Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 40. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: dr. Pavel Gantar, dr. Marko Pavliha od 15.30 dalje, gospod Alojz Posedel in gospod Anton Kokalj. Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA - PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VISOKEM ŠOLSTVU. Državni svet je na 5. izredni seji 5.6.2008 sklenil, da na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije od Državnega zbora zahteva, da pred razglasitvijo zakona ponovno odloča o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o visokem šolstvu. Besedo dajem predstavniku Državnega sveta gospodu prof. dr. Jožetu Mencingerju za obrazložitev zahteve Sveta. Izvolite, prosim.
Dobro jutro! Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana gospa ministrica! Državni svet je dal veto na Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu, ker je predlagatelj ob njegovem pripravljanju obšel univerze, študente in sindikate, ker zakon na neustrezen način rešuje dileme visokega šolstva in ker zakon vsebuje nejasne in nesmiselne formulacije. Prvič, zakon naj bi bil sprejet po nujnem postopku zaradi odločitve Ustavnega sodišča. Le-to pa v svoji odločitvi ni nič govorilo o evro-sredozemski univerzi. Še več, mogoče je trditi, da je zakon nastal prav zaradi nje in da sta bila Svet za visoko šolstvo in pravice diplomantov le pripravna izgovora za uporabo nujnega postopka. Drugič, zakon z ustanovitvijo Sekretariata Sveta za visoko šolstvo formalno upošteva zahtevo Ustavnega sodišča, a ne zagotavlja avtonomnosti Sveta, saj ne vsebuje mehanizmov za preprečevanje konfliktnosti interesov, recimo tega, da je predsednik Sveta ustanovitelj in lastnik privatnega visokošolskega zavoda ali da o akreditaciji visokošolskega zavoda odločajo ljudje, ki so s tem zavodom povezani. Prav tako le delno razrešuje problem oškodovanja študentov na prehodih med predbolonjskimi in bolonjskimi študijskimi programi. Tretjič, zakon vsebuje nejasne in nesmiselne formulacije. Za ilustracijo zadošča en sam stavek, gre za tretji odstavek 10.a člena, ki pravi: "Mednarodna zveza univerz iz prejšnjega odstavka je univerza po tem zakonu, ne glede na izpolnjevanje pogojev za ustanovitev univerze." Oba pojma, mednarodna zveza univerz na eni strani, in univerza, na drugi, sta povsem jasno določena. Vsi v svetu vedo, kaj je zveza univerz in kaj je univerza in tudi da ju ni mogoče enačiti, podobno kot ni mogoče reči, da je miza po tem zakonu stol, čeprav ne izpolnjuje pogojev, da bi bila stol. Nesmisla tudi proslave, politična podpora doma in v Evropski uniji ter obljubljeni milijoni evrov ne morejo spremeniti v smisel. Celo če spregledamo nesmiselne formulacije, ne moremo mimo ugotovitve o dejanskem stanju. Nova evro-sredozemska univerza, ki naj bi bila že tretja na Obali, naj bi že dobila učitelje, študente in prostore. Vsega tega nima, a nekateri že sedaj pripisujejo, da bo slovenski Harvard, ki naj bi mu zdajšnje univerze zavidale. Vse bolj se v resnici zdi, da bo delovala na daljavo preko spletnih strani, na katerih je mogoče že zdaj kupiti kakršnokoli diplomo. Na Odboru Državnega zbora za visoko šolstvo so Državnemu svetu očitali, da je veto le politično nagajanje, vendar je ustrezna komisija Državnega sveta takoj in pred sprejetjem zakona predlagatelju izrazila enake pomisleke, a jih je ignoriral. Podobno je ignoriral pomisleke univerz in študentov. Naj dodam še, da je Državni svet svoj veto sprejel pred slovesnostjo v Portorožu, ki je najbrž veto res naredila za nesmiseln, a je obenem pokazala na mnogo pomembnejši problem, in sicer nespoštovanje pravnega reda s strani institucij, ki naj bi ga ustvarjale. Že zaradi tega menim, da zakon zasluži, da se o njem ponovno razpravlja. Hvala.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval Odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Rudolfu Mogetu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovana ministrica, poslanke in poslanci. Lep pozdrav. Odbor je obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o visokem šolstvu. V obrazložitvi razlogov za sprejetje zahteve Državnega sveta je poudarjeno, da se v zakonu odpirajo vprašanja, ki lahko v precejšnji meri vplivajo na dosedanje visokošolsko ureditev, predvsem glede členov, ki izpostavljajo pravno podlago za ustanovitev mednarodne zveze univerz, saj se te določbe lahko različno tolmačijo. Sporna naj bi bila predvsem določba, da je mednarodna zveza univerz lahko univerza, kar je nova in nepreverjena ureditev. Državni svet opozarja, da predlagatelji zakona pri njegovi pripravi niso delovali z visokošolskimi partnerji, to je univerzami in študenti, ki bi morali imeti tudi pri upravljanju mednarodnih zvez univerz določene pravice. Ustanovitev mednarodne zveze univerz na podlagi pogodbe je sporna, saj v zakonu niso določene njene obvezne sestavine, temveč so le-te prepuščene aktu o ustanovitvi in statutu. Določila zakona, ki po novem opredeljuje Sekretariat sveta za visoko šolstvo, zadoščajo le formalnim zahtevam iz odločbe Ustavnega sodišča, ne pa tudi strokovnim. Predstavnik Državnega sveta je v obrazložitvi zahteve na odboru dejal, da je akt o ustanovitvi evro-sredozemske univerze že podpisan, čeprav zakonska podlaga za ustanovitev takšne univerze še ni dokončno sprejeta, kar kaže na nespoštovanje pravnega reda v naši državi. Ustanovitev mednarodne zveze univerz kot tudi evro-sredozemske univerze, predlagana po naši zakonodaji, čeprav ni določeno, da bi morali izpolnjevati pogoje, določene z veljavnim pravnim redom na področju visokega šolstva, tako za njeno ustanovitev kot za vpis v razvid visokošolskih zavodov. Državni svet tudi ugotavlja, da ne gre za osebo mednarodnega prava, čeprav bo imela za soustanovitelja vsaj eno ustrezno tujo univerzo. Evro-sredozemska univerza tudi še nima svojih prostorov, kjer bi se izvajali študijski programi, vprašljiva pa je tudi prerazporeditev sredstev v okviru proračuna za njeno delovanje. Ministrica za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo je predstavila široko podporo tako domače kot tudi tuje javnosti ustanovitvi evro-sredozemske univerze, ki naj bi prispevala h krepitvi medkulturnega dialoga v tem geografskem prostoru. Zakonodajno-pravna služba je ponovno opozorila, da je prepustitev določitve organa mednarodne zveze univerz z aktom o ustanovitvi oziroma statutu z vidika jasnosti in določnosti, predvsem pa pravne varnosti, vprašljiva. Zakona ne podpira Študentska organizacija Slovenije, saj pri njeni pripravi niso mogli sodelovati, Univerza v Ljubljani pa meni, da bi novo univerzo lahko ustanovili z mednarodno pogodbo ali odlokom Državnega zbora. Poslanke in poslanci opozicije so ponovno poudarili, da ne nasprotujejo ustanovitvam mednarodnih zvez univerz, kot tudi neustanovitvi evro-sredozemske univerze, kar se jim je v dosedanjih razpravah večkrat očitalo. Nasprotujejo pa neustrezni pravni podlagi za takšno ustanavljanje, saj iz zakona ni dovolj razvidno, kako se bodo izvajali študijski programi, opravljanje, soodločanje kot tudi kako bo potekalo financiranje. Zakonu nasprotujejo tudi zaradi tega, ker uskladitve zakona na podlagi odločbe Ustavnega sodišča zahtevajo le formalnim zahtevam, ne rešujejo pa problemov sestave sveta in bi se po njihovem morala na podlagi zakona o ustanoviti neodvisna strokovna agencija za evalvacijo in akreditacijo. Zaradi teh razlogov opozicija predlaga, da se zakon pri ponovnem odločanju ne sprejme. Nasprotno, predstavniki vladnih strank so menili, da na zakon ne bi bilo potrebno vložiti veta, saj je po njihovem mnenju dober in daje ustrezno zakonsko podlago za ustanovitev mednarodnih zvez univerz. Pri tem so poudarili, da ustanovitev evro-sredozemske univerze, ki bi prispevala h krepitvi kulturnega dialoga, podpira veliko število držav kot tudi tujih univerz. Zato ne vidijo razloga, da se zakon na podlagi ponovnega odločanja ne bi sprejel. Po opravljeni razpravi je odbor z večino glasov vseh članov, to je 8, sprejel naslednje mnenje: Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu je ustrezen in predlaga Državnemu zboru, da ga ponovno potrdi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade kot predlagateljici zakona za obrazložitev mnenja. Gospa Mojca Kucler Dolinar, ministrica za šolstvo, znanost in tehnologijo.
