rekel, se z njim ne strinjam, zaradi tega, ker je nekonsistenten, na kar je opozoril tudi že minister. Vendar bi želel povedati še nekaj. Mi lahko zapišemo, kar hočemo sem noter, dokler se praksa pri nas in nagajanje, da tako rečem, članom komisije za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb ne bo spremenila, do takrat nam noben zakon, nobena norma ne more pomagati. Torej, brez škode se lahko to zapiše, bo le nek pleonazem, po moje, ki je nepotreben, spremembe v praksi pa ne bo.
Hvala lepa. Prosim, poslanec Jerovšek.
Z mnenjem kolega poslanca Lavrinca se ne bi mogel strinjati, da bo to nekonsistentnost. Namreč, predlaga se, da se členi preštevilčijo. Vemo, da so v 3. členu fizične osebe, vendar za potrebe efektivnega delovanja komisije je tak člen po mnenju članov komisije, ki se zavedajo, s kakšnimi težavami, se pri svojem delu srečujejo, nujno potreben. To ni željapo kakšnih posebnih pravicah ali pa posebnih pristojnostih te komisije. To je nekaj povsem normalnega, zaradi tega še manj menim, da bi bil tak člen pleonazem, kot smatra kolega Lavrinc. Jaz mislim, da je pametno, da tak člen podpremo, posebej, ker smo pač državni zbor; pravzaprav je naš ugled na tem področju tudi odvisen od tega, ali bomo lahko izvajali ta efektiven nadzor. Vemo, da je to izredno težko, ker smo strokovno podhranjeni na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, poslanec Moge.
Rad bi poudaril naslednje, da ta stvar ne bo zakona naredila nekonsistentega, ampak bo samo za enega, ob katerem bi moralo biti samoumevno, da ima dostop do teh podatkov, da je to zapisano v zakonu in da lahko ti ljudje svojo funkcijo opravljajo kot morajo. Spoštovane kolegice in kolegi! Ni naključje, da še deset let v svobodni Sloveniji nimamo komisije za nadzor varnostnih in obveščevalnih služb, saj so te službe, kot zdaj v tem primeru, vedno takim rešitvam, ki bi tej komisiji olajšala delo nadzora, vedno nasprotovala. In smo vedno vpraznem prostoru. Ta komisija deluje v skladu s tistim, kar je zapisano v poslovniku državnega zbora. Prav je, da kolegom, ki so tu notri ali pa ki bodo tu notri čez nekaj let, omogočimo, da bodo lahko efektivno delali na tem področju. Zato bi vas lepo prosil, da ta amandma podprete. In če bodo pač, ker je druga obravnava, mislili, da je res kaj takšnega, kar bi zelo porušilo konsistentnost zakona - česar pa jaz ne verjamem, da je ta stvar takšna - bi lahko potem še v tretji obravnavi kakorkoli to popravili.
Hvala lepa. Replika poslanec Lavrinc, za njim poslanec Džuban.
Meni se zdi, da se tukaj večkrat niti poslušamo ne. Nihče ni rekel, da bo zelo porušilo konsistentnost zakona in tako naprej. Bo ga pa. Lepo vas prosim, berite 3. člen, berite 4. člen, kaj pomenijo. Eno, v 3. členu so zapisani tisti, ki bodo imeli to pravico z nastopom funkcije. V 4. členu so - to so vse samo splošne določbe. Zapisano je, kaj je tajni podatek in tako naprej. Prepričan sem, če bi podobna norma, pa ne podobna, še bolj precizna ali pa sploh cel zakon, torej če bi bila volja v državnem zboru, gospodje, tudi poslanci smo predlagatelji zakona lahko. Kjer je volja, je tudi pot. Zato mislim, da je treba sprejet zakon, ki bo urejal status te komisije. Sam sem bil član v prejšnjem mandatu. Strinjam se z vsemi ugovori in kritikami na račun onemogočanja, da tako rečem, dela. V prejšnjem mandatu si upam še to trditi, da smo imeli še to srečo, da tudi v državnem zboru predsednica ni bila navdušena za kakšno resnejše delo. Zdaj pa so - jaz bom sam glasoval za ta amandma, ne se bati, bom glasoval, zato da vaju potolažim. Ampak stvar ne sodi sem, v to sem pa prepričan.
Hvala lepa. Poslanec Džuban.
