Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 7. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanec: gospa Renata Brunskole do 12. ure in gospod Samo Bevk med 10. in 14. uro. Vse prisotne seveda lepo pozdravljam. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BLAGOVNIH REZERVAH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem predstavniku vlade mag. Urošu Rožiču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo. Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o blagovnih rezervah prenaša v naš pravni red direktivo 119 iz leta 2009, in to je hkrati tudi edini namen spremembe tega zakona. Direktiva poenostavlja pravni red skupnosti in nekako nadomešča dve že obstoječi direktivi in pa eno odločbo Sveta, tako da se na ta način poenostavlja sam predpis. Cilj zakona oziroma prenos direktive v naš pravni red je vzpostavitev mehanizma za izredne razmere, če bi se oskrba s surovo nafto ali naftni derivati v Sloveniji, v posamezni državi članici ali na območju celotne Unije nenadoma občutno zmanjšala. V ta namen morajo imeti vse države članice izdelane krizne oziroma intervencijske načrte in učinkovite postopke za hitro in pregledno sprostitev rezerv nafte in naftnih derivatov v primeru kriznih razmer. Bistvene rešitve, pa če dovolite, se bom res osredotočil samo na bistvene rešitve, so nekako naslednje. Poleg izboljšanja zakonodajnega okvira je seveda pomembno tudi zagotavljanje absolutne razpoložljivosti rezerve in s tem posledično zmanjšanje količine tako imenovanih delegiranih rezerv. Načrt oziroma ideja tega zakona oziroma direktive je, da mora biti 90 % vseh rezerv nafte in naftnih derivatov absolutno razpoložljivih, kar pomeni, da mora biti pravni status v lasti zavoda oziroma države članice in le nekje do 10 % delegiranih rezerv, to pa pomeni rezerv, ki so nekako rezervirane s terminskimi pogodbami. Cilj zakona tudi je, da se vzpostavi enotni organ za skladiščenje teh rezerv, v Republiki Sloveniji je to Zavod za blagovne rezerve. Nekako za vse države članice pričakujejo oziroma je direktiva predvidela, da imajo centraliziran organ, kar tudi v Sloveniji imamo. Pri nas je Zavod za blagovne rezerve, ki skrbi tako za te obvezne rezerve nafte in naftnih derivatov in ima še potem druge naloge. Naslednji pomemben cilj je zagotavljanje trajnih skupnih rezerv nafte na območju celotne Unije, ki morajo biti enake, najmanj 90-dnevnega povprečnega neto uvoza ali 61-dnevne povprečne dnevne domače porabe, odvisno od tega, katera količina je večja. Slovenija te količine zagotavlja že od leta 2005, se pa količine letno spreminjajo in se določajo za vsako leto posebej s sklepom Vlade. Pomembna je tudi pravna podlaga za izdajo pravilnika in pa uredbe, pri čemer bo tematika pravilnika določanje metod in postopkov izračunavanja količin. Kar se tiče uredbe, bo pa njena naloga, da uzakoni interventne ukrepe v primeru kriznih razmer. Rezerve nafte se bodo lahko hranile kjerkoli v Uniji. Zavod za blagovne rezerve bo lahko v katerikoli državi članici najel ali kupil rezervne kapacitete, z edino omejitvijo, da se morata s tem strinjati tako država članica, kjer se ti rezervoarji nahajajo, kot tudi Republika Slovenija. Toliko na kratko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo mag. Stanku Stepišniku.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Odbor za gospodarstvo je na 3. seji 4.10.2012 kot matično delovno telo obravnaval navedeni predlog zakona. Seji odbora so prisostvovale predstavnice in predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo ter Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajnotehničnega vidika. Služba je podala konkretne pripombe k določbam 5., 6. in 8. člena predloga zakona. V svojem mnenju je služba predlagala tudi določitev časovne omejitve glede prenosa nalog v zvezi z upravljanjem rezerv nafte in naftnih derivatov na drugo državo članico Evropske unije. Odboru so bili predloženi amandmaji poslanskih skupin koalicije, in sicer k 5., 6. in 8. členu. V razpravi so posamezni člani odbora izrazili skrb glede možnosti zagotavljanja nafte in naftnih derivatov v posebnih razmerah. Državni sekretar je pojasnil, da Slovenija zagotavlja vse rezerve v skladu s predpisi, ter zagotovil, da glede morebitnega pomanjkanja nafte in naftnih derivatov ni razloga za skrb. V razpravi je bila izpostavljena tudi dilema glede morebitne prodaje podjetja Petrol in podjetja Instalacije ter izražena potreba po zasledovanju strateškega cilja, da se večji del rezerv nafte in naftnih derivatov obdrži v hrambi na ozemlju Republike Slovenije. Glede tega je državni sekretar pojasnil, da bi bilo pred morebitnim začetkom postopka prodaje treba razčistiti odnos med Zavodom Republike Slovenije za blagovne rezerve in tistim, pri katerem so ta skladišča v najemu. Strinjal se je, da gre za pomembno vprašanje, ki mu bo v primeru začetka postopka prodaje ministrstvo posvetilo posebno pozornost. Odbor se je po končani razpravi opredelil do vloženih amandmajev koalicijskih poslanskih skupin in jih sprejel. Odbor je glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Mirko Brulc.
Spoštovani! Socialni demokrati podpiramo cilje zakona, s katerim se zagotavlja nemotena preskrba z nafto in naftnimi derivati za ublažitev posledic v primeru večjih motenj pri oskrbi z nafto in naftnimi derivati. To je mogoče zagotoviti le tako, da imamo na svojem ozemlju in tudi širše, na ozemlju skupnosti, vedno na voljo fizične rezerve, ki bodo operativne v primeru krize, in pripravljene ustrezne intervencijske načrte za sproščanje rezerv, ki bodo omogočile zagotavljanje nemotene preskrbe z nafto in naftnimi derivati. Cilj zakona oziroma prenosa določb direktive je vzpostaviti mehanizem za izredne razmere, če bi se oskrba s surovo nafto in naftnimi derivati v posamezni državi članici in tudi na območju celotne Evropske unije nenadoma občutno zmanjšala. V ta namen morajo imeti države članice Evropske unije izdelane krizne oziroma intervencijske načrte in učinkovite postopke za hitro in pregledno sprostitev zalog v kriznih razmerah. Zaradi navedenega bo Socialna demokracija podprla zakon o blagovnih rezervah. Sicer pa v Socialni demokraciji menimo, da bo treba v prihodnje posvetiti večjo pozornost zagotavljanju blagovnih rezerv na področju zagotavljanja blagovnih rezerv za nujne življenjske potrebščine, kot je na primer hrana. To bo treba v večji meri še posebej v sušnih obdobjih, ko primanjkuje hrane. Prav tako v Socialni demokraciji menimo, da bi morala vlada v prihodnje morebiti ustanoviti sklad za zavarovanje blagovnih tveganj. Namen tega sklada bi bil zavarovanje pred rastjo cen nafte, žit in še česa. V privatnem sektorju sicer valjajo takšna zavarovanja, vendar pa v Sloveniji še niso v večji meri izkoriščena. Zaradi tega bi bilo treba ustanoviti državni sklad za zavarovanje blagovnih tveganj. Kot sem omenil, bo Socialna demokracija podprla Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o blagovnih rezervah.
Hvala lepa. Gospod Bojan Starman v imenu Poslanke skupine Državljanske liste, izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Državljanska lista bo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o blagovnih rezervah podprla. Gre za relativno enostavno, bolj tehnično spremembo, ki uvaja v naš pravni red Direktivo Evropske unije 2009/119 in se na ta način določajo pravila igre, kako oblikovati, v kakšni višini oblikovati, kjer hraniti naše rezerve naftnih derivatov. Predstavniki ministrstva so nam povedali, da izpolnjujemo trenutne zahteve Evropske unije, da imamo rezerv za tri mesece oziroma 91 dni, tako da še enkrat poudarjam, da bomo ta zakon v Državljanski listi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik Državnega zbora, predstavniki Vlade, spoštovane gospe poslanke in poslanci! Kot smo že slišali v uvodni predstavitvi, gre za uskladitveno novelo zakona o blagovnih rezervah z nekaterimi evropskimi direktivami. Nekateri dogovori o zbliževanju standardov s tega področja na ravni držav članic segajo že v leto 2007. Če nekoliko poenostavimo, Evropska unija poskuša vzpostaviti notranji trg na področju stabilne preskrbe z nafto in naftnimi derivati, temelječ na solidarnosti med članicami. Če bi prišlo do kakršnihkoli motenj v dobavi pri katerikoli od članic, se bo Evropska unija lahko odzvala kot celota. Vzpostavljamo skupni mehanizem za morebitne krizne razmere. Iz tega sledi izboljšava zakonodajnega okvira, ki se bo poenotil, zagotavljanje trajnih skupnih rezerv na območju celotne Unije, prilagoditev metodologije izračunavanja obveznosti vzdrževanja rezerv in seveda priprava intervencijskih načrtov in ukrepov za ublažitev težav, ki bi nastale ob morebitnih motnjah pri dobavi. Ni povsem nepomembno, da se omogoča tudi oblikovanje posebnih rezerv, ki presegajo obveze države in o njih odloča država po lastni presoji. Dejstvo je, da Slovenija praktično ne poseduje te temeljne surovine, ki poganja njeno industrijo in praktično ves promet, zato bi kakršenkoli izpad zagotavljanja tega energetskega vira lahko povzročil dokaj obsežno gospodarsko škodo. V Slovenski ljudski stranki pozdravljamo namere Evropske unije, da tudi na tem področju uveljavlja skupno energetsko politiko, saj s tem, ko je vključenih v mehanizem toliko držav, močno zmanjšamo možnosti za kakršnekoli šoke. Povedano drugače, pogajalska moč vsake posamezne članice v razmerju do dobaviteljev se poveča, saj za njo stoji celoten ustroj evropske skupnosti. Morda velja samo omeniti, da je treba obvezne rezerve v celoti držati v fizični obliki, torej opcijske pogodbe ne pridejo v poštev. To pa pomeni, da prihaja tudi do določenih stroškov v povezavi s skladiščenjem. Smiselno bi bilo, da kot država optimiziramo skladiščenje in maksimalno izkoristimo lastne kapacitete. V primerih, ko pa prihaja do najema zasebnih skladiščnih kapacitet v državi ali pa samo znotraj Evropske skupnosti, pa poiskati najugodnejše ponudnike, seveda takšne, ki svoj del naloge lahko opravijo v okviru predpisanih standardov. Prepričani smo, da je možno tudi na tem področju optimizirati stroške in prihraniti kakšen evro držav v državnem proračunu. Po mnenju Slovenske ljudske stranke na tem področju izboljšujemo slovensko oskrbo z nafto in naftnimi derivati, še vedno pa ostaja odprto vprašanje rezerv zemeljskega plina. Kot vemo, obveznih državnih rezerv tega energenta ni, obstajajo samo komercialne rezerve. Po težavah z dobavo pred leti ob sporu med Rusijo in Ukrajino je bil sicer na ravni Evropske unije na tem področju narejen velik napredek, veliko delo pa so naredili tudi distributerji, ki so bolj razpršili svoja naročila med več dobaviteljev in s tem zmanjšali tveganja. Toda kot vemo, smo v zadnjih letih take prilagoditve Slovenci nehote zelo drago plačevali predvsem z nekonkurenčnimi cenami za končnega porabnika, zato v Slovenski ljudski stranki podpiramo nadaljnje odpiranje trga hkrati pa opozarjamo, da mora tveganje za zagotavljanje redne dobave v celoti prevzeti distributer. Na to bi morali biti pozorni tudi državni nadzorni organi. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo Novelo Zakona o blagovnih rezervah podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ivan Hršak v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS glede predloga novele Zakona o blagovnih rezervah. Namen predlaganih sprememb Zakona o blagovnih rezervah je v slovenski pravni red prenesti določbe nove in odslej enovite evropske direktive. Rok za implementacijo je zadnji dan tega leta. Na podlagi te direktive spremenjeni zakon uvaja ukrepe za krepitev sistema vzdrževanja minimalnih rezerv nafte in naftnih derivatov. Pri nas izvršuje s pristojnostjo osrednjega organa za skladiščenje nafte in naftnih derivatov Zavod za blagovne rezerve, ki že nekaj let izvaja to skladiščenje. Slovenija je s postopnim oblikovanjem obveznih rezerv dosegla želeno raven že leta 2005 ter od takrat izpolnjuje obvezo minimalne količine rezerv nafte in naftnih derivatov, ki po direktivi določa rezervo za najmanj 90 dni povprečnega neto uvoza oziroma 61 dni povprečne dnevne porabe. Zakon pa po novem zahteva, da so te rezerve absolutno razpoložljive, kar pomeni, da bodo v lasti zavoda. Poleg teh obveznih rezerv, ki jih lahko posamezna država hrani sicer kjerkoli v Uniji pod pogojem popolne fizične dostopnosti za državo lastnico, pa se uvaja še možnost oblikovanja posebnih rezerv. Te posebne rezerve pa se lahko vzpostavijo na podlagi odločitve posamezne države in bi morale ustrezati dejanskim potrebam države po nafti v primeru krize. Direktiva in posledično ta novela prinaša še novosti na področju nadzora oziroma spremljanja stanja vzdrževanja rezerv. Za nas nove obveznosti v zvezi z evidencami in poročanjem ne pomenijo bistvenih težav, saj se bodo dosedanji postopki samo nekoliko prilagodili enotnim evropskim zahtevam. V Poslanski skupini DeSUS bomo predlagane spremembe seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani predstavniki Vlade, vse vas lepo pozdravljam! Osnovni cilj novele Zakona o blagovnih rezervah je bil sprejet že leta 1999 za oblikovanje obveznih rezerv nafte in njenih derivatov, ki so fizično ves čas na voljo ter pripravo ustreznih intervencijskih načrtov za njihovo uporabo. Te obvezne rezerve naj bi zadostovale za 90-dnevno povprečno porabo in so namenjene zagotavljanju nemotene preskrbe z nafto in njenimi derivati v primeru, da zaradi nepredvidenih dejavnikov na ozemlju Slovenije pride do motenj pri oskrbi. Z evropsko Direktivo 2009/119/ES bomo v slovenski pravni red prenesli temelj za poenotenje obveznih rezerv na ravni celotne Evropske skupnosti in s tem oblikovali mehanizem za izredne razmere, če bi se oskrba z nafto v kateri izmed članic Evropske zveze ali pa na območju celotne unije nepričakovano in občutno zmanjšala. Potrebno je reči, da je Slovenija priporočeno raven obveznih rezerv nafte in naftnih derivatov dosegla že leta 2005 in tako določbe evropske direktive iz leta 2009 že ves ta čas tudi izpolnjuje. Strateška vrednost takšnih rezerv je za Slovenijo in Evropsko unijo izjemno pomembna in daje njenemu gospodarstvu dodatno stabilnost v primeru, da zaradi nepredvidenih dejavnikov pride do naftne krize, ki smo jo v bivši Jugoslaviji že doživeli. Zaradi vseh navedenih pozitivnih učinkov, ki jih bo prenos evropske direktive prinesel, bomo v Novi Sloveniji to novelo Zakona o blagovnih rezervah podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Alenka Pavlič v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, izvolite.
Pred nami je druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o blagovnih rezervah. Namen sprejetja zakona in njegove cilje so pred menoj že predstavili predhodniki, zato se v podrobnosti ne bom spuščala. Na splošno gre za zakon, pri katerem gredo spremembe in dopolnitve v smeri usklajevanja naše zakonodaje z določbami Direktive Sveta 2009/119/ES, s katerimi bodo vzpostavljeni postopki in ukrepi za dodatno krepitev sistema vzdrževanja minimalnih rezerv nafte in naftnih derivatov na ozemlju Republike Slovenije in na ravni celotne Evropske unije, ter za ublažitev posledic v primeru večjih motenj pri oskrbi z nafto in naftnimi derivati. Slovenija je na tem področju vzorna članica, saj že sedaj izpolnjuje večino določb, ki jih predpisuje direktiva. Tako imamo ustanovljen Zavod Republike Slovenije za blagovne rezerve, katerega naloga je tudi, da na svojem ozemlju vzpostavi in vzdržuje obvezne zaloge nafte in njenih derivatov, s čimer smo dosegli dodatno vrednost in kontrole nad zalogami. Se nam pa v Pozitivni Sloveniji postavlja vprašanje, ki smo ga postavili tudi na matičnem delovnem telesu in na katerega zaradi objektivnih razlogov nismo dobili odgovora. Gre za skladiščne prostore v Serminu pri Kopru, ki so v lasti podjetja Instalacije, d. o. o., in v katerih ima Republika Slovenija veliko rezerv nafte in njenih derivatov, skladišče pa za izvajanje svoje gospodarske dejavnosti uporablja tudi Luka Koper. V Pozitivni Sloveniji smo prepričani, da je območje Sermina strateškega pomena ne samo za zagotavljanje čim večjih zalog nafte in naftnih derivatov na območju Republike Slovenije, temveč tudi za razvoj Luke Koper. Kot vemo, direktiva priporoča, da države članice v čim večji meri zagotavljajo hrambo in rezerve nafte in njenih derivatov na svojem ozemlju, Sermin pa je ena izmed strateških točk za hrambo. Naše mnenje je bilo, da je eno izmed podjetij, ki ga Vlada Republike Slovenije želi prodati, tudi podjetje Petrol, d. d., ki pa je lastnik podjetja Instalacije, d. o. o. Ker je podjetje Instalacije, d. o. o. strateškega pomena za Republiko Slovenijo, predlagamo, da Vlada izvzame to podjetje iz prodaje Petrola oziroma da že sedaj odkupi 51-procentni delež podjetja Instalacije, d. o. o., in s tem pravico do upravljanja skladiščnih prostorov Sermin. V Pozitivni Sloveniji smo prepričani, da če pride do prodaje podjetja Instalacije, d. o. o., zasebniku, bodo resnično nastale nepopravljive posledice za delovanje države in tudi gospodarski razvoj Luke Koper. Spoštovani predstavnik Vlade, pričakujemo, da nam boste mogoče že danes odgovoriti na našo pobudo.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Glavni cilj predloga zakona je prenos določb direktive v slovenski pravni red. Poslanska skupina SDS bo predvsem zaradi načel, ki se uvajajo v novo zakonodajo, predlagani zakon podprla. Predvsem ocenjujemo, da ta zakon zagotavlja načelo gospodarnosti in pa načelo upravnih bremen bosta prispevala k zmanjševanju stroškov in k odpravi nekaterih administrativnih ovir. Poglavitne rešitve, ki jih predvideva ta zakon, bodo vzpostavile tudi učinkovitejši varnostni sistem in uvajanje solidarnostnega načela za vse države EU. Zaradi vseh teh zagotovil in prednostni, ki jih prinaša novi predlog zakona, bo Slovenska demokratska stranka predlagani zakon podprla.
Hvala lepa. To so bile predstavitve stališč poslanskih skupin. Ker amandmaje k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Alešu Živkoviču, državnemu sekretarju na ministrstvu za finance.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke, poslanci! Dovolite, da na kratko predstavnik poglavitne rešitve Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost, ki ga je Vlada predložila Državnemu zboru. Temeljni cilj predloga zakona je, da se v slovenski pravni red prenese direktiva Sveta, ki spreminja DDV-direktivo glede pravil o izdajanju računov. S predlogom se določa poenostavitev in poenotenje pravil za izdajo računov znotraj Unije, izenačitev obravnave papirnih in elektronskih računov ter spodbuja uporaba elektronskega izdajanja računov, tako da se zagotovi pristnost izvora, celovitost vsebine in čitljivost računa. S predlogom zakona se nadalje prenaša del določb direktive Sveta, ki spreminja DDV-direktivo glede kraja opravljanja storitev, in sicer tiste določbe, ki morajo biti usklajene z evropskim pravnim redom do 1. januarja 2013. Natančneje se določa tudi tek obdobja, za katerega se izračunavajo obresti, povečane za kazenske točke v primeru popravka obračuna DDV. S predlogom zakona se predvideva povišanje praga za uporabo posebne ureditve za male davčne zavezance s 25 tisoč na 50 tisoč evrov. S tem se bodo poenostavile administrativne obveznosti davčnih zavezancev, ki se jim ne bo treba identificirati za namene DDV. Za davčne organe pa omenjeni ukrep pomeni znižanje administrativne obremenitve predvsem z vidika davčnega nadzora manjših davčnih zavezancev. S predlogom zakona se tudi ponastavlja postopek uporabe posebne ureditve po plačani realizaciji, s čimer naj bi se zmanjšale administrativne obremenitve davčnih zavezancev, ki bodo uporabljali to ureditev. Posebno ureditev po plačani realizaciji bo lahko uporabljal davčni zavezanec, katerega vrednost obdavčljivega prometa, ki ga bo presegal v zadnjih 12 mesecih, ni presegla 400 tisoč evrov. Predvideno je, da bodo predlagane spremembe zakona o davku na dodano vrednost uveljavljene s 1. januarjem 2013, razen spremembe povišanja praga za uporabo posebne ureditve za male davčne zavezance. Ta je vezana na predhodno odobritev odstopanja s strani sveta EU. Spoštovane poslanke in poslanci, upoštevaje navedeno, predlagam, da podprete zakon. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev odbora dajem besedo članici mag. Damjani Petavar Dobovšek.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Spoštovani prisotni, spoštovani poslanke in poslanci! Odbor za finance in monetarno politiko je na 7. seji 10. 10. 2012 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada s predlogom, da se predloženi zakon obravnava in sprejme po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 25. seji sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in s pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika. Služba je podala pisne pripombe k predlogu zakona, ki so bile tudi upoštevane. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine SDS, Državljanske liste, SLS, DeSUS in NSi k členom predlaganega zakona. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državni sekretar na Ministrstvu za finance predstavil poglavitne rešitve, ki jih prinaša Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost. Namen predloga zakona je uskladitev s pravnim redom EU. Gre za poenotenje in poenostavitev izdajanja računov, izenačevanje fizičnih in elektronskih računov ter uskladitev pravil glede kraja opravljanja storitev. Poudaril je, da novela prinaša tudi zvišanje praga za davčne zavezance s 25 tisoč na 50 tisoč evrov za vstop v sistem DDV, kar zmanjšuje administrativna bremena predvsem za male davčne zavezance in tudi za davčne organe. V razpravi je bila tudi s strani članov odbora iz vrst opozicijskih poslancev izražena podpora predlogu zakona, hkrati pa so opozorili na to, da manjka analiza stroškov uvedbe zakona, saj bo s tem zagotovo nekaj stroškov in zanimalo jih je, ali so sredstva zagotovljena. Opozorili so tudi na nepokritost določenih regij z internetno povezavo, ki je pogoj za elektronsko poslovanje. Poslanci iz vrst koalicijskih strank so poudarili, da je predlog zakona namenjen samostojnim podjetnikom ter malim in srednjim podjetjem. Predlog zakona predvideva poenotenje pravil glede izračuna davka na dodano vrednost ter zmanjšanje administrativnih ovir tako za podjetnike kot tudi za davčne organe. Poleg tega odpravlja neusklajeno zakonodajo Evropske unije ter spodbuja elektronsko poslovanje. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval in sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, Državljanske liste, SLS, DeSUS in NSi k predlogu zakona. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno tudi besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Bojan Starman v imenu poslanske skupine Državljanske liste.
Lep pozdrav še enkrat vsem skupaj! Državljanska lista bo predlog teh sprememb podprla. Gre za uskladitev s pravnim redom Evropske unije. Slišali smo, kaj prinaša sprememba, izenačenje elektronskega in fizičnega izstavljanja računov, povečanje praga s 25 na 50 in ne bi ponavljal naprej. Mi bomo podprli te spremembe. Predlagal bi pa mogoče samo to, da tiste vladne službe, ki nam prinašajo vsak mesec kakšne dopolnitve in uskladitve z Evropsko unijo, postavijo vse te na mizo, ki jih moramo uskladiti naslednje pol leta, in jih prinesejo ob priliki naslednje spremembe zakona skupaj, da ne bomo trošili časa za stvari, ki so tako ali tako že dogovorjene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Roman Žveglič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani podpredsednik! Državni sekretar, kolegi in kolegice, dober dan! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlog zakona z zavestjo, da bomo morali po sprejetju tega zakona predlagati še en podoben zakon, saj je v tem zakonu izpadla določba, da bi zvišanje vstopnega praga za DDV določili za vse enakopravno, torej tudi za kmetijsko in gozdarsko dejavnost. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo zmanjšanje birokracije, zato podpiramo poenostavitev izdajanja računov, izenačevanje fizičnih in elektronskih računov ter uskladitev pravil glede kraja opravljanja storitev pri dolgoročnem najemu s predpisi Evropske unije, saj moramo te spremembe sprejeti do konca leta. Upamo, da bo pravilo, ki zagotavlja, da se DDV plača v kraju potrošnje, preprečilo podjetjem, da se odselijo ali preselijo svojo dejavnost v tako imenovane davčne oaze, v države z nižjim davkom. Prav tako podpiramo zvišanje praga za davčne zavezance s 25.tisoč evrov na 50.tisoč evrov, kar zmanjšuje administrativna bremena za male davčne zavezance in tudi za davčne organe. Za dvig tega praga se v Slovenski ljudski stranki zavzemamo že dlje časa. Poenostavitev obračunavanja in plačevanja davkov bo razbremenila predvsem mala in mikro podjetja, ki predstavljajo v Sloveniji pomemben del gospodarstva in delovnih mest. Zagotovo sodita med male davčne zavezance tudi kmetijska in gozdarska dejavnost, zato bi dejansko morali dvigniti prag s 7 tisoč 500 evrov na več. Kot sem povedal v uvodu, bomo predlog zakona po skrajšanem postopku poslanci Slovenske ljudske stranke podprli.
Hvala lepa. Gospa Marija Plevčak v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Prav lep pozdrav vsem prisotnim! S to novelo zakona bomo v slovenski pravni red prenesli dvoje evropskih direktiv. Nova pravila v zvezi s krajem opravljanja storitev pri dajanju prevoznih sredstev v dolgoročni najem osebi, ki ni davčni zavezanec, upoštevajo načelo obdavčitve po namembnem kraju. Nova pravila v zvezi z dajanjem in hrambo računov pa bodo zagotovila enotnejše izvajanje te ureditve na ozemlju Evropske unije. Zmanjšanje administrativnih obremenitev davčnih zavezancev je v tej noveli predvideno predvsem v prid mikropodjetij in samostojnih podjetnikov, in sicer tako, da se zvišuje prag obdavčljivega letnega prometa z današnjih 25 tisoč na 50 tisoč evrov. Ker je ukrep povezan z uvedbo pavšalne obdavčitve na področju obdavčenja dohodkov fizičnih in pravnih oseb, se pozitivni učinki lahko dosežejo le, če bo ista skupina davčnih zavezancev lahko hkrati uveljavljala tudi administrativne poenostavitve, torej tudi na področju obračunavanja davka na dodano vrednost. Velika administrativna obremenitev davčnih zavezancev in posledično višji stroški računovodenja so po oceni predlagatelja novele ključni vzrok za preskromno uporabo možnosti obračunavanja davka na dodano vrednost po posebni ureditvi, po plačani realizaciji. Zato se pripravlja definicija te ureditve z namenom povečanja zainteresiranosti podjetij za njeno uporabo. Z vsemi temi ukrepi pa ne bodo razbremenjeni samo davčni zavezanci, pač pa pri svojih opravilih tudi davčni organi. V Poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da bodo predlagane spremembe v tem zakonu pozitivno vplivale na konkurenčnost malih podjetij, ki so eden izmed najpomembnejših delov slovenskega gospodarstva.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat iz Poslanske skupine Nove Slovenije.
Lepa hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospod državni sekretar! Obravnavana novela Zakona o davku na dodano vrednost sodi v tretji paket ukrepov za spodbujanje gospodarstva in je namenjena predvsem malim in mikropodjetjem ter samostojnim podjetnikom, posameznikom. V ta okvir sodita še novela Zakona o dohodnini in novela Zakona o davku od dohodka pravnih oseb, ki uvajata pavšalno obdavčitev za tiste zavezance, ki ne presegajo 50 tisoč evrov letnega prihodka. Bistvena novost, ki jo prinaša sedaj obravnavana novela Zakona o davku na dodano vrednost, pa je zvišanje praga za obvezen vstop v sistem DDV s sedanjih 25 tisoč na 50 tisoč evrov letnega obdavčljivega prometa. Ob tem je treba poudariti, da se bodo mali zavezanci odslej lahko še vedno odločili za prostovoljni vstop v sistem DDV, zlasti tisti zavezanci, ki bodo uveljavljali olajšave za vlaganje v raziskave in razvoj oziroma investicijske olajšave. Na ta način se izvršuje zaveza iz koalicijske pogodbe, po kateri se davčni zavezanci, pa tudi davčni organi razbremenjujejo davčnoadministrativnih postopkov tudi na ta način, da se bodo poenostavili obrazci in postopki davčnih obračunov. Poudarjamo, da je navedeni predlog skladen s predlogom direktive za poenostavitev obveznosti glede davka na dodano vrednost z 29. oktobra 2004, ki je vanj vključila določbe, ki naj bi državam članicam omogočile povišanje zgornje meje letnega prometa tudi do 100 tisoč evrov, kar bi državam članicam dalo večjo fleksibilnost pri vzpostavljanju najbolj primerne ureditve glede strukturo njihovega nacionalnega gospodarstva. Vendar pa bo pred uveljavitvijo te novosti Slovenija morala pridobiti še soglasje sveta EU in pričakujemo, da bomo tako soglasje tudi pridobili. Novela Zakona o davku na dodano vrednost prinaša tudi nekatere druge rešitve, ki pomenijo uskladitev z evropsko zakonodajo. V slovenski pravni red se prinašata dve direktivi Sveta, ki ju je Republika Slovenija dolžna prenesti v nacionalno zakonodajo, najpozneje do 1. januarja prihodnjega leta. Z direktivama se zasleduje cilj poenostavitve, posodobitve in uskladitve pravil glede izdajanja računov in uskladitev pravil glede nastanka obveznosti v zvezi z obračunom DDV pri transakcijah znotraj Evropske unije ter obdavčitev pravil glede dolgoročnega najema prevoznih sredstev, ne glede na to, ali je naročnik storitve davčni zavezanec ali ne. Z navedeno zakonodajo se vzpostavljajo tudi pravne podlage za spodbujanje elektronskega poslovanja, čemur dajemo v Poslanski skupini Nove Slovenije poseben pomen. Vse te spremembe bodo pomenile izboljšanje poslovnega okolja in v povezavi z drugimi ukrepi spodbudile potrebno gospodarsko rast. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije bomo novelo Zakona o davku na dodano vrednost podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Alojzij Potočnik v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani! S kolegom Starmanom se strinjam, razbremenimo se vsaj pri razpravah o razbremenitvah. Tokratno noveliranje Zakona o davku na dodano vrednost, ki mimogrede v tem letu ni zadnje, uveljavlja nekatere nove spremenjene postopke in pravila, povezane z obračunavanjem in plačevanjem omenjenega davka. V slovenski pravni red se prenašata pravzaprav direktivi Sveta in priporočilo komisije Evropske unije. Posredni davki so med tremi najpomembnejšimi davčnimi viri proračuna. Pomembno mesto pa jim pripisujemo tudi v času krize. To niti ni slučajno. Harmonizirani posredni davki so namreč odigrali pomembno vlogo pri uveljavitvi koncepta proste trgovine na stari celini. So pa tudi težave. Davek na dodano vrednost je pogosto tarča izogibanja in utajevanja. Spomnimo se samo nekaj let nazaj, medije, bistveno manj pa sodne dvorane, so polnilni "missing traderji" in tako imenovani "davčni vrtiljaki". Težave z utajevanjem posrednih davkov pa je med prvimi v slovenski zgodovini imel Martin Krpan. Del slovenske tradicije pač. Z zakonom se tudi določa večji znesek letnega obdavčljivega prometa, pri katerem se bo mali davčni zavezanec vključil v DDV, praksa s 25 tisoč evrov se dviga na 50 tisoč evrov. V Pozitivni Sloveniji ocenjujemo, da je prag morda prenizek, toda za dvig vstopnega praga mora Slovenija pridobiti še soglasje Evropske unije. Svet je pri spremembi praga vezan pravzaprav na dve omejitvi. Prva se nanaša na administrativno poenostavitev postopka, drugi pogoj pa predstavlja, da ne pride do pomembnejša vpliva na višino davčnega izplena oziroma donosa. Ukrepi, ki jih predlaga novela, po našem mnenju brez dvoma pomenijo določeno zmanjševanje davčnoadministrativnih bremen, kar je dobro, zato bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Damjana Petavar Dobovšek v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo. Še enkrat vsi lepo pozdravljeni! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost prinaša kar nekaj rešitev v smeri zmanjševanja davčnoadministrativnih bremen gospodarstva, predvsem mikro in malim podjetjem, enoosebnim gospodarskim družbam, samostojnim podjetnikom in tudi kmetom z dopolnilno dejavnostjo na kmetiji kot enim najpomembnejših delov slovenskega gospodarstva, predvsem pa poenostavitve pri izpolnjevanju davčnih obveznosti in uvedbe poenotenih pravil glede izdajanja računov. Ti ukrepi pa prispevajo tudi k enostavnejšemu in preglednejšemu davčnemu sistemu, ki bo zagotovil popolnejše zajetje davkov ob manjših stroških za davčne zavezance in manjših stroških pri upravljanju sistema pobiranja davkov pri davčnih organih. Poglavitne rešitve in predlagani ukrepi sledijo sprejetim usmeritvam te vlade na področju davčne politike Slovenije in uskladitev z dvema direktivama Sveta Evropske skupnosti. Ukrepi, ki sledijo sprejetim usmeritvam te vlade v smeri poenostavitve za davčne zavezance in v smeri zniževanja stroškov postopkov, davčnega nadzora manjših davčnih zavezancev, so predvsem zvišanje praga za vstop v sistem DDV z 25 tisoč na 50 tisoč evrov, za kar pa mora Slovenija, kot smo že predhodno slišali, pridobiti dovoljenje Sveta, kar pomeni,da se bo višji prag lahko uporabljal šele po pridobljeni odobritvi. Drugo. Posebna ureditev po plačani realizaciji za mala davčne zavezance, za tiste, katerih vrednost obdavčljivega prometa v zadnjih 12 mesecih brez upoštevanja DDV ne preseže 400 tisoč evrov. In tretje. Izdaja popravljenega računa na podlagi odločbe davčnega organa, kar je do sedaj predstavljalo težavo v praksi. Prihajalo je do težav pri popravkih odbitka DDV, če so bile v postopku davčnega nadzora ugotovljene nepravilnosti, ki so imele za posledico spremembo obveznosti plačila DDV, kar je bilo ugotovljeno z odločbo. Takšna odločba pa ne more biti podlaga za odbitek DDV pri prejemniku blaga in storitev, zato je sedaj s spremembo zakona o davku na dodano vrednost omogočeno, da na podlagi odločbe davčnega organa izda davčni zavezanec popravljen račun, ki bo prejemniku podlaga za odbitek vstopnega DDV. Ukrepi, ki sledijo v uskladitvi z dvema direktivama Sveta Evropske skupnosti, pa predstavljajo in prinašajo poglavitne rešitve s ciljem boja proti davčnih goljufijam, predvsem tipa "davčni vrtiljak", ki so do sedaj izčrpavale nacionalne proračune vseh držav članic EU. To pa so naslednja nova pravila. Nova pravila v zvezi s krajem opravljanja storitev pri dajanju prevoznih sredstev in plovil v dolgoročni najem osebi, ki ni davčni zavezanec, prinaša načelo obdavčitve po namembnem kraju. Novousklajena pravila o nastanku obveznosti obračuna DDV pri transakcijah znotraj Unije omogočajo tudi primerljivost informacij po rekapitulacijskih poročilih za dobave blaga in pridobitve blaga znotraj EU. Nova pravila za izdajanje računov, s katerimi je zagotovljeno, da je račun veljaven po celi Evropski uniji, z izjemo za predpisane čezmejne dobave, za katere velja obrnjena davčna obveznost, in za dobave, ki se obdavčijo zunaj Evropske unije. Nova pravila so tudi pri izdajanju računov in hrambi računov po načelu enakovredne obravnave papirnatih in elektronskih računov pod pogojem, da se zagotovi pristnost izvora, celovitost vsebine in čitljivost računa. Pogoji za elektronske račune pa niso vezani na predpise, ki urejajo elektronsko poslovanje, temveč so opredeljeni s tem predlogom zakona. Predlog zakona o davku na dodano vrednost sledi koalicijskim zavezam, ki jih ta vlada korak za korakom tudi izpolnjuje, zato Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke te predloge v smeri zmanjševanja administrativnih bremen za male davčne zavezance, za zniževanje stroškov davčnega nadzora in v smeri ukrepanja proti davčnih goljufijam podpira.
Hvala lepa. Gospod Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani in spoštovane! Z novelo Zakona o davku na dodano vrednost se določajo rešitve v zvezi s krajem opravljanja storitev, v zvezi s pravili o nastanku obveznosti obračuna davka na dodano vrednost pri transakcijah – te se zdaj štejejo za zaključene na koncu vsakega koledarskega meseca, v zvezi s popravkom odbitka davka na dodano vrednost na podlagi odločitve davčnega organa, v zvezi s pravili za izdajanje računov, pravili za hrambo računov in v zvezi s posebno ureditvijo za male davčne zavezance. Z 21. členom se namreč povečuje prag obdavčljivega prometa za uporabo posebne ureditve za male davčne zavezance s 25 tisoč na 50 tisoč evrov. To v Socialni demokraciji pozdravljamo, ker v določeni meri izboljšuje likvidnost majhnih podjetij, vendar pa pogrešamo realizacijo obljube Slovenske demokratske stranke, da bo skrajšanje roka za vračilo preplačanega davka na dodano vrednost na 7 dni po predložitvi obračuna davka na dodano vrednost in skrajšanje roka povračila davka na dodano vrednost izvoznikom. V prejšnjem mandatu je Slovenska demokratska dvakrat ali celo trikrat vložila predlog zakona o davku na dodano vrednost, o skrajšanju rokov DDV in njegovega povračila. Žal pa lahko ugotovimo, da se danes na te obljube gladko pozablja. Prejšnja vlada je skrajšala vračilo DDV s 30 na 21 dni, ta vlada pa žal na tem področju, ko se likvidnost gospodarstva radikalno poslabšuje, ne dela nobenega napora. Kljub temu v Socialni demokraciji ne vidimo ovir, da predloga zakona ne bi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O URAVNOTEŽENJU JAVNIH FINANC. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 36 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jankom Vebrom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 10 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jankom Vebrom, zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici predlagateljev predloga zakona dr. Andreji Črnak Meglič.
Spoštovani, prav lep pozdrav! V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo julija letos skupaj s kolegi iz Pozitivne Slovenije v zakonodajni postopek vložili Predlog zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ. Že v času obravnave varčevalnega zakona v Državnem zboru smo opozarjali na to, da je 143. člen Zakona o uravnoteženju javnih financ na selektiven, diskriminatoren in protiustaven način posegel v pridobljene kot tudi pričakovane pravice nekaterih upokojencev. Predlog vložene novele ste na seji Državnega zbora julija letos zavrnili. Da gre za nesorazmeren in krivičen poseg v zatečene pravice, kaže kar 12 tisoč pritožb oškodovancev, mnenja nekaterih vidnih pravnih strokovnjakov in ne nazadnje tudi v juniju mesecu opravljena razprava v Državnem zboru. Pomisleke ste izrazili tudi poslanci DeSUSa in Državljanske liste. V koaliciji ste sklenili, da bodo do septembra pripravljeni ustrezni popravki 143. člena ZUJF. Smo oktobra, 26 tisoč upokojencev že četrti mesec prejme nižjo pokojnino, obljubljenih sprememb zakona pa v parlamentu še ni. Zato smo Socialni demokrati ob podpori poslank in poslancev Pozitivne Slovenije v obravnavo ponovno vložili spremembo tega člena Zakona o uravnoteženju javnih financ. Naj še enkrat na kratko povzamem razloge, zakaj. Vlada je v pravice upravičencev do posebnih pokojnin posegla selektivno. Na podlagi določb drugega in tretjega odstavka 143. člena Zujfa se pokojnine niso znižale vsem, ampak le še 26 tisoč 300 upravičencem do pokojnin pod posebnimi pogoji. Pri tem pa Zakon za uravnoteženje javnih financ ne navaja nobenih kriterijev, na podlagi katerih bi bilo tovrstno razlikovanje kakorkoli utemeljeno, kaj šele, da bi zdržalo pravno presojo. Če je poseg tako selektiven, gre za diskriminacijo in je ta poseg evidentno protiustaven. Drugi razlog. Ukrep je krivičen, ker bolj kot katerikoli drugi ciljni skupini zmanjšuje pridobljene pravice. Pri tem z zakonom pokojnin selekcioniranih skupin upokojencev vlada ni zgolj negativno uskladila, temveč je tiste, ki presegajo 622 evrov, na podlagi lestvice nesorazmerno znižala na trajni osnovi. Tako so se pokojnine nekaterih upokojencev po uveljavitvi varčevalnega zakona znižale tudi za več kot 25 %. Veliko znižanje njihovih pokojnin pomeni prekomerno breme teh upokojencev pri premagovanju ekonomske krize. Nepravično je, da mora breme znižanja, ki predstavlja manj kot 1 % vrednosti vseh pokojnin, nositi manj kot 5 % upokojencev. In še tretji razlog. Zakon je posegel tudi v pravico do letnega dodatka upokojencev, katerih pokojnina presega 622 evrov, in teh je 210 tisoč, torej njim ta letni dodatek ni bil izplačan. Na protiustavnost ukrepov 143. člena je opozorila tudi varuhinja človekovih pravic, ki je že sredi julija na Ustavno sodišče vložila zahtevo za oceno ustavnosti tega člena. Čeprav Ustavno sodišče zahteve še ni obravnavalo, lahko upamo, da bo prepoznalo očitne kršitve ustavnosti in razveljavilo izpodbijani člen, v nasprotnem primeru bomo lahko doživeli epilog zgodbe o izbrisanih na Evropskem sodišču za človekove pravice. Novela, ki jo obravnavamo, je priložnost, da parlament krivice in nepravilnosti ustrezno popravi, da dokaže, da mu je načelo spoštovanja zakonitosti in ustavnosti primarno, zato predlagam, da novelo zakona, ki je pred vami, tudi podprete. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na prestavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Roman Žveglič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi, še enkrat lep dober dan! Za začetek bi rad nujno povedal naslednje. Tudi v Slovenski ljudski stranki smo že v poletnih mesecih opozorili, da resnično obstaja določena napaka v Zakonu o uravnoteženju javnih financ. Gre za tiste, ki so po takšnem ali drugačnem spletu okoliščin prebili del delovne dobe v drugih republikah, tam so za tisto obdobje plačevali prispevke za pokojnino in so bili povsem neopravičeno vključeni v ta krizni ukrep. Oni so prispevke plačali tako ali drugače, vse ostalo je resnično problem držav in njihovih ureditev. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je že pripravilo popravke, ki jih je koalicija uskladila in bodo v nekaj dneh prišli v parlamentarni postopek. Gre za okvirno 8 tisoč ljudi. Zato bom sedaj govoril izključno o vseh ostalih rešitvah, ki jih predvideva ta opozicijska novela zakona, iz nadaljnje razprave pa bom izvzel tudi teh 8 tisoč državljanov, ki jim bomo napako popravili. Govorimo o popravkih 143. člena Zakona o uravnoteženju javnih financ, vložena je že drugič. Gre za krizni zakon, za začasni ukrep kot prilagoditev na gospodarsko situacijo in tega nihče ne zanika. Posegel naj bi praktično v vse pore življenja, tudi v pokojnine, ki jih delno ali v celoti financira država, zato je izredno zanimivo, da je izključno en in isti člen jedro vseh debat. So mogoče problematična določena znižanja porodniških dopustov, otroških dodatkov, študentskih pravic, ukinitev državnih pokojnin še iz časov prejšnje vlade – jaz po navadi rečem tako imenovane izbrisane kmečke gospodinje – zmanjševanje socialnih pravic najbolj šibkim v družini? Presenetljivo, da ne. Glavni problem v tej državi so pokojnine približno 3 % upokojencev, ki so bili upokojeni pod posebnimi zakonodajnimi pogoji. Problem so torej tiste pokojnine, o katerih lahko večina Slovencev samo sanja, saj ne temeljijo na vplačilih – vsaj ne v celoti. Kar je pa še toliko bolj zanimivo, gre izključno za pokojnine, ki so višje od 620 evrov. Torej po teh neumornih aktivnostih opozicije po vlaganih zakonih ter številnih poslanskih vprašanjih lahko presodimo, da je to eden izmed najpomembnejših problemov te države. Sedaj morate to dopovedati samo še 340 tisočim slovenskih upokojencev, ki so celo življenje garali v proizvodnji in v celotni dobi plačevali v pokojninsko blagajno, pa lahko danes v začetku meseca samo sanjajo 620 evrov. Da niti ne omenjan tistih posebnih pokojnin, ki presegajo tisoč evrov. Še več. Nekateri smo s tem zakonom omejili na tisoč 450 evrov, ker so se prej gibale okoli 2 tisoč evrov. Lahko, da se vam zdi 2 tisoč evrov primerna nagrada za določene posebne dosežke, tudi sam s tem ne bi imel problemov, če bi bila država v odlični finančni kondiciji, pa temu danes še zdaleč ni tako. Sprejeti smo morali ta krizni davek in znižanje sredstev smo porazdelili sorazmerno, torej na način, da znižanje ni prizadelo tistih s pokojninami, nižjih od 622 evrov. Res je, določili smo tudi izjeme. Izjeme od znižanja so določene osebe, ki jim državni proračun krije zgolj kratko obdobje pokojninske dobe, na primer pripadnikom Teritorialne obrambe Republike Slovenije, ki bi bili zaradi 14-dnevne obrambe v nesorazmernem obsegu prikrajšani pri pokojnini, oziroma tistih, katerih poseg v pokojnine ne bi pomenil nikakršnega finančnega učinka, kot na primer, če se ne motim, gre po navedbah pristojnega ministra samo še za eno žrtev vojnega nasilja. Velikokrat v koaliciji poslušamo kritike, da je treba vzeti tam, kjer je, da naj se vzame tistim, ki imajo. Spoštovani, točno to je bilo s tem členom Zujfa narejeno. Sorazmerno, glede na višino prihodka, smo vzeli več tistim, ki pač več imajo. 300 evrov se sliši ogromno – kajne? Toda če govorimo o tisoč 100 evrih – po znižanju – visoki pokojnini, to ni več številka, ki bi pomenila tako drastično odrekanje. Ne nazadnje, moja mama ima manj kot 400 evrov pokojnine, tudi moj oče kot aktivni udeleženec vojne za Slovenijo ima 420 evrov pokojnine. Govorim o 340 tisočih evrih. Na eni strani imamo tiste, ki so izpolnili pogoje za upokojitev na podlagi starosti ali delovno dobe in prejemajo pokojnino, ki jo pač prejemajo, dostikrat prenizko za človeka, ki je delal 40 let ali več, na drugi strani pa skupino ljudi, ki si je z leti pridobila določene dodatne pravice iz pokojnine, in to v zelo visokem obsegu. Sedaj pa jaz sprašujem, kaj je alternativa v trenutni ureditvi. Linearno znižanje vseh pokojnin – torej tistim ostalim 27 % upokojencev? Vsem naj torej znižamo za 10 %, tudi tistim, ki imajo 400 evrov ali manj, kot tudi tistemu, ki ima tisoč 500 evrov? Kaj mislite, komu se bo to bolj poznalo? Spoštovani, trudimo se na vse kriplje, da bi to državo postavili na noge, da bi naredili korake, ki bi jih morali že pred leti, da bi v red spravili totalno sesute javne finance. Zato hvala opoziciji, da nam pri tem pomaga. Res pa je, da ta njihov predlog za opozicijo nima nobenih finančnih učinkov. Opozicijo, ki ta zakon predlaga, to ne stane nič. Stane pa državo. In to več kot 20 milijonov evrov na leto. S tem členom Zakona o uravnoteženju javnih financ nismo naredili nobenega novega socialnega problema, so pa nekateri občutili krizno stanje, v katerem se država nahaja. Niti slučajno niso edini, niti slučajno niso najbolj prizadeti. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo glasovali proti temu zakonu. Raje bomo z reformami poskusili zagotoviti lepšo prihodnost za tisto množico upokojencev, ki se že danes težko prebijajo skozi mesec. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Marija Plevčak v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Pred nami je ponovno predlog sprememb Zakona o uravnoteženju javnih financ, ki smo ga obravnavali in večinsko zavrnili na 16. izredni seji Državnega zbora v mesecu juliju. Priznam, zelo všečen predlog za črtanje 143. člena zakona, izvzemši prvi odstavek, ki govori o usklajevanju pokojnin. In prvi bi moral biti DeSUS, ki bi ta danes obravnavani zakon na vsak način podprl. Takšno je mnenje mnogih, ki se obračajo na Poslansko skupino DeSUS, mnenje tistih, ki so bili prizadeti z Zujfom, mnenje Zveze društev upokojencev Slovenije in tudi opozicije. Ob prejšnji obravnavi tega istega zakona smo v Poslanski skupini DeSUS povedali, da je glede na javnofinančno stanje nerealen. Minister je že na takratni obravnavi pojasnil, da gre za 60 milijonov evrov, ki bi jih bilo treba zagotoviti še pri letošnjih proračunskih izdatkih. Vzeti bi bilo treba nekje drugje še več, kot je bilo z Zujfom odvzeto. Pri tem naj spomnim, da je Zujf v breme krize, ki naj bi se z varčevalnim zakonom vsaj delno omilila, uravnoteženo posegel v vse družbene skupine. Med drugim je znižanje plače javnim uslužbencem linearno vsem za 8 %. Tako je bilo prizadeto delovno aktivno prebivalstvo, starši, ki preživljajo in šolajo svoje otroke, in veliko njih rešuje tudi stanovanjski problem. Nasproti javnim uslužbencem so v času krize še bolj prizadeti delavci v realnem sektorju. Njim pa se plače niso samo zniževale, ampak jih je na tisoče ostalo brez dela, kar pomeni, da so ostali popolnoma brez vsakih dohodkov. Milijardo in 440 milijonov prispeva država v proračun za pokojninsko blagajno. Kar ena tretjina teh sredstev, to je 440 milijonov, je namenjena pokrivanju plačila tistih vrst pokojnin, ki ne temeljijo na vplačanih prispevkih. So izjemne in izhajajo iz posebnih predpisov, ki so omogočili upokojevanje pod ugodnejšimi pogoji. seveda v prejšnjem sistemu. Veljavni zakon o uravnoteženju javnih financ je pri varčevanju iz naslova pokojnin in letnega dodatka upokojencem izhajal iz stališča, da se ne sme poseči v podpovprečne pokojnine in da se ne poseže v tiste pokojnine, ki temeljijo na vplačanih prispevkih, torej na minulem delu. Kot povprečno pokojnino je zakon opredelil, da gre za znesek 622 evrov. Tako se je na ta znesek orientiralo znižanje oziroma črtanje letnega dodatka za upokojence, ki je zajel sicer vse vrste upokojencev in znižanje pokojnin, ki so nad tem zneskom, ki pa izvirajo iz drugega člena, to je iz 232. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Povprečna starostna pokojnina po podatkih za september znaša zdaj 613 evrov. Prejemnikov starostne pokojnine, ki imajo pokojnino nižjo od 600 evrov, je izmed vseh upokojencev, skupaj torej od skoraj 590 tisoč, kamor se štejejo tudi po tem členu, ki sem ga prej navedla, okoli 214 tisoč. Dejstvo je, da nekateri izmed tako imenovanih privilegiranih upokojencev prejemajo tudi trikratnik povprečne starostne pokojnine. Spomnim naj tudi na to, da se pokojnine že nekaj let ne usklajujejo, kot je predvideno v pokojninskem zakonu, saj smo v letu 2010 pokojnino uskladili samo polovično, v letu 2011 so bile usklajene samo za četrtino rasti plač, v letošnjem letu pa še popolnoma nič, so popolnoma zamrznjene. Še vedno menimo, da je varčevanje na vseh segmentih, ki se črpa iz proračuna, potrebno in nujno. Naše splošno sprejeto stališče je že v času sprejemanja Zujfa bilo – in ga še vedno zagovarjamo, da se z varčevalnimi ukrepi lahko poseže le v tisti del pokojnin, ki so privilegirane in ki niso posledica plačanih prispevkov iz minulega dela ter so nadpovprečne. Po našem mnenju linearno znižanje na področju pokojnin ne bi bilo primerno oziroma pravično. Varčevanje na področju pokojnin naj bi se namreč dotaknilo vseh – razen socialnoogroženih. Država s takšnimi ukrepi stabilizira javne finance in zagotavlja finančno vzdržnost pokojninskega sistema, da bo tudi v bodoče omogočeno zagotavljanje pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter njihovo izplačevanje iz pokojninske blagajne. V Poslanski skupini DeSUS prejemamo veliko odzivov upokojencev na določbe 143. člena Zakona za uravnoteženje javnih financ. Iz njihovih pisem je bilo mogoče razbrati, da so razočarani in prizadeti, a večinoma so se hkrati tudi zavedali, da se naša država nahaja v globokem primežu gospodarske krize, zaradi česar so potrebni resni, včasih celo skrajni ukrepi. V Poslanski skupini DeSUS smo pri prejšnji obravnavi tega istega zakona vendarle sklenili, da so v varčevalnem zakonu potrebni določeni popravki, da so se nekaterim zgodile krivice in da jih bo treba čim prej sanirati, seveda ob predpostavki vezanosti vplačila prispevkov. Pripravljen je že osnutek vladnega predloga popravka Zujfa, ki je po naši oceni korektno pristopil k popravkom veljavnega besedila. Iz razloga glavnega cilja varčevalnega zakona ne moremo podpreti tega, kar obravnavamo danes, sicer pa se bomo o dokončni naši odločitvi izrekli ob glasovanju. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, lep pozdrav tudi mladim obiskovalcem, bodočimi parlamentarcem! Naj spomnim, da je Poslanska skupina Nove Slovenije v fazi sprejemanja Zakona za uravnoteženje javnih financ Vlado zadolžila, da spremlja in temeljito analizira učinke tega zakona, za katerega se gotovo vsi strinjamo, da je izjemno kompleksen. Mi z zadovoljstvom ugotavljamo, da Vlada te analize opravlja oziroma da jih je naredila in tudi že pripravila eventualne korekcije Zakona za uravnoteženje javnih financ, prav 143. člena, in tudi pričakujemo, da bo danes, jutri ta zakon vložen v Državni zbor. Zdaj pa k uvodu. Lansko jesen je država Slovenija padla v dramatično javnofinančno situacijo, ko je med drugim bilo resno ogroženo financiranje državnega proračuna, dolg države je eksplodiral in narasel ob koncu leta na 47,4 % bruto domačega proizvoda. Javnofinančni primanjkljaj lani je znašal 6,4 % BDP, kar je več kot leta 2010, ko je bil pri 5,7 % BDP. Od konca leta 2008 do prvega četrtletja 2011 se je javni dolg države povečal z 8,2 na kar 16,4 milijarde evrov ali skupaj kar za 8,2 milijardi evrov. Izraženo relativno glede na velikost ustvarjenega BDP se je v obdobju prejšnje vlade javni dolg države več kot podvojil, z 21,9 % na 47,4 % BDP. Zato si je koalicija petih strank zadala nalogo zaustaviti nadaljnje padanje Sloveniji po mnogih, ne samo javnofinančnih kazalnikih, in popeljati Slovenijo na pot ponovne rasti in na pot uspešne evropske države, kakršno si vsi državljani Republike Slovenije zaslužimo. V tem projektu je stabilizacija javnih financ prva prioriteta. Stabilizacija javnih financ med drugim pomeni uravnotežen proračun države ali bolj preprosto, zavedanje in ravnanje po načelu "trošimo lahko le toliko, kot ustvarimo". Ob tem ne pozabljamo in vzporedno sprejemamo ukrepe za gospodarsko rast, ki je s stabilizacijo javnih financ v močni korelaciji. Prisegamo na trditev: stabilnost za rast in rast za stabilnost. V Novi Sloveniji si želimo, da bi bili vsi odgovorni državljani, še posebej tisti, ki so jim zaupane odgovorne funkcije oziroma delovna mesta in da bi krizo, za katero vemo, da ni trenutne narave, ampak da je to stanje v družbi in državi, vzeli kot izziv, priložnost in nujnost, da prevetrimo vsak delček delovnega procesa oziroma procesa upravljanja in ugotovimo, zakaj je naš sistem tako strahovito birokratsko tog, rigiden in predvsem izjemno izjemno drag. Ob sprejemanju Zakona za uravnoteženje javnih financ na področju obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja so bila zasledovana zlasti načela enakosti oziroma pravičnosti in sorazmernosti, ki pri presoji in posegu v različne pravice, torej proračunske izdatke, zagotavljajo enak ali vsaj primerljiv položaj in pravično porazdelitev finančnih bremen. Pri zmanjševanju proračunskih izdatkov so in morajo biti v enakem položaju vse kategorije upravičencev, katerim se pravice zagotavljajo iz proračuna, to so plače v javnem sektorju, transferji posameznikom in gospodinjstvom, družinam, primanjkljaj v pokojninski blagajni in tudi posebne pravice posameznih skupin upokojencev, za katere sredstva v celoti ali deloma prispeva državni proračun. V mislih imam 232. člen ZPIZ-1. Sredstva, ki se bodo prihranila z zmanjšanjem izdatkov proračuna so nujno potrebna za dosego cilja javnofinančne stabilizacije. Pri tem pa je potrebno poudariti, da smo z Zujfom posegli na vsa področja, kjer je bilo to potrebno in da ni bilo več na izbiro drugih učinkovitih ukrepov, s katerim bi se lahko približali želenemu cilju. Eno temeljnih načel pri pripravi varčevalnega paketa je bilo sprejetje takšnih ukrepov, ki bodo prizadete obremenili sorazmerno glede na njihov premoženjski status. Drugo pomembno načelo pa je bilo načelo pravičnosti. Tisti s prihodki, ki so nižji od povprečja varčevalnih ukrepov praktično niso občutili. Razprava o tem, koliko je nekdo izgubil ne odraža dejanskih dimenzij varčevalnega ukrepa in varčevalnega ukrepa. Če nekdo v povprečno pokojnino, če nekdo s povprečno pokojnino 622 evrov, se opravičujem, če nekdo javnosti navaja, da se mu je pokojnina znižala za 350 evrov, se upokojencu s povprečno pokojnino 622 evrov zdi to šokanten podatek. Če pa vemo, da gre za prejemnika pokojnine pridobljene na podlagi posebnih predpisov pod ugodnejšimi pogoji ali z ugodnejšo odmero, ki bo namesto dosedanjih 1800 evrov naslednje leto in pol prejemal 1450 evrov mesečno, podatek vendarle ni tako spektakularen. Je pa res, da gre v primeru Zakona za uravnoteženje javnih financ za prvi tovrstni zakonski paket v zgodovini slovenske države, ki državljanom jemlje. Zato je razumljiv buren odziv posameznikov, ki so jih ukrepi prizadeli. Vendar pa je pri splošni oceni učinkov Zakona za uravnoteženje javnih financ, treba le-te presojati po razlogih, ki so pripeljali do varčevalnega paketa, slabe gospodarske razmere v državi, ki so posledica svetovne gospodarske krize in nespametnih odločitev v preteklosti. V Poslanski skupini Nove Slovenije poudarjamo, da so se z zakonom za uravnoteženje javnih financ začasno znižale le pokojnine, ki nimajo kritja v plačanih prispevkih. Pri tem imamo sicer v mislih vseh 16 kategorij iz 232. člena ZPIZ-1, na katere se nanaša 143. člen Zakona za uravnoteženje javnih financ. Mi tudi mislimo, da bi najbrž morali vojaki nekdanje Jugoslovanske ljudske armade zahtevati denar za svoje pokojnine iz naslova sukcesije. Še posebej pa poudarjamo, da bi morali jasno razmejiti pokojninsko zavarovanje, torej pokojnino v trend za zasluge. Slednje bi morale biti izplačane na primer iz socialne, ne pa pokojninske blagajne. Na koncu velja seveda poudariti, da predlog sprememb zakona za uravnoteženje javnih financ, ki ga predlagajo kolegi Socialni demokrati, ne vsebuje obrazložitve finančnih učinkov, izplačila letnega dodatka, ter vira zagotovitve potrebnih finančnih sredstev za zagotovitev pokritja izpada sredstev, ki so bila privarčevana iz naslova 143. člena Zakona za uravnoteženje javnih financ. Iz naštetih razlogov je potrebno ugotoviti, da predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona za uravnoteženje javnih ni mogoče podpreti. In tako bo Poslanska skupina Nove Slovenije tudi ravnala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Barbara Žgejner Tavš v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Ko sem poslušala predstavitve stališč nekaterih poslanskih kolegov pred menoj, moram reči, da sem res v dilemi, kako pravzaprav začeti s predstavitvijo stališča Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Toliko različnih dilem se mi je odprlo, da pravzaprav res ne vem, kaj je pošteno in kaj ni pošteno v tej državi. Res ne vem več, ali res vsi verjamemo, da je luksuz pokojnina v višini 623 evrov. To sem danes slišala in temu ne morem verjeti. Pravim pa, da je biti pošten nekaj, in če smo pošteni vsi skupaj, je prav, da včasih priznamo in popravimo tudi napake. V nasprotnem primeru, pravim, da smo nepošteni do ljudi, do tistih ljudi, ki smo jim, pa govorim sedaj, vsi poslanke in poslanci povzročili krivice, četudi smo nekateri jasno opozarjali, kaj se bo zgodilo, če bo zakon o uravnoteženju javnih financ zaživel v praksi, in glasovali proti temu vladnemu zakonu. Ampak bom rekla, da kolektiviziram krivdo in prevzemam del svoje odgovornosti tudi nase. In ker smo sposobni, nekateri poslanke in poslanci, prevzeti del odgovornosti nase, smo pripravili tudi spremembo zakona. S to novelo zakona popravljamo krivice. Pa bom začela z besedami, ki sem si jih zapisala v enem razmišljanju, da je vlada v začetku svojega mandata odprla Pandorino skrinjico. Iz te Pandorine skrinjice še vedno letijo škandalozni primeri, pa naj si bo političnih igric ali načrtnih manipulacij, ki smo jim priča tudi danes. Žal! V tem kontekstu se je v zadnjem času odvilo več škandaloznih izjav nekaterih posameznih vladnih poslancev, pa tudi ministrov, ki svoje napake opravičujejo z nujnostjo hitrega sprejemanja zakonov, ki imajo pravzaprav reformno naravo. Se boste najbrž spomnili, da nam je premier že ob sprejemanju zakona o uravnoteženju javnih finance, tega vladnega krivičnega zakona, grozil, da ker je treba javne finance konsolidirati, moramo sprejeti ta reformni mega zakon, v nasprotnem primeru lahko pride celo do predčasnih volitev. Pa je bil zakon res sprejet. Še enkrat želim poudariti, to, kar se je dogajalo ob sprejemanju tega vladnega zakona, ki je posegel v 49 področnih zakonskih aktov, je bil pravzaprav parlamentarni unikum v naši državi. Nedopustno početje, ki smo mu v Pozitivni Sloveniji zelo odločno nasprotovali, ker, prvič, ta zakon ni temeljil na analizah in projekcijah, kaj bodo posamezne rešitve prinesle v praksi. Drugič, ker je bilo v njem več rešitev, ki so tudi po mnenju Zakonodajno-pravne službe nakazovale na ustavno spornost. In tretjič, ker smo ga poslanci sprejemali v časovni ihti, brez ustreznega znanja in vedenja, kaj zakon prinaša. Bom rekla, glej ga šment, mesec dni kasneje iščejo opravičila za svoje početje tudi ministri. Tisti, ki so z vso odgovornostjo zakon pripravljali, vsaj upam, da odgovorno, in ga tudi podpirali do sprejetja v Državnem zboru. Minister Erjavec se rad v svoji, da ne bom rekla "bogovski podobi" pred kamerami pohvali, da ščiti svoje upokojence. Pa je priznal, da ni vedel, kaj sprejema, da je bil zaveden s strani vlade, njegove vlade. Da bo popravil svojo napako, obljubljal je celo svoj zakon do konca septembra. In ta zakon naj bi popravil storjene napake. Nič od tega se do konca septembra oziroma do danes, 23. oktobra, ni zgodilo. Zato pravim, besede so prepoceni.Tudi ko je bila njegova poslanska skupina pozvana k sopodpisu našega predloga novele zakona, podpore nismo dobili. Pa recimo, spoštovane poslanke in poslanci, pa se zdaj obračam na vas, DeSUSa pa tudi Državljanske liste, da imate danes novo priložnost. Ne sprejemam opravičil, da je do izbrisa pokojnin prišlo zato, ker gre za privilegirane pokojnine, bonitete, ki niso bile upravičeno dodeljene. Take izjave po moji oceni razkrivajo resničen namen vladnega varčevanja, ki pomeni ideološki obračun z nekaterimi kategorijami upokojencev – zgolj nekaterimi. Za to ceno je bila vlada pripravljena poseči v mednarodne pogodbe in povoziti celo lastno ustavo, ki bi morala biti najvišji pravni akt, biblija, če hočete, politike. Varuhinja človekovih pravic je v svojem letnem poročilu za preteklo leto zelo jasno zapisala: "Zakon ne sme neposredno poseči v z odločbo že odmerjeno pokojnino." Ravno to ste, spoštovani vladni poslanke in poslanci, storili z Zakonom o uravnoteženju javnih financ – nesorazmeren poseg v sistem proračunskih pravic, pri čemer ste določili cenzus 622 evrov. Vse, kar je nad tem zneskom, vse pokojnine nad tem zneskom 622 evrov so tako rekoč po vaši oceni nadstandardne pokojnine, luksuz, ki gre lahko v kvoto "nepravičnih" socialnih transferjev in se torej lahko preprosto ukine. Bojim se, da je to pravi namen in cilj takega početja. Ni prav in ni pošteno! Z Zakonom o uravnoteženju javnih financ ste prizadeli v grobem 27 tisoč upokojencev. Političnim izbrancem ste odvzeli tudi do četrtine dohodkov, pokojnin. Ali je to res sorazmeren poseg v pravice? Udeleženci NOB in drugi vojni veterani, španski borci, narodni heroji in nosilci partizanske spomenice, žrtve vojnega nasilja, več kot 8 tisoč oseb je bilo zaposlenih na območju nekdanje skupne države Jugoslavije, v državni pokojninski sistem so enakovredno vplačevali prispevke iz dela. Potem so tu interniranci, begunci, delovni deportiranci, prejemniki izjemnih pokojnin za posebne dosežke na področju športa in kulture, med njimi vrhunski športniki, kulturni delavci, tudi rudarji, da ne naštevam vseh kategorij, ki so bile prizadete z vladnim zakonom o uravnoteženju javnih financ. Še enkrat bom dejala in se obrnila na predstavnike DeSUSa oziroma predsednika te stranke, ki je vladna stranka in soodgovorna za to početje, da ob podpori nižanja pokojnin pravzaprav sam ni vedel, kaj počne, ker mu vlada, njegova vlada, ni predstavila vseh podrobnosti zakona. Jaz se resno vprašam, kako daleč gre lahko posameznikova ignoranca tega parlamenta, pa bom rekla zdaj na splošno, do volivk in volivcev oziroma državljank in državljanov te države. No, da je bila storjena napaka, danes javno priznava tudi minister Šušteršič. Istočasno se vlada ali nekateri vladni ministri še vedno trudijo iskati opravičila za svoje početje in še vedno iščejo opravičila, zakaj bodo iz Zujfa in tudi nove pokojninske zakonodaje izključeni še vedno zgolj nekateri oziroma nekatere skupine upokojencev. Kot smo danes slišali, vladni predlog zakona, ki naj bi se pripravljal, bo krivico odpravil zgolj za 8 tisoč upokojencev. Vsega skupaj pa je bilo prizadetih z Zakonom o uravnoteženju javnih financ okrog 27 tisoč upokojencev. Skrbi me tudi nekaj drugega – ideološka plat tega vladnega početja. V Sloveniji pravzaprav postaja sramotno biti vrhunski športnik ali pa, bom tu uporabila besede enega od komentatorjev v enem od slovenskih časopisov. Citiram: "Vlada partizanom jemlje denarni nadomestek za kri in znoj, ki so jo vgradili v suverenost Slovenije." Niso glavne pokojnine, in tukaj se obračam na enega od govornikov pred menoj, pokojnine oseb, približno 3 tisoč jih je omenil, ki so tako rekoč nadstandardne, in je dodal – nad 640 evrov. Dovolite, da tudi danes, ker želim orisati realno problematiko, posledice Zakona o uravnoteženju javnih financ, ponovim zgodbe tistih ljudi, ki so bili prizadeti z zakonom in ki nimajo pokojnin v zneskih 2 tisoč ali tisoč 800 evrov, da boste videli, slišali in morda dojeli, da so bile res storjene napake. Danes imamo priložnost, da te napake popravimo. Bom citirala zgodbe. "Zaradi postopnega ukinjanja premogovništva v Sloveniji je slovenska vlada sprejela zakon o izjemnih pokojninah v premogovništvu. Ne gre za nadstandardne pokojnine. Sam sem ta zakon sprejel in šel v pokoj leta 1999 z 31-letno delovno dobo. Celotno delovno dobo so se mi redno odvajala sredstva v pokojninsko blagajno in država ni prispevala ničesar. Ker mi je takrat zmanjkalo še devet let do polne pokojninske dobe, to je 40 let, se mi je pokojninska osnova zmanjšala za 18 %, 2 % za vsako manjkajoče leto. V odločbi o upokojitvi, ki sem jo prejel od Vlade Republike Slovenije, je zapisano, da za mojo pokojnino jamči Republika Slovenije in se izplačuje v celoti iz državnega proračuna, vendar samo do dosega upokojitvene starosti, nato se izplačilo pokojnine preloži na ZPIZ, torej Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje." To je bil zakon, to je bila odločba. In kakšne so posledice sedaj novega vladnega zakona o uravnoteženju javnih financ? Tej osebi, temu gospodu se je pokojnina zmanjšala za 100 evrov – na 641 evrov. To ni nadstandardna pokojnina, ki znaša 2 tisoč evrov ali tisoč 800, ker problem, kot rečeno, naj bi bile zgolj te pokojnine. Druga zgodba. Babica sodelavca je 7 let delala v Makedoniji kot medicinska sestra. Takrat to ni bila druga država, ampak bratska socialistična republika iste države. Potem je prišla v Slovenijo, se poročila, delala do upokojitve, sedaj pa so ji za 140 evrov ali šestino znižali pokojnino, saj ji manjka tako rekoč 7 let. Ko je delala v Makedoniji, je redno plačevala vse prispevke. Tretja zgodba. Takrat šestnajstletni fant je moral proti svoji volji na delo v Bosno, v rudnik lignita – proti svoji volji, pri šestnajstih letih v nekdanji skupni državi. Ta gospod, danes upokojenec, od lastne države Slovenije doživi novo kaznovanje. Pokojnino ima nižjo za 50 evrov. Tudi ta gospod ne prejema nadstandardne pokojnine v znesku 2 tisoč evrov. In kategorija vojnih invalidov, tistih, ki so branjenje države plačali s svojim zdravjem. Veste, tudi njim ste, trdim, neopravičeno odvzeli del pokojnine. Neopravičeno, ker so oziroma bi morali do teh ljudi čutiti neizmerno spoštovanje in hvaležnost za njihovo plemenito dejanje. Pa sem tudi včeraj v odgovoru ministra Vizjaka na moje poslansko vprašanje čutila sprenevedanje in pravzaprav minimiziranje problematike nižanja pokojnin oziroma brisanja določenih kategorij iz pokojninske blagajne. To bo namreč storila tudi nova pokojninska zakonodaja. Preprosto bodo pokojnine, ki nimajo osnove v vplačilih, okarakterizirane kot socialni transfer, s čimer bo vlada pravzaprav sama sebi odprla prosto pa tudi legalno pot, da bo te socialne transferje, ki so vezani na socialni status posameznika oziroma družine, tako rekoč cenzus, preprosto ukinila. Jaz pravim, da gre tukaj za preurejanje vrednot, in kot opozarjajo na Socialni zbornici, preurejanje socialne države, ki bo po napovedih prinesel dodatnih 100 tisoč revnih. Veste, politiki lahko s svojim zavednim ali nezavednim početjem tudi takrat, ko pritiskamo na gumb, pravzaprav generiramo strah in negotovost. Ta privilegij je naš in z vso odgovornostjo se ga moramo zavedati. Pravim pa, da lahko z vso odgovornostjo tudi prispevamo k pozitivnim rešitvam, takim rešitvam, ki pomenijo kolektivizacijo duha, ki pomenijo pravičnost in poštenost. Ker počasi zaključujem s predstavitvijo stališča Poslanske skupine Pozitivne Slovenije, dovolite, da ob koncu, preden vas pozovem, da tako kot bo Poslanska skupina Pozitivne Slovenije podprla novelo zakona, to storite tudi vi, opozorim ali pa vsem tistim, ki še vedno ne veste, kaj je prinesel Zujf in kaj prinaša naša novela, pravzaprav pojasnim eno ključno napako, ki ste jo nekateri izrekli ali jo izrekate danes. Zakon o uravnoteženju javnih financ, ki je, trdim, neopravičeno posegel v pokojnine 27 tisoč upokojencev, je to storil ne za kratek časovno omejen čas, ta poseg je časovno neomejen in trajen. Ne se izgovarjati, da gre za nujne varčevalne ukrepe. Jaz pravim, da gre za zelo jasno in načrtno dejanje vladne politike. Tem ljudem je ta državni zbor, ta vlada pravico do pokojnine odvzel trajno. Spoštovane kolegice in kolegi! Zakon, ki smo ga pripravili v opoziciji, v SD in Pozitivni Sloveniji in ki je danes pred nami, pravzaprav popravlja storjene krivice, o katerih sem govorila, in verjamem, da tudi tiste krivice, ki jih bomo lahko obelodanili med nadaljnjo razpravo danes v Državnem zboru. Prav bi bilo, da se vsi skupaj zavedamo odgovornosti našega početja do državljank in državljanov, tudi tistih, pa bom še enkrat rekla, ki so s svojim življenjem, zdravjem plačali, da danes lahko živimo v samostojni in neodvisni Sloveniji. Prav je, da smo ponosni čisto na vsakega državljana te države, ki živi tukaj, ki je kdajkoli prispeval in ki bo kdajkoli v prihodnosti prispeval za to, da lahko živimo svobodno, srečno. Jaz upam, da je to dovolj velik razlog, da res odgovorno podpremo predlog novele zakona. Vsi tisti, ki pravite, da je zakon pomanjkljiv, ki imate pripombe na zakon, boste imeli v nadaljnjem proceduralnem postopku v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu možnost, da boste svoje pripombe ali popravke izrazili tudi v obliki amandmajev. Zato kot že rečeno poziv, tako kot bo storila Poslanska skupina Pozitivne Slovenije, da novelo zakona podprete tudi ostali koalicijski poslanci. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Romana Tomc v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik! Drage kolegice in kolegi! Zakon o uravnoteženju javnih financ je bil sprejet predvsem z namenom zmanjševanja proračunskih izdatkov in stabilizacije javnih financ, pri čemer je bila posebna pozornost namenjena skrbi, da so z ukrepi čim manj prizadeti tisti, ki imajo nizke prihodke. Načelo solidarnosti je bilo eno temeljnih načel, ki je biloupoštevano pri pripravi zakona. Tako so bila sredstva pravično in sorazmerno zmanjšana vsem družbenim skupinam, spomnimo se javnih uslužbencev, upokojencev, družin, mladih, invalidov, vojnih veteranov in še mnogo drugih. Znižanje pa je bilo pravično in sorazmerno porazdeljeno tudi znotraj te skupine, ki jo danes omenjamo in znotraj vseh družbenih skupin. Upokojenci, ki so pridobili pokojnino z vplačanimi prispevki iz naslova dela, so veliko breme prevzeli že z ukrepom zamrznitve pokojnin in prilagoditve izplačila letnega dodatka. Za upokojence, ki pa so deležni dodatnih pravic, ki nimajo pravice in podlage v plačanih prispevkih v slovenski pokojninski sistem in zato prejemajo pokojnine, ki to niso in ki delno ali v celoti predstavljajo obveznost državnega proračuna, pa je Zujf določil tako imenovano negativno uskladitev. To pomeni, da zakon ni posegel v pravico samo, ampak je omejil samo višino sredstev, ki jih državni proračun zagotavlja za financiranje tega posebnega dela posebnih ugodnosti. Pravice še vedno obstajajo, pogoji za njihovo pridobitev se niso spremenili in vsi ti zakoni, posebni zakoni, v katerih so urejene te pravice, še danes in v nespremenjeni obliki veljajo. Tudi na tem področju pa so bili ukrepi premišljeni in niso posegali v izplačila, ki so manjša od 622 evrov. Že večkrat smo slišali, pa ponovimo še enkrat, ker se velikokrat to pozablja. Iz proračuna se letno izplača približno 1 milijarda evrov za pokojnine iz dela, dodatni denar iz proračuna in 440 milijonov za tiste pokojnine oziroma prejemke, ki imajo naravo posebnih pravic. Glede na to, da je iz naslova neuskladitve pokojnin in nižjega izplačila letnega dodatka za letošnje leto predvideno več kot 100 milijonov evrov prihranka, iz naslova tako imenovanih izjemnih pokojnin pa okoli 18 milijonov evrov, je mogoče sklepati, da je ukrep ustrezno uravnotežen. Breme prihranka se je tako porazdelilo med oboje: med tako imenovane prave pokojnine in tako imenovane izjemne pokojnine. Kot rečeno pa je porazdelitev sorazmerna tudi znotraj same kategorije izjemnih pokojnin. To zagotavlja prilagojena lestvica, ki omogoča, da relativno več prispevajo tisti, ki imajo več, ki imajo višje pokojnine, in manj tisti, ki imajo nižje prihodke. Ob upoštevanju, da se v izjemne pokojnine, ki so nižje od 622 evrov, ni posegalo in da tudi po uveljavitvi Zujfa izjemna pokojnina še vedno lahko znaša tisoč 450 evrov, bi pred upokojenci, ki morajo živeti s pokojninami, ki so na robu revščine, težko trdili, da gre za nepravičnost in da gre za drastične in nesorazmerno težke ukrepe. Prav tako je težko sprejeti očitke, ki jih uživalci izjemnih pokojnin oziroma zagovorniki, kar smo že danes slišali, vztrajno ponavljajo v javnosti, in sicer da gre za kaznovanje, da gre za kaznovanje posebej izbranih skupin upokojencev. Takšni argumenti lahko izhajajo samo iz nezadostnega poznavanja pokojninskega sistema, posebej pa aktualnega 232. člena, o katerem govorimo. Enako velja za ideje o linearnem znižanju prejemkov. Naj pojasnim. V ta člen so namreč vključene zelo različne kategorije upravičencev, ki v veliko primerih nimajo nobenega drugega skupnega imenovalca kot tega, da je vir za izplačilo njihove pravice proračun Republike Slovenije. Tako so recimo v tej kategoriji, v tem členu in Republika Slovenija za njih krije sredstva za tako imenovano pokojnino iz državnega proračuna, osebe, ki se jim krije pokojnina iz naslova njihovega statusa. To so recimo delavci, ki so delali v proizvodnji in pri predelavi azbesta. V tej isti skupini so tudi prejemniki iz naslova nedoseganja pogojev za polno pokojnino. To so recimo tiste nezavarovane matere v prvem letu otrokove starosti, brezposelne, invalidne osebe. In prav tako v tem istem členu Republika Slovenija krije sredstva za prispevke, ne za pokojnine, ampak za prispevke, ki jih plačuje Republika Slovenija za recimo delavce v invalidskih podjetjih. Jaz verjamem, da bomo danes slišali še veliko zgodb. Zelo primerne so ob tej obravnavi, pa vendarle, veliko jih, več kot 26 tisoč jih je, vsaka je posebna, svoja, sama zase in ni prav, da jih zlorabljamo in da iz njih delamo zgodbe, vzete izven konteksta. Vsakdo, ki mu je bila odvzeta kakršnakoli pravica, seveda ima svojo usodo in nobenemu ni lahko. Zaradi velike raznovrstnosti uživalcev pravic, ki jim pravice sicer določajo posebni in kot rečeno med seboj popolnoma neprimerljivi zakoni, samo izplačevalec v tem členu je isti, to se pravi Republika Slovenija, je bilo seveda treba pretehtati tudi med temi, med seboj neprimerljivimi skupinami, kateri upravičenci pa so tisti, ki absolutno ne smejo biti deležni ukrepov iz Zujfa, ker bi bili sicer nesorazmerno prikrajšani. Med tistimi, ki so bili izvzeti, so tudi tisti, ki jim državni proračun krije zgolj zelo kratko, recimo 14-dnevno obdobje pokojninske dobe, ali pa tisti, katerih poseg v pokojnine ne bi pomenil prav nobenega finančnega učinka. Pri določanju kategorij, ki so bile izvzete iz Zujfa, ni bilo nobenih kaznovalnih namenom, niti ideoloških delitev, ampak je bilo ob upoštevanju načel enakosti in sorazmernosti edino in ključno merilo, kako čim manj prizadeti ljudi z najnižjimi dohodki. To velja tudi za posege na področju letnega dodatka. Ena izmed kategorij upokojencev, ki pa se jim je pokojnina znižala, čeprav so vplačevali prispevke, so tisti, ki so bili zavarovani pri nosilcih zavarovanja sicer izven Slovenije, pa vendarle v tistem času še v sklopu enotne države Jugoslavije. Tudi v Poslanski skupini SDS menimo, da bi bilo treba njihov položaj obravnavati ločeno oziroma kot izjemo. Ustrezne rešitve za to kategorijo zavarovancev in upokojencev pa nam je vlada že predstavila na koalicijskem usklajevanju in, kot mi je poznano, bo tudi danes sprejet ustrezen sklep na ravni vlade. S predlogom zakona, ki je danes pred nami, ne moremo soglašati. Menimo, da bi omogočili, da bi breme varčevalnih ukrepov na področju pokojninskega sistema nosili predvsem upokojenci z nizkimi pokojninami, ki so vse svoje življenje vplačevali prispevke, zato v Poslanski skupini SDS predloga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo in lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. V Poslanski skupini ugotavljamo, da je s sprejetjem Zakona za uravnoteženje javnih financ prišlo do tega, da so prizadeti, obupani, jezni in ogorčeni tisti upokojenci, ki jim je varčevalni zakon z ukrepom v 143. členu znižal pokojnine, nekaterim celo za več kot 20 %. Prav tako so številni upokojenci ostali brez letnega dodatka. Socialni demokrati smo nekatere posledice, ki jih je imela uveljavitev Zakona o uravnoteženje javnih financ poskušali popraviti že julija letos, ko smo skupaj s poslankami in poslanci Pozitivne Slovenije vložili novelo zakona v delu, ki se nanaša na pravice do pokojnin pod posebnimi pogoji. S spremembo 143. člena Zakona o uravnoteženju javnih financ smo želeli odpraviti poseg v pokojnine upravičencev na podlagi 232. člena veljavnega pokojninskega zakona ter v pravico do letnega dodatka. Ocenili smo namreč, da gre za selektiven diskriminatoren in protiustaven poseg tako v pridobljene kot tudi v pričakovane pravice upokojencev. To ne nazadnje dokazujejo številni ugovori in pritožbe upokojencev, katerim so se na podlagi ukrepov, zapisanih v 143. členu zakona, nesorazmerno znižale pokojnine, pridobljene pod posebnimi pogoji oziroma se jim je na nesorazmeren način poseglo v pravico do letnega dodatka. Tako meni tudi varuhinja človekovih pravic, ki je na Ustavno sodišče vložila zahtevo za oceno ustavnosti 143. člena, s predlogom zadržanja izvrševanja, izpodbijanje zakonske določbe. Zahtevi za začasno zadržanje izvajanje 143. člena Ustavno sodišče sicer ni ugodilo, bo pa zahtevo za oceno ustavnosti obravnavalo absolutno prednostno. Socialni demokrati menimo, da so argumenti, ki so navedeni v zahtevi za ustavno presojo dovolj utemeljeni, da se 143. člen varčevalnega zakona v delu, ki je izpodbijan, izkaže kot neustaven, ter se posledično razveljavi. Že na 16. izredni seji Državnega zbora je bilo ugotovljeno tudi na strani koalicije, da so potrebni popravki varčevalnega zakona v delu, ki se nanaša na zmanjšanje pokojnin pod posebnimi pogoji. Po zavrnitvi našega predloga so se v medijih vrstile informacije, da namerava koalicija do septembra letošnjega leta pripraviti predlog rešitve, s katero bi odpravili nekatere anomalije v 143. členu. Ker vlada ni predstavila nobenega predloga rešitev, smo ponovno vložili v obravnavo spremembo 143. člena Zakona za uravnoteženje javnih financ. Da vladajoča koalicija za odpravo napak 143. člena ne misli resno, se kaže tudi pri predlogu proračuna za leti 2013 in 2014, saj se zmanjšujejo sredstva za izplačevanje pravic v okviru pokojninskega varstva. Prav tako namerava vlada z novo pokojninsko reformo pokojnine, dodeljene pod posebnimi pogoji, ki so urejene v 232. členu veljavnega zakona, z namenom tako imenovanega čiščenja pokojninske blagajne izločiti iz pokojninske blagajne in nato urejati v posebnih zakonih. Po razpršitvi pokojnin na posamezna področja pa lahko samo ugibamo, kaj se bo s temi pravicami dogajalo. Vprašanje je, ali se bodo te pravice, ki jih je Zakon o uravnoteženju javnih financ v 143. členu znižal, sploh še ohranile kot pravice. Neenako obravnavo upokojencev bo vlada očitno nadaljevala s pokojninsko reformo in predlogom očiščenja pokojninske blagajne. Socialni demokrati se zavedamo, da ima predlog rešitve, ki jo predlagamo z novelo varčevalnega zakona, tudi finančne posledice za proračun, vendar menimo, da nobeno varčevanje ne more biti izgovor za zmanjševanje pravic ljudi na način, kot to počne ta vlada: arbitrarno, brez argumentov v nasprotju z ustavo, in to je nekaj, kar zagotovo v pravni državi ne smemo početi. Zato bo sprejetje novele zakona, ki ga predlagamo, dejansko zmanjšalo nepotrebne dodatne obremenitve proračuna zaradi sodb sodišča in tudi izplačevanja posledično odškodnin. Upamo, da boste tiste poslanke in poslanci, ki se strinjate, da je 143. člen Zakona o uravnoteženju javnih financ na krivičen način posegel v pravice upokojencev, novelo zakona podprli in s tem omogočili popravo krivic ter zmanjšali stroške v državnem proračunu. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Gregor Virant v imenu Poslanske skupine Državljanske liste, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Kolegice in kolegi! V Državljanski listi odločno podpiramo postopno zniževanje proračunskega primanjkljaja, kajti brezglavo zadolževanje države je treba ustaviti, sicer se bomo počasi utopili v javnem dolgu in obrestih, ki jih plačujemo, in na koncu nam nihče več ne bo hotel posojati denarja. Zato smo se tudi skupaj z drugimi koalicijskimi strankami odločili, da pripravimo in podpremo Zakon o uravnoteženju javnih financ, ki je v bistvu prvič v zgodovini države strukturno posegel v javno porabo in jo znižal ter s tem omogočil znižanje primanjkljaja v rebalansu proračuna za leto 2012. Vendar smo se v začetku mandata dogovorili, na kakšen način bomo varčevali in zniževali javno porabo. Rekli smo, da bomo najprej postrgali tam, kjer ne boli, kjer ne posegamo v pravice ljudi, tam, kjer bo pa to potrebno in neizogibno, bomo pa to naredili na pravičen način, enakomerno in tako, da nikogar ne bo preveč udarilo, torej da ti posegi ne bodo drastični. In dogovorili smo se tudi, da bomo posebej poskrbeli za tiste z najnižjimi dohodki, za najrevnejše. In ta načela so bila v Zakonu za uravnoteženje javnih financ v glavnem upoštevana. Posegi niso bili drastični, razen pri Cerkvi, ki smo ji znižali transferje za 20 %, so bila ta znižanja pravic nekaj-odstotna, pri javnih uslužbencih največ do 8 %, efektivno pa tam nekje med 3 in 4, ker sta se istočasno odpravili dve tranši plačnih nesorazmerij, pri porodniškem nadomestilu 7,5 %, namreč 10 % od tri četrtine porodniške dobe. In tudi v 143. členu, ki posega v prejemke upokojencev, niso vsi posegi krivični in pretirani. Toda nekatera znižanja pokojnin so izven okvira kriterijev sorazmernosti in pravičnosti. Nekaterim upravičencem smo že tako nizke pokojnine znižali celo preko 20 %. Poseben problem so zavarovanci, ki so vplačevali prispevke v pokojninske blagajne republik nekdanje SFRJ in so v bistvi krivi samo tega, da so pač delali v drugih republikah, tedaj ko smo imeli še skupno državo. In poseg v pokojnine teh ljudi je nepravičen in je diskriminatoren. Tudi dejstvo, da so se recimo zapornikom v koncentracijskih taboriščih, izgnancem, prisilnim mobilizirancem in podobnim skupinam prejemki v višini nekaj nad 900 evrov znižali celo do 200 evrov, je krivica. Ta poseg je pregrob, ni pravičen in ni sorazmeren z drugimi znižanji, na primer z znižanjem plač funkcionarjev, ki smo si znižali plače za 8 %. In te zgodbe, ki smo jih prej poslušali, so resnične. Tudi mi smo jih slišali in nekatere v resnici kažejo na krivico. To je zelo pomembno poudariti. Izjemno pomembno je zniževati javno porabo, izjemno pomembno je uravnotežiti proračun, vendar je pri tem treba tudi zelo dobro gledati, da ne pride do krivic in do nesorazmernosti. Cilj je pomemben, ampak tudi ljudje, ki jih srečujemo na poti do tega cilja, so pomembni. Ob tem se zastavlja tudi vprašanje, zakaj so bile pri znižanju prejemkov določene kategorije iz 232. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju izvzete. Čeprav verjamemo resornemu ministru, da ga pri določitvi nabora kategorij, ki se jim nižajo pokojnine, niso vodili ideološki motivi, se ustvarja takšen vtis. In to je problem. Ustvarja se vtis na trenutke ideoloških kriterijev in arbitrarnosti, in to ni dobro. Ko vlada vleče težke, nehvaležne, nepriljubljene poteze, čeprav so nujne varčevalne poteze, mora še toliko bolj kot sicer gledati na pravičnost in enakopravnost, ker lahko le tako ohrani zaupanje pri ljudeh. Brez zaupanja pa težki projekti ne uspevajo. Zujf smo sprejeli po hitrem postopku, hitro in učinkovito. Hitro ukrepanje je bilo nujno. Tega smo se v koaliciji zavedali in zato smo to naredili hitro in učinkovito. Seveda pa naglica pri sprejemanju zakonov vedno potegne za seboj tudi tveganje, da narediš napake. In s 143. členom Zujfa so bile določene napake storjene. Takoj ko smo bili na te napake opozorjeni, smo v Državljanski listi obljubili, da se bomo zavzeli za odpravo napake in da bomo v primeru, da do konca septembra ne bomo v koaliciji našli usklajene rešitve, problem poskušali rešiti tudi v sodelovanju z drugimi strankami. V koaliciji je bil sprejet dogovor, da čez poletje Vlada pripravi ustrezno rešitev. Ta hip imamo na mizi opozicijski predlog rešitve, vladnega pa še ni v parlamentu. Vlada nas je z zamudo pri reševanju problema spravila v zagato, ali podpreti opozicijski predlog, ki je radikalen in izničuje vse varčevalne ukrepe 143. člena Zujfa ter ustvarja 60 do 80 milijonsko luknjo v proračunu, ali ponovno odložiti rešitev problema. Oboje je problematično. Ko smo napovedali, da bi lahko, da bomo podprli opozicijski predlog, je bil sklican vrh koalicije in včeraj pozno zvečer smo dobili zagotovilo, da bo vlada popravek 143. člena Zujfa sprejela še danes na dopisni seji. Popravek rešuje enega od ključnih problemov, to je problem zavarovancev, ki so plačevali prispevke v pokojninske blagajne republik nekdanje SFRJ, kar je sigurno korak v pravo smer. Če bo vlada do današnjega večernega glasovanja v državnem zboru oziroma do glasovanja o tej točki sprejela popravek 143. člena Zujfa, je Poslanska skupina Državljanske liste želeni učinek dosegla. V tem primeru opozicijskega predloga danes ne bomo podprli. Bomo pa vladni predlog poskušali nadgraditi z amandmajem, ki bi ustrezno reševal tudi problematiko drugih kategorij v sodelovanju z opozicijskimi strankami. Po koalicijski pogodbi imamo tudi pravico podpreti tudi kakšen opozicijski amandma, če bo resno mišljen. Če mislite resno, potem ne boste prihajali z radikalnimi predlogi. 60 do 80 milijonov posega v proračun za leti 2013 in 2014 je preveč dramatično. Tega si država ne more privoščiti. Torej stvari niso črno-bele. In če bomo to razumeli, potem mislim, da se da tukaj najti neko razumno, pravično, modro rešitev, ki bo ohranila ta svetli cilj, uravnoteženje proračuna, znižanje primanjkljaja pod 3 %, pa hkrati rešila tudi problem ljudi, ki so bili prizadeti. Čakamo na čas glasovanja. Računamo, da bo do takrat vladni predlog pripravljen. Del problema, še enkrat bom rekel, zelo pomemben del problema rešuje, kajti to, da se je poseglo v pokojnine ljudi, ki so normalno plačevali prispevke v pokojninske blagajne nekdanjih republik SFRJ, ni prav. Tega ne bi bili smeli storiti. Za vse ostale kategorije pa mislim, da se da najti neke rešitve na ta način, da nihče ne bi bil drastično prizadet, da se ne bi, recimo, pokojnina z 933 znižala na 733 evrov, kar je pretirano. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Na vrsti je gospa Maša Kociper.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Pozdravljeni kolegi poslanke in poslanci! O tem zakonu je bilo res povedanega že toliko, tako v parlamentu kot tudi v javnosti in tudi v predstavitvah, ki smo ji slišali sedaj, da je težko še kaj posebej novega dodati. Zato naj bo tudi moja razprava zlasti izraz mojega odločnega nasprotovanja temu in takim zakonom in temu, da jih sprejemamo v državnem zboru. Ta zakon v tem državnem zboru nikoli ne bi smel biti sprejet in pomeni črn madež za njegovo delovanje, kajti, vse, prav vse je bilo narobe v postopku njegovega sprejemanja. Najprej nomotehnična oblika. Prvič v zgodovini naše države in našega parlamenta je en zakon vseboval toliko drugih zakonov, na začetku več kot štirideset. To je že v štartu povzročilo veliko nepreglednost predlagane zakonodaje. Popolnoma neprimeren, da ne rečem nehigieničen, je bil način, po katerem je bil predlagan postopek sprejemanja tega zakona – po nujnem postopku. Za zakon, ki tako široko in globoko posega v pravice tako velikega števila ljudi, bi si morali nujno vzeti več čas in premislek, in to bi nam redni postopek omogočil. Ko je nato zakon še praktično na vsak člen dobil amandma, je postala njegova nepreglednost popolna in ni čudno, da predstavniki koalicije, ki so pritiskali na tipke, pravzaprav sploh niso vedeli, kaj sprejemajo, kar pa jih seveda njihove odgovornosti ne razbremeni. Ta zakon je poseben tudi po tem, kako široke in obsežne so bile pripombe, ki jih je na njegovo formo in vsebino podala Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Žal te podrobne in utemeljene pripombe parlamentarnih pravnikov, vezane na možne nezakonitosti in protiustavnosti, poslancev koalicije niso prepričale. Spoštovani prof. dr. Matevž Krivic je takoj izrazil svoje ogorčenje. "Naj bo ekonomska kriza še tako huda, naj bodo potrebe po zmanjšanju javnih izdatkov še tako velike, prav nobenega opravičila ni za to, da si vlada in njena parlamentarna večina z izgovorom reševanja ekonomske krize dovoljuje tako očitne kršitve ustavnosti." Konec citata. A najhujše pri tem zakonu niso vse hude zgoraj naštete formalne in ustavne pomanjkljivosti in kršitve, ki jih bo sedaj presojalo tudi Ustavno sodišče, ampak dejstvo, da ta zakon še dodatno razdvaja naše ljudi. Poseg v pridobljene pravice mora biti med drugim sorazmeren, pravi Ustavno sodišče. Povsem v nasprotju z načelom sorazmernosti, izrazito arbitrarno in diskriminatorno je ta zakon, ki je drugim naslovnikom odvzel med 3 in 8 %, izbranim skupinam upokojencem zmanjšal pokojnine za 20 do 25 %. Med te upokojence, kot je bilo že mnogokrat našteto, sodijo interniranci, begunci in delovni deportiranci, vojaški upokojenci, nekdanji zaposleni v JLA, upokojeni po zakonu o popravi krivic in prisilno mobilizirani in še bi lahko naštevali. Skupaj torej več kot 26 tisoč ljudi. Glede na naštete kategorije se je občutku, da gre za ideološki obračun s političnim nasprotnikom, res težko izogniti. In zato tudi burnim reakcijam prizadetih, ki jih je zakon sprožil, ni oporekati ali se jim čuditi. Še posebej, ker se je v njihove pravice poseglo na formalno povsem nedopusten način, brez zakonitih odločb, zgolj z obvestilom, kar je tudi znatno otežilo in nekaterim med njimi popolnoma onemogočilo pravico sodnega varstva. Pred nami poslanci je sedaj nova možnost, da s predlagano spremembo popravimo narejene nepravice in krivice, odpravimo zatrjevanje neustavnosti in ustrezno uredimo to področje. Celo predsednik Ustavnega sodišča dr. Ernest Petrič je v svojem nagovoru upokojencem na Jezerskem poudaril, da je pokojnina zaščitena z dvema ustavnima odločbama, zato je lastnina upokojencev, ki so si jo pridobili z minulim delom. Pokojnina je torej socialno poroštvo in je prejemniku ni mogoče odvzeti, je dejal. Kar pa je najpomembnejše, s sprejetjem tega zakona lahko zaključimo ideološke debate in razprtije, ki jih je povzročil. Ideoloških debat in razprtij imajo namreč ljudje dovolj. Dovolj jih imam tudi jaz. Zaradi tega da bi presegli ta nasprotovanja in tako politiko, je nastala tudi Pozitivna Slovenija. Zato me zelo moti in boli, ko zdaj državljani tudi nas, nove poslance, obtožujejo, da nadaljujemo tako imenovani ideološki boj. To nikakor ni res. Saj nismo mi, ki predstavljamo opozicijo, sprejeli zakona, ki je prizadel tako veliko število ljudi in sprožil tako silovite odzive. Saj nismo mi organizirali sporne državne proslave, ukinili zgolj določenih praznikov, predlagali preimenovanja vojašnic in še in še bi lahko naštevala. Mi samo reagiramo na geste naših političnih nasprotnikov in mislim, da je to, zlasti ko gre za nezakonite in pravne rešitve, naša dolžnost. Ali pa naj bi molčali in dovolili, da se te očitne neustavne, nesorazmerne in diskriminatorne določbe, vezane na upokojence, še nadalje nahajajo v naši zakonodaji? Odgovor je ne, zato danes ponovno govorim in razpravljam o tem zakonu in ponovno pogledujem na desno proti kolegicam in kolegom, poslankam in poslancem v prošnji, da zakon podprejo in popravijo nastale krivice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Matevž Frangež, izvolite.
Pred slovensko politiko danes stoji nova priložnost, da odpravimo naše napake, napake, ki jih je vladajoča koalicija sprejela v ihti pri sprejemanju napačnega koncepta konsolidacije javnih financ. In kdor še danes verjame, da je to pravilna pot, bo ob naslednjih podatkih o padcu gospodarske rasti zaradi zmanjšanja domače potrošnje ponovno postavljen na realna tla. To ni prava pot. Mi moramo v tem času, pa naj se sliši to še kot ne vem kakšna fraza, krepiti zaupanje, da je ta skupnost sposobna rešiti nakopičene težave. In tega ni mogoče narediti v ozračju neprestanega strahu, ozračju, ko je zaupanje do največje možne mere omajano in ko nihče več ne verjame, da je slovenska politika to barko, to jadrnico, o kateri govori premier, sposobna odpeljati v mirnejše vode. To je mogoče. Slovenski problemi niso tako veliki, da z nizom pametnih, premišljenih potez našega ekonomskega položaja in položaja našega gospodarstva, bank, predvsem pa ljudi ne bi mogli sanirati. Ključno pri tem pa je, da okrepimo zaupanje v tej skupnosti. Spomnite se tiste žabe. Če jo boste dali v vrelo vodo, bo skočila ven, če jo boste dali v hladno vodo in vodo počasi segrevali, se bo ta žaba prilagodila in na koncu se bo skuhala. Tisto, kar ta vlada nevarno počne, je to, da narod ves čas daje v prevročo vodo. Preprosto – preveč segrevate. In ta čustva in to nerazpoloženje, to nezadovoljstvo ljudi bo izbilo temu loncu njegov pokrov in takrat bodo posledice tega početja nepovratne. Kmalu se napovedujejo velike demonstracije. Jaz vse skupaj pozivam k treznosti, k temu, da umirimo strasti v tej državi. Danes je s sprejetjem tega zakona eden od prvih korakov, da to storimo, da rečemo: "Ne, ne bomo pristajali na družbo strahu, ne bomo pristajali na zmanjševanje pravic, ne bomo se odpovedovali pravni državi, ampak bomo rekli, da tisto, kar je bilo enkrat dano, je dano in je pravica." Ne pa, da mnogim kategorijam ljudi, ki so vse svoje življenje plačevali prispevke, imeli pa so z današnjega zornega kota in te ideološke optike neko pozicijo v družbi, recimo delali so v drugih republikah nekdanje Jugoslavije, plačevali svoje prispevke – kaj so oni danes krivi, da jim te pravice danes ta država ne priznava? Kaj so krivi policisti, ki jih je država administrativno upokojila, država jim je rekla: "Pojdite v penzijo!"? Kaj so krivi vsi tisti, ki so v trenutku, ko so odšli v pokoj, izpolnjevali vse zakonske pogoje po takratni zakonodaji? Kdo je sedanja generacija, da si upa trditi, da ti ljudje nimajo teh pravic? Spoštovani, pozivam vas k treznosti. Edina pot je restavracija prejšnjega stanja, je sprejetje rešitev, ki smo jih Socialni demokrati in Pozitivna Slovenija predlagali s to novelo Zakona o uravnoteženju javnih financ. Veste, v dneh, ko so ljudje dobivali obvestila, ne odločbe, obvestila, brez ene same besede o pravnem pouku, so verjetno klicali mnoge izmed nas. Meni se je v spomin najbolj vtisnil gospod – tovariš, ki je celotno obdobje druge svetovne vojne preživel v hosti. In s solzami v očeh, ko nima visoke pokojnine, je vprašal: "Zakaj so mi vzeli, zakaj so mi vzeli? Zato ker sem bil partizan?" Zato ker je v tistih trenutkih, ko je bilo temu narodu najtežje, bil pripravljen nesebično stopiti v bran svoji domovini? Zato smo mu to vzeli? Zato smo mu vzeli tistih 100 evrov, ki so mu – ne zagotavljali luksuza, ampak njemu in njegovi ženi preživetje. To je napačna pot. Slovenija se iz krize lahko izvije. Slovenija lahko reši svoje težave. Ampak za to bo potrebna ena drugačna miselnost v tej politiki, politiki, ki bo vlivala upanje in vlivala pogum, ker z otopelostjo ne bomo premagali sedanjih težav. Če človeka potisnite v kot, se bo zvil, skrčil, zavaroval svoj hrbet in ne bo pripravljen na proaktivni razmislek, kaj lahko sam naredi za to, da okrepi svoj ekonomski in socialni položaj in preko tega celotne skupnosti. Ne, strah ljudi zavije v krč. In ta skupnost je v gromozanskem krču. Ljudi moramo opogumiti, jim dati več varnosti, poguma za to, da vsi skupaj razmislimo o tem, kaj lahko v dani situaciji naredimo več in bolje, da okrepimo svoj položaj in da nam bo jutri vsem bolje. To moramo narediti. Zato je celotna ekonomska logika te vlade zgrešena od prvega dne, ko je ta vlada nastopila svoj mandat, ker stavi na napačne poteze, ker stavi na napačno miselnost, ki ne more pripeljati do drugačnega zaključka kot samo to, da se bo situacija samo še nadalje poslabševala. Jaz vas resno svarim pred socialnimi, ekonomskimi in političnimi posledicami take politike. Koalicija, pozivam vas, sprejmite naš zakon.
Hvala lepa. K besedi se je javil državni sekretar. Aleš Živkovič, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci! Jaz bi se mogoče z vladne strani najprej opravičil, da vlada svojega mnenja ni predstavila v času, ki je bil v tej razpravi za to predviden. Namreč to mnenje se je ravno takrat sprejemalo na enem od vladnih odborov kot del dokončne obravnave, zato bi to mnenje predstavil sedaj. Vlada Republike Slovenije je danes sprejela ter poslala v Državni zbor mnenje k Predlogu zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ, ki ga je vložila skupina poslank in poslancev SD. Predlog zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ določa črtanje 143. člena ZUJF v delu, ki se nanaša na negativno uskladitev pravic, ki se delno ali v celoti financirajo iz državnega proračuna, skladno z 232. členom ZPIZ-1 in črtanje znižanja pri izplačilu letnega dodatka. S predlaganim zakonom bi torej znižanja pokojnin, ki nimajo podlage v vplačanih prispevkih, odpravili, prav tako bi s predlaganim zakonom odpravili tudi znižanje letnega dodatka za upokojence. Odprava določb Zujfa in poračun bi veljala že za leto 2012, to pa pomeni kar 67,5 milijona evrov dodatnega finančnega učinka, ki bi jih bilo treba zagotoviti v proračunu države. Predlagatelj sprememb Zujfa žal niti ne določa finančnih posledic sprejetega predlaganega zakona, niti ne navaja virov za financiranje izvajanja predlaganega zakona. Glede na zgoraj navedeno predloga spremembe Zujfa ni mogoče podpreti, to pa izhaja tudi iz mnenja Vlade, ki je bilo posredovano Državnemu zboru. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Andreja Črnak Meglič kot predlagateljica, izvolite,.
Hvala. Po uvodno slišanih besedah bi se najprej dotaknila definicije, o kakšnih pokojninah govorimo. Neprestano govorite o pokojninah, ki nimajo podlage v plačanih prispevkih. Iz prejšnje razprave dr. Viranta pa tudi iz prejšnjih nakazil nekaterih poslancev je bilo razumeti, da ste spoznali, da v 232. členu pa vendarle obstajajo kategorije, ki so vplačevale prispevke, ampak so jih vplačevale nekam drugam. Ampak pri tej svoji slepi, bom rekla, naravnanosti niste opazili, da obstajajo pa še nekatere druge kategorije, ki so ravno tako vplačevale prispevke, konkretno vojaški zavarovanci, ki so vplačevali svoje prispevke povsem normalno in je zavezo za poravnavanje njihovih pokojnin sprejela Slovenija z aneksom E Zakona o ratifikaciji Sporazuma o vprašanjih nasledstva. Ampak poglejte, takole lahko gremo – an ban pet podgan, od enega do drugega. Tisto, česar vi ne boste rešili, tudi če ta popravek sprejmete, je temeljni kriterij, kako je treba obravnavati ta zakon. To pa je naloga, ki jo ta parlament ima, je vrhovni varuh pravnega ravnanja in ustavnosti. In če si Državni zbor lahko privošči kršitev ustave, potem enostavno ne razumem, ali je res treba iskati večno znova oporo v Ustavne sodišču, če pa tam ne uspemo, pa potem na sodišču za človekove pravice v Strasbourgu. Kako daleč gredo te zgodbe?! Dragi moji, mnogi pravniki, bom rekla ustavni sodniki, so vam povedali, da v tem primeru selektivnost ne pride v poštev, ker gre za pridobljene pravice, pravice na podlagi zakonov, gre za nesorazmernost in poseg, ki nima pravne podlage. Torej je diskriminatoren in protiustaven. Mi "teramo" svoje naprej, kajti "cilj posvečuje sredstvo", je rekel Machiavelli. Dejstvo je, da imate probleme tudi s številkami. Ko ste pisali ZUJF, ste nam povedali, da bodo ti prihranki znašali 27 milijonov ali 26,5 milijonov. Zdaj je to kar na enkrat "vzhajalo" na 67,5 milijonov. Zdaj pa mi povejte, ali vas matra matematika ali ste nam prvič prikazali napačne podatke?! Ne vem. In tretjič. Ponovno ponavljam, gre za krivičen nesorazmeren ukrep, ki bo eni majhni skupini ljudi 5 % upokojencem, vzel ogromno oziroma jim je že vzel, nekaterim tudi 25 %, sebi smo vzeli 8 %, državnim uslužbencem 4 % in tako naprej, da ne naštevam. Ne, ključnega grešnega kozla smo naredili iz te kategorije. In če boste naredili čistko po vašem kriteriju, boste na koncu ugotovili – kaj? Da so vplačila prispevkov opravljale še mnoge kategorije, da pa se je seveda določenim kategorijam na podlagi njihovih posebnih zaslug – izborili so nam svobodo, zato se danes tukaj lahko "preseravamo", bili so v taboriščih in so trpeli, dogajale so se jim krivice v prejšnjem režimu, na koncu boste ugotovili, da vam ne ostane praktično nič več drugega, kakor neka ideološko določena kategorija. Tako, drage kolegice in kolegi, ne gre! Če imamo kolikor toliko obraza, bomo rekli ne. Zakon je treba sprejeti, treba je upoštevati ustavo in rešitve iskati na drugačen način. Glejte, s takšno lahkoto smo odpustili gospodarstvu 170 milijonov, pa še zdaj čakamo, da bo iz tega kaj ratalo. Z velikimi luknjami lovimo v morju sardelice, če bo kaj ratalo. Enako se nam je zgodilo prej, ko smo odpustili najbogatejšim najvišjo stopnjo plačila dohodnine v času prejšnje Janševe vlade. Denar je končal – vemo, kje. Veste, če govorimo o pravičnosti in sorazmernosti, potem se moramo zazreti v vse, potem pa predlagajte, da se znižajo najvišje plače. To bo pravičnost in sorazmernost, ne pa tukaj kršiti ustavo zaradi prispevka, ki ga enostavno lahko najdemo na drugačen način, ne da bi praktično šli v nasprotje s temelji našega delovanja. Mi smo parlament. Če smo še parlament. Če pa nismo, bomo pa šli s tem brzovlakom naprej. Ampak računi za to bodo izstavljeni. Če prej ne, na Evropskem sodišču za človekove pravice.
Hvala lepa. Dr. Gregor Virant, izvolite.
Hvala. No, stvari niso črno-bele. Na eni strani se vsi zavedamo, da nimamo druge variante, kot da gremo po poti uravnoteženja javnih financ. Mi smo v preteklih letih vsako leto zapravili, država govorim, javni sektor, zapravili 2 milijardi več, kot se je v proračun zbralo. In če bi po tej poti nadaljevali – kam bi prišli? Na neki točki se je treba ustaviti. Na neki točki je to treba nehati, ker drugače bi se dobesedno utopili v dolgu, utopili bi se v obrestih. Na koncu bi vse, kar bi zbrali v proračunu, tako rekoč plačevali samo za obresti. Denarja nam pa tako ali tako več nihče ne bi posodil. Glejte, kam smo prišli. Zdaj moramo biti srečni, da smo na ameriških finančnih trgih dobili kredit po obrestni meri 5,5 %. Tako daleč smo prišli, da se moramo tega veseliti, da je to uspeh. In je uspeh, ker je tukaj finančni minister veliko naredil, odlično je predstavil situacijo, predstavil ukrepe vlade in rešil problem likvidnosti, da bi do konca letošnjega leta imeli denar za plače, za socialne transferje in tako naprej. In ljudje božji, če tega ne bomo na neki točki ustavili, potem bomo res zgrmeli v prepad. In to je bil Zujf. Če ne bi naredili hitro, če ne bi naredili učinkovito, če ne bi v javno porabo zarezali, potem bi šla stvar po isti poti naprej proti prepadu. Ne vem, kje bi bili danes, če tega zakona ne bi sprejeli. Ena plat medalje. Druga plat medalje pa seveda je, da se absolutno strinjam, da ko se varčuje in ko se posega v javno porabo, da je to treba delati na pravičen način in sorazmerno, da nikogar prekomerno ne prizadeneš. In 143. člen Zujfa najbrž ni brez razloga na tapeti toliko časa že. Najbrž ni brez razloga bilo toliko ogorčenja s strani ljudi. Vendar pri svojem predlogu ste šli preveč radikalno, predaleč. Recimo letni dodatek. Jaz sem se pogovarjal z mnogimi upokojenci. Ljudje v tej državi razumejo, da je treba nekaj narediti, so se tudi pripravljeni nečemu odpovedati, javni uslužbenci, upokojenci, vsi ostali. In poseg v letni dodatek je bil v teh okvirih. Velika večina upokojencev, s katerimi sem govoril, so rekli, razumemo to, to je nekaj, kar moramo narediti za državo, je tudi lestvica taka, da ni krivična, poskrbljeno je za tiste najnižje pokojnine in je s tem nekako vse v redu. In ta del na letni ravni znaša približno 30 milijonov. V to res ne bi bilo treba posegati. To je zadeva, ki je zaprta, ki je urejena in ne vem, zakaj je bilo treba iti s takim radikalnim predlogom. Na drugi strani je pa res, da v nekaterih primerih so pa posegi taki, da so pa ljudje bili upravičeno ogorčeni. Nekdo, ki je celo življenje ali pa velik del svoje pokojninske dobe delal v firmi, ki je plačevala prispevke v Bosni, na Hrvaškem, v Makedoniji, kjerkoli, res ni nobenega razloga, da bi bil diskriminiran v primerjavi s tistim, ki je delal v Sloveniji. Ker je bila to skupna država, takrat še ni vedel, da se bomo osamosvojili, in mora imeti enake pravice kot tisti, ki so vplačevali v slovenski ZPIZ. Dostikrat je bilo tako, da ljudje še niti vedeli niso, bile so firme, recimo, hrvaške, srbske, bosanske, ki so imele poslovalnice v Sloveniji, ampak prispevki so šli pa v tiste blagajne. To pa je nepravično, se popolnoma strinjam, in to je treba rešiti. Tudi, če vzamem primer teh ljudi, ki so v resnici veliko pretrpeli v življenju, recimo tisti, ki so bili izgnani v koncentracijska taborišča in tako naprej in da mu potem na stara leta recimo znižaš pokojnino za 20 %. To ne gre. In ti ljudje so upravičeno ogorčeni, kar pomeni, da moramo mi najti neko rešitev, ki bo hkrati ohranila tiste varčevalne učinke, ki so sprejemljivi, ki niso povzročili solza in ogorčenja ljudi, na drugi strani pa odpravimo tiste posege, ki pa so upravičeno povzročili takšno ogorčenje. Ljudje imajo občutek, kaj je krivica in kaj ni krivica. Neko žrtvovanje, neko znižanje prejemkov so pripravljeni sprejeti. Še enkrat ponavljam, javni uslužbenci so izgubili nekje efektivno okoli 4 %. Nekateri malo več, nekateri malo manj, čisto odvisno od tega, kakšna so bila plačna nesorazmerja. Mamice, recimo, so izgubile efektivno 7,5 % porodniške, ker se je v zadnjih devetih mesecih to znižalo za 10 %, efektivno je pa to potem skupaj 7,5 %. Upokojenci so izgubili ta rekreacijski dodatek po neki lestvici, višja, ko je pokojnina, več je izgubil. In tisti z najnižjimi so bili pa zaščiteni. V tem okviru je bilo vse v redu, ni bilo nekega ogorčenja, neke hudo slabe volje, nekih ogorčenih pisem, solza in tako naprej. V enem delu pa je to tako bilo. Zato mi trdimo ves čas, da je ta del treba popraviti. Ne smemo stvari gledati črno-belo, kot je to ponavadi v tem parlamentu. Vse je narobe, rečete vi, na drugi strani pa, recimo, bo kdo rekel, vse je bilo v redu. Resnica je pač nekje vmes. Poseg je bil potreben. Zujf je bil potreben. Javno porabo je bilo treba znižati, vendar tam, kjer smo naredili krivice, jih bo treba odpraviti. Jaz resno računam, da bo ta vladni predlog danes sprejet. Tako nam je bilo včeraj zagotovljeno, obljubljeno, prišel bo v parlament. Jaz ga bom popoldan že dodelil poslankam in poslancem. In to je potem prilika za to, da ga v drugi obravnavi nadgradimo. Lahko bi začeli pri vašem, pa bi ga nadgradili, lahko bi začeli pri vladnem, pa bi ga nadgradili. Vendar problem vašega je, da je res finančno radikalen. To je 60 do 80 milijonov na letni ravni, 30 milijonov iz naslova prejemkov in še enkrat toliko iz naslova letnih dodatkov. Tak poseg bi proračun težko pretrpel in bi se spet znašli v tisti situaciji, ko nismo sposobni strukturno zarezati v javno porabo. Torej, počakajmo na vladni predlog, sprejmimo ga v prvi obravnavi, če bo redni postopek ali če bo skrajšan postopek, pa ga dajmo v drugi obravnavi nadgraditi z amandmaji. Mi se zavezujemo v Državljanski listi, da bomo tudi vaše amandmaje skrbno pregledali. Jaz bi pa prosil, da ko pripravljate take stvari, če iskreno mislite, če hočete rešiti probleme ljudi, dajte se povezati in obrniti na nas, pa prej predstaviti, pa mogoče najdemo kakšno rešitev. Recimo, v tem konkretnem primeru se o tem zakonu nismo nič pogovarjali. Mogoče bi našli kakšno vmesno rešitev takrat, ko ste vi ta predlog pripravili. Ampak ,saj pravim, ni prepozno, še je možno rešiti. Do konca letošnjega leta bo rešitev sprejeta. Zanesljivo je že na poti rešitev za tiste, ki so plačevali prispevke v pokojninske blagajne nekdanje SFRJ, za ostale si pa lahko še vzamemo čas in to zadevo rešimo.
Hvala lepa. Mag. Matej Tonin, za njim pa dr. László Göncz.
Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Ko govorimo o Zujfu, se velikokrat postavlja vprašanje, ali gre pri Zujfu za stvar ekonomske politike ali za stvar tihe lustracije, kot so nekateri napisali. Jaz striktno trdim, da ne gre za nikakršno lustracijo, ampak da gre izključno za stvar ekonomske politike. Tisti, ki govorite, da gre za neke vrste tiho lustracijo, si predvsem odgovorite na dve vprašanji. Prvo vprašanje je, če bi to bilo res, zakaj tega že nismo naredili v našem prvem mandatu, ko smo imeli še nekoliko bolj udobno večino, v mandatu 2004–2008. Če bi bilo to res, zakaj so med temi skupinami, ki jim je bilo nekaj odvzeto, zelo različne skupine, ne samo ideološko enoznačne, ampak praktično vse družbene skupine, od borcev, do družin, športnikov, kulturnikov, veteranov vojne za Slovenijo in tako naprej. Jaz mislim, da gre tu za popolnoma neutemeljen očitek, da gre za neke vrste tiho lustracijo. Če pogledamo zadevo nekoliko v številkah. Danes ste številni govorili oziroma predstavljali najrazličnejše zgodbe posameznikov. Bom izpostavil zgolj nekaj najbolj znanih Slovencev, ki so svoje podatke obelodanili tudi medijem. Eden izmed takih je znani športnik Miro Cerar, ki pravi, da je s tem Zujfom pri tisoč 400 evrov pokojnine izgubil 350 evrov pokojnine. Drugi takšen primer je gospa Svetlana Makarovič. Ona prav tako trdi, da je pri tisoč 400 evrov pokojnine izgubila 350 evrov pokojnine. Seveda to ne za pokojnino, ampak gre predvsem za dodatne proračunske dodatke. In ne nazadnje tudi nekdanji predsednik republike Milan Kučan je izgubil del proračunskega dodatka. To so najbolj izpostavljeni primeri, ki so se pojavljali v medijih. Ne govorim nič novega. Hočem pa enkrat zelo jasno povedati, da pri Zujfu je vendarle šlo za ekonomsko politiko, predvsem za način, kako uravnotežiti in spraviti v red naše javne finance. To je bil temeljni cilj in temeljni namen Zakona o uravnoteženju javnih financ. Ko hodim po Sloveniji, me marsikateri upokojenci sprašujejo, kje je tisti denar, ki smo ga mi 40 let vplačevali v pokojninsko blagajno. Če bi imeli nek drug sistem, ko bi si vsak upokojenec sam nalagal na nek račun in ko bi se ta sredstva plemenitila, bi imel na koncu recimo temu neko dodano vrednost k vsemu tistemu, kar je vplačal. Ampak upokojencem je treba zelo jasno povedati, da mi takšnega sistema, državno vodenega sistema nimamo, ampak da vsi naši prispevki, ki jih bomo ta mesec zaposleni plačali, gredo direktno za pokojnine. In konec leta je teh prispevkov še vedno premalo za več kot milijardo. Samo v prihodnjem proračunu, ki je zdaj pred nami in o katerem bomo debatirali v prihodnjih dneh, je predvidenih kar tisoč 422 milijonov evrov za pokojnine, kar naj bi šlo iz proračuna, ne iz prispevkov, ki bodo plačani, ampak iz proračuna. In zdaj tisti, ki znate zelo dobro pihati ljudem na dušo in govorite zelo dramatično, ko spravljamo skupaj proračun, se je treba vprašati, če bomo dali več za proračunske dodatke, če bomo dali več za pokojnine, komu bomo dali manj. Gospa Barbara Žgajner Tavš, bomo dali manj medicinskim sestram, bomo dali manj učiteljem? Lahko bomo tudi dali manj za investicije, vse to so možnosti. Ko sestavljamo proračun, ga moramo spraviti skupaj in balansiramo, kje bomo zadeve skupaj spravili. Jasno je, če ni novih investicij, tudi ni novih delovnih mest, tudi to v Pozitivni Sloveniji poudarjate. Brez novih delovnih mest pa seveda ni novih vplačnikov v pokojninski sistem, in spet je krog zakompliciran in padamo še globlje v luknjo. Ko ste v opoziciji, je zelo lahko kakšno stvar reči in tudi stvari se zdijo z opozicijske strani relativno enostavnejše. Prepričan sem, da to Socialni demokrati, čeprav se zdaj razburjajo in vmes komentirajo, zelo dobro vedo, ker so v prejšnjem mandatu sedeli v vladi in vedo, da je biti koalicijski svetnik malo drugačna odgovornost in da je v opoziciji marsikaj več dovoljenega. Zaradi tega razumem politiko Pozitivne Slovenije, to je več ali manj politika nejev ali pa recimo v zadnjem obdobju politika trikratnih nejev. Oni pravijo "ne" varčevanju oziroma "ne" zmanjševanju odhodkov, ker to ogroža socialno državo. Potem pravijo "ne" zadolževanju, ker je predrago, pravijo tudi "ne" novim davkom. Jaz jih samo sprašujem pri vseh teh nejih, kako zagotoviti normalno delovanje države in kako spraviti konec in začetek skupaj. Če zaključim, lahko rečem, kot sem že večkrat rekel, da pri Zujfu ne gre za nobeno tiho lustracijo, ampak gre za enostavno ekonomsko politiko. Seveda se tu lahko pogovarjamo o pravičnosti Zujfa, mislim, da je to bistveno vprašanje, ki se mu moramo danes posvetiti. Je pa tudi najbrž vsem skupaj jasno, da je pa kriterij pravičnosti zelo različen in da ima vsakdo nekoliko drugačen kriterij. Za nekatere so lahko na primer borčevski dodatki popolnoma upravičeni in je to kriterij pravičnosti, za drug del državljanov so ti dodatki popolnoma neupravičeni. Hočem samo to povedati, da so stvari različne, pa ne samo pri borčevskih dodatkih, tudi pri družinskih, pri družinah, ko se je določene stvari vzelo materam, pa so za nekatere upravičeni, za druge ne. Hočem povedati, da so kriteriji pravičnosti različni. Danes je bilo že napovedano, da bo vlada pripravila popravek Zujfa in da se bo ta popravek nanašal predvsem na tiste, ki so v času bivše države delali v nekdanjih službah, v nekdanji JLA in podobno in so plačevali neke vrste pokojninske prispevke. Tem se bodo zadeve popravile in vrnile na staro stanje. Dejstvo pa je, najbrž tega ne more nihče zanikati, da se pri sprejemanju tega Zujfa vendarle gleda na najšibkejše in da smo se poskušali tistim, ki imajo najnižje pokojnine, tako ali drugače in izogniti in jih Zujf ni prizadel, med njimi tudi moja stara mama, ki ima nekaj čez 400 evrov pokojnine. Za konec bom samo tukaj rekel, ko se pogovarjamo o pravičnosti in kako zmanjšanje teh odhodkov narediti bolj pravično, je vprašanje, ali vsem zmanjšati nekoliko pokojnine, ampak potem se bodo oglasili tudi tisti, verjetno se bo kolegica Barbara Žgajner Tavš tudi takrat oglasila, ko bomo znižali vsem enako, tudi tistim, ki imajo 400 evrov pokojnine. Tudi to ni pravično. Zdaj tega nismo naredili, zdaj so imeli zmanjšane prihodke zgolj tisti, ki so imeli nekoliko večje pokojnine. Skratka, to so dileme, ki so pred nami in ki jih bomo morali razrešiti in vsakdo bo na te stvari gledal po svoje, ampak upam, da bomo vendarle skupaj pripravili nek dokument z vašimi predlogi in s predlogi vlade, da bomo vsaj delno vsi skupaj na nek način zadovoljni.