Lepo pozdravljeni, gospod predsedujoči. Gospe poslanke, gospodje poslanci, tudi študentje, ki spremljate to sejo, predstavnik Državnega sveta! Pravzaprav sem res nekoliko v zadregi, kaj naj danes povem v tej uvodni besedi, saj je bilo o zakonu že veliko povedanega. O današnjem zakonu smo že nekajkrat razpravljali. Ko je bil izglasovan veto, smo bili vsi skupaj priča velikemu nadvse uspešnemu in tudi izjemno odmevnemu mednarodnemu dogodku pri nas v Sloveniji, v Portorožu in lahko z gotovostjo skupaj ugotovimo, da je ta projekt eden izmed projektov, ki ga lahko ocenimo kot skupni projekt Republike Slovenije. V zadnjih letih si je namreč na vseh ravneh prizadevalo za uspešno ustanovitev evro-sredozemske univerze v naši državi, tako na politični ravni, tako v Državnem zboru, kot tudi s strani Vlade na ravni pristojnih ministrstev. Samo pobudo je podprl tako predsednik Vlade, tudi predsednik države, bila je enotna podpora na diplomatski ravni in tudi zelo, lahko rečemo, uspešna podpora na akademski ravni. Pobudo o ustanovitvi evrosredozemske univerze so med drugim podprli ministri za zunanje zadeve in za visoko šolstvo iz 39-ih evrosredozemskih partnerskih držav. Pobudo sta podprla Evropska komisija in Evropski parlament. Ker so se pripombe državnih svetnikov nanašale predvsem na ustanovitev evro-sredozemske univerze, verjamem, da bi drugačno časovno zaporedje prineslo drugačen rezultat in nam danes ne bi bilo potrebno razpravljati o že, lahko rečemo, prediskutiranih, preigranih vsebinah. Vendarle naj ponovno poudarim, da so pri oblikovanju sprememb zakona sodelovali strokovnjaki, ki jih ima naša država. Zakonodajna procedura pa je potem prinesla po amandmajih še nekaj modifikacij. Predvsem s strani, kdo je lahko ustanovitelj mednarodne zveze univerz, je bilo tudi na pobudo Študentske organizacije Slovenije poudarjeno, da mora biti ena od ustanoviteljic univerza, ki je ustanovljena po tem zakonu, torej po Zakonu o visokem šolstvu. Če to pogledamo danes, je to ena izmed štirih univerz, ki jo imamo v Sloveniji. Sicer pa naj poudarim, da so samo namero pri sodelovanju pri evro-sredozemski univerzi izrazile vse štiri univerze. V zvezi s financiranjem je bil tudi na pobudo Študentske organizacije Slovenije pa tudi na pobudo univerz sprejet amandma, in sicer z izrecno navedbo, ki jo vključuje sprememba zakona, da Mednarodna zveza univerz, s sedežem v Republiki Sloveniji, za svoje delovanje ne more prejemati sredstev iz proračuna Republike Slovenije, ki so namenjena za študijsko dejavnost javnih in koncesioniranih visokošolskih zavodov ter investicije v visokem šolstvu, temveč se lahko financira le iz posebne postavke. Predvsem ta določba oziroma ta odstavek je bil umeščen v sam člen, v izogib bojazni, da bi se financirala iz obstoječe postavke dejavnosti visokega šolstva. V zvezi z diplomanti je bil tudi sprejet amandma, ki je posebej izrecno določil, da se opravljene študijske obveznosti kandidatov pri vpisu v študijske programe, poleg že obstoječega, kar je predvidevala osnovna oblika novele zakona, priznajo tudi, ko vpis v študijske programe za pridobitev magisterija znanosti in doktorata znanosti ne bo več mogoč. Pri čemer pa je v zvezi s financiranjem izrecno poudarjeno, da se mora šolnina, ki je bila plačana, upoštevati. Prepričana sem, da imamo tako pred sabo še vedno optimalno različico zakona. Ob tem moram znova poudariti, da ne gre za celostno predelavo zakona, saj bi bilo v tem časovnem okviru nemogoče to storiti predvsem zaradi potrebne razprave z različnimi partnerji. Gre za restriktiven pristop in najnujnejšo adaptacijo glede na sklep Ustavnega sodišča in glede na nujo, če naj naša država še naprej izkaže kredibilnost nasproti mednarodni skupnosti v visokošolskem prostoru tudi v kontekstu letos posebej izpostavljenega mednarodnega in medkulturnega dialoga. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Ivan Jelen v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospa ministrica! V Poslanski skupini DeSUS bomo pri ponovnem odločanju o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o visokem šolstvu glasovali tako, kot smo glasovali na prejšnji seji Državnega zbora, kar pomeni, da zakon tudi danes podpiramo. V ponovno podporo zakona smo prepričani, ker ocenjujemo, da se v obeh delih, kjer so bile predlagane spremembe in dopolnitve zakona zaradi posredovanja Ustavnega sodišča, odločbam sodišča primerno sledi. Prav tako pa namenjamo podporo zakonu tudi v delu, ki se nanaša na ustanovitev Mednarodne zveze univerz, ki bo imela sedež pri nas, kar si seveda Slovenci lahko štejemo v čast, da nam je bil zaupan tako pomemben projekt, ki uživa s strani evropske, politične in strokovne sfere ter širše javnosti visoko podporo. Poslanci DeSUS-a smo prepričani, da lahko projekte uresničimo in da se lahko izkažemo na izobraževalnem in znanstvenoraziskovalnem področju visokega šolstva kot kvalitetna družba in kot uspešna nosilka medkulturnega dialoga v evro-sredozemskem okolju. Ob tem naj opozorim, da se ne strinjamo z očitki visokošolskih partnerjev o neupoštevanju njihovih predlogov, saj so se le-ti vsaj delno vključili v besedilo zakona. Že sama določila zakona v smislu izobraževalnega in znanstvenoraziskovalnega dela po naši oceni zagotavljajo priznanje in pravno varnost pridobljenega znanja študentov, slušateljev, javno priznanih programov, ki jih bo evro-sredozemska univerza nudila. Verjamemo pa tudi v to, da bodo v podporo o ustanovitvi in v statut zveze vključeni vsi tisti vsebinski elementi pravnih podlag, ki bodo omogočale delovanje organizacije v skladu z našim pravnim redom. Naša poslanska skupina bo zakon tudi tokrat podprla.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine SNS.
Lepo pozdravljeni vsi skupaj! Poslanska skupina SNS tega zakona ne bo podprla. Evropa se preveč igra z vsem skupaj. Tako se igra tudi z ustanavljanjem raznih univerz, pri katerih država Slovenija pravzaprav skorajda ne bo mogla več sodelovati. Ustanovni akti bodo pisani kakor bo komu povšeči in enostavno bo vse legalizirano že s tem, da bo ustanovljeno. Pri aktih o ustanovitvi drugih visokošolskih zavodov smo v Državni zbor dobili vsaj ustanovitveni akt, ga pregledali, imeli nanj svoja mnenja in o njem razpravljali in tudi potrdili oziroma zavrgli kakšno idejo ali kakšno rešitev. V tem primeru ne bo te možnosti. V zakonu niso določene nobene obvezne sestavine, ampak so prepuščene aktu o ustanovitvi in statutu, kar pomeni, da bodo lahko tudi Hrvatje govorili oziroma predavali svojo ustaško zgodovino na tej univerzi, Slovenija, ki bo iz proračunskih sredstev plačevala za ta visokošolski zavod, pa ne bo smela reči ničesar oziroma ne bo mogla posegati v vse skupaj. Poraja se tudi vprašanje, kakšna je potem komparacija z obstoječimi univerzami, ki jih v Sloveniji že imamo. Ali bodo ostale univerze tako znižale nivo, da se bodo približale nekim privatnim univerzam, ki ne bodo obvezane spoštovati določenih usmeritev, ali se bodo te privatne univerze tako poboljšale, da bo nivo študijskega programa zrasel. Jaz mislim, da bo prišlo do prvega bolj verjetno, kot do drugega. Dobili bomo v skladu s propadlo Lizbonsko strategijo oziroma pogodbo celo kupico nekih visokošolskih zavodov, dobili bomo celo vrsto nekih doktorjev, magistrov in ne vem česa še vse, ki sami ne bodo znali pojasniti niti svojega naziva, kaj šele, da bi imeli kakšno obširno znanje za tem nazivom. Mislim, da je zadeva premalo dodelana, čeprav je ideja zelo dobra. Vendar je premalo dodelano in preveč prepuščeno posamezni odločitvi, odločitvi tistega, ki bo, recimo da, niti ne vlagal denarja, ampak določal profesorje in usmeritve, da bo sam iskal najbolj optimalne, kar pomeni tudi najlažje poti za največji možni zaslužek. V Slovenski nacionalni stranki, v poslanski skupini, tega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Barbara Žgajner Tavš v imenu Poslanske skupine Lipa.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovana ministrica! V Poslanski skupini Lipa nikoli nismo nasprotovali, ko je bilo govora o dobrih programih, ki se dotikajo izobraževanja, znanosti. Je pa res, da smo ves čas opozarjali na nedodelane rešitve, ki so nastale v okviru Ministrstva za visoko šolstvo še v času prejšnjega ministra, ministra Zupana. In veste, posledice teh nedodelanih rešitev čutimo ali pa čutijo študenti, bivši študenti, danes. Pa se boste spomnili, če vam bom rekla, da smo neustrezno implementirali bolonjsko reformo v okviru zakona o visokem šolstvu takrat, ko so se določali nazivi. Ne nazadnje v tem mandatu smo praktično na vsako spremembo zakona dobili opozorilo Državnega sveta, da so rešitve slabe. In tudi ta rešitev, ki je danes pred nami, je rešitev, ki je neusklajena. Nekateri boste zamahnili z roko, ja, pa kaj, če niso upoštevane pripombe študentov, Študentske organizacije Slovenije. To je v nasprotju z zavezami in v nasprotju s sprejemanjem zakonov v okviru tako imenovanega tripartitnega usklajevanja. To je slaba popotnica, spoštovane kolegice in kolegi. Kljub temu moram reči, da v Poslanski skupini Lipa ne nasprotujemo kakršnemu koli mednarodnemu sodelovanju na področju visokega šolstva. Jaz vem, da je ta projekt podprt s strani mednarodne javnosti. Ministrica je povedala, da je tudi Evropski parlament podprl ta projekt, da ga je podprla Evropska komisija. 39 zunanjih ministrov je podprlo ta projekt. Jaz vem, da so že zagotovljena finančna sredstva tudi iz nekaterih bolj eksotičnih držav. Visoka finančna sredstva. Ampak po drugi strani se sprašujem ali pa vas sprašujem, ali je pošteno v okviru zakona, ki sicer daje neko pravno podlago za ustanovitev evro-sredozemske univerze, zapisati tako zelo nejasna pravila, da bodo v neenakopraven položaj postavljene slovenske univerze. S takšno dikcijo, kot je zapisana v okviru tega zakona, dajemo privilegiran položaj mednarodni zvezi univerz - evro-sredozemski univerzi. Po drugi strani pa beremo, poslušamo opozorila slovenskih univerz - ljubljanske, mariborske, primorske, da so podvržene takšnim novim ukrepom s strani države, da jih celo doleti 2-kratno obdavčevanje, da država, Vlada Republike Slovenije v okviru proračunskih sredstev dolgoročno zmanjšuje delež bruto družbenega produkta, ki se bo namenjal visokemu šolstvu. Tudi kar se tiče financiranja te evro-sredozemske univerze, v tem zakonu niso jasno določena pravila, da ne bodo trpele slovenske univerze in študentje, ki se bodo vključili v programe, ki jih ponujajo ljubljanska, mariborska in primorska univerza in še kakšen drug visokošolski zavod, na račun evro-sredozemske univerze. To so dileme, spoštovane kolegice in kolegi, in problemi, ki ostajajo odprti in ki jih ta zakon ne rešuje. Navkljub temu, da zakonske podlage še nimamo, Državni svet je izglasoval veto, so, tudi predsednik Vlade je bil prisoten na tem slavnostnem dogodku, podpisali akt o ustanovitvi evro-sredozemske univerze. Pa se nihče ne vpraša, zakaj Vlada Republike Slovenije ne spoštuje lastnega pravnega reda v naši državi. Kot že rečeno, v Poslanski skupini Lipa ne nasprotujemo nikakršnemu povezovanju oziroma mednarodnemu ustanavljanju univerz v slovenskem prostoru. Poudarjamo pa, da morajo biti za to določena jasna pravila. Veste, ko se na eni strani sprejema zakonodaja, ki je zelo restriktivna do domačih, tudi do mednarodno priznanih univerz, slovenskih univerz, na drugi strani pa se sprejemajo zelo ohlapna pravila za neke privatne univerze, ki bodo celo cenjene, tudi RKC - katoliška univerza je med njimi. Takrat je po oceni Poslanske skupine Lipa treba včasih reči tudi ne.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Eva Irgl v imenu Poslanske skupine SDS.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, gospa ministrica! Pred sabo imamo veto Državnega sveta na zakon o visokem šolstvu. Seveda se najprej kar sama od sebe ponuja ugotovitev, da je prav neverjetno, koliko vetov smo bili deležni v tem mandatu s strani Državnega sveta, pa ne zato, in v to sem prepričana, ker bi bili vsi ti zakoni tako slabi ali nestrokovno pripravljeni, ampak predvsem zaradi političnih vzgibov. V to me je še dodatno prepričal tudi tale zadnji veto na zakon o visokem šolstvu, saj je dr. Jože Mencinger, ki je tudi danes uvodoma predstavil stališče Državnega sveta, na Odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj celo sam prostodušno priznal, kako danes veto po sprejetju oziroma slavnostnem podpisu vseh partnerjev v projektu evro-sredozemske univerze v Portorožu pač nima več nikakršnega smisla. Res neverjetno. Se pravi, veto je bil dan zgolj zato, ker je bilo treba nagajati Vladi pri dobrem projektu, pomembnem za državo, ampak se pač ni časovno izšel. In to verjetno koga tudi zelo boli. Po mojem mnenju in po mnenju Slovenske demokratske stranke gre tu za skrajno neresno in arogantno držo vseh, ki so posredno ali neposredno sodelovali pri nagajanju, da ne rečem kar pri poskusu rušenja tega projekta. Ampak takšnemu političnemu delovanju se pravzaprav ne gre čuditi. Smo pač že globoko zakorakali v nek čuden predvolilni čas, v katerem pa očitno nekateri lahko počnejo vse, kar jim pade na pamet. Tudi tako, da nagajajo projektu, ki je dober za državo, ki ga podpira preko 40 držav in ki omogoča Sloveniji navsezadnje tudi širitev visokošolskega prostora. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke resnično ne najdemo enega samega tehtnega razloga, zakaj je bil pravzaprav dan veto na novelo zakona o visokem šolstvu, razen že omenjenega, ki pa je politične narave in je usmerjen zgolj v nagajanje Vladi, ki dela dobro. Tisti, ki bolj natančno spremljate visokošolski prostor, namreč veste, da novela zakona, na katerega je danes dan veto Državnega sveta, odpravlja, dopolnjuje in popravlja zgolj tiste dele zakona, na katere je opozorilo Ustavno sodišče z odločbo. In po našem mnenju je ministrstvo ravnalo edino pravilno, da je ta opozorila upoštevalo. Zelo neodgovorno bi bilo, če ne bi uredili pravnega statusa tistih študentov, ki so ob vpisu v študijske programe iz 33. člena Zakona o visokem šolstvu utemeljeno pričakovali, da bodo po končanem študiju pridobili eno stopnjo višje izobrazbe. In drugi bistveni popravek, ki pa ga prinaša novela zakona o visokem šolstvu, pa je ta, da strokovne organizacijske naloge Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo ne upravlja več organ v sestavi ministrstva, temveč te naloge opravlja Sekretariat v okviru Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo. S tem pa je zagotovljena neodvisnost od ministrstva. In ko vse to seštejemo skupaj, se nam še enkrat potrdi samo tisto, kar je bilo že predhodno rečeno, in sicer, da je bil dan veto na zakon o visokem šolstvu zgolj in samo zaradi političnih motivov preprečiti dobro izpeljan projekt te države, ki kaže tudi na zelo uspešno predsedovanje Evropski uniji. Tega pa si opozicija ne želi. In to je odražalo tudi v nekih delih poročilo odbora, ki žal ni prikazalo različnosti stališč. V Slovenski demokratski stranki bomo novelo zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o visokem šolstvu ponovno podprli in tako glasovali proti vetu Državnega sveta. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan v imenu poslanske skupine SD. Prosim.