Hvala lepa. Jaz sem si dovolil malo slovnično razmišljati o tem amandmaju, ki bo verjetno izglasovan ali pa ne, in prišel potem kot sestavni del zakona. Ko berem to besedilo: "pristop do tajnih podatkov brez dovoljenja, za dostop do tajnih podatkov" - kot da se mi ponavlja. Zdaj ne vem, koliko lahko popravljamo. Če bi rekli: "pristop do tajnih podatkov brez dovoljenja ima pri opravljanju svoje funkcije nadzora komisije" in dalje. Ko da smo ponovili en del tega stavka in v tem tekstu, ki je zdaj, postane zadeva celo malo nerazumljiva. In predlagam, da če je možno, da korigiramo to besedilo tako, da izčrtamo "za dostop do tajnih podatkov". Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem še predstavnici sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Opozorila bi, da je bil k 3. členu že sprejet amandma, kjer je predlagatelj že nekoliko popravil besedilo tega člena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Minister dr. Bohinc.
Ponovil stališče, da nikakor ne nasprotujem po vsebini ureditvi, kot se v amandmaju predlaga, in popolnoma razumem legitimno stališče te komisije, da ima dostop do tajnih podatkov brez dovoljenja. To se mi zdi nekaj povsem normalnega in sprejemljivega. Opozoril bi pa ponovno na to, da ta zakon ureja vprašanje pridobitve dovoljenj na podlagi predhodnega varnostnega preverjanja za osebe, zaposlene v državni upravi. To je predmet tega zakona. In da vsi tisti, ki imajo dostop, ki so pridobili na podlagi predhodne varnostne preverke to dovoljenje, imajo pravico biti razporejeni na tako delovno mesto oziroma so lahko sprejeti na takšno delo. To je izhodišče tega zakona, to je ideja tega zakona. Od tega dovoljenja so pa seveda nekateri izvzeti. To so funkcionarji, ki so tu navedeni: poslanci, ministri, predsedniki, računsko sodišče in tako naprej. To je območje regulative tega zakona. Ni območje regulative tega zakona določanje pravic, pristojnosti različnih komisij, institucij, državnega zbora, vlade na tem področju. Ker po analogiji bi verjetno morali izključiti iz obveznosti pridobitve dovoljenja tudi vlado, pa verjetno tudi parlament, pa tožilstva in tako naprej. Povsem enaki argumenti za kaj takega so verjetno za te vse ostale institucije. Ampak ta zakon ne ureja pravic institucij na tem področju, ampak ureja pravice in obveznosti oseb po predhodnem varnostnem preverjanju, z izjemo tistih, ki so našteti v 3. členu. Samo pojasnjujem, da razumemo, koliko je ta predlog konsistenten. Drugače pa ponavljam, absolutno se strinjam, da bi ta komisija morala imeti dostop, in ne vidim nobenih resnih argumentov zoper to in po vsebini sami to sprejemam. Bojim pa se, da to ni predmet tega zakona.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vidim dva. Replike, pardon. Jerovšek, Moge.
Jemljem na znanje obrazložitev gospoda ministra, vendar bi pa kljub temu opozoril na neke razlike in tudi logične posledice. Namreč, bojim se, da če tega člena ne bi sprejeli, da bi ob morebitnem sprejetju zakona o nadzoru tajnih služb bili lahko tam problemi, če takšne klavzule v tem zakonu ne bi imeli, bi lahko bil tisti zakon tudi na nek način "čas za streljanje avionov", da ne bi bil dovolj operativen. Po mojem, ta komisija, seveda, ni kolektivni organ. Tu je treba vsako odločitev sprejeti s sklepom. Zato je bistvena razlika med - recimo, predsednik vlade ali pa vsi drugi, ki so tu našteti, lahko potem delegirajo obveznosti, ki nastanejo s tem, da nekajzvedo preko tega dostopa. Komisija, če tega dostopa nima, je zelo omejena, po mojem mnenju. Še enkrat plediram na poslance, da v drugi obravnavi tak člen sprejmemo in da - po moje bodo vaši pravniki in vsi tudi do tretje obravnave razmislili. Mislim pa, da ne bomo, nikakor ne, povzročili škode temu zakonu in pa tudi celotni problematiki. Hvala.
Hvala. Replika, poslanec Moge.