Dr. Göncz László. Replika, mag. Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa. Saj bom rekla, da pravzaprav na tako podlo izvajanje je težko replicirati, ampak vseeno dovolite, ker se čutim neprizadeta jaz. Čutim se dolžna odreagirati na vaše izvajanje zato, ker so, verjamem, da prizadeti ljudje, ki poslušajo iz hrama demokracije tako nizkotne udarce. Pa naj zveni to iz mojih ust še tako populistično, stojim za temi besedami. Včeraj sem dobila na Facebook profil dopis enega od državljanov naše države, ki pravi, da je vojni invalid 1991, eden izmed mnogih, ki jim je ta država ukradla mesečno invalidnino in ostale prejemke. Nadaljuje: "Žal mi je, da je moja prelita kri poplačana na takšen način. Sprašujem se – v nadaljevanju –, kdo v tej državi bo še pripravljen dvigniti orožje za bran svoje domovine, katera mati se do svojih sinov obnaša tako mačehovsko." Spoštovane kolegice in kolegi! To je poanta današnje razprave, ki jo želimo tudi v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije obelodaniti. Ni prav, kar delate in prenehajte opravičevati krivice, ki jih povzročate s histerijo varčevalnih ukrepov. Trikrat "ne" očitate Pozitivni Sloveniji. Jaz pravim, štirikrat "ne" tej vladi in tako podlemu poniževanju naših državljank in državljanov. Kje je svetla prihodnost za to državo, če vedno znova s takim izvajanjem kažete, kako malo so vredni ljudje in njihovo dostojanstvo? Niso samo številke, ki določajo življenje. Za temi številkami so ljudje. Jaz sem vam v svoji predstavitvi stališča povedala tudi ocene Socialne zbornice, da se nam obeta 100 tisoč novih revežev zaradi učinkov Zujfa. 100 tisoč novih ob tem, da imamo že danes med upokojenci eno najvišjih stopenj revščine v Evropski uniji, ki presega 20 %. Zato pravim, ni prav, ta zakon je prinesel krivice in v Pozitivni Sloveniji skupaj s SD poskušamo popraviti tisto, kar ste pokvarili vi. In če dovolite, če imam še toliko časa v tem delu za repliko [[...]]
Mag. Barbara Žgajner Tavš, samo to bi jaz opozoril, replika pomeni, da pojasnite, kje ste bili napačno razumljeni.
Poglejte, saj to poskušam storiti, napačno sem bila absolutno razumljena v tistem delu, kjer mi spoštovani poslanski kolega očita, da smo populisti. Jaz sem prebrala besede enega od državljank in državljanov in odločno protestiram proti temu, da se na tak način govori o naših ljudeh. O tistih, ki so se borili za domovino. Njihovo življenje, njihovo dostojanstvo je vredno več, kot so vredne populistične izjave vladnih poslancev, ki jih očitno skrbijo samo številke v okviru proračuna. Jaz upam in razumem, da je moja replika pozitivno sprejeta in da se bodo v bodoče vsaj tisti, ki poskušajo na tak način diskreditirati posameznike v naši državi, omejili od takšnih razprav. Hvala lepa.
Proceduralno, gospod Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Obžalujem to razpravo, to repliko, ki je eklatanten primer zlorabe poslovnika. Mi je zelo žal, da nas spremlja slovenska javnost in šolarji tukaj na balkonu. In ko kolegica svojemu poslanskemu kolegu reče in ocenjuje njegovo razpravo za podlo, s tem ta izjava implicira, da je podlež in tega ne smemo, gospod predsednik, dovoliti v tem hramu demokracije, če je še kakšen kanček kulture tukaj v tej hiši. Lepo prosim, gospod predsednik, in vse bodoče, ki bodo predsedovali seji Državnega zbora, da se v trenutku odvzame beseda kateremukoli poslancu ali poslanki, ko bo razprava šla na tako nizkoten nivo. Tudi meni. Hvala lepa.
Hvala, gospod Horvat. Strinjam se z vami, da je šlo za zlorabo replike in strinjam se tudi, da takšno izražanje v razpravi kolega poslanca ali poslanke ni primerno. Ne moremo drug za drugega govoriti, da razpravljamo podlo, vsak povemo svoje mnenje in moram reči, da v tem mandatu je bilo takšnih oznak zelo malo in bi bilo zelo dobro,če se tega držimo tudi za naprej. Proceduralno, gospod Möderndorfer.
Spoštovani predsedujoči, jaz sem vsakič znova vesel, kadar opozorite na zlorabo replike, ki je v Državnem zboru večkrat in kar naprej omenjena. Vendar kadar omenjate in ocenjujete in opozarjate poslance Pozitivne Slovenije, kdaj, kako in na kakšen način se uporablja kakšna beseda, vas opozarjam, da beseda "podel" v slovenskem jeziku obstaja in se tudi uporablja. Vendar za opozorilo, da bomo razčistili pojme, ta izraz je najprej prišel s tiste strani in ne iz te. In je absolutna bila uporaba replike zato, ker je bilo napačno razumljeno, seveda s te strani uporabljena zato, da se pokaže, kaj se zlorablja. Tako, predsednik, najprej, preden uporabljate opozorila za to stran klopi, najprej poglejte v magnetogram, kaj je povedal gospod Tonin, potem se bomo pa pogovarjali o pravičnosti, ki pa je pri tem zakonu itak zgrešena, ker vsake oči svojo pravičnost vidijo na svoj način. Toliko. Hvala lepa, predsednik.
Hvala. Bom si prebral magnetogram, če je bila kakršnakoli takšna beseda izrečena s katerekoli strani, je neprimerna in res predlagam, da se tega držimo. Razpravljamo lahko ostro, lahko razpravljamo strastno, ampak takšnih besed kot pokvarjeni, podli in nizkotni in tako naprej, pa predlagam, da ne uporabljamo. Mislim, da se bomo veliko boljše pogovarjali in veliko boljše tudi kakšno stvar zmenili. Besedo ima dr. Göncz László.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Glede trditev, da pri selektivnem posegu v pravice nekaterih družbenih skupin v okviru sprejemanja Zujfa se je glede na predhodno pridobljene pravice marsikomu naredila krivica, objektivnost drži po moji presoji. Sam sem v okviru poslanskega vprašanja ilustriral težavo v zvezi s tem na primeru nekdanjih internirancev, konkretno prisilno izseljenih iz Petišovcev, najverjetneje tudi zaradi političnih razlogov ob koncu 40. let prejšnjega stoletja, ki so se jim, vsaj nekaterim tudi z najnižjimi pokojninami kršile že pridobljene pravice zaradi spremembe načina izračuna pokojnine, kakor tudi mnogim drugim. Ampak sočasno glede na težke okoliščine naše družbe moramo žal tudi razumeti, da z vidika stabilnejše vzdržnosti pokojninske blagajne in določitve višine pokojnin lahko temeljijo dolgoročne rešitve zgolj oziroma v najvišji ali največji možni meri na konkretno plačanih prispevkih zaposlenih. So pa vedno prisotne tudi izjeme, kot je to tudi v primeru Zujfa, namreč okoliščine sleherne družbe to prejudicirajo. Zavedam se, da je najtežje najti optimalno oceno, kje potegniti črto pri morebitnih izjemah. Predvsem je težko doseči kriterij najvišje možne mere objektivnosti, če so žal pri odločanju v ospredju parcialni, strankarskopolitični ali ideološki interesi, kar je žal do sedaj bilo vedno prisotno, če smo iskreni sami do sebe. Zato bi bilo treba pri tem stremeti k najvišjemu nivoju kompromisa, kjer bi v največji možni meri odločali strokovni ne pa kakršnikoli drugi dejavniki. Pri tako pomembnih odločitvah bi moral prevladati širok politični interes, ki temelji na konsenzu. Tega žal ni bilo niti pri sprejemanju Zujfa, pa tudi ne danes, kot ocenjujem iz dosedanje razprave, ko opozicijska stranka predlaga spremembo zakona. Večji problem je nedvomno v tem, da po mojem skromnem mnenju z vidika določanja izjem ni bil dovolj precizen niti sprejeti zakon niti sedaj predlagana verzija. Vsekakor pa razumem predlog SD kot opozorilo, vredno pozornosti. Verjamem, da to opozorilo z vso resnostjo sprejema tudi vlada, ki bi morala predlagati najbolj optimalnejšo rešitev. Upajmo, na osnovi trditve državnega sekretarja nekaj minut pred mano, da se bo tako tudi zgodilo. V pričakovanju odločitve današnjega predloga zakona se v tem trenutku najbolj nagibam k temu, da pritisnem tipko kvorum, kar z mojega vidika predstavlja opozorilo tako vladni kot tudi opozicijski strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dragan Bosnić, za njim gospa Kristina Valenčič.
Hvala za besedo. Upam, da bom zadostil kriterijem neke spodobne razprave in se odzval vašemu klicu. Otroci se do neke določene starosti ravnajo po principu poizkus-napaka. To pomeni, učijo se. Nekaj poizkusi, pa to ni O. K., pa tega pač ne naredi več. V času sprejemanja Zujfa smo opozarjali na napake. Želeli smo, da do teh napak sploh ne bi prišlo in jih potem ne bi bilo treba odpravljati. Vendar je kljub temu do teh napak prišlo. Napaka se danes govori, v glavnem vsak razpravljavec uporabi izraz napaka. Po mojem mnenju ne gre za napako, ampak gre za zmoto in zmota je najpomembnejša napaka volje. To pomeni, ljudje, ki so se odločali tako, kot so se, po njihovem niso delali napak, ampak so pač neko svojo voljo izrazili. In za to voljo se je izkazalo, da je napačna, vsaj kot se večina strinja, do enega segmenta državljanov, se pravi upokojencev in upokojenk. Celo diskriminatorna je. Če koalicija sprejme razlago, da je naredila napako, je to precej otročje. Če pa reče, da je ravnala v skladu s svojim prepričanjem, potem pa priznava diskriminatornost. Moje mnenje je, da se je treba držati tega dokumenta – ustave, ki jasno kaže smer, edino sprejemljivo smer pri sprejemanju tovrstnih odločitev. To pomeni, ne glede na to, kaj bo sedaj odločila, upam, da bo odločila pametno, čeprav sem zaskrbljen, menim, da je treba krivice ljudem, ki so jim bile prizadete, popraviti. Kar se pa tiče nizkih pokojnin, pa se absolutno strinjam, v ustavi piše, da smo socialna in vsi bi želeli biti tudi razvojna družba, da bi v bodoče tudi pokojnine višali, in to z neko ustrezno strategijo. Hvala.
Gospa Kristina Valenčič, za njo gospod Renata Brunskole. Če je ne bo v dvorani, pa gospod Jerko Čehovin.
Hvala za besedo. Očitno je, da smo z določenimi ukrepi v Zujfu zlasti na področju pokojnin nesorazmerno posegli v že pridobljene pravice, saj danes obravnavamo že drugi predlog sprememb 143. člena Zujfa, dva pa še čakata na obravnavo. Tudi sama sem podprla Zujf in ga podpiram še danes, saj verjamem, da je bilo sprejetje teh ukrepov nujno. Morali smo sprejeti določene strukturne reze, da državno porabo uskladimo s tem, kar ustvarimo. Ukrepi so posegli tudi na področja, ki so za državljane še posebej občutljiva. Prepričana sem, da je večina teh ukrepov uravnoteženih, da so nekateri med njimi začasne narave, da so pravični in da ne posegajo v pravice tistih državljanov z nizkimi prihodki. Žal se je pri pokojninah izkazalo, da temu ni povsem tako, zato je treba ugotovljeno nesorazmernost odpraviti. Vlada je držala obljubo in pripravlja predlog sprememb. Vsi aktualni predlogi, tako opozicijski kot tudi vladni pa po mojem mnenju težav ne rešujejo v ustrezni meri, zato bo treba v nadaljevanju vladni predlog nadgraditi, in to v smeri, da znižamo plačila države za vse upravičence, ki nimajo podlage v plačanih prispevkih, torej brez izjem, in to za odstotek, ki bo primerljiv varčevalnim posegom na ostalih področjih. Danes smo že slišali, da so nekateri upokojenci bili deležni tudi več kot 20-odstotnega znižanja pokojnin. Sama seveda ne sodim v nobeno od kategorij upravičencev, ki predstavljajo te izjeme oziroma privilegije, kot jim nekateri pravijo. Prepričana pa sem, da imajo prav vse te pravice utemeljene podlage, zato so tudi zakonsko urejene. Pa vendar, Zujf ni ustrezno polje za razprave o tem, ali so res vse te kategorije upravičene ali ne. Temu je namenjena pokojninska reforma, katere cilj je med drugim tudi ta, da se očisti pokojninska blagajna v smeri, da imajo pokojnine podlago v vplačanih prispevkih. S tem se tudi sama strinjam. Predloga, ki ga danes obravnavamo, ne morem podpreti, saj ta predlog izničuje varčevalne učinke. Tu smo zato, da mislimo tudi na jutri, zato je konsolidacija javnih financ prioritetna naloga, predlog pa gre ravno v nasprotno smer, zato ga, kot rečeno, ne morem podpreti. Hvala lepa.
Gospod Jerko Čehovin, za njim gospod Matjaž Han [[..]]
Hvala lepa za besedo. Jaz ne dvomim, da so v parlamentu med poslanci koalicije tudi pošteni ljudje z integriteto in zvestobo do svojih načel, vendar pa postajajo žrtve sistema, ki oži njihov manevrski prostor delovanja. Politika je pravzaprav postala zreducirana zgolj na gospodarjenje s proračunskimi sredstvi po maastrichtskih kriterijih in na izvajanje navodil pakta za rast in stabilnost. Zato smo pripravljeni ali pa ste pripravljeni žrtvovati tudi načela pravne države. Pri nekaterih je sicer čutiti nelagodje, in prav je tako, da čutite to nelagodje. Vendar s tem še niste storili dovolj. Treba se je zavedati, da je ta inkriminirani 143. člen dejansko bil tisti grdi madež na tem Zujfu, ki pravzaprav daje razmišljanje v tem smislu, da gre tukaj za ideološko obračunavanje z nekaterimi kategorijami. Sami popravljate nekatere zadeve. In tudi prav je tako, vendar mislim, da bi bilo boljše, da bi priznali, da je bila krivica storjena in da bi popravili v celoti ta 143. člen. Naj utemeljim. V Sloveniji imamo 280 tisoč upokojencev, ki dobivajo pokojnine izven kriterijev osnovnega pokojninskega zakona. 47 poklicnih skupin je v tej kategoriji. Vendar izbrali ste jih pet, po ne vem kakšnih kriterijih, in 26 tisoč ljudi. Dobro, to so predlogi, ki jih je vlada pripravila, boste priznali njeno napako, povzročeno 8 tisoč ljudem, ki niso bili nič krivi, če so delali v drugih republikah ali če so delali v Sloveniji v firmi, ki je imela sedež v drugi republiki. To je itak bil absurd nad absurdi, da ljudje, ki so 40 ali 35 let plačevali prispevke in jih ni zanimalo, kje so plačevali in kam so plačevali. Oni so svoje oddelali. Vendar tudi njih ste penalizirali. Zdaj bodo dobili, ampak med njimi so nekateri ljudje, ki jih je država poslala na delo, recimo, dam primer, v zvezno administracijo, kjer so se v tistih težkih časih, ki se jih neradi spominjamo, vlade Milke Planinc in Branka Mikoliča borili za to, da so Sloveniji zagotavljali devizne kvote in uvozne kvote in sredstva in pravice, da je naša industrija lahko delovala. Ti ljudje so za to obdobje, ko so prišli nazaj, se je nekaterim odvzelo tudi do 350 evrov pokojnine. In pravijo, zakaj ste me takrat pošiljali. Tudi jaz sem bil takrat v organih Gospodarske zbornice, ki so takšne ljudi pošiljali na delo v zvezno administracijo. No, vendar to boste popravili. Upam, da boste popravili tudi za vse tiste, ki imajo osnovo v vplačanih prispevkih. Sam pa se bom zdaj osredotočil samo na tisti del, ki ga nikakor ne morem sprejeti, da so med temi tudi ljudje, tako imenovana odhajajoča populacija borcev NBO, ki če jih zdaj vprašate, ali so takrat, ko so šli z orožjem proti okupatorju, vedeli, kam naj in kdo naj plačuje njihove prispevke, v kateri fond, kam naj plačuje. Ali je obstajal takrat med vojno kakšen tak fond? Oni so svoj fond imeli v tem, da so se borili z orožjem v roki proti okupatorju. To je bil njihov fond. In tega smo jim mi priznali, priznali smo jim tudi z ustavno listino o osamosvojitvi. Zato govorim, da je tudi ta del ljudi prikrajšan, in sicer na neustavni osnovi. Ta isti parlament oziroma takratna skupščina je sprejela zakon, ustavni zakon, s katerim so bile pravice borcev zaščitene. Kdo smo mi, vas sprašujem, kdo smo mi, da imamo možnost oziroma da odločamo o tem, da se nekomu odvzame tisto, kar mu je več držav priznalo, med njimi tudi nova Slovenija. Ne kot stranka, ker če bi kot stranka, verjetno ne bi nikoli tega dobili. Zato se mi zdi dejansko resnično cinično, ko govorimo, da so ukrepi v tem 143. členu, ki je mimogrede prišel v tisti famozni nočni seji na Odbor za finance in monetarno politiko proti jutru, kjer je prišlo še nekaj drugih zadev, takšnih, ki ste jih pozneje morali umakniti pod pritiski sindikatov, kot je recimo, da se v delovno dobo ne štejejo več vojska, študijska leta in tako naprej. To ste potem spremenili, kot zdaj spreminjate nekatere, odvisno od pritiska posameznih skupin ali pa od tega, upam, da se motim, celo od kakšnih sorodstvenih povezav ali če se je komu v sorodstvu zgodila kakšna krivica in se to popravlja, drugim pa se ne. Zato mislim, da bi bilo dosti bolj pošteno, da se vrnemo nazaj k načelu pravne države in da sami popravimo in ne čakamo Ustavnega sodišča, da te zadeve in krivice popravi. Ko sprašujete nekateri, kako to popraviti. 9 mesecev vam že govorimo, da ta vlada, ta koalicija na prihodkovni strani ni naredila popolnoma nič. To je dejstvo. Tudi gospodarska rast peša in pada. Ampak s temi ukrepi, ko bomo samo nekim posameznim skupinam jemali neke pridobljene pravice, s tem mi ne bomo okrepili gospodarske rasti. Bomo pa povzročili močno nezaupanje v vseh porah in sferah naše družbe. To je že prisotno. Mislim, da bi bilo dosti bolj pošteno, če se ne morete tako odločiti, da ta zakon danes spustite vsaj skozi, da gre v nadaljnjo obravnavo in se poskušajo poiskati rešitve, ki bodo ustrezne, predvsem pa takšne rešitve, ki bodo pravne. Ne vztrajati več na nezakonitostih. Jaz pričakujem, da bo ta parlament pokazal svojo integriteto.Hvala.
Gospod Franc Jurša, za njim gospod Matjaž Han.
Predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav kolegicam in kolegom! Tema, ki jo danes obravnavamo, je zelo občutljiva za različne populacije v naši državi. Res je, da je ta člen, o katerem danes govorimo, 143. člen, precej posegel in je bil tudi krivičen do posebnih skupin naših državljank in državljanov. Vsi se strinjamo, da ga je treba na ustrezen način popraviti. Je pa res, da obstaja določena razlika v razmišljanju – nekateri pri tem vztrajate in želite popraviti ter s tem tudi povečati odhodke iz proračuna. Govorite tudi, da se na prihodkovni strani ni ničesar naredilo. Veste, zelo težko se na prihodkovni strani karkoli naredi, če ni denarja. Za prispodobo. Pred kratkim sem slišal izjavo nekega državljana na TV 3, ki je rekel novinarju: "Ja, vzemi si iz tega žepa 500 evrov, če jih imam." To je prava prispodoba. Toda preidimo na bolj resna vprašanja. Milijardo 440 milijonov prispeva državni proračun v pokojninsko blagajno. Celo ena tretjina, to je okoli 440 milijonov, je namenjena pokrivanju plačilu tistih vrst pokojnin, ki ne temeljijo na plačanih prispevkih. Stranka in poslanska skupina, ki ji pripadam, pa v zadnjem obdobju vseskozi govorimo, da je treba očistiti pokojninsko blagajno. Tu smo različnega mnenja in ta mnenja spoštujem. Vem pa, da če je nekdo vplačeval v pokojninsko blagajno, je upravičen, da iz te pokojninske blagajne tudi dobi zasluženo pokojnino. Za tiste, ki jim je država določila privilegirane pokojnine, pa moramo sredstva zagotoviti iz drugega naslova. Naša stranka in poslanska skupina nikjer in nikdar ni rekla, da se naj nekaterim skupinam odvzame – zahtevamo tudi od vlade, da popravi te krivice. In prepričan sem, da bo popravek že danes v parlamentu in da bo ta popravek takšen, da bo reševal večino teh problemov. Če pa ne bo reševal, pa smo se v koaliciji tudi dogovorili, da bomo določene zadeve amandmirali in popravili. Pri tem pa moramo, spoštovane kolegice in kolegi, upoštevati zmožnosti države v tem trenutku. Država, kot veste, se koplje v finančnih težavah, smo v veliki krizi in denarja enostavno ni možno razmetavati. Kot povprečno pokojnino smo določili okrog 622 evrov. Veste, to povprečno pokojnino, ki je bila septembra 600 evrov, prejema več kot 214 tisoč upokojencev. Veste, da s tem denarjem ni enostavno preživeti? In tem strukturam ne moremo vzeti. Linearno jim ni možno odvzeti, enostavno in preprosto, ker potem pa res več ne bodo mogli preživeti. Ogromno je takih, ki pa dobivajo še manjšo pokojnino. Nekateri, ki so dobivali privilegirano pokojnino, pa imajo to povprečje 3-krat tolikšno. In seveda je tu potem predlagatelj enostavno in preprosto lažje odvzel določen znesek, kljub temu da, če smo odkriti, tudi sam bi bil najbolj zadovoljen, da bi ta vlada lahko vsem vse pustila. Ampak varčevalni ukrepi nam enostavno in preprosto ne dovoljujejo, da ne bi napravili posegov. Toda ti posegi morajo biti pravični do vseh. Moj predlog je, da rešujemo krivice, ki so bile storjene. Rešujemo jih seveda s predlogom, za katerega pričakujem, da bo danes prišel in da bo ta predlog, četudi ne tak, kot si bomo želeli, z amandmajem tisti, ki bo rešil probleme večine tistih, ki so bili prizadeti s 143. členom zakona, o katerem danes govorimo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Matjaž Han, za njim mag. Ivan Vogrin, če ga ne bo v dvorani pa gospa Patricija Šulin.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Zakaj se danes že drugič sprašujemo in poskušamo v opoziciji reševati problem? Zato, ker vlada kljub obljubam pred poletjem ni storila nič. In mi je prav zanimivo dejstvo, ko sem poslušal predsednika Državnega zbora, ki čaka do petih popoldan, da bo Vlada sprejela nek sklep, njegovi poslanci pa že v naprej povedo, da našega predloga oziroma zakona ne bodo sprejeli. Gospa Valenčič je to jasno in glasno povedala. Ampak pustimo to. Škoda, da ni Mateja Tonina v dvorani. Lahko sem tudi naiven, moram povedati eno stvar. Jaz verjamem, da vladi ne gre za lustracijo. Jaz jim to verjamem. Vem pa eno stvar, da ko govorijo o ekonomski politiki, da imajo zelo zelo slabo ekonomsko politiko oziroma nikakršno. Zakaj pa to vem oziroma si mislim? Kadar nimaš ekonomske politike, da boš znal pridobiti sredstva v proračun, enostavno začneš varčevati, rezati in sploh na tak način, kot dela ta vlada, na nek selektiven način, kar ji je zelo blizu. Enkrat pokojnine znižuješ na selektiven način, potem DDV dviguješ zopet na selektiven način. V bistvu vas ta selektivnost spremlja tako na odhodkih kot tudi na prihodkih. Zelo zanimivo. To je takrat, kadar nimaš ekonomske politike. In rumena knjiga in ideja poslank in poslancev SDS, ki so bili v opoziciji, ko so govorili o gospodarskem okrevanju, odpiranju novih delovnih mest. Niti enega delovnega mesta v zadnjem letu niste odprli, zato morate na nek način delati to, kar delate, da varčujete in da delate še naprej krivice ljudem. Matej Tonin me je zbodel z eno primerjavo o gospodu Miroslavu Cerarju, našemu olimpioniku, s katerim, verjamem, da smo vsi skupaj najbolj ponosni, se radi politiki slikamo, kadar športniki dosegajo dobre rezultate in njega da za primer, da ima tisoč 400 evrov pokojnine. Sramotno! Ta gospod je toliko dobrega za promocijo Slovenije naredil, da si zasluži to pokojnino. In vam moram nekaj povedati, ko govorimo o uživalcih izjemnih pokojnin, kar gospod Miro Cerar je, in prav da je, govorimo samo o 240 ljudeh. In če je to problem za to državo, gospe in gospodje, moramo mi državo zapreti. Miroslav Cerar je problem, gospa Makarovič je problem, kulturniki so problem – teh 240? In s tem želite rešiti proračun? Sramotno. 8 tisoč ljudem, ki so delali v republikah bivše SFRJ, ste tudi ukinili pokojnine, udeležencem, kot je rekel Jerko, NOB in španske vojne, narodnim herojem, nosilcem partizanske spomenice, 7 tisoč 500 ljudem ste vzeli pokojnine, internirancem, beguncem, upokojenem ljudem po zakonu o pravicah iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Teh je 3 tisoč 950, ki so šli ne zaradi svoje volje, ampak zaradi zakona, ki ga je ta parlament sprejel davnega leta 1992, in tako naprej. In en Matej Tonin, ki se je takrat kot jaz sprehajal še svobodno ali pa smo bolj kaj drugega delali, kot se borili za to Slovenijo, govori o Miroslavu Cerarju. Jaz tega ne bi nikdar upal narediti. Pravite, da tega zakona ne boste podprli, ker ni dober, ker smo mi preveč ne vem kakšni. Jaz vam dam predlog, spustimo ga danes naprej, jaz se strinjam, dodatek k pokojninam amandmirajmo. Jaz verjamem, da so se nekateri upokojenci pripravljeni odpovedati temu dodatku. Naredimo to. Ampak nekaterih pokojnin, ki so si jih zaslužili skozi svoje življenje, jim pa ne smemo trgati. Žal mi je, da zmeraj govorimo tik pred dvanajsto, čeprav mi je žal te besede, da bo vlada nekaj storila zato, ker smo mi v opoziciji začeli popravljati Zakon o uravnoteženju javnih financ. Mi imamo v proceduri še en drug zakon, ki vojnim veteranom, borcem itn., vrača pravice, ki ste jim jih vi trajno odvzeli. Ko bereš vašo koalicijsko pogodbo, tam piše in se naslanja cela koalicijska pogodba na solidarnost, na enake možnosti, na povezovalnost, na skrb za sočloveka, na domoljubje, ampak vi s temi akcijami, zrezanimi, vse te besede izničite oziroma samo mrtve črke na papirju in to mislim, da ni v redu. Če je to solidarnost, da ljudem vzamemo 25 % zaslužene pokojnine, nekaterim pa nič, ali pa nekateri, ki so se zlobirali, da jim niso nič vzeli, nekatere institucije, potem jaz ne vem, kje je ta solidarnost. Gospod Virant je rekel, jaz se tudi mogoče s tem strinjam, da je 70, 80 milijonov v teh časih izredno težko na prihodkovni strani dobiti oziroma kje jih bomo dobili. Ampak ko sem poslušal včeraj v proračunu, ste zanimivo rekli, da pokojninska reforma, ko bo sprejeta, jaz verjamem, da tudi z mojo pomočjo, bo na kratki rok oziroma v naslednjem letu privarčevala 150 milijonov evrov. Vsi poslanci prejšnje opozicije pa so rekli, da pokojninska reforma kratkoročno nima nobenega učinka. In kaj je še? Zvečer pride gospod Karel Erjavec, borec za upokojence, zelo zanimivo, na Studio City in reče, mi smo zopet izborili, da se bodo usklajevanja pokojnin začela dvigovati na 50 %, in to ni problema, 50 milijonov evrov vzeti. Zelo nesistematsko za moje pojme ta vlada dela oziroma kolikor se kateri predsednik dogovori in je lahko všečen pred novinarji. Jaz predlagam, gospe in gospodje, da vendarle sprejmete samo to, da gre ta zakon naprej, da ga na nek način amandmiramo, da se dogovorimo in popravimo krivice ljudem, 26 tisoč ljudi je zaradi selektivnega delovanja te vlade pretrpelo kar veliko skrbi in nekaterim, ki so imeli tisoč 200 evrov, tisoč 100 evrov pokojnine, ki je sicer velika, jim vzeti 350 evrov ali pa 250 evrov, to ni enostavno. Draga vlada, ekonomska politika je pomembna, samo vi je nimate. Hvala lepa.
Gospoda Vogrina ni v dvorani. Besedo ima gospa Patricija Šulin, za njo pa gospod Srečko Meh.
Predsedujoči, hvala za besedo. Pozdrav tudi vsem prisotnim v dvorani! Že približno dve uri se vrti pogovor okrog Zakona o uravnoteženju javnih financ in je tudi prav tako. Jaz sem vsakega skrbno poslušala, zato ne bi ponavljala izrečenih besed. V enem delu ima prav opozicija, v enem delu ima prav koalicija, bi pa vse skupaj rada povrnila približno deset let nazaj. Vsi tukaj prisotni se teh let spomnimo, razen verjetno dveh naših mladih poslancev, vseh ostalih 88 nas je pa toliko starih, da se bomo tega zlahka spomnili. Torej deset let nazaj, ko nam ni bilo tako težko uskladiti proračuna, ko tudi ni bilo neke velike težave pri izplačevanju pokojnin, bi vas rada spomnila na obdobje, ko je bil finančni minister gospod Anton Rop, torej od leta 2000 do 2002, in ko je bil potem od 2002 do 2004 predsednik vlade. Takrat je bila vsem, ponavljam, vsem, ne samo tistim, ki prispevkov niso vplačevali v pokojninsko blagajno, ena pokojnina s spretnim manevrom neizplačana, z manevrom, ki se ga vsi spomnimo. Zamaknili so namreč izplačilo z zadnjega v mesecu na prvega v mesecu in elegantno neizplačani nekaj milijard sedanjih evrov pokojnine vsem upokojencem. In takrat vse tiho je bilo. Kje ste bili takrat skrbniki borcev, skrbniki nekdanjih beguncev, internirancev, vojaških zavarovancev? Tudi takrat bi bilo prav, da bi se oglasili, kot se danes oglašate. Poudarjam še enkrat, takrat se ni izplačala pokojninam vsem tistim, ki so vplačevali, in vsem tistim, ki niso vplačevali prispevkov. Če se lahko vživimo v sedanjo situacije, kjer je celotna Evropska unija in širše v nekem ekonomsko slabem položaju, ko se skrbi, da se zaradi šibkega gospodarstva tudi zmanjšujejo proračunski izdatki in s tem proračunski primanjkljaj. Zujf je gotovo v nekem delu tudi določene krivice povzročil, to smo že priznali, preden smo šli vsi skupaj na dopust. Tudi sama sem pričakovala to spremembo, ki jo je vlada pravkar pripravila in smo to mnenje vlade vsi dobili na klop, da se bo Zujf v tistem delu spremenil, kjer se je odvzel tudi del pokojnine za vplačane prispevke do 31. 3. 1992, ko se je vplačevalo v blagajne bivših Republik Jugoslavije, in se bo sedaj to popravilo. Takrat pred približno desetimi leti pod taktirko gospoda Ropa se je odvzelo vsem upokojencem, približno 300 tisoč slovenskih državljanov je ostalo brez ene pokojnine, do katere so imeli vso pravico. To ni bilo v skladu z ustavo, s pravnim ravnanjem, In tudi o tem je prav, da se tukaj pogovarjamo. Tudi ni nič narobe, da se je danes tako kritično pogledalo na Zujf ali še nekatere druge ukrepe, ki jih je ta vlada pripravila, vendar s to predpostavko in stanjem, v katerem se nahajamo. Naš problem poleg problemov, ki jih ima celotna EU, je, pa se bom tukaj ponovila, zadolževanje v zadnjih treh letih v višini 9 milijard. Kam je odšel ta denar in kje se je odrazilo to zadolževanje v našem gospodarstvu? Tudi vemo, da je odteklo 20 milijard evrov v davčne oaze, da je zaradi slabih terjatev na bankah 6 milijard evrov luknje. To se pravi, če to seštejemo na hitro, je približno 35 milijard evrov nekam poniknilo. Odgovornost bo treba poiskati za vse to. Poleg vsega ostalega, kar tare Evropo, je to srž problema naše države. Tudi sama verjamem, da se bomo rešili iz te zagate, če si bomo nalili čistega vina, če bomo tudi sami vztrajni, si zaupali, če bomo imeli potrebno potrpljenje, treznost. Vsekakor pa se je treba poslušati in usklajevati. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Srečko Meh, potem pa mag. Borut Ambrožič.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospod predsednik! Opravičujem se za nasmeh, ni bil namenjen tej temi, ampak komentarju. Mi danes govorimo o tem, kaj se je pred desetimi leti zgodilo in je to zgodovina, pa se nismo nič naučili. Danes govorimo o tem, kaj bomo naredili za to, da spremenimo zakon, ki smo ga mi v tem državnem zboru sprejeli in je slab in je naredil veliko krivic. To se pravi, da bi bilo danes prav, da poskušamo s sprejetjem tega zakona, pa tudi s popravkom tistega, kar mislimo, da je narobe, narediti tisto, kar bi parlament moral narediti. Parlament bi moral sprejemati takšne zakone in takšne odločitve, ki ne bi delali novih krivic in ki bi državljane in državljanke jemali enakomerno, enakopravno, vse enako. In to je pravzaprav narobe, o čemer mi govorimo. Vprašal bi nekako tako: koliko delovnih mest smo odprli v tem času? Kaj smo naredili za to, da bo ljudem bolje? Predstavnik oziroma vodja poslanske skupine DeSUS je rekel, da ve, da upokojenci težko živijo. Oprostite, mnogo Slovenk in Slovencev težko živi. Kaj pa smo naredili za to, da bi jim olajšali življenje, kaj smo naredili za to? Nič. Še povečali smo njihove težave. Mi se pogovarjamo o rdeči zvezdi, pogovarjamo se o proslavah. In to da ni lustracija? Pogovarjamo se o zadevah, ki so zelo pomembne za našo zgodovino. Ta trenutek, pa nam pomeni to, da je treba za ljudi nekaj narediti. In za to je odgovorna slovenska vlada in zato bi bilo prav, da v državnem zboru nekaj naredimo. Ampak, oprostite, gospa Tomc je rekla, da so posegi bili premišljeni, ko smo sprejemali Zujf. In če so bili posegi premišljeni, gospe in gospodje, je to grozno, ker je rezultat izjemno slab. In zaradi tega me je strah, da so ukrepi premišljeni in da so imeli neko vsebino oziroma tudi posledice, ki jih danes še ne znamo povedati in bi morali na tem področju nekaj narediti. Hudo je zato, ker je zakon posegel v pravice, kot je nekdo danes tukaj rekel, ki smo jih tudi mi v parlamentu sprejeli, z zakoni so bile pravice dane ljudem. In če smo posegli za pravice nazaj, kje se bomo ustavili, gospe in gospodje? Kje se bomo ustavili pri pravicah za nazaj? Komu vse bomo za nazaj vzeli državljanstvo in kaj še drugega, kaj še bomo lahko tukaj naredili? Zato ni prav, da se tako ravna. Hudo je, ker so ljudje pravice in denar izgubili. Ampak še huje je, da ljudje težko živijo. In najhuje je, da ne vidijo, kako bomo iz tega prišli, ker mi ne vidimo rešitve, mi zategujemo samo pasove tistim, ki jim ni kaj več zategniti. In hudo je, ker smo sprejeli zakon, na osnovi katerega smo ljudem vzeli ne da bi jim napisali odločbe, z enim papirjem, ki ni bil niti podpisan, so dobili obvestilo, da so se jim zmanjšali njihovi osebni prejemki oziroma njihove pokojnine. To je hudo. Gospa Tomc je tudi rekla, da je veliko zgodb, ker so bile tukaj prebrane zgodbe, ampak to niso zgodbe, to so usode ljudi, ki ne morejo živeti, ki prihajajo k nam, vsakemu od nas, in govorijo o tem kaj se jim je zgodilo, usode partizank in partizanov, pa delavk in delavcev, in vseh tistih, ki so šli v Bosno, Srbijo in drugam v skupni državi delat zato, ker jih je ta naša država poslala in danes nimajo pokojnin takšnih, kot bi jih morali imeti. Tukaj so usode partizanov, ki so šli v gozd zato, da so se borili. Niso bili belogardisti in niso bili domači izdajalci, niso se doma na toplem greli. In danes smo jim vzeli tisto, kar jim je ta država dala, pa še športnikom in vsem ostalim. In to je grozno. Mi nobene zgodbe nismo popravili, 27 tisoč novih smo odprli. 27 tisoč Slovenk in Slovencev smo naredili za naše nasprotnike, tiste, ki pravijo, da tukaj v državnem zboru res sedimo takšni, ki tukaj ne bi smeli sedeti, ker bi morali kaj drugega delati. In to je pravzaprav hudo. Naj spomnim, da osebne asistence nismo sprejeli kategoriji, ki najtežje živi, tudi tega nismo sprejeli. Zdaj pa kako? Zmanjšali smo javnofinančne izdatke revnim, gospe in gospodje, ne bogatim. Komu naj vzamemo? Vzeti je treba bogatim! Tistim, ki kaj imajo. Da je tisti, ki ima 620 evrov prihodkov bogat človek, tega pa najbrž nihče ne more trditi. Zdaj pa tako. Bom poskušal povedati, pa je bilo danes tudi rečeno. Bogatim smo v začetku letošnjega leta dali 250 milijonov evrov. Z zmanjšanjem davka na dobiček smo bogatim dali 250 milijonov evrov. Toliko so ga dobili. In to je tisto, kar smo mi pri zakonu, ko smo ga sprejemali v začetku leta, govorili, ne naredimo tega posega, nobenih rezultatov ne bo. Tam smo dobili v državni proračun 250 milijonov manj, ko sprašujete kje bi ta denar dobili. Zdaj pa morda še ena misel. V tej Sloveniji, v tej naši državi ni nikogar, ki bi ne bil pripravljen pomagati za to, da bi prišli iz te zagate, če vemo, kakšen je cilj, kdaj ga bomo dosegli, kakšna sredstva moramo sprejeti in kakšna je pot, da bomo do tega cilja prišli. Mi pa delamo samo to, da zmanjšujemo porabo, zategujemo pasove in da delamo samo na tem, da bomo imeli še manjšo porabo, da bodo ljudje še težje živeli, da ni nobenega upanja in ne zaupanja, da nihče ne pove, kdaj se bo to naredilo, da bomo izstopili iz te situacije, v kateri smo. Vendarle bi nekdo moral povedati, kdaj se bo to zgodilo. Zaradi vsega tega bi bilo seveda prav, da ne zategujemo pasu tistim, ki jim ni kaj vzeti, in da vsi prispevamo vsaj nekaj k temu. Oprostite, nekdo je danes v parlamentu govoril, ali je prav, da vsem jemljemo. Ni prav, da jemljemo vsem, ker nekaterim ni več kaj vzeti. Treba je vzeti tistim, ki to imajo ali imamo, kakorkoli si to mislimo. Ampak to pričakujemo od slovenske vlade, da bo takšen predlog naredila. Ta predlog, ki je bil sprejet, torej Zujf, ki je bil sprejet, pa ni predlog, na katerega bi bil jaz lahko ponosen. In še nekaj. Gospod Tonin je pravzaprav zadel, ko je govoril o opoziciji. Zadel zato, ker se delimo na naše in vaše, na pozicijo in opozicijo. Mi danes ne predlagamo opozicijskega zakona, mi danes predlagamo zakon, ki bo popravil zakon, ki smo ga v tem državnem zboru sprejeli. Saj ne gre tukaj za delitev, saj na koncu sem tudi jaz kriv, da je tistih 27 tisoč izgubilo en del svojih prihodkov, ki so jih zaslužili. Zato bi bilo prav, da ne govorimo toliko o naših in vaših, da ne govorimo toliko o poziciji in opoziciji, ampak da govorimo o tem, da vemo, na kakšen način bomo odpravili. Naš predlog je pravi predlog, zato predlagam, da ga v tej obravnavi tudi podprete. Hvala lepa.
Mag. Borut Ambrožič, potem pa gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala za besedo, predsedujoči. Težko bi kaj dodal k temu, kar je moj predgovornik povedal. Nekatere misli bi mogoče ponovil, predvsem pa mi je padel tudi danes, ko smo dobili mnenje Vlade, v oči ta stavek iz mnenja Vlade, da Zujf sledi enakosti in pravičnosti tudi tako, da ne privilegira oziroma iz varčevalnih ukrepov ne izključuje posameznih kategorij upravičencev. Toda zgodilo se je očitno prav to, saj je izključil več kot 20 tisoč dosedanjih upravičencev, od katerih so se mnogi obrnili name kot poslanca, da jih predvsem moti, kot tudi mene osebno, da zakon posega v pravice za nazaj, moti jih, da kot nekdanjim izgnancem in tudi drugim kategorijam je bilo odvzetih prepotrebnih 100 ali 150 evrov, ki so jih lahko prištevali v dosedanjo pokojnino in ki jim zdaj to onemogoča normalno življenje naprej. Zato tudi osebno smatram, da so popravki zakona nujno potrebni in jih tudi podpiram. Hvala.
Gospod Jožef Kavtičnik, za njim gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa, predsedujoči. S tem zakonom želimo v opoziciji samo odpraviti tiste anomalije, ki so bile v Zujfu sprejete s strani koalicije. Poglejte, ko danes tako poslušam koalicijske poslance in vidim, da so tudi ugotovili, da so bile storjene napake in krivice, vendar na tak način, kot bi poslušal otroke, ki v nedogled opravičujejo svoje početje zaradi tega, ker jih je strah. Tisti otroci to počnejo. Tisti, ki jih ni strah, so vedno jasno in brez sramu priznali napako in potem delali naprej pravilno. In s tem so se nekaj naučili. To tudi pričakujemo tu v hramu demokracije. V demokratični državi, kamor spada tudi Slovenija, tako vsaj upam in si želim, smo poslanci dolžni nadzorovati delo vlade, ampak vsi poslanci, ne samo poslanci opozicije, in opozarjati vlado, kadar naredi napako, kadar dela protizakonito in protiustavno. Vendar, žal, v tem zboru tukaj vlado opozarjamo na njene napake samo poslanci opozicije. Poslanci koalicije pa slepo in gluho sledite direktivam vlade. Seveda včasih nekje v sproščenem pogovoru tudi poveste, da se s tem ne strinjate, vendar morate tako narediti. Veste, kadar je kriza, nimamo pravice delati tako, da pod to krinko ustvarjamo nove krivice. Ne, kriza nam ne sme biti krinka za ustvarjanje novih krivic. V Zujfu, ki je pred nami, želimo popraviti krivice, ki jih je vlada zapisala, koalicijski poslanci pa ste ta zakon brez zadržka in sramu podprli. Ja, res je! Sram vas bi lahko bilo, saj ste s tem vzeli 26 tisoč in še nekaj upokojencem že pridobljene in zaslužene pravice do ustreznih pokojnin. Posledice, ki se dogajajo, so, da ljudje ne verjamejo in ne zaupajo več v pravno državo. Resnično. Ne da jih je strah zaradi denarja, ne da jih je strah zaradi tega, ker so pač njim vzeli. Ne! Ne zaupajo več! In ko ne zaupajo ti ljudje, se to nezaupanje prenaša tudi na druge rodove, na mlajše in tako naprej. Prihaja do nepopravljivih škod, ki jih ne moremo oceniti z denarjem ali s kakšnim drugim metrom. Sledite vladi, ki sistematično načrtuje pot v drugačno državo. To se danes vidi, kako različni smo si. Vi sledite vladi, ki načrtuje pot v nedemokratično, nesocialno in neenako državo za vse državljanke in državljane. Zato je naša dolžnost, da opozorimo državljanke in državljane na vse poskuse vlade, ki s svojim početjem želi to spremeniti. Prepričan sem, da so to že videli, da to so že opazili. Njihov revolt se bo slišal, upam, da ne preveč hudo. V zadnjem času smo priča, da gre vlada na čelu s SDS na pot, kjer naj bo vrednota kapital in denar in ne človek. To ni prav. Poglejte, kadar govorimo o teh krivicah, ki so se zgodile oziroma tudi o tem, da je treba nekomu vzeti, vendar ne na palec. Kadar se jemlje, je treba iti od primera do primera. To se je videlo na izbrisanih. In tako je tudi sedaj. Izbrišete ene avtomatsko zaradi tega, ker so bili ali v narodnoosvobodilnem boju ali kje drugje. Ne, od primera do primera. Pa je morda bila tudi tam kakšna anomalija, ki se lahko popravi, vendar ne na tak način, da se posplošuje. Vlada si želi s svojim načinom dela, to je diktatom, podrediti slovensko politiko in tudi ljudstvo. Zato načrtno – govorim o načrtnem delu Vlade, resnično verjamem v njihovo sposobnost in v sistematičnost, zato ker sem to že opazil v teh mesecih, ko sem tukaj – in sistematično gradi sistem, ki nima skupnega z demokracijo, solidarnostjo in s socialo. Gradi sistem privilegirancev in s tem deli ljudi na naše, vaše in morda še katere. S sprejetjem Zujfa, ki ste ga podprli koalicijski poslanci, in z glasnim nasprotovanjem ter opozarjanjem opozicije pred nekaj meseci, ste začeli z ustvarjanjem krivic, ki jih sedaj želimo popraviti. ¸ Svojo pot navzdol kujete na zmanjševanju že pridobljenih pravic manjši skupini upokojencev – ja, to je strategija Vlade, Lotili ste se manjših skupin, postopno in sistematično, eno skupino za drugo skupino. Teh ranljivih ste se lotili, ampak lotili ste se borcev, teh, ki so že dokazali, da se ne bodo uklonili in se tudi niso uklonili množično močnejšim pred leti, ko smo bili napadeni. Torej, najprej udeležence narodnoosvobodilne borbe. Tu se govori o nekih privilegijih. Ja, verjamem, da so imeli ti ljudje privilegij, da so pravočasno spoznali, da je treba vzeti orožje v roke in se boriti. Zdaj jim pa jemljete drug privilegij, v navednicah, da so za tisti čas dobili nekaj sredstev za to, da lahko živijo in da se jim nekako država in mi vsi oddolžimo za to, kar so naredili. Jemljete upokojencem JLA in policistom, ki pa so plačevali v pokojninsko in invalidsko blagajno, sicer v prejšnji državi, vendar korektno in zakonito. Vse to je dokazljivo ter tudi ustrezno ratificirano z mednarodnim sporazumom o nasledstvu. Tukaj bo sledila pritožba, spet opozorilo, tukaj bo spet država morala plačati, vendar verjetno vi mislite, saj ne bomo mi takrat na vladi, bodo že, naj o tem skrbi nekdo drug. In kako Vlada uresničuje svojo namero, to je tisto sistematično, kot sem dejal. Podreja si celoten represivni aparat. To smo že nekako zasledili: tožilstvo, policijo, verjetno se sedaj še v sodstvo itn., kar še sledi, ampak ne bom se pustil presenetiti, lahko kar napovedujem. Gradi strukturo vladanja od vrha navzdol, piramidalno. Piramidno. Glava že ve, kaj morajo delati ljudje spodaj. Želi si obvladovati medije z zvišanjem DDV za tiskane medije, s tem se bodo seveda posamezni mediji ukinjali, ljudje bodo manj informirani, če so manj informirani, jih lažje vodimo itn. Zniža se prispevek za RTV in s tem onemogoči, da bo RTV imela določene informativne in tiste programe, ki drugače niso tako gledljivi, so pa za ljudi izrednega pomena. Istočasno pa ustanavlja ali pripravlja ustanovitev nove televizije, nove televizijske hiše in verjetno ponovno kakšne brezplačnike, ki bodo informirali ljudi tako, kot na vrhu že vedo, kaj morajo ljudje vedeti in kaj morajo slišati in kaj morajo razumeti. Ustvarja kontrolo nad izobraževanjem. Priča smo sedaj, v tem sklicu bomo obravnavali Zakon o visokem šolstvu, NAKVIS, ki si ga želi Vlada podrediti, seveda bo imela nadzor nad akreditacijo programov, Vlada pa ve, kateri programi so dobri za izobraževanje in kateri so tisti primerni, da se bodo ljudje lahko izobraževali in pravilno razmišljali. Med ljudmi se ustvarja strah, kar povzroča apatijo in nemotiviranost. Posamezni, to smo že slišali tudi v tem parlamentu, posamezni strokovnjaki, tisti, ki razmišljajo, pa niso taki borci, da bi šli na ulice, so se že izselili in se že izseljujejo iz države, s tem pa seveda dobi Vlada poseben manever, to je tisti mir pred ljudmi, ki razmišljajo. To je ta pot, ki so jo množice verjetno že spoznale, že videle in se bodo lažje odločale pri naslednjih volitvah. Hvala lepa.
Preden dam besedo gospodu Pukšiču, bi rad samo nekaj pojasnil. Vpogledal sem v magnetogram razprave kolega Tonina in potem replike mag. Barbare Žgajner Tavš in moram zelo jasno povedati, da s strani mag. Tonina ni bilo izrečene niti ene pejorativne oznake o nastopih opozicijskih poslank in poslancev. Niso bile uporabljene besede "podlo", "nizkotno" ali kakršne koli podobne besede. Prvič je ta beseda prišla potem iz ust kolegice Barbare Žgajner Tavš, zato bi želel, da je to popolnoma jasno in da se v prihodnje temu vsi izogibamo. Prav tako v razpravi mag. Tonina nikjer ni omenjene besede "populizem", poslanka pa je svojo repliko utemeljila na tem, da replicira na tisti del razprave gospoda Tonina, kjer ji očita populizem. Nikjer to ni bilo očitano. Če bo treba, bomo vsakič znova brali magnetograme, zato predlagam, da smo pri teh zadevah previdni. Tako kot pravijo, da se bodo na letošnjih predsedniških soočenjih oblikovale posebne skupine strokovnjakov, ki bodo preverjali dejstva; če bo kakšen kandidat kaj rekel, kar ne drži, bodo strokovnjaki opozorili. Tako lahko tudi mi vsakič po potrebi preverimo magnetogram in vidimo, kdo je imel prav. Zdaj dajem besedo gospodu Francu Pukšiču.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Nekateri so v parlamentu že dolgo ali pa so bili vsaj v zadnjem času, tako člani vladne koalicije kot tudi ministri, pa tudi tisti, ki so podpisani pod predlog spremembe Zakona o uravnoteženju javnih financ, Janko Veber, dr. Andreja Črnak Meglič, Matevž Frangež, mag. Majda Potrata, mag. Dejan Židan in tako dalje. Kolegice in kolegi, lep pozdrav tudi vam! Kje ste bili prejšnja tri leta, ko ste državo, ki ste jo vodili, pripeljali na rob zadolževanja? Včeraj smo s strani predsednika Vlade in finančnega ministra slišali, da še vedno drvimo navzdol. V današnji razpravi pa nekateri opozarjate – kolega Meh je prej rekel, bomo pomagali, če bomo videli luč na koncu tega tunela, kaj in kako je treba narediti. Prav to je bilo včeraj tudi povedano. Torej, kaj in kako, da bomo najprej zaustavili ta voz propadanja, voz, ki se še vedno kotali navzdol, šele potem bo dolgo časa stal na mestu in od tu naprej se bo začel dvigovati. To, kar je kolega pred mano govoril, skoraj nič od tega, kar je bilo rečeno, ne drži. Še več, veliko je govoril o zakonih, ki so napovedani, o reformah, ki se pripravljajo, ali o zadevah, ki bodo šele prišle v slovenski parlament. Pa vendar, v mnenju Vlade glede Zujfa piše, kako se je spreminjal oziroma kako je nastal. Načelu enakosti se je sledilo tako, da se je vsaki skupini, ki se financira iz proračuna, za približno enak odstotek znižalo sredstva znotraj posamezne skupine, ne pa seveda po skupinah, ne po predmetih, ampak znotraj skupine, procentualno. Če smo zelo konkretni, tudi sami ste zapisali, tistim, ki so imeli do 777 evrov, za 100 evrov, in tistim, ki so imeli nad tisoč 450 evrov, za 350 evrov. Zakaj sem vas prej na začetku omenil, kolegice in kolegi? Omenil sem vas tudi zato, ker ste tisti, ki ste danes podpisani, bili v prejšnji vladi in ste brez sramu znižali ne za nekaj procentov, ampak vzeli – torej ne znižali, ne moremo govoriti o znižanju za 10 %, 20 %, 50 %, ampak enostavno vzeli ste 15 tisočim Slovenkam in Slovencem državne pokojnine, ki so jih dobili šele od 65. leta starosti. Veliko smo takrat povedali, kdo je v tej kategoriji, ženice in moški, ki so celo življenje garali in delali na zemlji, tudi po 1945. letu, ko je bila odvzeta tista tako imenovana – torej obvezna oddaja. Mislim, da se je to celo moralo narediti, da so tisti, ki so gradili tovarne, ceste in tako dalje, imeli za jesti in piti; kmetje so pa delali na poljih, obdelovali to zemljo in ste jim vzeli. Te njihove penzije, kolegice, niso bile od 777 evrov pa nad tisoč 450, te njihove penzije so bile 189 evrov; 189 evrov ste vzeli 100-odstotno, 100-odstotno! Nimajo nič! 15 tisoč ljudi! Ti vas ne zanimajo – vi govorite o socialni in pravni državi! Kolega pred mano je govoril o tem, da bi bilo prav, da če smo ugotovili, nebogljeni otroci, naredili napako, da se pokesamo in to napako popravimo. To napako bi popravili, če nas ne bi bilo strah. Kolega Kavtičnik, Franca Pukšiča v 16 letih v tem parlamentu ni bilo in ga ne bo strah, zato ker nikomur nič ni dolžan, nikomur nič ni vzel in vedno se je boril za pravico in vedno se je boril za pravico najmanjšega in tistega, ki je najbolj prizadet, tudi za tistih 15 tisoč ljudi, katerim pa ste vi vzeli 100 odstotkov. No, in opozarjal si, da bi bilo prav, če bi napake odpravili in če bi na napake tudi opozarjali. Kolega Kavtičnik, predlagam ti, da te vladne koalicije in vseh nas poslancev ne opozarjaš na to, da naj napake odpravimo, ampak ti se posveti delu odpravljanja napak, ki jih je naredil tvoj šef tvoje stranke, Zoran Janković. Verjemi, da boš imel celo življenje dovolj dela, pa še časa ti bo zmanjkalo. Zato je prav, da govorimo relevantno o enih in drugih zadevah. Kolegice in kolegi, kar se tiče borcev, pa tako. Če imam točne podatke, so na listi za dobivanje pokojnin prav iz tega naslova, od teh 7 tisoč 500 udeleženci NOB, španske vojne in tako dalje, letniki 1939. Leta 1941, ko se je začela druga svetovna vojna, so bili ti stari 2 leti, leta 1945 štiri leta več, 6 let. Torej, To je teh 7 tisoč 500 ljudi, ki so med drugim tudi na teh listah – ne govorim o vseh, bog ne daj! In kakšno krivico ste naredili 15 tisočim, tistim kmeticam in kmetom, ki so pomagali, ki so to državo ustvarjali, ki so garali, ki so delali skupaj z drugimi, danes pa govorite o tem, kakšno krivico delamo, ko smo znižali pokojnine tistim od 777 evrov oziroma tisoč 450 za nek procent. Veste, danes tisti, ki je bil takrat star 15 let ali bil rojen leta 1930, je danes star 82 let, v kolikor je bil polnoleten, je danes star 85 let. Rad bi vedel, koliko tem borcem smo vzeli, ki so bili borci, ki so bili takrat stari 15 ali 18 let; in če, mislim, da je to mogoče tem ljudem tudi povrniti, ne pa vsem tistim sorodnikom, tetam, babicam, ženam, ki so se, ne vem, mogoče, v zadnjih treh letih pred njihovo smrtjo z njimi poročili in potem dobivajo pokojnine in tako dalje. Skratka, zelo decidirano je treba narediti. Ampak vi ste zelo pregledno naredili in vzeli vsem slovenskim kmeticam in kmetom, 15 tisočim, tistih 189 evrov, kar pa ni pošteno, ni bilo korektno. Če ne bi bili v takšni situaciji, kot smo danes, bi bil prvi in bi prvi dan te naše vladne koalicije predlagal, da to povrnemo nazaj. Žal, kolegice, ne gre. Ali se še spomnite ene moje proračunske razprave v Državnem zboru, ko ste zadolževali našo državo in sem rekel, da ne delate tega zato, da bi ohranjali delovna mesta, ne delate tega zato, da bi razvili naše gospodarstvo naprej, ampak delate zato, da boste kreditirali preko tako imenovanih "ohranjanja delovnih mest" tajkune in tajkunske kredite. To je bila tema in ste se smejali; in draga koalicija, ni nič pomagalo opozarjanje takratne opozicije. Koliko sem govoril o neizkoriščenih evropskih sredstvih?! Kaj vse se je dogajalo na tem področju! Včeraj sta nam predsednik Vlade in finančni minister povedala, kje smo, kam smo prišli prav zaradi tega, ker se prejšnja tri leta na tem področju ni dovolj naredilo. In smer, v katero plujemo, je graf, ki je bil včeraj tukaj tudi predstavljen, več denarja za investicije in manj denarja za javno porabo. Število delovnih mest v gospodarstvu, v realnem sektorju se mora povečati – narediti pogoje za to. Vem, da nismo vsega naredili, ne moremo, enostavno v manj kot enem letu se ne da popraviti vsega tega, kar se je nagrmadilo v zadnjih letih, sploh pa katastrofalno v zadnjih treh letih. Namreč, Slovenski ljudski stranki nimate kaj očitati, smo vam držali štango tudi ob reformah, ko ste jih predlagali, čeprav se z vsem nismo strinjali, pa vendar. Stvari ste žal pripeljali tako daleč, da smo danes – žal, še ne na dnu, še vedno smo se za 2 milijardi zadolžili, za 2013 in 2014. Ni se nam treba tega veseliti in odpirati šampanjcev, jokati se moramo! Ko grem na banko po posojilo, zato da bom odplačal obresti prejšnjega posojila, se ne veselim, ampak se jočem, ampak do sem nas je nekdo pripeljal. Kje so tu odgovornosti, razen politične, ko so nekatere stranke izginile s tega prostora. Že takrat sem govoril, da boste nekatere stranke šle na smetišče slovenske zgodovine, kar se je tudi zgodilo, ampak to še vedno ne vrača ljudem ne delovnih mest, ne kruha in ne mleka. Zato tega vašega predloga zakona ne bom podprl.
Razprava gospoda Pukšiča je sprožila dve repliki. Najprej gospod Matjaž Han, potem gospod Jožef Kavtičnik.
Dragi moj Franc! Glede na to, da si edino točno ugotovil to, da so bile res v prejšnjem mandatu odvzete državne pokojnine –se s tabo strinjam, to je bilo približno 220 evrov na posameznika –, vendar ne smeš pozabiti, verjamem, da nisi sodeloval v teh pogovorih, ker si se ukvarjal z Destrnikom, kot tudi jaz s kakšno drugo občino, vendar dogovor, zakaj je Ljudska stranka podprla pokojninsko reformo, verjetno ni bila samo državotvorna gesta, ampak je bilo to, ker smo se dogovorili, da bomo te zadeve reševali v pokojninskem zakonu, tudi te tvoje državne pokojnine za teh 15 tisoč ljudi; in to je bilo zapisano v pokojninski reformi. Res je, da se na novo ne morejo državne pokojnine več podeljevati, to je bilo tudi jasno povedano, vendar pa smo odprli nek nov zakon, ki se mu reče socialnovarstvene pravice, kjer je bilo moč vsem ljudem, vsem tem mamicam, starim mamam in tako naprej, moč dobiti sredstva tudi v višini več kot 220 evrov, tudi do 420 evrov, če, – Franci, poslušaj me –, če nimajo premoženja. To je bilo dogovorjeno in tudi to je bil en od vaših pogojev, da podprete to pokojninsko reformo. Hvala lepa.
Gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Morda se Franci počuti kot otrok, ampak jaz nisem dejal, da so otroci koalicijski poslanci, ampak kot otroci. To je pa drugače. To je prvo. Naslednje, govoril sem, od primera do primera je treba iti. In tukaj sem vesel, da je kolega Franc to ugotovil, da je treba iti od primera do primera. Kolega Franc, prosim, če bi lahko prisluhnil, da ne bi potem prišlo potem spet do nerazumevanja. Opozarjam vas, koalicijske poslance, in vse poslance, da sprejemamo takšne zakone, da se ne delajo krivice. Zoran Janković pa ni poslanec, zato njega ne opozarjam tukaj in ga tudi ne mislim. Upam, da se tega zavedaš, da Zoran Janković ni koalicijski poslanec. Pa še to, od leta 2006 do 2007 se je zgodilo 80 % vseh tajkunskih kreditov. Med 2006 in 2007. Katera vlada je bila takrat? Hvala lepa.
