Spoštovane kolegice poslanke, spoštovani kolegi poslanci, spoštovani državni sekretar, gospe in gospodje, začenjam z nadaljevanjem 4. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Jelka Godec, dr. Matej Tašner Vatovec od 17. ure do 18.30, Dušan Šiško od 13. ure dalje in Zmago Jelinčič Plemeniti. S tem prehajamo, spoštovani poslanke in poslanci, na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O RAZISKOVALNI IN RAZVOJNI DEJAVNOSTI, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo predajam državnemu sekretarju dr. Jerneju Štromajerju. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, gospe poslanke in poslanci! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti po skrajšanem postopku. Pri predlogu, ki je pred vami, gre za manjšo spremembo zakona kot posledico uskladitve z določbami pravnega reda Evropske unije. Gre za prenos direktive Evropskega parlamenta in Sveta z maja 2016 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljnega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair v ZRRD, ki ga ureja področje. Naj pri tej točki povem, da gre samo za manjše spremembe prenosa direktive, za katere je žal Slovenija v preteklosti že prejela opomin in ga moramo prenesti v naš pravni red. Tu ne gre za spremembe znanstvenoraziskovalnega sektorja, o katerem je bilo govora v tej dvorani na javni predstavitvi mnenj pred časom, ampak gre samo za prenos evropske direktive. Sama sprememba zakona na vsebinski ravni, kar se znanstvenoraziskovalnega dela tiče, pa sledi v kratkem. Vsebina direktive, ki jo danes prenašamo, se večinoma nanaša sicer na zakonodajo, ki je v slovenskem pravnem redu urejena z Zakonom o tujcih in Zakonom o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev. Le majhen del, zlasti del glede terminologije, odobritve raziskovalnih organizacij za sklepanje sporazumov, gostovanje z državljani tretjih držav, pa se nanaša na področje, ki ga ureja zakon, ki je pred vami. S tem predlogom zakona spreminjamo opredelitev raziskovalcev iz tretjih držav, in sicer tako, da se namesto opredelitve v veljavni četrti alineji 5. člena ZRRD določa drugačna nova ureditev, v ZRRD vnašamo osnovni zavezi, ki ju mora vsebovati sporazum o gostovanju, to je, da se raziskovalec iz tretje države s sporazumom zaveže, da si bo prizadeval dokončati raziskovalno dejavnost, raziskovalna organizacija pa se zaveže, da bo gostila raziskovalce iz tretje države za namene dokončanja raziskovalne dejavnosti. Črta se tudi odločba petega odstavka 28. člena veljavnega zakona, ki sedaj za primere mobilnosti raziskovalcev iz tretjih držav vsebuje posebne pogoje, po katerih ti raziskovalci iz raziskovalnih organizacij v Republiki Sloveniji sklenejo sporazum o gostovanju zgolj v primeru, če želijo v Republiki Sloveniji opravljati raziskovalno delo, daljše od 5 mesecev. S predlaganjem črtanja te določbe se tako tudi v teh primerih vzpostavlja enaka podlaga za vse raziskovalce iz tretjih držav v primeru, ko opravljajo v Sloveniji raziskovalno dejavnost, to je, da morajo imeti sklenjeni sporazum o gostovanju z raziskovalno organizacijo v Republiki Sloveniji. Implementacija določb o kratkočasni in dolgoročni mobilnosti raziskovalcev iz tretjih držav bo sicer natančneje urejena v Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih, kamor predmetna materija sicer tudi spada. Nekatere specifike na tem področju pa bodo s to novelo prenesene v veljavni zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti. Hvala za pozornost.
Hvala, gospod državni sekretar. Pristojen je Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino in besedo predaja predsedniku, mag. Branislavu Rajiću. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Dobro jutro vsem! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 3. redni seji 10. januarja 2019 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 20. redni seji sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport je v svojem mnenju predlog zakona podprla. Državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Jernej Štromajer je v uvodu povedal, da se z novelo v pravni red prinaša Direktiva 2016/801/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maj 2016 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja študija, opravljanja pripravništva, prostovoljskega dela, programov o izmenjavi učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair v Zakonu o raziskovalni in razvojni dejavnosti na področju, ki ga ureja. Z vsebinskega vidika gre za vsebinski prenos samo tistih določb direktive, ki pomenijo vsebinsko spremembo določb Direktive 2005/71/ES in so bile v pravni red Republike Slovenije sicer že prenesene z novelo Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti. V preostalem delu pa bo direktiva prenesena s sprejetjem zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih in zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o samozaposlovanju, zaposlovanju in delu tujcev. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno tehničnega vidika in k njemu podala nekatere pripombe, njena predstavnica pa je pojasnila, da so v pisnem mnenju opozorili na tri pomanjkljivosti predloga zakona, ki jih predlagatelj ni odpravil z amandmaji. Prva pomanjkljivost se nanaša na zakonsko urejanje odobritvenega postopka za raziskovalne organizacije. Predlagatelj pojasnjuje, da naj bi bil ta ustrezno prenesen v slovenski pravni red že z novelo, ki je implementirala določbe Direktive 2005/71/ES, ki se po vsebini ne razlikujejo od ustrezajočih določb prenovljene Direktive 2016/801/EU. Na temeljno pomanjkljivost Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti glede zakonske neurejenosti postopka pridobitve statusa raziskovalne organizacije je Zakonodajno-pravna služba opozorila že v mnenju k predlogu tega zakona. Druga pomanjkljivost se nanaša na zakonsko ureditev sporazuma o gostovanju. Predlog zakona določa le temeljni dve zavezi, ki morata biti vsebovani v sporazumu o gostovanju, ne pa vseh sestavin sporazuma o gostovanju, ki so naštete v direktivi, ki določajo pravice in obveznosti podpisnikov sporazuma. Te so urejene v podzakonskem predpisu, kar je v neskladju z načelom zakonitosti pri urejanju pravic in obveznosti posameznikov. Tretja pomanjkljivost pa se nanaša na ukinitev dosedanje zakonske izjeme, ki za raziskovalce, ki opravljajo manj kot trimesečno raziskovalno delo, ne zahteva sklepanja sporazuma o gostovanju. Predlagatelj črtanje petega odstavka 28. člena zakona utemeljuje s tem, da direktiva državam članicam dopušča, da tudi v primeru kratkoročne mobilnosti raziskovalcev znotraj držav članic Evropske unije druga država članica zahteva sklenitev sporazuma o gostovanju. K predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino Državnemu predlaga, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti, skrajšani postopek, sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala, gospod predsednik. S tem prehajamo na stališča poslanskih skupin. Gospod Jurij Lep, imate besedo, v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Državni sekretar, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti. S predlogom novele zakona se veljavni zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti usklajuje s pravnim redom Evropske unije. Pri tokratni spremembi gre namreč za prenos evropske direktive, s katero sicer že zamujamo, saj je rok potekel že lansko leto maja, zato smo tudi že prejeli opomin Evropske komisije. Direktiva govori o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljskega dela, programov o izmenjavi učencev, izmenjavi izobraževalnih programov in dela varušk. Z danes obravnavano novelo prenašamo le tiste določbe, ki se nanašajo na Zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti. V preostalem delu pa vsebina direktive sodi v vsebino drugih dveh zakonov, in sicer v Zakon o tujcih in v Zakon o samozaposlovanju, zaposlovanju in delu tujcev. Tako se s predlogom novele spreminja zlasti opredelitev raziskovalca iz tretje države, črtajo pa se določbe o mobilnosti raziskovalcev iz tretje države, saj bo to urejeno v drugem zakonu. V Poslanski skupini Desus bomo predlog zakona podprli, ob tem pa izražamo zadovoljstvo, da je bil na Vladi ravno prejšnji teden sprejet rebalans proračuna, ki povečuje sredstva za znanstveno in raziskovalno dejavnost, in sicer za dobrih 24 milijonov evrov. To predstavlja optimistično napoved tudi za razvoj našega gospodarstva. Poleg tega pa je v pripravi tudi nov zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti. V Poslanski skupini Desus se zavedamo potrebe po novem zakonu, ki bo celovito uredil področje raziskovalne dejavnosti tako finančno kot tudi organizacijsko. Veseli nas, da bo ta kmalu tudi ugledal luč sveta. Kot rečeno, predlog novele, ki je danes obravnavamo, naša poslanska skupin podpira. Hvala.
Hvala gospod poslanec. Gospod Dušan Šiško v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Predsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Kot vemo, Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku, ker gre za manj zahtevne uskladitve z evropskim pravom Unije. Ker gre za implementacijski predpis, je treba v okviru presoje skladnosti upoštevati primarno in sekundarno zakonodajo EU ter sodno prakso sodišča Evropske unije. Zgoraj navedena direktiva med drugimi razveljavlja Direktivo Sveta 2005/71/ES iz leta 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja. Zato je v upravni red Republike Slovenije vsebinsko treba prenesti vse, kar prenovljena direktiva ureja na novo oziroma drugače. To se nam zdi zelo pomembno. Po oceni stanja se mobilnost raziskovalcev povečuje tudi v potekajočem okvirnem programu EU za raziskave in inovacije Obzorje 2020, v katerem pa opažamo stagnacijo mednarodnega sodelovanja z razvitejšimi neevropskimi državami. Zavedati se moramo, da se učimo vse življenje in da je zlata vredno dejstvo, da imamo možnost sodelovati s tistimi posamezniki, ki si si želijo biti tu v Sloveniji in nam prinesti svoje znanje in bogate izkušnje. Cenimo pa tudi slovenske raziskovalce, recimo priznanega kardiologa dr. Marka Noča, ki je mednarodno cenjen, v naši mali deželi pa, po domače povedano, ničvreden. Naj se to v bodoče ne dogaja več. Ta direktiva bi morala prispevati k cilju Stockholmskega programa. Države članice so morale do 23. maja 2018 uskladiti svojo notranjo zakonodajo z ureditvijo iz direktive iz leta 2016 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav. Vsebina direktive 2016/801 EU se v veliki meri nanaša na zakonodajo, ki je urejena z Zakonom o tujcih in z Zakonom o samozaposlovanju, zaposlovanju in delu tujcev, manjši del pa se nanaša na področje, ki ga ureja ZRRD. Zato bo velika večina držav članic EU to direktivo prenesla v svoje notranje zakone, ki urejajo prisiljevanje tujcev iz tretjih držav, njihovo prebivanje in opravljanje dela. Razlog za sprejetje predlaganega zakona je uskladitev ZRRD s pravnim redom EU. Z zakonom se v ZRRD spreminja zlasti opredelitev raziskovalca iz tretje države in črtajo določbe o mobilnosti raziskovalcev iz tretje države. Predlagane spremembe ne bodo imele finančnih posledic za državni proračun in druga javnofinančna sredstva ter drugih posledic. Ker je ta zakon usmerjen k doseganju ciljev družbenega in gospodarskega razvoja Slovenije, raziskovalne in razvojne dejavnosti pa kot razvojna prioriteta, prehod v na znanju temelječo družbo, ga v poslanski skupini podpiramo, vendar želimo, da se v celoti uredijo po posameznih členih.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Aljaž Kovačič imate besedo v imenu Poslanske skupine Lista Marjana Šarca. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi, lep pozdrav! Temeljni cilj Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti je uveljavitev evropske direktive o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljnega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih programov ter dela varušk. Raziskovalec iz tretje države si bo prizadeval dokončati raziskovalno dejavnost, raziskovalna organizacija pa se bo zavezala gostiti raziskovalce iz tretje države za namene dokončanja raziskovalne dejavnosti. V Poslanski skupini Liste Marjana Šarca predloga zakona podpiramo. Hkrati pa bi na tem mestu, ko je govora o raziskovalcih tretjih držav, izpostavil delo vseh raziskovalcev in raziskovalk, ki vidijo Slovenijo kot državo, v kateri lahko izkoristijo svoj potencial. Treba je poudariti, da se dandanes premalo ceni njihovo delo in dosežki, ki se naš še kako tičejo. Znanost ima pomembno vlogo v naši družbi in ravno zato se ji mora omogočiti razvoj, ki bo koristen za vse. Zakaj? Ker družba znanost potrebuje. Ljudje se moramo zavedati, da je to edini način, s katerim bomo omogočili nadaljnji razvoj naše države. Res je, da denar, investiran v raziskovalno in razvojno dejavnost, ne bo povrnjen čez noč, ampak na daljši rok v obliki dobrobiti in blagostanja. Gre za dolgoročno naložbo, njeni rezultati pa bodo vidni v izboljšani kakovosti življenja. Tako bomo postali konkurenčni in samozavestni ter ponosni na dosežke naših raziskovalcev. Cilj nam je, da našim in tujim raziskovalcem omogočimo stabilno in stimulativno delovno okolje, v katerem bo njihova kreativnost lahko priplavala na površje. Kljub temu, da je Slovenija majhna država, ima na področju znanosti še kako pomembno vlogo. Prizadevati si moramo, da bo tako ostalo tudi v bodoče. Omogočimo raziskovalcem najboljše pogoje, bodimo ponosni na njihove dosežke, tujina pa bo občudovala naše uspehe.
Hvala, gospod poslanec. Mag. Marko Koprivc v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi poslanci! Kot so govorniki pred menoj že omenili, se s predlogom sprememb in dopolnitev veljavni zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti usklajuje s pravnim redom Evropske unije in pomeni prenos direktive o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namen raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljnega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair. Omenjena direktiva se sicer v večjem delu nanaša na področja, ki jih urejata Zakon o tujcih in Zakon o samozaposlovanju, zaposlovanju in delu tujcev. Predlog zakona vsebuje spremembo opredelitve raziskovalca iz tretjih držav, vnaša osnovno zavezo, ki jo mora vsebovati sporazum o gostovanju v državi, ter črta določila za primer mobilnosti raziskovalca iz tretjih držav v okviru EU, vsebuje posebno ureditev, po kateri ti raziskovalci z raziskovalno organizacijo v Sloveniji sklenejo poseben sporazum za raziskovalno delo za obdobje, daljše od treh mesecev. Ker z implementacijo tega zakona zamujamo več kot pol leta in je Republika Slovenija v tem času že prejela tudi uradni opomin Evropske komisije, je v izogib nadaljnjim postopkom ali celo morebitni kazni zoper Slovenijo treba zakon sprejeti čim prej. Spoštovane in spoštovani, če s to novelo zakona v slovenski pravni red prenašamo manjši del evropske direktive, pa se Socialni demokrati dobro zavedamo, da je nujno prevetriti zakonodajo o znanstvenem raziskovanju, zato nas veseli informacija, da smo tik pred začetkom medresorskega usklajevanja o predlogu zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti. Še bolj pa nas veseli dejstvo, da predlog rebalansa proračuna za leto 2019 predvideva, da se bo prvič v zgodovini Slovenije za znanost in raziskovanje namenilo več kot 200 milijonov evrov. Socialni demokrati razumemo to kot prvi, a še zdaleč ne zadnji korak k zastavljenemu cilju, da bomo do leta 2022 namenili za znanstvenoraziskovalno dejavnost 1 % BDP. Zato bo treba ta sredstva v naslednjih treh letih še močno okrepiti. Na ta način bomo dali pomemben pospešek slovenskemu gospodarskemu in družbenemu razvoju na sploh. Socialni demokrati bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Gospa Mateja Udovč im besedo v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Spoštovani! S predlogom današnjih sprememb in dopolnitev zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti se veljavni zakon usklajuje s pravnim redom Evropske unije. Vanj prenašamo direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljskega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk. Danes prenašamo le manjši del omenjene direktive, ki se nanaša na odobritev raziskovalnih organizacij za sklepanje sporazumov o gostovanju z državljani tretjih držav. Preostali del pa bomo prenesli v zakon o tujcih in zakon o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev, ki ga bomo obravnavali v bližnji prihodnosti. Bolj kot vsebina današnjih sprememb in dopolnitev raziskovalnega zakona pa je pravzaprav pomembnejše aktualno stanje in položaj slovenske znanstvene in raziskovalne politike. Trenutno stanje ne omogoča znanstveno raziskovalnega razcveta. Capljanje na mestu in zaostajanje za ostalimi primerljivimi državami pa zagotovo ni nekaj, kar si v naši poslanski skupini, pa verjamem, da tudi v drugih, na tem področju želimo v prihodnje. Slovenija se sicer še vedno nahaja v skupini močnih inovatorjev, a zaradi prenizkih vlaganj in rasti sredstev za raziskovalno razvojno dejavnost druge države napredujejo hitreje od nas. Ta trend je potrebno čim hitreje obrniti v drugo smer. Nekateri majhni, a ne nepomembni koraki za izboljšanje položaja znanosti so bili storjeni že v prejšnjem mandatu. V letu 2015 so se sredstva za raziskovalno razvojno dejavnost končno začela dvigovati. Opaznejšemu dvigu finančnih sredstev pa smo bili priča v letih 2017 in 2018. Od leta 2016 naprej so se začeli intenzivno izvajati instrumenti kohezijske politike, ki so pomembno povečali razpoložljiva sredstva za to dejavnost. Seveda ta nikakor ne morejo biti nadomestek za nacionalno financiranje, lahko pa integralna sredstva pomembno dopolnjujejo. Slovenija se je prav tako začela umeščati v ključne mednarodne raziskovalne organizacije. Slovenskim raziskovalcem pa je omogočen dostop do ključne velike raziskovalne infrastrukture. Ne smemo pozabiti tudi na aktivno podporo velikim evropskim projektom v okviru obzorja 2020 in evropskega raziskovalnega centra. Dosežen je bil konsenz med deležniki in v pretežni meri pripravljen nov zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti. A na lovorikah, četudi so te majhne, ne smemo zaspati, zato je nujno, da se aktivno delo na novem zakonu o raziskovalno-razvojni dejavnosti nadaljuje tudi naprej. Pri tem je še posebej pomembno, da se bo zagotovilo predvidljivo in stabilno financiranje raziskovalno-razvojne dejavnosti, ki se bo v prihodnih letih postopno približevalo cilju 1 % financiranja v deležu BDP. Če smo to zmogli na področju visokega šolstva, zmoremo tudi tukaj. Prvi preizkus nas vse skupaj čaka že ob sprejemanju rebalansa proračuna za leto 2019. Obeti so zaenkrat dobri. V Poslanski skupini Stranke modernega centra pričakujemo, da bomo o novem predlogu zakona o raziskovalni razvojni dejavnosti odločali čim prej. Današnjo novelo pa bomo podprli.
Hvala, gospa poslanka. Gospod Boštjan Koražija ima besedo v imenu Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Spoštovani, hvala za besedo. Vsem poslankam in poslancem lep pozdrav! Predlog, ki ga obravnavamo danes, v zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti prenaša nekatera določila evropske direktive v zvezi z državljani tretjih držav, ki v Sloveniji opravljajo raziskovalno delo. Večji del omenjene direktive se sicer nanaša na druge zakone. Pomembnejši del predmetne direktive, ki se nanaša na opravljanje pripravništva, prostovoljnega dela, programe izmenjav učencev ter delo tujih varušk v Sloveniji, bo v pravni red prenesen skozi spremembe zakona o tujcih in zakona, ki ureja delo tujcev. V Levici bomo še posebej pozorni na urejanje položaja tujih varušk in na to, da se tem osebam zagotovi ustrezno delovnopravno varstvo in preprečijo zlorabe ter izkoriščanje tujih delavcev oziroma predvsem delavk iz socialno šibkejših okolij in regij. Pri zakonu, ki ga obravnavamo danes, velja izpostaviti predvsem pomisleke Zakonodajno-pravne službe v zvezi z oprostitvijo predložitve nekaterih dokazil pri pridobivanju dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav, ki jih gostijo raziskovalne organizacije. Direktiva predvideva, da država članica raziskovalce oprosti predložitve nekaterih dokazil v postopku pridobivanja dovoljenja za prebivanje. Govorim, na primer o dokazilu o zadostnih sredstvih za kritje stroškov preživljanja, kar se je v preteklosti že izkazalo za problematično, saj nekateri raziskovalci iz tretjih držav teh dokazil ne morejo pridobiti oziroma se soočajo z velikimi birokratskimi ovirami, čeprav ta sredstva imajo ali pa jih bodo šele pridobili. Ker zadeve ne ureja zakon, ki ga obravnavamo danes, pričakujemo, da bo oprostitev, kot jo predvideva direktiva, urejena v naslednji noveli Zakona o tujcih. Poleg tega se ne strinjamo z uvajanjem nove obveznosti za raziskovalce, ki imajo v drugi državi članici Evropske unije že sklenjen sporazum o gostovanju in želijo v Sloveniji opravljati raziskovalno delo za obdobje, krajše od treh mesecev. Tudi ti raziskovalci bodo morali po tem predlogu s slovensko raziskovalno organizacijo skleniti sporazum. Zdaj namreč velja, da za kratkoročno mobilnost teh raziskovalcev dodatna administracija ni potrebna. Vlada razloga za takšno odločitev ni podala niti v odgovoru na mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je navedla, da nova obveznost krši pravico raziskovalcev do kratkoročne mobilnosti. Glede na to da imamo v Sloveniji velik problem z enosmerno mobilnostjo mladih raziskovalcev, torej z odtekanjem raziskovalcev v tujino, ob nizki stopnji prihodov tujih raziskovalcev k nam je tak ukrep nepotreben in celo škodljiv. V Levici se ne moremo izogniti občutku, da gre v tem primeru za poskus izboljšanja statistike na področju mobilnosti raziskovalcev, ne pa za ukrep, ki bi k temu dejansko pripomogel. Zaradi naštetega v Levici predloga ne bomo podprli, bomo vzdržani. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospa Ljudmila Novak ima besedo v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Naj takoj na začetku povem, da bo Nova Slovenija spremembe zakona podprla. Izražamo pa obžalovanje, da se to ni zgodilo že prej, da zamujamo, da smo dobili opomin. Če je bila direktiva sprejeta 11. maja 2016, potem vemo, da glede na to, da vendar gre za neke bolj tehnične zadeve, bi to lahko bilo že zdavnaj sprejeto. Predvsem pa obžalujem, da ni razprave, da to sprejemamo po skrajšanem postopku. Zakaj? Zato ker vemo, da na področju raziskav, financiranja raziskovalnega sektorja imamo v Sloveniji kar probleme. Zdaj sicer pravimo, da se bo proračun v te namene povečal, pri pogovoru z raziskovalci pa sem ugotovila, da se bo povečal predvsem zaradi tega, ker bo treba uskladiti plače z novimi spremembami, zato za infrastrukturo, za materialne stroške, za projekte ne bo nič več denarja. Nekateri so dejali, da ga bo celo manj. Vsi pa vemo, kako pomembna so nova znanja, nove tehnologije, ker se svet tako hitro spreminja in ker nenehno moramo tekmovati tudi z drugimi. Prav je, da sodelujemo tudi z raziskovalci iz tretjih držav, kajti znanje mora krožiti, in tudi ti prinašajo določena znanja v naš prostor in tudi oni se bodo v našem prostoru ob naših raziskovalcih zagotovo obogatili in šli z novimi znanji na svoja delovna mesta. In ta trikotnik, univerza, javni raziskovalni zavodi in gospodarski razvojni laboratoriji, je izredno pomemben za razvoj gospodarstva, novih tehnologij, za to, da smo konkurenčni, da nastajajo nova, bolj kakovostna delovna mesta, to pomeni tudi, da bodo ljudje imeli boljše plače, boljše povprečje in konec koncev vsa država ima od tega lahko veliko prednosti. In prav je, da ti raziskovalci, ki pridejo, da je tudi sporazum z njimi ustrezno urejen, da ne prihaja do zagat, nepravilnosti ali česarkoli, ker tudi to se je večkrat že dogajalo, da so razočarani odšli, ker razmere, to pogoji niso bili ustrezno urejeni. Naj ponovim, Nova Slovenija bo spremembe zakona podprla, želimo pa si, da bi tej sferi bilo namenjenega veliko več denarja, ker je to dobro ne samo za razvoj gospodarstva, ampak za razvoj celotne družbe.
Hvala, gospa poslanka. Kot zadnji v imenu poslanskih skupin ima besedo gospod Vojko Starović v imenu Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! V Poslanski skupini Alenke Bratušek bomo novelo Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti, ki jo imamo pred seboj in v kateri gre predvsem za uskladitev z evropskim pravnim redom, podprli. Ta direktiva, ki jo prenašamo, se nanaša, kakor je bilo že rečeno, na pogoje za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva in vse, kar je v povezavi s tem, tudi opravljanje dela varušk, kakor je bilo omenjeno, ki pomeni neko dodatno možnost za pokrivanje stroškov študija posameznikom. V tej fazi prenašamo le tiste določbe direktive, ki spreminjajo določbe direktive iz leta 2005 v posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanov tretjih držav. V ostalem delu bo aktualna direktiva prenesena s spremembo v drugih zakonih, to je v Zakonu o tujcih, v Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o samozaposlovanju, zaposlovanju in delu tujcev. Žal pa moramo znova ugotoviti, da tudi v tej zadevi zamujamo rok za implementiranje direktive. Rok je potekel že maja prejšnje leto in Slovenija je dobila opomin. Zato je sedaj to hitenje, kar pa ni dobro. Ta predlog zakona ni ne prvi ne zadnji v tem mandatu, ki ga bomo morali sprejemati pod pritiskom. Prav je, da tudi na tem mestu opozorimo, da ta praksa ni dobra. Prenos te direktive v našo zakonodajo pomeni lažji pretok in izmenjavo znanja in znanstvenih projektov ter tudi študijsko, kar je seveda zelo dobrodošlo, bil pa bi že čas, da dobimo na mizo predlog novega zakona, ki bo jasno opredelil sistemsko in stabilno financiranje raziskovalne dejavnosti. Trenutne razmere v znanosti namreč niso dobre. To se odraža tudi v odhajanju naših mladih in sposobnih strokovnjakov in raziskovalcev v tujino. Tega pa si, če hočemo imeti razvojno naravnano in inovativno društvo, enostavno ne moremo privoščiti. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. S tem smo, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, končali predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji k prehodni in končni določbi niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, to je pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O NEKATERIH KONCESIJSKIH POGODBAH PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo v zboru predložila Vlada. Sprašujem predstavnika Vlade gospoda Metoda Dragonjo, če želi spregovoriti. Izvolite, državni sekretar.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci! Namen zakona, ki je danes v obravnavi, je prenos direktive 2014/23 v slovenski pravni red. Sedanja ureditev tega področja je v slovenskem pravnem redu sicer že urejena, vendar pa iz vsebine tožbe, ki jo je Evropska komisija vložila proti Sloveniji, izhaja, da Slovenija ni v celoti prenesla določb direktive, zato je potrebna celovita ureditev problematike. Pripravljeni predlog zakona dosledno sledi določbam evropske direktive, problematiko prenosa direktive pa v celoti naslavlja. Predlog zakona za koncesije, ki se bodo podeljevale skladno s tem zakonom, določa predvsem, kako se koncesije podeljujejo. Gre za pravila glede postopkov izbiranja koncesionarjev, vsebino odločitve o koncesionarja, samo koncesijsko pogodbo in njeno spreminjanje v času trajanja pogodbe ter pravila glede izvajanja koncesije s podizvajalci. Ne določa pa, na katerih področjih se koncesije podeljujejo in ne zavezuje koncedentov, da koncesije morajo podeliti. Koncedent lahko svoje naloge vedno izvaja sam. V primeru, pa da se odloči za podelitev koncesije, mora pri izbiri koncesionarja slediti določbam tega zakona, če koncesija izpolnjuje pogoje po tem zakonu. S takšno ureditvijo načina in postopkov podelitve koncesij direktiva predstavlja nadgraditev javno naročniške evropske ureditve. Analogno predlagani zakon v slovenskem pravnem redu nadgrajuje druge zakone, ki koncesije že urejajo. Zakon bo veljal za koncesije, katerih vrednost je enaka ali višja od mejne vrednosti iz direktive, ki trenutno znaša 5 milijonov 548 tisoč evrov, in niso opredeljene kot izjema, za katere se zakon ne uporablja. Zakon kot izjeme določa vse izjeme, ki jih je določila direktiva. Na primer: oskrba s pitno vodo, elektronske komunikacije, linijski potniški prevozi, področje obrambe in varnosti, negospodarske storitve splošnega pomena. Pri opredelitvi koncesije na podlagi predloga zakona je bistveno tudi to, da se na zasebnika prenese tudi operativno tveganje. Med obravnavo predloga zakona na Odboru za finance je bila vzpostavljena bojazen, da bo zaradi sprejetega zakona potrebno spreminjati množico drugih zakonov, vendar je po mnenju vlade ta bojazen neutemeljena, saj 10. člen predloga predmetnega zakona jasno razmejuje uporabo predmetnega zakona in zakonov, ki jih urejajo koncesije po posebnih področjih. Ta člen določa, da se za koncesije, ki jih ureja ta zakon in posebni področni zakoni, uporablja zakon in določbe posebnih zakonov, če niso v nasprotju s tem zakonom. To pomeni, da se predmetni zakon uporablja za vse koncesije nad zneskom, kot je določen v predlogu zakona, in se koncesijska razmerja sklepajo na področjih, ki jih direktiva in zakon ne opredeljujeta kot izjeme. Iz tega jasno izhaja, da se za vse koncesije, ki ne izpolnjujejo pogojev po predmetnem zakonu, v celoti uporabljajo posebni zakoni, ki urejajo koncesije na posameznih področjih. Kot rečeno, cilj tega predloga zakona ni določanje, na katerih področjih se koncesije lahko podeljujejo, ali na kakšen način naj se posamezna javna storitev organizira in izvaja. Lahko se izvaja tudi kot negospodarska storitev splošnega pomena oziroma kot to določa domači pojem – negospodarske javne službe. Predlog zakona o postopku izbire koncesionarjev ne prinaša bistvenih novosti, saj že dosedanja zakonodaja določa javni razpis, znotraj katerega je treba utemeljiti tudi upravičenost podelitve posamezne koncesije. Na koncu bi opozoril še na to, da direktiva velja že od leta 2014 in bi jo praktično v Sloveniji koncesionarji morali uporabljati, zakon pa bo dokončno uredil področje na pravno konsistenten način. Hvala lepa.