Zdi se mi, da bi in ne bi, to bi lahko, spoštovani gospod minister, razumel iz vaših besed. Se pravi, vi ste rekli: ne nasprotujem po vsebini, vsebina je zelo dobra, zdi se mi pa normalno in sprejemljivo, da ta komisija, kamorkoli bo prišla, ji bodo te podatke dali. Vam pa rečem, da so uradniki "do sem gor", sploh v takih rečeh, in da smo imeli že ogromno težav in sklicevanja na zakon, da smo do določenih reči v pretekli zgodovini prišli. Nekateri so pač z izrabo, ker zakonsko področje ni bilo dobro narejeno - vi se spomnite, da je neka komisija, ne ravno ta, ampak bila je preiskovalna, tudi izdelala že predlog ovadbe zoper nekega odgovornega člana vlade zaradi tega, ker ni hotel podatkov dati, ki bi jih morali dobiti. Zdi se mi, da najmanj, kar je - če se strinjate in ne vidite nobenih težav - da bi sedaj pač v tej obravnavi to podprli, v drugi, in bi izpilili do tretje obravnave tako, da bi, ko se komisija prijavi nenapovedano na določenem uradu ali določeni obveščevalni službi, da se lahko takrat odpre predal, ne pa, da bo na nekem ministrstvu oziroma v neki službi tam sedela tri, štiri ure, potem pa dobila materiale, iz katere se vidi, da bi se jih dalo prinesti v petih ali pa desetih minutah, ta čas se pa v članih komisije poraja dvom, ali je tisto, kar je zahtevala in dobila, res verodostojno ali ne. Mislim, da moramo zakonodajo prilagoditi tako, da bo komisija, ki izvaja nadzor državnega zbora, imela vsa pooblastila, da bo preprečevala reči, da ne bomo po ovinkih govorili, kaj se je dogajalo s krajo orožja v Postojni, kaj je bilo s prodajo orožja Hrvaški, kaj je bilo z izginotjem kombija, in da bo enkrat letno državni zbor lahko dobil tudi neko poročilo komisije, ki ima dovolj velika pooblastila, da bo pogledala, kaj se dogaja v ozadju služb, nad katerimi ni nobenega nadzora.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju za novi 3.a člen. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev, 37 za, proti 10. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma za novi 3.a člen sprejet. V obravnavi imamo amandma k 10. členu. Želi kdo razpravljati? Razpravljati želi minister dr. Bohinc.
Rad bi samo povedal naše stališče, da se nam zdi ta amandma sprejemljiv. In enako velja - da se ne bom kasneje oglašal - tudi za 14. člen, ker sta v medsebojni povezavi.
Hvala lepa. Želi še kdo drug razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za 30, proti 15. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 42 poslank in poslancev. Ker jih je v dvorani mnogo več, bomo ponovili glasovanje. Glasujemo o 10. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Tudi drugič ni sklepčnosti. Odrejam deset minut odmora. Nadaljevali bomo ob 17.01 uri.
Prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Prosim še enkrat poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Prehajamo na glasovanje o 10. členu v celoti. Glasujmo, prosim, tretjič! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, 7 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je 10. člen sprejet. V obravnavi imamo 14. člen. Želi prosim kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o amandmaju k 14. členu. Glasujmo! Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 17. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prosim za mir! Glasujemo še o 14. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 11. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je 14. člen sprejet. V obravnavi imamo 21. člen, dva amandmaja, ki se izključujeta. Želi kdo razpravljati? Poslanec Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Normalno je, da se ta amandmaja izključujeta, zaradi tega, ker je ta amandma posledica tega, da v 42. členu predlagamo, da se ne ustanavlja posebnega urada za nadzor nad tajnimi podatki oziroma kot vlada zdaj predlaga, urad vlade Republike Slovenije za varovanje tajnih podatkov. Menimo namreč, da je že sedaj ministrstvo za notranje zadeve s svojimi službami primerno ekipirano, da lahko to, kar bi naj izvajal ta urad, izvaja. In smo proti hipertrofiji raznih uradov, agencij. Mi vemo, da smo na sugestijo vlade in tudi drugih ustanovili že enormno število raznih agencij, skladov in uradov. Na tem področju menimo, da ni prav nobene potrebe za delovanje, da bi moral biti poseben urad ustanovljen. S tem v povezavi je tudi 22. člen, kot sem pa že rekel, je pa to določeno potem v 42. členu in mislim, da je pametno, da smo racionalni in da ne širimo pravzaprav na nek način uprave, ker to ni potrebno.
Želi še kdo razpravljati? Besedo ima minister, dr. Bohinc.
Hvala lepa za besedo. Kar zadeva ta amandma, moram ponoviti stališče predlagatelja, da ga v tej fazi ne podpira. Ob tem naj pa kar dodam, da je to bilo eno od vprašanj, glede katerega je bilo precej strokovnih razprav in tudi precej poglobljene politične presoje na sami vladi. Mi smo na posvetu v zvezi s tem zakonom slišali zelo različna stališča o tem. Konkretno v državah, članicah Nata, je od 19-ih držav približno polovica takšnih, ki imajo organizirane posebne urade, ostala polovica pa organizira to v enem od ministrstev. Politična presoja v vladi je pripeljala do tega, da je vprašljivo dati tako veliko odgovornosti in pristojnost enemu samemu ministrstvu, namreč ministrstvu za notranje zadeve, ki bi na tej podlagi v primeru, da urada ne ustanovimo, varnostno preverjalo vse, praktično vse zaposlene v državni administraciji, kjerkoli že so zaposleni. Zato je doživela podporo ideja, da se vendarle ustanovi vladni urad, ki - razen za zaposlene v policiji in vojski oziroma obeh ministrstvih - izvaja varnostno preverjanje za ostale zaposlene. Takšno je stališče, ki je prevladalo. S strokovnega zornega je možno eno ali drugo stališče. Mi, kot rečeno, smo se opredelili za to, da se urad ustanovi, in predlagamo, da s v tej fazi ta rešitev podpre. Je pa tudi sicer na ta člen amandma vlade, kjer gre bolj za to, da se urad preimenuje v urad vlade Republike Slovenije za varovanje tajnih podatkov. Dejstvo, da je vložen tudi vladni amandma, govori za to, da to razpravo lahko obnovimo še v tretjem branju oziroma da končno odločitev sprejmemo tedaj. Za sedaj bi pa jaz ostal pri tem, kot je stališče vlade in vam predlagal, da podprete stališče vlade in ne tega amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim, Jaša Zlobec!