Gremo naprej. Besedo ima gospa [[...]]Replike na replike ni, saj veste. Gospa Janja Klasinc, nato mag. Majda Potrata.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, če dovolite, bi se vrnila k točki dnevnega reda. Naj povem za začetek, da sem ena od podpisnic in bom seveda predlog zakona sprejela. Sprejela ga bo zato, ker želim opozoriti tudi koalicijske poslanke, da predlagatelji te spremembe skušamo pomagati tudi vam in skušamo pomagati vsem državljanom Slovenije. Skušamo pa pomagati preprosto zato, ker je ta zakon tako protizakonit, tudi protiustaven, da bo povzročal posledice, ki bodo pripeljale zagotovo, verjemite mi, do tega, da bo ta država izgubila velike denarja zaradi pritožb na višjih sodiščih, če ne pri nas, pa v tujini. Ali že spet povzročamo nove izbrisane? Povem vam osebno izkušnjo. Ko sem kot novinarska opozarjala v člankih, da je početje z izbrisanimi zadeva, ki bo to državo, prvič, strašansko krivično, ampak da bo to državo strašansko veliko stalo in sem to potem povzemala svoje misli in vse, tudi v prejšnjem mandatu – ste se vsi smejali. Danes imamo račun pred vrati. Poglejte, danes moramo sprejeti ta zakon zaradi tega, da povrnemo krivice, potem pa po mojem mnenju narediti vse, da se spremenijo predpisi v takšnem smislu, da bomo na bolj pravičen način pridobili, lahko tudi zelo hitro, ta denar, ki ga bomo s tem izgubili. Poglejte, gospod predsednik je v svoji razpravi dejal, da je ta zakon preradikalen, zakaj pa jaz mislim, da ni radikalen. Ni radikalen zaradi tega, ker je, kot prvo, diskriminatoren, ker je, kot drugo, povzročil veliko škodo, ker je, kot tretje, ideološki in ker je protiustaven. Zdaj pa dovolite, da vsako svojo trditev argumentiram. Diskriminatoren je preprosto zaradi tega, in to je bilo danes že nekajkrat povedano, da je teh posebnih skupin, ki bi se jim naj moralo zaradi usmeritev te koalicije vzeti denar, 47 tisoč 280 ljudi je to. Ta vlada pa se je odločila, da bo naredila krivico in vzela denar samo 26 tisoč ljudem. Tukaj so borci, interniranci, vojaški upokojenci, funkcionarji v bivši državi, zaposleni v firmah iz bivše Jugoslavije ali pa slovenskih podjetjih, ki so imela svoje podružnice v republikah bivše Jugoslavije, policisti itd. in tukaj pridemo na točko, da je ideološki. Ideološki je zaradi tega, ker so ravno to tiste skupine, ki so tej koaliciji neprijetne. Zdaj ste ugotovili nekaj, da bo Vlada popravila že spet samo pri enem delčku in to so, seveda, zaposleni v republikah bivše Jugoslavije. Če sem prav informirana, besedila še nimamo na mizi, naj bi bili to samo tisti, ki so delali v naših podjetjih. Ne vem, upam, da to ni res, ampak tudi ta popravek bo povzročil ponovne krivice, ponovne delitve. Če bi sprejeli naš zakon, ki ga predlaga opozicija, potem bi vse te krivice povrnili tem 26 tisoč ljudem zelo poceni, kolegice in kolegi! Konec tega leta bi lahko ti ljudje dobili tisti denar za nazaj, potem pa, kot razumem, jih pa tako ali tako mislite, kot pravite, očistiti v novi pokojninski reformi. Jaz razumem to tako, da ste povzročili ljudem veliko škodo. Veste, srce me boli, ko poslušam vodjo poslanske skupine stranke upokojencev, stranke, ki bi morala najbolj skrbeti za pravice teh ljudi, ki reče, da tisti, ki pa niso plačevali prispevkov, pa ne morejo imeti. Tisti, ki so se borili, recimo borci, za te pravice vseh nas, da danes sploh tukaj živimo ali kot je rekla kolegica Megličeva, "se preseravamo", kajti to spominja vse bolj na to, ne pa na eno resno debato, potem kolegice in kolegi, ne razumem, kako ste si predstavljali, da v tisti pavzici, ko so pa čakali, da bodo napadli Nemce ali se pa pred Nemci in Italijani branili, bodo šli pa še vplačat v hosto en prispevek, v kakšen kiosk verjetno. Domobranci, ki so prisegali nemškemu okupatorju, so takrat lepo sedeli doma, imeli udobne službice in plačevali prispevke – kaj ne? Recimo, očitate, da niso plačevali prispevkov vojaškim upokojencem, to se pravi vojaškim zavarovancem. Danes je bilo že rečeno, da so ti regularno pridobili pravico na osnovi plačanih prispevkov, torej so plačali, ki jo je skladno z aneksom e-zakona o ratifikaciji sporazuma o vprašanjih nasledstva Republika Slovenije tem upokojencem dolžna izplačati – in smo pri protiustavnosti. Temeljna ustavna listina o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije v svojem 1. členu pravi: "Republika Slovenija prevzema vse pravice in dolžnosti, ki so bile z Ustavo Republike Slovenije in Ustavo SFRJ prenesene na organe SFRJ." In da bi se ta temeljna ustavna listina čim bolj pošteno in natančno izpolnila, je bil sprejet ustavni zakon za izvedbo te temeljne ustavne listine in naj vam preberem. V 17. členu piše: "Delegatom v Zveznem zboru Skupščine SFRJ iz Republike Slovenije, delegatom Skupščine Republike Slovenije v Zboru republik in pokrajin Skupščine SFRJ, ki jim po drugem členu tega zakona preneha mandat, zagotavlja Republika Slovenija pravice po predpisih, ki veljajo za funkcionarje Republike Slovenije ali dosedanje SFRJ, če je za njih to ugodnejše. Osebam, ki so bile na predlog organov Republike Slovenije izvoljene na funkcije ali imenovane na delovna mesta v organih dosedanje SFRJ in ki jim preneha funkcija oziroma delovno razmerje v organih SFRJ, zagotavlja Republika Slovenija pravice po predpisih, ki veljajo za funkcionarje oziroma delavce v državnih organih Republike Slovenije in dosedanje SFRJ, če je to za njih ugodneje." In naslednji člen, 18. člen, te enake pravice zagotavlja tudi borcem, vojaškim invalidom, članom družin padlih borcev – to so tisti, ki jih je omenjal gospod Pukšič, rojeni leta 1939, to so bili otroci borcev, velik del teh otrok je izgubilo starše v NOB –, vojaškim invalidom in tako dalje, da ne bom do konca brala še tega člena. Skratka, mi – ne mi, oprostite, tukaj se moram pa res popraviti, vi, koalicija ste kršili temeljne ustavne listine te države, na katere vi zelo, zelo resno prisegate! Pravite, da ni ideološko. No, pa poglejmo še en dokaz. Zmanjšane so bile pokojnine tudi bivšim policistom. Samo, glej ga zlomka! Kar naenkrat se je pa ugotovilo, da je bil dober del teh policistov članov veteranske organizacije, ti so se pritožili in jim je bilo brez kakšnih sprememb zakona kar naenkrat povrnjen ta del pokojnine! In zanimivo! Ali to pomeni, da tisti – ki jih izredno spoštujem in cenim, da mi ne bo kdo tega očital –, ki so se 10 dni borili za to državo, so vredni več kot tisti, ki so se štiri leta borili za isto državo? Poglejte, za isto, dragi kolega, kajti Republika Slovenija je bila samostojni del v SFRJ, v Socialistični federativni republiki Jugoslaviji. Če mislite, da vse, kar je veljalo v Jugoslaviji, ne velja v Republiki Sloveniji, potem pljuvate na to knjižico, ki se ji reče Ustava Republike Slovenije, in predlagam, da vsi vrnete svoja spričevala iz osnovnih šol, srednjih šol, fakultet, greste še enkrat na slovenske osnovne šole, srednje šole in fakultete in potem bo vse v redu. Skratka, poglejte, delamo neumnosti popolnoma po nepotrebnem! Za konec bi rekla, da se dajmo vprašati predvsem nekaj. Če bomo dejansko jemali v tej državi, kot je bilo že do zdaj rečeno, samo nekaterim – in pravite samo tistim, ki imajo več –, je to neresnica, kolega Tonin. Če vaša babica, stara mama prejema pokojnino 400 evrov, nekdo, ki je bil inženir, ki je bil visoko izobražen človek in ki je slučajno delal nekje drugje, ali pa bil borec, ali pa nekaj drugega, ali funkcionar, ali pa diplomat v prejšnji državi – pač zato, ker je v tisti državi bil rojen in takrat tam delal, ni logično, da bo prejemal potem tudi on tam pa 600, 700, ker tako ste zniževali te pokojnine. In kaj pomeni, da to ni pravično? Ljudje, ki so s pokojnin tisoč 100, tisoč 200, tisoč 300 evrov šli v domove upokojencev zelo bolni, ki se ne morejo vzdrževati sami, ki rabijo pomoč v domovih za upokojence, teh domov ne morejo več plačevati. Nekateri imajo srečo, imajo otroke, ki jim lahko pomagamo, nekateri nimajo te sreče, ker imajo otroke, ki nimajo služb in jim ne morejo pomagati, so pa tretji, ki pa sploh nimajo otrok, da bi jim lahko pomagali. Skratka, bodimo pametni, vzemimo raje tistim, tudi nam samim, če je še to treba, in dobimo ta denar noter, ne pa delati krivice tistim, ki so se za to državo izrecno borili in to tako, da so žrtvovali svoja življenja in zdravje.
Ta poziv h krčenju poslanskih pravic sva si z generalno sekretarko posebej zabeležila. Naslednja ima besedo mag. Majda Potrata, potem mag. Marko Pogačnik.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V soboto sem z velikim veseljem pozdravila 94-letnika, čilega udeleženca narodnoosvobodilnega boja. V veliko veselje mi je bilo zaradi tega, ker je to eden tistih, ki jim ni treba reči tako imenovani domoljubi. Ravno zaradi tega se mi zdi predlog zakona, ki ga vlagamo, še toliko bolj utemeljen. Naj spomnim, govora je bilo o tem, da je drastičen naš predlog, ampak ne. Če govorimo o enakosti in o pravičnosti in o sorazmernosti, naš predlog ohranja prvi odstavek 143. člena, po katerem vsi upokojenci delijo usodo te države tako, da se pokojnine ne usklajujejo. Jim torej ne jemlje, ampak se samo ne usklajujejo. Res pa je, da pa posegamo potem v štiri odstavke, ki so do kraja nepregledno, brez kriterijev, brez resnega razmisleka zarezale v pokojnino več kot 260 tisočim upokojencem in ker nisem naivna, saj sem dovolj stara, ne morem reči, da ne vidim v teh potezah namernih razlikovanj med upokojenci. Zakaj se vedno ob istih imeni ustavljamo? Zakaj je tisti, ki bi mu morali vzeti pokojnino in je pravično, da se mu je nadpovprečno znižala, Cerar? Zakaj je vedno znova za Novo Slovenijo problematična vrhunska umetnica Svetlana Makarovič? Ki je, mimogrede, v literaturo znova dvignila ali prinesla kult kruha. Spomnite se samo na Pekarno Miš Maš. Da ne govorimo o tem, da smo celo funkcijo predsednika države v ustavi postavljali, zato ker je bil predsednik nekdo, ki desnici ni bil po volji. To je dejansko stanje stvari v tej državi! Zato ne slepiti in ne govoriti, da ni bilo kaj namerno. Ampak tisto, kar je bolj zaskrbljujoče, je pa to, da ta poseg kaže izrazito nespoštovanje načel pravne države. Bilo je govora o nespoštovanju temeljne listine. Potem bi vas opozorila na to, da smo dobili na maile le tako ali tako vsi poslanke in poslanci opozorilo, da smo – ker je bilo govora o letu 2002, kaj smo sprejemali. Leta 2002 smo med drugim sprejeli tudi Zakon o ratifikaciji Sporazuma o vprašanjih nasledstva, ki je jamčil tistim, ki so službovali v JLA in v drugih delih države, da se jim pokojnine obračunavajo tako, kot se pri nas obračunavajo. Veste, to je tisto, kar je treba vsekakor povedati, da ne spoštujemo ne enega ne drugega, me je pa začelo pa resno skrbeti. To pa moram povedati, da me je začelo pa še dosti bolj resno skrbeti, ko sem brala mnenje Vlade, ki nam je bilo med sejo posredovano. Na drugi strani tega mnenja, v drugem odstavku boste pa brali stvari, ki so pravzaprav polemika z odločitvijo sodišča. Tu se namreč to mnenje sklicuje, da je mogoče kar tako, z obrazložitvijo odločbe nekatere stvari, odmero pravice, kar tako spremeniti. Postopek priznane pravice ni del in je mogoče v odmero pravice poseči. In to je vendar sodišče povedalo, da morajo dobiti za to ne samo obvestilo, ampak novo odločbo! In tu se jim zdi, da je to kar tako mogoče narediti. In pravi: "Republika Slovenija krije sredstva za pokojnine iz državnega proračuna osebam iz naslova njihovega statusa." Ja, oprostite, kako iz statusa? Ali ni bilo govora o vplačanih prispevkih? In tisti, ki so služili v JLA, so vplačevali prispevke – to ni status, ampak so vplačani prispevki. Tu je potem še posebej navedeno: "Za pripadnike Teritorialne obrambe Republike Slovenije, vdove žrtev dachauskih procesov, delavce, ki so delali v proizvodnji in predelavi azbesta, aktivne vojaške osebe v JLA." Tu sem pa resno zaskrbljena, če si Vlada dovoli zapisati kaj takega v mnenje, ki ga najmanj dvakrat ali trikrat pove, da ZUJF temelji na načelih enakosti in pravičnosti. Tu je tudi zapisano, da gre samo za upravičence, katerih pokojnine delno ali v celoti zagotavlja državni proračun po 232. členu. Ne vem, ali mislite, da so aktivni udeleženci narodnoosvobodilnega boja celo svoje življenje do upokojitve ali do uveljavljanja te pravice ležali na kavču in nič delali? Ali kako? Da so jim cele pokojnine bile vplačane iz državnega proračuna? Gre za grdo sprenevedanje, gre za to, da je v mnenju zapisano – to pa naj se zdaj socialni partnerji med sabo dogovorijo –, da je bil predlog ZUJF usklajen s socialnimi partnerji, ki so se strinjali, da je treba vsa bremena nujnih varčevalnih ukrepov v podobni višini prerazporediti med vse družbene skupine. S tem dogovorom utemeljevati in upravičevati prekomerne posege – ker tu tudi piše, da so znižanja deležni zgolj tisti z nadpovprečnimi prejemki, ker na račun tega pri višjih posebnih prejemkih je znižanje nekoliko večje, kar je nujno, če želimo zagotoviti enak odstotek znižanja sredstev kot pri drugih skupinah. Tole bi si pa morali posebej, s posebno skrbnostjo prebrati javni uslužbenci, ker se tudi zdaj napoveduje, da bodo posegi v plače tistih, ki imajo višje plače, večji od posegov v plače tistih, katerih plače so nižje, tako da se potem segedin dobi iz vseh teh prispevkov. Nečesa pa vendar ne smemo pozabiti. V Sloveniji ima v resnici nadpovprečno velik delež upokojencev zelo nizke pokojnine. Ampak s temi ukrepi, o katerih zdaj razpravljamo in ki jih mi hočemo malo spreminjati, ob tem je treba povedati, da tudi novi upokojenci ne bodo imeli nič boljših pokojnin, bodo imeli tudi nizke pokojnine, ker se pokojnine odmerjajo, pa če še toliko govorimo, od vplačanih prispevkov. Mislim pa, da bi sistem solidarnosti moral v pokojninskem sistemu tudi v prihodnje obstajati, če ne želimo imeti pretirano velikega števila socialnih podpirancev. Pokojnina ni socialni transfer, pokojnina je pravica iz dela, in mislim, da je nedopustno, da se pri nekaterih posameznikih, pa jih je kar nekaj 10 tisoč, prekomerno posega v njihove pravice. Pri tem samo še to: tudi napovedani zakon o pokojninah ne obeta na tem mestu nobene dobre rešitve zaradi tega, ker bo v imenu očiščenja pokojninske blagajne prenesel nekatere pravice na druge blagajne. Transparentnost, o kateri koalicija tako rada govori, bo izgubljena, ker se ne bo dalo ugotavljati, kaj so odškodnine, kaj so pravice in kaj so privilegiji. Nič veselega. Me pa prav zanima, kaj bo pisalo v tistem sklepu Vlade, na katerega nekateri čakajo. Hvala.
Mag. Marko Pogačnik, potem gospa Tina Komel.
Hvala za besedo. Draga koalicija! Lepo bi prosila, da mi odgovorite na eno preprosto vprašanje – zakaj? Zakaj ste si izbrali upokojenca za ciljno skupino, za največjo žrtev ekonomske krize? Na Ustavnem sodišču je bilo doslej vloženih kar nekaj zahtev za presojo ustavnosti Zakona za uravnoteženje javnih financ, kar pa je jasen signal, da stvari ne tečejo v pravo smer. Tudi varuhinja človekovih pravic utemeljuje, da so določbe 143. člena Zujfa ustavno sporne – če kdo še ni dobil tega dokumenta, vam lahko to jaz posredujem. 143. člen Zujfa posega v pravice, določene z odločbo, s pravnomočno odločbo. Z Zakonom o uravnoteženju javnih financ je bila upokojencem narejena huda krivica. Vlada krati pravice našim upokojencem, žrtvam vojnega naselja, borcem NOB, Slovencem, ki so plače prejemali v drugih republikah nekdanje skupne države, umetnikom, športnikom in še bi lahko našteli. Kaj se greste? Na tak način vi mislite rešiti Slovenijo iz te finančne krize? Mene razžalosti, ko berem transparente, kot so na primer, "Kdo je rekel, človek je naše največje bogastvo?" Ali pa, "Bog jim grehe odpusti, saj ne vedo, kaj počnejo!" Ali pa ta, ki je najboljša, "Lažeš, kradeš, bolhe ješ, v vlado prideš, vse podreš!" Ali je to res vaš cilj? Ali si res želite osiromašiti naš narod, našo Slovenijo? Narejena je bila velika napaka, zdaj je čas, da to napako popravimo, spremenimo. Lepo bi vas prosila, vrnimo ljudem pravice, zaupanje v našo državo in veselje. Samo še en stavek za zaključek. Upam, da se zavedate vsi skupaj, da Slovenija in njeni državljani niso v vaši lasti. Zato priporočam, da ravnamo vsi skupaj pazljivo in pravilno. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Renata Brunskole, potem mag. Dejan Židan.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog sprememb zakona bom podprla; podprla zato, ker je ta zakon, ki je sedaj v veljavi, protiustaven, je zakon mnogih krivic, ideoloških ločevanj in diskriminatornih dejanj. Eden od takšnih ljudi, ki se je na veljavni zakon pritožil, je tudi tovariš Tone Zupančič. Danes ob 15. uri bo njegov pogreb. To je človek, zaveden Slovenec, borec, 18 let je bil star takrat, ko se je boril za našo svobodo. Dolgoletni upravitelj kmetijskega posestva Kočevje, dolgoletni predsednik upokojencev, borcev, sodeloval je s čebelarji, predvsem pa je sodeloval z vsemi ljudmi, ki so pripravljeni delati, ki so pripravljeni prenašati svoje znanje in izkušnje na mlajše generacije, predvsem pa je poudarjal vrednote. Dostikrat je poudaril tudi na raznih prireditvah in srečanjih, da tisti, ki želijo spreminjati zgodovino in jo potvarjati, se ne zavedajo, kako na tankem ledu je bil slovenski narod, da v svoji deželi ne bi več smel govoriti slovensko, temveč nemško ali italijansko, če ne bi slovenski narod, čeprav majhen, bil takrat enoten in zaveden in zaradi tega tudi izjemno močen. Tudi po letu 1945, po osvoboditvi, smo vsi skupaj živeli v skupni državi Socialistični federativni republiki Jugoslaviji in vsi tisti, ki so bili zaposleni v podjetjih, katerih sedež je bil v katerem od mest drugih republik bivše Jugoslavije, kot so bili železničarji, kot so bila podjetja še danes znana, Borovo, Kraš in tako naprej. Tudi ti ljudje so bili s tem Zujfom prikrajšani. Ne samo borci, ne samo interniranci, ne samo žrtve vojnega nasilja, španski borci, tisti, ki so bili zaposleni v Službi državnega varnosti, vrhunski športniki, kulturniki, tudi ti ljudje, ki so bili v teh podjetjih, v teh gospodarskih družbah. Danes gre za ljudi v obdobju zrele starosti, gre za občutljivo in ranljivo skupino ljudi; torej tudi ljudje, ki so včeraj umrli; torej ljudi, ki jih je ta zakon prizadel in so nas s temi mislimi in s tem spominom tudi zapustili. Gre za skupino ljudi, ki se je še kako zavedala, kako zelo je bil slovenski narod zaveden, zavezan enotnosti, pogumen, zavedal se je svojega nacionalnega ponosa, bil ponosen na svoj slovenski jezik in to ljubezen do slovenske proze in poezije je gojil skozi ves čas. Danes je, žal, ravno obratno. Vlada načrtuje obdavčiti storitve malih obrtnikov, med drugim frizerjev; tiste, ki se ukvarjajo z rekreativnimi dejavnostmi, fitnes dejavnostmi, obdavčiti medije – mogoče zato, da bi jih manj kupovali, ne vem, ali pa mogoče, da bi celo bil kdo na robu eksistence, torej tudi predstavniki medijev, tovrstna podjetja. Včeraj nisem mogla verjeti, s kakšno lahkotnostjo je minister za finance omenjal te nove obdavčitve. Verjetno ni pomislil, da to lahko pomeni za prenekatero dejavnost malega podjetnika, to so večina samozaposleni, da to lahko za te ljudi pomeni celo prenehanje dejavnosti. To pomeni še en ali več brezposelnih ljudi več v Republiki Sloveniji. Izredna seja Komisije za nadzor javnih financ, na kateri so bili prisotni tako bivši ministri, strokovnjaki s področja ekonomije, so poudarjali in dali tudi velik poudarek temu, katere bi morale biti prioritete v Republiki Sloveniji. Poudarek je bil tudi na odpravi kreditnega krča, na podpori gospodarstvu za izhod Slovenije iz krize. Državni sekretar Ministrstva za finance pa je poudaril, da so prioritete po vrstnem redu tako: likvidnost proračuna, konsolidacija javnih financ, stabilizacija bančnega sistema, reforme in šele potem podpora gospodarstvu. Na moje vprašanje o nujnosti podpore gospodarstvu in gospodarski rasti je poudaril, da gospodarske rasti v tem trenutku ne moremo zaganjati, dokler ne realiziramo prej naštetih nujnih ukrepov, potem šele podpora gospodarstvu. Sprašujem se, še katero gospodarsko družbo pa bo takrat ta vlada lahko sploh še podpirala?! Kdo bo sploh še živel?! Katero podjetje?! V Sloveniji je gradbeništvo prišlo tako daleč, da bodo danes naše največje gradbene firme lahko samo še podizvajalci tujih gradbenih podjetij. Seveda, saj smo v Evropski uniji! Vendar zanimivo je tudi, da bo šel davek od dobička teh, v tujini registriranih gradbenih podjetij, v tujino; verjetno v Nemčijo, Avstrijo, Italijo in še kam. Včeraj smo imeli priložnost slišati zelo zanimiva poslanska vprašanja naših kolegic in kolegov. Moram reči, da so bili odgovori žalostni, odgovori tukaj prisotnih predstavnikov vlade. Vprašanja oziroma odgovori na vprašanje, koliko novih delovnih mest je ustvarila ta vlada, kateri so konkretni učinki na področju gospodarstva, niso bili tako odločni, niso bili tako udarjajoči po mizi, kot v preteklem mandatu v nekaterih razpravah naših kolegov, takrat v opoziciji. Vprašanje je bilo tudi, zakaj ni podpore velikim investicijskim projektom. Zakaj pričetek izvedbe nekaterih od teh šele okoli leta 2020? Zakaj stabilnost bančnega sistema z uvedbo stare banke? Slabe banke, ne stare, za katero vemo, da je to ena izmed najdaljših poti. Zakaj ne bi slabe terjatve reševali v okviru bank pristojni centri za tveganja in reševanje tveganih naložb? Vendar to pomeni tudi časovno najdaljšo pot, dostikrat je že minister za finance, nazadnje včeraj, poudaril, da to ne bo pomenilo odprave kreditnega krča. Torej se že sprašujemo o učinkovitosti ukrepov na področju bančnega sistema. V Nemčiji in drugih državah govorijo o stabilizaciji gospodarstva in vnovični gospodarski rasti, pri nas pa še vedno govorimo o zategovanju in varčevanju. Generalna direktorica mednarodnega sklada je v Tokiu poudarjala: da varčevanje, a počasneje, ne tako na hitro, kot se ga očitno lotevamo v nekaterih državah. Mislim, da je imela tukaj v mislih tudi Slovenijo. Nekateri očitno finančnega kroga ali denarnega toka v Sloveniji ne razumejo dobro. Če ljudje nimajo zaposlitve, če imajo upokojenci pokojnine, ki predstavljajo, da živijo na pragu revščine, če so družine na robu preživetja, če skoraj nimajo denarja za kruh, potem ne bo potrošnje. Če ne bo potrošnje ne bo zagona gospodarstva, ker za koga pa bodo gospodarske družbe proizvajale, če nima kdo kupiti. V zadnjem času berem, da je danes že dosti ljudi, ki gredo kupiti kruh zvečer, eno uro pred zaprtjem trgovine, ker takrat je cena kruha za pol cenejša. Žalostno. To so žalostni podatki, o katerih pišejo mediji. Danes govorimo o Zujfu, temu zloglasnemu Zujfu, ki je prizadel praktično vse pore življenja ljudi in vse segmente prebivalstva; še najbolj ostro pa se je lotilo 26 tisoč ljudi, katerih očitno ideološko prepričanje – po mnenju nekaterih oziroma koalicije, ker je ta zakon izglasovala, mi ga nismo – tisto, da ti ljudje niso in ne razmišljajo prav. Očitno ti ljudje leta 1945 niso bili na pravi poti; očitno ni bilo prav, da so se odločili za svobodo, za slovenski narod in slovenski jezik. Jaz pa mislim, da je bilo še kako prav in tudi ljudje, ki so se po vojni borili za osamosvojitev, veterani vojne za Slovenije, katerih je več 10 tisoč, so bili tisti, ki so nam ponovno priborili svobodo. Pa tudi športniki in kulturniki, tisti, ki so Slovenijo ponesli v svet in dokazali, da tudi majhen narod lahko zmaguje. Kot podpisnica tega predloga spremembe zakona bom ta predlog podprla in si želim, spoštovani kolegi iz koalicije, da bi šli po tej poti tudi vi in zaustavili pot, ki vodi Slovenijo v propad.
Mag. Dejan Židan. Za njim mag. Damjana Petavar Dobovšek.
Spoštovani predsednik, drage poslanke in poslanci, lep pozdrav! Verjamem, da po včerajšnjem nastopu predsednika Vlade in njegovega finančnega ministra niti ni več teh nekaj procentov ljudi v Sloveniji, ki mislijo, da ta vlada razume, kaj se dogaja, da ta vlada ve, kaj storiti, samo zelo velik procent ljudi je, ki ve, da ta vlada zna strašiti svoje državljanke in državljane. Posledica tega je pa tudi stanje, kakršno je v tem trenutku v Sloveniji prisotno. V tem trenutku mi vsi skupaj ugibamo in licitiramo, ali bo gospodarski padec 2-odstoten, 3- ali mogoče 5-odstoten. Začenjamo licitirati, kakšna bo proračunska luknja; ali bo res 3,5- ali bo 4-odstotna ali celo več. Torej, vsi kazalci, ki so se lansko leto začeli obračati navzgor – ne pozabiti, da se je v leta 2011 ob vsem gnevu tedanje opozicije in sedanje koalicije v Sloveniji zgodil preobrat: ponovno smo imeli gospodarsko rast in samo gospodarska rast lahko napolni državni proračun. In ne pozabiti, lansko leto v izjemno težkem položaju, v katerem je Slovenija bila, smo uspeli uresničiti 0,6-odstotno gospodarsko rast; letos pa bo ravno obratno: dosegli bomo rekord, ampak v drugo smer. Če pogledamo Zujf. Na Zujf se je gledalo kakor na zakon, ki bo omogočil v Sloveniji varčevanje, Zujf je pa povzročil dve drugi stvari: povzročil je strah med ljudmi. S tem zakonom je slovenska vlada in koalicija svoje državljanke in državljane uspešno uspela prestrašiti, kar se kaže v povpraševanju in kar se kaže v negativni gospodarski rasti in s tem zakonom je koalicija uspela reševati neke svoje ideološke težave, ki jih danes ves čas naštevamo. S sedanjo spremembo, ki smo jo predlagali, skušamo popraviti vsaj majhno stvar, in to je v bistvu, da želimo breme, katerega moramo nositi vsi v Sloveniji, vsaj enakomerno med ljudmi porazdeliti. Spoštovane poslanke in poslanci! Če boste danes podprli ta zakon, pomeni, da razumete, da je ponovno treba v državo pripeljati optimizem. Pesimizma je bilo preveč, preveč in preveč! Predlagam vam, da pogledate posnetek govora velikega Evropejca, to mu vsi priznavajo, to je gospoda Gerharda Schröderja, ki je prejšnji teden obiskal Slovenijo. Ne biti tako pozorni, katerega kandidat podpira, ne rabite biti pozorni, katero stranko podpira, bi pa vam bilo koristno, lahko pa nekaj drugega pogledate. Poglejte, kaj nam svetuje. Njegov govor je bil preprosto to, da naredite vse, da v državo pripeljite optimizem, in vse naredite, da izpeljete strukturne reforme. Ne mučiti državljank in državljanov, posnemajte Nemčijo! V Slovenijo pripeljite strukturne reforme. Govoril je v bistvu pa zlasti o enem. Pravi, da je nemogoče, da se država razvija, če ima poglavitno reformo, ki zažira v javne finance, neizvedeno; in ta reforma je pokojninska reforma. Sedaj slišimo in je prišla v Državni zbor pokojninska reforma, tista reforma, ki ste jo s takim veseljem lansko leto zrušili. Z velikim veseljem pričakujem izračune; z velikim veseljem pričakujem, kako boste pokazali, da bo ta pokojninska reforma, podobno kot sta včeraj vaš predsednik Vlade in finančni minister trdila, da nam boste dokazali, kako bo naslednje leto s to pokojninsko reformo mogoče privarčevati 150 milijonov evrov. Namreč, po stari, ki je bila bolj rigorozna, je bil finančni učinek v naslednjem letu 50 milijonov evrov in ob sedanji, ki obremeni samo eno kategorijo ljudi, in to so ženske v tej državi, pa vi govorite, da bo prinesla 150 milijonov evrov na račun žensk. Spoštovane gospe, spoštovani gospodje, pozivam vas, da napako, ki ste jo naredili s tem konkretnim Zujfom, danes popravimo. S tem Sloveniji damo nek signal – ker je danes popularno govoriti, da dejemo signal in signale, tako da na trenutke imam občutek, da ste postali radijska postaja, ki oddaja kar naprej neke signale v Slovenijo in navzven, pa dajemo potem še mi, kot parlament nek signal in gremo skupaj naprej z nekimi pametnimi koraki. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Damjana Petavar Dobovšek, pripravi naj se, prosim, Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Lep pozdrav še enkrat, spoštovani kolegi in kolegice! Vlada je prevzela zelo težko nalogo popeljati Slovenijo nazaj na pot uspešnih držav in zelo nehvaležno nalogo sprejeti nujne ukrepe za izhod iz krize in to je tisto, česar je mene strah. Mene ni strah govoriti. Prejšnjo vlado je bilo strah, zato je kupovala socialni mir in je na ta račun zadolžila Slovenije do 16 milijardnega javnega dolga in ustvarila 800-milijonsko proračunsko luknjo, kar je rekord. Zato se mi zdi nujno in z nekim razumevanjem sprejemam ukrepe, ki jih Vlada prelaga. Imamo vlado, to vlado – pa smo z njo zadovoljni ali pa nismo zadovoljni – in vlada je tista, ki izvršuje in ki poskuša sprejeti ukrepe za izhod iz krize. Na žalost nekoga je to vlada Janeza Janše, ampak jaz sem optimistična in verjamem, da bo vlada Janeza Janše pripeljala Slovenijo iz krize. Pred nami pa je trnova pot. Zavedam se, da bodo ukrepi, so in tudi še bodo, v javnosti zbudili nezadovoljstvo, vendar Vlada nima manevrskega prostora. To smo že večkrat slišali. Zavedam se, da bomo tudi koalicijski poslanci, bolj kot opozicijski poslanci, ves čas tarča posledic teh ukrepov, vendar pa se zavedam tudi, da ustvarjamo neke pogoje za bodočo generacijo, za naše otroke, da bomo enkrat lepše živeli, pa tudi za naše starše pa babice. Tudi mi smo odgovorni vsi skupaj. Dve rešitvi sta vedno: ali bomo šli tako, kot delajo Grki, ali bomo dobili pomoč iz Bruslja. Tudi Grki so na ulicah zato, ker morajo sprejemati reforme in to ljudi prizadene. Normalno, da jih prizadene! In tudi ta vlada sprejema ukrepe, ki prizadevajo ljudi. Na žalost je vedno tako, če želimo speljati določene reforme; in te reforme so nujne. Vlada se je med drugim odločila tudi za konsolidacijo javnih financ in zato je sprejela Zakon o uravnoteženju javnih financ. Vsaka kriza, vemo, pušča posledice. Najprej so jih čutili v realnem sektorju, pa se nismo najbolj poenotili s krizo v realnem sektorju. Zaradi gospodarske krize v realnem sektorju je danes 120 tisoč nezaposlenih, podjetja so v insolvenčnih postopkih, podjetja zaradi tega ne morejo odplačevati svojih obveznosti in tudi ne prispevkov za zaposlene, zaradi tega so blokirana. Zato so tudi nujni ukrepi te vlade v smeri zvišanja gospodarske rasti, da se bo zagnal gospodarski ciklus, zato tudi sanacija bank, zato tudi pokojninska reforma, zato tudi reforma trga dela! Zagotoviti se morajo nova delovna mesta, šele tako bomo lahko zopet plačevali prispevke in le tako se bo lahko zagotavljala dolgoročna medgeneracijska solidarnost. Treba je poudariti, da se za pokrivanje rednih izplačil iz pokojninske blagajne danes – torej, ne zadostujejo le vplačila aktivne generacije in zato je primanjkljaj v višini 30 %. To so zastrašujoči podatki! Treba je poudariti, in to tudi vlada pojasnjuje, da je ukrep negativne uskladitve pokojnin, ko govorimo o 143. členu Zujfa, urejen v četrtem delu zakona, kjer so opredeljeni začasni ukrepi – ne zavajajmo javnosti in naših upokojencev! Opredeljeni so začasni ukrepi, iz česar izhaja, da tudi ta ukrep nima trajne narave. Poudarjajo tudi na vladi in danes smo spet slišali, da gre za zakon, ki je po svoji naravi začasen, saj ureja odziv in prilagoditev države in deležnikov državnega proračuna na gospodarsko situacijo, in sicer na način, da v največji mogoči meri sledi načelom enake obravnave vseh upravičencev. Na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve so tudi poudarili, da se znižanje pokojnin nanaša le na krizna leta in le na pokojnine, ki nimajo podlage v vplačanih prispevkih in so višje od 622 evrov. Tudi jaz sprejemam ta predlog spremembe Zujfa, ki ga predlaga opozicija kot nek apel, kot poziv in opozorilo vladi; in vlada je to tudi sprejela. V tem vidim pomoč opozicije, da se opozarja na določene zadeve, ampak težko sprejmem predlog Zujfa, ki ga predlaga opozicija, ker je izrazito parcialen, krivičen je do ostalih 340 tisoč upokojencev ali pa do 214 tisoč upokojencev, ki pa prejemajo pokojnino, ki je nižja od 622 evrov. Ja, pokojnina je socialno poroštvo le, če ima osnovno v plačanih prispevkih. In to je tisto bistvo! Ponavljam, pokojnina je socialno poroštvo le v primeru, če ima osnovo v plačanih prispevkih. Vse ostalo so privilegirane pokojnine. Težko sprejmem argumente, da gre za kaznovanje posebne skupine upokojencev in težko sprejmem argumente opozicije, da gre za ideološka merila za kategorizacijo upokojencev. Dopuščam pa možnost, da se je za določeno kategorijo zgodila krivica. Problem vidim v zavarovancih, ki so plačevali prispevke v pokojninske blagajne bivših republik SFRJ, zato je Vlada pripravila novelo Zujfa in, kot smo slišali, je danes bila na vladi tudi sprejeta. Zaradi teh razlogov, ki sem jih navedla, predvsem pa to, da je pokojnina socialno poroštvo le v primeru, da ima osnovo v plačanih prispevkih, tega vašega predloga Zujfa, ki govori samo o privilegiranem številu upokojencev, ne morem sprejeti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gašpar Gašpar Mišič, pripravi naj se gospa Marija Plevčak.
Spoštovana podpredsednica, kolegice in kolegi! Moja predhodnica je dejala, da je Vlada sprejela zelo težko nalogo. K temu bi – draga kolegica, vaše nastope zelo cenim, vendar državljanke in državljani smo s to vlado tudi sprejeli veliko breme. Včasih pomislim, da bi bili diametralno nasprotni ukrepi boljši v času krize, kot jih sprejema ta vlada, kot jih predlaga vlada in kot jih sprejmemo tukaj in potrdimo v hramu demokracije. Ampak za začetek, mi uvodoma dovolite, spoštovani, da povem nekaj zelo osebnega. Trpim ob gledanju in poslušanju, kako se koalicijske poslanke in poslanci sprenevedate, ker ne slišite niti glasu socialno najbolj šibkih državljank in državljanov, da ne omenjam, kako malo vam je mar za glas opozicije. Kot da bi v tej državi živeli samo vaši somišljeniki; pa ne živijo, so tudi drugačni! Zato bi morali upoštevati vse. Trpim, ker so vladni ukrepi, ki jih koalicijske poslanke in poslanci podpirate, dolgoročno škodljivi za našo državo, s katerimi nikoli ne bomo iz države sledilke prestopili med tiste države, ki trende ustvarjajo. Vedno bomo cepetali za nekom. Ivan Cankar je rekel: "Hlapci! Za hlapce rojeni,..." Upam, da to ne drži še danes, ne bi smelo držati. Trpim ob nezavedanju te vlade, kakšne so naše primerjalne prednosti v odnosu do partnerskih držav, kar je ključnega pomena za politični in gospodarski položaj Slovenije v Evropi in svetu. In kolegica Petavar, dejali ste, da ta zakon, ki danes obravnavamo, da je samo začasne narave. Ja. Upam, da je začasna tudi ta vlada. Naj se sedaj vrnem k točki dnevnega reda, se opravičujem za ta intermezzo na uvodu. Danes je dan, ko imajo državljanke in državljani priložnost spoznati, komu in za koga so na volitvah dali svoj glas. In danes je dan, ko imamo poslanke in poslanci, s poudarkom na tistih, ki ste s pritiskom na tipko "za" omogočili sprejetje Zujfa, Zakona o uravnoteženju javnih financ, z vsemi pomanjkljivostmi, da preverite oziroma da popravite napako, s katero ste povzročili krivico številnim, ki so gradili našo državo. Niso upokojenke in upokojenci krivi, ker ta vlada ne obvlada finančne in gospodarske krize, v kateri smo se znašli tudi zaradi slabih in napačnih odločitev visokih predstavnikov te vlade v preteklosti, ki danes namesto ustvarjanja pogojev za zagon gospodarstva in odpiranja novih delovnih mest, o katerih se tako govori, posega v zaslužene in prigarane pravice upokojenk in upokojencev! To ni modro in to ni pošteno. Ali se je kdo vprašal, drage kolegice in kolegi, kakšen signal s takšnimi ukrepi pošiljamo mladim, kot tistim, ki so v ključnih trenutkih pogumno branili zemljo, po kateri danes svobodno stopamo in ki so kri in znoj vgradili v suverenost Slovenije? Namesto hvaležnosti jemljemo njihovo dostojanstvo. Bojim se, da se nekateri ne zavedate, da nam svoboda ni bila podarjena, temveč izborjena, zato pokažimo dolžno spoštovanje do vseh, ki so bili del tega boja. In mimogrede, ključno za vzdržnost javnih financ je zdravo gospodarstvo in ne zgolj varčevanje v breme socialno šibkih državljank in državljanov, kar povzroča upad potrošnje, ki posledično le še zmanjšuje gospodarsko rast, veča nezaposlenost, še nižje plače tistih, ki še sploh imajo službo in delo, in ker dela ni, ni vplačil prispevkov v pokojninsko blagajno in vse to zmanjšuje socialno varnost. Kam vse to pelje, boste tisti, ki danes odločate o usodi te države, sprevideli, ko bo že prepozno. Drage gospe in gospodje! Probleme imamo zaradi problemov tistih, ki probleme ustvarjate, ki ne morete ali nočete razumeti bistva delovanja in funkcioniranja države, pa čeprav so vas polna usta, kako si prizadevate za blaginjo vseh državljank in državljanov. Ko omenjate izdatke in obveznosti države do državljanov, ki jih delno ali v celoti financira država, pozabljate, da državljanke in državljani polnimo državno blagajno z namenskimi prispevki in davki. Torej država ni nikakršna dobrotnica, ki deli miloščino. Celo več! Tudi plače vseh politikov, ministrov, vladnih in državnih uslužbencev in drugih funkcionarjev se financirajo iz prispevkov in davkov, ki jih v državno blagajno vplačujejo državljanke in državljani. Torej, dragi naši, tako imenovani oblastniki, ki vam je zaupano vodenje in upravljanje te države, ničesar nam vi ne šenkujete. Prav ničesar. In bilo bi lepo, da temu primerno prilagodite svoj odnos do državljank in državljanov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marija Plevčak, pripravi naj se, prosim, gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala za besedo, še enkrat. Zavedati se moramo, in jaz osebno se zelo zavedam, da smo v zelo globoki krizi. Vprašajmo se, kdo nas je spravil tako daleč. Mislim, da vse vlade, ki smo jih do sedaj imeli. Nobeni ne moremo reči, da ni brezglavo zapravljala. In na koncu smo prišli do situacije, v kakršni smo. Kriza ni samo zunanja. Velik del krize so povzročili tisti, ki niso dobro delali. Tisti v bankah, tisti, ki so vršili nadzore nad bančnim sistemom, nad odtujevanjem gospodarstva oziroma uničevanjem gospodarstva. Občutek imam, da smo vsi skupaj zdaj naenkrat nemočni. Danes razpravljamo o spremembi Zakona o uravnoteženju javnih financ. Ko smo se začeli ubadati s tem zakonom, je bilo zelo veliko zadev, ki smo jih obravnavali res po zelo nujnem postopku, in verjamem, da je bilo ob tem napravljenih tudi nekaj napak. Upam oziroma moram povedati, da smo na te možnosti napak na seji odbora tudi opozarjali. Vendar vseeno se mi zdi, da je prav, danes ko razpravljamo o spremembah pokojnin, ki smo jih nekaterim zmanjševali, da te napake priznamo in da za vse tiste, ki so dobili pokojnino iz plačanih prispevkov v bivši Jugoslaviji, ne glede na to, kje so delali, da to pokojnino popravimo. Še nečesa bi se rada dotaknila. Vedno je govora o nekih zneskih pokojnin. Na koncu koncev, 622 evrov ni nadstandardna pokojnina, dajte si to zapomniti! 622 evrov je pokojnina, s katero čez mesec upokojenec komaj preživi; bog ne daj, da ostane eden sam, če sta oba upokojena! Mislim, da moramo tu vsi skupaj strniti moči, da bomo našli rešitev, tako, da bo po volji vsem. Vem, da vseh napak ne moremo odpraviti ali popraviti, vendar kljub vsemu rešimo vsaj nekaj problemov, da anomalije, ki so se zgodile, odpravimo. Še vedno pa smatram in upam, ker nas je v Sloveniji dva milijona prebivalcev in malo manj kot 600 upokojencev, da se za teh 600 upokojencev da tudi individualno napraviti kontrolo, iti od primera do primera, če ne v dveh mesecih, pa v treh, ampak nekaj se bo storilo in se bodo našle napake, ki so bile storjene. Srčno upam, da bomo danes našli kompromis in da bo tudi Vlada prisluhnila, da bodo na koncu zadovoljni upokojenci, pa tudi mi, ki sedimo v parlamentu. Mi smo zelo odgovorni in osebno se čutim tudi zelo odgovorno, posebno še, ker prihajajo v mojo poslansko pisarno ljudje, ki imajo probleme, ki komaj preživljajo, tudi s pokojnino, ki je večja od 600 evrov. Zato ne bi več želela poslušati o nadstandardnih pokojninah zaradi tega, ker to upokojence zelo vznemirja, saj so za njih to pokojnine za preživetje. Hkrati z razpravo o pokojninah pa moramo imeti v mislih tudi vse naše mlade, ki končujejo šolanje, ki nimajo delovnih mest, ki vegetirajo pri svojih družinah. Tudi to je problem, ki ga moramo upoštevati in obravnavati, sicer ne zdaj v zvezi z Zujfom, ampak verjetno zelo kmalu. Tako upam, da bo danes Vlada prinesla pametno rešitev in potem bomo videli, kako se bo naša poslanska skupina odločila. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar. Pripravi naj se, prosim, gospod Mirko Brulc.
Hvala, predsedujoča. Kolegice in kolegi! Star sem 61 let in sem se v svojem življenju tudi kar aktivno ukvarjal s politiko ter spremljal razvoj naše države in pri tem tudi pomagal. Ne spomnim se pa obdobja, v katerem bi bila tolikokrat na preizkušnji pravna država, kot je ravno v tem obdobju. Jasno, država je v stanju, v kakršnem je, in vsakdo po svoje želi, da bi ustvarili čim boljše pogoje, da bi izplavala iz teh težav. Na dnevnem redu so tudi kršitve pravne države, take in drugačne. Ko danes govorimo o popravku Zujfa, 143. člena, je ena od priložnosti in možnosti, ki jih daje opozicija z vlaganjem novele, da se nekatere krivice in s tem odmikanje od pravne države tudi popravi. Iluzorno je bilo pričakovati, da Zujf, sprejet po tako hitrem postopku, ne bo imel posledic. Zujf ima posledice. Zujf je pravzaprav orodje za povečevanje revščine. Vendar, če pogledamo tudi drugo stran, je v državi treba nekaj storiti, da bo izplavala iz težav, za to pa je treba tudi nekaj tvegati. Na ZUJF je imela opozicija, pa tudi naša stranka Pozitivna Slovenija veliko pripomb. Opozarjali smo na anomalije in pomanjkljivosti Zujfa, vendar takrat je šel glasovalni stroj naprej, Zujf je sprejet in je tukaj. Vendar, danes je ponovno priložnost, da vsaj ta 143. člen, ki posega v pravice, ki so pridobljene in pričakovane pravice 26 tisočev upokojencev, da se popravi. Ne strinjam se ravno s kolegico Damjano, ki govori, da so pokojnine socialno poroštvo, vendar samo v tistem delu, kjer so pokojnine zagotovljene z rednimi prispevke. Pokojnine so socialno poroštvo tudi za tiste, ki so si skozi zakonske pravice pridobili to pravico, da imajo pokojnino tako, kot je. Te pravice so si pridobili v tej državi oziroma v tisti, ki je bila pred to državo. Takrat, ko jim kršimo te pravice, zanesljivo jih kršimo, takrat smo naredili nekaj slabega, saj na to nas opozarja tudi institucija varuhinja človekovih pravic in saj na to nas bo tudi opozorilo verjetno Ustavno sodišče, ki bo vzelo v presojo ta 143. člen Zujfa in tudi pričakujem, da se bo tudi popravljal, bo korigiral in modificiral do take mere, da bodo te pravice popravljene. Ne gre zgolj za eksistenčno vprašanje vseh teh 26 tisočev, ki so prizadeti; to so borke, borci, to so interniranci, to so invalidi, to so tudi tisti, ki so bili v drugih državah. Tu gre predvsem tudi za neko moralno škodo, ki je povzročena vsem tem, ki so do sedaj bili prepričani, da so se borili za pravo stvar, da so delali za pravo stvar, za to državo, ki jim je ne nazadnje tudi dala pravico, da imajo višjo pokojnino. Tu gre za načenjanje dostojanstva vseh teh, ki so prizadeti, in zato je danes razprava o ideoloških razponu, ideoloških namerah, da se nekako negirajo, ali onemogočijo, ali zmanjšajo pravice vseh teh, ki so dobili te pravice na podlagi svojega prizadevanja v preteklosti. Kolegica Romana je tudi na začetku govorila o solidarnosti. Ne vem, tu ne vidim velike solidarnosti; v spreminjanju tega člena ne vidim velike solidarnosti, ker tu gre za zelo diskriminatorno stvar. Težko me prepričate, da je kakršna koli točka solidarnosti, ko se na neki način jemlje 26 tisočem upokojencem neka pravica. Želel bi, da ta novela, ki je predlagala, dobi tudi vašo podporo, saj konec koncev, ko je bil sprejet Zujf, se je minister Erjavec prejel za glavo in je rekel: "Saj nismo vedeli, kaj sprejemamo!" In na koncu koncev, ko je bil sprejet Zujf, je šef Državljanske liste rekel, da se bo trudil in da pričakuje, da bo do konca tega leta tudi ta krivica popravljena – a sedaj je možnost za oba, tudi za ministra Erjavca, gospoda Viranta, da se te stvari popravijo? Saj vem, da v odgovor dajete, da Vlada pripravljala neke stvari. A bomo zopet čakali na to, da bo vlada to pripravila, če je pa danes priložnost in danes možnost, da glasujemo za to in te krivice popravimo! Seveda s strahom in velikim pričakovanjem čakamo tudi na pokojninsko reformo. Dvomim, da bo v predlogu pokojninske reforme, vsaj za ta del populacije, ki ji že danes Zujf jemlje pravice, da bo poskrbljeno bolje, ampak vsaj toliko je, da imamo čas, da na to opozarjamo že danes in da bomo prav tako takrat, če bo pokojninska reforma nekako prikrajšala vse te pravice, glasni in bomo tudi predlagali ustrezne modifikacije. Začasnost – upam, da je res začasen ukrep; pa tudi če je začasen, se ga splača in ga je vredno podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc. Pripravi nas se gospod Roman Žveglič.
Lep pozdrav. Gospodarska kriza je samo izgovor za ilustracijo; in to ne za tiho, ampak za zelo glasno, ki se občuti tudi v materialnih dobrinah. Žal je teh borcev, partizanov, taboriščnikov vsak dan manj – zakaj ste se spravili prav na to kategorijo ljudi? Res je, ko je bil v taborišču, ni plačeval v blagajno in je sedaj označen kot privilegiranec. Pa to je fašizem, ljudje dragi! To se ne dogaja v nobeni državi! Glejte, razprava, to, kar je kolegica – zdaj je šla ven – govorila o 620 evrih. Res je, ne smemo si dovoliti razprave o tem, da je to dovolj za preživetje, vse, kar je nad tem, je pa že neko bogastvo in je treba jemati. Ta vlada je dosegla to, da imamo lačne otroke, pa omenjajo Ropovo vlado in ne vem kaj. Takrat ni bilo lačnih otrok! Danes imamo lačne otroke in to je dosežek te vlade in te koalicije! In ne me hecati, ko pravijo, da bo DeSUS dobil zagotovila, da pokojnine ne bodo zamrznjene. Kaj lahko Karlu Erjavcu, vodji DeSUS, še kaj verjamemo? Kolikokrat vas je vrgel na mino? Vedno ste glasovali tako, kot je bil ukaz, in tudi danes boste, brez nadaljnjega!. To so izgovori: veste, Vlada sedaj pripravlja nek dokument [[...]]Potem bomo dobili tak zmazek, kot je ta zapis, ki smo ga dobili prej in ga je kolegica Potrata natančno razložila, kje so neumnosti, ki so notri zapisane. Nekateri po nemarnem omenjate Mira Cerarja, Svetlano Makarovič, Kučana in še koga. Po nemarnosti! Ti so palčki, ki jih omenjajo. Tisti, ki omenjajo te osebe, so palčki! Gre za to, da se je treba tem ljudem prikloniti do tal, ker to, kar so oni naredili za našo domovino, marsikdo od nas nikoli ne bo. Ne pa, da si sedaj govorimo, da ima Miro Cerar preveliko penzijo, vzemimo mu 100 evrov! To je nesramnost! Ne more človek tukaj drugače razpravljati, žal! Ker človeku zavre kri in potem gre razsodnost k vragu. Tako se bomo pogovarjali tukaj ali se bomo pogovarjali, če bomo zaposlili kakšnega mladega – razen tistih par v kabinetih, ki so "naši". Tisti so dobili službo. Včeraj minister za gospodarstvo ni znal ene številke povedati, koliko je novih zaposlitev bilo v tem obdobju, pa že teče leto vašega vladanja in porinili ste se na ta položaj. Porinili, ni vas narod izvolil in sedaj delate kot buldožer z ljudmi, jih strašite, grozite [[...]]Predsednik Vlade pravi, da če ne bo sprejetih pet ukrepov, je konec sveta. Ne bomo hodili v gledališče, ne bomo pili piva, ne bomo šli na nogometno tekmo [[...]]To je bodočnost te države? Začnite delati na reformah, ki so nujno potrebne, da boste stvari premaknili z mrtve točke in boste imeli našo pomoč! Pustite tistih pet starih borcev, taboriščnikov, borcev za osamosvojitev Slovenije, naj končajo svoje življenje v miru; oni s svojimi penzijami ne bodo rešili našega gospodarstva! Pa vprašajte malo, v vašem času, ko so kredite dajali tajkunom! Danes berem v časopisu, Hauc, šef nove KBM – 27 milijonov je dal za neko bioplinarno, ki niti gradbenega dovoljenja nima! Grozite, da boste z 10 tisoč evri kaznovali direktorje javnih zavodov, če ne bodo upoštevali uravnoteženega svojega proračuna. Vi pa zahtevate fiskalno pravilo v [[...]]Od ministrov zahtevajte kazni 10 tisoč evrov, če ne bodo svojega ministrstva peljali v skladu s fiskalnimi dogovori. Zahtevajte! Ne pa enega ravnatelja, ki ima tam tristo otrok, nima pa učitelja angleščine in ga ne sme zaposliti; ali pa podružnična šola, ki ima ne vem kakšne stroške – jih ne bo mogla porabiti. Spravite se na realna tla, začnite delati, imate našo pomoč pri pokojninski zakonodaji, pri vseh drugih pomembnih reformnih zakonih boste imeli našo podporo, če boste koristili lastno znanje in tudi nekatere naše predloge. Ta zakon bom podprl, vem pa že v naprej, da ne eni, ne drugi, ne tretji tega ne boste storili, pa naj so izgovori, kakršni koli so. Hvala.
Hvala lepa. Za repliko je prosil gospod Franc Jurša, verjetno v imenu DeSUS.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednika. Res je, da nisem bil omenjen, ampak bila je omenjena stranka DeSUS oziroma predsednik te stranke in prav je, da vseeno čisto na kratko nekaj obrazložim. Spoštovani kolega Mirko Brulc, Sopomurec – ni važno, je pa pomembno, da vemo, od kod kdo izhaja. V stranki DeSUS, pa tudi v poslanski skupini nimamo te navade, da bi karali druge poslanske skupine in njihove predstavnike. To iz zgodovine poznate, tega nikoli prej nismo počeli, tega ne počnemo tudi zdaj. Če bomo uspeli [[...]]
Gospod Jurša, samo malo. Replika je takrat, kadar ocenite, da je morebiti bilo kar koli napačno razumljeno v razpravi, v povezavi z DeSUS, kolega gospoda Mirka Brulca, tako da bi se na to osredotočili [[...]]
[[...]]bom zelo kratek [[...]]
[[...]]če je kaj narobe razumel.
[[...]]in bom zelo jasno povedal. Ne soditi in govoriti o nekomu, da je "našajbal", ampak počakajmo in bomo videli, ali se bodo te pokojnine v takšnem odstotku, kot je bilo s strani Karla Erjavca napovedano, tudi uskladile ali se ne bodo. Hvala.
Besedo ima gospod Roman Žveglič, pripravi naj se prosim gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Dragi kolegi in kolegice, lep pozdrav vsem skupaj! Res je, da se po navadi zakonodaja dotakne, sploh katere so na tem socialnem področju in se dogajajo krivice. Določene krivice se lahko popravijo, za določene krivice pa se je treba tudi vprašati, če so krivice. Omenil in spomnil bi vse tukaj prisotne, da je z uveljavitvijo socialne zakonodaje iz prejšnjega mandata tudi bilo odvzeto okoli 15 tisoč državnih pokojnin z izgovorom, da za njih ni bilo vplačanih prispevkov in da zato ne morejo več biti. Tudi to je bila pridobljena pravica, pa danes nihče se ne zavzame, da bi se te pridobljene pravice popravile. Ali mogoče zato, ker je v teh 15 tisoč državnih pokojnin velika večina kmečkih, podeželskih žena in nimajo takšne politične teže?! Poudaril bi še nekaj, kar se velikokrat govori, da se jemlje borcem. Se! Enemu delu, vendar ne vsem! Moj oče je aktivni udeleženec narodnoosvobodilne borbe in mu po Zujfu ni bil odvzet niti en evro. Res pa je, da prejema nizko vsoto. Hvala.
Hvala lepa. Kot predlagateljica dr. Andreja Črnak Meglič, izvolite.
Hvala lepa. Res je, da nismo vsi ves čas notri, ampak še bolj hudo pa je to, da se ne poslušamo. Danes je bilo že enkrat pojasnjeno, spoštovani kolega, kaj se je dogajalo z državnimi pokojninami. Če bi bil uveljavljen ZPIZ-2, kot ga je predlagal Svetlik, bi državne pokojnine ostale. Nič ne bi bilo odvzeto. Toliko, da si to lahko pojasnimo. Na drugi strani pa je res tudi to, da smo s socialno zakonodajo za te ljudi, ki imajo nizke dohodke, zagotovili celo višje prihodke na podlagi socialnovarstvenih pomoči oziroma prejemkov. Kajti, če dokažejo, da njihovi dohodki niso zadostni, imajo pravico do te pomoči. In ta pomoč gre lahko tudi do višine 460 evrov. To je eno. Drugič. Neprestano se govori o tem, da se odvzema tistim, ki niso vplačevali v pokojninsko blagajno. Poleg teh 8 tisoč, o katerih se zdaj pogovarjate, in so pač delali v drugih jugoslovanskih republikah, sem vas že opozorila, obstajajo tudi druge kategorije: obstajajo tisti, ki so bili v JLA, obstajajo delavci v zveznih organih, obstajajo tudi vojni veterani in tako naprej. Ti so vse svoje življenje vplačevali, vendar v neko drugo blagajno. Slovenija se je kot država zavezala, da bo te obveznosti spoštovala in pravice zagotavljala tako, kot je bilo dogovorjeno – pa se na te nihče nič ne spomni! In tretja kategorija so ljudje, ki jim je na podlagi posebnih naporov, krivic, ki so jim bile narejene, delovnih pogojev in tako naprej, dodeljena pravica na podlagi posebnih zakonov, ki smo jih sprejeli v tej državi. Zato pravimo, da govorimo o eni kategoriji. Zato jih je treba obravnavati enako! In zato varuhinja in ključni slovenski pravniki, bivši ustavni sodniki, trdijo, da če delamo selekcijo, govorimo pravzaprav o diskriminaciji in neskladnosti z ustavo. Zato vas opozarjam, kakršen koli zakon boste že pripravili ali popravek, ker tudi jaz imam občutek, da nimate nobenega namena podpreti naš zakon, vas opozarjam, da boste nadaljevali isto zgodbo, iste krivice, isto neustavnost; in zato to ni sprejemljivo! Dajmo vzeti pamet v roko, nehajmo se zanašati na to, da bo za nami popravljalo napake Ustavno sodišče, če pa to ne, če bo spet našlo kakšen obvod, da ne bo odločalo o tem, pa Evropsko sodišče za človekove pravice. Ne delajmo si več te sramote! Gre za 5 % upokojencev in za 1 % tistih prihodkov, s katerimi razpolaga pokojninska blagajna, pa smo po njih udarili s 25 % znižanji pravic. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa še enkrat. No, v krizah različni politični tokovi poskušajo ignorirati človekove pravice. Nedvomno je, da je tudi dostojanstvo ena od človekovih pravic. Vsi skupaj danes ugotavljamo,da je Zujf povzročil krivice, da je bilo pravzaprav oškodovanih več kot 26 tisoč upokojencev. To ugotavljamo vsi, in levi in desni. ZUJF je diskriminatoren, protiustaven v številnih pogledih. Imate opozorila tudi varuhinje človekovih pravic. Za konec, ker časa ni veliko, oznanim, kako si nekateri predstavljate vladno pravičnost. Upokojenec, ki je delal v JLA ter ima 932 evrov pokojnine, ta mu je zmanjšana za 150 evrov ter dobi 782 evrov. Drugi upokojenec, ki je delal 15 let v JLA, ter 25 let v drugi firmi in mu je od pokojnine 934 evrov zmanjšana oziroma odvzetih 200 evrov ter dobi 734 evrov. To je ta pravičnost in sorazmernost po vaše. Jaz pravim: ne! To ni prav, to ni pošteno do ljudi. Ne nazadnje, dovolite čisto za konec, človeške pravice ne smejo biti razkošje za boljše čase. Človekove pravice morajo biti vedno in povsod, tudi ali toliko bolj spoštovane v kriznih časih.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj. [[Je ni.]] Gospod Mihael Prevc, potem pa naj se pripravi naprej gospa Marjan Kotnik Poropat.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi! Vidim, da razprava počasi gre h koncu, pa mislim, da je to kar prav, saj je ta današnja razprava kar precej nabita s čustvi. Žal je tudi kar precej žaljivk, populizma in veliko ponavljanja. Žal moram povedati, da se verjetno ponavljanju že znanih dejstev tudi sam v tej kratki razpravi ne bom mogel izogniti. Moram že takoj na začetku povedati, da žal tega predloga zakona ne morem podpreti, kajti s tem zakonom se povsem izniči namen tistih varčevalnih učinkov, ki jih je ta vlada prisiljena izpeljati, če hočemo, da to našo državo ponovno postavimo na noge, kot se temu reče. Obstoječi zakon o uravnoteženju javnih financ, ki je bil sprejet poleti oziroma pozno pomladi, je vsekakor krizni zakon oziroma lahko bi mu tudi rekli začasni ukrep kot prilagoditev na gospodarsko situacijo, v kateri se nahajamo. Vemo pa, da je ta gospodarska situacija zelo kritična. Tako je bila vlada prisiljena sprejeti ta zakon, pri tem pa ji je bilo osnovno vodilo, da bomo breme varčevanja nosili vsi državljani, tudi upokojenci, razen tistih seveda, ki imajo pokojnine nižje od 622 evrov. S strani opozicije večkrat slišimo kritike, da je treba vzeti tistim, ki imajo več. Spoštovane kolegice in kolegi, točno to je bilo narejeno s 143. členom Zakona o uravnoteženju javnih financ! Sorazmerno glede na višino pokojnine se je vzelo več tistim, ki imajo več. Čudi me, da je za predlagatelje tega zakona problematično samo znižanje približno 3 % upokojencev, ki so bili upokojeni pod posebnimi zakonodajnimi pogoji, nikakor pa za predlagatelja ni problematično znižanje porodniških dopustov, otroških dodatkov, ukinitev državnih pokojnin še iz časa prejšnje vlade, kar so moji kolegi že prej omenjali, da ne govorim o zmanjšanju socialnih pravic najšibkejšim v družbi in tako dalje. Kaj na ta vaš predlog poreče tistih preostalih 97 % slovenskih upokojencev, ki so celo življenje garali in v celotni dobi vplačevali v blagajno, pa mnogi izmed teh danes lahko samo sanjajo o 800 evrih pokojnine ali več? V Slovenski ljudski stranki smo že poleti kmalu po potrditvi Zakona o uravnoteženju javnih financ opozorili na napako, ki se je v zakonu pojavila. Se pravi, gre za tiste, ki so delovne dobe opravili v drugih republikah, so za tisto obdobje tudi vplačevali prispevke in so bili res neupravičeno vključeni v ta krizni ukrep. Gre okvirno za, kot je bilo danes že večkrat povedano, 8 tisoč ljudi. Danes sem ravnokar dobil že vladni zakon, na hitro sem ga preletel in ugotovil, da ta zakon te nepravilnosti, te krivce, ki sem jih omenil, tudi odpravlja. Zato bom ta vladni zakon v nadaljevanju tudi podprl. Žal pa tega zakona, zakona opozicije ne morem podpreti, še enkrat bi rad poudaril, iz preprostega razloga, ker s 60 milijoni evrov obremenitev, ki jih dejansko ta zakon prinaša, povsem izniči namen varčevalnih ukrepov, o katerih govorimo in s čimer se ubadamo že celo leto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marjana Kotnik Poropat. Potem se naprej pripravi gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica! Moram na hitro prebrati, ker mi je malo časa ostalo. Sama se zavedam, da je Zujf bilo treba sprejeti in, soglašam, da je zaradi uravnoteženja javnih financ bilo treba hitro ukrepati, je pa tudi res, da v naši državi breme uravnoteženje javnih financ prenašamo na kategorije prebivalstva, ki za stanje, v katerem se je znašla, niso krivi. Menim, da bi večji del problema morali nositi povzročitelji recesije. Nekatere države rešujejo problem uravnoteženja javnih financ z obdavčitvijo premožnejših. Mi smo se odločili, da uravnotežimo javne finance najprej z Zujfom in smo ga tudi na hitro sprejeli, mudilo se je. Ni bilo časa za redni postopek, zaradi hitenja oziroma tudi zaradi hitenja je zakon slab, pri tem pa upam, da vsi ukrepi niso bili dovolj premišljeni. S sprejetjem tega zakona smo prizadeli ljudi. Veliko ljudi danes težko živi, pa ne samo upokojenci, poleg velikega števila upokojencev tudi druge skupine. Tako smo prizadeli vse v javnem sektorju z znižanjem plač, seveda, v realnem sektorju so to že prej doživljali. V Zujfu je najbolj problematičen člen 143, ki je prizadel tiste, ki so vplačevali v pokojninsko blagajno in so bili zaposleni v drugih republikah, pa tudi udeležence NOB, španske borce, internirance in tako naprej. Vsi ukrepi so začasne narave, smo danes slišali, vendar tudi če so začasne narave, ljudi prizadeneš in krivico je treba popraviti. Upam, da bomo to storili na primeren način. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jožef Horvat. Pripravi naj se gospod Janko Veber.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Najprej bi se rad iskreno zahvalil predsedniku dr. Gregorju Virantu za njegovo korektno potezo na podlagi mojega proceduralnega predloga. Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi! Gotovo se strinjamo s tem, da moramo vsi nekaj prispevati k izhodu Slovenije iz krize, prispevati nekaj iz svojega žepa. Tu sem kot pomurski poslanec notranje pomirjen, ker ugotavljam – mogoče vi tega ne veste –, da smo prav pomurski poslanci k temu prispevali v finančnem smislu največ, daleč največ. S tem nimamo težav, smo, kot rečeno, notranje pomirjeni. Prej je kolega Mirko Brulc rekel, postavimo se na realna tla – točno tako! Moramo se postaviti na realna tla, kjer ugotovimo, da preprosto ni denarja. Nekako sem bil vesel, ko sem konec leta 2008 poslušal ministra za finance dr. Križaniča, ki je takrat napovedal, da bo minimalna plača v Republiki Sloveniji do konca mandata tisoč evrov. Tega se vsi spomnimo. Za informacijo naj povem, da je danes minimalna plača bruto 763,06 evra, kar je po informativnem izračunu neto okoli 584 evrov, to je manj kot 622 evrov. Minister Križanič je takrat povedal, da bo minimalna plača tisoč evrov na račun povečanja slovenske konkurenčnosti. Kaj se mu je zgodilo – saj sočustvujem z njim –, prav na lestvici konkurenčnosti je Slovenija, mislim, da leta 2010, padla za 20 mest. Na lestvici, kjer merijo konkurenčnost 58 državam, smo leta 2010 pristali na neslavnem 52. mestu. To in še drugi kazalniki so tisti, ki enostavno kažejo na to, da moramo stabilizirati javne finance, kar je in bo nujno potreben pogoj za ponovno rast in zagon slovenskega gospodarstva. Prepričan sem, da delamo dobre stvari. Raje pa bi bil v vlogi donatorja kot pa tistega, ki se mora postaviti v vrsto pri Karitasu oziroma Rdečemu križu. Hvala.