Hvala, gospod državni sekretar. Pristojno matično telo je Odbor za finance, zato dajem besedo predsedniku gospodu Robertu Polnarju. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 3. seji 15. januarja letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o nekaterih koncesijskih pogodbah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po nujnem postopku preložila Vlada. Kolegij predsednik Državnega zbora je na 20. seji 7. decembra 2018 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Odbor je kot gradivo za sejo prejel naslednja gradiva: mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, mnenje Mestne občine Ljubljana in mnenje Mestne občine Maribor. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakonu vložile poslanske skupine koalicije in sicer amandmaje k osmim členom. Na seji odbora so sodelovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe in Državnega sveta. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državni sekretar na Ministrstvu za finance predstavil cilje, načela in poglavitne rešitve predloga zakona. Pojasnil je, da predlog zakona predstavlja implementacijo direktive 2014/23 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb. Opozoril je, da je rok za prenos direktive v slovenski pravni red potekel 18 aprila 2016, zaradi česar že poteka postopek proti Republiki Sloveniji pred sodiščem Evropske unije. Evropska komisija v tem postopku predlaga, da se Republiki Sloveniji naloži dnevna denarna kazen v višini 8 tisoč 992 evrov od dneva razglasitve tožbe do izpolnitve obveznosti. Državni sekretar je poudaril, da bi celovita prenova koncesijske zakonodaje trajala več let, zato se sprejema obravnavani predlog zakona, določbe drugih zakonov s tega področja pa učinkujejo, če niso v nasprotju z določbami predloga zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je navedla, da je Zakonodajno-pravna služba pripravila pisno mnenje, v katere je podala dve splošni pripombi in 12 pripomb k posameznim členom. Posamezne pripombe so v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin upoštevane, opozorila pa je na neupoštevanje splošne pripombe glede neskladja ureditve koncesij v predlogu zakona s številnimi zakoni, ki urejajo postopek podelitve koncesije v slovenskem pravnem redu. Zakonodajno-pravna služba meni, da bi bilo iz tega razloga potrebno spremeniti naslednje zakone: o gospodarskih javnih službah, o zdravstveni dejavnosti, o lekarniški dejavnosti, o socialnem varstvu in o javno-zasebnem partnerstvu. Predstavnim Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance je v imenu komisije izrazil podporo predlogu zakona. V razpravi so nekatere članice in člani odbora izpostavili problematiko zamud pri implementaciji direktiv Evropske unije v slovenski pravni red in posledično tudi hitenja pri sprejemanju zakonodajnih rešitev v izogib denarni kazni. Opozorjeno je bilo, da je Slovenija pri implementaciji direktive v neprijetnem položaju, saj zamuja skoraj tri leta. Vse ostale države članice Evropske unije so direktivo že prenesle v svoje pravne rede. Nastali položaj je treba razrešiti in s tem omejiti nastalo ter preprečiti potencialno škodo. Zaradi nesprejemljivosti takšne prakse pri sprejemanju zakonodaje bi moral ukrepati tudi pristojni minister, se pravi minister za finance. Velik del razprave pa se je osredotočil ne neupoštevanje določenih pripomb Zakonodajno-pravne službe k predlogu zakona. Članice in člane odbora so zanimali predvsem razlogi, zaradi katerih Vlada ne upošteva vseh pripomb Zakonodajno-pravne službe in pristopi k celoviti prenovi zakonodaje s področja koncesij. Državni sekretar na Ministrstvu za finance je podal dodatna pojasnila glede pomislekov, izraženih v razpravi, predvsem glede razhajanj z Zakonodajno-pravno službo ter razlogov za pozen prenos direktive v slovenski pravni red. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandmaje poslanskih skupin koalicije in jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik. Prehajamo na stališča poslanskih skupin. Prvi imate besedo gospod Jani Ivanuša v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Lep dober dan, gospod predsedujoči! Lep dober dan tudi vladni ekipi! Lep dober dan tudi vsem ostalim prisotnim! Čeprav zunaj sneži, pa bomo videli koliko bo lep! Pred seboj imam predlog zakona o koncesijskih pogodbah po nujnem postopku. Gre še za en okostnjak iz omare bivše vlade oziroma Ministrstva za finance, ki svojega dela ni opravila. Evropska unija je 26. februarja 2014 objavila Direktivo 2014/23/EU in članicam EU naložila, da okvire s področja podeljevanja koncesij, ki jih ta direktiva opredeljuje, v nacionalno zakonodajo prenesejo do 18. aprila 2016. Po besedah predsednika Odbora za finance gospoda Roberta Polnarja so direktivo prenesle že vse države razen Slovenije. Po besedah državnega sekretarja gospoda Dragonje se je prejšnja vlada s predlogom zakona neuspešno ukvarjala dve leti. Zaradi zamude roka je Evropska komisija zopet vložila tožbo, v kateri je za Slovenijo zahtevala dnevno denarno kazen v višini 8 tisoč in nekaj evrov od datuma razglasitve sodbe. Čeprav nas je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora opozorila, da predlog zakona ne opredeljuje jasno negospodarskih storitev splošnega pomena, tega niste popravili oziroma dopolnili z amandmajem. Predlagatelj zakona je bil izrazito nespreten pri pojasnjevanju vloge tega zakona v razmerju do drugih področnih zakonov. Čeprav je državni sekretar gospod Dragonja zatrdil, da se bodo področni zakoni uporabljali le, če niso v nasprotju s predlaganim zakonom, je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora opozorila, da bo v praksi prihajalo do velikih nejasnosti, kateri deli posameznih zakonov se uporabljajo. Predlog zakona bi moral torej razmerja do posebnih zakonov, ki urejajo podeljevanje koncesijskih pogodb, jasneje urediti. Še zlasti to velja za Zakon o gospodarskih javnih službah in Zakon o javno-zasebnem partnerstvu, ki splošno za več področij urejata podeljevanje koncesijskih pogodb. Predlagatelj zakona tega predloga ni upošteval. Tudi predstavnik Državnega sveta gospod Komac je apeliral, naj ministrstvo zagotovi podporo lokalnim skupnostim, saj je vsebina predloga zakona nerazumljiva. Čeprav razumemo to vlado, da želi popraviti stvari, s katerimi se je neuspešno ukvarjala prejšnja vlada, ne moremo podpreti tega zakona, ki bo povzročil še več nejasnosti, kot jih je že tako ali tako v zvezi s podeljevanjem koncesij. Zato bomo v Slovenski nacionalni stranki glasovali proti Predlogu zakona o nekaterih koncesijskih pogodbah. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala, gospod poslanec. Mag. Andrej Šircelj imate besedo v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! Zdaj zelo težko je brati ta zakon in še težje je brati mnenje Zakonodajno-pravne službe. S tem zakonom boste zakonodajalci, če bo ta zakon sprejet, povzročili še veliko nejasnost in pravno negotovost v Sloveniji glede koncesij, na eni strani, na drugi strani Evropska komisija toži Slovenijo, ker od leta 2014, ko je bila ta direktiva dejansko sprejeta, ni uveljavila te direktive, kaj šele, da bi uredila koncesijsko področje pri nas. Postavlja se vprašanje, zakaj se pravzaprav ta zakon potem sploh sprejema, zakaj se v Evropski komisiji že pred tem ni uredilo to področje za Slovenijo posebej v tej direktivi. In drugo – komu je v interesu, da koncesije niso urejene v Sloveniji? Ali pa – komu je v interesu, da so koncesije urejene v številnih področnih zakonih, ki delujejo na svojem področju in kjer imajo posamezne inštitucije, posamezniki, združbe in tako naprej možnost, da pridobivajo te koncesije, in da se dejansko, bom rekel, ta sistem v Sloveniji ne razkrije in ne naredi transparentnega. Komu je to tukaj v interesu? Ker tukaj se samo podaljšuje, če ne celo še povečuje, agonija netransparentnosti in nejasnosti in pravne negotovosti. Prvo vprašanje za Vlado je, koliko koncesij bo sploh podpisanih na podlagi tega zakona, če sploh kakšna bo in katere bodo. Drugo vprašanje je, kje je jasna razmejitev, kdaj se bo koncesija podpisovala na podlagi tega zakona, kdaj na podlagi področnih zakonov in koliko bodo tukaj zaslužili odvetniki, da bodo vse to dejansko uredili. Čemu je ta zakon pravzaprav sploh potreben, če se koncesija pri nas ne uredi v celoti? In seveda nikomur ni v interesu. In to ni bilo v interesu prejšnji vladi, in to ni v interesu sedanji vladi, kot zgleda. Sedanja vlada želi, da ta zakon gre skozi, in to pod pritiskom, da bo Evropska komisija zaračunavala skoraj 9 tisoč evrov za vsak dan, če ta zakon ne bo narejen, če ne bo uveljavljen. To je pritisk na poslance, zapomnite si! Ustava Republike Slovenije, 80., 81., 82. člen, ko govori o neodvisnosti poslancev, je nad tem. To je pritisk zaradi izvršilne oblasti prejšnje vlade. V Slovenski demokratski stranki se teh igric ne gremo. Enostavno se teh igric ne gremo in bomo glasovali proti temu zakonu. Želimo pa si, da se koncesije uredijo v Sloveniji enotno za vse, da se pravila vzpostavijo za vse enaka, da se naredi sistem transparenten. Tukaj je idealna možnost, da se to naredi, pa se ne. Zakaj se ne? 5 let, odkar je ta direktiva bila, in še prej nekoliko let, ko je Slovenija sodelovala v Bruslju pri tej direktivi, izvršilna oblast je sodelovala v Bruslju pri tej direktivi, glejte, to so leta in leta in leta. Jaz mislim, da tukaj gre za namerno dejanje, da se to ne uredi. V takšnih zadevah ne boste videli Slovenske demokratske stranke. Želimo si transparenten sistem, za vse enak, enotna pravila in s tem se bo tudi enotno rabil oziroma uporabljal denar davkoplačevalcev. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Jani Prednik v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci, en lep dober dan. Zakon o nekaterih koncesijskih pogodbah je nastal kot posledica sprememb zakonodaje EU na področju javnega naročanja. To področje namreč velja za problematičnega in potrebnega izboljšav povsod v Evropski uniji, ne samo pri nas. Zato je Evropska unija v letu 2014 sprejela tako imenovani javnonaročniški sveženj, sklop usklajenih in poenotenih pravil javnega naročanja, ki jih morajo države članice vnesti v svojo nacionalno zakonodajo. Države morajo zakonodajo prilagoditi v dveh letih. Glede na ta podatek Slovenija že močno zamuja, zato nam grozi plačilo visokih kazni Evropske komisije. Zato je upravičeno vprašanje: zakaj to še vedno urejeno in kaj imajo koncesije z javnim naročanjem? Pri spremembah in poenotenju pravil gre pogosto za zapletene malenkosti, ki lahko naredijo veliko razliko. V Sloveniji namreč pod pojmom koncesija razumemo pooblastilo za opravljanje javne službe ali pa dovoljenje za opravljanje dejavnosti, za katero ima izključno pristojnost država. Tako v Sloveniji poznamo, na primer, koncesije v zdravstvu ali pa koncesije v obliki pravice za izkoriščanje vodnega vira, kamnoloma ali drugega naravnega bogastva. V prenovljenih evropskih pravilih pa koncesija pomeni obliko javnega naročila. Zato na videz enostavna zahteva Unije, naj Slovenija prenese pravila v svoj pravni red, lahko povzroči bistveno večje težave, kot je videti. Če bi novo izrazoslovje nekritično prenesli v svojo zakonodajo, bi lahko bistveno spremenili položaj, pravice in obveznosti vseh, ki so trenutno imetniki koncesij. Glede na aktualno stanje takoj pomislimo na koncesionarje v zdravstvu ali pa na vrsto drugih koncesionarjev, ki v imenu države in občin opravljajo za ljudi pomembne javne službe. Zato strah, da bi z nespametnim prenosom nehote povzročili škodo, ni čisto neosnovan. Spomnimo se lahko, da je Ustavno sodišče pred dobrim mesecem na pobudo koncesionarjev delno razveljavilo določbe Zakona o zdravstveni dejavnosti, s katerimi se je koncesionarjem naložila obveznost, da z javno službo ustvarjene dobičke vračajo v sistem. Zato je zelo pomembno, da evropske direktive prenašamo previdno, ne da bi pri tem nehote razgradili svoj sistem javnih služb. Zato je imela Vlada pri pripravi predloga zakona težko delo. Pravila Evropske unije o koncesijah s tistim, kar v Sloveniji razumemo pod tem pojmom, nimajo velike zveze. Pravila EU kot koncesijo razumejo obliko večjega javnega naročila, pri katerem koncesionar nase prevzame večji del poslovnega tveganja. Take koncesije so torej možne predvsem za gradnjo objektov, ne pa za izvajanje javnih storitev. Spremembe naj bi tako zadevale le tista javna naročila, ki zapadejo pod evropska pravila in so večja od 5 milijonov evrov. Po zagotovilih Vlade se s tem ne spreminjajo veljavna pravila za koncesionarje, izvajalce javnih storitev, z izjemo postopkov podeljevanja novih koncesij, kjer bo pred izborom obvezna ocena potrebnosti in smiselnosti podelitve koncesije. To slednje pa Socialni demokrati zagovarjamo že dolgo. Poslanke in poslanci SD bomo predlog zakona v izogib kaznim Evropske komisije podprli. Pozivamo pa k bolj premišljenemu in sistematičnemu prenosu novih skupnih pravil, z manj poudarka na izogibanju kaznim, več pozornosti na oblikovanju delujočih in razumljivih rešitev. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Jože Lenart, Poslanska skupina Liste Marjana Šarca, pa še opravičilo vmes. Izvolite.
Hvala, predsednik. Vsi bomo prišli na vrsto, ne dvomim. Kolegice in kolegi! S predlaganim zakonom v slovenski pravni red prenašamo direktivo, katere rok za prenos je potekel že 18. aprila 2016, zaradi česar pred sodiščem Evropske unije že poteka postopek proti Republiki Sloveniji. Evropska komisija v tem postopku predlaga, da se Sloveniji naloži dnevna kazen v višini skoraj 9 tisoč evrov na dan, šteto od dneva razglasitve tožbe do izpolnitve obveznosti. V postopku priprave zakona je bilo v prejšnjem sklicu Državnega zbora pripravljenih več možnosti: lahko bi celovito prenovili koncesijsko zakonodajo; lahko bi se odločili za prenos zgolj direktive, vendar noben predlog zaradi zaključka mandata prejšnje sestave Državnega zbora ni bil obravnavan. Ker bi celovita prenova koncesijske zakonodaje trajala več let in nam začasno grozi tožba, se sprejema današnji predlog zakona. Naj ob tem poudarim, da določbe drugih zakonov s tega področja še vedno učinkujejo, če niso v nasprotju z določbami tega zakona. Namen direktive je poenotenje pravnega reda za podeljevanje koncesij. Na ravni Evropske unije je bila pravna varnost v postopkih izbire koncesionarjev pomanjkljiva. Mala in srednja podjetja so bila prikrajšana za pravice na notranjem trgu. Neurejenost področja pa je botrovala situaciji, v kateri javna sredstva niso bila porabljena na najbolj optimalen način. Zakon tako enotno ureja postopke za izbiro koncesionarjev za gradnje in za storitve, kot jih opredeljuje omenjena direktiva, pri čemer definicija koncesije odstopa od definicije koncesije, kot ga razumemo v Sloveniji. Tradicionalno koncesija pomeni podelitev posebne ali izključne pravice – po direktivi pa gre dejansko za sistem javnega naročanja, kjer zasebnik prevzema več tveganj kot pri javnem naročanju, prevzema operativna tveganja, da se mu investicije, potrebne za izvajanje koncesijske pogodbe, v času trajanja pogodbe ne bodo povrnile – in dodatnih načel, katerih vrednost je enaka ali višja od 5 milijonov 548 tisoč evrov, sedaj veljavna vrednost, ki niso izjema po zakonu, kot so negospodarske storitve splošnega pomena, obrambno in varnostno področje, elektronske komunikacije. Gre za postopkovni zakon, ki ne opredeljuje vsebine posameznih koncesij. Cilj tega predloga, ni določanje, na katerih področjih se koncesije lahko podeljujejo ali na kakšen način naj se posamezna javna služba organizira in izvaja. To je prepuščeno resornim ministrstvom oziroma njihovi področni zakonodaji. Predlog razširja nabor koncedentov, ki lahko podelijo koncesijo. Sedaj sta bili to le država in občina, zakon pa podeljevanje koncesij omogoča tudi javnim zavodom, javnim podjetjem, drugim gospodarskim subjektom, ki imajo posebno ali izključno pravico, kot so recimo Dars, Eles in tako dalje, ki so doslej lahko uveljavili le postopke javnega naročanja. Prejemniki koncesije bodo vstopali v dolgoročnejša razmerja, ki bodo zagotavljala bolj stabilno poslovanje. Predlagatelj zagotavlja, da je predlagani koncept rezultat poglobljenega razmisleka in ustreza potrebi po prenosu direktive. Ob tem pa vzpostavlja ustrezno razmerje do druge zakonodaje v okviru danih možnosti. Zaradi vsega naštetega bomo predlog zakona v Poslanski skupini Liste Marjana Šarca podprli.
Hvala, gospod poslanec. Gospa Monika Gregorčič v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani prisotni! Zakon o nekaterih koncesijskih pogodbah v slovenski pravni red prenaša evropsko direktivo o podeljevanju koncesijskih pogodb iz leta 2014. Slovenija s prenosom te direktive krepko zamuja, zato je Evropska komisija že marca leta 2018 na sodišču Evropske unije vložila tožbo zaradi nenotifikacije nacionalnih predpisov. Rok za prenos se je iztekel že aprila 2016. Priznati moramo, da nam ni ravno v ponos, da je pristojno ministrstvo šele v začetku leta 2017 pristopilo k prenosu te direktive. Vendar pa je Ministrstvo za finance sprva načrtovalo prenos direktive preko dveh povezanih zakonov, in sicer Zakona o postopkih za podeljevanje koncesij ter Zakona o javno-zasebnem partnerstvu. Vendar pa se je že v času medresorskega usklajevanja pokazalo, da bo takšna pot zamudna in le težko uspešna. V Sloveniji se namreč pojem koncesija uporablja za razmerja, ki niso le koncesije po določbah omenjene Evropske direktive, temveč z besedo koncesije širše razumemo tudi razna dovoljenja oziroma javna pooblastila. Oba zakonska predpisa sta bila sicer na vladi sprejeta konec leta 2017 po skoraj enoletnem procesu usklajevanja, a v Državnem zboru nato do obravnave zaradi umika točk z dnevnega reda in predčasnega zaključka mandata sploh ni prišlo. Kot kaže, tudi v novi vladi še ni bilo dogovora, kako enovito urediti področje podeljevanja koncesij, zato se je novi finančni minister odločil predlagati zakon, ki to področje ureja zgolj specifično, z namenom zadostitve pogojem prenosa direktive za izključno uporabo le na področjih gradnje in storitev nad določeno vrednostjo. Cilj novega zakona je torej določiti enotna pravila za sklepanje koncesijskih pogodb za gradnje in koncesijskih pogodb za storitve nad vrednostnim pragom, ki presega dobrih 5,5 milijona evrov brez DDV. S predlaganim zakonom se sicer v veljavno ureditev ne bo posegalo in se bo ta še naprej uporabljala za izvajanje javne službe ali druge dejavnosti, za katere zakon zaradi varovanja javnega interesa predpisuje izdajo upravne odločbe, ter za koncesije pod mejnim vrednostnim pragom, določenim za uporabo tega zakona, in celo tudi za vse tiste koncesije, ki izrecno niso v nasprotju s tem zakonom. Vse to v praksi pomeni, da se bo zakon, ki ga danes obravnavamo, redko uporabljal. Ministra zato pozivamo, da kljub vsemu ponovno obudi prizadevanja za nujno celovito ureditev področja koncesij. Sprejetje takšne vrste zakona, kot je pred nami danes, zgolj povečuje nepreglednost sistema podeljevanja koncesij in pravnega sistema na sploh. Ne glede na vse pa bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlog zakona podprli, saj se reševanje tega problema vleče že predolgo in bi bilo finančno breme zaradi nesprejetja oziroma neprenosa direktive preveliko. Hvala lepa.
Hvala, gospa poslanka. Gospod Primož Siter ima besedo v imenu Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o nekaterih koncesijskih pogodbah ureja pravila glede sklepanja koncesijskih pogodb za gradnje in storitve, katerih vrednost je enaka ali presega prag 5 milijonov 548 tisoč evrov. Osnovni problem predloga tega zakona je v tem, da podeljevanje koncesij zasebnikom obravnava kot neko neproblematično, kot neko neizvršeno dejstvo. Ampak samo podeljevanje koncesij ni nič drugega kot prikrita privatizacija, tej pa, ne bom povedal nič novega, v Levici, ostro in brezkompromisno nasprotujemo. Problem oziroma proces privatizacije prek sklepanja javno-zasebnih partnerstev se je v Sloveniji začel že konec 90. let. Tukaj so prednjačile predvsem občine, ki so prek koncesij privatizirale eno kopico javnih in komunalnih storitev. Zaradi domnevno večje učinkovitosti zasebnikov so potem občine privatizirale svoje čistilne naprave, kjer je absolutno šampion na tem področju Maribor. Leta 1997 je gradnjo in upravljanje svoje čistilne naprave zaupal avstrijskim in francoskim multinacionalkam, od takrat pa Mariborčani plačujete šampionske zneske na položnicah. Pa podoben primer je z javnim prevozom. To je tudi škoda v Mariboru. Z zasebniki so občine nadomestile nekoč javne službe, vzdrževanje cest, razsvetljave, gospodarjenje z odpadki, dimnikarske storitve itn. Žal pa so se koncesije zažrle tudi v šolstvo, osnovnošolstvo, v visokošolstvo, srednješolstvo in v zdravstvo. Ampak ta trend ni značilen samo za Slovenijo, tudi v tujini so se rezultati podeljevanja koncesij izkazali za porazne. V Nemčiji so po letu 2007 v 170 mestih prevzeli v preteklosti sicer privatizirana javna oskrbovalna omrežja, ker drugače ni šlo, vodovode, električna, plinovodna omrežja. Leta 2015 pa je raziskovalna skupina PSIRU pripravila eno primerjalno študijo učinkovitosti upravljanja storitev v okviru javno-zasebnih partnerstev in je prišla do zanimivih zaključkov. Prvič. Projekti javno-zasebnih partnerstev so predvsem dolgotrajni. Povprečno trajanje samo pogajanj med državo in zasebnikom glede pogodbe znaša navadno 34 mesecev. Drugič. Dvakrat dražji so glede financiranja od javnih projektov. In tretjič. Njihova družbena učinkovitost je manjša, tako kar se tiče cene storitev kot z vidika same dostopnosti. Že ob sprejemanju evropske direktive, ki se prenaša v zakon o nekaterih koncesijskih pogodbah je v letih 2013 in 2014 v Evropskem parlamentu in Svetu ter širši javnosti potekala burna razprava o področju same veljavnosti direktive. Področje veljavnosti zakona, ki je pred nami, pa ni jasno in enoznačno opredeljeno, na kar je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. V uvodu in obrazložitvah je denimo navedeno, da se zakon ne bo uporabljal za podelitev koncesij za izvajanje javne službe oziroma druge dejavnosti, za katere področni zakon zaradi varovanja javnega interesa izrecno predpisuje izdajo upravne odločbe. Iz samih členov zakona te omejitve ni mogoče razbrati. Predlog zakona po nareku direktive sicer ne predpisuje obveznega izdajanja koncesij na področju svoje veljavnosti, vendar pa vzpostavlja pogoje za enoten evropski trg koncesionarjev. No, tukaj pa pridemo do resnega problema. V Sloveniji se tako gradi teren, na katerem se bodo za koncesije poleg domačih družb bistveno lažje potegovale tuje, večje družbe in multinacionalke. Posledice bi lahko bile ravno nasprotne od pričakovanih. Zakon naj bi tako olajšal dostop do koncesij za mikro, mala in za srednja podjetja, ampak, roko na srce, manjša podjetja bodo v postopkih za dodelitev koncesij težko konkurirala nekih velikim tujim podjetjem. Pri podeljevanju koncesij velikim podjetjem je v nezavidljiv položaj postavljen tudi koncedent, torej občina oziroma država, kateri veliko podjetje v nasprotju z javnim interesom zlahka začne samovoljno narekovati samopogoje sklepanja koncesijske pogodbe. Predlog zakona namesto rešitev prinaša zlasti nove nejasnosti in potencialne probleme, zato mu bomo v Levici nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Jožef Horvat ima besedo v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, dragi kolegice in kolegi! Najprej moram v imenu poslanske skupine izraziti, ponovno izraziti ogorčenje zaradi strahovite neučinkovitosti prejšnje vlade. Ker pa je ekipa iz prejšnje vlade dejansko inkorporirana, je sestavni del sedanje vlade, torej v Sloveniji ni nič novega. O čem govorim? Govorim samo o enem primeru, kako kasnimo s prenosom evropske direktive, direktive Evropskega parlamenta in Sveta v slovenski pravni red, v tem primeru v zakon o nekaterih koncesijskih pogodbah. Direktiva je bila sprejeta pred petimi leti. Kasnimo z implementacijo skoraj tri leta, zato tožba proti Sloveniji na sodišču EU in že spisana kazen, kot rečeno večkrat že danes, 9 tisoč evrov na dan. Torej za 100 dni – 900 tisoč. Samo vprašanje časa je, kdaj bo ta pošta poslana v Ljubljano. Toliko o neučinkovitosti. Seveda je to tudi pritisk na poslance. Mi smo preštudirali vsebino zakona, ki implementira imenovano evropsko direktivo in ocenjujemo, da zakon ne prinaša revolucije v sistem podeljevanja koncesij, saj že veljavna zakonodaja zahteva javni razpis za podelitev koncesije. Pred postopkom izbire je treba utemeljiti potrebo po podelitvi koncesije. Edina novost je, da je po tem predlogu zakona treba postopke izbire koncesionarja objaviti tudi na portalu EU javnih naročil ter da se zagotavlja hitrejše in učinkovitejše pravno varstvo v postopkih izbire koncesionarja. Torej na enak način, kot to določa javnonaročniška zakonodaja. S tem zakonom se enotno urejajo postopki sklepanja koncesijskih pogodb v Sloveniji nad mejno vrednostjo za uporabo zakona in za področja, ki niso izjema po zakonu in direktivi. Tudi na področju izjem in pod mejnimi vrednostmi iz direktive je smiselno poenotiti postopke izbire koncesionarja. Slovenski pravni red na področju koncesij nima lukenj, vsa področja so pokrita. S poenotenjem pravil za izbiro koncesionarjev oziroma za sklepanje koncesijskih pogodb na ravni EU bodo tudi naša slovenska podjetja lahko pod enakimi pogoji vstopala na enotni evropski trg koncesij. To je ena od ključnih rešitev v tem zakonu in za nas, za Novo Slovenijo, zelo pomembna, ker bodo slovenski gospodarski subjekti po predlogu tega zakona imeli možnost konkuriranja na enotnem evropskem trgu. In mi nimamo namena, da bi slovenskim gospodarskim subjektom zapirali evropski trg. Dejstvo je, da tako direktiva kot zakon dopuščata državi in občinam, da se samostojno odločijo o načinu izvajanja svojih nalog, da izvajajo samostojno ali s podelitvijo koncesije. Nikakor pa ne zahtevata podeljevanje koncesij. Če pa se sprejme odločitev, da se bodo podeljevale koncesije, pa je treba spoštovati pravila, ki jih predvideva ta predlog zakona, ki ureja le pravila v postopkih izbire koncesionarja, ne pa pravil za izvajanje koncesije. V tem delu se predlog zakona ne razlikuje od javnonaročniške zakonodaje. Ravno zato je toliko bolj pomembno, da so postopki izbire zasebnika čim bolj transparentni. Kdaj javno naročilo in kdaj koncesija pa je povsem odvisno od koncedenta, kako bo predmet nabave opredelil in za kakšno ceno bo to tveganje prenesel na zasebnika. Zaradi navedenega smo mi temu zakonu naklonjeni. Podprl sem ga tudi na Odboru za finance. Seveda pa pozivamo pristojno ministrstvo, da lebdi nad izvajanjem tega zakona in ga po potrebi tudi optimira. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Franc Kramar v imenu Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Gospod poslanec, izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! S predlogom zakona se v slovenski pravni red prenaša direktiva, ki bi jo morali prenesti že do 18. aprila 2016. Glede na to da bodo kmalu minila tri leta, je skrajni čas, da zadevo uredimo in predlog zakona sprejmemo. Seveda se lahko ob tem upravičeno vprašamo, zakaj tako pogosto takšne zamude pri implementaciji in uveljavljanju direktiv. Slovenija je vse prevečkrat na repu prenosnic direktiv in tako prepogosto denar, ki bi ga bilo mogoče veliko koristneje porabiti, namenja plačevanju kazni. To je sicer tema za drugo debato, je pa to dejstvo preprosto nemogoče kar zanemariti. Možnost kazni nas seveda sili v hitro sprejemanje zakona, hitenje pa se lahko na žalost vedno odrazi na določenih pomanjkljivostih in slabostih. Ob razpravi o koncesijah je težko obiti dejstvo, da je urejanje podeljevanja koncesij razdrobljeno in razpršeno na več predpisov, kar je lahko problematično z več vidikov. Tu moramo pritrditi Mestni občini Ljubljana, ki je izpostavila ta pomislek. Menimo, da bi bilo treba razmisliti o krovnem zakonu, ki bi posamična področja uredil na enem mestu. Tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je opozorila, da je ureditev koncesij po predlogu zakona, na eni strani, in številnimi drugimi zakoni, ki urejajo postopek podelitve koncesij pri nas, na drugi strani, neusklajeno, določbe področnih zakonov pa nezdružljive z direktivo in posledično s predlogom zakona. Le upamo lahko, da pri vodenju postopkov resnično ne bo prihajalo do nejasnosti in zapletov. Vsekakor je dobrodošla tudi možnost, da lahko koncedent svojo odločitev o izbiri koncesionarja spremeni, če ugotovi, da je določeno dejstvo prezrl in ga je napak razumel. Tovrstna možnost odpravljanju napak lahko nedvoumno poskrbi za večjo pravno varnost udeležencev, konec koncev pa vsem udeleženim v procesu koncesije v večji meri zagotavlja, da bo izbran res najboljši ponudnik. Prav tako so dobrodošla pripravljalna dejanja, v katerih izvedbo zakon nalaga pred izvedbo samega postopka izbire koncesionarja. Predvsem je prav, da se uvede obvezna izdelava študije upravičenosti podelitve koncesije, saj se na ta način lahko izognemo določenim nečednostim, ki so se dogajale v preteklosti. V Poslanski skupini Stranka Alenka Bratušek bomo predlog zakona podprli.