Ali lahko zdaj obrazložim svoj glas ali je to proti proceduri?
Razprava je.
Namreč, popolnoma razumem intencijo socialdemokratske stranke, ker ima pač ministrstvo za notranje zadeve večjo težo kot pa nek urad. Ampak v praksi je pa ravno obratno. Če se sklicujemo na ministrstvo za notranje zadeve, je to nek nepregleden labirint, kjer se lahko odgovornost prenaša z enega na drugega. Tudi sam sem imel na podlagi svojih bivših poslanskih izkušenj zelo slabe izkušnje. Medtem ko pa ta urad, če je on odgovoren za to, ne bo mogel prenašati odgovornosti na nikogar: niti na ministrstvo za notranje zadeve niti na kakšno drugo organizacijo. Zato osebno mislim, da je bolje, da ostane ta urad vlade Republike Slovenije za varovanje tajnih podatkov, kot pa da se obračamo na ministrstvo za notranje zadeve.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, 11 za, proti 35. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. S tem je brezpredmeten amandma k 22. členu. Glasujemo še o drugem amandmaju. Glasujemo, prosim. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za 40, eden proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 45, eden proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil 21. člen sprejet. V obravnavi imamo 24. člen. Želi kdo razpravljati? Želi, poslanec Jerovšek.
Hvala lepa. Da se doda četrti odstavek 24. člena, predlagamo zaradi tega, da bi se obseg ljudi, ki se varnostno preverjajo, zmanjšal. Namreč, 24. člen določa, da so podvrženi varnostnemu preverjanju tudi ljudje, ki imajo dostop do podatkov, ki so označeni s stopnjo tajnosti "interno". Mislimo, da to ni potrebno, kajti zmanjšali se bodo stroški. Prav tako veste, da smo v zvezi s tem zakonom tudi opozarjali, da je način varnostnega preverjanja lahko vprašljiv tudi s stališča osebnih podatkov, kršenja osebnih podatkov, in nima nobenega pomena, da skupino ljudi, ki se varnostno preverjajo, po nepotrebnem širimo.
Hvala lepa. Besedo ima minister dr. Bohinc.
Mi ne nasprotujemo temu amandmaju, glede na to, da je takšna tudi zakonska rešitev, tako ali tako. Konkretno je to urejeno v 3. členu v drugem odstavku, kjer je eksplicitno dikcija, da vse osebe, ki opravljajo funkcijo ali delajo v organu, imajo dostop do tajnih podatkov do stopnje "interno". To jeureditev iz tega zakona. Ta z amandmajem je v bistvu samo še dodatno pojasnjena, podkrepljena, zato ji ne nasprotujemo. Morda je kvečjemu nepotrebna, ampak kot rečeno, ne nasprotujemo.
Poslanec Zlobec, imate repliko. Izvolite.
Jaz se popolnoma strinjam z intencijo kolega Jerovška, samo delal sem 7 let in več na ministrstvu,v katerem je vsak drugi dokument imel žig "zaupno" in nihče od nas ni bil varnostno preverjen. Sem bi to še bolj zožil, da bi tudi za - ker "zaupno" je danes vsak papir na ministrstvu za notranje zadeve. Vsaka tajnica ima opravka z dokumenti "zaupno", ki so izgubili vso težo svoje zaupnosti. Zato bi razmislil resno, a bi se tudi ta zaupnost poleg internega, tudi preprosto vrgla ven in dabi ostalo samo "strogo tajno" in "tajno". Ker ta zaupnost - je že taka plima te zaupnosti, da, saj kot pravim, vsak drugi papir ima oznako "zaupno".
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 24. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih 49 poslank in poslancev. Za 37, proti 6. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 6.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o 24. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih 46 poslank in poslancev. Za 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] 24. člen je bil sprejet. Prehajamo k 29. členu, dva amandmaja. Želi, prosim, kdo razpravljati? Prosim, poslanec Jerovšek.