Proceduralno, gospod Roman Jakič, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Glede na to, da je kolega Prevc prej povedal, da je Vlada Republike Slovenije že poslala zakon, o katerem je dr. Virant govoril, in ga je uspel na hitro preleteti, bi proceduralno prosil, če lahko tudi poslanci, ki nismo v tako privilegiranem položaju, kot je gospod Prevc, dobimo zakon, ki naj bi ga Vlada poslala. Tudi zavoljo tega, ker bodo potem razprave kolegic in kolegov, ki so imeli pomisleke in niso vedeli, ali bodo podprli ta zakon ali bodo čakali vladnega, da se bodo lažje izjasnili, ali je Vlada zadovoljila njihovi želji in potrebi po tem, da bi bilo to področje ustrezno rešeno. Proceduralno prosim, da se nam dostavi kopijo tega; če sem prav razumel, gospod Prevc jo ima, če je pa nima, se je pa seveda zlagal.
Hvala lepa, gospod Jakič, za vaš proceduralni predlog. V danem trenutku lahko izrečem samo to, da ima morebiti gospod Prevc predlog zakona še neuradno. Ko bo uradno vložen ta zakon in ga bomo imeli in bo pregledan, bo zagotovo posredovan vsem poslankam in poslancem. Je pa tukaj z nami tudi naš predsednik Državnega zbora, tako da sem prepričana, da tudi on stoji za tem, da bo temu tako. V danem trenutku zakona še nimamo, še ni vložen, morebiti nisem dovolj jasno povedala, da nam, v Državnem zboru ni bil uradno vložen. Gospod Janko Veber je tisti, ki ima naslednji besedo. Seveda, gospod Jakič, če dobim informacijo vmes, vas s tem tudi uradno javno seznanim. Se opravičujem, gospod Janko Veber, imate sedaj besedo.
Hvala za besedo. Mislim, da lahko predlagatelji še enkrat mirno pozovemo prav vse kolegice in kolege, ki čakate na vladni zakon, da ne čakati, imamo zakon v proceduri. Tudi v imenu vseh lahko prav gotovo rečem, da smo se pripravljeni usklajevati z vsemi in tudi upoštevati predloge, s katerimi bi definirali tudi doprinos vseh teh skupin, za katere pač vlagamo ta zakon, ker jim je bilo odvzeto 20 ali več odstotkov od zneska, ki ga prejemajo, da mogoče določimo tudi za njih, ne vem, tistih 5 %, tako kot je bilo za vse ostale ravno tako primeren znesek. Prepričan sem, da vsi tisti, ki so bili nekoč zaposleni v podjetjih na območju bivše države, tako narodni heroji, interniranci, begunci kot tudi vojaški zavarovanci, delavci organov za notranje zadeve, uslužbenci nekdanje JLA, potem upravičenci po zakonu o popravi krivic, upokojeni po zakonu o notranjih zadevah – vsi so pripravljeni prispevati delež k stabilizaciji te države, ampak naj bo sorazmeren in pravičen. Ta zakon imamo, dajmo ga izkoristiti. Hvala.
Hvala lepa. Sedaj vas lahko tako kolega gospod Roman Jakič kot tudi ostale kolegice in kolegi seznanim, da smo prejeli informacijo s strani Vlade, da približno ob 15. uri pride zakona v državni zbor z vlade. Sedaj naslednja na vrsti je predlagateljica dr. Andreja Črnak Meglič. Ne želite v tem trenutku. Hvala. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati. Vidim, da je interes za razpravo. Prosim za prijavo. Odpiram razpravo. Prijava poteka. Ugotavljam, da je prijavljenih 5 razpravljavcev. Vsak od razpravljavcev – 1 ura in 40 minut – ima torej pri nadaljnji prijavi 5 minut časa za razpravo. Izvolite. Prva ima besedo mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala za besedo. Načelom se nisem mislila danes ob tej točki oglašati, ampak ob tem sprenevedanju vladne koalicije, še posebej gospoda Viranta, ki je javno povedal, da bo podprl naš zakon in ga bomo potem z amandmaji popravljali, ob tem, spoštovani predsednik, da je vlada imela čas od junija do danes, pa ni. Danes je na dopisni seji verjetno sprejela super zakon, ki je bil pripravljen od včeraj popoldne na danes dopoldne. In vi ste bolj naklonjeni temu samo zato, ker pod tem predlogom zakona piše "Vlada Republike Slovenije" in ne "Pozitivna Slovenija in Socialni demokrati". To je res: stopimo skupaj, bodimo konstruktivni, potegnimo Slovenijo iz blata! To res pomeni to! Pripravimo, prosimo, obrazlagamo. Ne! Dober je samo tisti zakon, pod katerim piše "Vlada Republike Slovenije". Prav! Vaša odločitev je taka, ampak ne blefirajte pred celotno Slovenijo z velikimi besedami, kako ste željni konstruktivnost, kako ste željni sodelovanja in še česa, samo to vas prosim. Prav, naj bodo vaše rešitve najboljše, če res tako mislite, ampak ne prodajajte ljudem praznih besed in obljub!
Hvala lepa. Besedo ima mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa še enkrat. Predsednik Državnega zbora me je v javnem linču okaral, ker sem uporabila besedo podlo ravnanje. Priznam, ni najbolj primerna beseda, bom rekla, morda se zanjo tudi opravičujem, če sem kogar koli osebno prizadela, ampak veste, razsodnik z zlatim žezlom v rokah mora biti tudi kredibilen, pa ga v tem trenutku pozivam zaradi besed, ki jih je sicer omenila kolegica pred menoj. Predsednik Gregor Virant je po mesecih zatišja o napovedanih popravkih Zujfa, to je tega našega predloga zakona, pojasnil, da nameravajo, citiram, "njegovi poslanci drugi poskus opozicijskih popravkov podpreti le v današnji prvi parlamentarni obravnavi, pozneje pa bi rešitve omilili z amandmaji, saj da so preveč radikalni". Naj bo to, spoštovani predsednik, tudi z naše strani, ker smo sopodpisniki tega predloga, poziv h konstruktivnemu sodelovanju. Pripravljeni smo, res pripravljeni, pa verjamem, da lahko govorim v imenu vseh podpisnikov tega zakona, v nadaljevalnem postopku v drugi obravnavi zakon popraviti tudi po vaših željah ne nazadnje to omogoča parlamentarna procedura. Vi veste, da so v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu lahko vlagajo in sprejemajo amandmaji, ki zakon popravljajo. Mi smo pripravljeni! Upam in želim, da ste pripravljeni tudi vi, posebej na besede, ki ste jih izrekli in ki so javno zapisane na spletnem portalu, če se ne motim, današnjega Dela oziroma včerajšnjega Dela.
Besedo ima gospod Roman Jakič.
Hvala za besedo. Danes sem poslušal veliko velikih besed o tem, kako so nekateri celo življenje garali, 3 % upokojencev pa se je luftalo, tako sem razumel diskusije, ki so prihajale s te strani. Tudi teh 3 % ljudi je celo življenje garalo in vplačevalo v pokojninsko-invalidsko zavarovanje, zato da bi lahko končno, ko bodo v pokoju, uživali v sadovih tega svojega dela; in ni pošteno. Ni pošteno, da se o njih govori kot o parazitih, ki so v bistvu nekaj posebnega. Vam bom povedal primer moje tašče in tasta, oba zaposlena na Slovenskih železnicah, ki je segala v Jugoslaviji do Reke. Tašča bila poslana v Reko kot diplomirana pravnica in šefica kadrovske, tast poslan v Matulje na postajo kot šef postaje. Garala celo življenje v slovenski firmi. Tašča je izgubila 200 evrov, pokojnino 950 so ji zmanjšali za 200 evrov, tastu pa za 150 evrov. Sedaj me zanima, v katero kategorijo bodo dali ti poslanci na desni tovrstne primere. Poglejte, če bi bil Zakon o policiji sprejet takrat, ko ga je Peter Vilfan predlagal, mogoče ta fant, ki je šel z baklo čez celo igrišče in jo vrgel med Green dragonse, ne bi mogel biti v četrtek na tekmi s Tottenhamom, ampak se je govorilo takrat, da počakajmo vladni predlog; čakamo, čakamo, vmes pa se je zgodilo neko, da ne rečem "sranje". Tudi tu ne razumem, zakaj ne podpirate ali pa ne greste v spremembo tega predlaganega. Vsi govorimo, da ni bila sprememba pravična. Ko poslušam kolega Horvata, se opravičujem, ko govori o tem, zakaj ne zahtevajo skozi sukcesijo tega, kar so vplačali v pokojninski, se moram zgroziti. Kot predsednik Odbora za zunanjo politiko ne ve, da je Državni zbor leta 2002 22. julija sprejel aneks E veljavnega Zakona o ratifikaciji Sporazuma o vprašanjih nasledstva, v katerem se govori o tem, da prevzemamo vsa bremena nase mi, tako kot vsa bremena nase prevzemajo druge države, ki so ratificirale ta sporazum. Zato bi, podpredsednica, želel, da bi v Državnem zboru na segmentih, za katere vsi vemo, da so potrebni spremembe, to tudi naredili, tudi demonstrirali pred to javnostjo – in to leti na vas, predsednik –, demonstrirali pred slovensko javnostjo, da na točkah, kjer vsi ugotavljamo, da je bila narejena napaka in da so bili upokojenci oškodovani že nekaj mesecev, da se reče, tukaj pa ne bomo šli na politični prestiž in čakali, ali bo Vlada poslala do petih in ob petih se bomo [[...]]Upam, da znate toliko hitro brati, ker če sem prav izračunal, bomo lahko glasovali ob 5.35 o tem zakonu in upam, da v 35 minutah vam bo popolnoma jasno, ali je Vlada sledila tem vašim željam ali ne. Zato se mi zdi nekorektno, predsednik, da na ta način manipulirate z javnostjo, da poveste penzionistom, da boste glasovali, podprli, odpravili to, potem se pa povlečete, ko vam predsednik Vlade ponudi šampon in opere glavo na posebni večerni seji.
Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Moram reči, da ko govorim o tem Zujfu, sem iskreno žalosten zaradi tega, ker se več čas samo manipulira s posledicami. Danes že nekaj ur razpravljamo o ključnih besedah: eno je, ko rečemo, da so ekonomski razlogi, zakaj smo prišli do takšne napake, zmote, eno so ideološke, eno so pa mogoče celo neki izračuni ali pa še kakšne druge nove razlage, ki pravzaprav nimajo ne glave ne repa. Dejstvo pa je, da v resnici to, kar smo delali na majski seji z nočno sejo, s količino amandmajev in potem par tednov kasneje z jasno in glasno ugotovitvijo tistih, ki so glasovali za, da v resnici niso vedeli, za kaj glasujejo, že od maja meseca ali pa bolje rečeno, da bom bolj natančen, od junija meseca, ko so šele dojeli, kaj pravzaprav so sprejeli, ker takrat je začel veljati, pa do danes iščejo izhod v stiski, kako v bistvu opravičiti svoje dejanje maja meseca ali pa z nekim dogovorom doseči neke vrste svojevrstni kompromis, da opravičijo svojo lastno dejanje z nekim manjšim popravkom. Moram reči – danes sem poslušal kolega Tonina –, da je meni žal, da ga danes oziroma zdaj ni notri, ker ni lepo govoriti takrat, kadar nekdo nima možnosti, ampak se nekako zanašam na tehniko, da sigurno nekje v Državnem zboru pa to posluša ali bo pa iz magnetograma pač enostavno lahko razumel, kaj mu želim povedati. Danes je on namreč dal eno lepo primerjavo in je rekel, da kaj pa tisti, ki imajo 400 evrov plače oziroma, se opravičujem, penzije; tisti, ki [[...]]– pa jih je celo imenoval in izpostavil je tri! Ni slučaj, zakaj prav te tri, in če boste pogledali, se hitro da zapakirati spet v ideološki bazen in s tem nekako opravičiti to dejanje, lahko rečem samo to, da v resnici je povedal tri primere, mi pa ves čas opozarjamo, da gre za najmanj 27 tisoč upokojencev, ne za te tri osebe. Če so samo te trije, potem v resnici v tej državi nimamo nikakršnih težav. Poglejte, šel bom iz čisto osebnega primera zato, da bomo lažje govorili o pravičnosti in o sami primerjavi. Oba s Toninom sva vodji poslanske skupine in oba imava čez 3 tisoč evrov plače, zagotovo. Če bi znižali in naredili enako primerjavo s 25 %, se morava midva odpovedati 750 evrom. Za 750 evrov pa mislim, da bi gospod Tonin, moj kolega, tukaj malce drugače razpravljal, če bi mu jih vzeli takole, čez noč, v eni nočni seji, in predvsem bi našel spet nove in nove floskule, kako je to napačno. 25 odstotkov – to ni malo! Če bi bilo tako, kot je rekla kolegica – da ne bom narobe imenoval, ne poznam še vseh po imenih – gospa Šulin Patricija, ki je rekla, da je v preteklosti bila ena pokojnina praktično odvzeta vsem. Poglejte, takrat je bila odvzeta vsem, pa se s tem ne strinjam. Tu je bila pa narejena razlika. Ko je govoril o ekonomski računici oziroma ekonomski razliki, lahko rečem, da je imela ta vlada v bistvu dve agendi. Pod besedo, koliko bomo vzeli, se je skrivala pod ekonomskimi razlogi. Ko pa je govorila, komu bomo vzeli, pa je govorila o ideološki percepciji. S tema dvema besedama se ves čas igra in skriva, ko dela izračune, kaj in zakaj je kdaj kakšno stvar naredila. To je tisto, kar je najbolj pomembno. Če bomo mi danes si vsi skupaj priznali, predvsem pa tisti, ki so takrat glasovali za, da je bila narejena napaka, se pravi ideološka napaka – in za božjo voljo, nehate že v državnem zboru ideološko deliti to Slovenijo na dva dela, ker to pot ste jo, točno s tem ukrepom –, potem lahko to končno popravimo. To je tudi en način, da si priznamo. Ta denar pa znotraj proračuna poiščimo nekje drugje. Ne me vprašati, kje. To naj delajo tisti, ki imajo pred seboj proračun in ki točno vedo, na kakšen način in zakaj in na podlagi česa bodo kdaj komu kakšno stvar odvzeli. Zato predlagam vsem ostalim, ne se več skrivati za tem, kaj bo in kaj ne bo in kdaj bo Vlada kaj poslala, ampak enostavno dajmo se odločiti in podpreti ta predlog, ki dejansko reši ta problem. Na koncu pa moram reči, da seveda zelo podpiram, da se danes mogoče po osmih mesecih spremeni politika te koalicije in to zelo jasno pokaže. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Gregor Virant.
Hvala. Preveč se razburjate in po nepotrebnem. Ker ne glede na to, ali mi danes sprejmemo opozicijski zakon ali obravnavamo vladni zakon, novembra meseca se bo o stvari dokončno odločalo. Danes je prvo branje. Če bi danes sprejeli, bi imeli v novembru drugo obravnavo. Vladni predlog pa prihaja po skrajšanem postopku, kar pomeni, da v vsakem primeru bomo ta problem reševali v novembru, nič se ne spreminja. To, da smo se mi v koaliciji zmenili, mislim, da je dobro. Mi smo opozorili na to, da Vlada s predlogom zamuja. Fino bi bilo, če bi to imeli že avgusta ali julija na mizi, ko smo prvič opozorili na problem, smo morali pač malo bolj glasno opozoriti in predlog smo dobili oziroma je na poti. Mi seveda njegovo vsebino poznamo, vi jo boste takoj, ko bom zakon dodelil. Ena ali druga varianta nam omogoča, da v drugi obravnavi razpravljamo o amandmajih. Ta vladni predlog, jaz ga poznam, zato o njem lahko govorim, rešuje en pomemben del problema. Rešuje problem tistih, ki so vplačevali prispevke, tako kot vsi ostali zavarovanci, v ZPIZ nekdanjih republik SFRJ. Po mojem trdnem prepričanju morajo ti ljudje imeti enake pravice kot tisti, ki so plačevali v slovenski ZPIZ. Niso nič drugačni, ni druga situacija, ni druga okoliščina; in tem vzeti, bi dejansko bilo protiustavno. To bi bila protiustavna diskriminacija. Se pravi, ta problem bo rešen in mora biti rešen. Narobe bi bilo, če bi ostalo tako, kot je. Glede preostalega dela obstajajo variante za dogovor. Ta varianta ne more biti takšna, da ima 80 milijonov posledic, ker tega proračun ne bo prenesel. Obstajajo pa variante, ki so cenejše, ki so finančno vzdržne, pa bi pomenile poseg, ki ne bi bil pretiran, ki bi bil pravičen, ki bi bil sorazmerno razporejen. Ta varianta obstaja. Če vzamete vse te pokojnine, brez tistih, za katere so se plačevali prispevki, mislim, da je skupna vrednost približno 400 milijonov. Če bi jih zniževali, recimo, po 5 %, tako kot so bile nekatere druge pravice, bi privarčevali istih 20 milijonov, kot so bili privarčevani s tem posegom, ki je bil tudi po mojem mnenju precej krivičen. Se pravi, so variante, kako ta problem rešiti, in ne porušiti tega mostu. Obstaja možnost, da problem rešujemo skupaj, da najdemo neko rešitev, ki bo za vse sprejemljiva, ki bo finančno vzdržna, pa hkrati tudi pravična. Čisto na istem bomo, novembra meseca bomo imeli vladni zakon v drugi obravnavi. Iz dveh razlogov: prvič, ker dati danes sporočilo, da se podpira nek zakon, ki ustvarja 80 milijonov luknje v proračunu, bi bilo hudo narobe. Bilo bi narobe, ker tega ne moremo podpreti. Bilo bi tudi izjemno slabo sporočilo investitorjem, partnerjem in finančnim trgom in tako naprej, če na koncu tega ne mislimo narediti. Zakaj bi danes rekli, da bomo naredili 80-milijonsko luknjo v proračunu, če tega v končni fazi ne nameravamo narediti? V parlament prihaja vladni zakon, ki rešuje problem za 8 tisoč upokojencev, katerega vrednost je približno 7 do 8 milijonov evrov in je veliko bliže tistemu, kar mi vidimo kot rešitev. Teh 8 milijonov je bližje kot vaših 60 do 80 milijonov. Vi odpravljate tudi tisto, kar sploh ni bilo problematično. Poglejte, upokojenci so sprejeli poseg v letni dodatek, to so razumeli. Mnogi, s katerimi sem se pogovarjal, so rekli, da razumejo, da je pač treba v teh časih nekaj prispevati, zato ker država ne more na dolgi rok zdržati na ta način, da vsako leto porabi dve milijardi več, kot zbere v proračun. To pač ne gre. Tudi to govorjenje o tako imenovani varčevalni vnemi. Glejte, mi tudi zdaj, ko smo sprejeli Zujf in ko smo v bistvu zreducirali proračunski primanjkljaj, recimo, da bo letos okrog 3,5 do 4 %, še vedno bomo porabili več kot eno milijardo več, kot bo zbrano v proračun. Mene to še vedno skrbi, še vedno nas lahko glava boli, da država preveč potroši. Se pravi, sklenem s pozivom: en mesec imamo časa, umirimo se, ne razburjajte se in poskušajmo skupaj najti rešitev, ki bo finančno vzdržna, da ne bo naredila prevelike luknje v proračunu in bo tudi pravična. To je izvedljivo, samo zmeniti se moramo.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SLOVENSKEM DRŽAVNEM HOLDINGU. Državni svet je na 39. izredni seji 4. oktobra 2012 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 27. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o Slovenskem državnem holdingu. Za obrazložitev zahteve Državnega sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta dr. Andreju Rusu. Ugotavljam, da dr. Andreja Rusa ni tukaj. Zatorej prehajamo na naslednjega. Zahtevo je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo članu mag. Marku Pogačniku.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane kolegice, kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 29. nujni seji 16. 7. 2012 na podlagi 117. člena Poslovnika Državnega zbora v okviru iste točke dnevnega reda kot matično delovno telo obravnaval dva predloga zakonov, in sicer: Predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, ki sta ga Državnemu zboru v obravnavo predlagala mag. Alenka Bratušek in Jani Möderndorfer, ter Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo poslala Vlada Republike Slovenije. Odbor je na podlagi tretjega odstavka 117. člena Poslovnika Državnega zbora najprej sklenil, da bo na isti seji v okviru iste točke dnevnega reda po nujnem postopku obravnaval Predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije predlagateljev mag. Alenke Bratušek in Janija Möderndorferja in Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu predlagatelja Vlade Republike Slovenije. V nadaljevanju je odbor v skladu s 127. členom Poslovnika Državnega zbora sklenil, da bo odločal na podlagi Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu in pripravil dopolnjen predlog zakona. V razpravi o členih predloga zakona in vloženih amandmajih so članice in člani odbora izrazili različna mnenja. Članice in člani opozicijskih poslanskih skupin so tako ponovno izpostavili, da Vlada s sprejemanjem zakona po nujnem postopku onemogoča širšo strokovno in javno razpravo. Predstavniki koalicijskih poslanskih skupin so izpostavili pozitivne učinke in rešitve, ki jih ponuja predlagani zakon. Opozorili so na nujnost drugačnega načina vodenja in upravljanja kapitalskih naložb države, kot je veljalo do sedaj in ni prinašal ustrezne donosnosti in dobička. Na zastavljeno vprašanje, pomisleka je odgovoril minister za finance dr. Janez Šuštaršič, ki je med drugim pojasnil, da privatizacija v okviru holdinga ne bo nič lažje kot bi bila v Kad, Sod ali AUKN. Poudaril pa je, da je jasno določena odgovornost za pripravo strategije upravljanja kapitalskih naložb, prav tako pa sistem ne bo podrejen vladi. Poslanski skupini Pozitivna Slovenija in SD sta v skladu z drugim odstavkom 65. člena Poslovnika Državnega zbora pri odločanju sejo obstruirali. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem so vključeni sprejeti amandmaji, in je sestavni del tega poročila. Na podlagi sprejetih odločitev je odbor smiselno zaključil tudi zakonodajni postopek ZUKN-1 in na koncu sprejel še sklep, da Predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije predlagateljev mag. Alenke Bratušek in Janija Möderndorferja ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja predlagatelja dajem besedo predstavniku Vlade, tukaj prisotnemu dr. Dejanu Krušcu državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance.
Spoštovane poslanke in poslanci! Državni svet je 4. oktobra sprejel zahtevo, da Republike Slovenije ponovno odloča o Zakonu o Slovenskem državnem holdingu. V svojem mnenju navaja naslednje očitke, do katerih se bo Vlada opredelila. Glede očitka, da se bo nadzor nad delovanjem Slovenskega državnega holdinga v celoti izmaknil Državnemu zboru, Vlada meni, da je vloga Državnega zbora v zakonu izredno poudarjena. Državni zbor bo moral potrditi temeljne dokumente za delovanje SDH. V zvezi z očitkom, da bo imenovanje nadzornega sveta SDH politično, Vlada pojasnjuje, da je zadevne določbe zakona pregledala tudi OECD in podala pripombo, v skladu s katero je bil v člen vključen kriterij, po katerem kandidati ne smejo biti funkcionarji izvršilne veje oblasti. Pomembno je tudi, da člane nadzornega sveta izvoli Državni zbor, in to z absolutno večino. Štirje člani se izvolijo na predlog Vlade, izmed katerih enega predlaga Ekonomsko-socialni svet, štiri na predlog poslanskih skupin in eden na predlog Komisije Državnega zbora za nadzor javnih financ, kar vsekakor omogoča, da ne pride do vpliva ene politične opcije. Vezano na naslednji očitek, da akti upravljanja, ki jih določa zakon, v veliki meri izničujejo vpliv parlamenta, Vlada pojasnjuje, da zakon vsebuje tudi določbe o poročanju, in sicer mora SDH enkrat letno, najkasneje do 31. oktobra, poročati Državnemu zboru o poslovanju v preteklem letu. Kar se tiče očitka, da je celoten postopek sprejemanja smernic in strategije v resnici odveč, saj bo Vlada s klasifikacijo pripravila prodajni program, glede katerega ne bo iskala širokega soglasja, Vlada poudarja, da bo strategija vsebinsko širša od klasifikacije, saj bo določila tudi ravnanje SDH pri upravljanju naložb, tudi način upravljanja, spremljanja uspešnosti in poročanje glede doseganja ciljev ter lastnosti finančnih instrumentov, glede katerih zunanja cenitev ni potrebna. Poleg tega bo klasifikacijo moral potrditi Državni zbor. Po mnenju Državnega sveta največjo skrb pri ustanovitvi SDH predstavlja njegova finančna vzdržnost, Vlada pa poudarja, da samo lastništvo še nič ne pomeni z vidika obveznosti, ki jih imajo družbe znotraj SDH oziroma SDH sam. Državni svet izraža tudi skrb, da bodo zaradi zakona privili v pokojninsko blagajno suboptimalni ali nični. Vlada tukaj pojasnjuje, da ima po zakonu kapitalska družba več obveznosti do Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije, pri tem je treba izpostaviti določbo, skladno s katero mora Kad ZPIZ vsako leto nakazati tudi 10 % kupnine, ki jo dobi SDH iz naslova prodaje. Državni svet nadalje očita, da zakon močno odstopa od načel OECD. V zvezi s tem Vlada pojasnjuje, da je bil tekom priprave predlog zakona usklajevan s smernicami OECD o korporativnem upravljanju, ki kot eno od pomembnejših načel pri upravljanju s podjetji v državni lasti določa načelo transparentnosti oziroma preglednosti. Glede nadaljnjega očitka, da bi novi zakon lahko povzročili nepregledno in neučinkovito upravljanje, Vlada pojasnjuje, da je bil zakon pripravljen prav zaradi pomanjkanja transparentnosti obstoječega sistema ter izgubljene kredibilnosti Republike Slovenije v tujini in da bi se doseglo upravljanje državnih kapitalskih naložb na enem mestu, se izboljšalo in dolgoročno povečalo vrednost kapitalskih naložb. Glede zadnjega očitka o pomanjkanju skrbi za odgovornost poslovanja pa Vlada pojasnjuje, da je že med temeljnimi načeli zakona navedeno tudi načelo odgovornosti, v skladu s katerim bo treba pri upravljanju z naložbami ravnati odgovorno, odgovorno ravnanje pa se bo zagotovilo tudi z jasno določenimi pravicami, obveznostmi in pristojnostmi posameznih nosilcev funkcij. Vlada glede na vse navedeno predlaga Državnemu zboru, da pri ponovnem odločanju Zakon o Slovenskem državnem holdingu podpre. Hvala.
Hvala lepa. Proceduralno, gospod Jakič.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Zavedajoč se 66. člena Poslovnika Državnega zbora, ki govori o tem, da predlagatelj mora biti na seji, ko se seja začne, bi vseeno prosil, če ste tako prijazni, da slišimo argumente državnega sveta, zakaj je prišlo do veta. V opravičilo predstavniku Državnega sveta moram samo povedati, da se točka ni pričela po programu, kot je bilo napovedano. Se pravi, imeli smo še eno uro 23 minut za razpravo. Glede na to, da je podpredsednica šla takoj na to točko dnevnega reda in da je predstavnik Državnega sveta v bistvu vstopil v dvorano pet minut zatem, bi vseeno prosil, če je mogoče, da damo besedo Državnemu svetu oziroma dr. Andreju Rusu, da vidimo, kaj je vodilo Državni svet, da je izglasoval veto na ta zakon. Hvala.
Hvala lepa. V skladu s Poslovnikom oziroma s 66. členom, ki ste ga navajali, tudi predstavniku Državnega sveta ni mogoče dati besede. Seveda bi pa lahko takšen proceduralni predlog dali prej vi in predlagali, da Državni zbor prekine sejo za 10 minut, vendar tega niste storili. Je pa res, da imamo potem še eno točko, kjer ima isti predstavnik Državnega sveta tudi obrazložitev v imenu Državnega sveta in zagotovo se da vkombinirati tudi obrazložitev za to točko. Vendar pri tej točki enostavno v skladu z obstoječim poslovnikom, veljavnim poslovnikom in tudi v skladu z dosedanjo mnogoletno prakso ne morem dati besede. Zato gremo naprej in dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin. Proceduralno, gospod Möderndorfer.
Glejte, predsedujoči, mi ne glasujemo vsak dan o vetu Državnega sveta. Tudi ne glasujemo kar o nekem x, y zakonu. In kar je še bolj pomembno, predstavnik ni zaposlen v Državnem zboru in nima tako kot Vlada prostore, kjer lahko tam na vogalu čaka, in da bi ga nekdo spominjal in da bi imel sprejemnik, zato da bi sledil sami razpravi Državnega zbora Zato ne vidim razloga, zakaj ne daste tega predloga vsem nam poslancem in poslankam na glasovanje. Daste na glasovanje in se bomo odločili. Mislim, da to ni nič posebnega, sploh pa glede na to, da je bil izrečen proceduralni predlog. Povedano je bilo, zakaj in o tem se dajmo odločiti. To ni mogoče?
V 66. členu Poslovnika je napisan vrstni red razpravljavcev. In kot prvi je predlagatelj, zastopnik predlagatelja. Državni svet ima svoje službe. Če predstavnik predlagatelja, kot pravite, ni v službi v Državnem zboru, je to res. Vendar ima Državni svet svoje službe, ki bi lahko poskrbele za to, da bi nekdo, če ne drugega, predlagal, da se točka prekine za 10 minut. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Marija Plevčak v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav! Kot kaže, se bo invazija odložilnih vetov in referendumov nadaljevala tudi v našem mandatu. Bojim se, da to kaže, da kar koli pomembnega za Slovenijo bo katera koli vladajoča politična opcija predlagala, bo prišlo do nasprotovanja in s tem blokiranja reform, ki so ključne za izhod iz krize, in preprečevanja udejanja novih, svežih idej, kako zgraditi boljšo prihodnost za nas vse. V Poslanski skupini DeSUS obžalujemo, da niti slovenska politika niti slovenska javnost ne premoreta dovolj volje za konstruktivno in odgovorno obnašanje pri sprejemanju odločitev, ki v določenem trenutku lahko pomenijo za Slovenijo napredek. Danes smo tukaj, ker bomo ponovno odločali o zakonu, ki je bil že sprejet v Državnem zboru. Zakon bo zelo verjetno ponovno potrjen, toda nad njim že visi grožnja z referendumom, le-ta pa stane okoli 4 milijone evrov, ki bi jih lahko namenili, recimo, slovenskemu gospodarstvu, da bi dalo kruha ljudem, tisočim brezposelnim in njihovim družinam, ki so, verjamem, nekatere že na robu preživetja. Naj preidem k današnji temi. V Poslanski skupini DeSUS smo ob sprejemanju zakona priznali, da je njegova tematika zagotovo ena najzahtevnejših v našem mandatu. Zavzeli smo stališče, da dosedanji načini upravljanja državnega premoženja niso bili najboljši. Poslanska skupina DeSUS je podprla in še vedno podpira rešitve, ki jih prinaša Zakon o Slovenskem državnem holdingu, zato ker ocenjujemo, da bo cilj zakona izboljšati upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije, tako da se bo dolgoročno povečevala njihova vrednost, in da bo ta predlog zakona to dosegel. K temu bo zagotovo pripomoglo centralno upravljanje državnega premoženja s strani strokovno, etično in moralno, poudarjam, moralno kompetentnih ljudi, ki bodo zavezani delovati z vso odgovornostjo za svoja ravnanja po splošnih načelih dobrega gospodarjenja in v skladu s sprejetimi dokumenti, h katerim bomo dajali soglasje tudi poslanke in poslanci Državnega zbora. Tudi poročilo o poslovanju holdinga bomo obravnavali v Državnem zboru. S tem se zagotavlja spremljanje uspešnosti poslovanja Slovenskega državnega holdinga in doseganje ciljev, ki jih predvideva strategija upravljanja, ter udejanja vsebina načela odgovornosti pri upravljanju naložb. Ne nazadnje, kar se nam zdi zelo pomembno pri tem zakonu, pa je treba izpostaviti tudi določilo o Kapitalski družbi, Kadu, ki ima pomembno vlogo za priliv sredstev v pokojninsko blagajno. Po tem zakonu Kapitalska družba v okviru holdinga ohranja samostojni pravni status z lastnim nadzornim svetom, ki tudi v bodoče nadzoruje upravljanje premoženja Kapitalske družbe in v katerem sodelujejo predstavniki upokojencev ter sindikatov. Premoženja Kada se lahko uporablja le za namene, določene z zakonom, ki ureja pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ta zakon glede na zdaj veljavno zakonodajo še naprej zavezuje Kad k letnemu vplačilu sredstev v višini 50 milijonov evrov v pokojninsko blagajno, ki je primarno namenjena za usklajevanje pokojnin. Zelo pomembno za zagotavljanje še dodatnih sredstev Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje pa je določilo o obveznosti holdinga, da nakazuje Kapitalski družbi 10 % od kupnin, ki jih dobi holding od prodaje svojih kapitalskih naložb. Tako bodo tudi bodočim generacijam upokojencev zagotovljena dodatna sredstva za stabilnost pokojninske blagajne; srčno upam, da bo tako. Poslanska skupina DeSUS bo Zakon o Slovenskem državnem holdingu ponovno podprla, saj menimo, da nova ureditev upravljanja državnega premoženja obeta boljše rezultate. Predvsem pa pomeni tudi zagotovilo, da lahko računamo na več sredstev v pokojninski blagajni.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade, predstavniki Državnega sveta, dr. Rus! Če strnem gospodarski program Nove Slovenije, ki smo ga v času volilne kampanje izdali v posebni brošuri in dobili mnoge pohvale, in določila koalicijske pogodbe v dva stavka, potem se glasita približno takole: poenotili in centralizirali bomo upravljanje kapitalskih naložb v lastništvu države, Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb bomo nadomestili z drugačno rešitvijo, ki bo zagotovila dejansko uveljavljanje načel OECD za dobro upravljanje podjetij v državni lasti. Zakon o Slovenskem državnem holdingu, ki ga danes že drugič obravnavamo, pomeni realizacijo zaveze Nove Slovenije iz gospodarskega programa, po katerem se vzpostavlja koncentriralo upravljanje s kapitalskimi naložbami Republike Slovenije. Premoženje Republike Slovenije je trenutno namreč v lasti več pravnih oseb, ki zasledujejo različne poslovne cilje, in to je slabo. To premoženje ni upravljano optimalno, kar posledično pomeni, da je izkupiček oziroma donosnost za lastnika ni optimalna, še zdaleč ne maksimalna, temveč je podrejena različnim ciljem, ki jih te družbe zasledujejo. Posebej pa bi izpostavili dejstvo, da upravljanje s kapitalskimi naložbami preko Agencije za upravljanje kapitalskih naložb ni bilo učinkovito. Ni bilo sprejete strategije upravljanja kapitalskih naložb, njihova donosnost je bila manjša od pričakovane. Koncept upravljanja preko Agencije za upravljanje kapitalskih naložb se je izkazal celo za slabšega od upravljanja s kapitalskimi naložbami pred ustanovitvijo agencije, saj je agencija odločitve sprejemala povsem mimo mnenja Vlade ali celo v nasprotju z njimi. Z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu sedaj odpravljamo te dosedanje pomanjkljivosti upravljanja kapitalskih določb in vzpostavljamo boljši in učinkovitejši sistem upravljanja državnih kapitalskih naložb, ki je v skladu s priporočili OECD, to je v skladu z načeli korporativnega upravljanja in v skladu s smernicami za upravljanje podjetij v državni lasti. Pozitivna stran tega zakona, ki je bil s strani sekretariata OECD posebej pozdravljen, je sprejetje 5-letne strategije upravljanja kapitalskih naložb. V zakonu je podrobno razčlenjen sam postopek sprejemanja strategije. Predlog take strategije namreč pripravi uprava Slovenskega državnega holdinga, ga potrdi nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga, ta pa ga nato posreduje Ministrstvu za finance. Usklajen predlog strategije se nato posreduje Vladi Republike Slovenije, ki sprejme strategijo, soglasje k njej pa poda Državni zbor. S sprejetjem strategije bodo opredeljeni konkretni upravljavski cilji, med ostalim tudi, katero premoženje je lahko namenjeno za prodajo. Prodaja državnega premoženja bo torej načrtovana. OECD se je v svojem komentarju k Predlogu zakona o Slovenskem državnem holdingu opredelil do zakonskega določila, da se za Slovenski državni holding, če ni v tem zakonu drugače določeno, uporabljajo načela Zakona o gospodarskih družbah. OECD je to zakonsko rešitev opredelil za skladno s priporočili OECD in celo poudaril, da se to šteje za dobro prakso v številnih državah članicah OECD. OECD je sicer na posredovani predlog zakona podal nekatere pripombe, ki so v sedanjem, torej že sprejetem zakonu, bile amandmirane in v zakonu v celoti upoštevane. V Novi Sloveniji menimo, da je nov koncept upravljanja kapitalskih naložb, kot jih prinaša ta zakon, dober in učinkovit ter bo na ta način dosežen cilj poenostavitve strukture upravljanja, jasnejše opredelitve namena in meril upravljanja državnih naložb ter tudi oblikovanje enotne premoženjske rezerve države. Zakon o Slovenskem državnem holdingu bomo poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije ponovno podprli. S tega mesta se zahvaljujem še enkrat vsem članom strokovne komisije, ki je v času počitnic naredila, kar se je narediti dalo. Obžalujem pa, da je vaše delo zavrgel tudi Državni svet. Apriorne nasprotnike zakona pa kolegialno naprošam, da implementaciji Zakona o Slovenskem državnem holdingu ne prepisujejo črne in kriminalne prihodnosti – iz principa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Prosim.
Danes bomo ponovno odločali o državni zlatnini, srebrnini oziroma o tistem premoženju, ki je še ostalo državi in s tem nam vsem. Vrednost vsega tega bi naj bila nekje med 9 in 11 milijardami evrov. Še vedno namreč ne vemo, kakšna je prava številka; ne vemo, koliko tega premoženja bomo prenesli na holding; ne vemo, po kakšni vrednosti bo to premoženje preneseno na holding, in ne vemo, kakšne obveznosti bodo skupaj s premoženjem prenesene na holding. Ne vemo praktično nič, vemo pa to, da vi to rešitev podpirate brez vseh teh odgovorov, ampak podpirate. To, kar nas zanima, so zelo strokovna vprašanja in večkrat smo jih ponovili. Bom še enkrat: Koliko in katero premoženje, po kakšni ceni in s kakšnimi obveznostmi bo preneseno na holding? Vprašanja so, samo odgovorov ni. Vaši odgovori se po navadi začnejo nekje pri Avnoju in preko stare levice končajo pri trenutno aktualnih predsedniških volitvah. To so vaši strokovni odgovori, pa naj govorimo o strategiji preprečevanja kriminalitete, o proračunu, slabi banki ali čemur koli drugemu. Pozitivna Slovenija podpira upravljanje premoženja na enem mestu, pripravili in vložili smo svoj zakon, s katerim bi uredili upravljanje premoženja na enem mestu, učinkovito in boljše, kot je urejeno sedaj, lastništvo pa bi ostalo tam, kjer je danes, na Kadu, Sodu in državi. Ampak naš zakon je bil na vaši mizi točno tri sekunde in po vaše ni bil primeren za obravnavo. Zakaj, seveda niste povedali. Že to, da je naš, očitno pomeni, da ni dober. Vsak dan nas pozivate, da naj stopimo skupaj, da naj strnemo vrste in da naj bomo konstruktivni. Ampak, ali to velja samo za nas? Kaj pa vi, spoštovane kolegice in kolegi v koaliciji, ali ne slišite naših prošenj, da delajmo tako, kot je treba delati, da se pogovarjajmo vsebinsko, da si želimo ob sprejemanju zakonov pravih argumentov na podlagi podatkov? Za konstruktivnost in sodelovanje sta vedno potrebna dva. Stopiti skupaj ne pomeni, da vi stojite na mestu in nas postavljate pred dejstva, vaš "stopiti skupaj" pomeni vzemi ali pusti; in vzemi to, kar hočete in pripravite vi. Strokovnjaki pravijo, da je zakon protiustaven. Državni svet je izglasoval veto, napovedan je celo referendum, ampak vas ne ustavi nič, absolutno nič! Veste, kaj pravijo ljudje na ulici za tako imenovano zlato fiskalno pravilo? "Zlato vam, pravila pa nam," pravijo ljudje. Zlato vam, ker si boste vzeli z novim holdingom vse, kar ta država še premore, pravila pa ljudem, ker so deležni vedno novih ukrepov in varčevanja. Tako pravijo ljudje. In še kako prav imajo! Ne vemo, kaj boste prenesli v holding, ne vemo, po kakšni vrednosti in ne vemo, s kakšnimi obveznostmi; vemo pa, da vi to podpirate. In to bi moralo biti dovolj, da vaš zakon podpremo? Ni dovolj! Pozitivna Slovenija ob ogromno odprtih vprašanjih, na katere niste odgovorili, zakona ne bo podprla. Če pa slučajno po kakšni pomoti zakon danes ne bo izglasovan ali če ga bodo zavrnili ljudje na referendumu, pa imate v predalu še vedno naš predlog; predlog Pozitivne Slovenije, ki je bistveno, bistveno boljši od vašega.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Državno premoženje do sedaj ni bilo upravljano učinkovito, podjetja v državni lasti pa dosegajo bistveno slabše rezultate poslovanja kot primerljiva podjetja. Razlogov za neučinkovito upravljanje in podpovprečne rezultate poslovanj je več. Izpostavili bi vsaj dva, in sicer razpršenost lastništva med deležniki upravljanja za državnim premoženjem ter neustrezna in pomanjkljiva zakonodaja. Zakon o Slovenskem državnem holdingu vsebuje določbe in tehnike, ki bodo omogočale in zagotavljanje učinkovitejše, racionalnejše, preglednejše ter odgovornejše upravljanje z državnim premoženjem in s tem posledično omogočale tudi boljše poslovne rezultate podjetij. Z uveljavitvijo zakona preneha obstajati Agencija za upravljanje kapitalskih naložb, ki v času svojega delovanja ni izpolnila svojega osnovnega poslanstva, kot je priprava in sprejem strategije upravljanja državnega premoženja, eden izmed ministrov prejšnje vlade pa je to institucijo poimenoval kar vrh ledene gore korupcije. Za pripravo zakona o Slovenskem državnem holdingu je bila ustanovljena posebna delovna skupina, ki so jo sestavljali člani koalicije in opozicije, kar ni bila praksa prejšnje vlade, s tem pa je sedanja vlada naredila velik korak naprej in pokazala, da se zaveda pomembnosti zakona s ciljem, da se doseže čim širše soglasje. Vloženi amandmaji so zakon izboljšali tako vsebinsko kot tehnično, poudariti pa je treba, da so z vloženimi amandmaji bile upoštevane predvsem pripombe ter predlogi opozicije, socialnih partnerjev ter strokovne in širše javnosti. Upoštevano je bilo, da se iz holdinga izloči slaba banka, da Kad ostane samostojna pravna oseba, da Modra zavarovalnica ostane hčerinska družba Kada, da obvezni pokojninski sklad ostane na Kadu, predlog odpoklica članov nadzornega sveta lahko naredijo vsi predlagatelji, za izvolitev članov nadzornega sveta je potrebna absolutna večina v Državnem zboru, v zakon se je vključila protikorupcijska klavzula, holding mora javnost obveščati v skladu s pravili, ki veljajo za javne delniške družbe. Zakon vsebuje načelo preglednosti poslovanja, načelo gospodarnosti, načelo odgovornosti, načelo ugotavljanja in spremljanja učinkovitosti, načelo ločenosti namembnosti premoženja ter priporočila in smernice OECD. Vse to so zagotovila, da bo zakon dosegel svoj namen in cilj. Poudariti je pomembno, da zakon vsebuje vrsto varovalk, ki bodo onemogočale, da bi prišlo do brezglavih in nepreglednih prodaj državnega premoženja. Zakon zagotavlja pregledno poslovanje ter omogoča večfazni nadzor poslovanja družbe, tako s strani nadzornega sveta družbe, v katerem imata mesto zagotovljeno tako predstavnik opozicije kot predstavnik Ekonomsko-socialnega sveta, in seveda s strani Državnega zbora, saj bo Državni zbor sprejemal najpomembnejše dokumente za poslovanje holdinga, kot so strategija upravljanja naložb, klasifikacija, ki bo vsebovala ciljne deleže države v posameznih naložbah, seznam strateških naložb, seznam naložb za prodajo, metode prodaje ter se seznanila z letnim poročilom poslovanja holdinga. Poudariti je treba, da Zakon o Slovenskem državnem holdingu zagotavlja garancijo za stabilnost in dolgoročno vzdržnost pokojninske blagajne, saj ima holding obveznost nakazovati 10 % prihodkov od prodaje naložb v kapitalski družbi. Glede na vse navedeno v Poslanski skupini SDS ocenjujemo, da je zastraševanje z razprodajami državnega premoženja in govora o kraji stoletja s strani nekaterih opozicijskih strank neupravičeno, ter ocenjujemo, da ni vsebinskih razlogov za referendum o zakonu, ki bi predstavljal zelo slab signal Evropski komisiji, Evropski centralni banki in Mednarodnemu denarnemu skladu. Z uveljavitvijo Zakona o Slovenskem državnem holdingu bo zagotovljeno učinkovito, odgovorno in pregledno upravljanje državnega premoženja, kar bo omogočalo nadaljnji razvoj slovenskih podjetij. Slovenija pa bo z uveljavitvijo zakona poslala tudi pozitivni signal do evropskih institucij. Zato bo Poslanska skupina SDS zakon o holdingu ponovno podprla. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Zelo jasno je potrebno povedati, da Zakon o Slovenskem državnem holdingu ni namenjen reševanju krize in ni reformni zakon, ampak zakon, ki pomeni zadnjo fazo privatizacije državnih podjetij mimo Državnega zbora, mimo Računskega sodišča in prikrito očem javnosti. Socialni demokrati bomo zato ostro nasprotovali Predlogu zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki je največji poseg politike v upravljanje državnega premoženja, saj bo 12 milijard premoženja, ki je v lasti države in s tem vseh nas, nepovratno, poudarjam, nepovratno preneseno v last podjetja Slovenski državni holding. S predlogom zakona se uvaja najmanj pregledna oblika upravljanja naložb v Sloveniji. Holdingi imajo v Sloveniji tradicijo najmanj preglednega upravljanja, naj samo navedem primer Istrabenz holdinga, ki je oškodoval ostale lastnike premoženja, enako se je dogajalo tudi pri holdingu Zvon Ena in Zvon Dva. Oblika upravljanja, kot si ga predstavlja Vlada, gre v tej smeri: organizirano se bo izčrpavalo podjetja in potem poceni razprodalo. Posledice bodo odliv denarja v tujino, doma bomo ostali brez najboljših delovnih mest in denarja. Tukaj vas želim spomniti, da nam bodo ostali milijardni dolgovi zaradi slabe banke in tudi milijardni dolgovi zaradi dragega zadolževanja v Ameriki, ne bo pa prihodkov, ki bi jih lahko ustvarjali skozi lastno premoženje, da bi te dolgove poravnavali. Državnemu premoženju, močno opustošenemu s tajkunskimi zgodbami med leti 2004–2008 se tako obeta poslednji udarec. Usoda 100 tisoč delovnih mest Slovenk in Slovencev bo izročena v roke kapitalsko-političnemu aparatu, ki mu bodo široko odprta vrata za milijardni hazard. S tem zakonom dejansko omogočamo največjo krajo v zgodovini Slovenije. Zgodba Merkurja je kapljica v morje v primerjavi s tem, kar bo omogočil ta holding. Zavarovalnica Triglav, Telekom, Krka, Holding Slovenske elektrarne, Petrol, podjetja za distribucijo električne energije, Pošta Slovenije je le nekaj izmed teh podjetij, ki so dobesedno naša zlatnina. Ni zaman poudariti, da so namere vladajoče koalicije vse prej kot plemenitenje premoženja v duhu dobrega gospodarja. Poplačilo denacionalizacijskih upravičencev v veličini 1,6 milijarde je tisti cilj, ki ga zasledujete v tem zakonu. Torej ni prioriteta dvig gospodarske rasti in reševanje gospodarske krize, ampak še naprej izčrpavanje Slovenije; in vse to bo mogoče realizirati z nepregledno prodajo naših najimenitnejših podjetij. Kot dodatni dokaz in utemeljitev vsega tega, kar govorimo Socialni demokrati, predstavlja tudi Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije v letih 2013–2014, ki ga je vložila Vlada v proceduro. V tem zakonu je predvideno v dveh letih razprodaje 3,4 milijarde evrov slovenskega premoženja, s katerim upravlja Kad. Kad je ustanovljen zato, da bi zagotavljal stabilno blagajno za izplačevanje pokojnin, v dveh letih bo Kad praktično uničen, ker bo razprodal 3,4 milijarde premoženja, ki ga ima za upravljanje kapitalskih naložb v naših slovenskih državnih podjetjih. Torej v dveh letih kapitalske družbe praktično ne bo več in ne bo več garanta za zagotavljanja pokojninskega sistema v takšni obliki in obsegu, kot menite, da vam ga je minister za finance ali pa predsednik vlade ponudil. To je zadnji val privatizacije, zato menimo, da bi morali o tem odločati ljudje in naj povedo, če želijo razprodajo državnega premoženja in če želijo ogrožanje 100 tisoč delovnih mest. Zaradi razprodaje državnega premoženja, izčrpavanja podjetij in ogrožanja delovnih mest in s tem naše prihodnosti bomo Socialni demokrati nasprotovali Predlogu zakona o Slovenskem državnem holdingu vse do konca zakonodajnega postopka.
Hvala lepa. Gospod Bojan Starman v imenu Poslanske skupine Državljanske liste. Prosim.
Lep pozdrav vsem skupaj! Poslanci Državljanske liste bomo ponovno podprli Zakon o Slovenskem državnem holdingu. Ne razumemo tistih, ki mu nasprotujejo; ne razumemo razlogov, zaradi katerih nasprotujejo sprejetju tega zakona. Rečeno je bilo, da ne vemo, kaj dajemo v ta holding, po kakšni vrednosti, s kakšnimi dolgovi in podobno. Res je, mogoče se bodo knjigovodske številke šele izkazale ob samem prenosu, vemo tudi, da ne prenašamo celih podjetij, ampak samo deleže. Vendar to sploh ni pomembno. Pomembno je nekaj drugega, kar pa točno vemo: z državnim premoženjem smo vsa leta samostojne Slovenije ravnali in gospodarili zelo slabo. Državno premoženje so podjetja v državni lasti, ki bi lahko prinašala veliko več, pa niso, ne glede na to, koliko se je vlada ali kdor koli trudil, vedno je lastnica tega premoženja država, katere izvršilni organ je vlada. In tako je tudi prav, da se bo tudi v bodoče posvetila temu, da bo čim bolj racionalno upravljala s tem premoženjem. Ustvariti vsaj eno milijardo prihodkov iz tega naslova letno je minimum, kar je treba doseči z novim načinom upravljanja. Upam – seveda nisem povsem gotov, saj nihče ne more biti prepričan, vemo samo to, da nobeden od dosedanjih načinov ni bil učinkovit, in upamo, da je že v sami strukturi tega novega zakona, ki vse združuje na enem mestu, po enotnih pravilih, da bo zadeva bolj uspešna; seveda, ni pa zagotovo. Če bo pa vsaj deloma ta novi sistem upravljanja uspešen, bo pa za vse nas, davkoplačevalce in tiste, ki krvavo rabimo denar, velik doprinos. Povem vam, da milijarda evrov, kolikor bi lahko ta podjetja ustvarila – lani so deleži države ustvarili 135 milijonov izgube, leta 2010 395 milijonov evrov izgube. Tako je poročilo AUKN, take so številke, pa tudi prej so bili rezultati slabi. Naj povem, da sem imel izkušnje, ko sem vsaj štirikrat v podjetjih, ki sem jih saniral, dosegel 100 % večjo produktivnost, 100 % večjo dodano vrednost na zaposlenega, 30 % zmanjšanje vseh stroškov. In to se da narediti tudi v teh podjetjih! Veliko več bi to pomenilo, če bi to dosegli, kot to, kar pravim, da bi dosegli, vsaj 10 % dobička iz premoženja. In to je tisto, česar ne razumem pri tistih, ki temu nasprotujejo, ko so bili priče v vseh teh letih, da to premoženje ni prineslo ničesar v državno blagajno; škoda, da smo ga imeli. Če bi bilo tako, bi ga morali prodati, teh 12 milijard, pred 10 leti, ko bi zanj lahko iztržili 40 milijard evrov. Seveda se prav nič ne bojim razprodaj. Za vsa podjetja, kjer bomo uspeli zagotoviti kvalitetno in donosno poslovanje, bi bila velika neumnost, da bi jih prodajali. In ne vidim nobenega razloga, da bi s tem zakonom kar koli prejudicirali, kakršno koli prodajo. O tem se bomo odločali kasneje in bomo prodajali tisto, česar ne bo vredno imeti. Sam sem proti temu in mislim, da je treba narediti red in to, da bo to državno premoženje prineslo nekaj v našo ubogo blagajno. Ne razumem sindikatov niti opozicije, ki temu nasprotujejo, kljub temu da natančno vedo, kaj smo v zadnjih 10, 20 letih izgubili zaradi slabega gospodarjenja. Zdaj prihajamo z drugačnim predlogom, s katerim naj bi se to gospodarjenje izboljšalo. Nihče ne more dati roke v ogenj, da bo 100 % bolje, zagotovo pa ne bo slabše! Že zaradi tega, kar tu razpravljamo o teh podjetjih, ki so dejansko celotno obdobje metala denar skozi okno, poslovala neracionalno. Škoda se mi zdi, ko sem delal v teh slabih podjetjih, v tekstilni industriji in tako naprej, sem si rekel, da bi enkrat imel na razpolago nek Telekom ali pa neko elektrodistribucijo, koliko denarja bi lahko imela država, ker bi naredil tak red, kot sem ga v tistih podjetjih, ki so bila uboga, pa smo vseeno znali ustvariti dobiček. Skratka, predlog zakona bomo ponovno podprli. Upam, da ne bo takega, ki bo podprl neke referendume in s tem povzročal sam sebi škodo. Veliko škodo si bomo naredili. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Mihael Prevc v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade in Državnega sveta, spoštovane kolegice in kolegi! Da gre za politično zelo občutljivo zadevo, za nekatere v opoziciji, smo poslanci Slovenske ljudske stranke občutili tudi na svoji koži. Toliko zmerljivk, žaljivk in obtoževanj večina med nami še ni bila deležna. In vse to na račun tega, kar naj bi naredili v nedoločeni prihodnosti: da bomo vse pokradli, poceni razprodali, izvedli rop stoletja, na cesto vrgli 100 tisoč ljudi in še številne, povsem izmišljene zgodbe smo lahko slišali. Danes v Slovenski ljudski stranki upam, da še zadnjič povemo, da ni res, nobene kraje ne bo, nobene razprodaje ne bo, nobenih masovnih odpuščanj ne bo, zgolj spremenili bomo dosedanjo prakso upravljanja z državnim premoženjem, za katero se verjetno vsi strinjamo, da je bila katastrofalna. Ne glede na to, kdo je bil na oblasti. Torej dovolite, da vsaj poskušamo spremeniti nekaj, kar evidentno ne deluje. Že v prejšnjem mandatu smo bili v Slovenski ljudski stranki kritični do delovanja nove Agencije za upravljanje kapitalskih naložb. Zakaj? Ker je šlo po naši oceni zgolj za most med politiko in neposrednim vplivom na delovanje nekaterih podjetij. To sta potrdila tako fiasko okoli kadrovsko-akreditacijskega sveta kot sporna dokapitalizacija Nove kreditne banke Maribor. Zato je šla Slovenska ljudska stranka na zadnje volitve s točko programa, da bomo ukinili AUKN in vse naložbe prenesli pod neposredno odgovornost Vlade Republike Slovenije, ki pa mora biti na osnovi jasne strategije Državnega zbora Republike Slovenije odgovorna za učinkovito vodenje in upravljanje državnega premoženja. To sedaj tudi počnemo, kajti vladajoča politika ne more bežati pred odgovornostjo in se skrivati pod preprogo, hkrati pa iz ozadja vleči neke poteze. Težnja pri ustanovitvi holdinga je, da državno premoženje upravljamo na enem mestu, kjer bomo lahko tudi po nekem obdobju preverili, kako uspešni smo, s konkretnimi mednarodno uveljavljenimi merili. To pomeni, da bomo natanko vedeli, kako uspešno je bilo upravljanje vsake posamezne vlade. Kajti trenutno imamo številne upravljavske institucije, vsaka ima svoje zadolžitve, uprave, nadzorne svete. Vse skupaj je nepregledno, odgovornost pa se razprši med stotine ljudi. Torej, tako stanje naj ohranimo še naprej? Si res to želimo? S holdingom odgovornost ne bo več deljena. Nosila jo bo ena uprava in en nadzorni svet, ena vlada ter na koncu Državni zbor. In kar je najpomembnejše, zakon predvideva, da bo Državni zbor Republike Slovenije sprejel dolgoročno strategijo upravljanja s premoženjem. Torej, da se politika odloči, kaj želimo dolgoročno obdržati v državni lasti, kje bomo ostali samo portfeljski vlagatelji in kaj bomo prepustili zasebnemu sektorju. Navedbe opozicije, da bomo vse razprodali, so iz trte izvite, v naslednjih letih bomo prodali samo tisto, kar bo odobril Državni zbor, pri posameznih podjetjih pa se ne bo hitelo za vsako ceno, temveč se bo odgovorno iskalo tudi dolgoročnejše lastnike, ki bodo znali ponuditi tudi dolgoročno vizijo razvoja. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo še enkrat glasovali za Zakon o Slovenskem državnem holdingu, ker pomeni premik v miselnosti, odgovornosti do državnega premoženja. Ker smo ljudem dolžni, da z državnim premoženjem delamo drugače, kot se je delalo do sedaj.
Hvala lepa. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Proceduralno, gospod Janko Veber.
Hvala, predsedujoči, še enkrat za besedo. Res bi želel opozoriti tudi na 66. člen Poslovnika, na katerega sem se skliceval, ko ste se odločili, da ne boste omogočil Državnemu zboru, da odloči o tem, da se omogoči predstavitev predlagatelja oziroma zahteve te točke dnevnega reda. Namreč, drugi odstavek zelo jasno govori, da predlagatelj oziroma njegov predstavnik mora podati dopolnilno obrazložitev, če tako sklene Državni zbor. Tudi četrti odstavek tega člena poslovnika govori o tem, da predlagatelj lahko dobi besedo kadar koli, tako da se strinjam z vašo razlago, da podajo, tako kot je v poslovniku zapisano, stališča tako matično delovno telo, predstavnik Vlade kot tudi predstavniki poslanskih skupin, po tej razpravi izčrpani pa mislim, da vendar velja tudi četrti odstavek 66. člena, da predlagatelj lahko dobi kadar koli besedo. Mislim pa, da je še ena manjša težava v tem, če po predstavitvi stališč poslanskih skupin Državni zbor odloči v skladu z drugim odstavkom in če sklene, da predlagatelj predstavi dopolnilno obrazložitev, mu to tudi omogočimo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Veber, že prej sem razložil, zakaj ne morem dati besede predlagatelju. Rekel sem pa tudi to, da lahko predlagatelj izkoristi pri naslednji točki in tudi v delu izkoristka petih minut tudi poda mnenje za tokratno točko, kar sicer priznam, da ni popolnoma v skladu s poslovnikom, vendar ker ima besedo, lahko to izkoristi. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O UKREPIH REPUBLIKE SLOVENIJE ZA KREPITEV STABILNOSTI BANK Državni svet je na 40. izredni seji 10. oktobra 2012 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank. Za obrazložitev zahteve Državnega sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta, dr. Andrej Rus. Prosim, imate pet minut.