Hvala, gospod poslanec. S tem smo, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, skoraj končali razpravo poslanskih skupin, saj ima besedo še gospod Robert Polnar, Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe in gospodje! Ureditev koncesij v slovenskem pravnem redu se nekoliko razlikuje od ureditve, ki je določena z evropsko direktivo. Glavni razlog za neverjetno in nesprejemljivo zamudo pri prenosu evropske direktive v našo legislativo je nesposobnost in nepripravljenost vseh ključnih udeležencev v tem procesu po uskladitvi marsikdaj tudi povsem diametralnih nasprotnih pogledov. Ključni udeleženci so izvršilna veja oblasti, zakonodajna veja oblasti in slovenske pravne avtoritete. Interes države po harmonizaciji z evropsko zakonodajo in še posebej interes države, da ne plačuje visokih dnevnih denarnih kazni, sta pri tem, kakor kaže, postranska in nepomembna. Za Poslansko skupino Desus je zato ključna čimprejšnja uveljavitev s čim manj kaznimi za državni proračun. Zakon, ki ureja nekatere koncesijske pogodbe, se nanaša na koncesije gradenj in na koncesije storitev, ne pa na koncesije za izvajanje javne službe. Zakonodajno je sicer področje koncesij v našem pravnem redu urejeno v Zakonu o javno-zasebnem partnerstvu in v področnih zakonih. Odločitev o podelitvi koncesije je predvsem tehtanje razmerja med kratkoročno nižjimi proračunskimi odhodki in dolgoročnimi stroški, ki nastanejo z izvedbo storitev preko koncesijske pogodbe. Zavoljo tega podpiramo, da zakon vpeljuje obveznost, da se pred začetkom postopka izbire koncesionarja izdela študija upravičenosti podelitve koncesije in pripravi ocena vrednosti koncesije. To je tudi podlaga za določitev trajanja koncesijske pogodbe. Pomembne zakonske rešitve so tudi omogočanje sklepanja koncesijskih pogodb med subjekti v javnem sektorju oziroma povezanimi in skupnimi podjetji, sklepanje koncesijskih pogodb za raziskovalne koncesije, socialne koncesije in predvsem pridržane koncesije ob soglasju ustanovitelja osebe javnega prava oziroma soglasja nadzornega sveta pri javnih podjetjih. Zakon posveča tudi posebno pozornost ureditvi izvajanja koncesij s podizvajalci ter pravilom za spreminjanje koncesijske pogodbe v času njenega izvajanja. Obstaja pa kajpada nevarnost, da bodo razpisovalci koncesij v upravno nedefiniranem položaju, ko za posamezno koncesijo ne bodo natančno vedeli, kateri zakon je pri postopku podeljevanja treba uporabiti. Za koncesije, ki jih ureja ta zakon pa tudi posebni zakoni, se namreč uporablja ta zakon pa tudi določbe posebnih zakonov, če niso v nasprotju s tem zakonom. Zato predlagamo, da Vlada začne s postopki za pripravo novega zakona, ki bo enotno uredil vse vrste koncesij. Gospe in gospodje! Čimprejšnja uveljavitev zakona o nekaterih koncesijskih pogodbah je nujna, zato bo Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije podprla predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Sedaj pa drži, da smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAVAROVALNIŠTVU, DRUGA OBRAVNAVA, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Sprašujem državnega sekretarja, če želi besedo. Izvolite, gospod Dragonja.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, tudi novela Zakona o zavarovalništvu je predložena v zakonodajni postopek predvsem z namenom prenosa ustrezne evropske direktive v slovenski pravni red. Ključna ideja predlagane novele so določbe evropske direktive, ki se nanašajo na varstvo potrošnikov in zavarovancev, ki so s tem zakonom še dodatno zaščiteni predvsem z vidika postopka sklepanja zavarovalnih razmerij. Ta zavarovalna razmerja se danes prodajajo po zelo različnih prodajnih oziroma distribucijskih kanalih. Zakon natančno določa standarde, ki jih morajo distributerji zavarovalnih produktov upoštevati pri svojem delovanju s ciljem, da delujejo v skladu z najboljšimi interesi zavarovancev. Tako zakon prinaša višjo raven zaščite imetnikov zavarovalnih polic, še kakovostnejše informacije za stranke in boljša pravila poslovanja. Cilj predloga zakona je tudi izboljšava zapisanih določil oziroma odprave nekaterih nedoslednosti pri implementacijah določb Direktive 2009/38, to je tako imenovana zavarovalniška direktiva Solventnost 2. Na podlagi predloga Zakonodajno-pravne službe je bilo na Odboru za finance k predlogu zakona sprejetih 30 amandmajev, s katerimi so se odpravile ugotovljene nomotehnične pomanjkljivosti v zakonu. Odbor za finance kot matično delovno telo je predlog zakona podprl. Predlog zakona podpirata Agencija za zavarovalni nadzor in tudi Slovensko zavarovalno združenje. Glede delovnopravnega statusa zavarovalnih zastopnikov je bil vložen predlog amandmaja k določbam tega zakona. Ta tematika je bila obravnavana tudi na seji Ekonomsko-socialnega sveta, vendar je Vlada zavzela stališče, da delovnopravni status zavarovalnih zastopnikov ne sodi v sistemski Zakon o zavarovalništvu, ampak da ga je treba urejati v delovnopravni zakonodaji. Na koncu bi poudaril to, da ne glede na to, da tudi pri prenosu te direktive v Sloveniji kasnimo, pa zavarovalnice pri svojem delovanju direktivo že neposredno uporabljajo v izogib morebitnim odškodninskim odgovornostim, katerim so izpostavljene pri sklepanju zavarovalnih poslov. Predlagam, da Državni zbor predlog zakona potrdi. Hvala lepa.
Hvala, gospod državni sekretar. Pristojni Odbor za finance, ki je tudi matično delovno telo. Dajem besedo predsedniku, gospodu Robertu Polnarju. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 3. seji 15. januarja letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada. Odbor je kot gradivo za sejo prejel mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance in dopis Sindikata finančnih organizacij Slovenije. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine koalicije, in sicer k 30 amandmajem. Poslanske skupine koalicije so vložile tudi spremembe amandmajev, in sicer k petim členom zakona. Članice in člani odbora so prejeli tudi dva predloga amandmajev odbora Poslanske skupine Levica, in sicer k 93. in 94. Členu, ter predlog za amandma odbora Poslanske skupine Levica za novi 144.a člen zakona. Na seji odbora so sodelovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Agencije za zavarovalni nadzor, Slovenskega zavarovalnega združenja, Zakonodajno-pravne službe in Državnega sveta. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državni sekretar na Ministrstvu za finance predstavil cilje, načela in poglavitne rešitve predloga zakona. Pri tem je poudaril, da se s predlaganim zakonom v slovenski pravni red implementirajo določbe Direktive Evropske unije 2016/97 o distribuciji zavarovalnih produktov, katere glavni cilj je poenotenje nacionalnih določb v zvezi z distribucijo zavarovalnih in povezanih produktov. Ključni cilj predloga zakona je zagotavljanje varstva zavarovancev kot potrošnikov, ki mora biti zagotovljeno kljub različnim distribucijskim kanalom. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je služba podala že drugo pisno mnenje k podobni noveli zakona. Postopek obravnave prve novele se je namreč končal, ker je potekel mandat Državnega zbora, zato je Vlada v tem mandatu ponovno vložila podobno novelo. Služba ugotavlja, da je v predlaganem zakonu upoštevana velika večina pripomb službe iz prvega mnenja. V drugem mnenju je služba podala še nekaj pripomb k novim rešitvam. Večina pripomb je nomotehnične narave, nekaj pa ustavnopravne in sistemske narave. Opozorila je, da bo zaradi vse večjega števila zakonov s področja financ treba pristopiti k spremembi Zakona o prekrških. V zaključku je poudarila, da je večina pripomb službe ustrezno upoštevanih v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Predstavnik Državnega sveta je izrazil podporo predlogu zakona. Prav tako sta predstavnik Agencije za zavarovalni nadzor in predstavnica Slovenskega zavarovalnega združenja pojasnila, da predlog zakona podpirata. V razpravi je bilo opozorjeno na slabo prakso zamujanja pri implementaciji evropske zakonodaje v slovenski pravni red, zaradi česar so poslanci izpostavljeni pritiskom in tveganjem sprejemanja slabo pripravljenih zakonskih besedil. Izraženo je bilo mnenje, da pri sprejemanju zakonov, katerih namen je implementacija evropske zakonodaje, ne bi smelo prihajati do vključevanja dodatnih vsebinskih popravkov. Nadalje so se razpravljavci osredotočili na predlog za amandma odbora Poslanske skupine Levice k 94. členu in problematiko prekarnosti ter razmer na trgu dela na področju zavarovalništva. Po mnenju predlagatelja amandmaja bi predlagana sprememba definicije zavarovalnega zastopnika pripomogla k ureditvi delovnih pogojev v zavarovalništvu. Nasprotno so nekateri razpravljavci sprejetju predlaganega amandmaja nasprotovali, saj so menili, da je pravice iz delovnega razmerja treba urejati v delovnopravni zakonodaji. Državni sekretar Ministrstva za finance je poudaril, da predlog zakona ne prinaša sprememb v statusu zavarovalnih zastopnikov, temveč bolj natančno opredelitev termina statusa zavarovalnega zastopnika. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena in 131. členom Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandmaje poslanskih skupin koalicije in jih sprejel, ter predlog za amandma odbora Poslanske skupine Levica k 94. členu, ki ga ni sprejel. Predlog za amandma odbora Poslanske skupine Levica k 94. členu ni bil sprejet, zato je predlog za amandma odbora Poslanske skupine Levica za novi 144.a člen postal brezpredmeten. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na stališča poslanskih skupin. Mag. Marko Pogačnik, imate besedo v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar! Pred nami je Predlog zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu. Glavni cilj tega zakona je implementacija evropske direktive v slovenski pravni red. V Slovenski demokratski stranki opozarjamo Ministrstvo za finance, da je pri naslednjih implementacijah direktiv Evropske unije bolj dosledno. Dejstvo je, da se tudi pri tej spremembi in dopolnitvi Zakona o zavarovalništvu zamuja, zakon bi moral biti sprejet najkasneje do 1. 7. 2018 in začeti veljati 1. 10. 2018. Glede na to, da gre za prenos direktive EU, ki je pomembna pri nadaljnjem razvoju zavarovalniškega trga in predvsem pri zaščiti potrošnikov, v Slovenski demokratski stranki Predlogu zakona o spremembi Zakona o zavarovalništvu ne bomo nasprotovali.
Hvala, gospod poslanec. Gospa Andreja Zabret ima besedo v imenu Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Glede na podatke v najnovejšem poročilu o prihodnjem razvoju trga dela v Evropski uniji naj bi do leta 2020 trije od štirih zaposlenih v EU delali v storitvenih dejavnostih, kot sta, recimo, zavarovalništvo in bančništvo. Slovensko zavarovalništvo že vse od uvedbe tržnega sistema v začetku 90. let dosega naraščajočo stopnjo rasti, ki je hitrejša od splošne rasti v gospodarstvu, vendar še ne dosega povprečja evropske udeležbe v bruto družbenem proizvodu. Zavarovalništvo v evropskem prostoru prispeva skoraj 10 % BDP, v Sloveniji pa 6 %. S tem je ustvarjalec gospodarskega razvoja, hkrati pa dopušča prostor za rast in razvoj. Predstavlja pomembno gospodarsko panogo, kjer moramo zaznati element napredka in strateške usmeritve, saj je slovenski zavarovalni trg v primerjavi z zavarovalnim trgom ostalih članic EU ocenjen kot srednje razvit. Ob vseh spremembah, ki se danes porajajo v svetu – od gospodarskih, sistemskih, do okoljskih in drugih se prodajalci zavarovanj soočajo z velikimi izzivi, zato je pomembno, da je področje zavarovalništva urejeno. S sprejetjem predloga zakona tudi mi prispevamo k nadaljnjemu razvoju te gospodarske panoge, saj želimo, da se zaupanje v zavarovalni sektor in finančne ustanove poveča. Prodajni postopki v vseh državah članicah EU bodo tako enako urejeni, kar bo povečalo transparentnost in primerljivost ponudbe zavarovanj. Predlog zakona je namenjen tudi zaščiti potrošnika, saj ga varuje pred danes še kako dobro poznanim drobnim tiskom in sklenitvijo zavarovanja, ki ga dejansko ne potrebuje. Zavarovanja bodo tako morala biti bolj v skladu s potrebami in zahtevami kupca. Potrošnik bo bolj informiran o produktih, ki se mu bodo ponujali, pojasnjeno mu bo, kaj točno bo dobil za plačano ceno in kje so tveganja, ki jih prevzema, zato bo možnost zavajajoče prodaje in potencialnih anomalij manjša. Ob vsej ponudbi različnih zavarovanj ni vedno lahko presoditi, kakšno zavarovanje dejansko potrebujemo in kaj od zavarovalnice lahko pričakujemo. S tem predlogom se uvaja tudi postopek, ko bo prodajo zavarovalnih produktov moral vedno spremljati test zahtev in potreb na podlagi informacij, pridobljenih od stranke, da bi preprečili primere zavajajoče prodaje. To pomeni, da ga bo moral potrošnik izpolniti pred sklenitvijo zavarovanja, rezultat pa mu bo pokazal, ali izbrano zavarovanje sploh potrebuje ali pač ne. Raven zaščite kupcev zavarovanj se bo tako dvignila na višji nivo, informacije za potrošnike bodo kakovostnejše, oblike prodaje zavarovalnih produktov, pa se bodo urejale na enoten način. Predlog zakona bomo v Poslanski skupini LMŠ podprli. Hvala.
Hvala gospa poslanka. Gospod Jani Prednik ima besedo v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Še enkrat let pozdrav. Tudi spremembe in dopolnitve veljavnega Zakona o zavarovalništvu so posledica sprememb evropskih pravil, s katerimi mora svojo zakonodajo uskladiti tudi Slovenija. Ge za spremembe, na evropski ravni sprejete leta 2016, ki se nanašajo na pravila trženja zavarovalnih produktov. Gre za sklop pravil, katerih cilj je zaščita potrošnikov. V ta namen se zavarovalnicam in zavarovalnim zastopnikom nalagajo obveznosti, ki jih morajo spoštovati ob trženju svojih produktov strankam. Tudi ob zamudah pri sprejemanju tega zakona nam grozi potencialna kazen Evropske komisije. Spremembe v predlogu zakona se tako nanašajo predvsem na informiranje potrošnikov glede statusa prodajalcev in oblik plačevanja njihovega dela, glede svetovanja strankam in glede zagotavljanja informacij, ki jih stranke potrebujejo za informirano odločitev. Bistvena za ljudi kot kupce zavarovalnih storitev je torej obveznost zavarovalnic, da potrošnike bolj celovito informirajo, jih seznanijo z morebitnimi tveganji ter za svoje nasvete sprejemajo tudi osebno odgovornost. Stranki bodo morali v primeru svetovanja zagotoviti tudi osebno priporočilo, s katerim bodo stranki pojasnili, zakaj je določen zavarovalni produkt najbolj primeren za potrebe stranke. Glede na vse večjo kompleksnost finančnih trgov, in to celo v primeru enostavnejših storitev, kot so zavarovanja in potrošniški krediti, je vsekakor prav, da finančne ustanove prevzamejo odgovornost močnejše ter bolj informirane strani in zato svojim potrošnikom zagotovijo točne in popolne informacije. Naj pri tem opozorimo, da je prizadevanje za boljšo informiranost potrošnika vsekakor primerno, nujno pa je, da v vseh visokoletečih besedah ne pozabimo na bistveno. Ni dovolj, če zavarovalnica le zagotovi določene informacije in primerjave, ne bo dovolj, če bodo zavarovalni agenti svojim ponudbam priložili še kakšno tabelo ali zahtevo ali podpis stranke v znak razumevanja kompliciranih splošnih pogojev. Bistveno je, da jih potrošnik tudi razume. Zato bomo potrošniki zaščiteni šele takrat, ko se bodo prodajalci finančnih produktov trudili, da bi ljudje razumeli njihove ponudbe. Zato si želimo, da pri izvajanju te zakonodaje ne bi ponovno prevladal črkobralski vidik. V procesu sprejemanja zakona so se pojavile tudi pobude, da bi v besedilo vključili tudi določila, s katerimi bi izboljšali pravni položaj delavcev v zavarovalništvu, zlasti tistih, ki delajo v atipičnih oblikah zaposlitve. Vsekakor je to tema, ki jo je treba nasloviti povsod tam, kjer se delovna razmerja maskirajo v medpodjetniško sodelovanje, a rokohitrske in parcialne spremembe po navadi ne prinesejo dobrih rešitev. Zato menimo, da je bolj smiselno, če se spremembe zakona osredotočijo samo na uskladitev z novimi pravili o zaščiti potrošnikov. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli predlagane spremembe. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospa Monika Gregorčič ima besedo v imenu Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Tudi novela Zakona o zavarovalništvu v slovenski pravni red prenaša evropsko direktivo. Gre za direktivo o distribuciji zavarovalnih produktov. Direktiva je v vseh državah članicah Evropske unije v veljavo stopila 1. oktobra lani. Še pred uveljavitvijo te direktive pa sta tako Agencija za zavarovalni nadzor kot tudi Slovensko zavarovalno združenje svojim uporabnikom predstavila vse novosti in jim tako omogočila, da so se lahko že predhodno dobro pripravili na prihajajoče spremembe. Že v preteklem mandatu je bil sprejet popolnoma nov krovni zakon o zavarovalništvu, s katerim se je v slovenski pravni red prenesla Evropska direktiva z imenom Solventnost 2. Ta novi krovni zakon je določil pogoje za ustanovitev, poslovanje in nadzor zavarovalnic in pozavarovalnic s sedežem v Sloveniji. Največji poudarek pa je dal obvladovanju tveganj in finančni trdnosti zavarovalnic, močnemu notranjemu nadzoru ter varstvu zavarovancev. Ker pa je finančna kriza izpostavila tudi pomen zagotavljanja učinkovitega varstva potrošnikov, je bil namen nove evropske direktive še okrepiti zaupanje strank in poenotiti ureditev zavarovalnih produktov. Cilj nove direktive je tako zagotoviti višjo raven zaščite imetnikov zavarovalnih polic in še bolj kakovostne informacije za potrošnike. Direktiva se dotika tudi pravil poslovanja za prodajalce zavarovanj. Spreminja se vloga zavarovalnih posrednikov, ki po novem postajajo tudi skrbniki zavarovancev. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo zato predlog zakona podprli. Kot posebno dodano vrednost te novele pozdravljamo tudi spremembo določbe, ki določa pogoje za članstvo v nadzornem svetu zavarovalnic. Koalicijski poslanci smo na predlog Agencije za zavarovalni nadzor v zakon vključili spremembo, ki bo okrepila agencijski nadzor nad člani nadzornih svetov zavarovalnic. Agencija bo članu nadzornega sveta po novem lahko z odločbo prepovedala opravljati funkcijo, če dotični ob imenovanju ali kadarkoli po nastopu funkcije ne bo izpolnjeval z zakonom določenih pogojev. Dosedanja ureditev takšnega ukrepa namreč ni omogočala. Agencija je do sedaj upravo zavarovalnice lahko zgolj pozvala, da se spornega člana nadzornega sveta razreši preko sklica skupščine. V praksi je to lahko pomenilo, da skupščina razrešitve nato ni izglasovala, agencija pa kljub kršitvam drugih pristojnosti ni imela, tako je sporni član svojo funkcijo lahko opravljal naprej. Enaka ureditev je že uveljavljena na področju bančništva. Na koncu bi se dotaknili še amandmaja Poslanske skupine Levica, ki ga je Odbor za finance zavrnil in zato danes ni tema tega zakona. Podporo smo mu odrekli tudi v Poslanski skupini Stranke modernega centra, vendar ne zato, ker ne bi želeli urejati problematike prekarnosti ter razmer na trgu dela na področju zavarovalništva. V razpravi se je izkazalo, da predlog zakona ne prinaša sprememb v statusu zavarovalnih zastopnikov, temveč da gre le za bolj natančno besedilo prenosa direktive v naš pravni red. Predstavniki Agencije za zavarovalni nadzor so ob tem opozorili, da je v Sloveniji registriranih okoli 11 tisoč zavarovalnih zastopnikov, ki so zaposleni pri zavarovalnicah, zavarovalno zastopniških družbah ali pa so samostojni podjetniki. Slednjih je okoli 900. V naši poslanski skupini opozarjamo, da bi rokohitrsko in nepremišljeno poseganje v njihov pravni položaj kljub dobrim namenom lahko imelo škodljive posledice in da so tovrstni posegi v svobodno gospodarsko pobudo lahko zelo problematični. Hvala lepa.
Hvala, gospa poslanka. Gospod Primož Siter ima besedo v imenu Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vladna novela Zakona o zavarovalništvu vsebuje res nekaj pozitivnih določb, ki urejajo varstvo potrošnikov. Slednji so pri sklepanju zavarovalnih poslov v glavnem zaradi slabše informiranosti navadno v podrejenem položaju. Novela zakona zato določa, da bodo strankam vnaprej posredovane ustrezne informacije o zavarovalnem produktu in informacije glede zaposlitvenega statusa oseb. To je ena od pozitivnih določb. Potem novela vsebuje tudi nekaj pozitivnih drobtinic, ki so namenjene preprečevanju navzkrižja interesov na eni strani med ponudniki in porabniki zavarovalniških storitev. Recimo zavarovalnice svojih zaposlenih ne bodo smele plačevati ali ocenjevati njihove uspešnosti na način, ki bi bil v nasprotju z njihovim poslanstvom, osnovnim poslanstvom, torej v skladu z interesi zavarovanca. Če na eni strani novela zakona izpostavlja rešitev teh asimetričnih razmerij, se na drugi strani ne dotika asimetrije v bolj problematični sferi, torej razmerje med zavarovalničarji delodajalci in zavarovalnimi zastopniki zaposlenimi. Precej sporen je položaj zavarovalnih zastopnikov, ki so prisiljeni opravljati prekarna dela brez nekega ustreznega nabora pravic, ki sicer izhajajo iz običajnih delovnih razmerij. Trg delovne sile zavarovalnih zastopnikov je precej stratificiran. Nekatere zavarovalnice imajo zastopnike zaposlene, opravljajo delo na podlagi pogodbe o zaposlitvi, druge pa imajo tako imenovano kombinacijo, torej zaposlene zastopnike in tiste, ki so pahnjeni v prekarne zaposlitve oziroma so organizirani kot espe ali deoo. Srž problema je v tem, da delodajalci zaposlene zastopnike vse pogosteje tudi silijo v espeje in jih s tem postavljajo v podrejeni položaj pri plačilu in pri drugih pravicah, na primer ko zbolijo in tako naprej. Ena statistična. Po podatkih Agencije za zavarovalni nadzor je 900 zavarovalnih zastopnikov organiziranih kot espeji, kar pomeni kar obsežen bazen. 900 je velika številka neke poceni in fleksibilne delovne sile, ki je največkrat podvržena izkoriščanju in zlorabi. Javno so znani primeri iz slovenskih zavarovalnic, kjer so zavarovalni zastopniki, ki prejemajo variabilne plače, podvrženi enostranskim spremembam višine svojih plač s strani delodajalca, in številni primeri samozaposlenih zastopnikov, ki opravljajo delo za eno zavarovalnico z vsemi elementi delovnega razmerja. Zanimiv podatek je tudi, da je bilo lani zavarovalništvo skoraj edina dejavnost v Sloveniji, kjer so povprečne bruto plače padle za 2,5 %, medtem ko so praktično vse povsod drugje porasle, v zdravstvu na primer za slabih 5 %. Kar se tiče naših amandmajev. Zaradi klavrnega položaja prekarno zaposlenih zavarovalnih zastopnikov, o katerih sem govoril, smo v Levici predstavili dva amandmaja. Določata, da morajo zavarovalnice v roku dveh let vse zastopnike zaposliti na podlagi pogodb o zaposlitvi. Tako bi zavarovalnice prisilili, da spremenijo svoje izkoriščevalske poslovne modele, zavarovalnim zastopnikom pa zagotovijo neko dostojno delovno okolje in pravice, ki opravljenem delu pristojijo. Vlada je nasprotno vztrajala, da zavarovalni zastopniki svojo dejavnost opravljajo bodisi na podlagi pogodbe o zaposlitvi bodisi na podlagi »drugih odplačnih razmerij« z dikcijo, v navednicah, »druga odplačna razmerja« pa seveda puščajo na stežaj odprta vrata za nadaljnje širjenje prekarnih zaposlitev, nestalnih delovnih razmerij zavarovalnih zastopnikov na podlagi nekih drugorazrednih pogodb civilnega prava. Zato bomo v Levici noveli Zakona o zavarovalništvu nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Jožef Horvat ima besedo v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Novelo Zakona o zavarovalništvu obravnavamo zaradi prenosa evropske direktive. Tudi tukaj gre za zamudo, ampak naj bo to zgolj kot opozorilo. V zavarovalnicah bodo morali biti vzpostavljeni postopki za odobritev vsakega zavarovalnega produkta pred njegovim trženjem. Ob tem se nam postavlja vprašanje, v kakšni meri ta sprememba predstavlja nove birokratske oziroma administrativne obremenitve za zavarovalnice. Ampak če bo to v korist in izključno v korist kupcu zavarovalnega produkta, potem ta del pozdravljamo. Pozdravljamo tudi določbe, po katerih bodo zavarovalcu morali biti podatki v zvezi z zavarovanjem predstavljeni odkrito, pošteno in profesionalno v skladu z njegovimi najboljšimi interesi. Takšna bodo morala biti tudi tržna sporočila. Zavarovalnice svojih zaposlenih ne bodo smele plačevati ali ocenjevati na način, ki je v nasprotju z njihovo dolžnostjo, da delujejo v skladu z najboljšimi interesi zavarovalca, torej kupca zavarovalnega produkta. Zavarovalnica bo morala pravočasno pred sklenitvijo zavarovalne pogodbe zavarovalca obvestiti o naravi plačila, ki ga prejmejo njeni zaposleni v zvezi z zavarovalno pogodbo. Zavarovalni zastopniki in zavarovalni posredniki se bodo morali stalno poklicno usposabljati, da bodo ohranili primerno raven storitev. To bo temeljilo na vsaj 15 urah poklicnega usposabljanja letno, pri tem pa se bo upoštevalo naravo prodajnih produktov, njihovo vlogo in dejavnosti, ki jih opravljajo pri poslih zavarovalnega zastopanja ali posredovanja. Uspešno opravljeno poklicno usposabljanje se bo dokazovalo s pridobitvijo spričevala. No, to pravzaprav ni nič novega, nekatere dobro organizirane organizacije to že delajo. V registrih zavarovalnih zastopnikov in posrednikov bodo morala biti navedena imena fizičnih oseb znotraj njihove uprave. Registri bodo poleg tega vsebovali tudi podatke o državah članicah, v katerih zavarovalni zastopnik ali zavarovalni posrednik opravlja posel iz naslova svobode ustanavljanja ali svobode upravljanja storitev. Poslanska skupina Nove Slovenije tej noveli Zakona o zavarovalništvu ne bo nasprotovala.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Franc Kramar v imenu Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. Kolegice in kolegi! Pred nami je znova zakon, s katerim bomo v slovenski pravni red implementirali nekatere določbe, obenem pa nekatera že zapisana določila izpilili in izboljšali in odpravili ugotovljene nedoslednosti, ki so nastale ob implementaciji določb direktive Solventnost II. Edino pravilno je, da v ospredje čim več zakonov postavimo varstvo potrošnikov. V konkretnem primeru so to zavarovanci in njihova dobra informiranost glede posameznih produktov, saj vemo, da lahko le dobro informiran uporabnik sprejme premišljene in pametne odločitve. In prav je, da to, če je le mogoče, storimo na ravni Evropske unije in ne le na državni ravni. Prav je tudi, da zakon ne ščiti le zavarovancev, pač pa v obzir vzame tudi zaposlene na zavarovalnicah. Teh namreč zavarovalnice ne bodo smele plačevati ali njihove uspešnosti ocenjevati na način, ki je v nasprotju z njihovo dolžnostjo, da delujejo v skladu z najboljšimi interesi in v korist zavarovancev. Upajmo, da bodo delodajalci to vestno spoštovali. Rešitve, ki jih predlog zakona prinaša, so zagotovo nadvse všečne, bo pa zagotovo treba temeljito premisliti o tem, kako nekatere izvajati tudi v praksi. Ena takšnih je denimo tista, ki zavarovalnici oziroma posredniku nalaga, da pri svetovanju pridobita informacijo o znanju in izkušnjah zavarovalca s področja naložb, tako da mu bosta lahko priporočila zavarovalne, naložbene produkte, ki so zanj primerni. Ob tem se nam zastavlja vprašanje, kako bo mogoče to področje urediti tako, da bo dejansko učinkovito. Zavarovalec bi se denimo lahko predstavljal kot precej neveden poznavalec, pozneje pa bi se v primeru negativnega razpleta izgovarjal na neustrezno preverjanje njegovega poznavanja s strani zavarovalnice. Treba bo torej oblikovati sistem, ki bo izključil takšne scenarije in zagotovil dober prenos ideje v prakso. Pozdraviti je treba tudi obvezo stalnega poklicnega usposabljanja. Pred nekaj tedni smo ob ponovni obravnavi Zakona o nepremičninskem posredovanju lahko slišali mnenje nekaterih, da so tovrstne obveze nepotrebne in je dovolj staviti na samoiniciativnost deležnikov. Žal je v praksi slika pogosto drugačna in je za resnično visoko kakovost izvajalcev določene storitve najpametneje staviti na obveznost stalnega poklicnega usposabljanja. Poslanci Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bomo predlog zakona podprli.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Robert Polnar v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Po deležu zavarovalnih premij v bruto domačem proizvodu zaseda Slovenija 14. mesto med državami Evropske unije, zato je slovenski trg zavarovalnih storitev nekje med srednje razvitimi evropskimi trgi. V konkretni vrednosti to pomeni okrog 3 milijarde evrov pobranih premij v letu 2017. Slovenija ima v strukturi teh prihodkov nizek delež življenjskih zavarovanj. Po mnenju Agencije za zavarovalni nadzor je razlog za to slabo poznavanje tovrstnih zavarovalnih produktov, ne gre pa pri tem seveda spregledati tudi vpliva trženjskih strategij posameznih ponudnikov in njihovih kalkulacij med stroški in koristmi. Z vidika narodnega gospodarstva in z zornega kota finančnega sistema je torej zavarovalništvo izjemno pomembna storitvena dejavnost z veliko ponudniki in kajpada s še zelo veliko več povpraševalci, zato mora biti ustrezno regulirano. Zakon o zavarovalništvu je bil v celoti spremenjen leta 2015. Najpomembnejša določila se nanašajo na pogoje za ustanovitev, poslovanje in nadzor zavarovalnic in pozavarovalnic s sedežem v Republiki Sloveniji ter na status, organizacijo in pravila delovanja Agencije za zavarovalni nadzor pri opravljanju pristojnosti in odgovornosti po tem in po drugih zakonih. Direktiva v zvezi z distribucijo zavarovalnih in pozavarovalnih produktov zakon dopolnjuje in ga v precejšnji meri tudi izpopolnjuje. Zasleduje tri osnovne cilje: višjo raven zaščite imetnikov zavarovalnih polic, kakovostne in natančnejše informacije za potrošnike in jasnejša pravila poslovanja za prodajalce zavarovanj. Usmerjenost v zaščito kupčevih interesov se kaže v enem od najpomembnejših novih določil, ki zahteva od zavarovalnega posrednika, da bo moral pri svetovanju o zavarovalnem, naložbenem produktu pridobiti tudi potrebne informacije v zvezi z znanjem in izkušnjami zavarovalca s področja naložb in v zvezi s finančnim položajem te osebe, zato da mu bo lahko priporočil zanj primerne zavarovalne, naložbene produkte. Kako bo to izgledalo v praksi, to bomo šele videli. Oblikovanje in vzdrževanje ustrezne ravni storitev bo zahtevalo sprotno poklicno usposabljanje zavarovalnih zastopnikov in posrednikov. Pomembne pa so tudi rešitve zakona, ki določajo obveznosti zavarovalnega zastopnika, na podlagi katerih bo moral zastopnik zavarovalcu pojasniti, zakaj je posamezen zavarovalni produkt najustreznejši glede na zahteve in potrebe zavarovalca oziroma potencialnega zavarovalca. Na podlagi tega bo imel zavarovalec vse potrebne informacije za odločitev glede sklenitve morebitnega zavarovanja. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu na normativni ravni povečuje raven varstva potrošnikov in povišuje standarde za izvajanje zavarovalnih storitev, v Poslanski skupini Desus bomo zavoljo tega predlog zakona podprli. Pri tem pa nas dodatno v pravilnost naše odločitve prepričujeta tudi mnenji Agencije za zavarovalni nadzor in Slovenskega zavarovalnega združenja kot gospodarskega interesnega združenja slovenskega zavarovalništva, ki na seji matičnega delovnega telesa kot pomembna deležnika na tem področju nista imela pripomb k predlaganemu besedilu zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Jani Ivanuša. Izvolite.