Kot vidite, mi predlagamo črtanje tega člena, namreč zato, ker v tem členu se predvideva, da lahko predstojnik organa v izjemnih primerih še pred zaključkom varnostnega preverjanja osebe začasno dovoli tej osebi dostop do tajnih podatkov. Če se strinjamo v tej državi, da je to izjemno pomembno, da so ljudje, ki imajo dostop do zaupnih ali podatkov, ki so označeni s stopnjo "strogo tajno", potem ni pametno, da delamo izjeme, ker izjeme so navadno potem raztegljive in je zakon takoj luknjičav. Mislim, da takih nujnih primerov praktično ne bi smelo biti.
Hvala lepa. Besedo ima minister dr. Bohinc.
Mi bi želeli, da ta člen in s tem izjema ostane enostavno iz razlogov, ki jih življenje sproti oblikuje. Gre v bistvu za dovoljenje, ki ga lahko izda predstojnik osebi, ki je že v fazi varnostnega preverjanja. To pomeni, da predstojnik tudi že ima vprašalnik, na podlagi katerega se lahko seznani z vsemi okoliščinami v zvezi s to osebo. Ta njegova odločitev je začasna, to pomeni, tega samo, dokler ni dokončno izpeljano varnostno preverjanje in sprejeta o tem odločitev. Enostavno življenjski razlogi narekujejo, da bi takšna izjema bila, hkrati pa standardi Nata dovoljujejo takšno izjemno predčasno možnost podelitve dovoljenja. Tako, bi predlagal, da vendarle tega člena ne črtamo in da izjema ostane.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju. Glasujmo, prosim! Če bo sprejet ta amandma, bo naslednji brezpredmeten. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 38. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju. Glasujmo prosim! Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 29. členu v celoti. Glasujmo prosim! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 3. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 29. člen sprejet. Prehajamo k amandmaju k 32. členu. Želi kdo razpravljati? Minister dr. Bohinc.
Mi podpiramo ta amandma, ker se nam zdi, da jasneje opredeljuje namen tega člena.
Zaključujem razpravo. Glasujmo, prosim! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, 1 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 32. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, 2 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je 32. člen sprejet. Prehajamo k 42. členu in k dvema amandmajema. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo k odločanju. Glasujemo o prvem amandmaju. Prosim! Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 12, proti 33. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 33.]] Amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o drugem amandmaju. Glasujmo, prosim. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za 40, 2 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o 42. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] 42. člen je bil sprejet. Prehajamo k 44. členu, kjer jeen amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o tem amandmaju. Glasujmo, prosim. Dajmo, prosim, se umiriti. Navzočih je 51 poslank in poslancev, 11 za, 36 proti. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 36.]] Amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o 44. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za 43, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] 44. člen je bil sprejet. Prehajamo k 45. členu, kjer sta dva amandmaja. Želi kdo razpravljati? Ministre, dr. Bohinc.
Kar zadeva prvega amandmaja k 45. členu, mi ne nasprotujemo temu amandmaju. Dodaja se še soglasje ministra za notranje zadeve. Kar pa zadeva drugega amandmaja, pa mislim, da je brezpredmeten po že sprejetih odločitvah.
Zaključujem razpravljanje. Glasujemo o prvem amandmaju. Glasujmo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 44, proti eden. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Gospod minister, dozdeva se mi, da ste rekli, da je drugi amandma brezpredmeten. Bi lahko obrazložili?
Tu se predlaga črtanje tretjega odstavka, vendar glede na to, da urad ostane, ker je bil sprejet vladni predlog, črtanje ne pride v poštev.
Prav, hvala lepa. Glasujemo o drugem amandmaju. Glasujmo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 9, 42 proti. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o 45. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 50, eden proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil 45. člen sprejet. Prehajamo k 47. členu in amandmaju k temu členu. Želi, prosim, kdo razpravljati? Želi, minister dr. Bohinc.
Predlagali bi, da se tega amandmaja ne sprejme, ker v bistvu vsebuje sankcijo za primer, da v dveletnem roku ne uvedemo nove klasifikacije tajnosti. Namreč, sankcija je prenehanje te tajnosti, amandma se pa zavzema, da te sankcije ni. Smatramo, da bi morala ostati, da bi dejansko uveljavili zakon v dveh letih na način, kot njegovi standardi velevajo, zato predlagamo, da se tega amandmaja ne podpre.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Glasujemo o amandmaju k 47. členu. Glasujmo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, 10 za, 36 proti. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o 47. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Izgleda, da ni bilo zadosti pazljivosti, zato glasujemo drugič. Glasujmo, prosim. Žal, tudi to glasovanje ni uspelo. Odrejam deset minut odmora. Nadaljevali bomo ob 17.37 uri.