Dober dan poslankam in poslancem! Dober dan gospodu Jožetu Mencingerju, dober dan ministrici! Poslanska skupina Socialnih demokratov pritrjuje mnenju Državnega sveta in Študentske organizacije Slovenije ter vseh treh univerz, da je zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o visokem šolstvu zadostil le formalnim zahtevam iz odločbe Ustavnega sodišča, ne pa tudi strokovnim zahtevam, ko je opredelil sekretariat Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo. Tako na primer ne rešuje problemov sestave Sveta, ki je sedaj sestavljen tako in tudi vnaprej, da ne preprečuje konflikta interesov. Večino članov sveta, kar je še vedno ostalo v veljavi, namreč imenuje Vlada. Poleg tega svet nima dovolj neodvisne strokovne službe, ki bi omogočala kvalitetno in učinkovito delo za svet, zato v naši poslanski skupini menimo, da bi bilo treba glede imenovanja direktorja Sekretariata Sveta postaviti take pogoje za imenovanje, da bi izbrana oseba imela poleg zahtevanih delovnih izkušenj na področju visokega šolstva tudi doktorat znanosti. Tak amandma smo štiri opozicijske poslanske skupine tudi vložili in seveda je bil, kot običajno, zavrnjen. Enako se je zgodilo tudi z amandmajem, ki govori o tem, da bi natečajno komisijo, ki naj bi izbirala kandidata za direktorja Sekretariata Sveta za visoko šolstvo, naj bi bila paritetno sestavljena in ki naj bi ona predlagala direktorja Svetu za visoko šolstvo, ne pa predsednik Sveta za visoko šolstvo. Tudi ta del amandmaja je bil v paketu zavrnjen. Sedanja rešitev zakona sploh ne določa kriterijev za izbor, da ne govorimo o tem, da predlog za imenovanje poda kljub imenovani natečajni komisiji kar predsednik Sveta za visoko šolstvo. Ocenjujemo tudi, da je zakon nedorečen, saj s sprejetimi dopolnili v prehodnih določbah le delno rešuje nejasnosti v zvezi z oškodovanjem študentov. Študentje, ki so študij na drugi bolonjski stopnji opustili zaradi spremembe zakonodaje v letu 2006, ne zagotavlja ustreznega pravnega položaja. Tukaj je znova dokaz, da Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo zagotovo ne zna pripraviti zakonov tako, da bi bili členi umeščeni tja, kamor sodijo. Konkretno členi, ki naj bi reševali status teh študentov, so umeščeni v prehodne določbe, tako da v bistvu sploh ne rešujejo celostno tega problema, ampak samo parcialno. Pa tudi za financiranje podiplomskega študija ta zakon ne namenja dodatnih sredstev. Odpira pa celo vrsto novih vprašanj, ki lahko močno vplivajo na naš visokošolski prostor. Členi, ki vzpostavljajo pravno podlago za ustanovitev mednarodne zveze univerz, puščajo zelo širok manevrski prostor za različne interpretacije. To omogoča zlasti določba, ki Mednarodno zvezo univerz opredeljuje kot univerzo, kar je nova in tudi mednarodno nepreverjena ureditev in ponovno opozarjamo, da Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo znova tako kot do sedaj pri vsakem zakonskem predlogu, zakona ni pripravilo v sodelovanju z visokošolskimi partnerji, ampak je šele gasilsko reševalo situacijo potem, ko se je zbudil vsesplošen upor proti takemu načinu priprave zakona. In tudi amandma, ki je bil predlagan, da študentje sodelujejo tudi na enak način, kot je to določeno sicer v Zakonu o visokem šolstvu, tudi pri upravljanju mednarodnih zvez univerz, ni bil sprejet. Prav tako oba amandmaja, ki se nanašata na akreditacijo oziroma verifikacijo visokošolskih programov in tudi same mednarodne zveze univerz, ki naj bi bila kar univerza po tem zakonu. Zanimivo je, da ves čas poslušamo, kako vse dobre predloge amandmajev, zakonov itn., koalicija, zlasti seveda SDS, rada sprejema, vendar na koncu je situacija vedno enaka. Vsi amandmaji, ki izboljšujejo tekste zakonov, so ponavadi zavrnjeni. In nazadnje, krucialni argument za hitenje pri sprejemanju tega zakona, glej čudo, je nenadoma izpuhtel. Znameniti 9. junij se je zgodil, svečano je podpisana listina o ustanovitvi evro-sredozemske univerze, čeprav zakon ne velja in torej ni bil na znameniti datum izpolnjen pogoj, ki ga je navajala ministrica in cela koalicija. Torej vseeno držijo naša opozorila, da bi lahko brez nadaljnjega si vzeli čas, zakon sprejemali umirjeno in po na rednem postopku. Poslanska skupina Socialnih demokratov večinsko ne bo podprla tega predloga zakona.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič v imenu poslanske skupine LDS. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod predstavnik Državnega sveta, gospa ministrica s sodelavko! Za poslance v Poslanskem klubu LDS izglasovani veto Državnega sveta ni bil presenečenje. Zakaj ni bil presenečenje, sledi iz utemeljitve izglasovanega veta. Seveda so vse utemeljitve izglasovanega veta zelo podobne navedenim argumentom, ki smo jih poslanci navajali že pri obravnavi, predvsem pa argumentom, ki smo jih navajali v tistem delu, ko smo nasprotovali postopku obravnave tega zakona. Danes smo ponovno prepričani, da je bila storjena napaka že v izhodišču, ko smo dovolili, da tako pomemben zakon obravnavamo po nujnem postopku. Pri tem bi želel ponovno predstaviti pomisleke in ugotovitve, da tokratna dopolnitev zakona o visokem šolstvu ne odgovarja strokovno domišljenim vsebinam predloga zakona, saj je bil na Odboru zakon zelo spremenjen. Zakon, ki smo mu priča, nima dobre popotnice s strani socialnih partnerjev, saj z njimi ni bil usklajen, torej ni bil usklajen s strokovno in zainteresirano javnostjo. Žal pa lahko tudi sklepamo, da zakon omogoča zadovoljevanje partikularnih, osebnih interesov članov in vladajoče koalicije, kar je možno sklepati, če spremljamo, kako se ustanavljajo oziroma se poskušajo ustanavljati posamezni visokošolski zavodi oziroma univerze. Ob tem bi v izogib zlonamernim interpretacijam nekaterih koalicijskih poslank in poslancev želel jasno povedati, da v Poslanskem klubu LDS že od vsega začetka podpiramo idejo o ustanovitvi Mednarodne evro-sredozemske univerze, kljub temu, da njena ustanovitev pomeni na majhnem delčku Slovenije kar tretjo univerzo. Pri tem želimo opozoriti, da obstajajo še obsežni deli Slovenije brez jasnega odgovora o oblikovanju univerz, čeprav jih je Vlada na veliko obljubljala na svojih obiskih po Sloveniji. To priča na nedomišljeno oblikovanje slovenske mreže univerz, ki je osnovana brez ustreznih strokovnih podlag ter bolj služi dnevnim interesom vladajoče politike. Pri tem še posebej opozarjamo, da bi za ustanovitev evro-sredozemske univerze zadostovala že obstoječa zakonodaja. To potrjuje tudi dejstvo, da je bil slavnostni akt o ustanovitvi že opravljen, pri čemer pa ni jasno, ali se je ustanovila zveza univerz ali univerza. Besedilo zakona, ki ustvarja pravno podlago za ustanovitev Mednarodne zveze univerz, je nedomišljeno, saj le-ta pomeni kar univerzo. Čeprav se ustanovitev predlaga po slovenski zakonodaji, ni določeno, da bi morala izpolnjevati pogoje, določene z veljavnim pravnim redom na področju visokega šolstva. Nejasna je tudi rešitev v zvezi z akreditacijo nove univerze. Postavlja se vprašanje akreditacije novih programov takšne univerze ter sestava organov te institucije. Tako se z zakonom omogoča javno priznavanje tujih in novih študijskih programov brez jasno definiranih meril kakovosti. Tako je povsem mogoče, da bodo skladno s tem zakonom na njej izvajali programe, ki ne bodo dosegali standardne zahtevnosti, ki je sicer predpisana za študijske programe v Republiki Sloveniji, in da bodo iz organov upravljanja te institucije izključene študentke in študenti. Nadalje zakon le obrobno poskuša zadostiti zahtevam Ustavnega sodišča po vzpostavitvi neodvisne strokovne službe Sveta za visoko šolstvo. V poslanskem klubu opozarjamo, da je takšna rešitev, kot je predlagana v zakonu, morda zadostna za Ustavno sodišče, ne bo pa prepričala teles Evropske unije za zagotavljanje kakovosti v visokem šolstvu in to, da Slovenija ni vzpostavila neodvisne agencije, ki bi kredibilno ugotavljala in zagotavljala kakovost visokega šolstva v Sloveniji. Že danes je mogoče napovedati, da Svetu za visoko šolstvo ne bo priznan status enakopravne, enakovredne institucije v družbi agencij, ki ugotavljajo in zagotavljajo kakovost visokega šolstva v članicah Evropske unije. Ob do sedaj navedenih argumentih o neustreznem besedilu zakona nadalje ugotavljamo, da je zakon neustrezno uredil še status tistih študentov, za katere je Ustavno sodišče ugotovilo, da so z vpisom na drugo bolonjsko stopnjo upravičeno pričakovali višjo stopnjo izobrazbe, kot so jo imeli. Zdaj jim je omogočeno študij nadaljevati na starem podiplomskem študiju, pri čemer jim je država, ki je zagrešila izvorno napako pripravljena plačati samo del tega študija, pri čemer zanje ne namenja dodatnih sredstev. Ob zaključku mi dovolite, da izrazimo obžalovanje, da je Vlada Republike Slovenije in Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo ponovno Državni zbor v situaciji, namesto da bi s konsenzom sprejeli odločitev o ustanovitvi evropske sredozemske univerze, predlagala zakon, kateremu v poslanskem klubu nasprotujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojz Sok v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik! Spoštovana ministrica, spoštovani predstavnik Državnega sveta! V Novi Sloveniji se ne bomo spuščali v to, da je Državni svet izglasoval veto, ker to pravico ima kolikokrat hoče in kadarkoli hoče. Se pa v tej zadevi postavlja vprašanje sigurno smiselnosti takšnega veta in smiselnost veta je nakazal tudi sam predstavnik Državnega sveta dr. Mencinger. Gre namreč za to, da tudi v Državnem zboru ustanovitvi evro-mediteranske univerze pravzaprav nihče ni nasprotoval. Vsi ste poudarjali, da to podpirate pod nekimi določenimi vprašanji, kaj naj bi iz tega nastalo in kaj naj bi nam to prineslo. Do sedaj je listino o ustanovitvi podpisalo 43 članov, še enkrat toliko pa naj bi jo po napovedi podpisalo do jeseni. Zadovoljivo je tudi to, da so listino podpisale vse štiri slovenske univerze kot tudi SAZAS. V Poslanski skupini Nove Slovenije se strinjamo, da je treba z zakonom definirati čim več nejasnosti, vendar pa je pri tako velikem mednarodnem projektu, kot je evro-mediteranska univerza, vsa ta vprašanja z zakonom nemogoče razrešiti in je potrebno določena vprašanja prepustiti pogodbi med posameznimi članicami. Sigurno