Dober dan vsem skupaj, gospod podpredsednik, vladna ekipa in vsi ostali prisotni! Pred sabo imamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu. Zakonodajno-pravna služba je ugotovila, da obrazložitve zgolj dobesedno povzemajo vsebino posameznega člena in le navajajo člene direktive, ki se prenaša, s čimer ne dosega standardov obrazložitve, ki ga zahteva Poslovnik Državnega zbora, sedmi odstavek 115. člena. S tem je otežena presoja predlaganih rešitev, saj bi obrazložitev morala pojasniti vsebino in namen posameznih določb ter posledice in medsebojne povezave v njih vsebovanih rešitev. Kako naj torej poslanec glasuje za spremembe in dopolnitve zakona, če predlagatelj teh sprememb ne zna ali noče obrazložiti v skladu s poslovnikom? Med dopolnitvami zakona je tudi določba, ki Agenciji za zavarovalni nadzor omogoča, da članu nadzornega sveta zavarovalnice z odločbo prepove opravljati funkcijo, če član nadzornega sveta ob imenovanju ali po nastopu funkcije ne izpolnjuje pogojev iz tega naslova oziroma iz tega zakona. To je popolnoma zgrešena določba. Vprašajmo se, kako lahko sploh nekdo postane član nadzornega sveta, če ne izpolnjuje pogojev iz tega zakona. Določiti je treba stroge pogoje za imenovanje članov nadzornih svetov zavarovalnic, ne pa urejati postopka za prepoved opravljanja funkcije. Kljub temu da je Zakonodajno-pravna služba z vidika ustavne zahteve po sorazmernosti obdelave osebnih podatkov ugotovila, da nista določena niti namen, rok hrambe policijskih zapisnikov oziroma v njih vsebovanih osebnih podatkov, je predlagatelj zakona z amandmajem dopolnil le rok hrambe, ne pa tudi namena hrambe. Brez namena hrambe osebnih podatkov sploh ni mogoče preizkusiti, ali je poseg v pravico varstva osebnih podatkov nujen za dosego ustavno dopustnega cilja. Zanimivo je, da se nobena politična stranka ne ukvarja s privilegijem, ki ga ima v obstoječi zakonodaji ena izmed zavarovalnic. Ena določba namreč predstavlja izjemo ob ureditvi pri ostalih upravljavcih pokojninskih skladov. Obstoječi zakon o zavarovalništvu Modri zavarovalnici omogoča naložbe v poslovne deleže gospodarskih družb preko omejitve 5 % zavarovalno-tehničnih rezervacij. Upravljavec mora sicer v primeru, ko je odkupna vrednost nižja od zajamčene vrednosti sredstev vzajemnega pokojninskega sklada, oblikovati rezervacije za nedoseganje donosnosti v breme lastnih sredstev in ob nastopu zavarovalnega primera tudi doplačati nastalo razliko v breme oblikovanih rezervacij. Čeprav je Slovensko zavarovalno združenje predlagalo črtanje dela stavka, ki je podlaga za izdano odredbo Modri zavarovalnici, jih je predlagatelj zakona zavrnil. Z dopolnitvijo zakona se dodaja nov člen, člen 617a., ki opredeljuje kršitve pri poslovanju zavarovalnice z zavarovalno-naložbenimi produkti. Predlagatelj je 150. člen predloga zakona obrazložil na naslednji način: »Člen s prehodno določbo določa, da se do spremembe določb o višinah in razponih glob, ki jih določa zakon, ki ureja prekrške, višine in razponi glob, ki so določeni v 617a. členu tega zakona, uporabljajo ne glede na določbe zakona, ki ureja prekrške.« Predlagatelji zakona so popolnoma ignorirali hierarhijo prekrškovnega prava v Republiki Sloveniji. Temeljni zakon, ki ureja področje prekrškovnega prava v Republiki Sloveniji, je Zakon o prekrških, ki določa splošne pogoje za predpisovanje prekrškov in sankcij zanje. Rečemo lahko, da Zakon o prekrških ureja področje prava o prekrških celovito in ima zato značaj sistemskega zakona. Predpisi, s katerimi se v Republiki Sloveniji določajo prekrški, se lahko uporabljajo le v sladu z Zakonom o prekrških. Predlagani novi člen torej odstopa od Zakona o prekrških, saj slednji ne dopušča niti takšne višine glob niti alternativnega predpisovanja glob, prav tako pa ne omogoča predpisovanja glob v višini odstotkov od letnega prometa izven področij, določenih z Zakonom o prekrških. S takšnimi določbami se izgublja sistemska narava Zakona o prekrških, s tem pa sta tudi pod vprašaj postavljeni načeli enakosti in pravne varnosti, zagotovljeni s sistemsko ureditvijo prekrškov. V predlogu zakona je še ena zanimiva podrobnost, in sicer se na nek način ureja delovnopravna materija. Sindikat finančnih organizacij Slovenije je opozoril na to, da besedna zveza »drugega odplačnega razmerja«, ki se nanaša na pravno podlago za opravljanje poslov zavarovalnega zastopanja, nedopustno širi možnosti opravljanja dela na odplačni način, pred tem je bila namreč uporabljena besedna zveza »drugega pravnega razmerja«. Načelno bi bilo, da bi delovnopravna razmerja urejal sistemski zakon, to pa je Zakon o delovnih razmerjih, zato nasprotujemo parcialnim ureditvam delovnopravne zakonodaje v drugih področnih zakonih. Zato bomo v Slovenski nacionalni stranki glasovali proti Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu. Hvala lepa vsem tistim, ki ste me poslušali.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O REŠEVANJU IN PRISILNEM PRENEHANJU BANK V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnitev obrazložitve predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Dragonji. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! V pravni red Republike Slovenije na podlagi tega zakonskega predloga prenašamo evropsko direktivo iz decembra 2017, s katero je bila spremenjena direktiva, ki ureja reševanje kreditnih institucij, in sicer v delu, ki se nanaša na razvrstitev obveznosti za potrebe poplačila v stečajnem postopku. S poenotenjem teh pravil v vseh evropskih državah bo zagotovljena enaka presoja položaja upnikov banke. Slednje je pomembno, ker se sredstva upnikov po novih pravilih za reševanje bank lahko uporabijo za kritje izgub banke, vendar le v takšnem obsegu, da bo pri tem upoštevano načelo, da noben upnik zaradi tega ne sme biti na slabšem, kot bi bil v primeru, če bi šla banka v stečaj. To pa je mogoče zagotoviti le tako, da za vse države članice Evropske unije veljajo enaka pravila o tem, kako se razvrstijo obveznosti banke za potrebe poplačila upnikov v primeru stečaja banke. Nadalje direktiva določa tudi nov razred dolžniških vrednostnih papirjev banke in njegovo umestitev v hierarhijo obveznosti za potrebe poplačila upnikov. Nov razred dolžniških vrednostnih papirjev je oblikovan na podlagi mednarodne zahteve, sprejete na ravni G20, ki določa, da morajo globalne sistemsko pomembne banke zagotavljati obseg kapitala in podrejenih obveznosti, da bodo same sposobne pokriti morebitne izgube. Z izdajo dolžniških vrednostnih papirjev, ki po svojih lastnostih spadajo v nov razred, bodo te banke to zahtevo lahko izpolnile. V hierarhiji obveznosti bank za potrebe poplačila v stečajnem postopku je nov razred dolžniških vrednostnih papirjev uvrščen z vsemi prednostmi ter nezavarovanimi navadnimi obveznostmi banke pred obveznosti iz naslova lastništva temeljnega kapitala. Na predlog Banke Slovenije predlagani zakon uvaja tudi obveznost za banke, da javno objavijo informacije glede svojih izdaj dolžniških vrednostnih papirjev, zlasti njihovo umestitev v hierarhijo obveznosti za potrebe poplačila v stečajnem postopku. S tem bodo zlasti nepoučeni vlagatelji v dolžniške vrednostne papirje, katerih izdajateljica je banka, vnaprej seznanjeni z lastnostmi v posameznih vrst dolžniških vrednostnih papirjev, s čimer se zagotavljata večja preglednost in razumljivost pogojev in tveganj, ki so povezana z določenim dolžniškim inštrumentom. Razlog za ta predlog so tudi izkušnje iz zadnje sanacije slovenskega bančnega sistema, kjer so se nekateri imetniki vrednostnih papirjev bank, ki so bili prizadeti zaradi ukrepa odpisa teh vrednostnih papirjev, sklicevali na nezadostno informiranje o tveganjih, ki jih je nakup takšnega vrednostnega papirja prinesel. Na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe je bil na Odboru za finance k predlogu zakona sprejet amandma, s katerim se je odpravila neustrezna uporaba izrazoslovja v 2. členu predlaganega zakona. Predlagam, da novelo zakona Državni zbor podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedopredsedniku Robertu Polnarju. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 3. seji 15. januarja letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank v drugi obravnavi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Odbor je poleg predloga zakona prejel naslednja gradiva: mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandma k predlogu zakona vložile poslanske skupine koalicije, in sicer k 2. členu predloga zakona. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe in Državnega sveta. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državni sekretar na Ministrstvu za finance pojasnil cilj in namen predloga zakona ter predstavil poglavitne rešitve, ki se nanašajo predvsem na prenos Direktive 2017/2399, katere cilj je uskladiti vrstni red poplačila obveznosti bank in povečanje preglednosti bančnega poslovanja v smislu povečane pravne varnosti, predvsem za nepoučene vlagatelje, ki investirajo v dolžniške vrednostne papirje. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je glede pripomb iz pisnega mnenja navedla opozorila, ki jih je podala k 2. in 6. členu. Predstavnik Državnega sveta je povedal, da Komisija Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance predlog zakona podpira. V razpravi je bilo izpostavljeno predvsem vprašanje glede sistemske pomembnosti bank v Sloveniji, saj naj bi rešitve, ki izhajajo iz direktive, zagotavljale, da imajo sistemsko pomembne banke lahko v vsakem trenutku dovolj sredstev za pokrivanje potencialnih izgub. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval vloženi amandma k 2. členu poslanskih skupin koalicije in ga sprejel. Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen sprejeti amandma. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Edvard Paulič nam bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Danes odločamo o spremembah in dopolnitvah Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank. V pravni red Republike Slovenije prenašamo evropsko direktivo s konca leta 2017, ki govori o razvrstitvi nezavarovanih dolžniških inštrumentov v primeru stečaja banke. Prinaša poenotenje pravil in enako presojo položaja upnikov banke v vseh državah Evropske unije. Odsotnost harmoniziranih pravil na ravni Evropske unije je namreč v preteklosti ustvarjala negotovost tako za banke kot tudi za investitorje, torej imetnike podrejenih kvalificiranih obveznosti banke. Organom za reševanje bank je to oteževalo uporabo inštrumenta za reševanje s sredstvi upnikov, zlasti v primeru čezmejnih finančnih skupin, kjer je treba upoštevati različne nacionalne predpise, in to zlasti zato, ker se sredstva upnikov po pravilih za reševanje bank lahko uporabijo tudi za kritje izgub banke, pri čemer pa noben upnik ne sme biti na slabšem, kot bi bil v primeru stečaja banke. Direktiva določa nov razred dolžniških vrednostnih papirjev banke, ki je uvrščen za prednostnimi in drugimi nezavarovanimi terjatvami, a pred obveznostmi iz naslova lastniškega kapitala banke. S predlagano spremembo zakona se uvaja tudi zahteva, da izdajatelji dolžniških vrednostnih papirjev vzpostavijo in javno objavijo seznam z informacijami glede razvrstitve teh instrumentov v primeru insolventnosti. To je pomembno zlasti za nepoučene vlagatelje, praviloma gre za fizične osebe, saj bodo tako bolje seznanjene s tveganji, povezanimi z določenim dolžniškim instrumentom. Glede na izkušnje iz zadnje sanacije bančnega sistema je uvedba večje transparentnosti in informiranja vlagateljev nujno potrebna, zato te spremembe zakona pozdravljamo. Glede na povedano bomo v Poslanski skupini LMŠ predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov nam bo predstavila mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Tudi pri spremembah Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank gre za uskladitev z dopolnjeno evropsko zakonodajo. Po zadnji finančni krizi je Evropska unija namreč sprejela enotna pravila za reševanje bank v težavah. Ta sistem, imenovan bančna unija, je bil v dobršni meri zasnovan na podlagi slovenske izkušnje. Pravila, ki za reševanje bank veljajo v Evropski uniji, namreč za reševanje bank določajo postopke, ki smo jih v Sloveniji spoznali v letih 2013, 2014 in predvidevajo, da primeru reševanja banke primarno sodelujejo njeni lastniki in imetniki njenih delnic, šele nato pa se po potrebi vključuje države, ki so morale pred uvedbo teh pravil pokriti levji delež vseh izgub, ki so si jih nakopičile nasedle banke. Natančen vrstni red odgovornih za pokrivanje izgub je določen s temi pravili, ki jih mora Slovenija vgraditi tudi v svoje zakone. V dopolnitvi teh pravil je za Slovenijo pomembno tudi določilo o obveščanju potrošnikov v primeru nakupa vrednostnih papirjev banke. V primeru slovenskih imetnikov podrejenih obveznic bank se je tako izkazalo, da se vsi imetniki niso zavedali tveganj, ki izhajajo iz takega lastništva, temveč so bili zmotno prepričani, da so z nakupom podrejene obveznice pridobili varen vrednostni papir. Mnogi se niso zavedali, da jih bodo zaradi tega obravnavali kot solastnike banke in bodo morali s svojim denarjem sodelovati pri njihovem reševanju. Z uvedbo novih pravil bodo banke obvezane, da jasno obvestijo potrošnike o tveganjih pri nakupu takih vrednostnih papirjev in jih seznanijo tudi z vrstnim redom vrednostnih papirjev, ki bi jih v primeru težav banke uporabile za svoje reševanje. Na ta način se poskuša preprečiti, da bi nepoučeni vlagatelji v prihodnje vlagali svoje prihranke v tvegane naložbe, o katerih niso dovolj dobro podučeni. Spoštovani, prej omenjena bančna unija je bila zamišljena kot enovit evropski sistem regulacije bank, s katerim naj bi preprečili nove krize in vpliv na varčevalce. Sestavljena naj bi bila iz 3 stebrov. Poleg že omenjenih pravil o reševanju bank je tu še evropski mehanizem za obrambo evrskega območja pred dolžniškimi krizami, tretji steber pa naj bi zagotavljal jamstvo za bančne vloge vsem ljudem v Evropski uniji. Ta tretji steber še ni vzpostavljen tudi zaradi nasprotovanja držav, ki so sicer imele velike koristi od skupnega nastopa. Ker gre za ključne ukrepe, ki bodo zavarovali prihranke ljudi na bankah, tudi tu potrebujemo hitrejše korake naprej. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov ob podpori predlogu uskladitve slovenske zakonodaje z evropskimi pravili pozivamo tudi, da se čim prej sprejme še manjkajoča pravila, ki bodo ščitila ljudi, da bančna unija ne bo služila le kapitalskim trgom in lastnikom bank, temveč bo prinesla koristi tudi navadnim ljudem, ki storitve bank le uporabljajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra nam bo predstavila Mateja Udovč. Izvolite.
Spoštovani! Novela v slovenski pravni red prenaša spremembe evropske direktive o razvrstitvi nezavarovanih dolžniških instrumentov v primeru insolventnosti. Direktiva dopolnjuje pravila za razvrščanje obveznosti bank za potrebe poplačila v stečajnem postopku iz direktive o reševanju bank. Zagotovila bo enako presojo položaja upnika banke v vseh državah članicah Evropske unije. To je pomembno za upoštevanje ključnega načela, da noben upnik v postopku reševanja banke ne sme biti na slabšem, kot bi bil v primeru stečaja bank. Direktiva določa tudi pogoje za oblikovanje novega razreda dolžniških vrednostnih papirjev podrejenih obveznosti. Z njim bo lahko globalno sistemsko pomembna banka izpolnjevala zahtevo po zagotavljanju minimalne višine kapitala in podrejenih obveznosti banke, s katerim se krije potencialna izguba banke. Gre za tako imenovani mednarodni standard, sprejet na globalni ravni v okviru G20. Cilj standarda je zagotoviti sposobnost pokrivanja izgub in dokapitalizacije za vse globalno sistemsko pomembne banke. Standard bo pomagal zagotoviti, da se med in takoj po postopku lahko kritične funkcije nadaljujejo, ne da bi bili ogroženi denar davkoplačevalcev, javna sredstva ali finančna stabilnost. Evropska unija se je zavzela, da ga bo vključila v svojo reformo bančne unije. Potreba po vzpostavitvi bančne unije se je pojavila med finančno krizo leta 2008 in državno dolžniško krizo, ki ji je sledila. Takrat je postalo jasno, da se v evroobmočju težave, ki nastanejo zaradi povezav med financami javnega sektorja in bančnim sektorjem, lahko hitro prelijejo čez državne meje in povzročijo finančne pretrese tudi v drugih državah članicah Evropske unije. Sprememba slednje direktive je torej pomembna za Evropsko unijo in evroobmočje, kako pa bo vplivala na Slovenijo? Med pomembne banke oziroma institucije se po merilih Evropske centralne banke uvrščajo banke, ki imajo bančno vsoto nad 30 milijard evrov in višji kot 20-odstotni bruto domači proizvod ali se uvrščajo med tri največje banke v državi ali imajo bilančno vsoto nad 5 milijard evrov in imajo v več kot eni državi članici nad 20 % sredstev obveznosti. Konec leta 2017 oziroma v letu 2018 je v Sloveniji delovalo 12 bank, 3 hranilnice in 3 podružnice tujih bank. Bilančna vsota slovenskega bančnega sistema je konec leta 2017 znašala 37,9 milijarde evrov. Največja banka med njimi je Nova Ljubljanska banka. Imela je okoli 12,7 milijarde evrov bilančne vsote. V Sloveniji so v letu 2017 in 2018 sodile v skupino pomembnih bank tri banke, NLB, NKBM in Abanka. Vse tri omenjene banke so torej pomembne na nacionalni ravni, niso pa pomembne na svetovni oziroma globalni ravni. Globalno sistemsko pomembna banka je banka, ki jo kot takšno opredeli Banka Slovenije v skladu z Zakonom o bančništvu in uredbo Evropske unije številka 1024/2013. Njen propad ali slabo poslovanje pa bi lahko povzročilo sistemsko tveganje globalnega pomena. Na ravni Evropske unije oziroma evroobmočja je novembra 2018 imelo takšen status 19 bank, med njimi seveda ni bilo nobene slovenske. Zgolj za primerjavo naj omenim, da se bilančna vsota največjih treh bank giblje med 2 tisoč 100 in 2 tisoč 500 bilijonov dolarjev. V Sloveniji sicer takšne banke nimamo, vendar je treba vsebino direktive Evropske unije, ki se nanaša na omenjeni standard, zaradi harmonizacije prava Evropske unije prenesti v slovenski pravni red. Ne glede na to, kakšen pomen ima sprememba direktive za Slovenijo, bomo v Stranki modernega centra novelo zakona podprli, saj podpiramo vse ukrepe, ki bodo poskrbeli za odpornost bančnega sistema in njegovo zadostno kapitalizacijo. To je pomembno za ohranitev finančne stabilnosti evroobmočja in za stabilnosti globalnega finančnega sistema.
Hvala lepa. Primož Siter nam bo predstavil stališča Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Najlepša hvala. Novela Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank definira nov razred dolžniških instrumentov in ga umešča v hierarhijo obveznosti banke oziroma drugih finančnih subjektov v stečajnem postopku. Stečajni postopek je urejen na sledeč način. Najprej se v primeru stečaja banke ali drugega subjekta poplačajo prednostne terjatve, potem sledijo zajamčene vloge in terjatve, ki so izključene iz ukrepa odpisa kvalificiranih obveznosti, ter terjatve iz naslova upravičenih vlog fizičnih oseb ter mikro-, malih in srednjih podjetij. Potem se poplačajo nezavarovane navadne terjatve, v okvir katerih po novem spada tudi novi razred terjatev iz naslova dolžniških instrumentov s pogodbeno podrejenostjo in začetno zapadlostjo vsaj enega leta. Potem pa, na koncu, se poplačajo obveznosti iz naslova kapitalskih instrumentov in podrejenih obveznosti, ki ne štejejo za kapitalske instrumente. Gre torej za natančno ureditev postopka reševanja bank po principu bail-in, ki je nadomestil princip bailout. V slednjem primeru banke rešujejo države, v prvem pa njihovi lastniki. Šele če lastniki bank ne morejo pokriti izgub, lahko intervenira država. Uvedbo principa bail-in so evropske institucije upravičevale predvsem z argumentom, da bail-in v nasprotju z bailoutom ne bremeni davkoplačevalcev. Toda v ozadju ni bila skrb za davkoplačevalce. Princip bail-in je bil uveden, potem ko so nasedle banke davkoplačevalci v evropskih državah, tudi v Sloveniji, že drago preplačali. Bistvo principa bail-in je zlasti v tem, da se reševanje in naknadno upravljanje bank v težavah odtegne nadzoru nacionalnih držav in prenese na tržne mehanizme in institucije na ravni Evropske unije. No, pozitivna plat principa bail-in je v tem, da izgube bank krijejo njihovi lastniki, ki so v največji meri tudi odgovorni za same izgube. Če banka pri kreditiranju pretirano tvega in se zato znajde v težavah, je logično, da večji del izgube prevzamejo njeni delničarji, manj logično pa je, da morajo za delničarji izgube kriti tudi imetniki podrejenih bančnih obveznic. Nova hierarhija obveznosti banke za potrebe poplačila v stečaju, ki med tiste, ki krijejo izgube banke, še preden je dovoljena državna pomoč, poleg lastnikov umešča tudi lastnike dolžniških vrednostnih papirjev oziroma obveznic, je zato vprašljiva. Vlagateljev v podrejene bančne obveznice ne gre mešati z lastniki, z upravami in z nadzorniki bank. Vlagatelji sami niso krivi za izgube v bankah. Bank ne izčrpavajo, temveč jim z nakupom obveznic posojajo denar, predvsem pa nimajo nobenega vpliva na to, komu banka denar posoja. Ti vlagatelji nimajo instituta skupščine, kjer bi lahko izrazili nezadovoljstvo s poslovodstvom banke, kadar ta ravna hazardersko, zato jim tudi ni mogoče očitati, da so banko potisnili na rob stečaja. Vlagatelji v bančne obveznice niso le premožni posamezniki, temveč tudi institucionalni skladi, denimo pokojninski sklad. Razlastitev teh vlagateljev v primeru stečaja bi zato lahko finančno prizadela tudi običajne državljane, ki v teh skladih recimo varčujejo za varno starost. Pozitivna plat predlaganega zakona je določba, da bodo morale banke in drugi subjekti vzpostaviti in tudi javno objaviti prospekt izdanih dolžniških instrumentov z informacijo glede njihove razvrstitve v primeru stečaja. Tako bodo vlagatelji vnaprej seznanjeni z lastnostmi posameznih dolžniških instrumentov, v katere bodo vlagali svoj denar. Ker torej novela Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank vsebuje tako pozitivne kot negativne plati, se bomo v Levici pri glasovanju vzdržali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jožef Horvat nam bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva! Novelo Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank obravnavamo, ker se je Evropska komisija zavezala, da bo v pravni red Evropske unije prenesla mednarodno, na ravni skupine G20 določeno zahtevo, ki ureja sposobnost pokrivanja izgub za globalno sistemsko pomembne banke. Poudarjam, za globalno sistemsko pomembne banke. Poslušalci, tisti, ki nas spremljajo, bodo lahko sami ocenili, kakšno moč bo imel ta zakon za slovenski bančni sistem. Za potrebe izpolnjevanja omenjene zahteve se določi nov razvrstitveni razred nezavarovanih terjatev iz naslova dolžniških instrumentov. Nov razred nezavarovanih terjatev iz naslova dolžniških instrumentov mora biti v primeru insolventnosti v hierarhiji poplačil obravnavan za vsemi prednostnimi terjatvami in drugimi nezavarovanimi terjatvami in pred kapitalskimi instrumenti in podrejenimi obveznostmi. Terjatve po tem razredu morajo izpolnjevati pogoje, ki so določeni v direktivi Evropskega parlamenta in Sveta, in ti so: pogodbena zapadlost je vsaj eno leto, niso izvedeni finančni instrumenti oziroma nimajo lastnosti izvedenih finančnih instrumentov, v zadevni pogodbeni dokumentaciji oziroma v prospektu je izrecno navedeno, kako se v primeru postopka stečaja poplačajo. Po tej noveli bo torej usklajena hierarhija obveznosti banke oziroma drugega subjekta, za katerega velja zakon glede poplačila v primeru stečaja. Prvič, prednostne terjatve, na primer plače, davki, drugič, zajamčene vloge po Zakonu o sistemu jamstva za vloge, tretjič, upravičene vloge fizičnih oseb in mikro-, malih in srednjih podjetij, ki presegajo zajamčenih 100 tisoč evrov, četrtič, druge upravičene vloge, petič, vloge, ki niso upravičene vloge, torej so izključene iz sistema jamstva za vloge, na primer vloge bank, zavarovalnic, držav, občin, pokojninskih skladov in tako naprej, nezavarovane navadne terjatve, v okvir katerih spada tudi imenovani in opisani novi razred, in na koncu se poplačajo obveznosti iz naslova kapitalskih instrumentov, na primer delnice, in podrejenih obveznosti, ki ne štejejo za kapitalske instrumente, na primer podrejene obveznice. Predlog določa, da se vrstni red iz tega zakona pri vseh subjektih, za katere velja ta zakon, smiselno uporabi tudi pri običajnem insolvenčnem postopku. Zaradi rešitev, ki so po naši oceni sprejemljive, bomo mi v Novi Sloveniji ta predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Franc Kramar. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Že direktiva 2014/59/EU, predhodnica direktive, ki je pred nami danes, je prinesla korenite spremembe pri reševanju bank. Te spremembe so iz kroga tistih, ki jih bremenijo stroški reševanja bank, izločile davkoplačevalce. Takrat so finančni ministri Evropske unije sklenili kompromis, v skladu s katerim se breme preloži na lastnike in upnike bank, le v skrajnih primerih pa sta na vrsti davkoplačevalec in evropski krizni sklad. Do tega so pripeljale težke zgodbe, katerih del je bila z dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke, NKBM, Abanke in Banke Celje tudi Slovenija. Namenili smo jim 3,2 milijarde evrov, a takrat ni šlo drugače, predvsem ker nas je moral v to voditi višji cilj, to je izogib trojki, katere obisk bi lahko za Slovenijo imel usodne posledice. Direktiva prinaša pravno ureditev, v okviru katere je opredeljen vrstni red poplačila obveznosti banke v stečaju. Poleg tega je določen nov razred nezavarovanih terjatev iz naslova dolžniških instrumentov. V Poslanski skupini Stranke Alenke Bratušek se nam zdi posebej pomembno, da bodo morale banke in ostali subjekti, za katere se uporablja Zakon o reševanju in prisilnem prenehanju bank, vzpostaviti in javno objaviti seznam izdanih dolžniških instrumentov. To ne bo le povečalo transparentnosti glede razvrščanja terjatev subjekta v primeru njegovega reševanja ali prisilnega prenehanja, temveč bo zaradi večje preglednosti delovanja bančnega sistema prineslo večjo pravno varnost nepoučenih vlagateljev. V preteklosti smo lahko videli, kakšen je bil rezultat zavajanja nepoučenih vlagateljev, saj je veliko ljudi nasedlo praznim obljubam in obetom, na drugi strani pa so bili med njimi zagotovo tudi takšni, ki so lahko v zavajanju našli izgovor in zatočišče, čeprav so šli v špekulacijo zavestno. Vse spremembe, ki jih prinaša direktiva, stremijo k oblikovanju bančne unije, ki območju evra zagotavlja trdnejše temelje.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Robert Polnar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Poglaviten cilj Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank, ki je bil sprejet junija 2016, je izpolnjevanje zahteve, da mora banka stalno zagotavljati ustrezen obseg kapitala in kvalificiranih obveznosti. Namen veljavnega zakona je bil predvsem zagotoviti nadaljevanje izvajanja kritičnih funkcij kreditnih institucij ter preprečiti resnejše negativne vplive na stabilnost finančnega sistema. Prav tako je bil namen zaščititi vlagatelje iz naslova zajamčenih vlog pri bankah in investitorje iz naslova zajamčenih terjatev do investicijskih podjetij ter zaščititi premoženje in sredstva bank. Danes predlagane dopolnitve oziroma rešitve v zakonu ne posegajo v njegov osnovni namen, ampak ga dopolnjujejo s prenosom direktive. Ta določa, da se v primeru stečaja banke najprej poplačajo prednostne terjatve. Z novelo zakona se določa tudi nov razred nezavarovanih terjatev iz naslova dolžniških instrumentov, ki jih izda banka in ki izpolnjujejo določene pogoje. Z oblikovanjem novega razreda terjatev iz naslova dolžniških instrumentov bo sistemsko pomembnim bankam omogočeno, da izpolnijo zahtevo po razpolaganju z zadostnimi sredstvi za pokrivanje potencialnih izgub in dokapitalizacij. Zastavlja se vprašanje, v kolikšni meri bodo investitorji kupovali take vrste instrumentov glede na stopnjo tveganja, ki jo vsebujejo. Verjetno ni pričakovati, da bodo banke v Sloveniji v večjem obsegu izdajale tovrstne instrumente. Pomembno pa je, da bo tveganje bolj jasno določeno, saj se uvaja obveznost za banke, da javno objavijo informacijo glede izdaje svojih dolžniških vrednostnih papirjev, še posebej pa njihova umestitev v hierarhijo obveznosti za potrebe poplačil v stečajnem postopku. Na ta način bodo zlasti manj poučeni vlagatelji v dolžniške vrednostne papirje, katerih izdajateljica je banka, vnaprej seznanjeni z njihovimi lastnostmi. Tako se zagotavljata večja preglednost in razumljivost pogojev in tveganj, ki so povezana z določenim dolžniškim instrumentom. Z javno objavo izdajateljev bo določena pravna varnost investiranja v podrejene finančne instrumente. Za poslance Poslanske skupine Desus je ključno, da zakonodaja o reševanju in prisilnem prenehanju bank z dopolnjeno direktivo zasleduje cilj, da stroški pokrivanja izgub in reševanja bank po novih pravilih ne bodo več bremenili javnih sredstev, marveč lastnike bank. V končni posledici bo vedno možno uporabiti tudi poseben sklad za reševanje bank, v katerega vplačujejo prispevke vse poslovne banke s sedežem v Evropski uniji. Zavoljo teh razlogov bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Jani Ivanuša. Izvolite.