Pozivam poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Še enkrat pozivam poslanke in poslance, da pridejo v dvorano. Tretjič glasujemo o 47. členu. Glasujmo, prosim! 47. člen, glasujmo tretjič. Navzočih 50 poslank in poslancev. Za 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] 47. člen je bil sprejet. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem in glasujemo o preostalih členih. Glasujmo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Preostali členi so bili sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o naslovu zakona. Glasujmo, prosim. Navzočih 52 poslank in poslancev. Za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Naslov zakona je bil sprejet. V razpravo dajem še naslednji predlog sklepa. Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Predlog sklepa dajem na glasovanje. Glasujmo, prosim. Navzočih 55 poslank in poslancev. Za 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Predlog sklepa je bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O AMNESTIJI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Pozdravljam predstavnika. Želi predstavnik vlade besedo? [[Želi.]] Prosim, Miha Wohinz.
Predsedujoči, hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Predlog zakona o amnestiji je vlada predložila predvsem zaradi tega, ker v tem letu praznujemo 10-letnico samostojnosti naše države in je to zaradi tega amnestija, ki spada v sklop jubilejnih amnestij. V samostojni državi v zadnjih 10 letih zakona o amnestiji še ni bilo in ni bila seveda zaradi tega nikomur podeljena.
Prosim poslance in poslanke, da se malo umirijo.
Sicer pa je namen amnestije, da naj bi delovala na obsojence, ki jih bo amnestija zajela, v tem smislu, da ne bodo ponavljali kaznivih dejanj, in s tem tudi vplivala na preprečevanje ali zmanjševanje kriminala pri ostalih obsojencih. Amnestija je delna. Se pravi, da bo zajela le nekatere obsojence. Ne bo zajela tistih, ki so v predlogu v 2. členu napisani, se pravi za obsojence, ki so storili družbi najnevarnejša kazniva dejanja in za katera seveda tudi družba pri najboljši volji ne more imeti te dobre volje, da bi jih amnestirala. Vsi ostali bodo amnestirani, praviloma v načelu za četrtino izrečene kazni, razen za nekatere kategorije, ki naj bi bili amnestirani za eno petino izrečenih kazni. To so specialni povratniki, starejši obsojenci nad 60 let in pa tisti, ki so obsojeni na mladoletniški zapor. Teh je zelo malo, tako onih starih kot mladoletniškega zapora. S tem aktom, z amnestijo končno država tudi dokazuje svojo, bi rekel, pravno stabilnost, ker lahko ponudi roko tistim osebam, ki so iz tega ali onega razloga prekršili družbene norme, pa vendar ne v tolikšni meri, da jih ne bi mogli amnestirati vsaj za del kazni. O številkah ne bi govoril, kajti te se bodo do sprejema zakona, če bo sprejet, prav gotovo spremenile. Vendar pa, ob sedanjem stanju obsojencev oziroma obsojenih oseb, ki prestajajo kazen v naših zaporih, na včerajšnji dan jih je bilo 766, bi jih amnestija po ocenah zajela dobro polovico, upoštevaje tiste, ki še niso na prestajanju, pa jim je kazen že pravnomočna ali pa bo pravnomočna, in tiste, ki so na pogojnem odpustu. In ravno tako samo ocena, s sprejemom, z uveljavitvijo zakona o amnestiji bi bilo takoj izpuščenih od 30 do 40 obsojencev. V imenu predlagatelja predlagam državnemu zboru, da ta predlog sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Besedo ima predsednik odbora, poslanec Lavrinc.
Poročilu, ki je pred nami, je težko kaj dodati. Lahko samo povem, da smo se predvsem vrteli okoli dveh zadev in ta dva naša pomisleka pravzaprav prelili v stališča. Zato predlagam, da ob glasovanju podprete oba sklepa in pa seveda obe stališči.
Se zahvaljujem. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Pismeno se nihče ni zaenkrat še nihče prijavil. [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pismeno se nihče ni prijavil in zaradi tega omejujem razpravo na pet minut. Besedo ima poslanec Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Jaz bi predstavnika vlade mogoče ob tem predlogu zakona vprašal oziroma poskušal postaviti kakšno vprašanje, če bi mi odgovoril. Seveda se načelno prav gotovo strinjam tudi z njegovo predstavitvijo predloga zakona in tudi s samim zakonom kot takim, načelno se strinjam. Bi pa postavil vprašanje, ali ni morda nekje mogoče razlog za predlog takega zakona in sprejem takega zakona tudi v tem, da nam nekako primanjkuje prostora v zaporih. Ker nimamo več prostorov in je potrebno na nek način mogoče zmanjšati število zapornikov, da se bo sprostilo mesto in da bomo lahko dobili oziroma da bomo lahko spet nove zapornike dali v te prostore. To je eno vprašanje. Drugo vprašanje je pa to, ali ti neki novi objekti, novi zapori, ki se nekje baje delajo na nekih super lokacijah, nekje na morju, niso pripravljeni mogoče za tiste, ki jih bo potrebno v bližnji prihodnosti obsoditi, ki so, se pravi, gospode s kravatami, ki so izvajali divje lastninjenje itn., ali si niso mogoče ti gospodje že v naprej pripravili te luksuzne zapore na takih super lokacijah. To je mogoče vprašanje, če bi se dalo na to odgovoriti. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo od poslancev razpravljati? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavniku ministrstva Miha Wohinzu.