v to pogodbo posamezne članice ne bodo zapisale, da je miza stol ali obratno, ker bi potem s tistimi, ki bi nekaj takšnega podpisali, bilo nekaj narobe. Poslanske skupine koalicije smo upoštevale tudi nekatere amandmaje, tako univerze kot študentov, seveda tiste, ki so bili smiselni. In tako je očitek, da univerze, študentje, sindikati niso sodelovali, brez prave argumentacije. Glede očitkov Državnega sveta, da določbe, ki opredeljujejo Sekretariat Sveta za visoko šolstvo, zadoščajo le formalnim zahtevam iz odločbe Ustavnega sodišča, moramo v Poslanski skupini Nove Slovenije poudariti, da ne moremo preko odločbe Ustavnega sodišča. Ustavno sodišče namreč nikjer ni povedalo, kako mora biti svet sestavljen in o tem ni odločalo. Zato je tudi razpravljanje o morebitnem konfliktu interesov brezpredmetno in očitno služi nekim drugim interesom. Ob zahtevi Državnega sveta, da bi moral imeti direktor sekretariata poleg zahtevanih delovnih izkušenj še doktorat znanosti, se seveda postavlja vprašanje, zakaj tako visoka stopnja izobrazbe ni zahtevana za nobena vodstvena dela v drugih sistemih državne uprave, kamor spada tudi navsezadnje ta sekretariat. Glede ocen o nedorečenosti o statusu študentov in delovnem vštevanju šolnine lahko samo rečemo, da morajo nase prevzeti breme te odgovornosti tiste visoke šole in fakultete, ki so ponujale študentom programe, ne da bi imele za to ustrezno zakonsko podlago. In dr. Mencinger sigurno ve, katere so tiste inštitucije. Ta zakon samo rešuje zatečeno stanje, ki ga ni povzročilo ministrstvo, ampak so ga povzročile določene visokošolske inštitucije. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo ta zakon še enkrat podprli. In računamo tudi na razsodnost ostalih poslanskih skupin, da bodo ravnale v dobrobit študentov in v dobrobit ugleda Slovenije v svetu. Ne predstavljamo si, da bi s podpisom pismo o nameri prišlo do prejudiciranja naše pravne zakonske ureditve, tudi te ne, ki je nastavljena v tem zakonu, kljub izglasovanemu vetu. In če zaključim, tudi pri nas ne moremo mimo ugotovitve, ki je vsebovana že v starem slovenskem reku, da če bi "fovšija" gorela, bi Slovenija najverjetneje pogorela. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Kramberger v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica! Gospod dr. Jože Mencinger, član Državnega sveta, kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini, Poslanski skupini slovenske ljudske stranke bomo ponovno podprli zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o visokem šolstvu, saj sledi zahtevam odločbam Ustavnega sodišča v zvezi z ureditvijo Urada za visoko šolstvo. Po drugi strani pa ureja tudi položaj diplomantov, dosedanjih univerzitetnih študijskih programov, ki so se v študijskem letu 2005 in 2006 vpisali v magistrske študijske programe druge stopnje. Zelo pomembno pa je tudi, da zakon prinaša podlago za realizacijo projekta ustanovitve evro-sredozemske univerze. Ustavno sodišče je namreč presodilo, da je ureditev, po kateri strokovne, organizacijske in administrativne naloge za Svet za visoko šolstvo opravlja organ v sestavi ministrstva, sistemsko neskladna in kot takšna v neskladju z 2. členom Ustave. V naši poslanski skupini smo podprli predlog, da se Urad za visoko šolstvo kot organ v sestavi ministrstva preoblikuje v Sekretariat Sveta, ki ga vodi direktor Sekretariata, imenovan s strani Sveta za visoko šolstvo. Menimo namreč, da se na ta način strokovni službi daje optimalna neodvisnost. Prav se nam zdi, da bo sekretariat neodvisen tudi v finančnem smislu, saj bo samostojen proračunski porabnik. Kolegice in kolegi! Zakon smo podprli tudi zato, ker se strinjamo s tem, da se diplomantom dosedanjih univerzitetnih študijskih programov, ki so se v študijskem letu 2005 in 2006 vpisali v magistrske študijske programe druge stopnje, jim daje možnost, da se v študijskem letu 2008/2009 vpišejo v študijske programe za pridobitev magisterija znanosti in doktorata znanosti. Državni svet v zahtevi za ponovno odločanje navaja, da se odpira cela vrsta novih vprašanj, ki lahko močno vplivajo na naš visokošolski prostor. Členi, ki izpostavljajo pravno podlago za ustanovitev Mednarodne zveze univerz, naj bi puščali velik manevrski prostor za različne interpretacije. V naši Poslanski skupini menimo, da spremembe, ki jih prinaša zakon, res močno vplivajo na visokošolski prostor, ampak to v pozitivnem smislu. Po našem mnenju je projekt evro- sredozemske univerze za Slovenijo izjemnega pomena tako s političnega kakor tudi z znanstvenega vidika. Projekt namreč podpira nekaj manj kot 40 držav in več kot 100 univerz, kar mu daje regionalno noto. Evrosredozemska univerza ima velik pomen tudi za medkulturni dialog in za samo promocijo naše države. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo zakon ponovno podprli, saj prinaša dobre rešitve za odpravo neskladij z ustavo in predloge, ki so izjemnega pomena za Slovenijo in širšo regionalno območje. Hvala lepa.
Hvala lepa. In besedo ima še gospa Majda Širca, v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo. Lep pozdrav prisotnim. Danes smo slišali, da je Državni svet nagajal. Jaz verjamem, da vam je bilo danes nerodno se postrojiti in vse pripeljati v službo, da boste pridno pritisnili na odločitev proti odločitvi Državnega sveta. Ampak izrečeno je bilo tudi s strani študentke in predstavnice največje opozicijske stranke, da Državni svet nagaja, da je neresen, da arogantno obravnava material, da ima arogantno držo in da se igračka in da počne vse, kar mu pride na pamet, je bilo naslovljeno na doktorja profesorja predstavnika Državnega sveta. To je seveda spodkopavanje nekih pravil, ki smo si jih v tej državi že pred davnim desetletjem dogovorili. Hkrati se pri celotnem stališču vseh strank mešata več ali manj vseskozi dva pojma pri tej noveli zakona oziroma pri tem vetu. Meša se odločitev, ki je vezana na ustanovitev evro-sredozemske univerze, ki oprošča v luči, kot je bilo interpretirano, tudi pravno nevzdržne zakone, o katerem danes govorimo in o katerem je odločal Državni svet. In naj vas opozorim, da gre za predlog, ki je neusklajen, ki ni bil plod dogovarjanja in tudi ni preživel kritične in razsodne presoje. S tem zakonom se je dogodilo nekaj, kar se je v preteklosti, ko je to ministrstvo vodil nekdo drug, ki je moral oditi, dogajalo povsem enako. Šlo je za material, ki več ali manj ni imel nobenega usklajenega dogovora s predstavniki in uporabniki, to se pravi z visokošolskimi inštitucijami, ki ni bil kritično obravnavan in ki ni bil plod dogovarjanja. Gospod Zupan je moral zaradi tega oditi, ampak šola ni bila dovolj močna. In naj še povem, da v Poslanski skupini Zares nikoli nismo nasprotovali predmetni mednarodni univerzi, ki se danes tako meša pri obravnavi tega zakona. Smo pa vedno nasprotovali tistim rešitvam, ki niso ustrezne in točno v tem zakonu, zaradi tega smo tudi predlagali umik zakona in predlagali svojo lastno inačico, ki bi imela tiste postavke, ki jih res tak zakon potrebuje. To se pravi, zakon bi moral predlagati rešitev z neodvisno evalvacijsko in akreditacijsko inštitucijo, telesom, ki bi dejansko lahko uredil tovrstno materijo na pravi način. Vi ste izigrali, jaz mislim, da ste izigrali tudi odločbo Ustavnega sodišča. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora vam je to povedala, ampak ta nič več ne velja v tem mandatu. Lahko se jo povozi. In tukaj je problem kredibilnosti Slovenije, o kateri je bilo danes tako rekoč od vsakega predstavnika in predstavnice poslanske skupine, vključno s predstavnico Vlade, toliko govora. To se pravi, gre za kredibilnost naše države, da se ne bomo osmešili. Mi se smešimo s tem, ko sprejemamo zakone, ki ne vzdržijo pravne presoje oziroma ki celo niso skladni s tem, kar je reklo Ustavno sodišče. Lahko, gospod Pojbič, mahate z roko, ampak kaj to pomeni? To pomeni, da bo treba enkrat te zakone popravljati. Ali ni to potem delo v prazno? Ali ni to smešenje države Slovenije pred mednarodno javnostjo? Sredozemska univerza s tem nima nič. Prav je, da je, in prav bo, da bodo še druge. To taka majhna in seveda k znanju stremeča država potrebuje, ampak ne tako, da dela to na trhlih temeljih, da ignorira neodvisna telesa, ki jih ima cela Evropa, ampak da nekaj že spet pridoda Vladi in seveda tudi ne spoštuje dogovorov. Seveda ne moremo podpreti takih zakonov. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Torej, ponovno glasujemo o sprejemu navedenega zakona. Ali želi pred glasovanjem kdo obrazložiti svoj glas? Predvidevam, da je bilo to opravljeno že v predstavitvi stališč poslanskih skupin. [[Oglašanje v dvorani.]] Hvala lepa za opozorilo. Rekel sem samo, predvidevam. Zato, če želi kdo obrazložiti svoj glas v svojem imenu, izvolite, prosim. Prijava teče. Besedo ima gospod dr. Slavko Gaber. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Pomemben projekt je ta, o katerem danes odločamo, vsaj v enem delu. In prav neverjetno je, kako površno, kako arogantno in po domače se je Vlada lotila priprave zakona pri tako pomembnem projektu. Državni svet ima prav, ko nas z vetom opozarja na to, da je zakon pripravljen preslabo, da bi ga lahko potrdili. Štiri stvari so, na katere kaže pri tem opozoriti, in štirim stvarem ni zadoščeno. V tej državi bo mogoče ustanoviti univerzo, ki bo ustanovljena, akreditirana pod ravnjo zahtev za siceršnjo akreditacijo univerz. Mogoče bo sprejemati programe, ki ne bodo zadostili siceršnjim zahtevam za sprejetje visokošolskih programov v tej državi. Mogoče bo imeti univerzo, ki bo imela organe, ki bodo, tako kar zadeva meritokratsko strukturo kot kar zadeva demokratično strukturo, pod ravnjo tistega, kar sicer je predpisano v tej državi; in kar je še posebej zabavno, v zvezo univerz se bodo lahko vključevale, očitno, tudi kakšne druge institucije, predpostavljam, da tistih, ki jim sicer ni uspelo zadostiti pogojev za to, da bi ustanovili univerzo na Slovenskem. To so tiste stvari, ki motijo v tem zakonu. Če bi Vlada resno želela ustanoviti in podpreti ustanavljanju v tej državi nečesa, kar bi imelo rep in glavo, potem bi v teh točkah ta zakon popravila, sicer pa seveda ne zasluži zakon podpore.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Marko Pavliha.