Še enkrat dober dan vsem skupaj! Pred sabo imamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank. Predlog zakona uvaja pravilo, da izgubo banke krijejo najprej njeni delničarji, če pa to ne zadošča, pa tudi imetniki podrejenih kvalificiranih bančnih obveznosti. Predlagatelj zakona trdi, da stroški reševanja bank s tem pravilom ne bremenijo več davkoplačevalcev. To ni nujno res. V primeru, ko je država med delničarji banke, mora kot taka prva pokriti izgubo banke. Med cilji zakona je tudi oblikovanje novega razreda nezavarovanih terjatev iz naslova davčniških instrumentov, ki je namenjen izpolnitvi zahteve tako imenovani TLAC. Zahteva TLAC zagotavlja, da globalno sistemsko pomembne banke v vsakem trenutku razpolagajo s sredstvi za pokrivanje potencialnih izgub in dokapitalizacijo. Gospod državni sekretar Metod Dragonja pa je na Odboru za finance tudi povedal, da globalno sistemsko pomembne banke v Sloveniji sploh nimamo. Zakaj torej urejamo področje, ki za Slovenijo sploh ni relevantno? Predlagatelj zakona uvaja tudi zahtevo, da bodo morale banke vzpostaviti in javno objaviti seznam izdanih dolžniških inštrumentov. S tem se želi povečati transparentnost v zvezi z razvrščanjem terjatev subjekta v primeru njegovega reševanja oziroma prisilnega prenehanja. Glede na to, da Zakonodajno-pravna služba ni imela pomembnejših pripomb na predlog zakona in da tudi ni bilo neke širše razprave na Odboru za finance, smatramo, da je predlog zakona ustrezen, zato bomo v Slovenski nacionalni stranki glasovali za Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Šircelj. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik Državnega zbora. Predstavniki Vlade, kolegi in kolegice! Ta zakon dejansko podrobnejše ureja, kaj se zgodi v primeru stečaja banke, kakšna so prednostna poplačila. Najprej se poplačujejo obveznosti iz prednostnih terjatev, iz zajamčenih vlog, terjatve, ki so izključene iz ukrepa kvalificiranih obveznosti, iz naslova upravičenih vlog fizičnih oseb, malih podjetji, srednjih podjetji in tako dalje. S tem naj bi se dejansko zagotovilo, da bi bili v stečajnem postopku, ko se rešujejo banke, upniki v enakem položaju. Pomembno je to zaradi tega, ker se sredstva upnikov banke lahko uporabijo za kritje izgub banke le v takšni višini, da bo upoštevano ključno načelo, da noben upnik v postopku reševanja banke ne sme biti na slabšem, kot bi bil v primeru stečaja banke. Zadeva naslavlja nacionalne parlamente predvsem zaradi tega, da se v primeru prihodnje krize, ali če do krize pride, točno ve, transparentno ve, kako se bodo banke reševale, če se bodo, oziroma kako se bodo poplačevale. Zagotovljena je večja transparentnost in vnaprejšnja varnost vlagateljev, zato v Slovenski demokratski stranki temu zakonu ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVI ODLOKA O USTANOVITVI SAMOSTOJNEGA VISOKOŠOLSKEGA ZAVODA FAKULTETE ZA INFORMACIJSKE ŠTUDIJE V NOVEM MESTU. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev odloka dajem besedo predstavniku Vlade dr. Jerneju Štromajerju, državnemu sekretarju na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o visokem šolstvu v svojem 15. členu določa, da Državni zbor Republike Slovenije sprejema ustanovni akt posameznega javnega visokošolskega zavoda, zato imamo danes pred vami štiri različne točke s štirimi različnimi odloki. Ta je prva, govorimo o odloku o spremembah in dopolnitvi Odloka o ustanovitvi samostojnega visokošolskega zavoda Fakultete za informacijske študije v Novem mestu. Sledile bodo točke za univerzo na Primorskem, v Mariboru in univerzo v Ljubljani. Posamezne točke so enake, zato se bom ponavljal, se vam že vnaprej opravičujem, v določenih spremembah se pa posamezne spremembe odlokov razlikujejo. Pri spremembi Odloka o ustanovitvi samostojnega visokošolskega zavoda Fakultete za informacijske študije v Novem mestu prihaja do spremembe v skladu z Uredbo o spremembah Uredbe o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja, ki se je začela uporabljati s 1. 1. 2018. Sprememba odloka tako ureja pretvorbo študijskih področij iz KLASIUS-P v KLASIUS-P-16. Nadalje se odlok usklajuje z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu, in sicer v delu sprememb glede akademskega zbora in dekana. Sprememba odloka prinaša tudi jasnejši zapis trajanja mandata upravnega odbora, in sicer zaradi sistemskega poenotenja uveljavitve trajanja mandata upravnega odbora kot celote, ne pa njegovega posameznega člana. Zapis je tako v skladu z 29. členom Zakona o zavodih, jasneje opredeljuje trajanje mandata članov upravnega odbora, ki je vezan na organ in ne na njegovega člana, in torej traja štiri leta od dneva ustanovne seje, pozneje imenovanim članom, recimo če komu poteče mandat ali karkoli drugega, pa se mandat tako kot vsem ostalim drugim članom v vsakem primeru prav tako izteče v štirih letih od ustanovne seje upravnega odbora. Krajša, dvoletna, mandatna doba je seveda predvidena za študente, ker je vezano na njihov status in upoštevanje trajanja študijskih programov, na katere so tovrstni študenti vpisani. To so vse spremembe, ki jih predvideva predvidena sprememba odloka. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila dajem besedo predsedniku mag. Branislavu Rajiću. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Dober dan še enkrat! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 3. seji 10. januarja obravnaval Predlog odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o ustanovitvi samostojnega visokošolskega zavoda Fakultete za informacijske študije v Novem mestu, ki ga je obravnavala in v sprejetje Državnemu zboru predložila Vlada. Rok za vlaganje amandmajev se je iztekel 4. januarja, v poslovniškem roku pa so amandmaje vložile poslanske skupine LMŠ, SD, SMC, SAB in Desus. Pri delu odbora so sodelovali državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport, dekan Fakultete za informacijske študije v Novem mestu in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Jernej Štromajer je v uvodu povedal, da se v odloku študijska področja pretvorijo iz KLASIUS-P v KLASIUS-P-16 v skladu z Uredbo o spremembah Uredbe o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja, ki se je začela uporabljati 1. januarja lani. Zaradi sistemsko poenotene uveljavitve trajanja mandata upravnega odbora kot celote se jasneje opredeljuje trajanje mandata upravnega odbora, ki je vezan na organ in ne na njegove člane, predstavnik študentov pa bo vanj izvoljen za 2 leti. Odlok se usklajuje tudi z novelo Zakona o visokem šolstvu iz leta 2016 v delu, ki določa, kako sta urejena akademski zbor in dekan. Zakonodajno-pravna služba je predlog odloka preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika in k njemu podala nekatere pripombe. Njena predstavnica pa je pojasnila, da vloženi amandmaji k predlaganemu odloku ustrezno upoštevajo večino pripomb, ki so jih podali v pisnem mnenju. Odbor je brez razprave sprejel amandmaje poslanskih skupin LMŠ, SD, SMC, SAB in Desus k 4., 6. in 7. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh členih predloga odloka skupaj in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Dr. Milan Brglez nam bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Na tokratni redni seji Državni zbor obravnava 4 predloge odlokov o spremembah in dopolnitvah odlokov o ustanovitvi ali preoblikovanju 3 univerz ter 1 visokošolskega zavoda. Ker gre za podobne predloge sprememb, s katerimi se besedilo odlokov usklajuje z že veljavnimi zakonskimi in podzakonskimi akti, bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predstavili svoje stališče do vseh predlogov pri tej točki dnevnega reda. Naj že na začetku izpostavim, da bomo predloge odlokov pod 11., 12., 13. in 14. točko podprli. Kot že rečeno, gre za uskladitev odlokov z drugimi pravnimi akti in z dejanskim stanjem. Izpostaviti velja uskladitev z novim klasifikacijskim sistemom izobraževanja in usposabljanja, ki je veljaven in v uporabi že od 1. januarja 2018. Prav tako se vnaša jasnejši zapis glede trajanja mandatov upravnih odborov, ki je po novem določeno za odbor kot celoto. Večina drugih sprememb in dopolnitev v odlokih posameznih univerz oziroma visokošolskega zavoda je tehnične ali nomotehnične narave, kakor je na primer zapis članic univerze po abecednem vrstnem redu ali zapis naslova fakultet članic Fakultete za kemijo in kemijsko tehnologijo in Fakultete za računalništvo in informatiko, ki v trenutnem besedilu odloka nista ustrezna. Predlogi sprememb in dopolnitev so bili usklajeni z vsemi relevantnimi deležniki. Ob obravnavi predlogov odlokov na seji matičnega delovnega telesa je bilo največ razprave na temo sprememb odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani. Socialni demokrati obžalujemo, da je uskladitev študijskih področij članic Univerze v Ljubljani z novo veljavno klasifikacijo postala polje politične polemike, čeprav gre za avtonomno odločitev Univerze v Ljubljani, da Teološka fakulteta izvaja študijsko področje izobraževalne znanosti in izobraževanje učiteljev, soglasje k njej je dala Vlada s sklepom iz leta 2012. Stališče Socialnih demokratov glede javnega in sekularnega šolstva kot temeljne vrednote je znano in nespremenjeno ter smo ga pripravljeni vedno znova zagovarjati, toda točka Predlog odloka o spremembah Odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani ni mesto za razpravo o ideološki nevtralnosti ali nenevtralnosti slovenskega izobraževalnega prostora. To je vprašanje za kako drugo tematsko sejo pristojnega odbora, medtem ko konkretni predlog odloka prej kaže na potrebo po premisleku o ustreznosti vloge, ki jo za Državni zbor v postopku sprejetja ustanovitvenega akta javnega visokošolskega zavoda določa 15. člen Zakona o visokem šolstvu. Ker v skladu z veljavno zakonodajo Državni zbor sprejema ustanovitvene akte javnih visokošolskih in drugih zavodov, a je pri tem dejansko vezan na avtonomijo univerze ter predhodne odločitve Vlade, bomo Socialni demokrati vse predloge sprememb potrdili. Hvala.
Hvala lepa. Jurij Lep nam bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Državni sekretar, kolegice in kolegi! Predstavil bom stališče Poslanske skupine Desus glede Predloga odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o ustanovitvi samostojnega visokošolskega zavoda Fakultete za informacijske študije v Novem mestu, potem stališče glede Predloga odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru, stališče glede Predloga odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem ter Predloga odloka o spremembah Odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani. Glede na to, da gre pri tej in naslednjih treh točkah za zelo podobne spremembe odlokov v zvezi s samostojnim visokošolskim zavodom v Novem mestu ter tremi univerzami, v Mariboru, na Primorskem in v Ljubljani, v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije podajamo združeno stališče k vsem štirim aktom. V predlogih, ki so pred nami, gre namreč bolj ali manj za uskladitev pravnih aktov glede na že obstoječe dejansko stanje in v zvezi z naslovi fakultet, spremembami njihovih imen, dodajanjem študijskih področij, pretvorbo študijskih področij po sistemu KLASIUS. Poleg navedenega posamezni odloki prinašajo še jasnejši zapis oziroma sistemsko poenotenje trajanja mandatov članov upravnega odbora visokošolskega zavoda oziroma univerze in krajšo dobo mandatov študentov. Vsebinsko tem spremembam v naši poslanski skupini ne nasprotujemo, zato napovedujemo podporo vsem štirim predlaganim aktom. Opozarjamo pa na nesmiselnost tega, kar je Državni zbor dolžan izpeljati v postopku potrjevanja teh aktov. Nastopa namreč zgolj kot aparat nekega tehničnega post festum odločanja, saj samo potrdi že sprejete odločitve univerze in je k temu že podala soglasje Vlada kot ustanoviteljica. Kot opozarja Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, je namreč sistem določanja dodatnih študijskih področij pravno nedorečen. Nenavadno je namreč, da se hierarhično višji pravni akt, kar odlok v tem primeru je, naknadno usklajuje s statutom univerze. Iz omenjenega mnenja tudi izhaja, da Državni zbor ni le formalni opazovalec in potrjevalec že sprejete odločitve, ampak ima možnost tudi vsebinskega odločanja o predlogih sprememb zakona. Iz veljavne zakonske ureditve tudi ni jasno razvidno, kakšne bi bile oziroma so posledice v primeru, da Državni zbor sprejme drugačno odločitev od tiste, ki sta jo predhodno sprejela senat univerze in Vlada. Verjetno bi se univerza spotaknila ob 58. člen ustave, ki zagotavlja avtonomnost univerze, in lahko torej ugotovimo, da je sedanjo ureditev nujno treba preoblikovati. Zato od pristojnega ministrstva pričakujemo normativne spremembe, ki bodo pristojnosti vseh deležnikov pri odločanju o študijskih področjih določile na nedvoumen način. Vsekakor je to vprašanje, ki ga bo treba razrešiti čim prej. V Poslanski skupini Desus bomo vsem štirim predlaganim aktom dali podporo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, bomo odločanje o predlogu odloka v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVI ODLOKA O PREOBLIKOVANJU UNIVERZE V MARIBORU. Predlog odloka je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo predstavniku Vlade dr. Jerneju Štromajerju, državnemu sekretarju na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Tako kot pri prejšnjem odloku tudi pri tem Predlogu odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru gre v prvi vrsti za uskladitev z Uredbo o spremembah Uredbe o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja, ki je začel veljati s 1. 1. 2018. Sprememba odloka ureja pretvorbo študijskih področij iz KLASIUS-P v KLASIUS-P-16. Sprememba odloka prinaša tudi, podobno kot pri prejšnjem, jasnejše trajanje mandata upravnega odbora, in sicer zaradi sistemskega poenotenja načina trajanja mandatov članov upravnega odbora kot celote, ne pa posameznega člana, v skladu z 29. členom Zakona o zavodih. Enako kot pri prejšnjem odloku tudi ta govori o dveh letih za trajanje mandatov študentov. Druga sprememba, ki pa odstopa od prejšnje, je pa predvsem sprememba odloka, ki se nanaša na zapis angleških imen članic in univerze, druge spremembe pa ne obstajajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Branislavu Rajiću. Izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči. Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 3. seji 10. januarja 2019 obravnaval Predlog odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru, ki ga je v obravnavo in v sprejetje Državnemu zboru predložila Vlada. Rok za vlaganje amandmajev se je iztekel 4. januarja, v poslovniškem roku pa so amandmaja vložile Poslanske skupine LMŠ, SD, SMC, SAB in Desus. Pri delu odbora sta sodelovala državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Jernej Štromajer in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Državni sekretar je uvodoma povedal, da se v odloku študijska področja pretvorijo iz KLASIUS-P v KLASIUS-P-16 v skladu z Uredbo o spremembah Uredbe o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja, ki se je začela uporabljati 1. januarja lani. Predlog odloka prinaša jasnejši zapis trajanja mandata članov zavoda v skladu z Zakonom o zavodih in krajšo dobo mandata študentov. Zapišejo se tudi angleška imena članic in univerze v posamezni akt. Zakonodajno-pravna služba je predlog odloka preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika in k temu podala nekatere pripombe. Njena predstavnica pa je pojasnila, da večina vloženih amandmajev ustrezno upošteva pripombe iz njihovega pisnega mnenja. Odbor je brez razprave sprejel amandmaja Poslanskih skupin LMŠ, SD, SMC, SAB in Desus k 5. in 6. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh členih odloka skupaj in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, bomo odločanje o predlogu odloka v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVI ODLOKA O USTANOVITVI UNIVERZE NA PRIMORSKEM. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo predstavniku Vlade dr. Jerneju Štromajerju, državnemu sekretarju na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. Podobno kot pri prejšnjih dveh odlokih tudi pri predlogu odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem gre v prvi vrsti za uskladitev pretvorbe študijskih področij iz KLASIUS-P v KLASIUS-P-16. Kar pa je drugačnega pri tem odloku od prejšnjih, pa je, da se pri Fakulteti za vede o zdravju tudi dodaja študijsko področje izobraževalne znanosti in izobraževanje učiteljev, ki mu je Vlada Republike Slovenije v skladu z odlokom že podala soglasje. Sprememba odloka prinaša tudi jasnejši zapis trajanja mandatov upravnega odbora, in sicer zaradi sistemskega poenotenja uveljavljanja trajanja mandata upravnega odbora kot celote in ne njenega posameznega člana, kakor to veleva oziroma kakor je to določeno z 29. členom Zakona o zavodih. Tudi pri tem primeru seveda gre za krajši mandat v primeru študentov, kot sem že razložil pri drugih odlokih, predčasno. Sprememba odloka prinaša tudi drugačen zapis vrstnega reda članic, in sicer po abecedi. Hvala.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo mag. Branislavu Rajiću. Izvolite.
Hvala. Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 3. seji 10. januarja obravnaval Predlog odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem, ki ga je v obravnavo in sprejetje Državnemu zboru predložila Vlada. Rok za vlaganje amandmajev se je iztekel v petek 4. januarja, v poslovniškem roku pa so amandmaje vložile poslanske skupine LMŠ, SD, SMC, SAB in Desus. Pri delu odbora so sodelovali državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Jernej Štromajer, prorektor Univerze na Primorskem in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Državni sekretar je uvodoma povedal, da se v odloku študijska področja pretvorijo iz KLASIUS-P v KLASIUS-P-16 v skladu z Uredbo o spremembah Uredbe o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja, ki se je začela uporabljati 1. januarja lani. Predlog odloka prinaša jasnejši zapis trajanja mandata članov zavoda v skladu z Zakonom o zavodih in krajšo dobo mandata študentov. Pri Fakulteti za vede o zdravju se dodaja študijsko področje izobraževalne znanosti in izobraževanje učiteljev, k čemur je Vlada že podala soglasje na svoji seji dne 20. novembra 2018. Hkrati se prinaša zapis vrstnega reda članic po abecedi. Prorektor Univerze na Primorskem izr. prof. dr. Boris Kavur je povedal, da se na podlagi sklepa Vlade spreminja tudi študijsko področje Pedagoške fakultete Univerze na Primorskem. Zakonodajno-pravna služba je predlog odloka preučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika in k njemu podala nekatere pripombe. Njena predstavnica je pojasnila, da večina vloženih amandmajev ustrezno upošteva pripombe k predlaganemu odloku, je pa opozorila na svojo pripombo glede vprašanja, ali je sploh treba dopolnjevati odlok glede na to, da sam odlok pooblašča univerze, da to storijo s statutom. Odbor je brez razprave sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije k 4. in 5. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh členih predloga odloka skupaj in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, bomo odločanje o predlogu odloka v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH ODLOKA O PREOBLIKOVANJU UNIVERZE V LJUBLJANI. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnitev obrazložitve predloga odloka dajem besedo predstavniku Vlade dr. Jerneju Štromajerju, državnemu sekretarju na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Poslanke in poslanci! Smo pri zadnjem izmed 4 odlokov naših javnih univerz oziroma javnih visokošolskih zavodov. Tudi pri odloku o spremembi Odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani gre najprej za spremembo v zvezi s klasifikacijo, se pravi za pretvorbo študijskih področij iz klasifikacije KLASIUS-P v KLASIUS-P-16. Nova uredba v zvezi z metodologijo in klasifikacijskim sistemom na tem področju je, kot vemo, začela veljati s 1. 1. 2018. Prav tako – tako kot pri ostalih odlokih, ki jih danes spreminjamo – tudi prinaša odlok spremembe glede trajanja mandatov članov upravnega odbora zaradi, kot vemo, sistemske uveljavitve in poenotenja v zvezi z 29. členom Zakona o zavodih, se pravi, da nekdo, ki postane član med mandatom, ostane član v mandatu upravnega odbora do konca štiriletnega mandata od ustanovne seje. Nadalje pa ta odlok tudi prinaša pravilen zapis članice, Akademije za likovno umetnost in oblikovanje, hkrati se upošteva sprememba naslova Fakultete za kemijo in kemijsko tehnologijo in Fakultete za računalništvo in informatiko in pa prinaša tudi spremembo zapis angleških imen članic in univerz. Zdaj pa k tisti točki, verjamem, o kateri bo največ polemike pri predstavitvi in o kateri smo se največ pogovarjali tudi na odboru. Hkrati pa odlok dodaja študijska področja posameznim članicam, ki jim je Vlada Republike Slovenije v skladu z odlokom že podala soglasje, in dodaja še določena druga študijska področja pri posameznih članicah. Na odboru, kot veste, je bilo največ debate in govora o tem, da Vlada s tem odlokom oziroma Državni zbor s tem odlokom dodaja možnost širitve študijskih področij eni izmed članic Univerze v Ljubljani, ponavljam, eni izmed članic Univerze v Ljubljani, in sicer Teološke fakultete, katere ustanoviteljica je prav tako kot vseh ostalih država, Republika Slovenija, in sicer se je problematiziralo izobraževalne vede in izobraževanje učiteljev na Teološki fakulteti. Naj pri tem jasno povem, da soglasja k razširitvi tega študijskega področja na Teološki fakulteti ni dala ta vlada, ni dalo to ministrstvo, ampak da je to soglasje – popolnoma zakonito, da ne bo kakšne pomote – v skladu s petim odstavkom 6. člena Odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani podelila Vlada 29. marca 2012. Se pravi, Vlada je 29. marca 2012 na svoji 8. redni seji podala to soglasje za razširitev študijskega področja eni izmed članic Univerze v Ljubljani. Pri tem velja omeniti, da so v skladu z 58. členom Ustave Republike Slovenije univerze avtonomne, in tako so tudi ob soglasju Vlade na Teološki fakulteti dodali to študijsko področje, kar pa ne pomeni, da bi ministrstvo ali Vlada kakorkoli odstopala od svetovnonazorske laične javne šole ali sekularne ureditve v našem javnem šolstvu. Naše stališče glede tega je jasno, zagovarjamo laično javno šolo in sekularno ureditev družbe. Kar pa ne pomeni na drugi strani, da študijsko področje, ki je zakonito, v skladu z vsemi akti in s soglasjem vlade, katerakoli že pač je bila, ampak je bila vlada, v skladu z zakonom in odlokom, ki ga sprejema ta državni zbor, podala soglasje k temu študijskemu področju, in da je to študijsko področje te fakultete članice že sedaj v veljavnem Statutu Univerze v Ljubljani in da z morebitnim nesprejetjem ali kakršnimkoli drugim ravnanjem Državnega zbora in tudi Vlade glede na avtonomijo univerze ne moremo spreminjati obstoječega stanja, kakršno je že od 8. redne seje Vlade Republike Slovenije 29. marca 2012. Se pa strinjam z enim izmed mojih predhodnikov za to govornico, da je ta ureditev, ko se recimo študijska področja, na katera Vlada da soglasje oziroma ki jih fakultete oziroma univerze začnejo uveljavljati v skladu s svojo ustavno dobljeno avtonomijo, post festum urejajo v Državnem zboru, neugodna situacija, v katero ste pahnjene poslanke in poslanci. Bi pa opozoril, da sta bila in odlok in zakon, ki to določata, da je takšen vrstni red dogodkov, sprejeta v Državnem zboru, smo se pa na ministrstvu več kot pripravljeni o tem pri noveli Zakona o visokem šolstvu pogovoriti, da pridemo do malo bolj smiselne, če želite, ali pa drugačne ureditve podeljevanja soglasij in uzakonitev različnih sprememb naših javnih univerz v skladu z zakonom in odlokom, kot ga imamo. Kot rečeno, odlok prenaša spremembe, ki so bile predstavljene, predvsem glede klasifikacije naložb, trajanja upravnega odbora, poenotenja naslovov, imena in pa obstoječega stanja na področju študijskih področij, ki so že v Statutu Univerze v Ljubljani. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila dajem besedo predsedniku mag. Branislavu Rajiću. Izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči. Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 3. seji 10. januarja 2019 obravnaval Predlog odloka o spremembah Odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani, ki ga je v obravnavo in sprejetje Državnemu zboru predložila Vlada. Rok za vlaganje amandmajev se je iztekel 4. januarja, v poslovniškem roku pa so amandmaje vložile poslanske skupine koalicije. Pri delu odbora so sodelovali državni sekretar na ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Jernej Štromajer, prorektorica Univerze v Ljubljani dr. Barbara Novak in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Državni sekretar je uvodoma povedal, da se v odloku študijska področja pretvorijo iz KLASIUS-P v KLASIUS-P-16 v skladu z Uredbo o spremembah Uredbe o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja, ki se je začela uporabljati 1. januarja lani. Predlog odloka prinaša jasnejši zapis trajanja mandata članov zavoda v skladu z Zakonom o zavodih in krajšo dobo mandata študentov. Poenoti se pravilen zapis članice Univerze v Ljubljani, Akademije za likovno umetnost in oblikovanje, upošteva se spremembi naslovov fakultet članic, Fakultete za kemijo in kemijsko tehnologijo in Fakultete za računalništvo in informatiko, ureja pa se tudi zapis angleških imen univerze in njenih članic. Povedal je, da se v predlog odloka dodajajo tudi študijska področja, ki so že sedaj v Statutu Univerze v Ljubljani, in pojasnil pravno ureditev glede izobraževanja učiteljev na Teološki fakulteti. Določba petega odstavka 6. člena Odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani določa, da dodatna študijska področja v posameznih članicah, razvrščena v skladu z uredbo, v soglasju z ustanoviteljem določi univerza s statutom. Ustanoviteljske pravice izvaja Vlada, ki je na svoji 8. redni seji 29. marca 2012 podala soglasje k širitvi študijskih področij fakultet članic Univerze v Ljubljani. Tako se prenaša že obstoječe stanje v odlok. Prorektorica Univerze v Ljubljani je pojasnila, da je pri urejanju študijskih področij katerekoli članice Univerze v Ljubljani slednja popolnoma avtonomna. Potrebuje le soglasje ustanovitelja, to je Vlade, in na področju Teološke fakultete je to soglasje pridobila. Gre za program, ki se že izvaja, in za področje, ki je že uveljavljeno po statutu, iz formalizma pa se to daje še v odlok. Zakonodajno-pravna služba je predlog odloka preučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika in k temu podala nekatere pripombe. Njena predstavnica je pojasnila, da vloženi amandmaji ustrezno upoštevajo pripombe k predlaganemu odloku, je pa opozorila, da manjka navedba, katera študijska področja natančno so bila dodana v odlok. Pri razpravi k 3. členu predloga odloka je bil s strani Poslanske skupine Levica predlagan amandma za amandma odbora, s katerim so želeli v enaindvajseti alineji črtati »izobraževalne znanosti in izobraževanje učiteljev«. Njihov predstavnik je med drugim povedal, da za razširitev študijskih področij Teološke fakultete na izobraževalne vede in izobraževanje učiteljev ne obstaja javni družbeni interes, zato usposabljanje pedagoškega kadra v okviru Teološke fakultete po njegovem mnenju ni primerno, saj že obstajajo institucije, ki izobražujejo pedagoški kader, hkrati pa bi bilo takšno usposabljanje v nasprotju z načelom sekularnega in vrednostno nevtralnega izobraževanja. Amandma odbora po koncu razprave ni bil sprejet. Drugi člani in članice odbora pa so menili, da se ne sme posegati v avtonomijo univerze ter da je obravnavana zakonodaja že pridobila soglasje ustanovitelja in je že usklajena s statutom ter se izvaja. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije k 5. in 6. členu ter k naslovu predloga odloka. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh členih predloga odloka skupaj in jih je sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Branislav Rajić nam bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala. Spoštovani! 58. člen Ustave Republike Slovenije določa, da so državne univerze in državne visoke šole avtonomne. Ta avtonomija se zrcali tudi v Zakonu o visokem šolstvu, ki jasno določa, da univerze in samostojni visokošolski zavodi, ki jih ustanovi Republika Slovenija, delujejo po načelih avtonomije, ki jim med drugim zagotavlja svobodo raziskovanja, umetniškega ustvarjanja in posredovanja znanja, samostojno urejanje notranje organizacije in delovanje s statutom v skladu z zakonom ter izdelavo in sprejetje študijskih in znanstvenoraziskovalnih programov. Ta svoboda ni absolutna in neskončna, a po naši oceni so napadi na spremembe Odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani v delu, ki se nanaša na Teološko fakulteto, pretirani in predvsem nepotrebni. Razumemo sicer, da se nekateri, enkrat eni, enkrat drugi, na njih napajajo vedno znova in znova, a zdravorazumski pogled na ta problem vsaj nam tokrat tega ne dopušča. Teološka fakulteta, dvopredmetni pedagoški študijski program, v okviru katerega je mogoče kombinirati študij teologije ter zgodovino, arheologijo, filozofijo in še nekaj podobnih smeri na Filozofski fakulteti, povsem legalno in legitimno v skladu z zakonom in Statutom Univerze v Ljubljani izvaja že osmo leto. Tak progam pa je že obstajal pred bolonjsko reformo, torej že nekaj časa pred tem, preden so se nekateri spomnili graditi pretirane ideološke konstrukte, na katere so ponosni do te mere, da svoje ravnanje iskreno razumejo kot obrambo laične države. Univerza v Ljubljani je javna univerza, letos bo praznovala častitljivo stoto obletnico, ustanoviteljica Teološke fakultete je prav tako država, in ne cerkev. Realno stanje je pravzaprav takšno, da se je za širitev študijskega področja Univerza v Ljubljani odločila sama, ker ji to možnost dajeta ustava in zakon. Za te namene je povsem v skladu s pravili spremenila svoj statut, soglasje s strani Vlade pa je dobila že leta 2012. Dejstva, ki jih ne gre spregledati. Šest študentov, trije med njimi naj bi magistrski študijski program že zaključili, po našem mnenju ne ogroža sekularnosti in laičnosti izobraževanja. Več kot očitno do hiperprodukcije teologov in njihovega vdora v osnovne in srednje šole do sedaj ni prišlo in v naši poslanski skupini ne vidimo tehtnih razlogov in vzgibov, da bi se to lahko zgodilo v prihodnje. Hkrati današnja sprememba Teološki fakulteti v ničemer ne daje možnosti, da bi nebrzdano akreditirala nove študijske programe s področja vzgoje in izobraževanja, in predmetni odlok sploh ni tisti dokument, kjer je določena potrebna izobrazba učiteljev za poučevanje posameznih predmetov in vsebin. Skrb nekaterih je tako povsem odveč. Nenačelna koalicija, kot nas poimenujejo nekateri, je tokrat še kako načelna in s potrditvijo predmetnega odloka, še enkrat ponavljam, ne ogroža laičnosti javne šole. Smo pa danes priča drugemu poskusu, to je poskusu ogrožanja akademske avtonomije, kar pa ni dobra popotnica za naprej. Mnogo hrupa za prazen nič, pravzaprav. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo spremembe in dopolnitve odloka podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spremembe in dopolnitve odlokov univerz, fakultet in tako dalje se zdijo del formalnosti, ki pridejo na dnevni red Državnega zbora. Gre za vpeljave novih programov ali tehnične spremembe, kot je denimo prestavitev sedeža fakultete ali pa kakšnega inštituta z enega naslova na drugi naslov. Znanost se razvija po svoji notranji logiki, sama ureja odnose znotraj sebe in od tod izhaja tudi ideja avtonomnosti univerze. A konkretni primeri kažejo, da je ureditev pri nas zmedena in nedorečena. Po eni strani Državni zbor potrjuje nekaj, kar se že izvaja, na drugi strani imamo ustavno zagotovljeno avtonomijo univerze in torej Državni zbor vanjo sploh ne sme posegati. Zato je današnja obravnava teh odlokov ilustrativna za nekatere problematične vidike ureditve, ki se dotikajo visokega šolstva. Ampak tega shizofrenega postopka si nismo izmislili v Levici, z njim smo zgolj soočeni, odlok je na dnevnem redu Državnega zbora in poslanci imamo pravico in dolžnost o njem vsebinsko presojati. Konkreten odlok poleg tehničnih sprememb širi študijska področja Teološke fakultete v Ljubljani s programom izobraževalne vede in izobraževanje učiteljev. V Levici smo že na odboru jasno povedali, da je ta širitev nesprejemljiva, potrjuje in legitimizira vdor partikularnega interesa in določenega svetovnega nazora v javno šolstvo, ki naj bi stremelo k nazorski nevtralnosti in ki naj bi bilo univerzalno dostopno. Možnost, da Teološka fakulteta brez dodatnega laičnega izobraževanja usposablja učitelje, ki bi lahko poučevali tudi predmete, kot sta državljanska in domovinska vzgoja, ter druge izbirne predmete na osnovnih šolah, ogroža načelo javnega laičnega šolstva ter načelo ločitve verskih skupnosti in države. Od pedagoškega kadra, usposobljenega v okvirih katoliške fakultete, katere veliki kancler je sam ljubljanski nadškof metropolit, namreč ne moremo pričakovati sekularnega in vrednostno nevtralnega pedagoškega dela. Obstaja velika razlika med učitelji takšnih in drugačnih nazorov, ki poučujejo na javnih šolah, in med tem, da učitelje izobražuje institucija, ki je de facto del Rimokatoliške cerkve. Nekateri izmed učiteljev so verni, drugi niso, nekateri se nagibajo malo bolj v levo, drugi v desno. Dejstvo je, da ima vsak učitelj svoja lastna prepričanja in nazore, in ta del ni problematičen. Problematično pa je to, da bo učitelje na pouk pripravljala fakulteta, ki se deklarirano pozicionira na stran Rimokatoliške cerkve in troedinega boga. Kot sem dejal že včeraj, niso jim dovolj le gozdovi, farji hočejo še naše otroke. V Levici smo pri obravnavi tega problematičnega odloka na odboru ostali sami, očitno tudi na današnji seji. Domnevno napredne politične stranke, ki so se še nedavno izrekale proti tej širitvi, so na odboru požele svoje besede in odlok potrdile vzporedno s tem, ko so se zaklinjale principov laičnega šolstva. Najhuje pa je, da je celo minister Pikalo, pod katerim se ta odlok potrjuje, nekaj let nazaj izjavil, bom citiral: »Na eni strani so se že od časov Marije Terezije borili, da se šola in cerkev popolnoma ločita, sedaj pa se počasi v dveh desetletjih v Sloveniji cerkev vrača neposredno v šolski sistem. Pazite, ne gre za osamljene korake, za neke naključne stvari, pač pa za dolgoročno dobro premišljeno strategijo.« Konec citata. Zdi se, da je SD-jev minister Pikalo od prevzema funkcije prvega šolnika v državi tudi sam postal voljno orodje te strategije. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavila Ljudmila Novak. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Predlog odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani bomo v Novi Sloveniji seveda podprli. To je samo uskladitev odloka s Statutom Univerze v Ljubljani. Odlok ne širi dejavnosti Teološke fakultete, soglasje za te študijske programe, izobraževalne vede in izobraževanje učiteljev, je fakulteta dobila že leta 2012, in pred nekaj leti je parlament že na pobudo Levice zavrnil sprejetje tega odloka. Avtonomija univerze je zagotovljena z Ustavo Republike Slovenije in z Zakonom o visokem šolstvu in na ta način Levica celo predlaga protiustavne predloge, ko zavrača sprejetje tega odloka. Obžalujemo. Uporablja tudi sovražni govor, na primer v pismu, s katerim so želeli celo to točko dnevnega reda prestaviti oziroma izločiti iz dnevnega reda prejšnje seje odbora za izobraževanje. Pismo je žaljivo, ne upošteva dejstev in je celo brezpredmetno, stališče celo protiustavno in protizakonito in posega v avtonomijo univerze. Teološka fakulteta je po Enciklopediji Britannici celo prva univerza v Ljubljani, ustanovljena leta 1595. Leta 1919 je Teološka fakulteta soustanoviteljica Univerze v Ljubljani, ena izmed štirih fakultet. Torej letos praznujejo 100 let in za darilo bi jo nekateri radi izbrisali. Prav tako je pismo zelo žaljivo, diskriminatorno do profesorjev, ki so vrhunski profesorji, mednarodno priznani strokovnjaki, ki poučujejo na tej fakulteti. Svet Evrope je leta 2015 sprejel celo dve resoluciji, Resolucija 2076 in Priporočilo 2080, ki pravi: cerkev in cerkvene ustanove so del civilne družbe in prispevajo k razvoju inkluzivnega družbenega okolja. Pa če pogledamo slovensko zgodovino, slovensko književnost, potem vemo, da so bili prav duhovniki tisti, ki so razsvetljevali slovenski narod. Prva slovenska knjiga, 1550, Primož Trubar, duhovnik, sicer protestant, ampak duhovnik. Dalmatinova biblija, 1584, celoten prevod, kar postavlja slovenski jezik med civilizirane jezike. Nekaj več besed bom namenila Valentinu Vodniku, ker letos obeležujemo 200 let njegove smrti. Prvi slovenski časopis Lublanske novice, 1797, torej ni bil samo duhovnik, bil je tudi prvi časnikar, prvi, ki je izdal slovensko pesniško zbirko, 1806, Pesme za pokušino; Kuharske bukve, te je sicer prevedel, ampak vseeno, 1799; Babištvo ali porodničarski vuk za babice, prevod 1818; prve učbenike v slovenščini leta 1811 v času Ilirskih provinc, zaradi česar je bil, potem ko je Avstrija spet prevzela oblast v naših krajih, tudi suspendiran in upokojen kot učitelj. Izobraževal se je v frančiškanski šoli, torej v krščanskih šolah. Je začetnik planinske poezije, oda Vršac. Po zaslugi Zoisa in Vodnika je celo postal Triglav simbol slovenstva. In ne nazadnje, bil je Prešernov učitelj. Tako zelo »škodljivo« je vplival nek duhovnik na slovenske intelektualce. Da ne govorimo še o drugih pesnikih in pomembnih ljudeh. Izpostavila bom Pedra Opeko, ki se je šolal na ljubljanski teološki fakulteti, iz mojih krajev prihaja veliki matematik Jurij Vega, ki so ga prav duhovniki na začetku izobraževali in prepoznali njegov talent in ga poslali na večje višje šole. Torej, nekaterim ne bi škodilo, če bi malo ponovili zgodovino in ne tako omalovaževali dela duhovnikov, vzgoje in pa tudi Teološke fakultete, ki je soustanoviteljica Univerze v Ljubljani.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, bomo odločanje o predlogu odloka v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA RESOLUCIJE O PROGRAMU VARSTVA IN RAZVOJA PARKA ŠKOCJANSKE JAME ZA OBDOBJE 2019–2023. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga resolucije dajem besedo predstavniku Vlade Simonu Zajcu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Regijski park Škocjanske jame je pomemben člen globalne mreže zavarovanih območij. To območje je pomembno zaradi geoloških, geomorfoloških in hidroloških značilnosti Krasa, njegove biotske raznovrstnosti in naravnih vrednot ter kulturne krajine na lokalni, državni in mednarodni ravni. Ima status širšega zavarovanega območja regijskega parka po slovenski zakonodaji, status varovanega območja po evropskem pravu, se pravi območje Natura 2000, in tri pomembne opredelitve na mednarodni ravni, to je svetovna dediščina Unesco, ramsarska lokaliteta, biosferno območje MAB. Program varstva in razvoja Parka Škocjanske jame je po svoji vsebini načrt upravljanja zavarovanega območja, ki je programski akt, s katerim se določijo razvojne usmeritve, način izvajanja varstva, rabe in upravljanja zavarovanega območja. V programu varstva in razvoja so določene podrobnejše usmeritve za varstvo naravnih vrednot na zavarovanem območju, ob upoštevanju potreb razvoja lokalnega prebivalstva. Program varstva in razvoja je podlaga za letne programe dela upravljavca Parka Škocjanske jame. Jedro programa varstva in razvoja predstavljajo cilji varstva razvoja, ki so: ohranjanje Škocjanskih jam in drugega podzemnega sveta, ohranjanje ugodnega stanja naravnih vrednot, živalskih in rastlinskih vrst ter habitatnih tipov, sodelovanje pri varstvu kulturne dediščine, razvijanje okolju prijaznega obiskovanja parka in širjenja zavesti o parku, krepitev vključevanja lokalnega prebivalstva pri razvoju dejavnosti in aktivnosti v parku, krepitev vloge upravljavca parka na vplivnem in prehodnem območju. Znotraj ciljev so zastavljene naloge in aktivnosti Parka Škocjanske jame, učinkovitost izvajanja programa varstva in razvoja pa se bo spremljala preko kazalnikov. Park Škocjanske jame v prihodnjem petletnem obdobju načrtuje cirka 19 milijonov prihodkov, od tega 2,5 milijona iz proračuna Republike Slovenije, 15 milijonov iz nejavnega vira javne službe, to so vstopnine, in 1,5 milijona iz projektov strukturnih skladov in podobno. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila dajem besedo predsedniku Edvardu Pauliču. Gospod Rajh, izvolite.