Hvala lepa, za besedo. Gospodu poslancu Kelemini moram tako reči. Kar se prvega vprašanja tiče, bi človek res pričakoval, da bi bil lahko tudi razlog prenapolnjenost naših zaporov, o katerih zadnje čase kar dosti govorimo. Vendar moram reči, da ni razlog v tem. Če bi bil razlog v tem, potem bi lahko vam povedal, da pred mesecem dni - jaz vodim tudi komisijo za pogojne odpuste, kjer zavodi predlagajo obsojence za pogojni odpust, moram reči, da je konkretno v zavodu na Dobu bilo tako malo pozitivnih predlogov, da sem se jaz pri sebi prav čudil, kako je to možno, glede na to, da imajo kar preko standardov napolnjen zavod. Tako tega nikoli nismo imeli pred seboj, da bi praznili zapore na tak način; veliko jih ne bi pridobili, tudi z amnestijo ne. Kar pa zadeva drugo vprašanje, je vprašanje zapora v Kopru, ki je zadnje čase večkrat, bi rekel, predmet razgovorov. V Kopru gradimo nove zapore iz zelo preprostega razloga, ker je sedanji zapor v samostanu Svete Ane, ki je kulturni objekt prve kategorije, denacionaliziran in že vrnjen frančiškanom kot lastnikom. Zaradi tega je bilo nujno, da se zgradi nov zapor. Bilo je več projektov, predvsem kar zadeva kapacitete. Ustavili smo se nekje pri 120 do 150 postelj. Glede samega objekta in njegove razkošnosti pa tole: če objekt gradimo v urbanem naselju, je seveda arhitektova beseda odločilna, kakšen bo ta objekt, da bo spadal v to okolje [[v Kopru je ta primer]] . Zaradi tega si ne moremo privoščiti barake, grdo rečeno. Res pa je, da je bila predlagana fasada iz pohorskega tonalita, ker bi se tako objekt vklopil v to okolje, vendar smo rekli, lahko, samo tega denarja nimamo. Tako bo fasada kar navadna. Potem so bila še druga vprašanja, ali je res, da so eno - in dvoposteljne sobe. Res je, povsod bi jih naredili, če bi jih le imeli možnost - to je evropski standard. Cela gradnja je bila napravljena na osnovi evropskih standardov, 9 kvadratnih metrov za obsojenca, to, česar pravzaprav nikjer ne dosegamo, razen na Igu v ženskem zaporu, kjer je grad z velikimi dvoranami in majhnim številom obsojenk. No, in potem je bilo govora tudi o fitnessu, kot o nekem posebnem razkošju, pa vam resnično povem, fitness je balzam za obsojence; v njem, kako bi rekel, iztrošijo tisto energijo, ki je imajo še in še. Naši obsojenci so mladi, veste - prej, ko semgovoril, da bo starejših obsojencev nad 60 oseb, da bodo deležni amnestije, tri imamo v naših zaporih, ki so starejših od 60 let, tri obsojence ta hip. Tako da vse drugo, njihova glavna življenjska doba, najbolj kreativna, med 20. in 35. letom seveda zahteva neke sprostitve; to je že zdavnaj dognano. Če pogledamo moderne zapore po Evropi, da ne govorim še posebej o Skandinaviji, so to osrednji objekti, lepši, bolje opremljeni kot marsikateri naš fitness, za katerega drago plačujemo najemnino, če gremo vanj Se pravi, da to tudi ni kakšno posebno razkošje. Bojim pa se, da bo tudi ta zapor v tem trendu, kakršenkoli bo, v trendu naraščanja obsojencev, prav kmalu poln in prepoln. Glede na to, da imamo navodilo o nameščanju obsojencev na prestajanje kazni, seveda ni nobenega razloga, da ne bi tudi kakšen izmed obsojencev, ki naj bi štel v kategorijo, ki ste jo omenili, ne pristal kar lepo na Dobu, glede na dolžino kazni. Seveda pozneje se tudi premikajo bližje domu. Ni pa vsaj zaenkrat bilo nikjer govora o tem, vsaj resnega razgovora o tem, da bi neko posebno kategorijo obsojencev v ta edini zaenkrat nov zapor, ki je na vidiku, čez leto, dve, bo zgrajen, bil za ta namen. Moram povedati še nekaj. Samo mimogrede. Če bi imeli mi samo obsojence, potem bi zlahka zadostili tudi evropskim normam, kar se tiče prestajanja. Ampak poglejte, pri 766 obsojencev imamo mi poleg tega še 370 pripornikov, ki so razen na Dobu v vseh drugih zaporih, in imamo še 60 upravno kaznovanih. Tako to skupaj sešteto je preko 1250, ki morajo vsak dan nekje spati, jesti, delati in živeti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika poslanec Kelemina.