Spoštovani! Novelo bom podprl in bom glasoval za, in sicer zaradi naslednjih razlogov. Res, da zakonske spremembe niso najboljše, ampak modri politiki se moramo včasih odločati ne samo med dobrim in slabim, ampak tudi med slabim in še slabšim. In ta sprememba je zaradi evrosredozemske univerze nujna, na to nas opozarja prihodnja predsedujoča članica EU, na to nas opozarja mednarodna skupnost, da je to edini način, da lahko dobimo dodatna evropska sredstva. Res pa je, da bi bila edina pravna podlaga za to univerzo mednarodna pogodba, ki žal v dveh letih ni bila pripravljena, bo pa pripravljena v bližnji prihodnosti. Evrosredozemsko univerzo ta trenutek podpira dobra petina našega planeta; več kot 40 držav, na desetine univerz, vključno z vsemi štirimi slovenskimi univerzami. Ampak v Šentflorjanski dolini se vedno najde peščica politikov, politikantov, naščuvanih študentskih voditeljev in celo državnih svetnikov, ki se jim še ni posvetilo, da niso svetniki, da so predstavniki ljudstva in nacionalnih interesov tako kot mi. Celo dlje so šli, jaz sem bi obtožen v Državnem svetu, da sem ta projekt začel zaradi lastnih interesov, da bi si postlal posteljo, potem ko grem iz politična kariere. Ko sem to povedal angleškemu prijatelju, mi je rekel: So what? Ali imate toliko rednih profesorjev? In mimogrede, sem ponosen profesor Univerze v Ljubljani, Fakultete za pomorstvo in promet, kamor odhajam 1. oktobra letos. Gospod Moge se mi smehlja, pa bom končal z latinščino: Nemo propheta in patria. Ali prosto po Prešernu: Težko je biti prerok v lastni državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Prekinil sem glasovanje. Kaj je narobe z glasovalnimi napravami? Prosim? Še enkrat poskusite, prosim. Sedaj pa dela. So v redu vse glasovalne naprave? Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 11. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNIH USLUŽBENCIH, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod dr. Gregor Virant, minister za javno upravo. Izvolite.
Dober dan. Lepo pozdravljeni. Glede na to, kako množično zapuščate dvorano, upam, da ne gre za kakšen bojkot ali obstrukcijo in da lahko normalno predstavnim spremembe zakona o javnih uslužbencih. Torej, bistvena sprememba, ki jo prinaša ta zakon, je ukinitev strokovnih izpitov za državne in občinske uradnike. Namesto tega strokovnega izpita bo vsak novozaposleni v javni upravi deležen nekega primernega usposabljanja. Ker je bila to glavna tema debate na matičnem delovnem telesu, naj še enkrat navedem argumente za to rešitev. Prvič: dodana vrednost izpitov ne upravičuje izgube časa in denarja, ki jo ti izpiti pomenijo. Pri pripravnikih, ki opravljajo te strokovne izpite, je situacija naslednja. Mnogih pripravnikov, ko zaključijo pripravništvo, ne zaposlimo v državni upravi, jih ne vzamemo v službo za nedoločen čas in pri tistih, ki jih ne vzamemo je plačevanje in izvajanje strokovnega izpita pač čista izguba davkoplačevalskega denarja. Pri tistih, ki pa smo jih izbrali kot najboljše in jih potem tudi vključimo v redno zaposlitev, pa ni nobene potrebe, da jih preizkušamo še z izpitom, ker so se izkazali s svojim delom in to je več vredno kot kakršenkoli izpit. Pri tistih, ki vstopajo v upravo kasneje, ko imajo za sabo že, recimo, nekajletne izkušnje ali dolgoletne izkušnje v gospodarstvu, tudi lahko rečemo, da bomo njihovo kvaliteto sodili po delu, in spet ni treba, da to kvaliteto preizkušamo z izpitom. Vsak novinec v javni upravi naj bo deležen ustreznega usposabljanja, da bo seznanjen s sistemom državne uprave, vrednotami in načinom poslovanja oziroma sistemom državnih organov in vrednotami in načinom poslovanja javne uprave. Za to ni potreben noben dolg seminar, na katerem se, recimo, danes policisti učijo podrobnosti iz Evropske listine lokalne samouprave ali upravnega postopka, ampak zadošča kratek in učinkovit uvajalni seminar. Tako ali tako se moramo vsi na svojih delovnih mesti usposabljati stalno. Kompetence in torej usposobljena za svoje delo je potrebno izboljševati vse življenje, vso kariero. Enkraten seminar in enkraten izpit je premalo - ne pomeni nič. Nič. Naslednji argument. Katero uspešno podjetje, pa govorim tudi o velikih poslovnih sistemih, kot so: Lek, Krka, Mercator in tako naprej, pozna takšen birokratski način preverjanja svojih zaposlenih? Nobeno. Tako so strokovni izpiti še ena od pogruntavščin, birokratskih pogruntavščin, ki gre na smetišče zgodovine. Že vnaprej moram odgovoriti tistim, ki bodo prihajali na dan s trditvami, da sem pravzaprav jaz avtor ideje o strokovnih izpitih, da sem jih kot državni sekretar uvedel. To je zelo zabaven in priročen argument, ki ga pogosto poslušam. Moram povedati že vnaprej, da je tisti, ki je v upravi obstajal od "pamtiveka". Po mojih raziskovanjih obstaja vsaj od leta 1984 naprej, pa že prej so obstajali, tako da jih nisem uvedel jaz, pa tudi kot državni sekretar bi si težko uzurpiral takšno oblast. Zakon prinaša še nekaj koristnih novosti, denimo podlago za zaposlovanje vrhunskih športnikov v pomoč in podporo vrhunskemu športu v Sloveniji, in pa eno izjemo od splošnega pravila po Zakonu o delovnih razmerjih, da se lahko lanski dopust porabi samo do 30. junija. Jaz se sicer vedno sprašujem, zakaj delovno-pravna zakonodaja to tako omejuje, ampak kakorkoli že, mi v tem zakonu delamo izjemo za tiste naše sodelavce, ki so bili angažirani na predsedovanju EU, ki si v prvi polovici letošnjega leta niso mogli vzeti dopusta, niti letošnjega niti lanskega niso mogli porabiti do konca, zato jim zakon omogoča, da bodo ta dopust izkoristili tudi še po 30. juniju in verjemite, bo zelo zaslužen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Dragu Korenu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala predsedujoči za besedo. Lep pozdrav ministroma, sodelavcem, poslankam in poslancem! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, je na 45. redni seji obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih uslužbencih. Na začetku seje je minister dr. Gregor Virant predstavil nekatere spremembe, ki jih prinaša predlog zakona. Gre za dopolnitev zakona v delu, ki se nanaša na vodenje evidenc oziroma zbirko osebnih podatkov ter določitev podlag za uporabo podatkov iz teh evidenc. Poleg tega zagotavlja pravno podlago za zaposlovanje vrhunskih športnikov in trenerjev v organih državne uprave. Daje pa možnost tudi izrabe letnega dopusta za leto 2008 nekaterim javnim uslužbencem, ki zaradi predsedovanja in povečanja obremenitev tega niso mogli izkoristiti v prvi polovici leta 2007. Bistvene spremembe predloga zakona predstavljajo rešitve, ki črtajo določbe zakona, ki ureja priznavanje in posledice neuporabe strokovnih izpitov za imenovanje v naziv, pri čemer se hkrati določa obveznost uradnikov glede strokovnega usposabljanja za delo v upravi ob zaposlitvi ter stalnega usposabljanja v času trajanja zaposlitve, kar se šteje kot delovna obveznost javnih uslužbencev. Sprememba zakona zagotavlja pravno podlago za izvajanje strokovnih izpitov na podlagi podeljenega javnega pooblastila in usposabljanj ter izpopolnjevanj s strani zunanjih izvajalcev, ki bodo izbrani na podlagi zakona, ki ureja javno naročanje. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe predstavila pripombe, ki s koalicijskimi amandmaji niso bile upoštevane. V razpravi so člani odbora soočili različna stališča do predlaganih rešitev, ki se nanašajo na ukinitev strokovnega izpita za imenovanje v naziv. Poslanske skupine DeSUS, Zares, LDS in SD so k tem členom vložile amandmaje, po katerih bi ohranili veljavno ureditev. Nasprotno pa so drugi člani odbora vloženim amandmajem, ki bi ohranili strokovne izpite, nasprotovali. Menili so, da je za kvalitetno in učinkovito opravljanje dela potrebno znanje, ki se pridobi na podlagi izobraževanja in usposabljanja, pri čemer pa ni nujno, da se znanje preverja tudi v obliki strokovnega izpita. Bolj kot enkratno opravljanje strokovnega izpita je torej pomembno, da se zaposleni izkaže z delom ter da stalno in sprotno obnavlja svoje znanje in se strokovno izpopolnjuje. Predlaga rešitev pa sledi tudi cilju odpravljanja administrativnih ovir, za kar si Vlada prizadeva že ves svoj mandat. Predstavnik predlagatelja je v odgovoru na pomisleke, izražene v razpravi, poudaril, da strokovni izpit ukinjajo iz razloga, ker dodana vrednost, ki jo ti izpiti prinašajo, ne upravičuje časa in denarja, porabljenega v ta namen. Zaposlovanje v javni upravi temelji na izbirnih postopkih, ki zagotavljajo, da so za posamezna delovna mesta izbrani najboljši kandidati. Preverjanje kvalitet je torej zagotovljeno že v tem okviru, zato ni potrebe po dodatnem preverjanju znanja na strokovnem izpitu. Potem je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 8., 33. in 37. členu, vse ostale amandmaje pa je odbor zavrnil. Sprejeti amandmaji so vključeni v dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Ker je zbor na 37. seji opravil prvo obravnavo tega predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. O predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ODGOVORNOSTI PRAVNIH OSEB ZA KAZNIVA DEJANJA V OKVIRU REDNEGA POSTOKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod dr. Lovro Šturm, minister za pravosodje, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Novela zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja je predvsem redakcijske narave in je vezana na sprejem novega Kazenskega zakonika. Vendar pa želimo ob tej priložnosti s to novelo tudi zaokrožiti, in to bistveno, sistem kazenske zakonodaje zoper gospodarski kriminal. Dve področji, ki se lahko izkoriščata za storitev kaznivih dejanj na tem področju, trenutno nista pokriti; namreč, udeležba na javnih razpisih in trgovanje s finančnimi instrumenti, zato ju želimo s to novelo dodati kot stranski kazni v 15.a in 15.b členu in ta način sistemsko urediti kazensko zakonodajo zoper gospodarski kriminal in korupcijo. Prepoved udeležbe na javnih razpisih je povezana z različnimi zlorabami, ki se dopolnjujejo tudi s kaznivimi dejanji v Kazenskem zakoniku. Takšna kazniva dejanja so na primer goljufija na škodo Evropski skupnosti, preslepitev pri pridobitvi posojila ali ugodnosti, ponareditev ali uničenje poslovnih listin, izdaja in neupravičena pridobitev poslovne skrivnosti, udor v poslovni informacijski sistem, zloraba trga. S temi kaznivimi dejanji, zlasti pa s korupcijskimi kaznivimi dejanji uradnih oseb se lahko pridobijo javna naročila, kar se delno v praksi pri nas in v svetu že dogaja. Tudi glede stranske kazni prepovedi poslovanja s finančnimi inštrumenti velja poudariti, da je s to sankcijo povezana vrsta kaznivih dejanj. To so kazniva dejanja zlorabe notranje informacije, preslepitev pri trgovanju z vrednostmi papirji, ponarejanje in uporaba ponarejenih vrednostnih papirjev, značilna pa so tudi v povezavi s pranjem denarja in davčnimi zatajitvami. Tudi pri poslovanju s finančnimi inštrumenti lahko povežemo ta kazniva dejanja s korupcijskimi kaznivimi dejanji uradnih oseb. Z določitvijo novih stranskih kazni bo sodišče lahko pravni osebi prepovedalo udeležbo na javnih razpisih in pri trgovanju s finančnimi instrumenti za čas od treh do desetih oziroma od enega do osmih let. Razširitev oblik sankcij z dvema stranskima kaznima pomeni večjo možnost prilagajanja pri kaznovanju pravnih oseb glede na storjeno kaznivo dejanje. Hkrati pa s tem navedenim tudi sledimo priporočilu Sveta Evrope o odgovornosti pravnih oseb za kaznivem dejanju, storjena pri izvrševanju gospodarske dejavnosti. Vlada ocenjuje ta zakon kot pomemben prispevek k boju proti gospodarskemu kriminalu in proti korupciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Dragu Korenu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav poslankam, poslancem, ministru, sodelavcem. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 44. seji obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja. V uvodu je predstavnik predlagatelja povedal, da je namen predloga zakona uskladitev s predlogom novega kazenskega zakonika. Ker se bo z novim kazenskim zakonikom spremenil tudi vrstni posameznih poglavij in členov, je nujno potrebno spremeniti tudi zakon o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja, ker le-ta v besedilu svojih členov zaradi povezanosti s kazenskopravno materijo uporablja številna navezovanja na konkretne določbe obstoječega kazenskega zakonika. Predlog zakona predvideva tudi stranske kazni, prepovedi udeležbe na javnih razpisih po 15.a členu in prepovedi trgovanja z delnicami po 15.b členu. Stranske kazni bo sodišče lahko izreklo zaradi kaznivih dejanj zoper gospodarstvo in korupcijskih kaznivih dejanj napram uradnim osebam. Z njima bo sodišče lahko pravni osebi prepovedalo udeležbo na javnih razpisih in pri trgovanju s finančnimi instrumenti za čas od treh do desetih oziroma od enega do osmih let. V nadaljevanju je predstavnik Zakonodajno-pravne službe opozoril, da je veljavnost oziroma pravnosistemska skladnost predloga zakona vprašljiva glede na to, da novi kazenski zakonik še ni bil sprejet. Večina pisnih pripomb te službe je bila upoštevana z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Glede 8. člena, to je novega 15.a in 15.b člena, pa je povedal, da sta obe sankciji v predlogu zakona preširoko napisani, predvsem pa pri 15.b členu, ki je tako široko zastavljen, da bi v bistvu lahko pomenilo posredno ukinitev pravne osebe. Predstavnik Komisije Državnega sveta za državno ureditev je povedal, da se komisija pridružuje mnenju Zakonodajno-pravne službe glede 15.a in 15.b člena in izraža pomisleke glede predlagane višine kazni in trenda kaznovalne politike, saj je sistem kazni zaokrožen tako, da se lahko pravni osebi izreče tud odvzem premoženja, kot najhujša kazen pa je predvideno tudi prenehanje pravne osebe. Nekateri člani odbora so v razpravi o predlogu zakona izpostavili nekorektnost zakonodajnega postopka glede tega predloga zakona, saj je njegov sprejem vezan na kazenski zakonik, ki pa še ni sprejet, in se vprašali, zakaj materija tega predloga zakona ni urejena v kazenskem zakoniku. Opozorili so na pomisleke Zakonodajno-pravne službe in Državnega sveta in se čudili, zakaj se jih ne upošteva. Predlagali so tudi umik predloga zakona iz zakonodajnega postopka, saj bo v primeru, da kazenski zakonik ponovno ne bo sprejet, njegova usoda nedorečena. Danes vemo, da temu ni tako. K predlogu zakona so vložile amandmaje koalicijske poslanske skupine SDS, NSi, SLS in DeSUS k 1., 3., 6., 8., 12., 13., 16. in 18. členu, ki so bili tudi vsi sprejeti. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog pa je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine SNS. Prosim.
Pozdravljeni vsi skupaj! V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo z veseljem podprli zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja. Gre za spremembe, ki smo jih pravzaprav pričakovali ves ta mandat in bi pravzaprav morale biti sprejete že, najbolje bi bilo, v prvih mesecih po letu 2004. Sodim, da so zadeve, ki so pripravljene, prave, pravilne. Kaznovalna politika se mora na teh področjih podrediti grozljivemu stanju, ki je v Sloveniji, in ga preprečevati. Tajkunizacija Slovenije je še vedno v silnem razmahu, čeprav se ji v zadnjem času malo režejo peruti; tako je tudi prav. Zato v Poslanski skupini SNS z veseljem pozdravljamo tudi možnost, da se pravni osebi izreče tudi odvzem premoženja, kajti dostikrat je premoženje pridobljeno na zelo čuden način. Iz dneva v dan sledimo po časopisih, po medijih, kako so nekateri gospodje prišli od avtomehanika do multimilijonarja, od občinskega uradnika do multimilijonarja, pravzaprav do milijarderjev, ne do milijonarjev - in nikomur nič! Zato je ta zakon pravilen. Morda ima pa eno napako. V zakonu bi bilo dobro obdelati tudi vprašanje stečaja. Stečaj je v Sloveniji grozljiva oblika, ki vedno vrže na tla ne tistega, ki razglasi stečaj, ampak tiste, ki so v dolžniškem razmerju z osebo, ki postavi svojo firmo ali pa organizacijo v stečaj. Tega še nismo uredili. Tisti, ki vrže firmo v stečaj, mirno odpre čez 14 dni novo firmo in, po domače povedano, "nategne" dodatnih toliko in toliko ljudi. Morda bi kdo rekel, da naj Slovenci ne bodo tako naivni in tako požrešni, da se vpletajo v take zadeve, vendar mislim, da je treba, da se to uredi na nivoju zakonodaje. Zato pričakujem od ministrstva za pravosodje, da bo v eni od naslednjih novel obdelalo tudi vprašanje stečaja, in to ne samo tistih, ki dajejo podjetja v stečaj, ampak tudi vprašanje stečajnih upraviteljev, ki ponavadi oziroma dostikrat gredo v to smer, da pokurijo še tisto malo premoženja, ki je ostalo, za svoje lastne plače, potem pa enostavno razglasijo stečaj in povedo, da ni nič, kar bi se dalo deliti; eni so čisti, eno so pa brez denarja in dostikrat tudi eksistenčno ogroženi. Zagotovo pa bo treba v skladu z vsemi temi zakonodajnimi postopki urediti tudi vprašanje sodišč in tožilstva. Vse dokler bodo imeli sodniki in tožilci dosmrtni mandat, se kaj dosti ne bo spremenilo. Sodniki in tožilci bi morali biti vsakih osem let na izpašanju, morali bi pregledati njihovo delovanje in tiste lenuhe, ki nič ne delajo, enostavno postaviti na cesto. Ne da se jim odvzame naziv, lahko je sodnik, ampak naj bo sodnik, ki, recimo, pometa sodišče, saj je tudi to ena služba, ki je ustrezna in je prava za marsikaterega, ki danes nosi naziv sodnika ali sodnice. Vedeti je treba, da sedaj, ko smo imeli sodniški štrajk, jaz mislim, da ga nihče v Sloveniji tudi občutil ni. Ni čudno, konec koncev tako malo delajo, da ni bilo opaziti, da še manj delajo. In dokler bomo imeli tako urejena sodišča in pa tožilstva, ne moremo pričakovati kakšnega vidnega izboljšanja. Zato mislim, da je to naslednja prva naloga v naslednjem mandatu, da se sodnikom in tožilcem odvzame trajni mandat. V prid te intence govori vsak dan več dejstev. Mislim, da je skrajni čas, da tudi to upoštevamo. Zakon pa bomo z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac v imenu Poslanske skupine Lipa.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči, spoštovani prisotni! Če se vrnemo nazaj k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odgovornosti pravnih oseb in grem iz teh štrajkov malo stran, ker nimajo zveze s tem zakonom. Rad bi povedal, da predvsem na izvajanje mogoče kogarkoli, ki je danes že izvajal, je, izgleda, "fovšija" v določeni meri postala olimpijski šport v naši državi. Ampak, če se vrnem na zakon. V Poslanski skupini Lipa nimamo nekega groznega občutka, da bi ta zakon uvajal karkoli novega, določal karkoli takega, kar že sedaj ni bilo z zakonom v nekih okvirih, v nekaterih členih in v nekaterih odstavkih kazenskega zakonika prepovedano. Korupcija je bila prepovedana. Uvajajo se pa neke nove stranske kazni kot plod, verjetno bomo danes slišali najmanj v osmih predstavitvah besede tajkunizacija, tajkuni in ne vem kaj še vse. Zanimivo je, da pa verjetno od nobenega od osmih nastopajočih danes tukaj ne bomo slišali, kaj je to tajkunizacija, kdo so to tajkuni in kje ste slišali to besedo, razen od predsednika Vlade. Namesto tajkuni bi lahko uporabljali tudi besede, ne vem, tisti, ki so kršili zakon, ko gre za gospodarski kriminal, ko gre za zlorabljanje informacij, notranjih informacij in takšne stvari. Ta tajkun, to je pač neka privlečena zgodba, ki jo boste verjetno vsi uporabljali. Upam, da bo ta zakon, če bo potrjen - in v Poslanski skupini Lipa, glede na to, da ne uvaja resnično nič groznega, ga bomo z veseljem podprli - da bo ta zakon veljal za vse, tudi za tiste, pa bom sam uporabil to vašo neznačilno besedo tajkuni, ki so tajkuni te vlade. Pa vemo, da jih je na mariborskem področju ogromno. Nekatere je že omenil tudi moj predhodnik, od avtomehanika do milijonarja, od družine, ki zalaga klime povsod po Sloveniji, tudi takrat, ko ne delajo, tako kot, recimo, v tem Državnem zboru. Upam, da bo ta zakon veljal tudi za njih, tudi za te tajkune. Da gre za "inter partes" zakon, ki je dobesedno naravnan predvolilno, ker takšen zakon, kot je pred nami, bi lahko sprejeli ne glede na to, ali je kazenski zakonik sprejet. Tudi na stari kazenski zakonik bi lahko tak zakon potrdili oktobra 2004 ali pa novembra 2004. To ni bilo treba delati pred volitvami, ker kot sem že dejal na začetku, ne uvaja popolnoma nič novega. V njem ne najdemo, recimo, ene zadeve, ki bi jo mogoče morali obravnavati v tem državnem zboru, pa ta vlada ni imela poguma ali pa znanja, da bi jo obravnavala. Predvsem severovzhodna Slovenija, Štajerska, Prekmurje in ta konec, pa Koroška, je bila deležna raznih čudnih prevzemov. In sploh, tudi ko govorimo o industriji jekla, recimo na Koroškem, in raznih čudnih stečajev, ki jih je bilo na Štajerskem toliko, da če delamo seznam, je list A4 formata premalo, da bi jih navedli. Tega pa ta zakon ne obravnava. Jaz ne vem, mogoče je ta vlada sodelovala pri kakšni takšni zadevi, pa mogoče zaradi tega ni hotela časa uzakoniti. Zakon je definitivno napisan, bom rekel, prvič ne celostno, ne bom rekel površno, ne uvaja pa popolnoma nobene vojne proti kakršnemukoli gospodarskemu kriminalu ali čemerkoli takšnemu. Ta zakon tudi ni plod te vrle izredne seje, ki je bila tako nujna in ste jo predlagali v koaliciji, ta zakon je bil spisan že prej. Od tiste vrle seje, kjer ste dokazovali dialog med enim od poslancem in med predsednikom Vlade, se ni zgodilo še zaenkrat nič, enostavno je šla v pozabo, ker verjetno nimate znanja oziroma ste bili deležni tolikšnih očitkov pri tajkunizaciji, da je kdo videl tudi samega sebe v tej zgodbi. In še eno vprašanje, ki se mi zastavlja. Zakone pišemo za ljudi, zakoni morajo biti življenjski. In ko pogledam ta zakon, se mi zdi pa eno vprašanje zelo pomembno. Če se danes ta zakon potrdi, in prav je - ali bodo ljudje živeli bolje ali enako? Jaz mislim, da enako. Zato govoriti o tem, da je kakršenkoli takšen zakon, kot je pred nami, potreben, je navadna neumnost. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Srečko Hvauc v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice, kolegi! V Slovenski demokratski stranki oziroma Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja podprli. Gre za en delček sprememb zakonodaje v mozaiku potrebnih sprememb predpisov, s katerimi želimo zmanjšati oziroma omejiti gospodarski kriminal in korupcijo. Zakon ima po vsebini dva sklopa sprememb. Prvi sklop je vezan na spremembo kazenskega zakonika in gre bolj za spremembe redakcijske narave oziroma za preštevilčenje členov in kar se tega tiče nimamo nobenih zadržkov. Drugo, kar se pa tiče same vsebine, pa je pomembno to, da zakon dodaja dve stranski kazni, in sicer prepoved udeležbe in prepovedi trgovanja, sodišče jih bo lahko izreklo zaradi kaznivega dejanja zoper gospodarstvo oziroma korupcijskih kaznivih dejanj napram uradnim osebam. S temi stranskimi kaznimi bo lahko sodišče prepovedalo udeležbo na javnih razpisih pri trgovanju s finančnimi instrumenti za čas od šestih mesecev do petih let. Drugo, kar se po vsebini spreminja, se spreminjajo kazni. Logično je, da se kazni iz SIT-ov, iz tolarjev spremenijo v evre, kar pa je za nas bolj pomembno, je pa to, da se bodo hkrati tudi povišale. Seveda nekateri imajo pomisleke okrog teh kazni, da se zaostrujejo preveč, povišujejo, da so previsoke, da je sporno tudi to, da je lahko posledica tudi odvzem premoženja in podobne stvari in podobne stvari. Vendar praksa v zadnjih desetih in več letih na področju gospodarskega kriminala kaže na to, da nekateri enostavno gredo preko vseh meja, da jih skoraj nič ne ustavi in povišanje kazni mislim, da bo na tem področju vsaj nekaj prispevalo k temu, da bodo nekateri mogoče malo bolj globoko premislili, preden bodo kršili zakon. Vsebina teh sprememb seveda sledi našim prizadevanjem, da se zmanjša gospodarski kriminal oziroma število kaznivih dejanj na tem področju in da se zmanjša oziroma v čim večji meri onemogoči korupcija. Zato bomo te spremembe zakona v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Drago Koren v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Naj tudi jaz kar na začetku povem, da bo tudi Nova Slovenija podprla predlog zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja, kajti prepričani smo, da prinaša dobre novosti. Kot že rečeno, sam zakon prinaša dva sklopa sprememb. Prvi sklop se nanaša na povezanost z novosprejetim kazenskim zakonikom, zaradi novega kazenskega zakonika je treba spremeniti več zakonov, še posebej pa tiste, ki so v trdi povezavi s tem zakonikom, ki govori o navezavi na posamezna poglavja in tudi člene kazenskega zakonika. Jaz mislim, da temu, glede na to, da je novi kazenski zakonik sprejet, ne more nihče nasprotovati. Drugi sklop sprememb, to pa je ta pomembnejši sklop, vsaj v Novi Sloveniji tako ocenjujemo, se pa nanaša na kazniva korupcijska dejanja, to je na primer dejanja podkupovanja, dajanja daril in spremembe drugih koristi, in daje ta novela zakona možnost izreka dokaj hudih stranskih kazni. Prva je prepoved udeležbe na razpisih na področju javnega naročanja v obdobju od 3 do 8 let. V tem primeru ima posebno obveznost tudi naročnik, ki mora iz postopka javnega naročanja izločiti vsakega kandidata ali ponudnika, če gre za pravno osebo, ki ji je bila izrečena takšna kazen. V preteklosti se je tako v svetu kot pri nas ravno pri javnih naročilih pojavilo več nepravilnosti, ni pa bilo na voljo ustreznega mehanizma za sankcioniranje. Na področju javnih naročil gre za zelo velike vsote denarja in to denarja vseh davkoplačevalcev, zato v Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je treba postopke voditi transparentno, v primeru nepravilnosti pa mora biti na voljo tudi ustrezna sankcija. In te spremembe dejansko to sankcijo tudi prinašajo. Sodišče ima tudi možnost, da lahko izreče stransko kazen prepovedi trgovanja s finančnimi instrumenti pravne osebe na organiziranem trgu. S to sankcijo so povezana kazniva dejanja, zlorabe notranjih informacij, dajanja podatkov, ponarejanje in uporaba vrednostnih papirjev, lahko pa jih povežemo tudi s korupcijskimi dejanji uradnih oseb. V Novi Sloveniji smo prepričani, da bodo te spremembe imele posledico zmanjšanje kaznivih dejanj, zmanjšanje gospodarskega kriminala in pa korupcije. V Državnem zboru smo že dostikrat in veliko poslušali, kako se vsi zavzemamo za to, da bi se korupcija, da bi se tudi gospodarski kriminal preganjal in s temi spremembami zakona bodo sodišča imela osnovo, da bodo izrekla kazni tudi v teh primerih. V Novi Sloveniji se zavedamo, da je gospodarski kriminal v Sloveniji prisoten, da je v Sloveniji prav gotovo prisotna tudi korupcija, zato je vsaka sprememba v tej smeri dobrodošla. Da se preganja goljufija, preslepitev, izdaja poslovne skrivnosti, menimo, da je prav. Naj končam; še enkrat povem, da v Poslanski skupini Nove Slovenije rešitve novele zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja podpiramo, smo pa prepričani, da tudi glede na to, da je novi kazenski zakonik sprejet in je bil tudi ponovno potrjen po vetu, ni razloga, da ne bi dobil soglasne podpore. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Marjan Drofenik v imenu poslanske skupine SLS. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister, poslanke, poslanci! Lep pozdrav! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja, saj gre v prvi vrsti za spremembe redakcijske narave. Kazenski zakonik je bil sprejet in zato je treba spremeniti člene, ki se nanašajo na člene v novem kazenskem zakoniku. Tako se bo zagotovila nemotena uporaba tega zakona. Podpiramo tudi dopolnitev v obliki dveh dodatnih stranskih kazni, ki jih bo sodišče lahko izreklo, zaradi kaznivih dejanj za gospodarska in korupcijska kazniva dejanja uradnim osebam. Zavedamo se, da do sedaj nista bili pokriti dve področji, ki se lahko izkoriščata za kazniva dejanja. To sta udeležba na javnih razpisih in trgovanje s finančnimi instrumenti. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se nam zdi ustrezna uzakonitev dveh novih stranskih kazni, ki bi pomenili fakultativno obliko kaznovanja pravnih oseb ob izrečenih glavnih kaznih. Prepoved udeležbe na javnih razpisih in prepoved poslovanja s finančnimi instrumenti sta namreč povezani z različnimi zlorabami, ki se dopolnjujejo tudi s kaznivimi dejanji v kazenskem zakoniku. S temi kaznivi dejanji, zlasti pa s korupcijskimi kaznivimi dejanji uradnih oseb se lahko pridobijo javna naročila, kar se je v praksi že dogajalo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se nam zdi primerno, da se prepove udeležba na javnih razpisih za obdobje od 3 do 10 let in trgovanje s finančnimi instrumenti za čas od 1 leta do 8 let. V Poslanski skupini menimo, da pomeni razširitev oblik sankcij z dvema stranskima kaznima večjo možnost prilagajanja pri kaznovanju pravnih oseb glede na storjeno kaznivo dejanje, zato bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.15. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠEVANJU KAZENSKIH SANKCIJ v okviru rednega postopka Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod dr. Lovro Šturm, minister za pravosodje, prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Bistvene spremembe in dopolnitve zakona o izvrševanju kazenskih sankcij so naslednje. Predlog novele je bil pripravljen zato, da bi zagotovili čim bolj učinkovito, pa tudi bolj ekonomično in strokovno izvrševanje kazenskih sankcij, hkrati z jasno opredelitvijo pravic obsojencev in zagotovitvijo varstva teh pravic. Naslednji namen zakona je, da odpravimo administrativne ovire in razbremenimo strokovne in druge delavce zavodov, na ta način pa se bistveno zmanjšujejo nepotrebne administrativne obremenitve zaporskega osebja. V skladu s spremembami zakona bodo pazniki inštruktorji izenačeni s prazniki, saj bodo po novem oboji pravosodni varnostni policisti. Na ta način bo zagotovljena dodatna usposobljenost sedanjih paznikov za izvajanje del v delavnicah ter boljša varnostna pokritost, hkrati pa ne bo več podvajanja njihovega dela. Pravosodni policisti bodo predvidoma v prihodnosti zagotavljali tudi varovanje stavb pravosodnih organov. Zato da bi razbremenili zaposlene in zmanjšali prenatrpanost slovenskih zaporov, daje predlog novele zakona večji poudarek alternativnim oblikam prestajanja kazni zapora. Predlog novele zakona, v luči večanja, za pogojne odpuste določa novo dolžnost zaporov, da po uradni dolžnosti pri obsojencih, ki so prvič na prestajanju zaporne kazni in ki niso obsojeni na zaporno kazen, daljšo od petih let, prouči izpolnjevanje pogojev za pogojni izpust. Za preostale obsojence zavod prouči izpolnjevanje pogojev za pogojni izpust po dveh tretjinah prestane kazni. Na ta način se bo zagotovilo bolj moderno in sodobno obravnavanje zaprtih in priprtih oseb, kar je v skladu z evropskimi zaporskimi pravili, kot tudi z dokumenti Sveta Evrope. Za razbremenitve v slovenskih zaporih so pomembne tudi novosti pri predčasnem odpustu. Podrobnejša ureditev pravic obsojencev iz dela oziroma delo v okviru delovne terapije ter pravice, ki ne pripadajo ali pa so omejene, to je nadaljnje poglavje oziroma nadaljnja tema tega zakona, obsojencem dopolnitev omogoča širši krog oseb in institucij, s katerimi si lahko dopisujejo, imajo z njimi stike oziroma jih lahko obiskujejo. Delo obsojencev se stimulira na različne načine, tako da se zaporske ugodnosti v pretežni meri odvisne prav od dejstva, ali obsojene dela ali ne. Izobraževanje obsojencev pa ima po novem enak status, kakor ga ima delo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo, pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednika tega odbora gospoda Draga Korena, da predstavi poročilo odbora.