Za pojasnilo, predsedujoči, gospod Paulič je odsoten in ga nadomeščam kot nadomestnik, podpredsednik. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 5. seji 16. 1. 2019 kot matično delovno telo obravnaval Predlog resolucije o Programu varstva in razvoja Parka Škocjanske jame za obdobje 2019–2023, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Dopolnilno obrazložitev k predlogu resolucije je v imenu predlagatelja podal državni sekretar na Ministrstvu za okolje in prostor Aleš Prijon. Poudaril je, da je Program varstva in razvoja Parka Škocjanske jame po svoji vsebini načrt upravljanja zavarovanega območja, s katerim se določijo razvojne usmeritve, način izvajanja varstva, rabe in upravljanja zavarovanega območja. V njem so določene podrobnejše usmeritve za varstvo naravnih vrednot na zavarovanem območju ob upoštevanju potreb razvoja lokalnega prebivalstva. Izpostavil je, da je regijski park Škocjanske jame pomemben člen globalne mreže zavarovanih območij. To območje je pomembno zaradi geoloških, geomorfoloških in hidroloških značilnosti Krasa, njegove biotske raznovrstnosti in naravnih vrednot ter kulturne krajine na lokalni, državni in mednarodni ravni. Poudaril je, da jedro Programa varstva in razvoja Parka Škocjanske jame predstavljajo naslednji cilji varstva in razvoja: ohranjanje Škocjanskih jam in drugega podzemnega sveta, ohranjanje ugodnega stanja naravnih vrednot, živalskih in rastlinskih vrst ter habitatnih tipov, sodelovanje pri varstvu kulturne dediščine, razvijanje okolju prijaznega obiskovanja parka in širjenje zavesti o parku, krepitev vključevanja lokalnega prebivalstva pri razvoju dejavnosti in aktivnosti v parku ter krepitev vloge upravljavca parka na vplivnem in prehodnem območju. Program varstva in razvoja Parka Škocjanske jame je podlaga za letne programe dela upravljavca parka Škocjanske jame. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je izpostavila, da so k predlogu resolucije podali določene pripombe nomotehnične narave, ki so ustrezno upoštevane v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija podpira predlog resolucije oziroma program varstva in razvoja Parka Škocjanske jame za obdobje naslednjih petih let in ob tem pozitivno ocenjuje tudi dosedanje delo javnega zavoda Park Škocjanske jame. V nadaljevanju je odbor brez razprave sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k 2. in 5. poglavju, nato pa glasoval še o vseh poglavjih predloga resolucije skupaj in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa mag. Andreju Rajhu za predstavitev poročila. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Dr. Darij Krajčič nam bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar! Pravna podlaga za današnjo resolucijo sta Zakon o regijskem parku Škocjanske jame in Zakon o ohranjanju narave. Resolucijo je pripravil upravljavec parka, to je javni zavod, uskladil jo je z resornim ministrstvom in tudi z drugimi ministrstvi, ki jih zadeva ta problematika. Ključni cilji parka so varovanje narave, varovanje kulturne dediščine in trajnostni razvoj tega območja. V parku je veliko različnih statusov, gre torej za Unesco območje, območje Natura 2000, območje naravnih vrednot, območje kulturne dediščine in tudi območje MAB, to je Man and Biodiversity. Sodi med tipična zavarovana območja ohranjanja narave in varstva kulturne dediščine. Uprava parka že vrsto let s svojo aktivnostjo kaže dobro vpetost v lokalno okolje, pri tem pa zagotavlja varstvo narave in kulturne dediščine. Analiza stanja vključujoče resolucije kaže, da je institucija tudi finančno stabilna in da odlično kombinira javne prihodke z nejavnimi, torej s tržno dejavnostjo. Za uspešno delovanje zavarovalnega območja je ključna dobra vpetost v lokalno okolje. Zato je poleg zakonske podlage ključno delovanje zaposlenih. Kolektiv javnega zavoda to svojo nalogo odlično opravlja, pričujoča resolucija pa daje razvojne podlage za podobno ravnanje tudi v bodoče. Kolektivu želimo, da se po resoluciji tudi ravna, jo posvoji in da postane del njenega vsakdanjega dela. Delovanje javnega zavoda v parku je pestro, ukvarjajo se z ohranjanjem Škocjanskih jam in drugega podzemnega sveta, ohranjanjem naravnih vrednot živalskih in rastlinskih vrst ter habitatnih tipov. Sodelujejo tudi pri varstvu kulturne dediščine, razvijajo okolju prijazno obiskovanje parka in širijo zavest v parku. Tega pa ne izvajajo v praznem prostoru, ampak skupaj z ljudmi, kar je bistveno težje, kot če bi bilo območje neposeljeno. Dodatno komponento predstavlja tudi zasebna lastnina večine zemljišč. Prav tako upravljavec krepi svojo vlogo v vplivnem območju in tudi na celotnem območju in tudi na celotnem območju Man and Biodiversity območja, kar je v skladu z Unescovimi določili. Delovanje v celotnem območju MAB, kjer je območje parka zgolj osrednje območje je zelo pomembno. Zanje značilna popularizacija trajnostnega razvoja, sobivanja človeka in narave, kar poveže sam izraz MAB. Določila Unesco in MAB se občasno preverjajo, zato je potrebno za spoštovanje kriterijev ves čas delati. Vse naštete aktivnosti je najbolj optimalno zagotoviti v okviru javnega zavoda, ki uspešno kombinira javne prihodke s prihodki iz tržne dejavnosti. Pri javnih prihodkih gre tako za prihodke iz našega državnega nacionalnega proračuna kot tudi iz proračunov Evropske unije. Po mnenju naše poslanske skupine, to je Poslanske skupine Liste Marjana Šarca, je ključni izziv parka določiti nosilno kapaciteto za obiskovanje parka, pri čemer ne sme biti glavno vodilo sla po prihodkih. Če bi ta komponenta prevladala, se postavlja pod vprašaj tudi smiselnost obstoja javnega zavoda, saj njegov cilj ni in ne sme biti največji prihodek oziroma dobiček. Zato upravljavcu parka in resornemu ministrstvu predlagamo, da so na to posebej pozorni. V stranki Lista Marjana Šarca smo prepričani, da daje resolucija dobro podlago za razvoj parka, vplivnega območja in MAP območja ter upravljavca parka, zato jo bomo tudi podprli. Pri omejevanju vstopa oziroma pri določitvi nosilne kapacitete pa predlagamo, da preidejo tudi na internetno daljinsko prijavljanje obiskovalcev, kot to imajo urejeno v kakšnih parkih, pa ni treba, da ravno na zahodu, tudi na vzhodu. In ko je nosilna kapaciteta dosežena, v park preprosto ni mogoče iti. Podobno imajo, recimo, v Tatrskem parku, vhod s poljske strani iz Zakopanov. Predlagamo tudi resornemu ministrstvu, da razmisli o podaljšanju veljavnosti resolucije, ker je po našem mnenju ta rok sedaj relativno kratek in ga pogosto obravnavamo v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila mag. Meira Hot. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Slovenija je, kljub temu da je površinsko majhna država, bogata z izjemnimi naravnimi in kulturnimi spomeniki svetovnega slovesa in pomena. Na našem majhnem prostoru premoremo resnično izjemne naravne in kulturne bisere, ki so prepoznavni ne samo doma, ampak tudi širše v svetu. Eden izmed takih naravnih in hkrati tudi kulturnih biserov je nedvomno Park Škocjanske jame, ki je vpisan v Unescov seznam svetovne dediščine in ima status zavarovanega območja. Vpis Škocjanskih jam na Unescov seznam svetovne dediščine zavezuje državo in vse nas, da to naravno in kulturno znamenitost ohranimo in zaščitimo. Od leta 1999 dalje z jamami in območjem Parka Škocjanske jame upravlja Javni zavod Park Škocjanske jame, ki je bil ustanovljen s posebnim Zakonom o regijskem parku Škocjanske jame. Predlog resolucije, ki jo sprejemamo danes, je podlaga za letne programe dela upravljavca Parka Škocjanske jame, resolucija pa je hkrati tudi temelj za usmerjanje razvoja in delovanje parka in hkrati tudi podlaga za regionalne in lokalne dokumente s področja gospodarskega, družbenega, kulturnega, okoljskega in prostorskega razvoja. V naši poslanski skupini pozdravljamo aktivno vključenost lokalnih skupnosti in lokalnega prebivalstva pri razvoju in aktivnostih v parku. Vsi skupaj pa se moramo zavedati, da je množični turizem lahko nevarnost za naš park. Zato v naši poslanski skupini pozdravljamo cilje, ki bodo težili k temu, da se bo vzpostavilo in vzdrževalo okolje, ki bo prijazno do parka, do okoliških prebivalcev in navsezadnje tudi do obiskovalcev parka. Letos v parku praznujejo 200 let, odkar so bile jame odprte za javnost in obiskovalce. Ravno v tem letu, ko praznujemo tako visok in častitljiv jubilej, pa so pred nekaj dnevi naši jamarji odkrili nove rove in dvorane v mreži Škocjanskih jam. Še en dokaz, da v naši mali državi premoremo kulturne in naravne bisere svetovne vrednosti in hkrati tudi posameznike, ki krojijo v našem primeru jamarstvo na najvišjem nivoju. Poslanci Poslanske skupine Socialnih demokratov bomo Predlog resolucije o Programu varstva in razvoja Parka Škocjanske jame za obdobje 2019–2023 podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavil Gregor Perič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovani zbor! Škocjanske jame so že v preteklosti imele izjemen pomen za ljudi, saj arheološke najdbe pričajo, da so že v 4. stol. pr. n. št. jame služile kot bivališča. Danes pa Park Škocjanske jame predstavlja edinstven splet naravne in kulturne dediščine, saj vključuje značilno in neponovljivo kraško pokrajino. Škocjanske jame so bile zaradi svoje izjemnosti leta 1986 vpisane v Unescov seznam svetovne dediščine, leta 2004 pa je bil regijski park vpisan tudi na Unescov seznam biosfernih rezervatov MAB. Zaradi izjemnega pomena, ki ga ima območje na polju varovanja narave in okolja v odnosu do družbe, je potrebno tudi njegovo učinkovito in skrbno upravljanje. Prav na to potrebo pa odgovarja danes obravnavan predlog resolucije, ki je po njegovi vsebini oziroma svoji vsebini načrt upravljanja zavarovanega območja in določa vizijo ter poslanstvo parka. V samem programu je zajeta celovita ocena stanja v parku in na vplivnem območju parka, določeni pa so tudi cilji varstva in razvoja. V Poslanski skupini SMC pozdravljamo resolucijo o Programu varstva in razvoja Parka Škocjanskem jame in prepričani smo, da bo ta dokument predstavljal ustrezen normativni okvir za to, da se s tem slovenskim biserom ravna skrbno in učinkovito. Zlasti je to pomembno ob vseh izzivih, s katerimi se sam park sooča. Če jih naštejem: prostorske ureditve v neposredni okolici, podnebne spremembe in onesnaževanje ter ne nazadnje tudi turizem. Kljub temu da javni zavod velik del prihodkov pridobi od lastne dejavnosti oziroma od obiskovalcev, je temu treba posvetiti posebno pozornost, saj varstvo naravne in kulturne dediščine ne sme biti podrejeno turistični dejavnosti. Prav tako pa je treba poskrbeti za to, da se prepreči kakršnokoli onesnaževanje reke Reke. Pri tem mislim na izcejanje strupenih snovi iz deponije Globovnik v pritok reke Reke. Tudi vse študije, ki so bile opravljene do sedaj, kažejo na to, da je sanacija odlagališča Globovnik nujna. Ob vsem nas veseli podatek, da na Ministrstvu za okolje in prostor že pripravljajo sporazum med občino in Javnim zavodom Park Škocjanske jame glede skupnega pristopa k sanaciji odlagališča. Glede na to, da bomo letos obeležili 200-letnico obiskovanja Škocjanskih jam in da jih iz leta v leto obišče čedalje več ljudi, apeliramo na vodstvo zavoda, da ustrezno poskrbi za vse storitve, ki so nujne za prijetno, varno in okoljsko naravnano izkušnjo obiskovalcev, začenši pri gostinski ponudbi, pa vse do ustrezne promocije parka in njegove okolice širši javnosti. Hkrati pa vidimo še veliko neizkoriščenega potenciala v okrepljenem sodelovanju s Kobilarno Lipica na vseh področjih. Dejstvo, da sta bila ta teden odkrita dva nova rova v Škocjanskih jamah, priča, da gre za zares velik podzemski sistem, ki si zasluži posebno skrb. V poslanski skupini bomo zato Predlog resolucije seveda podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov bo predstavil Aleksander Reberšek. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Škocjanske jame so enkraten jamski splet z veliko rastlinsko in živalsko pestrostjo ter bogato kulturno dediščino. Celotno zavarovano območje je tudi del omrežja Natura 2000 in ekološko pomembno območje. Vse naravne vrednote v parku pa so državnega pomena in mednarodno priznano območje svetovnega pomena, zato je odgovornost države za njihovo ohranjanje še večja in pomembnejša. Prav tako pa so naravni pojav izjemne svetovne vrednosti. Na seznam svetovne in kulturne naravne dediščine so bile v okviru Konvencije o svetovni dediščini vpisane leta 1986. Gre torej za izjemno naravno danost, na katero moramo biti Slovenci ponosni in naša skupna dolžnost je, da z njo ravnamo z veliko odgovornostjo. Ob tem pa v Novi Sloveniji opozarjamo, da so pri nas registrirana arheološka najdišča stalno ogrožena z novimi gradbenimi posegi, poleg tega pa na reki Reki v jami še vedno občasno nastajajo pene, katerih izvor še ni pojasnjen, Reka pa ima tudi močen vonj. To lahko kaže na onesnaženje Reke, kar lahko negativno vpliva na podzemno živalstvo, ne le Škocjanskih jam, ampak celotnega podzemnega toka Reke. Še vedno ni urejeno zbiranje in čiščenje odpadnih vod za večino naselij v vplivnem obdobju parka. Od uveljavitve Zakona o regijskem parku Škocjanske jame oziroma začetka delovanja Javnega zavoda Park Škocjanske jame je viden očiten napredek na zavarovanem območju, za kar so v prvi vrsti zaslužni ustanovitelji javnega zavoda in še posebej zaposleni v javnem zavodu, ki uspešno izpolnjujejo osnovno poslanstvo regijskega parka. Poleg uspešnega črpanja evropskih sredstev in večjega števila obiskovalcev parka in s tem doseganja višjih prihodkov iz naslova lastne dejavnosti javnega zavoda, izkazuje potrebno skrb za delovanje parka tudi ustanovitelj z zagotavljanjem proračunskih sredstev. Javni zavod z izvajanjem trajnostih ukrepov prispeva k ohranjanju Škocjanskim jam in z uspešnim vključevanjem lokalnega prebivalstva v njegove aktivnosti, k razvoju celotne skupnosti na območju regijskega parka. Kljub dejstvu, da Škocjanske jame letno obišče med 130 tisoč in 170 tisoč obiskovalcev, je delež države v petih letih slaba 2 milijona in pol evrov. V preteklem 5-letnem obdobju je namreč ta park za opravljanje svojih nalog zagotovil kar 81 % lastnih sredstev. Tukaj bi bil potreben razmislek, da bi po zgledu Postojnske jame podarili koncesijo tudi za Park Škocjanske jame. Cilji upravljanja, ki izhajajo iz resolucije, ohranjajo Škocjanske jame in drugi podzemni svet, ohranjajo ugodno stanje naravnih vrednot, živalskih in rastlinskih vrst ter habitatnih tipov in razvijajo okolju prijaznega obiskovanja in širjenja zavesti o parki. Resolucija krepi vključevanje lokalnega prebivalstva pri razvoju dejavnosti in aktivnosti v parku in krepi vloge upravljavca parka na vplivnem in prehodnem območju, zato bomo v Novi Sloveniji Predlog resolucije oziroma Program varstva in razvoja Parka Škocjanske jame podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Spoštovani prisotni! Regijski park Škocjanske jame so eden najlepših slovenskih biserov in spomenik, ki je vpisan na Unescov seznam svetovne dediščine. Za park je značilna velika pestrost rastlinskih in živalskih vrst ter habitatnih tipov, med katerimi so številni zavarovani, redki ali celo ogroženi. Park se razprostira na območju Natura 2000, biosfernem območju Kras, pri čemer so v Škocjanskih jamah edinstvena podzemna mokrišča. Park inscenira naravno danost in za njegove naravne in estetske vrednosti se lahko v prvi vrsti zahvalimo naravi. Toda brez trdega dela, jasno postavljenih ciljev in osredotočenosti na doseganje le-teh bi ostalo zgolj pri tem. Zato da park živi in deluje dobro, je med drugim zaslužno tudi dobro in premišljeno načrtovanje. Kakovostno upravljanje parka in doseganje odličnih rezultatov sta plod strokovne podkovanosti zaposlenih in predanosti, s katero opravljajo svoje delo. Skrb za ohranjanje narave, zavzetost zaposlenih in kvalitetno delo se navsezadnje zrcali tudi v številu obiskovalcev, saj park vsako leto obišče vedno več ljudi. Takšni poglobljeni načrti tako niso dobrodošli le s kratkotrajnega vidika, temveč tudi z daljnosežnega. Le dobre razvojne usmeritve, jasna vizija in osredotočenost na doseganje ciljev lahko zares zajamčijo, da se bodo naravne vrednote in kulturne dediščine še naprej primerno ohranjale in bodo lahko v njih uživali naši zanamci. Poročilo, ki smo ga lahko prebrali, je dobro razdelano, vsebina pa pregledno razvrščena po vsebinskih sklopih. Postreže nam s splošnejšimi lastnostmi in značilnostmi Škocjanskih jam, kot tudi s podrobnejšimi opisi in ocenami stanj. Posebej pohvalno je poglavje o ciljih varstva in razvoja ter načini uresničevanja teh ciljev. V Poslanski skupini SAB bomo Predlog resolucije o Programu varstva in razvoja Parka Škocjanske jame za obdobje 2019–2023 soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Ivan Hršak. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani državni sekretar, spoštovani kolegice in kolegi! Osnovno poslanstvo regijskega parka Škocjanske jame je ohranjanje narave, kulturne krajine ter ustvarjanje razvojnih priložnosti. To poslanstvo se izkazuje v tem, da je park prepoznan kot pomemben del globalne mreže zavarovanih območij zaradi geoloških, geomorfoloških in hidroloških značilnosti krasa, njegove biotske raznovrstnosti in naravnih vrednot in kulturne krajine na lokalni, državni in mednarodni ravni. Tega se ne zavedamo samo v naši državi, temveč je neprecenljivost parka priznana tudi na mednarodni ravni, kajti park je proglašen za del svetovne dediščine Unesca, ima status varovanega območja, ne samo po slovenski zakonodaji, temveč tudi evropski, že pred 20 leti pa so bile Škocjanske jame vpisane v seznam svetovno pomembnih mokrišč Ramsarske konvencije kot prvo podzemno mokrišče na svetu sploh. Prav zaradi zaščite tega izjemno pomembnega območja je bil pred leti sprejet Zakon o regijskem parku Škocjanske jame, ki poleg Zakona o ohranjanju narave služi kot podlaga za pripravo Programa varstva in razvoja Parka Škocjanske jame. Ta program je po vsebini pravzaprav načrt upravljanja zavarovanega območja in vsebuje opis in celovito oceno stanja v parku, stanja na vplivnem območju parka in določa cilje varstva in razvoja ter način uresničevanja le-teh. Hkrati določa tudi načine za spremljanje učinkovitosti izvajanja tega programa. Javni park Škocjanske jame za uresničitev programa v obdobju 2019–2023 načrtuje nekaj manj kot 19 milijonov sredstev oziroma vsako leto nekje med 3,7–3,8 milijona evrov. Ta sredstva bo javni zavod pridobil iz državnega proračuna, iz sredstev, pridobljenih z lastno dejavnostjo, kot so na primer vstopnine, in drugih virov, kot so proračun občin ter evropska sredstva. Vsi, ki smo kdaj obiskali ta park, lahko dosedanje delo Javnega zavoda Park Škocjanske jame ocenimo kot pozitivno, prav tako pa lahko ta petletni program označimo kot dobro pripravljen. Dobro delo zaposlenih v tem javnem zavodu se odraža v vidnem napredku na zavarovanem območju. Zaposleni očitno tudi uspešno črpajo evropska sredstva, prav tako pa uspešno promovirajo park, kar se odraža na večjem številu obiskovalcev parka in posledično na višjih prihodkih iz lastne dejavnosti. Javni zavod z izvajanjem trajnostnih ukrepov prispeva k ohranjanju Škocjanskih jam in z uspešnim vključevanjem lokalnega prebivalstva v njegove aktivnosti k razvoju celotne skupnosti na območju regijskega parka. V Poslanski skupini Desus podpiramo Predlog resolucije o Programu varstva in razvoja Parka Škocjanske jame za obdobje 2019-2023.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Zvonko Černač. Izvolite.