Spoštovane poslanke, poslanci in drugi prisotni na tej seji! Opravičujem se vam za zaplet. Uro in pol sem čakal na okenski polici in vendar zamudil to sejo, jaz ki imam isti status po ustavi kot poslanci, nimam niti stola, tako da ni bil to znamenje nespoštovanja Državnega zbora, ampak enostavno tehnična nezmožnost prileteti ob pravem času z okenske police sem. Glede zakona za krepitev stabilnosti bank, na katerega je Državni svet sprejel veto, bi po točkah povzel glavne argumente. Prvič. Predlagani model reševanja bank je najdražji mogoči model. Namreč, na vsako milijardo odkupljenih terjatev se bi kapitalska ustreznost bank izboljšala le za 100 milijonov evrov. Nakazuje se, da bi bila dokapitalizacija bistveno boljša rešitev. To je prvi razlog. Drugi razlog je, da zakon predvideva odkup vseh terjatev bank, vključno z lastniškimi deleži bank v gospodarskih družbah kakor tudi zasebnih dolgov fizičnih oseb. Vlada ni določila oziroma zakon pravi, da bo Vlada s pravilnikom določila, katere terjatve se odkupujejo, zato bodo mogoče številne zlorabe. Zakon ne daje nikakršnega zagotovila, da se ne bi na slabo banko prenašale terjatve dobrih podjetij, da se ne bi na slabo banko prenašali hipotekarni krediti občanov in sami vemo, kako lahko potem taka diskrecija Vlade daje dodatno moč Vladi nad civilno družbo v gospodarstvu in sami civilni in politični družbi. Da bi bila mera polna, tudi normalne varovalke ne bodo delovale. Zakon namreč v 29. členu določa, da obstajajo izjeme od zakonov. Ena od teh je, da se ne uporabljajo določbe zakona, ki urejajo obligacijska razmerja v izpodbijanju pravnih dejanj dolžnika, s čimer ti zgubijo tudi svojo pravno varnost in ni prav nobenega zagotovila, da ne bi prihajalo do zlorab; še tistega, ki ga sicer dolžniki imajo. Tretjič. Zakon omogoča, da bomo reševali ne samo banke, ampak tudi lastnike bank. Popolnoma normalno je, da z banko, ki je tako slaba, da potrebuje državno pomoč, lastniki izgubijo vse in potem pride do bodisi do dokapitalizacije ali do stečaja. V tem primeru bo država zastavila 4 milijarde za reševanje bank, ko in če bo katero prodala, pa bodo lastniki participirali na kupnini rešene banke, kljub temu da sami ne bodo k temu v ničemer prispevali. Četrtič, četrta točka je upravljanje. Gre za politično upravljanje slabe banke, to bo praktično vladni organ, kjer bo upravni odbor in skupščino sestavljala Vlada, samo obveznosti pa ta vladni organ ne bo imel enakih, kot jih imajo sicer drugi vladni organi. Nadalje menimo, da smo se lahko nekaj naučili tudi iz slabega primera Irske. Irska obžaluje, da je šla v ustanovitev slabe banke in dokup terjatev. S tem se je zmanjšala boniteta, s tem se je oslabila gospodarska moč Irske in njena šibka gospodarska rast do danes dokazuje, prav tako pa tudi nasveti irskih ekonomistov, ki nas svarijo in odvračajo od te poti. In morda, ne nazadnje, da se vrnemo tudi na holding. Slaba banka bo prenehala konec leta 2017. Takrat bodo njene terjatve oziroma prazen žakelj bo prešel na Slovenski državni holding, ki ste ga ravnokar ustanovili. S tem se v bistvu postavlja možnost, da tudi tisto, kar naj bi ostalo za pokojninsko blagajno in druge upravičence, ne bo drugega kot en velik javni dolg, s katerim bomo še dolgo časa opletali in ga prenesli na naslednje generacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo naslednjemu razpravljavcu oziroma poročevalcu Odbora za finance, mi dovolite, da podam naslednje obvestilo. In sicer, da je Vlada svoj predlog novele Zakona za uravnoteženje javnih financ vložila v zakonodajni postopek in je že objavljen v računalniškem omrežju Državnega zbora in na spletu. To je na obvestilo glede na razpravo ob predprejšnji točki dnevnega reda. Spet smo pri ponovnem odločanju o Zakonu o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank. Zahtevo je obravnaval tudi Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsedniku mag. Andreju Širclju. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Poslanci in poslanke, državni sekretar! Odbor za finance in monetarno politiko je obravnaval zahtevo Državnega sveta, in sicer da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank. Pri tem je bilo odboru posredovano naslednje gradivo: zahteva Državnega sveta, mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Vlade. Na sami seji je predstavnik Državnega sveta dr. Andrej Rus v uvodni obrazložitvi podrobneje predstavil razloge za zahtevo o ponovnem odločanju o tem zakonu. Državni svet meni, da glede na dejstvo, da se ustanavlja družba za upravljanje terjatev bank, ki bo v 100 % lasti države, da se s tem zakonom prenaša breme preteklih slabih odločitev na davkoplačevalce. Družba se bo financirala s poroštvi države v višini do 4 milijard evrov. Predlagani model reševanja je z vidika davkoplačevalcev po mnenju Državnega sveta tako najdražji, hkrati pa omogoča odkup vseh terjatev bank, vključno z lastniškimi deleži bank v gospodarskih družbah. Državni svet tudi meni, da obstaja možnost zlorab pri tem. Glede vrednotenje terjatev pa Državni svet meni, da je težko oceniti, kakšno bo poplačilo. Državni svet tudi ugotavlja, da namen zakona ni saniranje bank za reševanje gospodarstva in delovnih mest. Državni svet tudi meni, da bo na podlagi tako zastavljenega zakona prišlo do oškodovanja državnega premoženja. Pri tem tudi ugotavlja, da so nekatere določbe zakona v nasprotju z Zakonom o gospodarskih družbah. Prav tako ugotavlja, da se bo ob ukinitvi te družbe premoženje ter pavice iz obveznosti teh družb preneslo na Sod oziroma njenega pravnega naslednika, to pa pomeni, da bo celotno tveganje odkupa prešlo na davkoplačevalce. Naštete pomanjkljivosti oziroma nedorečenosti in neskladje z ostalimi predpisi so razlog za zahtevo, da je Državni svet sprejel zahtevo, da Državni zbor o predpisu vnovič odloča. Predstavnik Ministrstva za finance državni sekretar Aleš Živkovič je pojasnil trenutno situacijo v bančnem sistemu in pri tem povedal, da padec bonitetnih ocen ter dvig obrestnih mer za izposojena sredstva Vlada rešuje tudi s tem predlogom zakona. Prav tako Vlada pričakuje, da bo zakon ugodno vplival na sprostitev kreditnega krča, saj se bodo slabe terjatve državnih bank prenesle na družbo in s tem se bo povečala kapitalska ustreznost bank ter sprostila sredstva za kreditiranje. V razpravi so člani iz opozicijskih poslanskih skupin opozorili, da je ustanovitev tako imenovane slabe banke najdražji način sanacije bank ter dodali, da so mednarodne izkušnje glede ustanavljanja slabih bank slabe ter ob tem navedli primer Irske. Poudarili so, da zakon uzakonja prodajo 10 % premoženja, ki ga mora družba letno prodati. Ugotovili so, da je pri tem premalo nadzora in da ni prave vloge Banke Slovenije. Prav tako se jim zdi nesprejemljivo, da se rešujejo izgube zasebnih lastnikov. Povedali so med drugim tudi, da bo kljub ustanovitvi slabe banke potrebna dokapitalizacija, ter izrazili bojazen glede slabih učinkov na povečanje primanjkljaja ter javnega dolga. V razpravi so člani iz vrst koalicijskih poslanskih skupin zakon podprli, saj je treba ukrepati takoj ter izboljšati kapitalsko ustreznost bank. Opozorili so, da je bil nadzor nad bankami do zdaj slab. O vlogi Banke Slovenije pri pripravi zakona pa so povedali, da je bila banka vključena v pripravo, da pa se njihov koncept reševanja banka razlikuje od koncepta, ki je v zakonu. Menili so, da je problem, da zaradi kreditnega krča propadajo tudi podjetja, ki imajo dobre proizvode in so strateško pomembna. Poudarili so, da so podjetja tista, ki bodo Slovenijo popeljala iz krize. O zamenljivosti obveznic v Evropski centralni banki so povedali, da je to stvar pogajanj z Evropsko centralno banko. Kar pa se tiče mednarodnih izkušenj, so opozorili, da so v Nemčiji in na Švedskem izkušnje z ustanovitvijo slabe banke dobre. Odbor je po razpravi z večino glasov vseh članov, 9 za in 7 proti sprejel naslednje mnenje: Zakon o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank je ustrezen. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja predlagatelja zakona dajem besedo predstavniku Vlade, to je dr. Dejan Krušec, državni sekretar na Ministrstvu za finance. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Na zahtevo Državnega sveta danes ponovno odločate o zakonu o ukrepih za krepitev stabilnosti bank. Naj poudarim, da Vlada Republike Slovenije razlogom Državnega sveta za veto oporeka. Na kratko o zakonu. Zakon o ukrepih za krepitev stabilnosti bank omogoča ukrepe za izboljšanje stanja v slovenskem bančnem sistemu in posledično v celotnem finančnem sistemu. Poglaviten namen je oživitev kreditiranja gospodarstva in odprav kreditnega krča, dodatno pa pričakujemo, da se bodo po izvedbi ukrepov izboljšale bonitetne ocene bank in tudi Republike Slovenije ter se bo s tem omogočil lažji dostop do virov financiranja. V nadaljevanju pa nekaj o argumentih Državnega sveta. Državni svet v svoji zahtevi, da Državni zbor Republike Slovenije ponovno odloča o zakonu, opozarja zlasti na moralni hazard, ki naj bi ga zakon uvedel. Vlada takšnemu mnenju oporeka, saj je v zakon vgrajenih več varovalk, ki moralni hazard preprečujejo. Naj naštejem le nekatere. Gre za omejitve bank, ki so tega ukrepa deležne; za ustrezen način vrednotenja, ki ga mora predpisati in potrditi Evropska komisija; gre za to, da naj se izgube prikrijejo v breme obstoječih lastnikov; gre za to, da je pred sprejemom ukrepov po tem zakonu treba izvesti ukrepe na strani lastnikov in tako naprej. Tudi varovalka, da se lahko vključujejo samo posojila, dana pred 1. septembrom tega leta, gre v tej smeri. Če menite, da bo moralni hazard vseeno prisoten, naj opozorim, da Evropska komisija moralni hazard prepoveduje. Državni svet tudi zmotno navaja, da je predlagani model reševanja bank z vidika davkoplačevalcev najdražji. Vlada nasprotno poudarja, da bodo po zakonu stroški ukrepov minimizirani in sredstva davkoplačevalcev povrnjena. Banke upravičenke bodo za izdana poroštva dolžna plačati nadomestila, stroški pa se bodo povrnili predvsem z unovčevanjem prenesenih terjatev. Tudi druge države imajo isti model. S tega stališča je nesprejemljivo, da bi države, ki so takšno slabo banko uvedle, kot so Irska, Švedska, pa tudi Grčija, da bi se v teh državah odločali za najdražji model reševanja terjatev. Državni svet tudi zmotno navaja, da se ustanavlja nepregleden organ za sanacijo bank, ki ne bo imel nobene odgovornosti do Državnega zbora. Vlada nasprotno pojasnjuje, da je v zakonu posebej poudarjena vloga Državnega zbora, saj je v veliko določbah določeno poročanje Državnemu zboru. Zelo pomembna je tudi določba, da Družba za upravljanje terjatev bank razkriva javnosti vse informacije, ki so pomembne za njeno poslovanje, kot velja tudi za vse javne delniške družbe, razen v primeru podatkov, ki so že po Zakonu o bančništvu zaupne. Enaka določba je v drugih državah, ki imajo takšno družbo za upravljanje slabih terjatev. Mnogo teh določb je povzetih po nemški ureditvi. Zadnji očitek Državnega sveta, ki ga izpostavljam, je, da se s prenosom obveznosti Družbe za upravljanje terjatev bank ogrozi dolgoročno vzdržnost zagotavljanja dodatnih sredstev za pokojninsko blagajno. Vlada odgovarja, da bi bilo neprimerno zahtevati od družbe popolno prodajo premoženja v petih letih, saj bi se tako lahko vršil pritisk, kar bi imelo za posledico nižje prodajne cene. Da strnem. Očitki Državnega sveta so očitki tudi ostalim slabim bankam, ki so uspešne in ki delujejo v drugih državah v evroobmočju. Naj omenim še enkrat: Nemčija, Irska, Grčija, tudi Švedska. Mnoge iz med teh modelov je naložila tudi Evropska komisija, Evropska centralna banka in pa Mednarodni denarni sklad. Glede na vse navedeno predlagam, da pri ponovnem odločanju Zakon o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank podprete.
Hvala lepa. Na vrsti so predstavniki poslanskih skupin. Gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Globalna družba in še posebej država Slovenija se je znašla v finančni dolžniški krizi in posledično ekonomski krizi zaradi pomanjkanja oziroma nespoštovanja vrednot. To pomeni, da ključni ljudje iz politične, finančne, ekonomske sfere, ki so jim bile zaupane velike odgovornosti, pri svojih ravnanjih, pri upravljanju zaupanega in premoženja in procesov niso upoštevali splošno znanih občečloveških vrednot. Tudi v Sloveniji. Pohlep je bil tisti, ki je pahnil človeštvo v krizo, iz katere enostavno ne najdemo izhoda. Gotovo rešitve niso preproste in bo najbrž izhod iz krize trajal še kar nekaj časa. Pri tem pa trpi velika množica državljanov, ki za stanje v državi niso krivi in so povsem nemočni. Kdaj lahko vsaj večji del človeštva pričakuje stabilno politično gospodarsko in socialno okolje, je vprašanje, ki ima ta čas, ta trenutek utopičen značaj in si ga postavljamo seveda tudi v Sloveniji. Katere cilje zasledujemo z Zakonom o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank? Navajam pet najpomembnejših ciljev: prvi – izločite slabe terjatve iz bank, kar bo zmanjšalo dvome o bilancah stanj kreditnih institucij. Na ta način se bodo v bankah zmanjšale izpostavljenosti do komitentov, ki svojih terjatev niso zmožni odplačati. Posledice bodo višje bonitetne ocene za banko in lažji dostop do virov financiranja. Drugi cilj – dokapitalizirajte kreditne institucije, kar je pogoj za začetek novega kreditnega cikla. Tretji – pripraviti načrte prestrukturiranja bank, ki bodo omogočili dolgoročno poslovanje brez državne pomoči. Četrti cilj – prožno prestrukturirati dolgove podjetij do bank. In peti cilj – konsolidirati bančni sistem z združevanjem, povezovanjem in prevzemi, kar je nujno za povečanje učinkovitosti in lažje dostopanje do prepotrebnega kapitala. Mi danes ponovno razpravljamo o ustanovitvi Družbe za upravljanje terjatev bank, o tako imenovani slabi banki, ki predstavlja izjemno pomembno sistemsko odločitev za prihodnost Slovenije, ker bo s slabo banko lahko država med drugim izdala obveznice z državnim poroštvom do višine štirih milijard evrov. Na temu mestu izražam ključno pričakovanje Poslanske skupine Nove Slovenije, in to je, da bo tako imenovano slabo banko upravljal najkompetentnejši slovenski kader. Nas sicer ne moti, če bo v poslovodstvu sedel kakšen znani tuji menedžer oziroma finančni ekspert. Ob vseh zablodah menedžiranja nekaterih poslovnih subjektov v državni lasti, poudarjam v državni lasti, se nam velikokrat pojavlja vprašanje, ali imamo doma dovolj dobre, kompetentne ljudi; ljudi, ki jih odlikuje poslovna etika, srčnost; menedžerje, ki bi se lahko spopadali s težkimi problemi upravljanja državne lastnine, ki pod roko AUKN niso dali pričakovanih finančnih učinkov za boljše blagostanje državljanov. Rad bi podčrtal še tri ugotovitve oziroma priporočila Poslanske skupine Nove Slovenije in članov strokovnega odbora Nove Slovenije, v katerem sedijo tudi strokovnjaki z mednarodnimi izkušnjami v najeminentnejših svetovnih finančnih institucijah. Prvič – Zakon o ukrepih Republike Slovenije za zagotavljanje stabilnosti bank je dober. Zeleno luč mu je dala tudi Evropska centralna banka, to je javni dokument, s podpisom predsednika ECB Draghija. Pripombe ECB so bile z amandmaji upoštevane. Drugič – posebno pozornost je potrebno nameniti menedžmentu slabe banke, ta mora biti profesionalen v najširšem smislu besede. Menedžerji slabe banke bi morali dati letno poročilo o svojem premoženju, tako imenovani "financial disclosure". Tretjič – plače menedžerjev slabe banke bi morale biti v veliki meri odvisne od uspeha poslovanja, torej od hitrosti in učinkovitosti pri reševanju problemov. Zmerna plača, osnovna plača in znatni bonusi za uspeh oziroma učinkovitosti poslovanja oziroma poslanstva slabe banke. Poslanska skupina Nove Slovenije najavlja ponovno podporo zakonu. Medsebojne diskreditacije ne peljejo k dobrim rešitvam, prav tako ne niz referendumov in ne niz vetov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag Alenka Bratušek v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Prosim.
Reševanje bank je nujno, to je dejstvo. S tem zamujamo; tudi to je dejstvo. Dejstvo pa je tudi, da z vašo slabo banko ne boste rešili osnovnega problema, to je kreditni krč. Gospodarstvo od te vaše rešitve ne bo imelo nič. Na to vas opozarja prav to gospodarstvo, ampak vi ne slišite. Gospodarska zbornica Slovenije, organizacija, ki združuje gospodarstvo, vam je poslala cel kup pripomb in pomislekov. Gospodarstvo ima pripombe in pomisleke na zakone, ki bo po vaših besedah pomagal prav njim. To nas lahko čudi. Da rešitev ni dobra, vas opozarja irski profesor, ki pravi: "Ne ponovite naše napake!" Na Irskem se kreditni obseg zmanjšuje še danes, dve leti in pol po ustanovitvi slabe banke – ampak vi ne slišite! Opozarja Banka Slovenije in Evropska centralna banka – ampak vi ne slišite! Jaz ali pa mi omenjenega podpisa, ki ga je omenil kolega pred menoj, na žalost pač nismo videli. Evropska centralna banka ni dala soglasja na takšen zakon, kot ga imamo danes v Državnem zboru. Opozarjamo vas mi, opozicija – ampak tudi nas ne slišite! Odločili ste se, vi ste se odločili, da je ta rešitev za naše banke najboljša. Pa smo spet na istem! Ne vemo, kaj boste prenašali v slabo banko, ne vemo, koliko, in ne vemo, po kakšni ceni. Vemo pa, da bi podpirate to rešitev, in da je po vaši oceni to najboljša rešitev. vemo pa tudi to, da je takšna sanacija najdražja. Ne veste kaj, ne veste koliko in po kakšni ceni, veste pa, da bo to stalo 4 milijarde evrov. Veste, koliko je to denarja? In s takšno lahkoto govorite o tem. Že v naslednjem letu boste dali eno milijardo čistega denarja, kot radi uporabljate termin, eno milijardo čistega denarja boste dali v banke, 3 % bruto domačega proizvoda! To določa Zakon o izvrševanju proračuna, ki ga imamo tudi na mizi. Eno milijardo! Malo pred tem smo se pa kregali in prepirali o 80 milijonih, ki ste jih vzeli upokojencem. Gospa, ki jo večkrat citirate in ste navdušeni nad njo, gospa Merkl, je na zadnjem evropskem vrhu, mislim, da je bil tam tudi naš predsednik gospod Janša, ob bančni zakonodaji, ki se sprejema v Evropi, dejala, da je pomembna kakovost sprejetih rešitev, ne pa hitrost oziroma da je kakovost bistveno bolj pomembna od hitrosti sprejemanja. Ampak vi tudi tega ne slišite. Vam se mudi in vse mora biti hitro in takoj. Kakovost odločitve pa je nepomembna. Ne veste, kaj, ne veste, koliko, in ne veste, po kakšni ceni; pa zakon vseeno podpirate. Za sprejem zakona ne bodo odgovorni javni uslužbenci, kot želite večkrat prevaliti krivdo na njih; ne bo odgovorna Vlada, ki je zakon pripravila, ampak boste odgovorni vi, ki boste zakon podprli. Tukaj v Državnem zboru se sprejemajo odločitve, ne na ministrstvih in ne na Vladi! Tukaj v Državnem zboru in tukaj na tem mestu je odgovornost za te odločitve. Veliko smo o Sloveniji v zadnjem času govorili s prispodobami: "ladja z luknjami v jadru, v ogromnem ledu, potrebujemo ledolomilke" in še in še je bilo slišati, zato si bom na koncu tudi sama dovolila eno prispodobo. Za napake kapitana in posadke niso odgovorni potniki na ladji, za napake kapitana in vaše posadke in naše ladje pa ste odgovorni vi, članice in člani koalicije! Pozitivna Slovenija seveda tega zakona ne bo podprla.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke Prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! Sanacija slovenskih, predvsem državnih in paradržavnih bank, je eden izmed ključnih ukrepov, da bo Slovenija prišla iz krize. To je del ukrepov, ki se nanašajo tudi na javne finance, na pokojninski sistem, na trg delovne sile ter na upravljanje premoženja. Dosedanji način reševanja bank, predvsem mislim na državne in paradržavne banke, je bil neučinkovit. Navsezadnje je bila tem bankam dana možnost, da v katerem koli trenutku ali v letu 2007, ali v letu 2008, ali v letu 2009 do leta 2012 rešujejo svoje terjatve – in jih niso reševale, slabih terjatev. Danes govorimo o tem, da bodo te, predvsem te banke, prenesle te terjatve na posebno družbo. Čakali smo več kot štiri leta in to je hitrost in zaradi te hitrosti državnih in paradržavnih bank je slovensko gospodarstvo v krču. Zaradi tega je še vedno tudi gospodarska rast negativna, še vedno je zaradi tega vedno več brezposelnih in zaradi tega je tudi veliko pesimizma v tej družbi. Z drugimi besedami to pomeni, da so zasebne banke že v letu 2009 prenesle slabe terjatve na posebne družbe. Z drugimi besedami to pomeni, da je Nemčija ustanovila dve slabi banki že v letu 2008 in 2009 in to je bila seveda hitrost. Pri nas tega nismo storili. Pri nas tega nismo storili zaradi tega, ker enostavno ni bilo motivacije tistih, in nesporno je, da je popolnoma nesprejemljivo pričakovati, da bodo tisti, ki so povzročili slabe terjatve, te terjatve tudi reševali. Reševali bi jih lahko samo tako, da bi odgovornost pometli pod preprogo in za to dejansko tukaj gre. Gre za to, da so med krediti, ki so bili dani podjetjem, tudi krediti, ki so lahko brez zavarovanja, ali ki so bili dani na podlagi klientelizma, ali so bili dani na podlagi poznanstev, tudi morda na podlagi političnega pritiska. In v takšnih primerih, gospe in gospodje, govorimo o bančnem banditizmu! Za ta bančni banditizem je treba najti odgovornost. Ta zakon določa tudi odgovornost, tako kazensko kot odškodninsko, predvsem za tiste, ki niso delali v skladu z bančnimi pravili in v skladu z bančno etiko. Danes, ko govorimo o uspešnih primerih reševanja slabih terjatev, govorimo o Švedski, govorimo o Nemčiji in ne nazadnje tudi na Irskem napovedujejo gospodarsko rast bruto družbenega proizvoda. Bruto družbeni proizvod bo v tej državi po nekaj letih negativne rasti dejansko začel rasti pozitivno. V tem zakonu je določeno, kaj bomo prenašali, – prenašali bomo slabe terjatve. Te slabe terjatve bodo določene strokovno, na podlagi strokovnih meril, ki jih pozna bančna stroka, ki jih poznajo cenilci. Ocenjeno, je koliko je teh bančnih terjatev, predvsem v državnih in paradržavnih bankah, in navsezadnje je določena cena. Dolgoročna tržna cena je določena v zakonu, seveda pa je ta vrednost določena na podlagi posamezne cenitve. Ta zakon rešuje težave ne samo bančnega sistema, rešuje tudi težave slovenskega gospodarstva, zaradi tega bomo v Slovenski demokratski stranki ponovno podprli Zakon o ukrepih Republike Slovenija za krepitev stabilnosti bank. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Imamo problem, temu problemu se reče prezadolženost slovenskega gospodarstva. Predlagamo, da začnemo ta problem reševati, vendar pozivamo, da ta problem rešimo na racionalen in realen način, ki bo na optimalni način zagnal kreditno aktivnost bank. Zakaj danes banke ne kreditirajo? Na eni strani zato, ker so na drugi strani mize prezadolžena podjetja, in zato, ker banke nimajo manevrskega prostora, da z ustreznim upravljanjem slabih naložb, te pa kot slabe naložbe vrednotijo in slabijo njihove bilance, kar najeda njihovo kapitalsko ustreznost, nimajo torej možnosti za to, da zaženejo kreditno aktivnost. Niso vse slabe naložbe nepovratno slabe naložbe. S pametnim upravljanjem teh naložb je mogoče tudi iz gospodarskih bolnikov ponovno vzpostaviti delujoča in profitabilna podjetja, ki bodo še naprej zagotavljala delovna mesta. Dejstvo pa je, da brez intervencije države tega problema ni mogoče rešiti. Imamo na voljo dva koncepta: eden je slaba banka, pri katerem imamo vrsto izkušenj drugih držav, pri katerih je najbolj ilustrativen primer Irske. Primer Irske, ki kaže, da je prišlo do radikalnega povečanja javnofinančnega primanjkljaja, radikalnega povečanja javnega dolga ravno zaradi napačnega koncepta izpeljave slabe banke. Na drugi strani imamo pa alternativo, ki je 10-krat cenejša; javnosti nepriljubljena, zato ker ta javnost že dolgo posluša o dokapitalizacijah bank, ampak predlagam, da končno ugotovimo, da so imele dokapitalizacije slovenskih državnih bank doslej eden sam problem, in to je, da niso bile zadostne. Primerjava med državami vam pokaže, da smo od pojava gospodarske in finančne krize konec leta 2008 do danes banke dokapitalizirali v bistveno manjšemu deležu kot druge evropske države. Če bi želeli dokapitalizirati v enakem obsegu kot, denimo, Nemčija, Velika Britanija, Nizozemska, potem bi morali v banki vložiti 2,4 milijarde evrov – ne zagovarjamo tega scenarija. Mi menimo, da je treba vložiti v banke zadostna javna sredstva za to, da okrepimo njihov kapitalskih položaj, izboljšamo njihovo kapitalsko ustreznost, ker se zaradi zaostrenih pogojev regulatorja banke ob vsakršni sprostitvi kreditiranja soočajo s problemom padca te kapitalske ustreznosti, padec kapitalske ustreznosti pa jim zapira vrata do dostopnih virov na medbančnem trgu. Če želimo torej zagnati kreditno aktivnost, ne ponavljajmo napake držav, ki so vstopile na ta voz, ampak sledimo dobim vzgledom. Moj predhodnik je dejal, da tisti, ki so problem povzročili, problema ne morejo rešiti. Kako močno se strinjam z njimi! Prezadolženost slovenskega gospodarstva, velika večina slabih naložb je nastalo v obdobju prve Janševe vlade, to želeli ali ne. Ne verjamem, da je Janševa vlada ta problem sposobna rešiti, ker ga rešuje na napačen, predrag način. Ne samo da bo predrag, na koncu in to izkušnje Irske jasno kaže, ko je ne glede na povečanje javnega dolga, ne glede na povečanje javnega primanjkljaja, osnovni problem kreditnega krča po dveh letih sploh še ni presežen. Predlagamo torej drugo pot. Pri tem zakonu in Zakonu o Slovenskem državnem holdingu gre pravzaprav za masovni premik premoženja; premoženja v politične institucije, ki bodo politično upravljane in v kateri bo imela Vlada Republika Slovenije, Janševa vlada, dominantno politični vpliv. Obema zakonoma grozi referendum. Zapomnite si, škodljivi učinki morebitnega referenduma, ki bodo ponovno pokazali, kako v tej državi nismo sposobni pametnega dogovora, ne bodo odgovornost opozicije, ne bodo odgovornost sindikatov in ne bodo odgovornost državljanov, ki bodo referendum podprli. To bo odgovornost arogantne oblasti, ki ne zna poslušati tega, kar meni stroka, kar meni opozicija, kar meni Evropska centralna banka, Banka Slovenije, gospodarske asociacije, državljani. To, spoštovana Vlada, bo tvoja odgovornost.
Hvala lepa. Gospod Bojan Starman v imenu Poslanske skupine Državljanske liste. Prosim.
Lep pozdrav še enkrat. Seveda, v Državljanski listi bomo ponovno podprli ta zakon in nič nas ni strah odgovornosti pred to našo odločitvijo. Ne bom se spuščal v detajle samega zakona, ker so bili že povedani in upam, da bo ta zakon vsaj v pretežni meri oziroma dokončno preprečil te nesramne svinjarije, ki so se dogajale v naših državnih bankah v zadnjih – pravzaprav vedno. Tukaj je bilo mesto, kjer se je dejansko metalo denar skozi okna, prijateljem, kolegom, nestrokovno, brez pravih pokritij in brez ustreznega nadzora. Ne vem, kdo si upa postavljati pred naše državljane in zagovarjati, da tukaj ni treba nič narediti. Tukaj smo, najmanj, ugotavljamo že celo leto, vendar jasno je, da smo zmetali skozi okno 10 milijard denarja; 10 milijard evrov v zadnjih desetih letih najmanj. Ja, kako nam bi prišlo prav samo 500 milijonov pri razpravi o naslednjem proračunu in ne vem kje! Res ne razumem sindikatov, ki dajejo veto na to, da se tukaj nekaj spremeni. Mislim, da je to zadevo dejansko zelo grozno poslušati, ker se zdi, da nekateri na vse načine hočejo zagovarjati, da ne bi bilo dovoljeno in omogočeno pogledati v te slabe terjatve, ugotoviti, kdo jih je naredil, na kakšen način in kdo je kriv za to stanje, ki se nam je naredilo. V Sloveniji imamo hudo krizo, velike težave, velikokrat se izgovarjamo na evropsko gospodarsko krizo. Povem vam, da je ta vplivala na naše stanje 10- do 15-odstotkov, za 85- do 90-odstotkov neumnosti in situacije, v kateri smo, smo krivi sami: z zelo slabim poslovanjem države, z zelo slabim vodenjem, ne glede na to, katera vlada je bila tukaj na delu. Povem vam, ponovno, ko govorimo o teh milijardah, da zamašitev te luknje, ki se je dogajala skozi državne banke, pomeni približno eno milijardo v zadnjih desetih letih denarja, ki smo ga zmetali stran. Vedno v podjetjih, kjer sem delal sanacijo, pravim: zamašiti luknje, kjer kri odteka, in pripeljati kakšen nov vir denarja. Prejšnja razprava o državnem holdingu naj bi pripeljala kakšno novo milijardo v naš proračun, ta naj bi zmanjšala neupravičene odlive denarja iz naših denarnic v davčne oaze in kam drugam. Še o treh govorim; eno smo obdelali na nek način, ko smo zmanjšali porabo za približno milijardo evrov s tem tako kritiziranim Zakonom o uravnoteženju javnih financ. Tudi pred nami sta dva proračuna za 2013 in 2014, ki po mojem mnenju sta še vedno preveč radodarna v porabi, lahko bi kaj več prihranili. Upam, da bomo v bistvu malo več prihranili, ni po mojem treba ene milijarde minusa si delati v teh stvareh. Imamo še eno točko, ki zdaj ni tako pomembna, na dolgi rok pa je. Mi tudi zapravimo po nepotrebnem približno milijardo evrov preveč denarja skozi javna naročila, ki so prezapletena in omogočajo vse mogoče klientalizme in razne prijateljske povezave in s tem večje stroške države. Pa še eno točko od teh petih, ki jih govorim, bi povedal. Dejstvo je, da bi z malo spretnosti lahko pobrali nekaj več davkov, upam, da smo na pravi poti. Če se bomo uspeli dogovoriti glede pavšalnih odločitev in nekaterih rešitev, ki bodo nekje omogočila malo večji dohodek iz samih davkov, in če bomo uredili teh pet področij, se pravi, tri nove dotoke denarja, to so davki in državna podjetja oziroma lastnina, ter dodatne dotoke, proračun, javna naročanja in banke, potem se nam ni treba bati prihodnosti. Lepo vas pa prosim, pustite nam, da naredimo nekaj v tej vladi, ne čisto vsaki stvari za vsako ceno nasprotovati! Dajte nam čas, da bomo videli, kako se bo stvar iztekla. Mislim, da smo na pravi poti in da se bodo stvari zelo hitro obrnile navzgor. Če smo le delno uspešni na vseh petih točkah, je lahko naš proračun pozitiven in lahko par sto milijonov več porabimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Roman Žveglič, Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani podpredsednik, gospod državni sekretar, drage kolegice in kolegi! Stališče Slovenske ljudske stranke do sanacije bank je že znano. Nešteto ur smo o tem razpravljali, pa bom še enkrat povsem preprosto povedal poanto tega konflikta. Imamo dva osnovna koncepta, oba sta že bila v uporabi v številnih državah. Opozicija in Državni svet predlagata nadaljevanje finančnih injekcij posameznim bankam, torej reševanje z neposrednimi dokapitalizacijami. Drugi koncept, koalicijski, je širši. V določenem delu tudi predvideva dokapitalizacije, sicer v manjšem obsegu, hkrati pa omogoča tudi prenos določenih terjatev z bank na posebno družbo. Pustimo zdaj, da gre zgolj za zakonodajno podlago za izvajanje, medtem ko bi nekateri želeli v zakonu celotne izvedbene akte, mogoče celo posamezne terjatve. V Slovenski ljudski stranki med tema dvema načinoma vidimo bistveno razliko. Pri prvem država vrže v bančno brezno stotine milijonov, celo milijard, in - kaj potem? Dvigne roke, da vidimo, kar bo, bo, odgovoren ni nihče, seveda če noče biti. Recimo, kdo bo odgovarjal, če bi skozi NLB, NKBM in Abanko stekli še 2 milijardi davkoplačevalskega denarja brez učinka – politiki, direktorji, mogoče mi, posamezni poslanci? Saj se malo hecamo – kajne? Še ena temeljna razlika je med reševanjem bank preko instituta slabe banke ali preko dokapitalizacij, kot jo predlagajo Socialni demokrati in Državni svet. Naš predlog predvideva čim hitrejše čiščenje bilanc. Torej, banke naj bi čim hitreje začele s kreditno aktivnostjo, ocenjevanjem tveganj pri posojanju. Naj se raje posvetijo poslovanju podjetij, ki so zainteresirana za kredit, ne pa, da se ukvarjajo s preteklostjo. To je ta bistvena razlika. Zgolj z dokapitalizacijami bank ostaja nevarnost, da bo vložek ocenjen prenizko, banke se bodo čistile same. Nimamo niti zagotovila, da bodo uspešne same rešiti te težave, in kar je še huje, obstaja resna možnost, da bodo odpisovale te slabe kredite več let. Kaj je nevarnost tega? Stagnacija? Resnično me zanima, ali imamo še nekaj let časa, da se banke, pod narekovaji rečeno, spucajo same od sebe. Verjetno nekateri, ki se s tem ukvarjate, dobro poznate primer Japonske v 90. letih, ko praktično celo dekado ni zagnala gospodarstva. Tako tudi veste, da je bil tam problem ravno podcenjevanje problemov v bančnem sektorju. Državni svet oziroma podpisniki zahteve za veto, nekateri med njimi so očitno tudi strokovnjaki za ekonomska vprašanja, povsem slučajno pa so še na čelu vodstev nekaterih sindikatov, navajajo, da namen zakona ni sanacija bank za reševanje gospodarstva, temveč odkup premoženja bank in preprodajo podjetij. Svetujem Državnemu svetu, da še enkrat pogleda, kaj je zapisano v zakonu, tudi glede obveznosti preostalih bančnih lastnikov, in glede standardov za ocenjevanje terjatev. Raznim fantastičnim scenarijem o zlobnih namerah te koalicije v prihodnosti je mesto kje drugje. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo ponovno podprli zakon. Je ključna rešitev za trenutni bančni sistem in bistvena točka, od katere je odvisno, ali nas bo še kdo v Evropi jemal resno ali ne. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Marija Plevčak v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo. Vsem prisotnim lep pozdrav! Glede vsebine zakona, ki ga imamo na zahtevo Državnega sveta ponovno na svojih mizah, poteka razprava praktično že od julija letošnjega leta. Tedaj je bila oblikovana posebna delovna skupina, ki so jo sestavljali poslanci koalicije in tudi opozicije ter strokovnjaki, delegirani s strani parlamentarnih strank. Odločitev, da se oblikuje tovrstna delovna skupina, je bila glede na materijo v bistvu nujna. Znesek teh slabih terjatev, ki je praktično nepredstavljiv, lahko skorajda primerjamo z višino prihodkov v proračun. Končno pa je nepredstavljivo dejstvo, da so bankirji in nadzorni organi bank dopustili, da slabe terjatve eskalirajo v nedopustne višine. Ta gordijski vozel je bilo tako treba končno presekati in ustaviti slabo poslovanje slovenskih bank s pripravo ustrezne zakonodajne rešitve. Ena izmed opcij je sprejetje tega zakona. V poslanski skupini DeSUS ne zanikamo, da je to eden in edini model saniranja, nikakor ne, vendar je glede na dejstvo, da je sanacija nujna, da nam teče že voda v grlo, treba sprejeti ukrepe čim prej. Še bolje bi bilo, da bi bili že sprejeti včeraj ali predvčerajšnjim. Državni svet izraža bojazen, da se z zakonom prenaša breme preteklih slabih odločitev na davkoplačevalce, da je predlagani model reševanja bank z vidika davkoplačevalcev najdražji in da bo prišlo do hudega oškodovanja državnega premoženja. Kot je bilo že prej pojasnjeno, je treba ukrepati zdaj. Če rešitve ne bodo sprejete, pa se bo zagotovo nadaljevala sporna poslovna praksa, ki nas je pripeljala, kjer smo. Tudi razlogi za sprejetje veta v smislu pomislekov ustavnosti tega zakona nikakor ne vzdržijo. To negira tudi sama Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju. Za reševanje te problematike nam ostaneta tako le dve realni rešitvi, ena je reševanje z javnim dolgom, druga pa z zunanjo pomočjo, ki pa se je nekateri otepajo z nerazumljivimi in neracionalnimi izgovori. Če že moramo reševati slabe naložbe s sredstvi davkoplačevalcev, bi bilo pošteno in politično primerno, da se slabe naložbe rešujejo izven bank v za to primerni državni inštituciji. Takšno rešitev opozicija zavrača. Zavrača verjetno zato, ker je v preteklem mandatu imela škarje in platno v svojih rokah, pa tega ni hotela ali pa morda ni znala rešiti na drugačen način kot z dokapitalizacijo. Drugo pa je malo težje razumeti, zakaj ne želi aktivno sodelovati pri tako pomembnem vprašanju, kot je reševanje bank in s tem gospodarstva. Pričakovali bi veliko več pozitivne in dobronamerne politične volje za dobrobit države. In tudi mi smatramo, da mogoče stoprocentna rešitev le ni vidna, ampak da naredimo korake naprej in da krenemo ta naš vlak, ki že zelo zamuja, v pravo smer. V Poslanski skupini DeSUS smo se že opredelili, da zakon prinaša boljše rešitve, kot bi bila zgolj dokapitalizacija bank. Pri tej odločitvi ostajamo tudi danes, zakon bo deležen podpore tudi z naše strani.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez trideset minut v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam tudi 7. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali z glasovanji ob 17.05. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje o predlogih odločitev, zato vas prosim, če preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o blagovnih rezervah. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Zakonodajno-pravna služba in Vlada me nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji delovnega telesa, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. V drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Zakonodajno-pravna služba in Vlada me nista obvestili o kakršnikoli neusklajenosti. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 82, proti nihče. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ je primeren za nadaljnjo obravnavo. Preden glasujemo, so verjetno obrazložitve glasu. Kdo želi besedo v imenu poslanske skupine? Odpiram prijavo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki ne bomo podprli predloga sklepa, da je ta zakon primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Veliko tega smo danes povedali že v svojih razpravah. Pa vendar naj še enkrat ponovim nekaj bistvenih točk. Zujf je nastal zaradi krize, ki jo je povzročila prejšnja vlada, ki je obstala le tri leta. Zujf je seveda naredil posege na vseh področjih, tudi na tem področju pokojnin, pa vendar bistveno drugače, kot pa so se zgodili nekateri posegi bivše vlade, ko so se 15 tisočim državljankam in državljanom odvzele te državne pokojnine, ki so jim po zakonu pripadale. Zujf je vzel oziroma tistim, ki so imeli pokojnine do 777 evrov, se jim je znižala za 100 evrov in tistim, ki so imeli nad tisoč 450 evrov, 350 evrov. To so pokojnine, ki so na neki listi posebne pokojnine, tudi nekatere nadpovprečne pokojnine, po nekaterih zakonih, ki so takrat veljali z, bom rekel, zelo široko odprtimi rokami, pa vendar ta vlada je odgovorna tudi tistim 340 tisoč državljankam in državljanom, ki imajo pokojnine nižje od 600 evrov. In pod nobenim pogojem ne moremo pristati, da bi se tudi tem pokojnine in njihovi prihodki zmanjševali. V Slovenski stranki smo glede problematike, ki je bila danes največkrat omenjena, gre za udeležence narodnoosvobodilnega boja, 7 tisoč 500 jih je, omenili tudi to oziroma povedali, da po podatkih, ki jih imamo, so to upokojenci letnika tudi 1939, ki so bili na začetku vojne stari 2 leti, konec vojne pa 4 leta. V Slovenski ljudski stranki pa bomo podprli zakon, ki prihaja v obravnavo in je že v Državnem zboru, to pomeni, tistim, ki so plačevali v drugih republikah.
Hvala lepa. V Pozitivni Sloveniji ste se prijavili trije. Mag. Barbara Žgajner Tavš v imenu poslanske skupine, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije bomo absolutno podprli novelo zakona, ki smo jo v sopodpisništvu vložili skupaj s SD. Zakaj? Ker pravimo, da je pravična, ker popravlja krivice, ki so bile povzročene več kot 26 tisoč upokojencem z vladnim Zakonom o uravnoteženju javnih financ. In to ste, spoštovane kolegice in kolegi, danes v razpravi ugotavljali praktično v vseh poslanskih skupinah. In ne nazadnje, tisti, ki ste se izgovarjali, da boste, navkljub temu da ste danes oziroma včeraj javno povedali, kako boste podprli predlog novele zakona opozicije. Tukaj seveda vnovič apeliram na predsednika Državnega zbora in na njegovo moralno načelno držo, da ne boste požrli te besede. Navkljub temu da je danes res prišel v parlamentarno proceduro vladni predlog zakona. Pa boste lahko sami ocenili, kako resna vlada je pri pripravi zakona in kako resna je opozicija, kateri zakon je pripravljen z večjo vnemo in večjo odgovornostjo. Ko se sklicujete, kako dober je vladni predlog zakona, dovolite, da poskušam na dveh straneh povzeti njihove obrazložitve. Po podatkih ZPIZ je med upokojenci, ki se jim v skladu s 143. členom Zujfa pokojnine znižajo, velik delež tistih, ki so del delovne dobe prebili v nekdanji SFRJ. Pa nadaljujejo v prvem odstavku. Drugi odstavek, ponovi, copy-paste: "Po podatkih ZPIZ je med upokojenci, ki se jim v skladu s 143. členom Zujfa pokojnine znižajo, velik delež tistih, ki so del delovne dobe prebili v nekdanji SFRJ..." Pa grem na naslednjo stran, ne boste verjeli, tretjič copy-paste, isti odstavek, isti tekst: "Po podatkih ZPIZ je med upokojenci, ki se jim v skladu s 143. členom Zujfa pokojnine znižajo, velik delež tistih, ki so del delovne dobe prebili v nekdanji SFRJ" in tako dalje. Spoštovane kolegice in kolegi, povejte mi, kdo se norčuje iz državljank in državljanov naše države? Vladni predlog zakona ni resen, je skrpucalo, četudi se predsednik Državnega zbora nasmiha. Predsednik, ponudili smo vam kopromis. V nadaljevanju postopka bi bilo mogoče naš predlog zakona uskladiti tudi z vašimi predlogi. Če bi bila vaša namera resna, potem verjamem, da bi danes podprli prvo obravnavo našega predloga zakona, ki je že vložen v parlamentarno proceduro, s katerim bi lahko odpravili krivice, ki ste jih povzročili vi takrat, ko ste s pritiskom na tipko "da" podprli vladni predlog Zakona o uravnoteženju javnih financ. Še ena zadeva. Vladni predlog zakona vnaša nove diskriminacije na področju pokojnin, in to je nepravično in nepošteno. Še enkrat pravim, v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije bomo naš predlog zakona absolutno podprli.
Hvala lepa. V imenu Državljanske liste bo obrazložitev podal dr. Gregor Virant. Prosim.
Hvala. V Državljanski listi predloga ne bomo podprli iz naslednjih razlogov. Prvič, ker ta predlog ustvarja 60 do 80-milijonsko luknjo v državnem proračunu in ker smo v Državljanski listi čvrsto zavezani uravnoteženju javnih financ. Torej ne moremo shajati na dolgi rok s tem, da vsako leto proračun troši milijardo ali pa dve milijardi več, kot se pa v proračunu zbere. V 143. členu Zujfa smo zaznali določene krivice, zavzemamo se za to, da je varčevanje pravično, enakomerno, sorazmerno. V 143. členu Zujfa v nekaterih točkah ni tako. Na to smo opozorili že julija. Nam je malo žal, da smo morali čakati na vladni predlog do danes, zato smo tudi napovedali možnost, da morda pa podpremo predlog opozicije – in bi tudi ga, če danes ne bi imeli vladnega predloga na mizi. Ampak smo vladni predlog danes dobili. Vladni predlog nam omogoča, da zapremo problem na novembrski seji. Tudi če bi danes podprli opozicijski predlog, bi ga v drugem branju, v drugi obravnavi obravnavali novembra. Se pravi, časovno smo popolnoma na istem, to je treba zdaj jasno povedati. Niti sekunde, niti dneva ne zamudimo s tem. Imamo vladni predlog, ki ga bomo obravnavali novembra. Ta vladni predlog je dobro izhodišče, rešuje zelo pomemben problem tistih zavarovancev, ki so plačevali prispevke v pokojninske blagajne republik nekdanje SFRJ. Teh pod nobenimi pogoji ne smemo diskriminirati v primerjavi s tistimi, ki so plačevali v Sloveniji, ker so ravno tako delali, ravno tako plačevali in ni nobene razlike. Problem je pa tudi pri nekaterih drugih. Na te probleme ste danes opozarjali. Marsikje imate prav, in do druge obravnave je še čas, da najdemo tudi za nekatere druge kategorije rešitev. Bodimo konstruktivni, dogovorimo se za neko varianto, ki ne bo po eni strani radikalna in neodgovorna do javnih financ, 80-milijonske luknje ne moremo ustvarjati, ne smemo. Na drugi strani pa predvsem tudi na kolege iz koalicije apeliram, da najdemo rešitev tudi za primere, pa bom dal najbolj radikalnega, nekega zapornika v koncentracijskem taborišču, ki je danes pri svojih petinosemdesetih letih recimo izgubil z 933 evrov 200 evrov pokojnine. To je pa krivično. Usedimo se skupaj, poiščimo rešitev, ki bo sprejemljiva, ki bo javnofinančno vzdržna in hkrati pravična.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Nove Slovenije, mag. Matej Tonin.
Ko si koalicijski poslanec, si dolžan ravnati odgovorno in v tej luči moraš tudi sprejemati neprijetne odločitve. Tisti, ki ste kadarkoli bili v koaliciji, to dobro veste. In naša odgovornost je, da tako ali drugače zagotovimo vzdržne javne finance, ker samo vzdržne javne finance bodo še naprej zagotavljale pokojnine, plače in podobno. Predlog, ki je pred nami, poskuša narediti pretiran poseg v sedanje javne finance, zaradi tega ga v Novi Sloveniji ne bomo podprli. Seveda pa smo odprti za vse nadaljnje razprave, kako narediti ta zakon bolj pravičen. Jaz sem že danes rekel, da je to vprašanje, okoli katerega se moramo vrteti. Imamo pa dve možnosti. V prvi rundi se je vlada odločila, da je nekoliko proračunske dodatke znižala tistim, ki imajo morda za malenkost nadpovprečne pokojnine. Obstaja pa tudi možnost, o kateri govorite nekateri drugi, da se vsem upokojencem enako odvzame. To so možnosti ki jih je treba pretehtati in o teh stvareh bom najverjetneje še govorili. Za zaključek bi rekel samo še to, ker se je danes v razpravi to vse prepogosto pojavljalo in se je tudi zlorabljala moja razprava, pa verjamem, da tudi kateri poslanci niso tega počeli zlonamerno. Ko sem jaz izpostavljal posameznike, ko sem izpostavljal športnike, kulturnike, nekdanje politike, mame, veterane, tega nisem delal zato, da bi jim kakorkoli očital njihovo pokojnino, upam, da me je gospod Brulc to slišal, nisem tega počel, da bi jim karkoli očital, ampak sem to izključno delal zaradi tega, ker sem hotel dokazati na konkretnih primerih, da je Zujf zajel zelo različne posameznike iz vseh segmentov in iz vseh družbenih skupin in da prav zaradi tega Zujfu ne moremo očitati kakršnokoli ideološko noto in da gre za zakon, s katerim smo poskušali spraviti začetek in konec skupaj, In to je vse. In glede na to, da je v proceduri popravek Zujfa s strani vlade, če bomo vsi napeli določene napore, verjamem, da bomo našli skupne rešitve.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa. Poslanci Socialnih demokratov smo vložili v sodelovanju z našimi kolegi iz Pozitivne Slovenije ta zakon zato, ker od vseh ukrepov, ki ste jih nanizali v mega skrpucalu, ki se imenuje ZUJF, ta člen najbolj štrli v luft. In sicer zakaj? Zato, ker na selektiven, diskriminatoren način, brez ustreznih pravnih pojasnil povzroča to, da se krši ustava. To ni izmišljotina samo nas, ampak mnenje najvidnejših ustavnih pravnikov, ki so temu pritrdili. Zato je temeljni razlog za vlaganje te spremembe najprej spoštovanje načela pravne države in ustave. Drugi razlog pa je v načinu, kako ste se lotili te skupine upokojencev. Pravite, vsi moramo plačati svojo ceno. Ja, saj so jo oni tudi plačali, saj so upokojenci, saj so tudi njim zamrznjene pokojnine. Ampak ne, to ni bilo dovolj! Treba je bilo, da ste jim znižali pokojnine tako kot nobeni drugi ciljni skupini v Sloveniji, tudi do 25 %. Diskriminatorno do konca, neupravičeno in sklicevanje na javne finance in njihovo vzdržnost tukaj enostavno kot argument ne zdrži, kajti prizadeli ste pet skupin upokojencev, njihovi prihodki predstavljajo samo 1 % izdatkov, s katerimi razpolaga ZPIZ. Druga stvar, ko pravite: "Ja, saj smo pripravili nov zakon, ki bo to popravil." Lepo vas prosim, pa kdo se iz koga norca dela!? Naprej nadaljujete s protiustavnostjo. Izpostavljate eno kategorijo, ki "kobajagi" je plačevala prispevke, pozabite pa spet na cel kup drugih, kot so vojaški zavarovanci, ki so ravno tako plačevali prispevke. In pravim, pozabite na tiste, ki so zaradi posebnih zaslug za ta narod, zaradi krivic, ki so jim bile narejene, pridobili pravice. Ne, vaš zakon, že zdaj vam povem, ne rešuje ničesar, kar rešuje naš zakon. In še okoli financ. Pravite vzdržnost. Mi smo vam ponudili kompromis, da se odpovemo tega, da poračunamo letni dodatek. S tem bi takoj prihranili polovico sredstev, pa bi šlo, pa bi našli rešitev. Toda ne, saj gre samo za koalicijske igrice, kazanje mišic znotraj koalicije, kdo bo koga. Dajte nehati! Kdo koga farba?
To je bila obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Želi kdo individualno obrazložiti glas? Bom odprl prijavo. Mag. Alenka Bratušek, izvolite.
Spoštovani predsednik, dajmo razčistiti vsaj finančne posledice. Vi pravite med 60 in 80 milijoni. Ko ste osnovni Zujf, se pravi, ko ste odvzemali to, veste, kakšne so bile finančne posledice? 25 milijonov. Ste se zmotili takrat ali se motite danes? Ali ste zavajali takrat ali zavajate danes? Povejte! Ne moreš o isti stvari govoriti 3-kratnik. 25 do 80. To je prva stvar. Druga stvar. Pomembno je, da je zakon vaš. To smo se danes naučili, in tistega boste popravljali, ne našega. In samo zato, ker je opozicijski, ni dovolj dober, da se popravlja. Gospod predsednik, dobro ste to pokazali in povedali vsem našim državljankam in državljanom. In še nekaj, gospod Virant in vsi kolegi Državljanske liste, spet ste si premislili. Spet ste si premislili in očitno je to vaša drža. Ideološke delitve, ki vsekakor z Zujfom, ki velja, ste naredili, in to ste tudi priznali, pa na žalost z vladnim predlogom ostajajo. Prav te ideološke delitve ostajajo. In zakon bom seveda – naš – podprla.
Mag. Stanko Stepišnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi jaz bom podprl ta zakon, ker verjamem v pravno državo. Danes je bilo omenjenih izredno veliko načel. Pravniki ste v tem izredno domači, mi ostali v drugih dejavnostih ne poznamo toliko načel. Ampak vseeno me je to zmotilo. Iskali ste rešitev za opravičilo, kako popraviti teh 26 tisoč pokojnin, in ste izbrali načelo, ki je napačno in neustrezno. Ne moremo v demokratični pravni državi pristati, da so upravičene le pokojnine, ki imajo osnovo v vplačanih prispevkih. To načelo je logično, vendar preozko. V državi smo, sprejemamo in bomo sprejemali zakone, ki dajejo, garantirajo določene pravice državljankam, državljanom in pravnim ter drugim osebam. Načelo, ki bi ga morali izbrati, je, da izhajajo različne pokojnine iz zakonskih pravic, tudi pokojnine, za katere so bili evidentirano sprotno plačani prispevki. Če bi vzeli to načelo in sledili ekonomskim ciljem, bi znižali pokojnine ne selektivno, temveč vsem, ki imajo pokojnine višje od 600 evrov. Za pokojnine damo na letnem nivoju cca 5 milijard, 3,5 iz prispevkov, 1,5 milijarde iz proračuna. Če bi za 0,5 % vsem, ki imajo višje pokojnine od 600 evrov, znižali pokojnine, bi dosegli teh 27 milijonov. Če pa hočete 67 milijonov, pa to pomeni 2,6 % znižati pokojnine, ki so višje od 600 evrov. Hvala lepa.
Gospod Matjaž Han, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom podprl zakon. Sem pa danes z zanimanjem spremljal, kako boste Državljanska lista in stranka DeSUS izvedli manever, da ne boste podprli našega zakona. Uspelo vam je tako, da je vladi v 12 minutah uspelo spisati invaliden zakon, ki je pa zdaj uzakonil ideologijo, ker vi boste zdaj 8 tisoč privilegiranim, spet nekaterim, upokojencem dali te pokojnine, borcem španske vojne, narodnoosvobodilne borbe, internirancem, beguncem, upokojencem po Zakonu o pravicah iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja delavcev, policije in tako naprej pa ne boste popravili krivice. Zdaj pa se je odprl temelj za ideologijo. Čakal sem, kako boste to naredili. Naredili ste tako, da je vlada sprejela ta zakon in jaz moram reči, da tega ne bom podprl. Ko pa govorite tako z lahkoto o teh 70, 80 milijonih, pa je Alenka lepo rekla. Cel zakon oziroma ta 143. člen je govoril o 25 milijonih, zdaj ste jih znižali še za 8 milijonov. Če bi znižali še za enih 15 milijonov, jaz mislim, da bi vsem popravili krivice. Lahko bi tudi naredili neko uravnilovko in vsem tem upokojencem znižali za na primer 7, 8 % in bi se verjetno ti upokojenci s tem strinjali. Ker pa tega ne znate in nočete, pa odpirate ideologijo. Kje je naš DeSUS – borec za pokojnine?
Gospod Mirko Brulc, izvolite.
Spoštovani! Seveda bom glasoval za predlagani zakon, kajti zakon, ki ste ga sedaj dobili in je bil na hitro spisan, je samo alibi majhnim koalicijskim partnerjem, da lahko glasujejo proti našemu zakonu, in to je taka pritlehna uboga igra. Ponovno pa ne želite nič slišati o popravi krivic udeležencem narodnoosvobodilnega boja, taboriščnikom, udeležencev v osamosvojitveni vojni, policistom in drugim. Še zadnjič, zakaj po nemarnem uporabljate ime Mira Cerarja, Svetlane Makarovič? Ja, po nemarnem. Po televiziji je bilo rečeno, da če Miro Cerar izgubi malo penzije, ne bo nič hudega. To je bilo tako. To so ljudje, ki so ponesli glas, ki držijo kulturo, šport, olimpionik, itd. Kaj ste se spravili na te ljudi? Bodite jim hvaležni, da jih imamo in jih častimo do konca, dokler so. Glasoval bom za ta naš zakon. Hvala.
Gospa Janja Klasinc, izvolite.
Tudi jaz bom glasovala za ta zakon, zato da bi odpravila neustavnost, zato da bi odpravila krivice, ki se dogajajo 26 tisoč upokojencem v tej državi, zato da bi izenačili pravice vseh upokojencev v tej državi in zato ker se moramo mi v Pozitivni Sloveniji in v Socialnih demokratih boriti za pravice tistih, ki imajo tako imenovano svojo stranko v parlamentu in dela proti njim. Skrbi me, s tem ko ste že spet danes izbrali parlamentarni postopek in možnost tega parlamenta, da opere svoj obraz pred širšo javnostjo, da se to ne bo nehalo. Očitno je to praksa. Pustimo, če ustava pravi nekaj, vržimo jo proč. Ustavna listina te države – kaj pa to pomeni? To je za to koalicijo zabava in vi ste zelo državotvorni, mi smo pa proti tej državi. Veste kaj, ljudje si bodo kmalu, še tistih 20 %, ki vas podpira, ustvarili svojo podobo, kdo dela proti njim. Problem je samo v tem, da ste se spravili in se redno spravljate na najšibkejše, medtem ko tistim, ki imajo največ v tej državi, omogočate, da bodo imeli še več.
Mag. Dejan Židan, izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Glasoval bom za naš zakon. S tem poskušamo delno popraviti zakon, ki je Slovenijo popeljal v pot recesije, tako da za razliko od prejšnjega leta, ko je bila 0,6 % gospodarska rast, bo verjetno letos 2, 3 ali pa 5 % negativna. S tem zakonom ste začeli. Moram reči, da jaz ne verjamem, da poskušate zavajati, ko govorite pred nekaj meseci o 25 milijonih, sedaj pa o 75 milijonih, jaz enostavno mislim, da ste nesposobni. Vi ste rekli, da resnica je po navadi nekje vmes, tako lahko rečemo, da verjetno vaš izračun nekje vmes je 50 milijonov evrov. Seveda me je strah, ko to poslušam, ker če tako velike napake, ki so večkratniki, delate pri takem zakonu, razumite, da me je smrtno strah, kakšne napake ste šele naredili pri zakonu o sanaciji bank ali o Slovenskem holdingu. Hvala.
Gospod Srečko Meh, izvolite.
Tudi sam bom glasoval za ta zakon. V bistvu pa bom glasoval proti zakonu, ki ga vlaga vlada. Torej ta zakon, ki smo ga danes dobili, je resnično šala na račun državnega zbora, je na nek način tudi ocena, ki nam jo vlada daje, koliko smo vredni v njihovih očeh, in proti temu protestiram. Tako se, gospe poslanke in gospodje poslanci, ne dela. Seveda pa je nevarno to, ko nekateri pravijo – vzeli smo tistim, ki imajo več. Pokojnino seveda. In pravijo nekateri – kaj bi naj vsem enako vzeli? Jaz mislim, da bi morali vzeti tistim, ki so resnično krivi za to situacijo in ki pravimo za njih, da so bogati. Tistim bi bilo treba vzeti. Ne pa tistim, ki so pravico že imeli in so jo dobili. Jemljemo tistim, ki so dobili pravico, odločbo, in to ni prav. Zato bi bilo dobro, da bi na nek način stopili skupaj in našli ključ, skupaj tudi s prebivalkami in prebivalci, na kakšen način pa bomo premostili to situacijo. Do kdaj, kako dolgo bo to trajalo? Ne pa tako, kot se dela danes, ko delamo novo krivico. Kaj pa s tistimi, ki so po letu 1992 šli v pokoj, pa smo jih upokojili zaradi različnih zakonov in zaradi različnih prisil? Kaj bo pa s tistimi? Ni prav, da se delajo nove krivice. Prav je, da se sistemsko rešuje. Hvala lepa.
Gospod Branko Ficko, izvolite.
Zakaj bom podprl novelo? Zato, ker odpravlja krivice tistim, ki jih je centralni komite Janeza Janše določil za privilegirance. In kdo so ti, teh 26 tisoč izjem? To so vsi tisti, ki so imeli in imajo kakor koli opraviti s peterokrako zvezdo in bivšo Jugo. Ta svoj namen in cilj so v centralnem komiteju nadaljevali kasneje z odločitvami glede borčevskih proslav, poimenovanja vojašnic in tako naprej. In to za mene ni nič drugega kot ideološko razlikovanje. Če se določeni v tej dvorani ne morejo spremeniti oziroma se ne smejo zaradi odločitev CK-ja, pa bi rad verjel, da se boste tisti, ki ste ideološko razlikovanje zavračali pri koalicijski pogodbi, predvsem kolegi pri Državljanski listi in DeSUSu, odločili tako, kot mislite, da je prav, in ne tako kot se je odločil CK. Hvala.
Gospod Jerko Čehovin izvolite.