Hvala lepa za resnično izčrpen odgovor na moje vprašanje. Vendar imam žal določene pomisleke ob takih reprezentacijah. Namreč, moram priznati, da nisem veliko hodil po zaporih in ne poznam teh razmer, kakšne so. Znano pa je, da ima recimo Amerika [[...]]
Gospod Kelemina! Jaz vas lepo prosim! To ni tema zakona, kar zdaj vi razpravljate. Ni.
Je. Ne morem kar z eno besedo povedati tisto, kar želim. Moram določene stvari prej argumentirati. Za to gre. Hotel sem povedati, kot mi je znano, Amerika ima ogromno zapornikov, glede na število prebivalcev. Po podatkih, ki jih imam oziroma predstavo, ki jo imam o tem, vidim, da so tisti zapori popolnoma drugače zgrajeni, kot so naši oziroma predvsem pa tale standard, ki ga bomo mi zdaj nudili v tem novem kompleksu. Potem se tudi sprašujem, ker dejansko bodo v teh razmerah pogoji življenja bistveno boljši, kot recimo v normalnem življenju, če bomo mi tak standard vnaprej zagotavljali, če ne bo to spodbujalo ljudi k temu, da bodo delali konflikte samo zato, da bodo prišli na boljše življenje, kot ga imajo dejansko danes v stvarnosti. Za togre. Zato sem mislil vprašati, če ne bo to mogoče posledica tega, da nekoliko preveč mogoče dajemo v nek visok standard, čeprav je to prav, da je ta standard čim višji, se bojim negativnih posledic. Hvala lepa.
Hvala. Lavrinc, prosim.
Podpredsednik hvala za besedo. Najprej bi rad izrazil razočaranje nad gospodom Kelimino, ki ga imam za drugače zelo pridnega poslanca, tudi toliko se ni potrudil, da bi prebral poročilo. Na drugi strani, tam nekako na sredi drugega odstavka piše, da smo o teh stvareh diskutirali na odboru. Zato predlagam, da se tovrstne razprave prenesejo na delovna telesa. Tam je prostor, da se povpraša tudi kaj, kar gre mimo. Obenem moram kolege poslance obvestiti, da so se zaporniki že večkrat obrnili na predsednika odbora za notranjo politiko - ta trenutek sem to jaz - zaradi slabih razmer v zaporih, zaradi prenatrpanosti in podobnega. Glede zadnjega, da pa kdo stori kaznivo dejanje zato, da preživi zimo v zaporu, gospod Kelemina, to so pastare, stare zgodbe, toliko kot je stara država, po moje.
Hvala. Kelemina, replika.
Ja, hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Gospodu Lavrincu bi samo to povedal, saj ima prav in se opravičujem, če sem mogoče kaj preveč povedal, ampak žal pač ne morem vsemu slediti, nisem tudi član tega odbora in pri vsem tem obsegu dela se enostavno nisem uspel tudi posvetovati s kolegi, tako da se opravičujem. Imam pa pač tudi nekako pravico mogoče neke stvari, ki jih nisem mogel izraziti preko poslanske skupine in na odboru, da poskušam dobiti informacije tukaj v državnem zboru. Drugače se pa tudi strinjam z njegovim mnenjem. Toliko samo v obrazložitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganih sklepih in stališčih. Najprej dajem v razpravo sklep, prvi sklep matičnega delovnega telesa, ki se glasi: Predlog zakona o amnestiji, prva obravnava, je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem, glasujemo o tem sklepu. Prosim, glasujemo. Navzočih 48 poslank in poslancev. 45 za, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Sklep je bil sprejet. Prehajamo na razpravo o stališčih, ki jih je pripravilo matično delovno telo in so zapisana v poročilu delovnega telesa. Želi kdo razpravljati o teh stališčih? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o teh stališčih. Prosim. Prosim za malo potrpljenja. Medtem ko bodo, upam, popravili to aparaturo, bi dal naslednje sporočilo. Sejo državnega zbora bomo jutri ob desetih pričeli z 29. točko dnevnega reda, nato pa nadaljevali s 30. točko in po vrstnem redu dalje. Prosim, da še enkrat glasujemo o stališčih. Prosim, glasujemo. Navzočih je 50 prisotnih, za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Stališča so bila sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se vsem sodelujočim zahvaljujem.