Spoštovani vsi prisotni! Tako kot sta pred menoj že kolegica in kolega povedala, so nas ravno v teh dneh, ko obravnavamo resolucijo o Programu varstva in razvoja Parka Škocjanske jame, jamarji Jaka Jakovčič, Albert Ličen in moj sokrajan Luka Biščak razveselili z novico o odkritju novih dveh rovov jame, ki so ju poimenovali Skrita jama. Gre za pomembno odkritje, ki bo omogočalo nadaljnje raziskovanje v tem delu podzemnega sveta, ki je bilo doslej mogoče samo v nizkem vodostaju reke Reke, zato je prav, da tudi s tega mesta izrazimo zahvalo in priznanje vsem 24 jamarjem iz petih jamarskih društev, predvsem pa Luki Biščaku, ki je pred letom in pol preplezal steno v Martelovi dvorani in tam odkril dihalnik, skozi katerega je nastajal močan prepih, kar se je kasneje končalo z odkritjem novih delov Škocjanskih jam. Kljub temu da gre za pomembno naravno vrednoto, za pomemben del naše naravne in kulturne dediščina, pa ni čisto jasno, zakaj naj o programu varstva in razvoja odloča Državni zbor. Zakon o ohranjanju narave, na katerega se v preambuli tudi sklicuje predlagatelj, v 60. členu namreč določa, da načrt upravljanja zavarovanega območja, ki ga je ustanovila država, sprejme Vlada z uredbo. Tako je na primer v primeru ostalih zavarovani območji, v primeru na primer Triglavskega narodnega parka, v primeru Kobilarne Lipica in v številnih ostalih primerih. Le Zakon o regijskem parku Škocjanske jame vsebuje določbo o tem, da petletni program varstva in razvoja sprejeme Državni zbor, kljub temu da se Zakon o ohranjanju narave nanaša tudi na Škocjanske jame. V bodoče bi torej veljalo razmisliti o poenotenju. Po našem mnenju ni nobene potrebe, da o takih aktih odloča Državni zbor. Prav bi tudi bilo, da je časovnica teh dokumentov ista, ne pa tako, kot je to urejeno danes; nekje se ti programi sprejmejo za štiri leta, v tem primeru za pet let, v primeru Triglavskega narodnega parka za deset let. Bi pa moral Državni zbor opraviti razpravo in odločati o nečem drugem; o različnih upravljavskih pristopih pri upravljanju naše naravne, kulturne in zgodovinske dediščine. Tako kot ni argumentiranega odgovora na vprašanje o različni dolžini razvojnih programov, tudi ni jasno, zakaj država vzpostavlja različne pristope pri upravljanju naših naravnih vrednot, naše kulturne in zgodovinske dediščine. Zakaj s Parkom Škocjanske jame upravlja javni zavod, s Parkom Postojnske jame pa zasebnik? Gre za dve primerljivi naravni vrednoti, pri čemer je profitablinost druge bistveno višja in bi lahko ob ustrezni sistemski ureditvi zagotavljala sredstva za razvoj ostalih naravnih vrednot, ki nimajo tako močnega naravnega potenciala, ne pa tako, kot je danes, da se večina naravne rente preliva v zasebne žepe. Zakonodajo s področja upravljanja in gospodarjenje z naravnimi vrednotami, kulturno in zgodovinsko dediščino bi bilo torej smiselno poenotiti in medsebojno uskladiti. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu Predlogu resolucije niso bili vloženi, bomo o odločanju o Predlogu resolucije v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG PRIPOROČILA ZA OKREPITEV VARNOSTI V REPUBLIKI SLOVENIJI. Predlog priporočila je v obravnavo Državnemu zboru predložila Komisija za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Za dopolnilno obrazložitev predloga priporočila dajem besedo predsedniku komisije mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Drage poslanke in poslanci, dober dan! Mir je vse. Mir je temeljni pogoj za delovanje vseh družbenih podsistemov. Brez miru si ne upamo pošiljati svojih otrok v vrtce niti v šole, brez miru si ne upamo nakupovati niti v trgovinah. Brez miru se ne more razvijati prav nobena družba. Mir je kisik naše družbe. Žal pa mir postaja vse bolj redka dobrina. V letu 2018 se je na svetu zgodilo kar tisoč 584 terorističnih napadov, v katerih je žal umrlo 8 tisoč 100 ljudi. Največ terorističnih napadov se je zgodilo na Bližnjem vzhodu, nato sledi Afrika. Žal pa tudi v Evropi ni več pravega miru, ne mine niti leto dni brez terorističnega napada. Teroristične organizacije so spremenile svoj način delovanja. Žal so ga bistveno poenostavile. Iz kompleksnih terorističnih operacij so se preusmerile v mnogo bolj enostavne, kot so napadi z noži in vozili. Cilj je jasen, to je širjenje strahu in onemogočanje normalnega življenja. Hvala bogu, da smo v Sloveniji zadnja precej turbulentna leta preživeli brez terorističnega napada. Doslej smo vse tragične podobe zgolj gledali na televiziji, kar pa ne pomeni, da bo tako tudi v prihodnosti. Kot politiki smo dolžni storiti vse, kar je v naši moči, da zavarujemo naše državljane in da zagotavljamo mir. Tega se zavedamo tudi člani Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb, zato smo že na naši prvi seji komisije, to je 25. septembra, soglasno sprejeli sklep, da bomo pripravili Priporočilo za okrepitev varnosti v Republiki Sloveniji, saj želimo biti aktiven deležnik pri sprejemanju ukrepov za večjo varnost. Komisija je nato 16. oktobra 2018 obravnavala delovni osnutek priporočila. Glede na razpravo članic in članov komisije smo dopolnjeni predlog priporočila obravnavali 13. novembra, dokončno pa smo priporočilo, ki je danes pred vami na vaših klopeh, sprejeli 11. decembra 2018. To je zgolj nekaj ur pred tem, preden se je zgodil žalosten terorističen napad v Strasbourgu in nas znova opozoril na naše ranljivosti tudi v Sloveniji. Navedeno besedilo priporočila je nastajalo na podlagi predlogov, pobud in stališč, ki so bila podana na sejah komisije in tudi pridobljena ob posameznih nadzorih. Ne morem se strinjati, spoštovani predstavniki Vlade, da Knovs ni pristojen, da Državnemu zboru predlaga sprejetje predmetnega priporočila. Komisija za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb neposredno nadzira obveščevalne in varnostne službe. Funkcija nadzora je široka, saj vključuje celotno dejavnost obveščevalno-varnostnih služb ter nadzor nad izvajanjem prikritih preiskovalnih ukrepov. Pri našem nadzoru se pokaže zelo jasna slika pomanjkljivosti, težav in problemov. Draga Vlada, ne morete pričakovati, da bomo ob ugotovljenih nepravilnostih in težavah mižali. Naša dolžnost je, da pomagamo izboljšati varnost v Republiki Sloveniji. Naloga komisije je, da skozi nadzore ocenjuje in ugotavlja, ali trenutna pooblastila, pa tudi delovni pogoji in organizacijska struktura zadostujejo za učinkovito delovanje teh služb. Če ugotovimo, da je treba uvesti spremembe, smo dolžni te stvari tudi predlagati. Če tega ne smemo, ali kot pravi Vlada, da za to nismo pristojni, potem se seveda vprašam o smiselnosti našega delovanja. Pa da se vrnem nazaj na priporočilo. Komisija je v sprejetem priporočilu v 2. točki Vladi predlagala, da obveščevalnemu in varnostnemu sistemu zagotovi dodatna finančna sredstva. Preteklih deset let je bilo obdobje varčevanja in stiskanja in tudi v letošnjem letu se še vedno nismo vrnili na tisto obdobje pred krizo, vsaj kar se finančnih sredstev tiče. Vladi priporočamo tudi, da obveščevalnemu in varnostnemu sistemu vzpostavimo del zaposlovanja, ki bo omogočil pomladitev in pridobitev kadrov s posebnimi znanji, ki jih terja upravljanje s sodobno tehnologijo. Povprečna starost v naših obveščevalnih in varnostnih službah je visoka. Te službe pa za učinkovito delo potrebujejo mlad, svež kader, predvsem pa potrebujejo posameznike, ki poznajo današnjo moderno tehnologijo, ki se jo teroristične, pa tudi druge kriminalne združbe poslužujejo. Priporočamo tudi, da Vlada pripravi posodobitev normativne podlage za delovanje obveščevalnih in varnostnih služb in da omogočimo vsi skupaj uporabo učinkovitih orodij za soočanje s sedanjimi grožnjami. Že tako so varnostne in obveščevalne službe vedno korak za kriminalci in teroristi in če nimajo ustreznih orodij, potem niso le korak, ampak so kilometre za temi službami. To je vse navedeno v 2. točki našega priporočila. Temu sledi 3. točka priporočila, ki jasno pravi, da komisija pričakuje v primeru povečanja finančnih sredstev, pomladitve služb in tudi večjih pooblastil oziroma bolj učinkovitih orodij, da se okrepi tudi nadzor nad temi službami. Zato Vladi priporočamo, da vzpostavi sistem zavor in ravnovesij pri vodenju in delovanju obveščevalno-varnostnega sistema, in sicer tako da bi predstojnike navedenih služb imenovala Vlada, namestnike pa Komisija za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Vladi predlagamo tudi vzpostavitev učinkovitega sistema varnostnega preverjanja, ki bi onemogočili zaposlovanje oseb, ki predstavljajo varnostno tveganje, ter omogočil njihov umik v primerih, ko so že zaposlene. Najbolj takšen izpostavljen primer je, ko je pripadnik Slovenske vojske ustrelil policista in znotraj tovrstnih struktur bi morali imeti vzpostavljen sistem učinkovitega varnostnega preverjanja, da bi tovrstne stvari lahko preprečili. Predlagamo tudi oblikovanje ministrske nadzorne skupine, ki bi še dodatno okrepila nadzor. Predlagamo pa tudi okrepitev naše Komisije za nadzor varnostnih in obveščevalnih služb, da bi nam pri našem delu pomagali tudi strokovnjaki; strokovnjaki, ki so nekoč delali na drugi strani, torej na strani tistih, ki jih mi nadzorujemo, morda pravnike s področja varovanja človekovih pravic in tudi kakšnega informatika, da bi lahko naše nadzore opravljali čim bolj učinkovito. Seveda pa je pri uresničevanju 2. in 3. točke našega priporočila nujno tudi zavedanje, kateri so domači in globalni trendi, ki predstavljajo varnostna tveganja za Republiko Slovenijo. Komisija je v 1. točki priporočila navedla enajst tovrstnih trendov. Vsekakor to niso edini, so pa tisti, ki so jih izpostavile članice in člani komisije v razpravi, seveda so lahko še kakšni drugi. Vsi se moramo zavedati, da Slovenija ni otok večnega miru. Vse, kar se dogaja okoli nas, nas lahko zelo hitro doseže. Kar gledamo na televizijskih ekranih, žal lahko postane tudi realnost na naših tleh. Hiter tehnološki razvoj, družbene spremembe na globalni in regionalni ravni, naš nacionalni varnostni sistem postavljajo pred nove izzive in zahteve, na katere se je treba odzvati. Seveda pa komisija ves čas poudarja, da pri vseh dodatnih pooblastilih, denarju in ljudeh, ki jih bodo te službe dobile, potrebujemo tudi učinkovit parlamentarni nadzor, ki se je večkrat pokazal kot zelo potreben in nujen in je imel tudi pomembne preboje. Vsem nam je znan primer Kangler. Uporaba prikritih preiskovalnih ukrepov zoper njega je bila sicer zakonita, saj jih je odrejal preiskovalni sodnik, so pa naši nadzori, nadzori naše komisije pokazali: prvič, da je bila uporaba prisluškovanja velikokrat nesorazmeren ukrep; in drugič, da so bili pripisi prisluhov neustrezno hranjeni. Zakaj? Bil je primer, da je policija šla po odredbo za prisluhe, pa je preiskovalni sodnik to odredbo zavrnil. Ampak čez nekaj časa je šla policija ponovno z enako zahtevo pred drugega preiskovalnega sodnika in ta je prisluhe odobril. Obstajajo tudi primeri neustreznega hranjenja teh prisluhov, ko so se prisluhi o zasebnih pogovorih gospoda Kanglerja kar naenkrat znašli v medijih. To so bili tisti deli prisluhov, ki so nerelevantni, ki v zvezi z dejanji, ki so mu bili očitani, niso imeli nobene zveze. V primeru prestrezanja informacij s strani Sove zoper slovenske državljane, ki jih je odobril predsednik Vrhovnega sodišča, je naša komisija v enem primeru tudi odkrila, da je bil ta prisluh odobren, torej bi lahko rekli zakonit, vendar pa je bil absolutno nesorazmeren in delan na zalogo, in sicer z namenom, da se bo morda le našel nek utemeljen sum pri posamezni osebi za pregon oziroma njegovo diskreditacijo. Skratka, bili so primeri, ko se je nadzor telekomunikacij in drugih komunikacij izvajal do maksimuma, to je 24 mesecev oziroma 2 leti, ampak na koncu ni bilo nobenih utemeljenih dokazov. Tudi nerelevantni posnetki se niso uničevali, dokler to informacijska pooblaščenka ni odredila z odredbo. Komisija za nadzor varnostnih in obveščevalnih služb je nadzorna komisija, ki ščiti temeljne človekove pravice vseh naših državljanov. Komisija si želi učinkovito delovanje naših obveščevalnih in varnostnih služb, ki pa mora biti združljivo z načeli pravne države. Da bi to lahko postalo dejstvo, mora biti izpolnjena tudi 4. točka priporočila, to je, da od Vlade zahtevamo, da nam nemudoma pošlje vse tajne pravilnike in navodila, ki jih pri svojem delu uporabljajo nadzorne službe. Bil je primer, ko policija naši komisiji ni želela predati pravilnikov, kako deluje s tajnimi policijskimi sodelavci, ker je bilo to za komisijo vendarle pomembno v primeru Ornig. Pri zadnjem obisku na policiji je vendarle bil dosežen preboj in je generalna direktorica policije povedala, da bo naši komisiji vendarle dovolila vpogled v te pravilnike, kar je edino logično in normalno, saj v demokratični državi ne smejo obstajati tajni oziroma prikriti pravilniki. Kako narediti učinkovite obveščevalne in varnostne službe, ki bodo delovale po principu strokovnosti in zakonitosti, brez vmešavanja politike oziroma političnih sugestij, obenem pa bo država na teh ključnih funkcijah imela strokovne ljudi, ki ne bodo počepnili pred vsakokratnimi političnimi pritiski, pa je morda že predmet za kakšno drugo priporočilo. Drage poslanke in poslanci, najbrž me razumete, da kot predsednik komisije pričakujem, da boste navedeno priporočilo podprli v celoti, saj je to priporočilo korektno, natančno in objektivno in ne nazadnje delali smo ga skupaj na kar štirih različnih sejah.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja Vlade dajem besedo ministru za notranje zadeve gospodu Boštjanu Poklukarju. Izvoli.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik Državnega zbora, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Komisija za nadzor nad obveščevalnih in varnostnih služb je na Vlado naslovila Predlog priporočila za okrepitev varnosti v Republiki Sloveniji ter jih predložila Državnemu zboru v obravnavo. Najprej bi želel predstaviti načelno mnenje Vlade Republike Slovenije, da Knovs v skladu s Poslovnikom Državnega zbora in Zakonom o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb ni pristojen, da Državnemu zboru predlaga sprejetje predmetnega priporočila. Pri tem priporočilu ne gre za nadzor dejavnosti obveščevalno-varnostnih služb ali skladnosti njihovega delovanja s politiko nacionalne varnosti in smernicami Vlade ali za nadzor nad uporabo z zakonom določenih posebnih oblik, metod in ukrepov pridobivanja podatkov obveščevalno-varnostnih služb in varnostnih služb. Gre za predlog splošnih priporočil, ki se nanašajo na splošne ukrepe, ki naj jih realizira Vlada, predvsem na področju nacionalne varnosti. Vlada Republike Slovenije se zaveda izrednega pomena nacionalno-varnostnega sistema. To je že opozorila v Poročilu o težavah pri odkrivanju dejavnosti, ki ogrožajo ustavno ureditev Republike Slovenije, dokument pa je bil oktobra 2018 poslan Državnemu zboru in Knovs. Vlada se je ne glede na načelno mnenje o nepristojnosti predlagatelja tega priporočila odzvala s pisnim mnenjem k posameznim priporočilom, ki ste ga tudi prejeli. Menim, da je vsaka razprava o pomenu nacionalne varnosti koristna in dobrodošla, posebej zato, ker smo se od svojega prvega dne resno lotili prenove in krepitve celotnega nacionalno-varnostnega sistema. Slovenija je varna in urejena država, stopnja ogroženosti je na drugi od petih stopenj in je opredeljena kot nizka. Pristojni organi stalno spremljajo razmere znotraj države, v sosednjih državah ter širše v regiji in globalno. Vlada se zaveda vseh pomanjkljivosti in težav, s katerimi se obveščevalni in varnostni organi srečujejo pri zagotavljanju čim višje ravni varnosti v Republiki Sloveniji, pomanjkljivosti na področju strateško-usmerjevalnih dokumentov, pa tudi neustreznosti, pomanjkljivosti ali odsotnosti nekaterih drugih pravnih podlag, ki bi povečale učinkovitost obveščevalno-varnostnega sistema. Zato je že identificirala nekatere rešitve in predloge za krepitev učinkovitosti dela na področju zagotavljanja varnosti. Na oblikovanju celostne rešitve pa zdaj delajo strokovnjaki iz posameznih resorjev. V pripravi je nova resolucija o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije, ki je v javni obravnavi. Ta bo na novo ovrednotila spremenjeno varnostno okolje ter upoštevajoč predvsem prihodnje izzive in priložnosti, ki jih imamo, opredelila sodobne varnostne izzive. V Vladi se zavedamo, da so za učinkovito zagotavljanje varnosti nujne tudi spremembe zakonodajnega okvira, ki opredeljujejo pooblastila subjektov nacionalno-varnostnega sistema. Z namenom oblikovanja ustreznejše, predvsem pa času in družbenim spremembam prilagojene opredelitve pooblastil varnostnih organov se intenzivno medresorsko usklajujeta noveli Zakona o kazenskem postopku ter Zakona o nalogah in pooblastilih policije. Vlada bo v okviru tega posebno pozornost namenila kadrovski krepitvi obveščevalnih in varnostnih služb. Kljub opozarjanju stroke je pretirano zmanjševanje obsega finančnih sredstev, namenjenih za nacionalno varnost v preteklih letih, privedlo do slabšega socialnega statusa zaposlenih v nacionalno-varnostnem sistemu, hkrati pa povzročilo velik zaostanek na področju opremljenosti in predvsem razvoja sistema. Nadzor nad delom obveščevalnih in varnostnih služb vsekakor mora biti, saj so zlorabe nedopustne. Menim pa, da je nadzor že v sedanji pravni ureditvi ustrezno urejen. Delovanje teh služb je že zdaj podvrženo temeljitemu parlamentarnemu, sodnemu in civilnemu nadzoru. Temelj korektnega sodelovanja med vsemi deležniki predstavlja namreč delovanje vseh vpletenih strani znotraj pristojnosti, ki jih opredeljujejo zakoni. Ti pa morajo biti oblikovani tako, da so pristojnosti in odgovornosti jasno opredeljene. Za uresničitev namena parlamentarnega nadzora, ki je v pravni in demokratični državi še kako pomemben, Vlada izpostavlja in poudarja pomen konstruktivnega in učinkovitega sodelovanja tudi ob predlogih sprememb zakonodaje. Spoštovane poslanke in poslanci! Ne dvomim, da imamo vsi pred očmi isti cilj, to je čim večja varnost v državi. Zato vas pozivam h konstruktivnim predlogom in tehtnim rešitvam, ki bodo kar v največji meri pripomogle k uresničevanju tega cilja. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej Poslanska skupina Socialnih demokratov in Matjaž Nemec.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi, spoštovana ministrska oziroma vladna ekipa! Dokument, ki ga danes obravnavamo, je predstavljen kot akt, ki naj bi ga poslanci Državnega zbora enotno podprli in danes predstavili širši javnosti; seveda to ni tako. Dokument je pripravljen in potrjen s podporo treh opozicijskih strank in nagovarja vsebine, ki bi se jih delno lahko interpretiralo kot vsebine, ki terjajo razmislek o sodobnem času. Po drugi strani pa iz njega lahko razberemo jasno selekcijo med tem, kar misli opozicija, da je prioriteta. Torej, če sem zelo konkreten, dokument je nastajal v nesoglasju z večino, dokument nagovarja samo en del grozeče nevarnosti. Naj navedem samo primer. Ko smo naštevali varnostna tvegana v Republiki Sloveniji, smo se že dodobra znašli na različnih begovih; torej za nekoga je terorizem, ki se je zgodil v Belfastu pred enim tednom, nekoliko manj vreden kot tisti terorizem, ki se je zgodil v kakšni drugi evropski državi, ki ima kakršnokoli religijo ali pa vero. Ali pa po drugi strani, ko govorimo o omejitvi svobode govora, se po drugi strani sovraženega govora niti ne dotikamo. Želim vam orisati, na kakšen način je dokument nastajal. Kdorkoli od nas je predlagal kakršnokoli dopolnilo, seveda na načelni ravni, je bilo to sprejeto, ko je bilo pa treba potrditi ta akt, tega soglasja ni bilo. Seveda parlamentarni nadzor nad obveščevalno-varnostmi službami je ena od najpomembnejših oblik demokratičnega nadzora in nazadnje tudi usmerja dela nosilcev obveščevalne dejavnosti, predvsem zato, ker imajo varnostne in obveščevalne službe z zakonom določena pomembna obvestila, s katerimi se lahko doseže in poseže tudi v posameznikove človekove pravice in svoboščine na eni strani, čeprav so le-te zagotovljene in zaščitene tudi z Ustavo Republike Slovenije. Dokument, ki je pred nami in ki ga obravnavamo, se dotika določenih tem, ampak ne vseh. Torej, spoštovanje institucij Republike Slovenije se kaže tudi v odnosu, na primer do sodišč, četudi za dotičnega kakšnega odločitev ni pravilna. Prav tako menimo, da med nespoštovanje državnih institucij sodi tudi nazivanje institucij, kot je na, denimo, krivosodje in seveda spodbujanje ljudi k nespoštovanju posameznih institucij države, še posebej, če to počno najvišji člani politike. Tega vprašanja se ne dotikamo. Z negativnim demokratičnim trendom v Sloveniji, kar se tudi v večje delu Evrope pojavlja kot fenomen, se srečujemo v Sloveniji več kot 10 let in tudi tega nagovarjamo v tem dokumentu – sicer prav to vprašanje po moji oceni ne sodi v parametre tistega, kar je lahko varnostna grožnja naše države. Na nek način se moramo lotevati teh izzivom z drugačnimi principi. Spoštovani kolegice in kolegi, kot sem že skušal omeniti uvodu: Socialni demokrati na noben način takega dokumenta ne moremo podpreti, se nam ne zdi niti demokratičen, kaj pa še vreden vsebinske presoje. Temu, kot vidite, je tudi namenjena današnja razprava in ni pretirane želje po njej. Vsekakor pa so dokumenti, omenjani na nekaterih področjih, za katere bo morala država, ne le aktualna vlada, pripraviti razvojne usmeritve, ki bodo morali preseči strankarske okvire. To pa omenjam zaradi tega, ker v tem dokumentu tega nismo bili sposobni. Še posebej za tiste, ki temeljijo na ustrahovanju naroda pred neznanim. Naloga vseh nas članov Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb pa je, da na podlagi pooblastil, ki nam jih daje zakon, naloge tudi odločno, enotno opravimo, da se bodo prebivalci Republike Slovenije počutili varne ne le z vidika zunanjih sovražnikov, ampak še posebej pred zlorabo pooblastil tistih, ki imajo pooblastila tudi za poseganje v človekove pravice. Socialni demokrati tega predloga na bomo podprli.
Hvala lepa. Samo gospod Nemec, želje po razpravi ne more biti, ker poslovnik to onemogoča, ker ni bilo vloženih amandmajev, ne zaradi drugih razlogov. Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvoli.
Hvala. Spoštovani prisotni! Komisija za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb si je za eno od svojih prioritet v novem mandatu zadala konstruktivno sodelovanje z vsemi deležniki na področju zagotavljanja nacionalne varnosti. Komisija je zato Vlado že septembra zaprosila za pisno poročilo o razmerah v nacionalno-varnostnem sistemu. Na podlagi vladnega poročila je komisija pristopila k oblikovanju vsebinskih priporočil za okrepitev varnosti v Republiki Sloveniji. Priporočila temeljijo na oceni varnostnih tveganj, ki jih predstavljajo domači in mednarodni trendi, kot so porast migracij, kibernetskih napadov in podobno. Zavedamo se pomanjkljivosti in težav, s katerimi se obveščevalni in varnostni organi srečujejo pri zagotavljanju čim višje ravni varnosti v Republiki Sloveniji, zato podpiramo sam namen in cilje priporočila, saj vemo, da so nastajali dobronamerno, v skrbi za našo skupno varno prihodnost. Vendar pa v Poslanski skupini Stranke modernega centra obžalujemo, da je razprava o nacionalnovarnostnih vidikih in tveganjih po nepotrebnem dobila ideološke predznake takoj, ko so bili kot potencialno varnostno tvegani opredeljeni tako široko pojmi, kot so na primer migracije, svoboda govora ali širjenje sovražnega govora, ali celo negativni demografski trendi. Menimo, da je varnostna problematika izjemno pomembna strokovna in državotvorna tema, v okviru katere ni prostora za politizacijo in ideologijo nobene vrste, zato priporočila ne moremo podpreti. Opozarjamo pa, da je strokovnih javnih razprav na temo varnosti premalo, saj večinoma potekajo za zaprtimi vrati. Tako je današnja seja po dolgem času nova priložnost za več kot koristno izmenjavo mnenj na parlamentarni ravni, seveda, če bo ostala znotraj vsebinskih okvirov. Naj poudarim, nacionalna varnost je širok pojem, zato ni mogoče reči, da je komisija pri pripravi svojih priporočil formalno prekoračila svoje pristojnosti. Dejstvo je, da Republika Slovenija sodi med najbolj varne države na svetu. Podatki kažejo nizko stopnjo ogroženosti prebivalstva in pričakujemo seveda, da tako tudi ostane. Vsi subjekti nacionalnovarnostnega sistema v državi torej delujejo dobro in zagotavljajo visoko stopnjo varnosti, vendar pa vedno obstajajo možnosti za izboljšave. Že prejšnja vlada je pomenu nacionalne varnosti namenila veliko pozornosti, tudi na zakonski ravni. Tako je bil na primer ustrezno noveliran Zakon o policiji, sprejeta pa sta bila tudi nova zakona o kritični infrastrukturi in o informacijski varnosti. Prav tako je bil v okviru projekta vladne projektne pisarne vzpostavljen sistem kriznega upravljanja in vodenja. K odpravi nadaljnjih sistemskih pomanjkljivosti pa je že pristopila tudi aktualna vlada. Tako je že v pripravi nova resolucija o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije. Sistem nacionalne varnosti je namreč treba nenehno prilagajati varnostnim izzivom okolja in časa. V predlogu prenovljene resolucije je razbrati, da bi Sova v prihodnje lahko dobila okrepljena pooblastila, usmerjena v zgodnje odkrivanje nasilnega ekstremizma s ciljem pomoči policiji pri preiskovanju tovrstnih zadev, in bi lahko zbirala podatke tudi o slovenskih državljanih. V Poslanski skupini SMC pri tem opozarjamo, da gre za zelo občutljivo tematiko, ki terja zelo premišljen in nujno tudi uravnotežen pristop. Ob povečevanju pooblastil obveščevalnim službam je treba vzporedno in nemudoma zagotoviti enakovredne nadzorstvene ukrepe tako na politično-parlamentarni kot tudi na strokovni ravni. Morda po vzoru Nemčije, ki ima za to na primer stalnega neodvisnega varnostnega pooblaščenca. Zavedati se je treba, da več pooblastil obveščevalcem nujno pomeni hkrati tudi več nadzora nad njimi, še pred tem pa je treba opraviti več strokovne razprave, kako učinkovito na novo urediti to področje, saj je svoboda posameznika dragocena civilizacijska in z ustavo varovana pravica. Hvala lepa.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica. Izvoli.
Hvala lepa in lep dober dan! Funkcija parlamentarne komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb je pomembna oblika demokratičnega nadzora. Knovs, kot mu po navadi rečemo, naj bi nadzoroval obveščevalne in varnostne službe, vršil naj bi nadzor nad uporabo prikritih preiskovalnih ukrepov, metod in ukrepov pridobivanja podatkov ter nad drugimi represivnimi in invazivnimi ukrepi, ki jih te službe izvajajo. To je Knovs v teoriji, v praksi pa je Knovs v zadnjih dveh mandatih postal tak izključen podaljšek propagandnega aparata desnice; najprej pod taktirko gospoda Grimsa, zdaj pa tudi pod vodstvom gospoda Tonina bo očitno šel v isto smer. Zaradi nedopustne zlorabe Knovsa za lastno propagando SDS je član Levice, če se spomnite, v prejšnjem mandatu iz komisije celo izstopil. V času ko se slovenske obveščevalne službe soočajo z resničnimi težavami, z aferami, z nepravilnostmi, s sumi nekaznivega delovanja in tako naprej, se je Knovs v zadnjih petih letih na primer ukvarjal z varnostmi vidiki prepovedi nekega koncerta nekega tretjerazrednega ustaškega pevca, z obračunavanjem s komunisti preko tajnih depojev Udbe in seveda zimzeleno temo – napovedovanjem apokalipse, ki da bo prišla zaradi prosilcev za azil. Če ste prebrali današnja priporočila, lahko ugotovite, da se Knovs zdaj zlorablja še naprej, le da tokrat v malce bolj krščanskem duhu. Poglejmo praktično: s priporočili Knovs ugotavlja, da nacionalno varnost strateško najbolj ogroža negativni demografski trend, ki povzroča kadrovski manko predvsem pri Slovenski vojski, pri policiji in drugi službah, ki skrbijo za nacionalno varnost, a sočasno jo ogrožajo tudi migranti. Vmes najdemo še očitno in namerno laž, da se lahko pričakujejo še dodatni rekrutacijski problemi, ki izvirajo iz dejstva, da 17 odstotkov v Sloveniji živečega prebivalstva ni rojenega v Sloveniji. Zdaj pa si nalijemo čistega vina. Prvič, v Sloveniji po zadnjih podatkih Statističnega urada živi 6,1 odstotka tujcev. Drugič, pojavlja se vprašanje, ali res med vrsticami sporočate, da lahko poklic policista opravlja samo nekdo, ki je rojen v Sloveniji in so v Sloveniji rojeni tudi njegovi starši. Knovs se torej z drugimi besedami zavzema za diskriminacijo pri zaposlovanju na temelju rase, na temelju narodnosti, na temelju rojstva. Med vrsticami pa lahko zaznamo še ta vseskozi prisoten poziv k dvigu natalitete, ki bi ga bržkone najbolj plodno dosegli s prepovedjo splava in plačljivo kontracepcijo. V priporočilih se med grožnjami nacionalni varnosti znajdejo tudi resne težave pri vzpostavljanju vladavine prava in omejevanje svobode govora in seveda odgovornosti – kakopak – komunistov za oboje. Delovanje Knovsa in akti, kot so ta priporočila, so sramota. Niso nič drugega kot očitna zloraba komisije in njenih pooblastil, komisijo pa, ki naj bi predstavljala enega ključnih demokratičnih nadzorov nad izvajanjem najhujših posegov v zasebnost posameznikov, je desnica ugrabila za dosego svojih lastnih političnih interesov in koristi. Varnostnega sistema v prvi vrsti ne ogrožata niti demografska slika niti begunci. V prvi vrsti varnost v Sloveniji ogroža ravno hujskaški propagandni aparat desnice, ki si je zdaj za dosego svojih lastnih interesov prisvojil še Knovs. Varnostne in obveščevalne službe so zadnjih pet let praktično brez nadzora, srečujejo se z resničnimi težavami. Knovs se namesto z njihovim nadzorom ukvarja z organizacijo samopromocijskih akcij. Priporočila, ki jih obravnavamo danes, niso nič drugega kot to, zato jih v Levici ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Blaž Pavlin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati. Izvoli.