Hvala lepa. Sem med podpisniki predloga zakona in ga bom seveda podprl. Podprl ga bom predvsem zaradi tega, ker je v tem 143. členu nametanih preveč kukavičjih jajc, nekatere sicer poskušate odpraviti, vendar ostalo jih je še dosti. Z današnjo novelo tega 143. člena, ki smo jo dobili od Vlade, se je pravzaprav dokončno razgalilo, da gre pri tem členu za ideološki obračun dedičev kolaboracije z rdečo zvezdo. Za nič drugega ne gre! Zdaj ste dali še tistih 8 tisoč ven in zdaj so ostali samo tisti, ki so tako ali drugače povezani s tem. Tega jaz ne morem sprejeti, ker to ni samo diskriminatorno, gre tudi dejansko za protiustavnost. Povedal sem že prej, da so bile te zadeve zajamčene z ustavno listino oziroma z ustavnim zakonom, vendar tega nočete slišati. Obračun s populacijo, ki šteje tam 83 pa do 90 let, je pa najmanj, kar se mi zdi, tudi pritlehen, kajti ti ljudje si ne morejo več izboljšati svojega standarda z delom ali na kakšen način si pomagati. To je zelo žalostno za državo, ki se smatra za demokratično.
Gospod Roman Jakič, izvolite.
Hvala za besedo. Angleži bi temu rekli "face-saving operation", kar pomeni, "reševanje lepega obraza". Lep obraz rešujeta v tem primeru DeSUS in Državljanska lista, upam, da ne tudi kakšnih družinskih zagat. Slabo mi je v resnici, ko poslušam tiste, ki so proti zakonu, in to utemeljujejo z ekonomsko logiko varčevanja, pri tem pa uporabljajo neko logiko zastraševanja. Zastrašijo ljudi, kako bomo s to spremembo zakona naredili 80-milijonsko luknjo. Večkrat je bilo danes tukaj povedano, zdaj povejte, ali ste lagali, ko ste predlagali ta zakon, ki je naredil te krivice, ali lažete danes. Samo ena je resnica: ali je 25 milijonov ali je 80 milijonov. In upam, da bomo to razčistili. Medtem ko govorimo o 80-milijonski luknji, si pa dovoli minister Nove Slovenije gospod Hojc govoriti o tem, da bomo tanke nabavljali. In zato mi je slabo! Ko poskušate 26 tisoč 300 ljudem zmanjšati pokojnino do 25 %, istočasno bomo pa tanke nabavljali. Lepo vas prosim! Kje je tu varčevanje? Kje je obraz, o katerem ste prej govorili? Poglejte, 240 uživalcev izjemnih pokojnin boste prizadeli, Iva Daneua, Mira Cerarja, Svetlano Makarovič. Kaj so vam oni naredili hudega v življenju? Naštevali ste, 330 prisilno mobiliziranih, najbolj vas pa seveda boli 7 tisoč 500 udeležencev NOB, španske vojne, narodni heroji, nosilci partizanske spomenice. Za 8 tisoč ljudi pa rešujete zgodbo s 1. januarjem! Kje pa ste zdaj s hitrim postopkom? Kje ste, gospod Virant? Šest pokojnin po 200 evrov bodo nekaterim vzeli do takrat, ko bo začel vladni zakon veljati, ki ste ga danes kot skrpucalo dali nam na mizo. Seveda bom podprl zakon, ki je v proceduri.
Gospod Jani Möderndorfer, izvolite.
Hvala lepa. Podprl bom ta zakon, ker smo bili danes spet priča tistemu, kar se je sicer že nekajkrat zgodilo. Zato bom ob tem najprej čestital SDS na tej strani, ker ste uspešno "nategnili" to stran, ki se ji reče DeSUS ali pa Državljanska lista. Ampak v resnici, moram reči, se "nategnjenega" počutim jaz, predsednik. To zgleda približno tako, kot da te dobijo s spuščenimi hlačami, ti pa verjameš in si prepričan, da si sam ves čas. Pa nisi. Namreč, poglejte, predsednik, tisto, kar je mene v resnici užalostilo, je, da ste dvakrat ali trikrat za sveto prisegli, da se bodo stvari septembra spremenile. Pa se niso. In me zanima, kako boste ob tem novem predlogu reagirali, glede na to, da je ne samo skrpucalo, ampak je to dodatek zmazka k skropucalu. In tisto, kar je najbolj žalostno, krivice s tem samo še poglabljamo. Kdo bo plačal razliko od 1. januarja, pa za nazaj, to, kar jim je že odvzeto? Tega ne bo. In tisto, kar je novum vsega tega, kar se je danes zgodilo, pa je, da sem ponovno ugotovil, da imajo nekateri samo ime, ne pa vsebine. Res sem razočaran, da stranka upokojencev glasuje proti upokojencem, to je zame najhujše, kar se lahko zgodi. Ampak tisto, kar je pomembno pri celi zadevi, je, da je to tudi del demokracije, vendar jaz takšne demokracije ne maram. Hvala lepa.
Hvala. Lahko glasujemo o predlogu sklepa? Še so obrazložitve glasu. Odpiram še en krog prijav. Gospa Romana Tomc, izvolite.
Hvala lepa za besedo. V obrambo temu predlogu zakona je bilo danes izrečenih veliko žolčnih besed, veliko kritik in predvsem veliko očitkov na račun ideologije. Jaz te očitke odločno zavračam. Zakon o uravnoteženju javnih financ je bil sprejet predvsem z namenom uravnoteženja javnih financ, kot že samo ime pove. Seveda je bil to zahteven, obsežen zakon, prav takšno je bilo tudi njegovo sprejemanje. Prepričana sem, da bi lahko te finančne učinke, ki smo jih dosegli s tem zakonom, dosegli na precej lažji način. V kakšnem izmed davčnih zakonov lahko spremenite samo en člen, pa boste dobili enormne finančne učinke. Vlada pa je z izjemnimi napori želela predstaviti takšne rešitve, ki bodo najmanj prizadele tiste, ki so najšibkejši v naši družbi. Upokojenci, ki prejemajo pokojnine iz naslova dela, so bili dvakrat prizadeti – s tem, da se pokojnine ne usklajujejo, in tudi z znižanjem letnega dodatka. Tisti, ki prejemajo tako imenovane izjemne pokojnine, pa so bili prizadeti, če temu lahko tako rečemo, s tem zakonom tako, da so se njihove pokojnine negativno uskladile. Ker smo ugotovili, da je pri tem zakonu prišlo tudi do nekaterih učinkov, za katere nismo želeli, da do njih pride, se je vlada zavezala, da bo prinesla v parlament nov zakon, ki bo popravljal te narejene krivice. In tako bomo, jaz upam, kmalu imeli pred seboj vladni zakon, zato tega predloga, ki je danes tukaj, ne morem podpreti.
Gospod Matevž Frangež, izvolite.
Vladni predlog ne rešuje ničesar. Rešuje manjšo skupino zavarovancev, ki se jim je prav tako zgodila krivica. Gospod predsednik, ne rešuje pa udeležencev narodnoosvobodilnega boja, ne rešuje udeležencev španske državljanske vojne, narodnih herojev in nosilcev partizanske spomenice 41, ne rešuje vprašanja internirancev, beguncev, delovnih internirancev, upokojenih po zakonu o pravicah iz pokojninskega zavarovanja bivših vojaških zavarovancev, delavcev organov za notranje zadeve in zavodov za prestajanje kazni zapora, upravičencev do dela pokojnine za upoštevanje obdobja aktivne vojaške službe v nekdanji Jugoslovanski ljudski armadi, ki so tam bili zato, da branijo slovensko domovino, upravičencev do višjega zneska po zakonu o popravi krivic, administrativno upokojenih, ki so se upokojili zato, ker jih je k temu spodbujala ta država in neka druga vlada, ki ni bila leva vlada, prisilno mobilizirani in kulturniki, športniki, ki so z veliko svojega truda naredili nekaj za to, da je ta država postala v svetu prepoznavna in uspešna. Vseh teh kategorij ljudi vladni predlog zakona ne rešuje. Jaz bom glasoval za predlog zakona, kot ga je predlagala opozicija in k temu z vsem srcem pozivam tudi tiste, ki ste poleti in še danes govorili o tem, da je treba te krivice popraviti. Danes je ta priložnost in morda se ta priložnost ne povrne več.
Gospod Franc Jurša, izvolite.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Ne bom podprl predloga. Ne zaradi tega, kar bom najprej povedal, to je zaradi retorike, ki jo uporabljajo kolegi z leve in desne strani. Pa ne mislim na politično opredelitev. Prvenstveno zaradi tega. Kljub temu, da sam ne bom uporabljal retorike, ki jo uporabljate vi. V veliko primerih je zelo čudna in nespodobna. V DeSUSu ne bomo delali nobenega manevra. O manevrih ne govorimo. Nismo vojaki in manevrov ne bomo delali. To vam sporočam in odgovarjam na to, kar ste malo prej govorili. Trkati na našo vest, gospodje in gospe, ni treba. Trkajte na svojo vest, možnost in priložnost ste imeli tako nekateri s te strani in tako nekateri s te strani. Tudi mi smo bili zraven, ampak ko smo videli, da nimamo rešitve, smo odšli, ker smo ocenili, ugotovili, da enostavno in preprosto z vami ne gre. Ker ste nas na nek način prisilili v to. Pa še sporočilo tistim, ki govorijo o predčasnih volitvah. Enkrat smo jih že imeli. probali smo. Ja, ali imate alternativo? Pridite z njo. Hvala.
Gospod Matjaž Zanoškar, izvolite.
Hvala za besedo. To novelo bom podprl z veseljem, ker menim, da ni razloga, tudi Zujf ne daje razloga, da bi kršili človekove pravice, ne daje razloga, da bi kršili pravno državo, ne daje razloga, da bi kršili ustavo. Zato bom to novelo tudi podprl. Pa še bolj jo bom podprl zdaj, danes, ko smo dobili na mize vladni predlog tega zakona. Slučajno ni adekvaten z našim predlogom, je še vedno diskriminatoren in še vedno pristranski. Ne rešuje tistega za kar se mi zavzemamo. Sicer pa, kolegice in kolegi, zakaj bi se še razburjali, saj vidimo, da bo ta glasovalni stroj naredil svoje in danes boste glasovali verjetno tako, kot vam je naročeno. Vendar vedno, kadar pohodite pravno državo, vedno, kadar kršite ustavo naše države, si poglejte svoj rating, poglejte si podporo vlade in poglejte rating svojih strank. Saj vendar delate krivico državljankam in državljanom. Oni se tega zavedajo in vam tudi obratno potem vračajo to podporo in svojo naklonjenost. Podprl bom ta predlog novele zakona. Hvala.
Gospod Gašpar Gašpar Mišič, izvolite.
Predsednik, hvala. Ne bom glasoval ne za naš, ne vaš zakon. Glasoval bom za pravičen zakon, za pravično novelo zakona, ki smo jo vložili v Pozitivni Sloveniji in v stranki SD, zato da popravimo krivice, ki ste jih prinesli in vnesli v naš prostor vi, ki ste takrat, ko smo glasovali o zakonu o uravnoteženju javnih financ, glasovali za. In ta zakon še ničesar ni uravnotežil. Ta zakon bi bilo treba imenovati ali preimenovati v "zakon o obremenitvi", "o obtežitvi javnih financ". Beseda "uravnotežiti" pomeni uravnotežiti prihodkovno in odhodkovno stran. Kaj ste naredili za zagon gospodarstva? Stabilnosti in vzdržnosti javnih financ ne moremo zagotavljati brez zdravega gospodarstva. Dovolili ste, da gospodarstvo dobesedno crkne. In to, kar danes govori gospod iz DeSUSa, gospod Jurša, meni se gabi, dobesedno, to je izraz, in to je beseda, da sodelujem in da delam s takimi poslanci, ki se tako sprenevedajo. Obljubljali ste [[...]]
Malo več spoštljivosti medsebojne, gospod Gašpar Gašpar Mišič. Vas nihče ne žali na tak način, pa tudi vi drugih ne boste.
Se opravičujem. Na volitvah ste obljubljali in snubili volivke in volivce "glasujte za nas, glasujte za DeSUS, zato ker vas zastopamo". Danes ste pozabili, kako ste prišli v parlament. Danes ste pozabili, kdo vam je omogočil, da ste tukaj. Gospodje in gospe, sram vas je lahko, in to na tretjo.
To je bila žaljiva razprava. Prosim, da se ne ponovi. Besedo ima gospa Maša Kociper. Proceduralno, gospod Jurša? Ne, replike nimate. Gospa Maša Kociper.
Spoštovani! Danes sem že obrazložila, zakaj ta zakon v takšnem postopku, v taki obliki in s tako vsebino nikakor ne bi smel biti sprejet in zakaj meče črn madež na delo tega državnega zbora. Sedaj se bo s presojo njegove ustavnosti ukvarjalo Ustavno sodišče. Pri tehtanju ustavnopravnih dobrin bo na eni strani ustavno načelo varstva zaupanja v pravo, pri čemer je zlasti pomembno, ali so bile spremembe na področju, za katere gre, relativno predvidljive in so torej prizadeti s spremembo, torej s četrtinskim zmanjšanjem pokojnine, lahko naprej računali ter kakšna je teža spremembe in pomena obstoječega pravnega položaja za upravičence na eni strani, na drugi strani pa javni interes, ki utemeljuje drugačno ureditev od obstoječe. Pa poskušajte sami presoditi, kako bo ali naj bi odločalo Ustavno sodišče. Najhujše pri tem zakonu pa je to, da zaradi diskriminatorne in arbitrarne obravnave določenega dela upokojencev, in teh tudi po sprejetju zakona, ki ga sedaj predlaga Vlada, ostane še 25 tisoč 500, poglablja in na novo ustvarja ideološke razlike med ljudmi. In to je tisto, kar je nedopustno. Zato bom glasovala za predlog zakona, ki so ga predlagali Socialni demokrati in Pozitivna Slovenija. Hvala.
Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Menda je jasno, da bom glasoval proti predlaganemu sklepu oziroma proti zakonu, in to z enim zadovoljstvom oziroma veseljem. Prvič zaradi tega, ker ni uspel poskus opozicije, da bi razklali koalicijo. To je bil gotovo eden od pomembnih namenov tega predloga zakona. Drugič z veseljem zato, ker vedno več državljank in državljanov razume, v kakšni situaciji se država nahaja, in vedno več državljank in državljanov ve, kdo nas je spravil v to finančno situacijo. Da je bil to tako imenovani, kot so mediji pisali, levi trojček KGB, ki je danes nekako redizajniran in ima naslov opozicija. In tretje veselje pa je zato, ker smo resnično z vladnim predlogom in z vladnim zakonom za uravnoteženje javnih financ oziroma s koalicijskim resnično ravnali modro zato, ker smo bremena razdelili in se nekako držali principa Zrno na zrno pogača, kamen na kamen palača. Hvala lepa.
Gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovani zbor! Zelo mi je žal, da bo danes koalicija zavrnila zakon opozicije, po drugi strani pa sem le deloma vesel, da ste v koaliciji delno spregledali in izvzeli tokrat zaenkrat eno kategorijo upokojencev. Še pred dobrega pol leta sva se na to temo oglasila zgolj s kolegom Čehovinom. Vse je bilo na začetku povsem pod lažnim vtisom soglasja s socialnimi partnerji in nepreglednosti tega mega zakona. Celo predsednik DeSUSa je spomladi dejal, da se v tem zakonu omejujejo zgolj tiste penzije, ki so višje od tisoč 450 evrov, torej ni vedel, kaj koalicija sprejema, Prepričan sem, da bomo uspeli do novembra zakon spremeniti tako, da se bo približal predlogu opozicije in bo očiščen diskriminatornosti in ideološkega revanšizma. Kot rečeno, glasoval bom za predlog Socialnih demokratov in Pozitivne Slovenije. Hvala lepa.
Gospa Renata Brunskole, izvolite.
Hvala lepa, prav lepo pozdravljeni. Predlog spremembe zakona bom podprla. Sedaj veljavni zakon je zakon mnogih krivic in ločevanja ljudi, daleč od razuma. Najbolj žalostno je, da nekateri kolegi in kolegice v razpravah zagovarjajo upokojence, upokojene športnike, umetnike, borce, da mediji mislijo in pred televizijskimi ekrani upokojenci, da so z njimi, vendar – kaj se zgodi? Zgodi se, da ko pride do glasovanja, temu ni tako. Glasovalni koalicijski ustroj je nekaj bolj pomembnega, daleč od ljudi in daleč od srca. Ločevanje ljudi se nadaljuje, kljub pravni državni se v hramu demokracije dovoljuje protiustavnost, diskriminatornost in zanikanje zgodovine ter vsega, kar je povezano z zavezanostjo k enotnosti, zavednosti, pogumu, priborjeni svobodi in tudi povezanostjo slovenskega naroda, ki je do leta 1945 in še naprej nosila rdečo zvezdo. Očitno, drage kolegice in kolegi, krivic ne želite popraviti, samo na nek način, kjer ste začutili, da lahko, vse, kar pa je morebiti povezano z nečim, kar je ideološko daleč od vas, se s tem ne strinjate. Menim, da bi bilo prav, da bi v hramu demokracije, veliko vas je kolegic in kolegov pravnikov, razmislili o pomenu ustavnosti in pa tudi protiustavnih ravnanj in da bi se v tej smeri v Državnem zboru poboljšali. Predlog zakona bom seveda podprla.
Gospod Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Če smo pred glasovanjem o tem, ali je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo ali ne, je vendarle treba poudariti, da je ta zakon, ki smo ga vložili poslanke in poslanci v parlamentarno proceduro, bistveno bolj primeren za nadaljnjo obravnavo kot pa zakon, ki ga je danes vložila vlada. To je treba poudariti, kajti naš zakon resnično rešuje tudi diskriminatorno in nesorazmerno obremenitev 28 tisoč ljudi, ki naj bi nosili večje breme zaradi krize, ki je v Sloveniji, kot pa predlaga vlada. Vlada pravi, 8 tisoč ljudi bomo poskušali reševati, tistih 20 tisoč pa naj še vedno ostanejo tisti, ki morajo nositi večje breme te gospodarske krize, kot je sicer. Gre za praktično še večjo krivico, kajti še manjša skupina ljudi bo nosila s tem še večje breme. To je podobno, kot če bi recimo ves državni zbor, vseh nas 88, prevalilo breme na naša dva poslanca manjšin in bi rekli, da sta najodgovornejša za to, da je stanje v Sloveniji takšno. In vedno in kadarkoli jih lahko tudi preglasujemo. In to počnete. Bistveno korektnejše bi bilo, če bi prav vsi v državnem zboru danes podprli ta zakon in ne bi prišlo do nobenega občutka, da kdor koli povzroča razkol v koaliciji, v drugi obravnavi se da potem seveda urediti prav vse kategorije, proučiti tudi finančne posledice in priti do rešitve, s katero odpravimo neustavnost, diskriminatornost in veliko krivico vsakemu posamezniku, ki ga obremenjujete nesorazmerno z 20 ali več odstotkov bremena v primerjavi z ostalimi upokojenci v Sloveniji. Ta zakon je bistveno primernejši kot pa vladni za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
To so bile obrazložitve glasu. Še en krog. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, da ste me opazili. Svojo opozicijsko funkcijo jemljem z vso resnostjo zato bom podprla predlagani zakon in ob tem razmišljala o tem, da pravzaprav tudi osnovnega zakona nisem podprla iz istega razloga, iz katerega bom zdaj tega pa podprla. Namreč pravna spornost Zujfa, ko smo v enem zakonu reševali 39 zakonov in skrili marsikaj, kar z varčevanjem ni imelo nič skupnega, se izognili dogovorom s socialnimi partnerji, kar zadeva normative in standarde, pa še bi se dalo kaj reči, in ko si pred dilemo, kako v enem členu, ki je izrazito diskriminatoren, rešiti problem, ne moreš drugače, kot da ugotoviš, da je edino normalno, da vsi upokojenci z zamrznitvijo pokojnin delijo usodo vseh, da pa se odrečeš temu, da bi razsojal, kdo od drugih upokojencev bi moral prispevati več kot drugi. Mislim na tistih 26 tisoč in še nekaj. Nobenih meril ni, nobenih razlogov ni. In kaj je zadaj, je pravzaprav pokazal današnji predlog vlade, ki zdaj rešuje samo eno skupino – 8 tisoč od 26 tisoč in še nekaj. Pri tem pa spregleduje, da recimo boste sprejeli zakon, ki ne upošteva aneksa E k veljavnemu zakonu o ratifikaciji Sporazuma o vprašanjih nasledstva, Temeljno ustavno listino in še marsikaj. Jaz ne morem razumeti, da koalicija upa tako teptati pravno državo. Opozoril o tem, da je nekaj nezakonito, da ni v skladu z ustavo, sploh ne jemlje več resno. Morebiti zato, ker je tega že toliko, da ste postali neobčutljivi.
Seveda sem vas opazil, kolegica Potrata, kako vas ne bi. Se pa opravičujem, ker nisem opazil zapisa vašega imena na zaslonu. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Še nekaj interesa je in odpiram še en krog prijav. Besedo ima gospod Roberto Battelli.
Hvala za besedo. Se nisem nameraval oglasiti na začetku, ampak jaz tega predloga ne bom podprl, čeprav se z dobršnim delom njegove vsebine v celoti strinjam. Želim pa povedati naslednje tudi vladi oziroma predvsem tudi vladi. V predlogu zakona, ki ga bo predlagala, naj upošteva eno osnovno pravilo sorazmernosti, ki bo vendarle pomenilo za vse upokojence nekaj pokojnine manj. Reforma upokojenskega sistema je nujna. Naslednje generacije bodo imele strožja pravila, dlje bo treba delati, da bo sorazmerno glede na vse ostale sedanje upokojence, ki jih tako in tako pravzaprav plačujejo ti, ki so v tem trenutku zaposleni, kot vemo. Torej bomo imeli strožja pravila. Na primer, namesto 18 let bo 24 ali več najugodnejših za osnovo. Glede na to, da se verjetno vsi zavedamo, da ne moremo trošiti toliko več, kot proizvedemo, potem en sistem, ki bi vendarle sorazmerno porazdelil to breme na vse kategorije upokojencev, bi bil bolj pravičen in bi verjetno bil tudi [[...]] [[izklop mikrofona]]
Gospod Jožef Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa. Zakon bom podprl, ker s tem, ko bom podprl zakon, bom glasoval za ljudi. Za tiste ljudi, ki so s svojim delom, s svojim požrtvovalnim delom in svojim odnosom zaslužili to pokojnino, ki bi jo morali dobiti, mi jim pa jemljemo. Tukaj smo poslanci različnih poslanskih skupin, vendar smo tukaj za ljudi, da jim zagotavljamo to, kar jim po ustavi gre. In ne morem si zamisliti, da smo tukaj poslanci, ki jim odrekamo to, kar jim ustava je zapisala in kar jim dovoljuje. Žalosten sem, resnično sem žalosten, ko poslušam tukaj opravičila in sprenevedanja poslancev koalicije. Dajte preiti te vaše usmeritve, ki vam jih dajejo z vrha, in glasujte za ljudi. Ne bo vam žal, kajti s tem ne boste naredili nič slabega. Lahko samo ljudem daste nazaj upanje in vero v pravno državo.
Mag. Matej Tonin, izvolite.
Pri stališču poslanske skupine sem govoril predvsem o vsebinskih razlogih, zakaj tega opozicijskega predloga ne bom podprl. Zdaj lahko nanizam tudi kakšen političen razlog. Jaz razumem, da je bil ta predlog opozicije vložen z izključnim namenom, da opozicija lahko 5, 6 ur razprave izkoristi za to, da tolče tako ali drugače politično po koaliciji, ker se jim to splača zaradi nabiranja političnih točk. Da me to utrjuje v mojem prepričanju, je tudi razprava kolega Brulca, ker sem mu še enkrat pojasnil, kako in na kakšen način sem jaz imena uporabljal, ampak on je ponovno politiziral in imena v nekem popolnoma drugem kontekstu uporabljal. To se mi enostavno ne zdi pošteno in se mi zgolj zdi, da se ta politična nota tega predloga utrjuje. In samo še zadnjo misel. Vsem tistim opozicijskim poslancem, ki so bili v prejšnjem mandatu koalicijski poslanci, med njimi so tudi trije poslanci Pozitivne Slovenije, ki so bili v prejšnjem mandatu koalicijski, da bom čisto natančen, da ne bom pavšalno obsojal. Ampak spomnite se nekega zakona, ki ga je vaša koalicija sprejela, ki je vzel državne pokojnine, ki so bile visoke 200 evrov, najrevnejšim ženicam in možem. Tudi te pokojnine niso imele podlage v plačanih prispevkih. Vprašajte se, zakaj se za te ljudi ne borite tako močno, kot se za vse ostale.
Mag. Ivan Vogrin, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Današnja razprava kaže, da žal kulturna sposobnost sodelovanja zaostaja za intelektualno sposobnostjo sodelovanja, zaradi institucionalnega konflikta med koalicijo in opozicijo. Preveč, menim, je tekmovanja, podcenjevanja, tudi zasmehovanja ter drugega populizma in pridobivanja političnih točk na račun nekajminutne slave, domala nič pa sodelovanja in sklepanja kompromisov. Jaz menim, da takšno ravnanje bi nas moralo podučiti, da ne prinaša dobrih rešitev in žrtve smo na koncu vsi mi, naši državljani, obubožana država in pa nezaupanje v institucije sistema. Večina tega sem citiral, izrekel pa je to dr. Marko Pavliha, ko je govoril v enem od posvetov o slovenskem parlamentarizmu. Jaz se seveda s tem globoko strinjam in menim, da bi bilo dobro iskati kompromisne rešitve, ki so sprejete z velikim konsenzom, zato da bi obveljale nekaj več kot samo en mandat. Hvala lepa.
To je bila obrazložitev glasu, nismo pa slišali, kako boste glasovali.
Se opravičujem, gospod predsednik. Podprl bom predlog opozicije, ker se mi zdi, da prinaša vendarle tisto, o čemer vsi govorimo. Pa še en razlog je. Veste, takšne rešitve prinesene iz enega trenutka v drugi trenutek, ko nas vsi opozarjajo, da po hitrem in nujnem postopku ni dobro, tako da se mi zdi v tem trenutku, da je predlog opozicije dober in ga bom podprl.
Gospod Jože Tanko, izvolite,
Hvala lepa za besedo. Tukaj nas je približno tretjina poslancev, ki smo prišli iz prejšnjega mandata v ta mandat. Takrat je tedanja Pahorjeva vlada predlagala paket socialne zakonodaje, s katero se je radikalno poseglo v pridobljene pravice. V tistem prejšnjem mandatu je Pahorjeva vlada ukinjala državne pokojnine, približno 17 tisoč državnih pokojnin se je ukinilo. Ta pokojnina je znašala 189 evrov in večinoma so to pokojnino prejemali kmetje, ostareli kmetje, ki so celo življenje delali na kmetiji, in za večino teh ljudi je bil to edini finančni vir, finančno nadomestilo, ki jim ga je dala država. Takrat ni bilo niti ene razprave, spoštovani kolegi, o tem, da je šlo za kršitev ustave, zakonitosti, človekovih pravic, pravne države, pravne varnosti, socialne varnosti in podobnih stvari. Niti ene razprave, poglejte si svoje magnetograme, niste opravili na to temo. Glede na to, da ravnate tako, bom rekel, dvolično, tega vašega predloga ne morem podpreti in ga ne bom podprl. Očitno ti ostareli kmetje, ki so celo življenje delali na svoji kmetiji, niso bili španski borce. Za španske borce naj poskrbi Španija, ni treba, da jih mi plačujemo še 70 let po španski vojni.
Še eden krog obrazložitve glasu odpiram. Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. To, kar sem danes poslušal, res moram reči, da moraš imeti dober želodec in dober okus, da poslušaš to, kar smo danes morali poslušati ob zakonu, ki so ga predlagale opozicijske stranke. Jaz moram povedati, da je slovenska vlada predlagala rešitve, ki so v tem trenutku nujno potrebne. Iskala je kompromise in jaz mislim, da je poiskala najboljši kompromis, ki ga je v tej dani situaciji možno poiskati, in je predlagala tudi take rešitve. Bile so ugotovljene tudi pomanjkljivosti in tiste pomanjkljivosti vlada poskuša s svojim predloga zakona, ki ga je poslala v parlament, tudi spremeniti in tiste krivice, ki so bile narejene, tudi popraviti. Neverjetno pa je, da ene stvari tukaj v parlamentu tukaj vsi ne razumemo, in to je, kdo je v tej družbi privilegiran. Ali so to tisti upokojenci, ki so 40 in več let delali in prejemajo danes 400, 500, 600 in 700 evrov pokojnine, ali so v tej družbi privilegirani tisti, ki prejemajo tisoč, tisoč 100, tisoč 200, tisoč 300, tisoč 400, tisoč 500 evrov pokojnine. In tisti, ki so delali 40 let in več, so tisti, ki so vplačevali v pokojninsko blagajno, da imajo lahko danes privilegirani upokojenci tisoč 100, tisoč 200, tisoč 300, tisoč 400 in tako naprej pokojnine. In ta skupina, ki zagovarja to skupino upokojencev, ko iščemo rešitve, da bi to Slovenijo pripeljali iz te težke situacije, mislim, da je takšna opozicija v tej državi opozicija, ki škoduje tej državi, ki dela proti interesom te države in nesprejemljivo je, da smo danes morali poslušati to, kar smo poslušali. In ubogi slovenski narod, ubogi moji ljudje, da morajo gledati takšno farso, zapravljati denar za takšne neumnosti. Hvala lepa.
Gospa Tamara Vonta, izvolite.
Hvala lepa. Mi ne potrebujemo 5 do 6 ur, da tolčemo po koaliciji, da bi s tem nabirali politične točke, mi jih imamo že tako preveč. Mi lahko samo sedimo in poslušamo, kako padajo te točke na tisti strani. Ali kot bi v neki ljudski modrosti, ki sicer ni iz naših krajev, rekli: Mi sedimo in gledamo trupla, ki plavajo mimo. Skratka, ta je bila mimo, brez zamere. Popolnoma. Druga stvar. Zelo v redu je, da je Vlada ustanovila komisijo za izbrisane, slišim, ker boste imeli zelo veliko dela. Ko boste uredili izbris, saj veste, iz katerega leta, se boste ukvarjali z novo skupino 26 tisočih, novega posebnega izbrisa, za katero bo Evropsko sodišče za človekove pravice razsodilo prav tako kot za te prve. Ampak vi takrat ne boste več na oblasti, to bodo plačevali nekateri drugi. Seveda mi vsi, ampak kdo bo pa takrat na vladi, je pa težko reči, ampak zagotovo vi ne boste. Ne, gospa nisem, to pa res ne. In tudi to ne želim biti. Sem rajši tovarišica kot gospa. Ustvarili ste tudi s tem zakonom nov razred izbrisanih in nosili boste tudi finančnega posledice tega razreda, poleg vseh krivic, kršitev, ki ste jih povzročili. Hvala.
Dr. Andreja Črnak Meglič, izvolite
Hvala lepa. Zakon bom seveda podprla, in moram reči, da me vedno znova osuplja neznosna lahkost teptanja pravne države in ustave. Neznosna lahkost. Tej koaliciji ni sveto popolnoma nič več. In strinjam se, če ne drugače, epilog bo zadeva doživela na sodišču v Strasbourgu. To je prvo, kar sem vam želela povedati. Kar se tiče državnih pokojnin, sem sama že pojasnjevala in kolega Han, tretjič to pripovedujem gospod Tanko, državne pokojnine za tiste upokojence, ki so jih imeli odobrene, je ZPIZ-2, Svetlikov zakon, ohranil. Vi ste zrušili skupaj s tistimi, ki ste jih podpisovali, pokojninski zakon in povzročili posledice, ki jih čutimo danes. In to ste zapisali tudi v svoj ZPIZ-2, ki ga obrazlagate v uvodu. Da si povemo in natočimo čistega vina. Tisti ljudje, ki živijo v resnično težkih razmerah, so upravičeni do bistveno višjih socialnih pomoči, tudi do višine 460 evrov. Te uboge ženičke, o katerih vi govorite. Tretjič. privilegiranci. Pa za božjo voljo, pozanimajte se o čem govori 143. člen zakona. Gospod Pojbič, nehajte se sprenevedati. Tukaj govorimo o upokojencih, ki so izbojevali našo svobodo, ki so trpeli v taboriščih. Tukaj govorimo o ljudje, ki so jim bile prizadejane krivice. So to privilegiranci?! Sram vas bodi!
Gospa Tina Komel, izvolite.
Hvala za besedo. Želela bi samo na kratko povedati nekaj stvari in ena je, da absolutno bom podprla ta naš predlog. Druga zadeva, kar me zanima, gospod predsednik Državnega zbora, kaj pa vaš oče pravi na to našo današnjo razpravo.
Gospa, obrazlagate svoj glas.
Povedala sem, da bom podprla naš predlog in predlog stranke SD. In kar ugotavljam, je, da mi se močno borimo za vse državljane Slovenije, vi, koalicija, pa prav za nobenega.
Mag. Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem razočarana, žalostna, da se je tema, ki je dobronamerna, ki popravlja krivice, sprevrgla v hud ideološki boj. Ampak bojim se, da je pravzaprav to namera vlade od vsega začetka, da bo z določenimi parcialnimi ukrepi vpeljevala novo ideologijo. Ljudi delite na tiste, ki so zaželeni, in tiste, ki niso zaželeni. Tiste, ki so vaši, in tiste, ki niso vaši, ki so nikogaršnji, tako rekoč. Predsednik Državnega zbora, lepo je, če ste pristali na to, da boste z določenim zakonom, ki je parcialen in ki povzroča nove krivice, dodatno reševali svoje sorodnike. Na uho mi je prišlo, da je tudi vaš oče eden izmed teh. Prav je, ker so bile v osnovnem zakonu storjene krivice, ampak prav bi bilo, da ne popravljate krivice samo za 8 tisoč oškodovancev, prav je, da bi s posluhom in odgovornostjo popravili krivice za vseh 26 tisoč in nekaj oškodovancev. Tudi vojni invalidi so med njimi. Tudi borci NOB, nič kolikokrat smo slišali, tisti, ki so svoje življenje, svoje zdravje žrtvovali za to, da smo mi danes svobodni, samostojni. Tudi zato, da lahko delamo takšne neumnosti, pa mi je žal, da delamo takšne neumnosti v tem hramu demokracije, ne samo, da si zbijamo rating, navzven kažemo, kako malo so nam vredni naši ljudje, državljanke in državljani Republike Slovenije. Jaz bom absolutno podprla predlog novele, ki smo ga pripravili v opoziciji in vas še enkrat pozivam, da to storite tudi vi, ker ste tako javno obljubili. Ne požrite svoje besede še enkrat in vnovič.
Samo v pojasnilo kolegicam in kolegom. Moj oče nima nobene zveze s 143. členom Zujfa in ne sodi v nobeno od teh kategorij, niti v tisto, na katero se nanaša vladni predlog. Samo v pojasnilo. In zdaj prehajamo na glasovanje. Glasujemo o predlogu zakona. Bom še enkrat prekinil glasovanje, da veste, o čem glasujete. Sklep se glasi: Predlog zakona o spremembi Zakona za uravnoteženje javnih financ je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za 37, proti 48. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Zakonodajni postopek o predlogu zakona je tako končan. Ista tema nas čaka na podlagi vladnega zakona na seji novembra meseca. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je Ponovno odločanje o Zakonu o Slovenskem državnem holdingu. Prehajamo na odločanje. Opozoril vas bom, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave za sprejetje glasovati večina poslancev, torej 46 ali več. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Prosim, če se prijavite. Besedo ima gospod Mihael Prevc v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa. V Slovenski ljudski stranki bomo ta zakon ponovno podprli, tako kot sem že prej v samem stališču povedal. Ko sem prej v stališču nekako navajal razloge, zakaj bomo ta zakon ponovno podprli, sem upal, da to delam zadnjič. Tokrat res upam, da bom še zadnjič navedel razloge, zakaj bomo v Slovenski ljudski stranki ta zakon o Slovenskem državnem holdingu ponovno podprli. Prvič zaradi tega, ker ta zakon spreminja dosedanjo prakso upravljanja z državnim premoženjem, za katero se pa verjetno vsi strinjamo, da je bila katastrofalna, pa ne glede na to, kdo je bil na oblasti. Drugič, ta zakon bomo v Slovenski ljudski stranki ponovno podprli zaradi tega, ker vse državne naložbe prenaša pod neposredno odgovornost Vlade Republike Slovenije, ki pa mora biti na osnovi jasne strategije Državnega zbora Republike Slovenije odgovorna za učinkovito vodenje in upravljanje s tem državnim premoženjem. In tretjič, ta zakon bomo ponovno podprli, ker na ta način se bo z državnim premoženjem upravljalo na enem mestu, na centralnem mestu, to smo že večkrat povedali, kjer bomo lahko tudi po nekem obdobju vedno preverili, kako uspešno je bilo upravljanje vsake posamezne vlade. In četrtič, s holdingom odgovornost ne bo več deljena. Nosila jo bo ena uprava in en nadzorni svet, ena vlada ter na koncu državni zbor. Zakon o slovenskem holdingu bomo v Slovenski ljudski stranki ponovno podprli zaradi tega, ker pomeni premik v miselnosti in pa v odgovornosti do državnega premoženja. In ne nazadnje tudi zaradi tega, ker smo ljudem dolžni, da z državnim premoženjem gospodarimo drugače in bolje, kot pa je to delalo do sedaj. Hvala lepa.
Mag. Alenka Bratušek v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Pozitivna Slovenija zakona ne bo podprla. Prvič, ker je protiustaven, drugič, ker celotno premoženje države jemljete zase, za eno vlado, kot je rekel gospod Prevc malo prej, in ker, gospod Starman, lahko o tisti milijardi, o kateri ste govorili za govornico, samo sanjate, In na laž vas bo postavil vaš lasten proračun, ki ga imamo tukaj. In tam notri ni nič. Proračun in država bosta ostala še brez dividend, nekaj manj kot 100 milijonov. To bo realnost vašega holdinga. Pozitivna Slovenija je vložila svoj zakon, ki bi na enem mestu uredil upravljanje, lastništvo pa bi ostalo državi. Je bil naš, pa seveda ni bil vreden razprave in ste ga imeli na vaših mizah točo tri sekunde, toliko, da ste izglasovali, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Toliko o stopiti skupaj. Še enkrat vam pa povem, če slučajno po kakšni pomoti zakon danes ne bo izglasovan ali če ga bodo zavrnili ljudje na referendumu, še vedno imate naš zakon v predalu. Če ne ,vam ga lahko damo, da se pod njega podpišete vi, če je to glavna ovira. In še enkrat vam povem, da je ta zakon, ki ga je vložila Pozitivna Slovenija, bistveno boljši od tega, o katerem odločate danes.
Mag. Marko Pogačnik v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Slovenska demokratska stranka bo predlagani zakon ponovno podprla. Ocenjujemo, da centralizacija upravljanega državnega premoženja pomeni učinkovitejše, transparentnejše in odgovornejše upravljanje državnega premoženja. Ocenjujemo, da vsi ti očitki in zavajanja glede razprodaje državnega premoženja, kraje stoletja so neupravičeni, predvsem pa zakon ima vrsto varovalk, ki bodo onemogočile brezglavo razprodajo državnega premoženja. Pomembno je tudi to, da bo opozicija imela svojega predstavnika v nadzornem svetu, pomembno je, da bo tudi predstavnik Ekonomsko-socialnega sveta sedel notri. Ocenjujemo, da nekih vsebinskih razlogov za referendum ni, kvečjemu so to neki politični razlogi. Referendum bo zelo slab signal za Evropsko komisijo, za Evropsko centralno banko in Mednarodni denarni sklad. Pričakujemo, da bo prevladal razum in da do tega ne bo prišlo. Predvsem bi pa na koncu radi poudarili, da sprejetje in uveljavitev tega zakona pomeni tudi dolgoročno vzdržnost in stabilnost za pokojninsko blagajno, kajti ta zakon zagotavlja in zavezuje holding, da bo 10 % od kupnine nakazal na Kapitalsko družbo, ki pa bo zagotavljala vzdržnost tega sistema.
Gospod Rihard Braniselj v imenu Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala, predsednik. Zakaj je treba Slovenskemu državnemu holdingu dati priložnost? Predvsem zaradi tega, ker bo na enem mestu skoncentrirana in upravljana kompletna državna srebrnina, če temu tako rečemo. Zato, ker bo prvič v zgodovini te države menedžment tega holdinga iskan tudi preko mednarodnega razpisa. Zato, ker je v ta zakon vključena najmočnejša protikorupcijska klavzula. Zato, ker ta državni holding odpravlja veliko pomanjkljivost sedanje Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, to pa je preglednost in odgovornost. Sistem holdinga namreč pomeni uporabo določil Zakona o gospodarskih družbah, kjer je odškodninska odgovornost jasno razmejena, poudarjena in transparentna. Nadzorni svet je sestavljen uravnoteženo. Zaradi navedenega v Poslanski skupini Državljanske liste predlagamo, da Slovenskemu državnemu holdingu damo priložnost, in naj končno nekdo tudi dokaže, da je državno premoženje možno upravljati ne samo dobro, temveč tudi vrhunsko. Mi bomo ta zakon podprli.
V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Seveda bomo nasprotovali Zakonu o Slovenskem državnem holdingu in podpiramo odločitev Državnega sveta, ki je vložil veto, da ponovno preverimo glasovanje v Državnem zboru o primernosti tega zakona. Poglejte, če že niste poskušali prisluhniti našim argumentom v večurnih, osemurnih, deveturnih razpravah in tudi današnji, vam bom prebral samo del besedila, ki ga je zapisala tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, povzema pa mnenje oziroma stališče Državnega sveta, pa mi verjemite, da ga Zakonodajno-pravna služba ne povzema zastonj. Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju ugotavlja: "Zakon o Slovenskem državnem holdingu predstavlja novo obliko upravljanja, ki je povsem brez vsebine." Čeprav so ključna vprašanja upravljanja državne lastnine vsebinske narave, o vsebini ne govorite v tem zakonu prav ničesar. In iz tega zakona se ne odpravljajo največje slabosti pri upravljanju državne lastnine – to je predvsem odsotnost lastniške politike in strategije. Nikjer v zakonu ni čutiti lastniške politike, še manj strategije. Seveda pa je še pred sprejetjem strategije predvideno sprejetje klasifikacije naložb, ki bo predstavljala prodajni program Vlade. In ta prodajni program Vlade ste že zapisali v Zakon o izvrševanju proračunov za leti 2013 in 2014 v višini 3,4 milijarde evrov. Gre torej za razprodajo premoženja. In kar je najhuje, spoštovane kolegice in kolegi v Novi Sloveniji, Slovenski demokratski stranki, Slovenski ljudski stranki, Državljanski listi in DeSUSu, ta zakon nacionalizira premoženje Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Vsi se sklicujete, da ste za demokracijo, v tem zakonu pa imate zapisano nacionalizacijo premoženja zavarovancev, ki so tisti, ki so ustanovili zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Nacionalizacijo podpirate vse tiste stranke, ki podpirate ta zakon. To je povsem v nasprotju s kakršnokoli demokratično logiko, tako da še enkrat dokazujemo, da ne gre za upravljanje. Gre za nacionalizacijo in potem razprodajo 34-odstotnega deleža Zavarovalnice Triglav pod mizo. In to je organizirana kraja premoženja, ki je Socialni demokrati nikakor ne moremo podpreti. Hvala.
In še obrazložitve glasu v svojem imenu. Želi kdo besedo? Odpiram prijavo. Gospod Gašpar Gašpar Mišič, izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Jaz lahko povem samo nekaj in ugotovim, da ni dobro to, kar delate. To je slabo za to državo. To je slabo za naše gospodarstvo. To boste vi spoznali, ko bo že prepozno. To je pa najbolj žalostno. Jaz bom glasoval proti.
Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala lepa. Glasoval bom ponovno za ta zakon, kakor tudi moja kolegica in oba kolega, ker je dosedanje upravljanje državnega premoženja bilo slabo, neučinkovito, praktično brez donosa, ker si preprosti državljan, ko je spremljal delovanje AUKN, si je s sliko lahko ustvaril o tej agenciji, ki je bila neka dvoživka in je nastala na osnovi problematične zakonodaje, ko je na televizijskih zaslonih spremljal permanentne prepire med Pahorjem in ministrom Golobičem, vmes je bila pa še predsednica uprave Agencije za upravljanje kapitalskih naložb. Mi pričakujemo, da bo Slovenski državni holding upravljal najkompetentnejši kader, ki mu je blizu poslovna etika, poštenje, delo za skupno dobro. Ne bo šlo za nobeno nacionalizacijo, ne bo šlo za noben rop. To so floskule, ki jih že dolgo poslušamo in sedaj se jim že tudi vsi smejijo. Če bo pa šlo za prodajo, transparentno prodajo, če bo šlo za privatizacijo, to pa je najbrž dobro, saj enostavno v teh 21 letih smo pokazali in dokazali, da enostavno ne znamo oziroma da politika ne zna menedžirati državnega premoženja. Se pravi, glasujem ponovno za ta zakon o Slovenskem državnem holdingu. Hvala lepa.
Mag. Dejan Židan, izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Glasoval bom proti temu zakonu. Ta zakon, kot je sedaj napisan, omogoča nadaljevanje vaše prakse v bolj ali manj podobni sestavi iz leta 2004 do leta 2008, ko ste uspešno potopili Intereuropo, zelo skoraj uspešno Luko Koper, izrazito obremenili Mercator in tako naprej. Z upravljanjem, ker pa ima država posredni nadzor, kar je primer AUKN, se to več ne bi dogajalo. Sedanja oblika, ki jo vi predlagate, pa to ponovno omogoča. Zlasti pa skrbi vmesno obdobje, ko ni sprejeta strategija upravljanja državnega premoženja, saj omogoča razprodajo Slovenije v vašo korist, ne pa v korist države Slovenije. Jaz mislim, da to malo premoženja, kar je ostalo, teh 12 milijard oziroma ocena je med 11 do 14 milijard, je treba uporabiti v korist državljank in državljanov, v korist te države, ne pa v korist političnih strank, ki trenutno vodijo Slovenijo. Hvala.
Mag. Stanko Stepišnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Glasoval bom tudi proti. To pa iz razloga, ker mislim, da se ne misli resno s tem holdingom. V letih 2013,2014 ni videti nobene izboljšave gospodarske rasti. In če bi bil pravi namen, bi za leti 2013 in 2014 bila neka napoved, kaj se bo z določeno prodajo tega državnega premoženja v Sloveniji naredilo in katere koristi bomo državljani oziroma državljanke in državljani imeli. Hvala lepa.
Gospa Maša Kociper, izvolite.
Hvala lepa. Mnogo je razlogov, zakaj ne bom podprla tega zakona. Prvič, ker smo o tem, kako bomo v bodoče upravljali celotno premoženje, ki je še ostalo tej državi, ponovno odločali po nujnem postopku. Drugič, ker je pred nami zakon, ki je po mnenju strokovnjakov ponovno neskladen z ustavo in usmeritvami OECD. Tretjič, ker bo holding z edinim preostalim premoženjem te države razpolagal po načelih zasebnega prava, kot bi šlo za zasebno podjetje enega od članov vlade. S tem premoženjem bo vlada lahko prosto razpolagala, ne da bi morala kogarkoli kaj vprašati. Četrtič, ker bo vlada v holdingu delovala kot skupščina, se pravi kot organ holdinga in kot oblast, hkrati pa bo obvladovala tudi nadzorni svet, kar je ponovno v nasprotju z usmeritvami OECD. Holdingova odgovornost ne bo razpršena, smo slišali v razpravi, nosila jo bo uprava in vlada. Kaj bomo naredili državljani, če bo ta uprava in ta vlada odločala narobe, to sprašujem jaz. Ker prihodek od razpolaganja s kapitalskimi naložbami, vloženimi v holding, ne bo prihodek proračuna, to je peti razlog. Šestič, ker se bo holding lahko vpletal v vsakodnevno vodenje hčerinskih družb. Sedmič, ker za holding ne bodo veljale določbe o javnem naročanju, kar odpira vrata klientelizmu in korupciji. Osmič, ker za holding ne bodo veljale določbe o dostopu do informacij javnega značaja, kar pomeni, da bodo vse informacije, vezane nanj, poslovna skrivnost in bo onemogočena transparentnost. In končno, glasovala bom proti, ker, žal, ne verjamem v vaše dobre namene.
Hvala. Še gospod Srečko Meh, izvolite.
Opravičujem se, gospe in gospodje. Ampak vendarle. Imeli smo zadnjo priložnost ali dobro priložnost, da pokažemo roko sprave tudi sindikatom, pa smo to možnost gladko zavrnili. Danes so posamezniki grozili sindikatom, češ, kaj delajo. Drugič, holding je gospodarska družba, v kateri bodo veljali popolnoma drugačni elementi, kot veljajo danes. Pravijo, da je brez donosa v gospodarskih družbah. Koliko donosa pa dobimo od privatnih družb, lahko kdo to pove? In če je bilo danes rečeno, da bomo lahko milijardo dobili, dam vam glas, če v proračun zapišete, da boste v naslednjem letu dobili iz holdinga 500 milijonov in leta 2014 milijardo. Naredite to, pa vam bom verjel. Tako vam pa ne verjamem. In če govorimo o AUKN in o vsem tem, kar radi govorimo – zakaj niste dali strategije v proceduro? Pripravljena je bila, treba je bilo še samo nekaj dodati. Zakaj tega niste dali? Tudi poročila AUKN nismo dobili. Torej nismo želeli vedeti, kaj se dogaja. In gospe in gospodje, gre za privatizacijo. Gospodarska družba bo imela v svoji lasti elektrogospodarstvo v celoti, vse ostale družbe, vse bo zdaj v gospodarski družbi, ki jo bodo upravljali trije ljudje s skupščino, ki jo imenuje slovenska vlada. Gre za izjemno privatizacijo, gre za točno to, kar je gospod Janko Veber povedal. Gre za nacionalizacijo in ne morem podpreti takšnega zakona. In še enkrat, imate zadnjo priložnost, da naredimo dober zakon in da se ne spustimo v skušnjavo, ker bodo ljudje vzeli v roke svojo pravico.
Želi še kdo besedo? Gospod Roman Jakič, gospa Renata Brunskole.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Seveda bom sledil temu, kar je Državni svet kot argument predstavil, zakaj je dal veto. Na žalost predstavnika Državnega sveta nismo kljub intervenciji uspeli slišati, da bi podkrepil argumente, zakaj proti. Zakaj sem jaz osebno proti? Zato, ker menim, da se je nekaj podobnega dogajalo že v letih 2004–2008, da so takrat ti isti plejerji, če lahko temu tako rečem, uničili ali pa prodali pod mizo Luko Koper, Mercator, Intereuropo, uničili HIT, ki je ustvarjal 3 % družbenega bruto proizvoda Zanimivo je, da se kolegi koalicije, ko je treba, sklicujejo na ocene OECD, takrat ko jim pa ocena OECD ne paše, pa o njen ne govorijo. Podjetju, ki ga želite ustvariti, ne bo treba polagati nobenih računov – razen vladi, ki pa bo istočasno lastnik, skupščina in nadzornik hkrati. Nič ne bo več podvrženo javnim naročilom, da ne govorim javni prodaji, ampak bo to stvar posameznikov v vladi, kako se bodo zmenili. Saj že sedaj vidimo, da se predsednik vlade mimo obstoječih organov meni z Grki oziroma ostalimi, kako bo kaj prodal. To je zadnja privatizacija povampirjene oblasti, zadnjič boste vzeli vse državi in seveda vse državljanom.
Gospa Renata Brunskole, izvolite.
Hvala lepa. Predloga zakona ne bom podprla. Namesto da bi šli po vrsti in tako, kot bi bilo prav, da bi najprej pripravili strategijo upravljanja državnega premoženja, da bi sledili načelu transparentnosti in preglednosti, gremo v obratno smer. Gre za izjemno moč, ki jo s tem pravnoformalno prenašamo iz rok države v gospodarsko družbo, ki bo to premoženje lahko tudi prodala. Da bo bolj jasno, med drugim gre tudi za podjetja kot so Krka, Gorenje, Telekom. Menim da ni pravi čas, da zakon ni tako pripravljen, da bi se državljanke in državljani in tisti, ki smo izvoljeni s strani ljudstva, odločali o tem, da državno premoženje kar tako izpustimo iz rok. Zakona ne bom podprla.
Želi še kdo besedo? Če ne, prehajamo na glasovanje o zakonu. Glasujemo. O predlogu zakona ponovno glasujemo, kaj pa bi lahko drugega? Ne vem, če želite proceduralno kaj vprašati, lahko vprašate, če je kaj nejasnega, vedno raje prekinem glasovanje. Izvolite, gospod Han.
Hvala lepa. Jaz moram povedati, da sem bil malo zmeden. Nisem vedel, ali naj glasujem za ali ne. Ker jaz mislim, da vi kot predsedujoči preden daste na glasovanje, je treba formulirati sklep. Ne, jaz ga nisem slišal, se opravičujem. Jaz bi prosil, če se le da, da še enkrat formulirate sklep, da poveste in potem o njem glasujemo.
Točka dnevnega reda se imenuje Ponovno odločanje o Zakonu o Slovenskem državnem holdingu. Glasujemo. Navzočih je 88 poslank in poslancev. Za je glasovalo 51, proti 36. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Preden preidem na 16. točko. Danes je dan branja magnetogramov. Pridobil sem si magnetogram z izjavo kolegice Barbare Žgajner Tavš. Marsikaj sem že slišal v tem državnem zboru na svoj račun in nikoli nisem terjal kakršnikoli opravičil, če pa je vmešana moja družina, bom pa ravnal drugače. Če lahko preberem: "Predsednik državnega zbora, lepo je, če ste pristali na to, da boste z določenim zakonom, ki je parcialen in ki povzroča nove krivice, dodatno reševali svoje sorodnike, na uho mi je prišlo, da je tudi vaš oče eden izmed teh." Prosil bi, če dejstvo preverite in pričakujem tudi vaše opravičilo. Izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Dovolite, jaz se opravičujem, če sem vas prizadela ali napačno komentirala zadeve, ki so mi res prišle na uho. Nisem vas želela prizadeti, nisem želela nikogar diskreditirati in če boste prebrali nadaljevanje stavka v magnetogramu mojega stavka, zelo jasno sem povedala, če se rešujejo zadeve parcialno, bi bilo smiselno reševati, stvari, ki so bile napačno storjene oziroma krivice, ki so bile povzročene ne samo za 8 tisoč upokojencev, ampak za vseh 26 tisoč in še nekaj upokojencev. Za tem stojim. Če sem napačno prenesla zadeve, ki so mi bile posredovane in so mi prišle na uho, se resnično opravičujem, toliko bolj, če so stvari neresnične. Sem pa, mislim, da dobila odgovor z vaše strani in jaz mu verjamem, da zadeve, ki krožijo, očitno niso resnične in verjamem, da je vaša dodatna obrazložitev tudi pojasnilo vsem tistim, ki takšne neresnice širijo naokrog.
Gospod Möderndorfer, proceduralno.
Spoštovani predsednik, glede na to, da vodite sejo in ste tudi predsednik Državnega zbora, vas zdaj sprašujem na podlagi tega poslovnika, glede na to, da te točke, in to kar ste vi zdaj omenili, sploh ni na dnevnem redu, me zanima, ali je to vaša posebna pravica, da kot predsedujoči lahko berete magnetograme in vmes med točkami sprašujete stvari, ki jih nihče od poslancev in poslank ne more vprašati, razen, če naredi vzklik "proceduralno", boste verjetno sami sebi to rekli. In me zanima, kje ste dobili zdaj to pravico, da to sprašujete. Vi komentirate edini lahko ta poslovnik v času samega izvajanja. Zato vas prosim, kaj je to zdaj bilo? Da se bom naučil zaradi parlamentarne prakse za naslednjič. Hvala.
Kot rečeno, če se izrazi neko obrekovanje oziroma neka direktna neposredna laž, imam pravico zahtevati opravičilo. Naredil bi to tudi za vas ali za kogarkoli drugega. Proceduralno. Mag. Alenka Bratušek, prosim.
Gospod Virant, to, kar ste naredili ravnokar, velja od zdaj naprej za vse nas. Takrat ko čutimo, da je nekdo izrekel neresnico, bomo prekinili sejo, dobili magnetogram, ga prebrali, zahtevali opravičilo. Od danes naprej velja to za vse ali je to samo privilegij predsednika?
Če bo nekdo v tej dvorani izrecno nekoga obtožil, obdolžil ali kaj podobnega, se bo to zgodilo v vsakem takšnem primeru, tako kot smo danes enkrat že brali magnetogram, ker je nekdo zlorabil repliko. Mag. Barbara Žgajner Tavš, proceduralno.
Hvala lepa, predsednik. Tokrat pa bom jaz izrazila oziroma izkoristila proceduralni postopek in vas prosila, da ne uporabljate tako obtožujočih besed. Moje besede niso laž. Jasno sem povedala, da mi je prišlo na uho. To ni laž. In prosim jaz vas za opravičilo. Toliko pa mislim, da smo vsi sposobni v Državnem zboru sodelovati drug z drugim na korekten način. Vi ste mene postavili na laž in obtožili, da lažem, jaz pa sem še enkrat povedala tisto, kar mi je prišlo na uho. In to ni bila trditev.
Proceduralno, gospod Möderndorfer.
Glejte, predsedujoči, mi imamo en resen problem. Ko vi vodite sejo, veljajo ena pravila, ko vodijo podpredsedniki, so pa druga pravila. Včeraj, ko smo imeli poslanska vprašanja tukaj, je minister Turk obdolžil poslanko, da laže, kar je zelo nenavadno. Nihče ni reagiral v tej dvorani, nihče ni zahteval zapisnika ali česarkoli drugega. To enostavno je nedopustno, kar se zdaj dogaja v Državnem zboru. Vi pa ste si kot predsednik Državnega zbora izborili svojo parlamentarno prakso, ki jo zdaj ne znamo uvrstiti in ne vemo, kako jo bomo uvrščali. V resnici, če vprašam vse tri podpredsednike ali pa gospoda Tanka, večnega razlagalca parlamentarne praske, ne bo znal točno razložiti, kje najdemo to v poslovniku. Razumite me, da sem izredno slabe volje, ker imate različne centimetre in vatle za različna vprašanja in dogodke v Državnem zboru. In to mi ni všeč.
Izrazili ste svoje stališče.
Predsedujoči, nisem dobil odgovora na vprašanje, ki sem ga postavil. Proceduralno vprašanje je bilo. Nisem dobil. Vi ste edini, ki razlagate [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Ali lahko, prosim, dokončam? Vi ste edini, ki lahko razlagate med med samo sejo. Na podlagi česa ste vi to obrazložili? Dajte mi razložiti, da bom vedel za drugič. Jaz namreč ne vem. Jaz bi rad zaščitil svojo poslanko Barbaro Žgajnar Tavš, ker je vi ne znate, ker ustvarjate svoja pravila.
Hvala. Proceduralno? Ne. Hvala. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je Ponovno odločanje o Zakonu o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank. Tudi tukaj gre za ponovno odločanje inbo zakon sprejet, če bo glasovalo za 46 ali več poslank in poslancev. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Odpiram prijavo. Gospod Roman Žveglič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. V Slovenski ljudski stranki ne bomo podprli veta, ampak bomo zakon še enkrat podprli. Zakon bomo podprli še enkrat zato, ker smo prepričani, da moramo pri sanacijah bank prekiniti z dosedanjo prakso nenehnih dokapitalizacij. Želimo, da naše banke ne bi bile vreče brez dna, da se ne bi ukvarjale s svojo preteklostjo in da se posvetijo kreditiranju gospodarstva, ne pa da se preko dokapitalizacij počistijo same. Zakon bomo podprli tudi zato, ker nimamo zagotovila, da bi jim skozi dokapitalizacijo bank to uspelo. Nimamo več let časa, da se banke postavijo na noge, med tem časom pa jim tuje banke speljujejo komitente. Irska, ki ste jo velikokrat omenili. je po napovedih v prvem polletju že imela sicer šibko in rahlo gospodarsko rast, napoveduje se ji do konca leta malo boljše. Poslanci Slovenske ljudske strank bomo še enkrat podprli zakon, ker je ključna rešitev za trenutni bančni sistem. Hvala.
V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije mag. Matej Tonin, izvolite.
Sanacija bančnega sistema je potrebna. Imamo dve orodji, na eni strani dokapitalizacije, na drugi strani izločitev slabih terjatev. Zgodovina je pokazala, da dokapitalizacije doslej niso delovale, ostaja nam edina možnost, to pa je izločitev slabih terjatev. Poleg tega pa ta naš predlog omogoča tudi to, da če bo treba, se bo lahko uporabljalo tudi, v navednicah, opozicijsko orodje za reševanje bank, to pa je dokapitalizacija. In kdor koli želi slovenskemu gospodarstvu dobro, bo z vsem veseljem podprl ta zakon, ker je to edini način, da poskušamo rešiti, kar se rešiti da. Če pa pustimo, da zadeva propada naprej, potem bomo pa mi zašli v nek cikel, iz katerega enostavno nikoli več ne bo rešitve. Seveda bomo ponovno podprli ta zakon.
V imenu Poslanske skupine SDS mag. Andrej Šircelj. Proceduralno mag. Alenka Bratušek.
Zdaj ne vem, če nas je zaradi tega, kar je prej povedala kolegica, treba izbrisati iz seznama tistih, ki smo na vrsti, da govorimo, ampak če sem dobro gledala, sem za gospodom Žvegličem na vrsti napisana jaz. Tako da vas sprašujem, če je to mogoče povezano s prejšnjim [[...]]
Se vam opravičujem in izvolite, imate besedo. Prosim, mag. Alenka Bratušek.
Hvala, gospod predsednik, pa upam, da se kaj takšnega ne bo večkrat ponovilo. Govorimo o slabi banki, četrti, peti, šesti v tej državi poleg vseh slabih, ki jih že imamo. Si bom pa zdaj sposodila besede gospoda Širclja, ko je bil tam za govornico in se zelo strinjam z njimi. Rekel je pa tako: "Nesporno bi bilo za pričakovati, da bodo tisti, ki so povzročili nastanek terjatev, to tudi reševali." Kdaj so terjatve nastale, vemo, gospod Šircelj. 2006 do 2008 največ. Kdo je takrat vodil vlado, vemo. Gospod Janša. Prva njegova vlada. Ti, se pravi vi bi to najraje pometli pod preprogo. In za to gre. Se zelo in globoko strinjam z vašimi besedami. Ne vemo, katere terjatve, ne vemo, koliko, ne vemo, po kakšni ceni. Vemo pa, da bo to Slovenke in Slovence stalo 4 milijarde. 4 milijarde evrov! Jaz upam, da se vsaj približno zavedate, koliko je to denarja. Pozitivna Slovenija tako slabega zakona ne podprla. Ne bo podprla zakona, ki bo vsakega Slovenca zadolžil za dodatnih 2 tisoč evrov. V petek ste ga za tisoč 340, s tem zakonom ga boste zadolžili za dodatnih 2 tisoč evrov. Saj se še spomnite besed predsednika Ivana Janeza Janše:" Zadolževanja je konec." Samo ni povedal kdaj. Števec, ki ste ga imeli do nastopa vaše vlade na spletni strani, to je števec višine javnega dolga, bi bilo zelo smiselno obnoviti. Bi bil zelo poučen in zelo zanimiv tudi za nas na tej strani. Tako da razmislite o tem.