Hvala za besedo. Spoštovani! Predlog priporočil, ki jih danes obravnavamo, je komisija obravnavala na svojih štirih sejah. Na prvih treh sejah koalicijski poslanci, člani omenjene komisije, niso imeli nikakršnih pripomb na predlog besedila, težave pa so imeli na zadnji seji, ko je komisija sprejemala končno besedilo priporočil. Kljub temu da so imeli pomisleke glede besedila, pa niso vložili nikakršnih amandmajev na predlog in tudi danes, ko sprejemamo na seji Državnega zbora predlog priporočil, koalicijske poslanske skupine niste vložile nikakršnih amandmajev, ki bi lahko spremenili sam predlog besedila priporočil. Drugače se pa v Novi Sloveniji zavzemamo za takšno politiko do notranje varnosti, ki bo državljanom zagotovila visok nivo varnosti in s tem ustrezno kvaliteto življenja. Slovenija je del širšega evropskega prostora in del Evropske unije in zveze Nato. Notranja varnost je zato odvisna tudi od zunanjih dejavnikov, ti pa so se v zadnjih letih precej spremenili. V Evropi smo priča močno povečanim ilegalnim migracijam in številnim terorističnim napadom. Pri nas terorističnih napadov še ni bilo in z ustreznimi varnostnimi ukrepi moramo poskrbeti, da tako tudi ostane. Ob današnji podhranjenosti Slovenske vojske in policije in ob dejstvu, da se migrantska kriza lahko v trenutku spet razvije v neobvladljive razsežnosti, se moramo zavedati, da se razmere kljub trenutnemu zatišju lahko čez noč spremenijo. Dolžnost naše države ni le preprečevati teroristična dejanja na svojem ozemlju, temveč je njena dolžnost kot šengenske države tudi preprečevanje prehajanja teroristov in potencialnih teroristov ter orožja v Evropsko unijo. Obveščevalno-varnostni sistemi je v celotnem varnostnem sistemu v največji krizi; številne afere, prepletene s politiko, in na koncu še stavka kažejo na velike težave tega sistema. Moral bi predstavljati oči in ušesa varnostnega sistema oziroma zagotavljati preventivno varnostno, obveščevalno in protiobveščevalno delovanje. Da je s sistemom nekaj narobe, se je izkazalo že v primeru italijanske ovadbe zoper slovenskega tujega borca, ki je bil kasneje v Italiji za sodelovanje s teroristi tudi obsojen. Protiobveščevalni aparat je zatajil v arbitražni aferi, saj še vedno ni jasno, kdo je prisluškoval našim diplomatom. Spremenjene varnostne razmere zahtevajo učinkovit obveščevalno-varnostni sistem. Migracije milijonov migrantov iz Afrike in Bližnjega vzhoda se bodo nadaljevanje, teroristične aktivnosti ne upadajo, ruski vpliv in vojaška prisotnost v neposredni soseščini EU in Nata se krepita in na koncu koncev imamo nerešeno mejno vprašanje, ki občasno pripelje na mejo omejenega konflikta. Vsi navedeni varnostni izzivi narekujejo prenovitev in ustrezno organiziranost obveščevalno-varnostnega sistema. Ta je bil postavljen v 90. letih za povsem drugačno varnostno okolje. V tem času se je varnostno okolje dodobra spremenilo, sistem pa ostaja rigiden. Potrebna je vzpostavitev celovitega obveščevalnega delovanja na strateškem nivoju, vzpostavitev ustrezne in enotne protiobveščevalne zaščite in poenotenje delovanja na varnostnem področju. Te spremembe zahtevajo primeren družbeni konsenz in spremembo zakonodaje. Posledično je treba dodobra reorganizirati obveščevalno-varnostne službe, jih depolitizirati, strokovno nadgraditi in pomladiti. Zagotoviti je treba ustrezna sredstva, da bo obveščevalno-varnostni sistem tudi v tehničnem smislu moderniziran in učinkovit. V Novi Sloveniji pozdravljamo, da je komisija pripravila Predlog priporočila za okrepitev varnosti v Republiki Sloveniji, ki lahko predstavlja začetek krepitve obveščevalno-varnostnega sistema. Predlog priporočila bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli.
Hvala lepa. Branko Simonovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvoli.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred nami je obravnava Predloga priporočila za okrepitev varnosti v Republiki Sloveniji, ki ga je pripravila Komisija Državnega zbora za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Pri tem je treba povedati, da ima v Knovsu večino članov opozicija, zato bi bilo presenečenje, da na seji Knovsa priporočilo ne bi bilo sprejeto. Nekatera priporočila so v gradivu, ki obravnava krepitev varnosti v Republiki Sloveniji, korektno povzeta in z njimi soglašamo, nikakor pa ne moremo soglašati s tem, da negativni demografski trendi Slovenijo dolgoročno ogrožajo. Po naši oceni je že izbira pojma ogrožati neustrezna. Pripravljavec namreč staranje prebivalstva in odstotek rojenega prebivalstva v Sloveniji povezuje s kadrovskimi problemi v vojski, policiji in drugih službah, ki skrbijo za nacionalno varnost. Po naši oceni se te službe s kadrovskimi problemi ne srečujejo izključno zaradi staranja prebivalstva, temveč nanje prav gotovo vpliva tudi sistem plač v javnem sektorju, kamor spada večina teh služb, saj onemogoča primerno nagrajevanje. Med priporočili Knovsa lahko soglašamo s tistim, ki navaja, naj Vlada zagotovi dodatna finančna sredstva in za obveščevalno-varnostni sistem vzpostavi model zaposlovanja, ki bo omogočal zaposlovanje strokovnjakov za vsa področja varnosti in poskrbi za učinkovito in sodobno tehnologijo, ki se v te namene uporablja. V koalicijskem sporazumu o sodelovanju za mandatno obdobje 2018–2022 so se koalicijski partnerji zavezali k ohranitvi Republike Slovenije kot varne države in primerni ureditvi sistemov nacionalne varnosti, s tem da se bo izvedel skupni strateški pregled sistema nacionalne varnosti, ki bo zajemal vse podsisteme in bo podlaga za pripravo ter sprejetje nove, modernejše in ustreznejše resolucije nacionalne varnosti Republike Slovenije. Iz mnenja Vlade z dne 24. januarja 2019 o Predlogu priporočila za krepitev varnosti v Republiki Sloveniji je razvidno, da Knovs v skladu s Poslovnikom Državnega zbora in Zakonom o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb ni pristojna, da Državnemu zboru predlaga sprejetje predmetnega priporočila. Pri priporočilu Knovsu namreč ne gre za nadzor dejavnosti obveščevalno-varnostnih služb, ampak gre za predlog splošnih priporočil, ki se nanašajo na splošne ukrepe, predvsem na področju nacionalne varnosti. Vlada je opredelila pomanjkljivosti in težave, s katerimi se obveščevalni in varnostnih organi srečujejo pri zagotavljanju čim višje ravni varnosti v Republiki Sloveniji. Izpostavljene so bile pomanjkljivosti na področju strateško usmerjevalnih dokumentov, pa tudi neustreznost, pomanjkljivost in odsotnost nekaterih drugih pravnih podlag, ki bi povečale učinkovitost obveščevalno-varnostnega sistema. Poslanci Poslanske skupine Desus predloga priporočila za krepitev varnosti v Sloveniji ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Žan Mahnič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvoli.
Hvala za besedo, podpredsednik. Kolegice in kolegi! Sklep, da gre to priporočilo naprej, je bil sprejet s strani petih poslancev. Poslanka Monika Gregorčič iz SMC je bila takrat vzdržana, danes bo zaradi navodila stranke verjetno glasovala proti; proti pa so že takrat glasovali poslanci SD, LMŠ in Desusa. Da boste danes to priporočili zavrnili, sem jaz že takrat vedel, ker se enostavno ne strinjate s tem, kar je napisano. Poglejmo. Negativni demografski trendi; to vas očitno ne moti v smislu, da to dejansko obstaja. V zadnjih desetih letih se je povprečna starost dvignila za dve leti. Verjetno to v desetih, dvajsetih letih, tridesetih, če bo šlo tako naprej, ne bo nek eklatanten problem, dlje od lastnega nosu pa tako ali tako ne vidite. Verjetno pa računate, da bodo potem avtohtona ljudstva v Evropi tako ali tako nadomestili Arabci. Ne strinjate se tudi z drugo točko, to je povečanje nezakonitih migracij. Zakaj? Ker jih ravno vi povečujete in zato je logično, da tega ne morete sprejeti. Potem točke neuspešna integracija pri zakonitih migracijah, ravno tako ne morete podpreti, ker veste, da asimilirati si ne želijo, integracija je neuspešna, zagovarjate pa nek multikultularizem, kar pa z integracijo nima nič skupnega. Potem se ne strinjate tudi s terorizmom v povezavi s širjenjem radikalnega islama, ker če bi to podprli, bi si pljunili v lastno skledo. S tem bi pač priznali, da ste sokrivi za teroristične napade po Evropi, ko ste 500 tisoč ilegalnih migrantov spustili čez mejo in tudi med njimi so bili ti, ki so izvajali teroristične napade. Prav tako se ne strinjate s pogostejšimi kibernetskimi napadi, ker s tem bi priznali, da je Slovenija gola in bosa na tem področju, ampak to bomo tako ali tako videli v poročilu, ki ga bomo dobili. Prav tako se ne strinjate, da imamo resne težave pri vzpostavljanju vladavine prava, ker ravno zaradi tega ste vi lahko na oblasti. Če ne bi imeli resnih težav pri vzpostavljanju vladavine prava, vi ne bi že leta in leta vladali. Prav tako se ne strinjate, da imamo prisotno omejevanje svobode govora, kar je logično, ker ste vi tisti, ki to svobodo govora omejujete, jo želite omejevati in, kakor kaže, jo tudi boste. Nespoštljiv odnos do institucij in simbolov Republike Slovenije. Tudi za to ne morete glasovati, ker ravno vi to počnete, s tem ko se zbirate pod simboli bivšega totalitarnega režima in rajate z zastavami, ki so samostojno Slovenijo leta 1991 napadle. Prav tako se vam ne zdi problematično, da imamo širjenje delovanja organiziranih kriminalnih skupin in njihove naveze na posameznike ter skupine znotraj državnih institucij in nevladnih organizacij, ker ravno ta pomoč vam, današnjim koalicijskim strankam zoper pride prav in vam omogoča, da sploh ste lahko sestavili vlado in ste na oblasti. Edina stvar, ki bi jo pa mogoče, imam vsaj tak občutek, podprli, je pa stopnjevanje konfliktov na Zahodnem Balkanu, ker tukaj si pa res ne morete zatiskati oči, da tega ni. Skratka, zaradi vsega tega pod nobenim pogojem ne bi podprli, nobene dobronamernosti ni bilo, ker sicer bi za vse to, kar vas je motilo, vložili amandmaje in to priporočilo amandmirali. Želite pa nekaj drugega; želite pa dati pooblastila Sovi, da vas bo branila ne pred zunanjimi, ampak pred notranjimi sovražniki, pred tistimi, ki ne obkrožijo vaših strank na parlamentarnih lokalnih evropskih volitvah. Poglejte, komu bi vi radi dali pooblastila, da bodo vohunili za lastnimi državljani, jim vdirali v stanovanja, jim nameščali kamere in tako naprej. Pokazal bom slike, ki niso lažne. Pojdite na Google, vpišite Sova na pikniku, verjetno se spomnite tiste afere iz leta 2011. Takole sta oblečena pripadnika Sove na pikniku, takole ena od uslužbenk mrtvo pijana leži na tleh; druga, zopet dve, ena mrtvo pijana leži na tleh, druga vsaj skuša ostati. Skratka, vpišite Sova na pikniku in videli boste, kaj je takrat tam bilo! Tem ljudem vi želite pooblastila, da bodo vohunili za lastnimi državljani – norcem in pijanduram. Očitno želite novo zakonodajo sprejemati pod tistim starim geslom Bilu kuda, Udba svuda.
Hvala lepa. Jerca Korče bo predstavila stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvoli.
Hvala, predsedujoči. Koncept varnosti se je v zadnjih letih močno spremenil in kljub temu da mogoče varnostna tveganja vse prevečkrat povezujemo z vojaškimi grožnjami, je pojem varnosti zelo širok in naloga vsake odgovorne politike je; prvič, da prepozna varnostna tveganja, drugič, da jih jasno opredeli in da se z njimi ukvarja na ravni multidisciplinarnega povezovanja vseh deležnikov, ki so odgovorni za preventivo, ter ne nazadnje, da varnostna tveganja aktivno in tudi smotrno prepoznava in se na njih odziva. Je pa res, da velik problem lahko nastane, če se država varnostnih tveganj ne zaveda ali jih celo napačno detektira. Slednje je prvi korak k temu, da se na tveganja ne bo znala pravilno ali pa se sploh ne bo odzivala. V Listi Marjana Šarca bomo Predlog priporočila za okrepitev varnosti v Republiki Sloveniji zavrnili iz več razlogov. Prvič. Ocenjujemo, da je Knovs v skladu s Poslovnikom Državnega zbora in Zakonom o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb prekoračil svoja pooblastila in pristojnosti. Drugič. Menimo, da priporočila ne vsebujejo in ne prepoznavajo vseh varnostnih tveganj ter izpostavljajo nekatera področja, ki niso v skladu s strokovnimi podlagami. Nadalje menimo, da so v priporočilih izpostavljena področja, ki ne sodijo v resen tovrsten dokument in mestoma odražajo politično agendo določene politične stranke in željo po vsiljevanju prepoznave varnostnih tvegaj tam, kjer za to ni nobene resne osnove. Dokler bodo ti dokumenti oziroma tovrstni dokumenti kot grožnjo varnosti v Republiki Sloveniji prepoznavali ljudi, ki niso rojeni v Sloveniji, terorizem posplošeno povezovali z islamsko veroizpovedjo ter kot grožnjo opisovali celo simbole nekdanje države, jih bomo v Listi Marjana Šarca z vso odgovornostjo zavračali. Še tretji razlog. Vlada prepoznava pomen varnosti in že aktivno izvaja vse potrebno za prepoznavo pomanjkljivosti. V ta namen je bila že pred časom imenovana medresorska delovna skupina za pripravo resolucije o nacionalni varnosti ter medresorska delovna skupina za pripravo izhodišč za prenovo sistema nacionalne varnosti na področju varstva ustavne ureditve. Obe medresorski skupini sta svoje delo zaključili v tem mesecu. Delovni predlog Resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije je bil dan v javno obravnavo. Pri vsakem dokumentu, vezanem na varnost države, je po našem mnenju pomembno, da se zavedamo, da v globaliziranem svetu ne moremo uživati razvoja brez varnosti in varnosti brez razvoja. Ne enega niti drugega pa brez spoštovanja človekovih pravic; in varnost je ena izmed temeljnih človekovih pravic. Cilj mora biti zagotavljati varnost z minimalnim poseganjem na polje človekovih pravic. S trajnostnim razvojem države se zmanjšuje tudi verjetnost za ogrožanje varnosti človeka. Območja z višjo kvaliteto življenja, dobrim šolstvom, višjim standardom in boljšim zdravstvenim sistemom so na splošno prepoznana kot bolj varna. Kaj želim s slednjim poudariti? Poudariti želim široko polje, ki ga zavzema termin varnosti države in državljanov. Razumevanje, da varnost ni več vezana samo na tradicionalno poimenovanje oboroženih spopadov ter da je širok pogled pri obravnavanju varnosti nujen, če si želimo smiselno in celostno umestiti razumevanje varnosti in tudi varnostnih groženj v naši državi. Nadalje in ne nazadnje si v LMŠ želimo, da Knovs tvorno in smiselno najde svojo vlogo znotraj svojih pristojnosti in resno ter odgovorno pristopi k izzivom, ki nas čakajo v prihodnje. Vem in verjamem, da želja predsednika komisije je točno taka in pri tem bo imel popolno mojo podporo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k predlogu priporočila niso bili vloženi. Odločanje o predlogu priporočila bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez pol ure v okviru glasovanj. Prekinjam 17. točko dnevnega reda in 4. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 14. uri in 30 minut. (Seja je bila prekinjena ob 14.uri in se je nadaljevala ob 14.30.)
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, spoštovane gospe in gospodje, spoštovane županje! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 3., 2., 4., 5., 11., 12., 13., 14., 15., 17., 16., 6., 7., 8., 9. in 10. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje o predlogih odločitev. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. S tem pričenjamo prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o raziskovalni in razvojni dejavnosti, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji k prehodni in končni določbi niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga zakona o nekaterih koncesijskih pogodbah, nujni postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 35. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 11. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 11.]] S tem ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je na tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o reševanju in prisilnem prenehanju bank v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 1. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] S tem ugotavljam, da je zakon sprejet in zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predlog odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o ustanovitvi samostojnega visokošolskega zavoda Fakultete za informacijske študije v Novem mestu. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka v celoti. Hkrati vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah in dopolnitvi Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka v celoti. Tudi tukaj vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga odloka o spremembah Odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti 11. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o Programu varstva in razvoja Parka Škocjanske jame za obdobje 2019–2023. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu resolucije niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu resolucije v celoti. Tudi tokrat velja, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog resolucije neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga priporočila za okrepitev varnosti v Republiki Sloveniji. Ker k predlogu priporočila ni bilo vloženih amandmajev, prehajamo na odločanje o predlogu priporočila v celoti. Spregovoriti želi mag. Matej Tonin v imenu poslanske skupine. Izvolite.
Dragi poslanke, poslanci, dober dan! Poslanska skupina Nove Slovenije bo priporočila, seveda soglasno podprla. Priporočilo je sestavljeno iz štirih točk. Zadnja, četrta točka govori o tem, da so varnostne in obveščevalne službe naši komisiji dolžne predložiti vse pravilnike in akte in da v demokratičnih državah, ki imajo parlamentarno demokracijo, ne morejo obstajati tajni pravilniki in tajni akti, ki bi nam onemogočali nadzor, ki bi onemogočali civilni nadzor. To je četrta točka priporočila. 2. in 3. točka priporočila govorita o tem, da po 10 letih različnega varčevanja naše obveščevalne in varnostne službe potrebujejo več sredstev, potrebujejo pomladitev ekipe in potrebujejo tudi orodja, pooblastila in pristojnosti, ki bodo sledila razvoju modernih tehnologij. V 3. točki priporočila komisija jasno poudarja, da z večjimi pooblastili, večjim finančnim kolačem mora priti tudi boljši in kvalitetnejši nadzor. Zato v 3. točki priporočila navedemo celo serijo izboljšav zato, da okrepimo nadzor nad varnostnimi in obveščevalnimi službami. 1. točka pa je namenjena trendom, globalnim in tudi nacionalnim, ki lahko ogrožajo varnost Republike Slovenije. Seveda so ti trendi lahko subjektivna ocena. Komisija, večina v komisiji jih je opredelila 11 takih trendov, lahko bi zagotovo še kakšnega, v tem ni nobena težava. Bistveno pri vsej stvari pa je, da če bo danes to priporočilo oziroma ta akt Komisija za nadzor varnostnih in obveščevalnih služb padel, bo po moji oceni to prvič v zgodovini, da je nek akt, ki ga je sprejela ta komisija, na plenarni seji Državnega zbora tudi padel. To se bo zgodilo prvič. Zdi se mi pa nedopustno zaradi tega, ker ima parlament in tudi večina v parlamentu vedno priložnost, da z amandmajem umakne tiste točke priporočila, s katerimi se ne strinja. Danes sem razumel koalicijo, da ima težave s 1. točko priporočila od štirih. Zelo enostavno in elegantno bi vložili amandma, s katerim bi to prvo točko lahko črtali. Bistveno pa je, da bi šlo od te hiše ven politično sporočilo, da bo parlament zagotovil podlago za to, da bodo naše varnostne in obveščevalne službe lahko normalno in učinkovito delale.
Hvala, gospod poslanec. Prehajamo na glasovanje. En trenutek še, se opravičujem. V imenu poslanske skupine gospod Jani Möderndorfer. Izvolite. [[oglašanje iz dvorane]] V lastnem imenu. Izvolite.
Seveda bom sam glasoval proti, pa mi pravzaprav čisto nič ni žal za to, kar je zdaj povedal kolega Tonin, še posebej zato, ker v resnici bi Knovs moralo biti sram, da je sploh sprejel taka priporočila. Ne želim, da takšno sporočilo iz tega Državnega zbora pride, kot ste zapisali, da je nevaren element, varnostno tveganje predstavlja tudi velik delež prebivalcev nerojenih v Sloveniji. Oprostite, tega ne morem sprejeti kot surovo dejstvo in da to tudi deklariramo na način, kot ste si to predstavljali. Spoštujem vaše delo, kolega mag. Tonin, vaša prizadevanja, da ste želeli popraviti in v bistvu posodobiti ta priporočila v smislu tudi izboljšanja in spremenjenih pogojev, ki obstajajo, vendar ne rasističnih. To je za mene čisti rasizem. Zato enostavno ne pristajam na logiko, da moj sosed, moji poslanski kolegi, ki niso rojeni v tej državi, ali znanci, ki bi jih morali spraševati po tem, kje živijo; ali so primerni za določene poklice, za določena dela, in jih na ta način tudi po ustavi razlikujemo, česar nam ustava ne dovoljuje. Ne nazadnje sem Möderndorfer in moja družina je že več kot 100 let V Sloveniji in prihajam od drugod. Danes na »-ić« niso dobri, jutri pa mogoče že tisti, ki imamo kakšno drugo podlago. Oprostite, kolega Tonin, ta ideja vem, da je nastala kot gnili kompromis, ker večino v Knovsu ima desnica, ki svoje rasistične ideje razsaja že nekaj časa – ne bo uspelo. Upam, da še dolgo časa ne! [[znak za konec razprave]] .
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, imam eno vprašanje. Vidim javljeno gospo Jerco Korže, ali se še kdo želi javiti, da sprožimo postopek sestave liste? [[Oglašanje iz dvorane]] Prosim, da tisti, ki se želite prijaviti k razpravi, da se prijavite k obrazložitvi glasu – v vsakem primeru. Pričenjamo postopek sestave liste. Hvala, smo zaključili. Imamo v tem trenutku štiri prijave. Kot prvi ste mag. Matej Tonin, pripravite pa se gospa Jerca Korče. Izvolite.
Priporočila bom podprl, ker je notri veliko stvari, ki nas vse skupaj napeljujejo k temu, da smo dolžni vzpostaviti boljše pogoje za to, da bodo naše varnostne in obveščevalne službe lahko delale normalno, nemoteno, da bodo imele ustrezne finance, kadre in tudi orodja oziroma pristojnosti, da bodo lahko svoje naloge opravljale. Glede nekaterih motečih stvari naj povem, da tistega, kar je bilo danes izpostavljeno, ni v priporočilu. To je v neki obrazložitvi, ki je bila za nekatere moteča in zato sva si s poslanko SMC, gospo Gregorčič, na seji komisije prizadevala, da bi si z amandmajem ta del obrazložitve, ne priporočila, tudi umaknil s tega priporočila. Zanimivo je, da tega najinega amandmaja niso podprli preostali koalicijski poslanci. Ni to bistveno, po moje je ključno sporočilo tukaj samo to, da je koalicija imela eno in zelo enostavno orodje, ki se ji reče amandma. Z enim amandmajem bi lahko predlagala črtanje prve točke, ki govori o teh trendih in grožnjah. S tem bi najverjetneje odpadel tisti del, ki vas moti. Imate tudi ustrezno večino, da bi to z amandmajem najlažje naredili in tudi vas ne obsojam, tudi lahko razmišljate tako, da vam ta del priporočila ne odgovarja. Me pa skrbi, ker tega niste naredili, ker potem lahko upravičeno razmišljam, da imate tudi probleme in težave s tem, da bi službam zagotovili več denarja in jih pomladili.
Hvala, gospod poslanec. Besedo imate gospa Jerca Korče, pripravite se dr. Franc Trček. Izvolite.
Glasovala bom proti. Pa še enkrat na tem mestu – gospod Toni pozna tudi moje mnenje, da varnost je treba krepiti in da namen teh priporočil je bil res dober. Na koncu koncev smo pa dobili dokument, ki ni podoben res ničemur in zaradi tega ga moram zavrniti. Amandmaji bi pa pomenili to, da bi odstranili prvo točko, pustili ostale tri, štiri točke, ki so, reciva temu, v redu, ampak s tem bi dobili neko napol celoto, mi si želimo pa, da dobimo neko celoto, ki prepoznava tudi varnostna tveganja. Temu bo namenjena resolucija, ki jo je Vlada že dala v javno obravnavo. Bi pa samo nekaj povedala, vsaj pet poslancev v tem državnem zboru je v tem dokumentu opredeljenih kot varnostna grožnja in to je tista huda napaka tega dokumenta. Kolega Baković, če niste vedeli, ste varnostna grožnja Republiki Sloveniji, kolegica Tomić prav tako, ne nazadnje, da ne omenjam svojega kolega poslanca Golubovića. Če so to varnostne grožnje naše države, potem smo zašli dovolj daleč, da bomo po vsem utemeljeno taka priporočila zavračali in si prizadevali, kolega Tonin, da dobimo celosten dokument, ki bo prepoznal, kaj so prave grožnje naše države, zato ker smo dolžni našim državljanom zagotavljati primeren razvoj, primerno varnost in – še enkrat to, kar sem že v svojem stališču povedala – ob predpostavki spoštovanja človekovih pravic. Hvala.
Hvala, gospa poslanka. Dr. Franc Trček, pripravite se gospod Matjaž Nemec. Izvolite.
Hvala za besedo. Po osnovni izobrazbi sem naravoslovno-matematični tehnik in imam nek velik logičen problem. Velika večina nas je starejših od 27 let in smo rojeni v neki drugi državi. To, kar ste počeli včeraj pa del dneva pred tem – ja, mi smo res največja varnostna grožnja tej državi. Zamislimo se nad tem! Drugič, dva dni nazaj ste na veliko tulili, kako nekaj ne sme biti protiustavno. Zadnje, kar je lahko protiustavno, je lahko neko priporočilo, o katerem je kolega Jani govoril. Ni nobena skrivnost, da sva danes s Toninom imela nek urgentni sestanek, ki se je ukvarjal z resno varnostno grožnjo v Republiki Sloveniji, na kateri bomo verjetno morali v prihodnosti na kaki zaprti seji se pogovarjati. Ko je prišla arbitraža ven – navsezadnje mi pol familije živi na hrvaški strani, mama mi je Hrvatica, ampak sem slovenski poslanec –, sem šel hitro pogledat, koliko dobijo hrvaške tajne službe iz proračuna, koliko dobi naša. Tudi ne smem na odprti seji povedati, koliko »veliko« za izobraževanje letno dobi Sova. In sem si rekel: »Dobro jutro!« V tem delu se definitivno strinjam s Toninom. Vidim, da je Knovs še malo zašel. Nisem v njem, škoda, odkrito priznam, sem tudi malo jezen na svoje – takrat sem bil na dopustu, pa so to prehitro spustili. Ampak, na ta način, kot gre to, kar ste hoteli malo »smestiti«, če uporabim jezik svoje matere, v to priporočilo in kot gre debata na tej seji, mi se ne bomo rešili varnostnih groženj in tudi na evropskih volitvah ne in bo Evropa sama sebi še bolj varnostna grožnja, če bo volila take poslanke in poslance. Zlasti pa, če bo volila v Evropski parlament lenuhe, ker od osmih jih sedem dobesedno skoraj nič ni delalo, ki so zdaj tam v Bruslju. Hvala za besedo. Glasoval bom proti.
Hvala, gospod poslanec. Gospod Matjaž Nemec, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Seveda smo že naveličani teh razprav, ampak sem se čutil dolžan oglasiti se ob tej priložnosti. Namreč, kolegica Jerca Korče je jasno nakazala, kakšno grožnjo bi to pomenilo vsaj za pet poslancev. Zdaj si pa lahko predstavljate v državi, kjer se poveličuje rdečo zvezdo, kako se počuti poslanec, ki se piše Nemec. [[smeh v dvorani]] Ti akti ne kažejo kaj enotnosti države. Gotovo. Predsednik Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb govori in si je prizadeval, to priznavam, je eden od tistih opozicijskih poslancev, ki je dejansko tukaj iskal neko soglasje, ampak smo bili dejansko povoženi. Veste, pogovarjati se o 2., 3., 4. točki je praktično brezsmiselno, ko je okvir postavljen na napačnih osnovah. Govorim o islamskem terorizmu, ostali terorizem ne obstaja; govorimo o državljanih, kot je, da se ne bom ponavljal, Jani lepo obrazložil – drugorazredni, prvorazredni. Govorim nek jezik, ki ga mi ne uporabljamo, ga nekdo drug. Po tretji strani govorimo o tem, da poveličujemo svobodo govora, medtem ko sovražni govor pa niti ni omenjen v nobenem aktu. Torej, sam koncept je zastavljen na način, da samo izpostavlja določene elemente, ki se pojavljajo v naši družbi kot grozeči, in za nas je to nesprejemljivo. Amandma bi pomenil, da ponavljamo napake v osnovi tistega akta, ki bi moral biti formiran bistveno bolj na človeški način. Torej, absolutno bomo zavrnili to pobudo. Hvala lepa, predsednik.
Hvala, gospod poslanec. Lahko preidemo na glasovanje. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci glasujemo o predlogu priporočila. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 52. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da priporočilo ni sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga za razpis posvetovalnega referenduma obravnavi migracij. Odločamo o naslednjem predlogu sklepa: Razpiše se posvetovalni referendum o obravnavi migracij. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 54. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 54.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMBE 124. ČLENA RIMSKEGA STATUTA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je Državnemu zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbor ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 83, proti nihče. [[Za je glasovalo 83.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMENJENIH PRILOG I IN II K POGODBI O USTANOVITVI EVROPSKEGA MEHANIZMA ZA STABILNOST MED KRALJEVINO BELGIJO, ZVEZNO REPUBLIKO NEMČIJO, REPUBLIKO ESTONIJO, IRSKO, HELENSKO REPUBLIKO, KRALJEVINO ŠPANIJO, FRANCOSKO REPUBLIKO, ITALIJANSKO REPUBLIKO, REPUBLIKO CIPER, REPUBLIKO LATVIJO, REPUBLIKO LITVO, VELIKIM VOJVODSTVOM LUKSEMBURG, MALTO, KRALJEVINO NIZOZEMSKO, REPUBLIKO AVSTRIJO, PORTUGALSKO REPUBLIKO, REPUBLIKO SLOVENIJO, SLOVAŠKO REPUBLIKO IN REPUBLIKO FINSKO. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Ta zakon je obravnaval tudi pristojni odbor, to je Odbor za zunanjo politiko, ki nam je pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet.S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O SODELOVANJU V EVROPSKIH SATELITSKIH NAVIGACIJSKIH PROGRAMIH MED EVROPSKO UNIJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI NA ENI STRANI TER ŠVICARSKO KONFEDERACIJO NA DRUGI STRANI. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Matični delovni odbor, to je Odbor za zunanjo politiko, je poročal pisno, prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO ZAKONA O RATIFIKACIJI POGODBE O ANTARKTIKI. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo je poročal pisno. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 84, proti nihče. [[Za je glasovalo 84.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMENJENIH IN DOPOLNJENIH AKTOV SVETOVNE POŠTNE ZVEZE IN SKLEPNEGA PROTOKOLA K SPORAZUMU O POŠTNOPLAČILNIH STORITVAH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada, pisno je poročal Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 83, proti eden. [[Za je glasovalo 83.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 4. redno sejo Državnega zbora. Želim vam prijeten dan. Na svidenje!