V imenu Poslanske skupine SDS mag. Andrej Šircelj, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Slovenska demokratska stranka bo ta zakon ponovno podprla. Razlogi so jasni in transparentni. Glede modelov, ki so na razpolago, imamo na eni strani dokapitalizacijo, na drugi strani kombinacijo dokapitalizacije in tudi ustanovitev posebne družbe za sporne terjatve. Glede na to, da dokapitalizacije v preteklosti niso bile učinkovite in da, ponavljam, kar me je citirala tudi kolegica Bratušek, tisti, ki so ustvarjali sporne terjatve, verjetno niso v vlogi, da jih bodo tudi reševali. Tukaj pa je vprašanje, kdo ustvarja sporne terjatve. Ali je to Državni, zbor, ali je to Vlada Republike Slovenije. ali so to občinski sveti ali pa so to uprave bank in nadzorni sveti v upravah bank? Jaz mislim, da kolegici Bratušek sploh ni treba razlagati o tem, da uprave banke na kreditnih odborih odobravajo kredite in da te uprave nadzorujejo nadzorni sveti in da nadzorni sveti v državnih bankah dobivajo informacije, mesečne ali tedenske ali takrat ko imajo na razpolago, kadar si zahočejo, izpostavljenost banke do posameznih komitentov. To piše v Zakonu o bančništvu. In nadzorniki in nadzornice, mislim, da je tudi gospa Bratušek bila nekaj časa nadzornica Nove Kreditne banke Maribor, so odgovorni skupaj z upravami bank za tudi sporne terjatve. Zaradi tega je popolnoma neumestno enačiti in nestrokovno, če želite, enačiti sporne terjatve s tem, kdo je bil na vladi. Pa me popolnoma nič ne moti, če je bila to tudi takratna vlada Janeza Janše. Za sporne terjatve so odgovorne uprave, nadzorniki in Banka Slovenije, ki ima lahko vse in pridobi vse informacije o tem, kdaj je bil dan kredit, komu, kakšna so bila zavarovanja. V prvi vrsti pa so to nadzorni sveti in nadzorniki in nadzornice. Toliko glede tega. Glede na to, da je zakon dober, da rešuje ne samo banke, ampak tudi gospodarstvo, bo Slovenska demokratska stranka podprla ta zakon. Hvala.
V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Matevž Frangež, izvolite.
Ta zakonski dvojček, zakon o holdingu in zakon o slabi banki, predstavlja največjo transakcijo, ki je bila kadarkoli opravljena na tleh te države. Z dvema zakonoma prenašate premoženje vredno med 15 in 16 milijardami evrov. Primerljiva transakcija, a bistveno nižjega ranga je bila poroštvo za avtoceste v času prve vlade Janeza Janše. Tista transakcija je povzročila, da je praktično v tej krizi propadlo celotno slovensko gradbeništvo. S kakšno lahkotnostjo to počnete. Izbrali ste koncept, ki je dražji, ki je tehnično zapleten, ki odpira vrsto vprašanj o vrednotenju, ki odpira vrsto vprašanj o tem, kaj sploh slaba terjatev je, ki omogoča zaradi vsega navedenega široko polje špekulacij in malverzacij in posledično oškodovanje javnega premoženja in javnega interesa. Koncept, ki ste ga izbrali, je predrag. Na drugi strani imate poceni ali cenejšo alternativo. In to je dokapitalizacija bank. Lahko govorite o tem, da smo dokapitalizirali že 15 let. Ampak, veste, ko smo enkrat dokapitalizirali, so te banke prinašale tudi dobiček, potem pa je prišla kriza. Pred tem pa je bilo neodgovorno podeljevanje politično aranžiranih kreditov za tajkunizacijo, za pregrevanje gospodarstva, iz katerega nismo prispevali nič k povečani konkurenčnosti. Pozivam vas, zavrnite ta zakon. Zavrnite ta zakon, ker na koncu ne bo rešil ničesar in ne bo dosegel tistega, kar bi bil njegov cilj: preseganje kreditnega krča, zagon kreditne aktivnosti. Situacija je preveč resna in nimamo več luksuza, da bi se pogovarjali drug mimo drugega. Zavrnite ta zakon in vzemimo si to priložnost, da naredimo boljšo rešitev. V nasprotnem primeru se bojim, da se vidimo na referendumu. Ampak takrat ne kažite s prstom na opozicijo, na sindikate, na strokovne institucije, kot sta Evropska centralna banka in Banka Slovenije. Takrat se ozrite sami vase in vedite, da je referendum z vsemi negativnimi posledicami, ki jih bo prinesel, vaša odgovornost, ogledalo vaše arogance, samozavarovanosti, napuha in, upam si trditi, tudi scenarija, po katerem boste opravili masovno privatizacijo in razprodajo našega premoženja. Socialni demokrati bomo zakonu tudi tokrat nasprotovali.
V imenu Poslanske skupine Državljanske liste gospod Rihard Braniselj, izvolite.
Hvala, predsednik. Zakaj že država rešuje svoje banke? Zato, da zaščitijo davkoplačevalski denar. To je jasno. Ta trenutek odločamo o tem, ali je ta model pravilen. V Državljanski listi iskreno stojimo za tem, da je ta model pravilen. Zato bomo ta zakon podprli. Mogoče še nekaj stvari, zakaj je ta zakon dober. Zaradi tega, ker bo ta institucija, ta družba za upravljanje teh slabih terjatev na enem mestu profesionalno upravljala vse te terjatve, ki bodo eventualno prenesene na to družbo. Druga star. Ta zakon prinaša trikratno podaljšanje rokov, ki veljajo v civilnih in kazenskih zadevah. Več kot dovolj časa za naše organe pregona in uprave, da iztirjajo vse tiste, ki so kazensko in materialno odgovorni za nastalo stanje. Pa še ena zadeva. Noben zakon sam po sebi ne prinaša rešitve, prinesla jih bo izvedba tega zakona. Mi pričakujemo, da bodo kadrovane uprave in nadzorni sveti z vrhunskimi strokovnjaki, in da bo ta rešitev dala rezultat, kot si ga želimo. Državljanska lista bo to podprla.
Želi kdo obrazložiti svoj glas v svojem imenu? Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Kolega Židan, če se izklopite, prosim. Hvala.
Hvala lepa, predsednik. Hvala lepa, kolega Dejan. Sam bom ponovno podprl Zakon o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank, kar bo storila tudi Poslanska skupina Nove Slovenije. Skrbi me serija vetov, skrbi me serija referendumov. To niso dobre rešitve in ni pot iz krize naše države. Posebej me skrbijo sindikati energetike, ki na eni strani pričakujejo čimprejšnjo finančno podporo in tudi mednarodno pogodbo z Evropsko investicijsko banko, vendar ne vem, kako gre to skupaj. Državljanke in državljani pravzaprav prej kot dobre plače in dobre pokojnine pričakujejo pravno državo. In v koalicijski pogodbi imamo jasno zapisano, da bomo s tem, ko bomo identificirali slabe terjatve, identificirali tudi odgovorne ljudi. To pa so uprave in nadzorni sveti. In jasno sporočam slovenski javnosti, slovenskim davkoplačevalcem, da bomo koalicijsko pogodbo v tem pogledu v celoti stoprocentno realizirali, tudi če bo šlo za koga izmed nas tu prisotnih. Konceptov je seveda več. Koncept dokapitalizacije je padel že nekajkrat. Naš koncept, vladni oziroma koalicijski je nekoliko drugačen. Mi smo prepričani, da bo uspel z dobrimi kadri, s kompetentnimi ljudmi, ki jim je blizu Slovenija, ki jim je blizu poslovna etika in morala. S strani Poslanske skupine Nove Slovenije bomo prispevali štiri glasove za ta zakon. Hvala lepa.
Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Predsednik, hvala. Kot veste, nas Irci opozarjajo, ne ponovite naše napake z ustvarjanjem slabe banke. Ugledni irski ekonomist gospod Brian Lucey je svetoval Vladi Republike Slovenije, naj nikar ne ponavlja irskih napak pri modelu slabe banke. Povedal je, da slaba banka na Irskem ni rešila težav gospodarstva, posojilni krč ni popustil, obseg posojil pa se še vedno zmanjšuje. "Ko smo dobili slabo banko," je povedal, "so vsi trdili, da bo država dobila svoj denar nazaj, zdaj pa postaja jasno, da temu ni tako." Enako je tudi Evropska centralna banka na stališču, da bi država morala dokapitalizirati banko s pravim denarjem, ne pa z državnimi obveznicami, kar predvideva slovenski zakon o slabi banki. Tisti, ki naj bi jim ta zakon pomagal, se s tem ne strinjajo. Zakaj jim ne prisluhnemo oziroma zakaj jim ne prisluhnete? Nihče ne pove konkretno, katera podjetja, ki poslujejo slabo, še imajo potencial in kako se bodo rešila. Ni sprejemljivo, da z državnim zadolževanjem in denarjem davkoplačevalcev slabe terjatve zasebnih bank tudi odkupujemo. To naj rešijo sami zasebni lastniki. Ko pa je šlo za reševanje delavcev v Primorju, ste razmišljali drugače oziroma ravnali drugače. Večni problem je v slabem nadzoru. Do sedaj so vsi nadzorniki meditirali in niso nadzirali. Zato jaz tega zakona ne bom podprl, ne morem ga podpreti, pa tudi druge, ki trezno razmišljate, pozivam, da ga ne podprete, kajti zakon bo prinesel samo še večjo zmedo v slovenski prostor. Hvala.
Gospod Darko Jazbec, izvolite.
Hvala za besedo. Kadar mi neke vsebine niso ravno najbližje, takrat se običajno kot poslanec ozrem na to, kaj pravi stroka. V primeru te banke je celotna širša strokovna javnost močno proti. V roke mi je prišel zanimiv članek iz leta 2009, kjer sedanji minister za finance gospod Šušteršič opisuje vse razloge, zakaj je slaba banka najslabša rešitev. Pravi, da je to v bistvu nagrada za tiste menedžerje in podjetja, ki so slabo delala. Piše, da bi to bila praktično nacionalizacija nekaterih bank, v temu primeru A banke, in da si tega ne bi smeli dovoliti, ker je to isto, kot če pred hišo ne bi skidali snega pozimi, pa ti potem vzamejo hišo. Želel sem povedati, to je obširen članek gospoda Šušteršiča, da resnično slaba banka ni dobra rešitev in glasoval bom proti, ker stroka tako pravi. Hvala.
Gospa Renata Brunskole, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sama tega zakona ne bom podprla. Prej je bilo govora o spornih terjatvah. Za sporne terjatve so odgovorni kreditojemalci, ki ne poravnavajo svojih obveznosti. Res so razlogi lahko izredno različni, tudi prenehanje delovanja podjetja. Seveda so odgovorne tudi banke zaradi dejstva, v kolikšni meri so bila preverjena tveganja in rizičnost posameznih naložb pa tudi ustreznost in zadostnost zavarovanja posameznih naložb oziroma kreditov. Nadzorni sveti bank pa so odgovorni v toliko, kolikor so bili seznanjeni s tovrstnimi morebitnimi tveganji oziroma so bili premalo seznanjeni z večjo rizičnostjo naložbe, saj se v tem primeru tudi ne bi odločili in tega podprli. Ustanovitev slabe banke, kot so povedali bančni strokovnjaki, ni najhitrejša in niti ne najbolj učinkovita pot za stabilizacijo bančnega sistema, predstavlja pa očiščenje bank slabih terjatev, torej pomeni večjo možnost prodaje bank v državni lasti, torej bodo banke čiste slabih terjatev. Ta zakon pa ne vodi do odprave kreditnega krča, kar najbolj zanima davkoplačevalce, tako podjetja tako fizične osebe. Torej to ne pomeni, da bodo podjetja hitreje dobila kredite, da se bo s tem sprejetim zakonom to rešilo. Bančni strokovnjaki nas zato tudi opozarjajo, da se najprej razmisli o zadevi in se potem ukrepa. Še sami ne vemo, koliko pravzaprav je slabih terjatev, kateri so kriteriji in katere terjatve pravzaprav bodo uvrščene v slabo banko. Zaradi toliko nedorečenosti res ne morem zakona podpreti.
Hvala. Gospod Srečko Meh, izvolite.
Gospe in gospodje, pet razlogov je, zakaj ne morem, seveda jih je veliko več, podpreti zakona. Najprej zato, ker nekateri grozite, da se bodo zgodili veti in referendumi, in se čudite, zakaj se to zgodi. Zato, ker zakoni niso bili usklajeni, ker ne poslušate zdravega razuma in ne stroke, prvič. Drugič, pravna država – lahko bi že zdavnaj dokazali in začeli iskati tiste, ki so kaj narobe naredili. Pravna država je seveda tudi to, da predsednik Vlade pride na sodišče, ko ga kličejo, ne da ima razloge in da na sodišče ne pride. To je pravna država. Ne govoriti o pravni državi, če on tega ne naredi. In Zakon o poroštvu, ki smo ga tukaj sprejeli, v tem državnemu zboru. Ali ga kdo spoštuje? Ne spoštuje. To se pravi, da ne spoštujemo lastnih zakonov in ne zahtevamo, da se to naredi. Pa nekdo pravi, da bomo zdaj pogojevali sindikate energetike s tem, da poroštva energetiki ne bodo dobili, lepo vas prosim! Tretji razlog, gre za štiri milijarde, ki jih bomo dali kot poroštvo in ki so kasneje seveda lahko točno to, kar pomeni štiri milijarde našega denarja. Med njimi je, gospe in gospodje, tudi Zvon v višini ene milijarde. Slovenski Cerki bomo skozi proračun dali milijardo evrov, to je treba povedati. In četrtič, ob sprejetju zakona nismo dobili prav nobenega odgovora. Spomnite se, ko so predstavniki Vlade sedeli tukaj. Ali so odgovarjali na naša vprašanja? Niso odgovarjali na naša vprašanja, odgovorov seveda nismo dobili. In pa gre za prodajo, ko smo prej govorili o holdingu, gre za prodajo tudi bank. Čiste banke bomo prodajali, brez slabih terjatev, in to je najslabše. In zato še enkrat, ne bom dal glasu.
Gospod Jerko Čehovin, izvolite.
Hvala. Tudi jaz ne bom glasoval za. Pa ne, da sem proti sanaciji bank, ampak sem proti načinu, za katerega se je ta koalicija odločila. V celotnem postopku ni bilo možno imeti neke poglobljene resne razprave tudi o drugih možnostih, ki so bile ponujene. Dejansko smo bili prisiljeni v neko situacijo, ko se je sprejelo neko okostje, nek način in potem smo morali prilagajati vsebino temu, kar je bilo sprejeto. Prej pri eni drugi točki smo z lahkoto nacionalizirali oziroma dokončno nacionalizirali del pokojnin. Sedaj bomo pa socializirali nekatere sporne kredite, in to privatne kredite, zasebne kredite v breme davkoplačevalcev. Tukaj pa ni problem. Menim, da gre pri celi stvari ne toliko za reševanje, resnično reševanje bank, ampak predvsem za to, da se izloči stroka, da se izloči Banka Slovenije, da se izloči sam bančni sistem in ne nazadnje, da se iz tega izloči tudi opozicija. Ne nazadnje ne pozabimo, da bodo tiste smeti prišle čez pet let v holding.
Gospod Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Če smo pri prejšnjem zakonu o Slovenskem državnem holdingu poslušali, kako je vse narobe, ker imamo državna podjetja, ker imamo državno lastnino in da je treba to čim prej prodati in privatizirati, potem lahko pri tem zakonu ugotovimo, da pa namenjate 4 milijarde evrov odkupu dolgov zasebnih podjetij. Kako? Poglejte, ni pol ure mogoče razlike v teh razpravah, enkrat trdite, da je državno premoženje največje zlo v Republiki Sloveniji, sedaj pa 4 milijarde predvidevate za odkup dolgov zasebnih podjetij. In to bo prišlo na pleče države, na pleča vseh nas. Ali čutite to neusklajenost in dejansko zmedenost, ki jo povzročate v državi? Še nekaj. Ne gre samo za kredite, ki jih ne morejo podjetja vračati zaradi gospodarske krize, recimo, gre tudi za podjetja, ki imajo kredite, pa zelo dobro poslujejo. To so zasebna podjetja, ki dobro poslujejo, imajo kredite na bankah, ampak tudi te želite kupiti. V nobenem primeru, spoštovane kolegice in kolegi, ne gre za to, da rešujete gospodarstvo, da rešujete državo, da pomagate ljudem, ampak gre zgolj in samo za plenilski interes. Plenilski interes skozi nakup 12 milijard vrednega premoženja v državni lasti. Tukaj pa boste preprodajali zasebna podjetja, da si jih boste lahko podredili. In kar je še huje, odkupujete tudi kredite fizičnih oseb. Nekdo, ki je najel kredit za izgradnjo hiše, boste ravno tako lahko odkupili ta kredit in ga prenesli na družbo za upravljanje terjatev bank. In tudi tega posameznika, ki je zgradil hišo, boste lahko izsiljevali s spreminjanjem pogojev vračanja kredita, da bo primoran prodati svojo nepremičnino. Mafijski posli, kot je dejal predsednik Vlade, in tega zakona ne morem podpreti.
Še kdo? Še en krog prijave. Besedo ima mag. Damjana Petavar Dobovšek.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Dejstvo je, da je prejšnja vlada po mojem mnenju podcenjevala problem javnih financ in tudi problem sistemskih bank, ki so v neposredni in posredni lasti države. Dejstvo je tudi, da so bile banke slabo upravljane, ne samo slabo upravljane, ampak tudi slabo nadzorovane in slabo regulirane. Zato imamo danes slabe terjatve in situacijo, kakršna je. Vlada predlaga rešitev, in to sistemsko rešitev. Poglavitni ukrep je prenos teh slabih terjatev iz bank na sklad. Večkrat je že bilo rečeno, da ta prenos ne bo avtomatiziran, ampak je določen mehanizem prenosa in cena prenosa. Po dolgoročni ekonomski vrednosti, ki se bo določala po določenih metodah in po pravilih z določenim pravilnikom. Zgornja meja poroštva obsega 4 milijarde, vendar se bo ta javni dolg odplačeval na različne načine in bo samo trenutno, začasno povečal javne finance, vendar je pričakovanje, da se bo javni dolg v petih letih tudi poplačal. Namen zakona je ohranitev stabilnosti finančnega sistema v celoti. Cilji so jasni. Cilj ustanovitve te družbe in sklada je izvajanje ukrepov na način, da se zagotovi gospodarna uporaba javnih sredstev in povrnitev proračunskih sredstev, pospeševanje kreditiranja nefinančnega sektorja, privatizacija bank in tudi, kar je najbolj ključno, ugotavljanje odgovornosti za nastanek slabih terjatev bank, odprava kreditnega krča in pomoč pri oživitvi podjetij, predvsem mikro, malim in srednjim podjetjem ter samostojnim podjetnikom in jim dati možnost za financiranje dejavnosti. To je osnovna in ključna prioriteta te vlade, zato jaz ta zakon podpiram.
Magister Dejan Židan, izvolite.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Vsaj v dveh stvareh se strinjamo. Prvo je, lumpov več nihče noče gledati ne v tem državnem zboru ne v tej državi, in je pravilno, da se obravnavajo, kot se pač lumpi morajo. Tukaj mislim, da je soglasje prisotno in upam, da bo tudi kdaj urejeno hitreje v tej državi. Drugo, banke so razlog, da imamo v tem trenutku v Sloveniji verjetno tudi negativno gospodarsko rast in da v bistvu gospodarstvo, obrtništvo, kmetijstvo ne morejo najemati kreditov pod nekimi normalnimi pogoji. Težava je v rešitvi. Težava, ki jo verjetno vsi vidimo, je pa naslednja. V trenutku, ko vsi pomembni slovenski ekonomisti in strokovnjaki, kot sta dr. Bole, dr. Ribnikar, ko pomembni evropski strokovnjaki, ko pomembne evropske in svetovne institucije pravijo, da obstajata dve rešitvi, ampak ena je slaba, in tudi tam, kjer smo je sprobali, to je na Irskem, je delovala slabo, je državo preveč obremenilo, učnika pa ni, jaz ne razumem, zakaj potem iščemo pot po tej rešitvi. Zakaj iskati pot po rešitvi, ki je bistveno dražja? Zakaj iskati pot po rešitvi, ki dokazljivo potrebuje dosti več časa, da mogoče da učinek ali ga pa tudi ne da, ob tem da se zavedamo, da v strokovni javnosti in v praksi ni znan model, kako določiti tržno ceno slabih terjatev. Če bi obstajal model, kako določiti tržno ceno slabih terjatev, je sedanji minister, ki očitno ima zgodovinski spomin tako, da ga nima, sam dobro napisal, da če bi tržna cena obstajala, potem naj ne posega država, ampak trg, ki naj odkupi slabe terjatve. Nobeden ne zna določiti slabih terjatev in njihove cene. Če so ocenjene previsoko, je jasno, kaj to pomeni: da državljanke in državljani iz svojega žepa financiramo privatne lastnike bank. Če so pa ocenjene prenizko pa pomeni, da v bistvu banke spravljamo v kapitalsko neustreznost. Pozivam vas, da ne delate Sloveniji škode in poiščete model, ki bo deloval takoj in bo cenejši. Hvala.
Hvala. Gospa Maja Dimitrovski, izvolite.
Hvala za besedo. Zakona ne bom podprla. Zanimiva je namreč izjava v zaključku kolumne Mire Polž, ki je bila objavljena v Nedelu, navajam: "Slaba banka je sabotaža velikega formata. Janševa celotna politika pelje Slovenijo v gospodarsko-socialni zlom in družbeni kaos." Gospe in gospodje, formula je zelo enostavna: odpraviti kreditni krč in reprogramirati kredite gospodarskim družbam, ki kažejo razvojni kapital. In za vse to ne potrebujete nobenega zakona. Hvala.
Maša Kociper, izvolite.
Hvala, predsednik. Žal je obrazložitev glasu edini način, da se opredelimo glede tega veta. Glasovala bom proti, ker predlog zakona ne odgovarja niti na eno dilemo ali vprašanje, ki so ga v razpravi izpostavili poslanci ali strokovnjaki. Glasovala bom proti tudi zato, ker je zakon v nasprotju z Zakonom o banki, z Zakonom o gospodarskih družbah in zelo verjetno ponovno v nasprotju z ustavo. Pomisleke na zakone je izrazila Banka Slovenije, protikorupcijska komisija, Upravno sodišče, Evropska centralna banka, Zakonodajno-pravna služba in celo, kot vidimo, Državni svet z vetom. Kot smo danes v razpravi že slišali, je celo gospa Merkel, vaša gospa Merkel, opozorila, da je kakovost kriznih zakonodajnih rešitev bistveno pomembnejša od hitrosti njihovega sprejemanja. Ta rešitev ni dobra in ni premišljena. In nazadnje, zato sem se tudi javila k besedi, glasovala bom proti, ker me boli, da bodo ceno te krize in propada bank, ki jo je povzročil, rada rečem, podivjani in neregulirani finančni sektor, plačali državljani, ljudje, nič pa lastniki in upravljavci bank. In to se mi zdi blazno krivično. Hvala.
Gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval za zakon, in to ravno zaradi tega, da naši državljani ne bodo plačevali ropa, ki se je zgodil v bankah, ko so si eni milijarde denarja vzeli iz bank in danes so s te vaše strani izključno prizadevanja, kako zaščititi tiste, ki so odgovorni za rop bank ali, kot v Nemčiji pravijo, banditizmu v bankah. Ta prizadevanja, kako zaščititi te ljudi, so več kot očitna. Zaradi tega je ta zakon edina rešitev, kajti predvideva, da se odprejo kreditne banke, se ugotovi, kdo je odobraval te slabe terjatve, odgovorni pa so dolžni takoj naznaniti organom pregona tiste ljudi, ki so bili odgovorni za take slabe terjatve. In zastaralni roki se štirikrat podaljšajo. In tega vas je strah. Slišim, da so tisti, ki sedijo na milijardah, pripravljeni plačati, izredno dobro plačati tiste, ki bodo zaščitili, da ne bodo odgovarjali za ta dejanja. In zaradi tega sem žal sinoči videl, da tudi gospa Bratušek ne priznava, da je pogledala v banke. Včeraj je izjavila, da "s slovenskim bankami se jaz kot direktorica direktorata na Ministrstvu za finance nisem srečevala". Ja, ampak se je kot nadzornica Kreditne banke Maribor. In sedaj je to splošno prizadevanje, kako preprečiti terjatev odgovornosti. Mi pa moramo skozi odgovornost ugotoviti, kdo so odgovorni in da pridejo pred roko pravice in da se ta denar vrača. In treba je poslati ljudi, da ne bodo nasedli tistim, ki propagirajo v tej zadevi referendum, kajti tisti bodo odlično poplačani od teh, ki imajo denar. Ljudje pa bodo ogoljufani. Hvala.
Gospod Marijan Pojbič. Gospod Jakič, proceduralno, izvolite.
Spoštovani predsednik, v skladu s prakso, ki ste jo uvedli, bi prosil, da odgovorite oziroma da pozovete gospoda Jerovška, da se opraviči za očitne laži. Nihče na tej strani ni pobasal milijardo evrov iz bank in jo nekam odnesel. Kot ste vi prej odreagirali in bili užaljeni, ker je nekdo nekaj rekel o vaši družini oziroma očetu, bi bilo primerno, da tudi vse ostale poslance opozorite, ko izrekajo kar počez laži o tem, da je nekdo na tej strani vzel denar v bankah in ga nekam odnesel. Prosim, če vsaj na tem nivoju isto odreagirate, kot ste sami zase.
Želi še kdo proceduralno? Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz res nisem za to, da delamo cirkus iz tega parlamenta. Ni mi všeč, ko se v tej dvorani dela cirkus. Ampak soglašam s kolegom Jakičem, da je treba uporabiti enake vatle za vse. Mi imamo strahove, ki smo jih v razpravi o slabi banki in o holdingu zelo natančno razložili. Še več. Bili smo tako natančni, da smo povedali, kje natančno vidimo pasti. Tudi za morebitno okoriščanje. A pri tem nismo pokazali s prstom recimo na gospoda Jerovška ali druge predstavnike vladajoče koalicije. Jaz tudi menim, da referendum v dani situaciji ni najboljša pot, ampak očitno je nujen, da se preprečijo neumnosti te oblasti. Ampak trditi, da tisti, ki dopuščamo ta referendum in če referendum bo, vam jamčim, da bomo na njem skušali javnost prepričati, da ti zakoni niso dobri, da predstavljajo škodo, da so predragi. Ampak nikar ne mislite, da bomo to počeli zaradi tega, ker branimo privilegije neke tranzicije na levi ali desni strani. Nasprotujemo tem rešitvam zato, ker so slabe in ker so predrage in ker so prenevarne za prihodnji razvoj te družbe. Predsednik, vljudno vas prosim, da pozovete poslanca, ki je bil izjemno žaljiv do nasprotnikov tega zakona, da se ustrezno upraviči.
Poglejte, tudi jaz bom to razpravo sedaj prekinili. Nihče ni bil poimensko omenjen s strani gospoda Jerovška, če se je kdo poimensko prepoznal, naj prosim pove. Jaz nisem slišal nobenega imena, niti noben sorodnik ni bil omenjen, nič osebnega ni bilo. Lahko vsakdo sam oceni razpravo, lahko se z njo strinjate ali ne, navsezadnje tudi ljudje preko prenosa gledajo in si lahko ustvarijo svoje mnenje. Besedo ima pa gospod Marijan Pojbič.
Spoštovani gospod predsednik! Uvodoma moram povedati, da bom ta zakon ponovno podprl, ker sem prepričan, da je zakon dober in da je v tej dani situaciji še kako potreben. Vsi se zavedamo tukaj in slovenska javnost se v celoti zaveda, da je banke treba očistiti slabih naložb. Zakaj se zaveda? Vsi vemo, da je v tem trenutku in sedaj najkasneje priložnost, da začnejo banke normalno kreditirati gospodarstvo. Vsi se tega zavedamo. In kako bomo to storili, če se bodo banke ukvarjale s svojimi problemi? In ta zakon prav to želi doseči. Vseskozi nam poskušate podtikati in slovensko javno opozarjati na to, da ta vlada ni storila čisto nič za to, da bi na prihodkovni strani nekaj storila, da bi se odpirala nova delovna mesta. In ravno ta zakon je eden izmed tistih, ki je ključen in še kako pomemben, da bomo do tega cilija prišli. In jaz sem prepričan, da ga tukaj v državnemu zboru ni, ki bi upal trditi, da to ne drži. Prav tako ta zakon uvaja odgovornost. Izjemno pomembno je, in slovenska javnost, državljanke in državljani, ljudje, Slovenke in Slovenci imajo pravico izvedeti, kdo je tisti, ki je dobival kredite, kdo je tisti, ki je podpisoval kredite in kdo je tisti, ki je klical iz ozadja. Imajo to pravico izvedeti in zadnji čas, je da se to v tej državi enkrat zgodi. Vprašajte slovensko javnost, kaj misli o tem, verjemite mi, da podpira to, kar jaz govorim. In danes, gospod Meh, sem vas poslušal in vas velikokrat poslušam, vaša moraliziranja, ko nas poskušate podučevati, kako je treba in kaj je treba narediti. Prepričan sem, da je treba najprej razčistiti situacijo v TEŠ 6, kam gre tam denar in koliko bodo davkoplačevalci denarja plačali za zasebne žepe. To je treba razčistiti in vi ste eden [[...]] [[izklop mikrofona]]
Želi še kdo obrazložiti glas? Odpiram prijavo. Gospod Bojan Starman, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Nisem se imel namena oglašati, pa vendar, ker vidim, da tako čudno razumemo ta predlog zakona in ga enačimo s tem, da bo nekdo oziroma da bomo davkoplačevalci skozi sanacijo bank poplačevali terjatve fizičnih oseb, Zvona in tako naprej. Banke imajo te terjatve, ki so slabe in jih ne morejo izterjati, ne glede od kod. Te banke ne morejo normalno poslovati, ker se morajo ukvarjati s tem in so one že dejansko odpisale v svojih bilancah, tako kot jim Zakon o bančništvu narekuje, del teh terjatev, 20, 30, 40 %, glede na to kakšna je situacija, kako se odplačuje in tako naprej. Ko bo slaba banka prevzela te terjatve, nobena od teh obveznosti ne bo poplačana, temveč bo še posebej zadolžena za to, da izterja od teh slabih obveznosti, vendar bo to delala strokovno in tudi pogledala in treba bo odgovarjati tudi za to, zakaj so takšne slabe terjatve ostale, kdo jih je dal. Moti me to, ker nekateri računajo, iz debate sem slišal, da to pomeni, da bomo zdaj davkoplačevalci v okviru tega denarja, ki bo namenjen za sanacijo bank, odplačevali namesto tistih, ki imajo slabe kredite. Ti krediti so že v bankah in so slabi. Mi rešujemo banke, da bodo lahko opravljale svojo funkcijo, ne bomo pa skozi ta način odpisali nobene terjatve, ne do fizične ne do drugih oseb. Samo toliko. Bom pa zakon ponovno podprl [[..]]Hvala lepa.
Gospa Patricija Šulin, izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Jaz bom Zakon o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank podprla predvsem zaradi štirih ključnih dejavnikov. Vsaj zame. Prvič zato, ker se je naši državi zaradi nakopičenih terjatev v bančnem sektorju in netransparentnosti le-teh že večkrat znižala bonitetna ocena ter so se tako povečali stroški zadolževanja na nevzdržno raven. Drugič zato, ker bodo s sprejetjem tega zakona omogočeni ukrepi za krepitev stabilnosti bank in celotnega finančnega sistema. Tretjič zato, ker so v zakonu predvidena merila, na osnovi katerih se bo potem odločilo, ali je banka upravičena do tega, da se vključi v sistem reševanja. To ne bo kar vse tako povprek, kot trdi največkrat kolega Veber, in se bojim, da sploh ne razume, kaj je slaba terjatev. Ključna merila bodo tri: pomen banke za stabilnost finančnega sistema, obseg problema slabih terjatev v konkretni banki in nujnost zagotovitve kapitalske ustreznosti oziroma velikosti problema kapitalske ustreznosti konkretne banke. Banka, ki bo vključena v program te družbe, če bo, torej v program reševanja slabih bančnih terjatev, bo morala pripraviti tudi poslovno strategijo. To ne bo kar tako vse počez, da bodo vse banke in vse terjatve vključene v to. Moral bo biti izdelan program reševanja slabih bančnih terjatev. In četrtič, kar je meni najljubši ukrep v tem zakonu, je pa iskanje odgovornosti tistih, ki so dajali takšne kredite,ki so nas posledično pripeljali v takšno stanje. Mene ta odgovornost ne skrbi, nekatere pa, kot zgleda, zelo skrbi in zato tak velik poziv k referendumu.
Gospod Franc Pukšič, izvolite.
Velikokrat je v tem državnem zboru v zadnjem času, sploh v tem mandatu, slišati, da je treba bika prijeti za roge. Da je treba tiste, ki so odgovorni, tudi pripeljati pred sodišča, obsoditi in stvari spraviti na prava mesta. Da ljudje ne zaupajo ne politiki, ne sodstvu, ne pravnemu sistemu. Skratka, da je veliko veliko problemov. Kolegice in kolegi! V tem zakonu in zakaj mu nekateri tako vehementno nasprotujete in o tem, kar je govoril kolega Jerovšek, je zapisano veliko že v 11. členu. V 11. členu, osmi alineji, piše, da se bodo prenesle tudi kreditne mape posameznih dolžnikov banke. Torej prenesle se bodo. Zdaj so dostopne samo posvečenim po Zakonu o bančništvu in so zaupni podatki. Zdaj pa se bodo videli imena in priimki, videlo se bo, kdo je podpisan, videlo se bo, kdo je sodeloval pri vsej tej zgodbi. In še nekaj. Za banke, ki so deležne ukrepov po tem zakonu, ne veljajo določbe zakona, ki ureja bančništvo o varovanju zaupnih podatkov. To je en razlog, česa se bojite. Bojite se tudi 33. člena, ki pravi, da so odgovorni tako člani organov vodenja, člani organov nadzora in tudi organi nadziranja bank. In še nekaj. Zastaranje, kolegice in kolegi, zastara šele po 4-kratniku splošnih zastaralnih pogojev. Tega se bojite, ker nekateri očitno imajo maslo na glavi.
Gospod Matjaž Han, izvolite.
Če poslanec ve, da je kdo kaj kriv, je dolžan, da to prijavi. Jaz podpiram ta del, ko govorimo, da je treba poiskati odgovorne in lopove zapreti. In nimamo s tem nobenega problema. Ključni problem opozicije in našega razmišljanja je samo ta, da bo ta rešitev davkoplačevalce stala bistveno več, kot bi stala sama dokapitalizacija. 4 milijarde bodo dali davkoplačevalci, da bomo odkupili slabe terjatve, ne da bi vedeli po kakšni vrednosti. In potem bo treba dati še milijardo evrov, to je tudi v proračunu, da bomo dokapitalizirali banke, da bodo te banke lahko šle po vire v Evropo, v svet, da bodo tisto najbolj nujno, kar je treba naredile, gospodarstvu dajale nov svež denar. In ne nazadnje, gospe in gospodje, ko govorite – kdaj so se že dali slabi krediti? V vladi Janeza Janše. V letu 2004 in 2008 so se podeljevali ti abnormalni nori krediti in pod tiste kredite so podpisani ljudje s priimkom in imenom. In me nič ne briga, če je tudi kateri z leve strani ali pa kateri z desne strani. Ampak vaša ideja o rešitvi slabih terjatev nas bo davkoplačevalce bistveno več stala. Hvala lepa.
Gospod Franc Jurša, izvolite.
Predsednik, hvala za besedo. Tudi sam bom glasoval za zakon. Prepričan sem, da bodo tako naredili tudi poslanke in poslanec iz naše poslanske skupine, predvsem pa iz razloga, ker druge boljše rešitve nihče ni predlagal. [[oglašanje iz dvorane]] Gospod predsednik, prosil bi, da posameznike umirite, ker nenehno, ko se jaz oglasim, nekdo zadaj govori, tako da me zmede in potem enostavno ne morem več razpravljati. To se je dogajalo maloprej in tudi zdaj.
To sem tudi jaz opazil. Zdaj sem vas pa še jaz prekinil. To sem tudi jaz opazil in bi prosil, če kolego Juršo poslušate in če ste toliko umirjeni, da ga bomo vsi slišali. Hvala lepa.
Slaba banka je pač neka nova rešitev. In jaz sem že na razpravi takrat, ko smo razpravljali o zakonu, rekel, da dajmo to možnost in priložnost, da vidimo, kaj se bo zgodilo. Dokapitalizacija bank je bila večkratna rešitev in ugotovili smo [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Gospod Han, dajte prosim, no, umirite se, saj boste imeli še besedo, jo boste verjetno dobili, če jo boste prosili, mogoče ne zdaj pri teh vprašanjih. Dokapitalizacija je bila že večkratna rešitev in ni bila uspešna. Zdaj pa je treba najti neko novo rešitev. Predvsem pa zaradi tega, ker mi želimo realizirati tisto, kar smo zapisali v dogovor, v koalicijsko pogodbo. Seveda želimo tudi ugotoviti, kdo je dobil kredit, kdo je dodelil kredit in zakaj je dodelil kredit. Seveda hočemo vedeti, ali so bili vmešani tudi politiki. In če so bili vmešani tudi politiki, z njimi vred je treba pripeljati vse pred sodišče in ustrezno kaznovati, če so odgovorni za to.
Hvala lepa. Gremo z obrazložitvami naprej. Glede na to, da ste me parkrat pozvali z ene in z druge strani. Glejte, jaz mislim, da imate prav, jaz mislim, da ni v redu, da ena stran drugo in potem druga spet prvo obtožuje, kaj vse je kdo pokradel in kaj še bo pokradel. O kaznivih dejanjih odločajo organi, ki so za to pristojni, tožilstvo, policija, sodišča. In ta moj komentar se enako nanaša na razprave ali obrazložitve glasu, ki to nocoj niso, mislim, da se vsi strinjamo, da praktično vsakdo gre preko tega, da to velja za obe strani. Prosim, mag. Alenka Bratušek.
Hvala za besedo. Upam, da glede na to, da očitno bom zadnja, boste tudi meni dovolil, da odgovorim na medklice, ki so bili, ali pa celo klice. Zakona absolutno ne bom podprla. To državo in državljane boste zadolžili za 4 milijarde evrov, 2000 evrov vsakega Slovenca in Slovenko. To je vaša politika, da je zadolževanja konec. Kdo ima maslo na glavi? Ne vem, če veste, kako ga imate ali pa ga je kdo dobil, povejte. Ampak povejte tam, ko je to treba. Kdaj so se dajali takšni slabi krediti v bankah, se tudi ve. 2006–2008. Gospod Jerovšek, jaz sem v nadzorni svet Nove Kreditne Banke prišla drugo polovico leta 2009. Vedno znova bom povedala, da kolega, ki je bil z mano v nadzornem svetu, je danes izvršni direktor te iste banke. Vaš član. Torej je nadzorni svet delal odlično. Če je iz nadzornega sveta napredoval v izvršnega direktorja, ne more biti drugega, kot da smo delali odlično. Jaz ne verjamem, da bi tistega, ki je delal napake, ki je naredil ne vem kakšna kriminalna dejanja, imenovali za izvršnega direktorja. Pa mimogrede, Nova Kreditna Banka je takrat, ko sem jaz bila v nadzornem svetu, vsa revidirana poročila izkazovala pozitivni rezultat, spoštovani gospod Jerovšek.
Dobro. Zaključili smo obrazložitve glasu in prehajamo na glasovanje. Da ne bo kakšnega nesporazuma, ponovno odločamo o Zakonu o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank. Za sprejetje je potrebna absolutna večina, torej najmanj 46 poslank in poslancev. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 34. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Vračamo se na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to so Vprašanja poslank in poslancev. Glasovali bomo o predlogih za razpravo o odgovorih predsednika Vlade in ministrov. Imamo štirinajst takih sklepov. In gremo kar po vrsti. Prvi sklep, ki ga dajem na glasovanje: Državni svet bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje mag. Alenke Bratušek v zvezi z razlikami med zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju prejšnje vlade in predlogom zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju v povezavi s finančnimi učinki. Obrazložitev glasu, mag. Alenka Bratušek, izvolite.
Predlagala sem, da bi Državni zbor opravil to razpravo in ne Državni svet. Toda upam, da jo bomo tukaj, če jo bomo. Pokojninska reforma ni potrebna tja do leta 2015. To so znane besede. Štirikrat ne v lanskem letu so tudi znane besede in parole. Jaz se sprašujem, odgovora pa seveda včeraj nisem dobila: Kaj vas je navdahnilo, da je zdaj ta reforma tako nujno potrebna? Tako nujno potrebna, da celi Sloveniji razlagate, da bomo propadli, če tega ne sprejmemo takoj. Ni usklajena s socialnimi partnerji. Verjetno, domnevam, da imate enaka merila letos, kot ste jih imeli lani, in boste spet proti. Upam. Ker nisem dobila odgovorov predsednika Vlade na zelo konkretna in strokovna vprašanja, si želim, da o tem opravimo razpravo. Razlike med Svetlikovo in Vizjakovo pokojninsko reformo so minimalne, pa če to priznate ali ne. ampak ko bosta oba na mizi pred nami, bodo vidne, 5-procentne, pravijo strokovnjaki. Sedaj pa samo še tisto o nepodaljševanju ali poviševanju upokojitvene starosti. Vi pravite, da podaljšujete delovno dobo. Če nekdo začne delati s 25 leti, pa bo delal 40 let, pa mislim, da je 25 let v povprečju še zelo zgodna doba za zaposlitev, in bo delal 40 let, bo koliko star, ko bo odšel v pokoj. Koliko? Pa vi ne zvišujete upokojitvene starosti? Star bo pa 65 let.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 47. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Drugi predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Janka Vebra v zvezi s politiko Vlade Republike Slovenije do Republike Hrvaške. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 48. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 48.]] Sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Janeza Šušteršiča ter ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje gospe Tamare Vonta v zvezi z višanjem stopnje DDV za časopise, revije in druge periodične publikacije. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi s položajem študentk in študentov v zaostrenih razmerah v visokem šolstvu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 46. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 46.]] Sklep ni sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino in socialne zadeve mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje mag. Barbare Žgajner Tavš v zvezi s financiranjem posebnih pravic na podlagi 232. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Sklep ni sprejet. Naslednji sklep: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Janeza Šušteršiča na poslansko vprašanje Gašparja Gašparja Mišiča v zvezi z upravljanjem slabih bančnih terjatev. Želite obrazložiti glas? Da. Gospod Gašpar Gašpar Mišič, prosim.
Hvala lepa, predsednik. Stanje v državi je resno in kaotično. Gre za vprašanje kredibilnosti. Gospod minister Šušteršič leta 2009 govori o slabi banki, kot da je to nekaj najslabšega, kar dejansko danes trdimo mi, da je dejansko netransparentno in slabo za to državo in za bilančni sistem, predvsem pa za gospodarstvo. Na začetku tega mandata je gospod Šušteršič zagovotil, da ne bo šlo niti enega samega evra iz proračuna v krepitev stabilnosti bank. Sedaj pa govorimo o štirih in pol do štirih milijardah celo. No, glejte, kaj počnete! In konec koncev pred vrati je tudi referendum o tem vprašanju, o slabi banki in kako bo dejansko Vlada ustavila nadaljnje zniževanje kapitalske ustreznosti bank. Če se to zgodi, če zakon ne bo mogel biti uveljavljen zaradi referenduma, ki je napovedan, se pravi, da se mora ta vlada pripraviti, kako ravnati. Banke dejansko morajo odpraviti bančni krč, ne glede na zakon, ki je v sprejemanju in v proceduri, banke morajo reprogramirati kredite tistih gospodarskih družb, ki kažejo potencial. Danes to lahko naredijo, jutri je lahko že prepozno. Zato predlagam, da se o tem vprašanju opravi resna razprava in da se upoštevajo tako strokovnjaki z druge strani, ki jih seveda vi ne upoštevate in ne poslušate, pa to niso samo z opozicijske strani, ampak tudi iz držav, kjer so že probali to banko. To so tudi strokovnjaki na Irskem, ki jih ne upoštevate. Na koncu koncev ne upoštevate niti Evropske centralne banke, ki vam pravi, da to ni v redu, da morate z realnim denarjem dokapitalizirati banke. In navkljub slabi banki bo treba dokapitalizirati banke, namesto da bi dali infuzijo direktno v žilo gospodarstva. Ne, tega vi ne boste naredili. Vi greste po neki svoji poti in vedno ponavljam, prepozno boste ugotovili, da ste se motili.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 47. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 47.]] Sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovana Žerjava na poslansko vprašanje gospe Alenke Pavlič v zvezi z učinki Zakona za pospeševanje gospodarstva. Kolegica Alenka Pavlič, obrazložitev glasu, prosim.
Glasovala bom za razpravo v Državnemu zboru o učinkih oziroma rezultatih nujnih zakonov za rešitev gospodarstva, ker slovensko gospodarsko tone vse globlje, rešitev pa še zdaleč ni na vidiku. Zato, ker Vlada želi reforme speljati z ustrahovanjem državljanov. In zato, ker grozi, da ne bo denarja za plače, a hkrati v Evropski investicijski banki leži več kot deset milijard sredstev, ki jih žal ne znamo pripeljati v Slovenijo. Ministrstvo za gospodarstvo je izdalo več svežnjev zakonov, koalicija jih je sprejemala na pamet, z navdušenjem in po nujnem postopku. Vlada pa ne zna reševati podjetij, ne zna obdržati delovnih mest, še manj, da bi odpirala nove, ne zna gojiti socialnega podjetništva. Kar me pa najbolj skrbi, je pa to, da bo prepoceni prodala naše paradne konje gospodarstva preko Slovenskega državnega holdinga.
Še gospod Mihael Prevc, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tega predloga ne bom podprl iz preprostega razloga, ker se bojim, da bi se ob tej splošni razpravi ponovil podoben scenarij, kot ga je uprizorila včeraj, ko je postavila to poslansko vprašanje, gospa poslanka Pavličeva. Mislim, da je gospa včeraj grobo kršila možnost postavljanja poslanskih vprašanj, saj niti ni postavila takšnega vprašanja, na katerega je bil minister pripravljen s svojim odgovorom, pač pa se je z ministrom spustila v polemiko, v kateri je bilo polno žalitev, v kateri je bilo polno nespoštovanja in pa tudi, bom rekel, nekulturne retorike. Mislim, da to ni v ponos našemu državnemu zboru, tudi ne poslancem. Mnogi gledalci, ki so nas včeraj gledali, so bili nad takšnim izvajanjem gospe Alenke Pavlič zgroženi. Sam osebno bom na kolegiju parlamentarnih skupin sprožil to polemiko in bom prosil, in ne samo prosil, zahteval od vodstva Državnega zbora in tudi vseh predsedujočih, da naredijo vse, da se takšne žalitve in takšno nekulturno obnašanje in takšna zloraba instituta poslanskih vprašanj v temu parlamentu ne dogaja. Še enkrat glasoval, bom proti tej razpravi. Hvala lepa.
Glasujemo o predlogu sklepa. Še obrazložitvi glasu, mag. Barbara Žgajnar Tavš in gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala lepa. Jaz sem bila včeraj v dvorani, ko je kolegica Pavlič zastavila korektno vprašanje ministru za gospodarstvo. Kolegica je želela dobiti odgovor s strani resornega odgovornega ministra, kakšni so učinki njegove politike na njegovem resornem področju. Konkretno, želela je dobiti odgovor, koliko novih delovnih mest je minister s svojimi ukrepi uspel do danes na novo odpreti, zagotoviti v gospodarstvu. Kolegica Pavličeva ni dobila odgovora s strani ministra, pa bi pričakovala, da je zato tudi v interesu koalicijskih poslancev, da opravimo razpravo o odgovoru ministra. Vsi si prizadevamo, da bi končno prišli do točke, ko bomo lahko rekli, da pa je vlada le nekaj storila tudi na področju gospodarstva, ne samo na področju krčenja socialnih pravic, na področju varčevanja. Zato bom podprla predlog kolegice, da se o odgovoru ministra opravi širša razprava v tem državnemu zboru, da si bomo morda enkrat končno natočili čistega vina in dobili odgovore, kaj pravzaprav vlada na področju gospodarstva dela. Da ne bomo poslušali samo opravičila, za božjo voljo, kaj se gremo opozicijski poslanci, ko opozarjamo, kako neučinkovita je vlada, ko govorimo o prihodkovni strani proračuna. Absolutno bom ta predlog kolegice podprla.
Gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala za besedo. Večkrat se je pojavil predvsem tukaj v Pozitivni Sloveniji predlog, da se razpravlja o gospodarski situaciji, da se razpravlja o odpiranju novih delovnih mest in tako naprej. Nikoli nismo bili uslišani, verjetno bo tudi danes tako. Pa se ne bi v tej obrazložitvi svojega glasu opiral na obrazložitev, ki jo je dal kolega Prevc, pač pa bi rekel, da je bil predlog za razširjeno razpravo tega področja povsem korekten z naše strani oziroma s strani kolegice Alenke. Poglejte, kot smo že razpravljali o tem, velikokrat je zelo zelo pomembno, kaj se dogaja z gospodarstvom. In vse makroanalize, ki kažejo, da bo tudi v naslednjih letih gospodarska rast padala, so tisto, kar bi nas moralo zelo zelo skrbeti. Poleg vseh ostalih stvari je to, kot pravimo alfa in omega za rešitev naše države iz krize. Zato bom ta predlog seveda podprl. Hvala.
Proceduralno. Gospod Mitja Meršol, prosim.
Predlagam, gospod predsednik, da poslanec Prevc predloži temu zboru analizo javnega mnenja gledalcev televizije sinočnjega dogajanja tukaj v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 47. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 47.]] Sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino in socialne zadeve mag. Andreja Vizjaka, na poslansko vprašanje dr. Andreje Črnak Meglič v zvezi s pripravo strategije razvoja socialnega podjetništva. Gospa dr. Andreja Črnak Meglič, obrazložitev, prosim.
Hvala lepa. Gre za zelo benigen predlog. Toliko, ko boste imeli probleme pri opredeljevanju. Zakon o socialnem podjetništvu, kot veste, je bil edini poslanski zakon, ki smo ga vložili v prejšnjem mandatu, in tudi z vašo podporo, kolegice in kolegi iz opozicijskih vrst, je bil sprejet. Sprejet z upanjem, da bo omogočal odpiranje novih delovnih mest na področju socialnega podjetništva. Vendar stvari gredo zelo zelo počasi. Eno leto po tem, ko bi morala biti sprejeta strategija o razvoju socialnega podjetništva, je še vedno ni. Zdaj slišimo, da naj bi jo obravnaval Svet za socialno podjetništvo. Eno leto Svet za socialno podjetništvo ni deloval. Jaz mislim, glede na to, da je to naš zakon, da smo si zelo prizadevali za to, da bi dali nek input novemu odpiranju delovnih mest, da bi bilo prav, da o tem opravimo obširno razpravo in morda vsak po svojih močeh prispevamo k temu, da bo res zaživel. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 46. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 46.]] Sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje gospe Renate Brunskole v zvezi z omejitvami opravljanja volonterskih pripravništev vzgojiteljic oziroma vzgojiteljev in pomočnic oziroma pomočnikov vzgojiteljic in vzgojiteljev v vrtcih v Sloveniji in razmerje med njihovimi osebnimi prihodki. Gospa Renata Brunskole, obrazložite, prosim.
Hvala lepa. Predlagam, da se opravi splošna razprava v povezavi z že prej podanim mojim poslanskim vprašanjem. Volontersko pripravništvo namreč pomeni opravljanje pripravniškega dela brez plačila. Vendar v tem času, ko mladi nimajo zaposlitve in ko ima opravljanje pripravništva ter na ta način možnost iskanja novih delovnih mest velik pomen, menim, da ni prav, da je s strani Ministrstva za izobraževanje število volonterskega opravljanja pripravništev omejeno. Zakaj samo 100 volonterskih pripravništev v letošnjem letu, 42 za pomočnice vzgojiteljic in 58 za delo vzgojiteljev, če imamo veliko število brezposelnih? Nesorazmerje plač v vrtcih med obema navedenima, ko prihaja tudi do 500 evrov razlike, je ravno tako zaskrbljujoče. Pomočnica vzgojiteljice prejme 670 evrov plače, vzgojiteljica tisoč 170 evrov plače. Nesorazmerje je veliko, odgovornost ene in druge ravno tako. Skupaj pa dnevno opravljata štiri do pet ur. Predlagala sem gospodu ministru in zato predlagam tudi vam, kolegice in kolegi, da se v zvezi z navedenim opravi splošna razprava na področju predšolske vzgoje in da na ta način pomagamo ministrstvu za izobraževanje.
Glasujemo. Navzočih 78 je poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 44. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 44.]] Sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje gospoda Matjaža Zanoškarja v zvezi z ukinjam območnih enot Zavoda za šolstvo Republike Slovenije . Gospod Matjaž Zanoškar, prosim.
Hvala za besedo. Kot veste, Ministrstvo za izobraževanje, znanost, kulturo in šport pripravlja reorganizacijo Zavoda za šolstvo Republike Slovenije. Zavod za šolstvo Republike Slovenije ima danes 9 izpostav, torej 9 območnih enot po celi Sloveniji, s to reorganizacijo pa želi ukiniti 3 območne enote. Te tri območne enote so v Pomurju, Murska Sobota, na Primorskem, Koper, in pa na Koroškem, v Slovenj Gradcu. Zdi se nam zelo problematično, ker ukinitev teh šolskih enot oziroma teh organizacijskih enot Zavoda za šolstvo bo poseglo na področje šolstva in izobraževanja, v predšolskem delu in v šolskem delu, in to v smislu, da ne bo dobrega strokovnega suporta za izvajanje teh nalog v posameznih regijah. Gre omeniti tudi to, da dve enoti, ki se ukinjata, v Pomurju in Kopru, sta na dvojezičnem področju, kar je še posebej problematično. Gre omeniti tudi to, da enota na Koroškem, v Slovenj Gradcu, ki se ukinja, je enota, ki zelo dobro sodeluje s sosednjo Avstrijo, Wolfsberg, vodijo skupne projekte. Tako da je finančni izplet take reorganizacije minimalen, proti škodi, ki bi bila narejena s trajnimi posledicami. Tako bi predlagal, da v fazi reorganizacije, v fazi načrtovanja te reorganizacije opravimo tukaj v državnem zboru razpravo o tem, pa se naj potem ministrstvo odloči, ali je to smiselno ali ni smiselno. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 42. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 42.]] Predlog sklepa ni sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje mag. Alenke Bratušek v zvezi z reorganizacijo srednješolske mreže. Obrazložitev glasu, mag. Alenka Bratušek. prosim.
Hvala, gospod predsednik. Kaj sem spraševala ministra, ste že povedali. Gre za reorganizacijo srednjih šol v Kranju, nekaj podobnega, kot ga je spraševal gospod Prevc na zadnji seji. To, kar je mene zbodlo, je to, da je gospodu Prevcu odgovoril, da je ta reorganizacija usklajena z županom Občine Kranj, gospodom Bogatajem. Jaz sem to vprašanje postavila županu in njegov odgovor je: "Ne, ne podpiram, ne odločam o tem. Jaz sem bil samo seznanjen, da se razumemo." Magnetogram občinskega sveta. To se pravi, da je minister na tem stolu tukaj v državnem zboru govoril neresnico, se lagal. To je dejstvo, je govoril neresnico in se je lagal. Ampak poleg vsega, spoštovani predsednik, je včeraj povedal tudi tole: "Jaz zelo težko ocenjujem, kaj je kdo rekel," ko sem mu povedala, kaj je rekel župan, "jaz imam zagotovila direktorja svojega direktorata o podpori kranjskega župana in mu bolj verjamem kot vam." Skratka, minister je mene postavil na laž. Najprej je moj predlog, da podprete to, da govorimo o reorganizaciji srednjih šol, ki se ne samo v Kranju, ampak po celi Sloveniji dogaja brez kakršnekoli analize. Ostalo bom pa proceduralno.
Hvala. Prehajamo na glasovanje. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 46. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 46.]] Sklep ni sprejet. Proceduralno. Mag. Alenka Bratušek, izvolite.
Gospod Virant, glede na to, da sem vam povedala, prvič, da je minister, tam sedeči, lagal in drugič, da je mene obtožil, da lažem, vas sprašujem, v skladu s katerim členom poslovnika boste, tako kot ste sebe zaščitili malo prej, zaščitili mene oziroma mi poveste, v skladu s katerim členom poslovnika lahko od ministra zahtevam opravičilo. Vi ste si to dovolili sredi seje, pred glasovanjem o pomembnem 4 milijarde težkem zakonu o slabi banki. Jaz si tega nisem dovolila, ker mislim, da je 4 milijarde bolj pomembnih od tega, da minister laže in mene postavlja na laž. Vsekakor pa ni za odmet, spoštovane gospe in gospodje, da vaš minister v tem državnem zboru ljudi postavlja na laž in sam laže. In gospod Prevc, ko boste imeli proceduralni predlog na Kolegiju, jaz prosim, da tudi to uredite. Ali boste ministre, ki zavajajo, govorijo neresnice, lažejo, predlagali da se jih razreši?! Mogoče bi bilo to dobro za demokracijo v Sloveniji. Vas, gospod predsednik, pa res sprašujem, skladno s katerim členom mi boste to opravičilo, tako kot ste ga sebi, zagotovili.
Če sem vas prav slišal, ste ravno zahtevali opravičilo na podlagi določbe poslovnika, ki vam omogoča proceduralno vprašanje oziroma proceduralni predlog. Če želite še enkrat izrecno zahtevati to opravičilo, lahko to storite takoj. Tako kot sem jaz zaščitil svojo integriteto, ko je bila neka insinuacija izrečena, sem imel to pravico, mislim, da ima vsak človek to pravico, jo imate tudi. Izvolite proceduralno. Če želite, lahko zahtevate opravičilo.
Ne, jaz sem opravičilo že zahtevala. Vem, da ga dobila ne bom, ker če si minister dovoli to, dvomim, da si bo dovolil se opravičiti, ampak bi pa pričakovala od vas, kot predsednika Državnega zbora, da vi poskrbite za to. In če ste poskrbeli zase mimo poslovnika, dajte še za nas, tudi mimo poslovnika.
Glejte, jaz nisem absolutni razlagalec resnice in kadar dva poslanca ali minister in poslanec trdita diametralno nasprotno, nisem jaz tisti, ki bi lahko razsodil, kdo govori resnico in kdo ne govori resnice. Včasih si tudi vsak po svoje interpretira neka dejstva. V svojem primeru pa verjetno že vem, ali je dejstvo, ki je bilo izrečeno, resnično ali ne. Prehajamo na naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino in socialne zadeve mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje gospe Alenke Pavlič v zvezi s predlagano ureditvijo poklicnih pokojnin. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Sklep ni sprejet. Še dva sklepa imamo. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor gospoda Zvonka Černača ter ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovana Žerjava na poslansko vprašanje gospoda Gašparja Gašparja Mišiča v zvezi z ukrepi za razvoj gospodarstva s poudarkom na gradbenem sektorju in gradnji infrastrukturnih projektov. Obrazložitev glasu gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Hvala, gospod predsednik. Jaz mislim, da smo z našimi ravnanji oziroma z vašimi vladnimi ravnanji dobesedno dosegli to, da smo uničili gospodarsko panogo gradbeništva. In ker pomeni izguba enega delovnega mesta v gradbeništvu izgubo dveh delovnih mest v povezanih gospodarskih panogah, je nujno, da ta vlada začne z velikimi infrastrukturnimi investicijami, da izkoristi vse možnosti in priložnosti za financiranje iz evropskih strukturnih skladov in kohezije in tudi s strani Evropske centralne banke oziroma Evropske investicijske banke. Če ne bomo zagnali velikih projektov, če ne bom vnovič oživeli gradbeništva, je slovensko gospodarstvo obsojeno na propad. Samo država in samo ta vlada ima to priložnost, da reši to državo, da reši naše gospodarstvo. Brez gospodarstva in brez gospodarske rasti ni stabilnosti javnih financ in ne moremo govoriti o vzdržnosti javnih financ, če ne bo stabilno in zdravo gospodarstvo. Kaj torej čakate? Sanacija bank bo pomagala, veste komu, če bomo predolgo čakali? Nobenemu, ker nobeno podjetje ne bo kreditno sposobno. Nekdo mi je rekel s strani koalicije, pa saj so tuje banke, lahko tam najamejo posojilo, pa zakaj potem rešujemo naše? Ne samo naše banke, rešujemo tudi privatne lastnike teh bank na račun davkoplačevalcev. Narobe svet! Narobe svet, zato je prav, da se o tem pogovorimo. Ignoriramo vse strokovnjake, evropske, svetovne in domače. Ne, vi ste sami sebi namenjeni. Tudi vi bi si kakšno Nobelovo nagrado zaslužili.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 79, za je glasovalo 33 proti 46. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 44.]] Sklep ni sprejet. In še zadnji sklep: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino in socialne zadeve mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje gospe Renate Brunskole v zvezi z imenovanjem vršilcev dolžnosti v centrih za socialno delo v Sloveniji in v zvezi s kadrovskimi menjavami v socialnovarstvenih zavodih pred iztekom mandata. Gospa Renata Brunskole, prosim.
Hvala lepa. Zaradi nedorečene strategije reorganizacije centrov za socialno delo, katerih direktorji se ponekod potrjujejo, ponekod pa potrjujejo samo za vršilce dolžnosti, kar pomeni, da na demografsko ogroženih območjih, kot so Pomurje, Koroška in Bela krajina in še drugje, kjer je višja stopnja brezposelnosti v Sloveniji in večja stiska ljudi, bodo centri za socialno delo ukinjeni in centraliziran v večja mestna središča. Na tovrstna ravnanja pa opozarjajo tudi v Skupnosti centrov za socialno delo Slovenije, izpostavili so zakonitost izvajanja postopkov oziroma tovrstnih imenovanj, ponekod direktorje za celotni mandat, ponekod ne več direktorje temveč samo vršilce dolžnosti. V zvezi s temi imenovanji pa tudi imenovanji članov svetov zavodov v domovih starejših s strani ustanovitelja, to je države, je prišlo ponekod do razrešitev članov pred potekom mandata, ne glede na zakon iz leta 2009, ki je opredeljeval, da bodo do konca mandata številčnejši sveti zavodov, kasneje pa bodo v zmanjšanem številu. Te razrešitve so bile brez obrazložitve, sočasno pa so bili s strani vlade imenovani novi člani, vendar seveda tokrat tesno povezani s koalicijskimi strankami. V zvezi s tovrstnimi ukrepi Ministrstvo za delo in Vlado ter v zvezi s tovrstnimi reorganizacijami centrov za socialno delo predlagam, da se opravi razprava v Državnemu zboru.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 77, za 32, proti 44. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 44.]] Sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 7. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lahko noč!