Hvala za besedo, predsedujoči. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na prvem nadaljevanju 50. nujne seje obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij. Predstavniki poslanskih skupin SDS, Zares, Lipa in LDS so zaradi nestrinjanja z načinom obravnavanje predloga zakona napovedali obstrukcijo in zato na seji odbora niso sodelovali. Drugače pa je predstavnik predlagatelja na začetku poudaril, da je namen predloga zakona predvsem uskladiti določbe zakona o izvrševanju kazenskih sankcij s spremenjeno in na novo uveljavljeno zakonodajo in z obvezujočimi mednarodnimi pogodbami. Pomembna rešitev predloga zakona, ki bo bistveno razbremenila delo strokovnih delavcev v zavodih za prestajanje kazni zapora pri vodenju upravnih postopkov, je sprememba 8. člena, ki zmanjšuje število upravnih zadev, pri katerih se v postopku subsidiarno uporablja zakon o splošnem upravnem postopku. Predlog zakona daje poudarek alternativnim oblikam prestajanja kazni, uvaja se tako imenovana vikend kazen za vse obsojence, ki so bili obsojeni na kazen zapora do 24 mesecev, po predlaganem amandmaju do 36 mesecev. S predlogom zakona se uvaja tudi hišni zapor za obsojencev na kazen zapora do šestih mesecev, po predlaganem amandmaju do devetih mesecev. Te novosti bodo prispevale k zmanjšanju števila zaprtih oseb v zavodih in s tem k razbremenitvi zavodov ter tudi k zmanjšanju stroškov ter k boljšemu položaju obsojencev. Delo v splošno korist bo možno kot nadomestitev prestajanja kazni zapora do enega leta, po predlaganem amandmaju do dveh let. Predlog zakona prinaša nekatere nove rešitve tudi v zvezi z institutom pogojnega odpusta, ki ga bo komisija za pogojni odpust lahko odredila brez nadzorstva ali z varstvenim nadzorstvom. Novosti so predlagane tudi v zvezi z odklonilnim zaporom, s čimer se v večji meri zagotavlja primarni namen tega instituta, in sicer da se globa plača. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe izpostavila vprašanje povezanosti rešitev, vsebovanih v tem predlogu zakona in predlagano ureditvijo v predlogu kazenskega zakonika. Opozorila je tudi na pomanjkljive in ponekod preveč splošne obrazložitve predlaganih določb. V zvezi s spremembami k posameznim členom je povedala, da je velik del njihovih pripomb upoštevan z vloženimi amandmaji Poslanskih skupin SDS, NSi in SLS, zato je v nadaljevanju predstavila tiste pripombe, ki niso bile upoštevane. Predstavnik predlagatelja je v odgovoru na pripombe Zakonodajno-pravne službe poudaril, da je cilj določb, ki pooblaščenim osebam v zavodih omogoča neposreden elektronski dostop do evidenc, odprava administrativnih ovir, poenostavitev dela in hitrost dostopa do podatkov, ki jih zaposlenih v zavodih potrebujejo pri svojem delu. Dostopanje do podatkov je ob predpostavki varne elektronske poti in sledljivosti vpogleda v podatke bolj varno kot pa v primeru dostopanja na podlagi pisnih zaprosil. Odbor je sprejel vse amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in SLS, razen amandmaja k 97. členu, brezpredmetni so postali amandmaji teh koalicijskih skupin k 29., 39. in 46. členu. Po svoje pa je odbor sprejel amandmaje k 29., 39., 46., 97. in nove 97.a, b, c in č člene. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona, pa je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Ker je zbor na 37. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16.6.2008. V razpravo dajem 10. člen ter amandma Poslanske skupine Lipa. Gospa Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dovolite, spoštovani minister, vsebina amandmaja je bila izpostavljena pravzaprav že v okviru enega drugega zakona, to je bilo Kazenskega zakonika, takrat smo odprli to dilemo, da je bil člen, ki je narekoval namesto zapora kazen, in sicer kazen dela v splošno korist. Takrat smo opozarjali, da je vsebina tega člena nedodelana in da bi bilo treba sprejeti nek podzakonski akt, ki bi natančneje določil, katera dela sodijo v ta sklop, kdo so institucije, ki lahko sodelujejo v okviru izvrševanja te kazenske sankcije, in predvsem, da se določi podrobneje način, postopek in, kot že rečeno, seznam področij izvrševanja dela v splošno korist. Istočasno je treba določiti tudi organ, ki bo bdel nad izvrševanjem te kazenske sankcije in pa tudi nad delom izvajalcev in ponudnikov tega dela. Jaz pravim, da tisto, kar je Vlada zapisala v okviru 10. člena v prvi odstavek, še vedno ne sledi našemu predlogu, kajti center za socialno delo, torej institucija, ki sodi v okvir Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, je bila v zadnjih treh letih in pol tista institucija, ki se ji je nenehno nalagalo neko delo, delo, delo, niso pa tudi kapacitete oziroma zaposlitvene zmožnosti sledile tem novim nalogam. In istočasno jaz pravim, da center za socialno delo ni institucija v naši državi, ki bi lahko do popolnosti prevzela naloge, ki sodijo iz nekega drugega zakona, se pravi Kazenskega zakonika oziroma Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij. Center za socialno delo je drugačna institucija in se ne sme preleviti v neko, če hočete, represivno institucijo. Zato pravim, da je Ministrstvo za pravosodje tisti organ, ki je pristojen za to, da določi jasna pravila in naloge ter tudi bedi nad izvrševanjem teh nalog. V Poslanski skupini Lipa predlagamo, da Ministrstvo za pravosodje pripravi podzakonski akt, v katerem bodo jasno opredeljena dela, naloge in ne nazadnje tudi organi, ki lahko sodelujejo v okviru 10. člena oziroma pri izvrševanju kazenskih sankcij, ki jih nalaga nov kazenskih zakonik. Prosim pa za odgovor Ministrstva za pravosodje na dilemo, ki smo jo izpostavili oziroma na vsebino amandmaja, ki ga predlagamo. Istočasno bi želela opozoriti, da smo v razpravi o kazenskem zakoniku imeli odprto to dilemo in takrat je tudi gospod državni sekretar, gospod Marolt, zelo jasno povedal, da bo ministrstvo proučilo to možnost in če bodo zadevo proučili na tak način, jo bodo vključili v novelo zakona o izvrševanju kazenskih sankcij. Vendar kot je razvidno, ta možnost s strani ministrstva ni bila proučena, vsaj jaz nimam podatkov, da bi ministrstvo razmišljajo v tej smeri, se pravi, da se pripravi podzakonski akt, v katerem se podrobneje določi način, postopek in seznam področij izvrševanja dela v splošno korist.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister s sodelavci! Ko na hitro prebereš amandma, ki so ga predlagali v Poslanski skupini Lipa, pravzaprav lahko ugotoviš, da je težko nasprotovati ideji, da bi področje dela v splošno korist uredili s pravilnikom. Vendar smo v Poslanski skupini Nove Slovenije o tem amandmaju temeljito razmislili in želimo poudariti, da Ministrstvo za pravosodje nikakor ne more biti organ, pristojen za izdajo predmetnega pravilnika, saj prav predlagane spremembe zakona o izvrševanju kazenskih sankcij pripravo, vodenje in nadzorovanje izvrševanja dela v splošno korist v celoti prenaša na centre za socialno delo, ki pa ne sodijo, kot vsi vemo, v pristojnost Ministrstva za pravosodje. Skupnostne sankcije, kamor spada tudi izvrševanje dela v splošno korist, naj bi bile po mednarodnih dokumentih, predvsem iz priporočil Sveta Evrope, organizirane tako, da lahko na delo napoteni obsojenci ostanejo v svojem matičnem okolju in ne prihajajo v stik z zaporskim okoljem. Iz priporočil Sveta Evrope izhaja tudi to, da naj so te sankcije urejene celovito, na enem mestu, da to področje vodi ena služba, ki ima primerno usposobljene kadre in je prisotna v lokalnih skupnostih. Centri za socialno delo v Republiki Sloveniji že zdaj vodijo te naloge za tožilstva in za mladoletnike. Glede na razpredenost mreže centrov za socialno delo po celi Republiki Sloveniji tudi predstavljajo edino obstoječo službo, ki ima pogoje, znanje in prisotnost v lokalnih skupnostih za enovito, kakovostno in pregledno izvajanje te sankcije za vse kategorije storilcev kaznivih dejanj in prekrškov. Uprava za izvajanje kazenskih sankcij ima v Sloveniji le šest zavodov za izvrševanje kazni zapora in kader, ki ni usposobljen za delovanje v lokalnih skupnostih. Dosedanja praksa je namreč pokazala, da centri to delo strokovno in dobro opravljalo. Sedanja ureditev, ko pri izvrševanju tega ukrepa sodelujeta dve službi hkrati, pa se je pokazala kot neracionalno podvajanje nalog in pristojnosti. To je samo nekaj razlogov, ki jih da temeljit razmislek in kaže na to, da zakon oziroma da amandma k 10. členu zakona, vsaj s strani Poslanske skupine Nove Slovenije, ne bo dobil podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa. Dovolite, gospod Horvat, eno pojasnilo. Centri za socialno delo imajo v okviru svojih služb zaposleno osebo, povečini je temu tako, ki skrbi za neke vrste psihosocialno rehabilitacijo, ma niti ni psihosocialna rehabilitacija, dela z zaporniki oziroma mladoletnimi prestopniki. Ampak tisto, kar hočem poudariti vi nalagate centrom za socialno delo, ki se že danes srečujejo z vrsto novih nalog, ki so posledica zakonov, ki so sprejemali v okviru te vlade, istočasno pa niste poskrbeli za dodatno kadrovsko okrepitev centrov za socialno delo. To z drugimi besedami pomeni, da bodo centri za socialno delo, ki niso represivni organ, ne sodijo v okvir, če hočete, kazenske zakonodaje oziroma izvrševanja kazenskih sankcij. Istočasno to pomeni, da bodo imeli nek deficit na drugih strokovnih področjih in to je slabo. Ministrstvo za pravosodje, ki je odgovorno za kazensko zakonodajo v naši državi, je v okviru kazenskega zakonika uvedlo novo možnost. To je prestajanje kazni na domu oziroma v okviru tako imenovanih dobrodelnih del, humanitarnosti. Vse lepo in prav. Ne more pa Ministrstvo za pravosodje istočasno odgovornost, celotno odgovornost za izvajanje teh kazenskih sankcij prenesti pod okrilje drugega ministrstva, Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Niti nimamo odgovora ali se ministrica strinja s tem početjem, niti nimamo odgovora, kako bodo centri za socialno delo poskrbeli za tovrstno izvrševanje kazenskih sankcij, niti nimamo odgovora, kaj vse se lahko v okviru tega "humanitarnega dela", v narekovajih, opravlja. Ali se lahko opravlja, ne vem, čiščenje pločnikov, ali se lahko opravlja varnostna služba v šolah? Nimamo jasnih omejitev. Zato v Poslanski skupini Lipa predlagamo, da Ministrstvo za pravosodje, ki si je izmislilo nov način prestajanja zaporne kazni, da Ministrstvo za pravosodje določi podzakonski akt, ki mu bo sledil organ, ki bo pristojen za izvajanje nalog. In povejte mi, če imamo centre za socialno delo, katerih namen je drugačen kot uprave za izvrševanje kazenskih sankcij. Zakaj, zakaj prelagamo celotno odgovornost na neko socialno službo, če imamo upravo za izvrševanje kazenskih sankcij? Jaz nisem dojela te razlage, ki ste jo hoteli podati. Bistva tega početja nisem dojela, razen tega, da prelagamo pomemben del odgovornosti na institucije, ki že danes ne morejo slediti vsem nalogam, ki so jim bile naložene. Naj vas spomnim kolega Horvat, tudi v okviru zakonodaje, ki smo jo sprejemali pod okriljem Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Spomnite se - zakon o preprečevanju nasilja v družini. Tudi takrat so se vse naloge naložile na centre za socialno delo, pa so le-ti opozarjali, da ne morejo, ne zmorejo. Že danes imajo preveč dela in preprosto ne morejo več početi tistega dela, ki bi ga v osnovi morali, to pa je svetovanje; svetovanje strankam, uporabnikom. Že danes centri za socialno delo postajajo zgolj operativni servis. Operativni servis in to je slabo. Bojim se, da to z drugimi besedami pomeni, da boste čez čas, bog ne daj, da bi dobili še en mandat, ampak da boste čez čas prišli z zakonom, ki bo centre za socialno delo res uvrstil zgolj kot operativni servis državljankam, po drugi strani pa boste z nekimi koncesijami uvedli privatno plačljivo službo za svetovanje na področju socialnega varstva oziroma socialnega dela. To je slaba popotnica, če hočemo okrepiti vlogo svetovalnega dela in predvsem dostopnost te službe uporabnikom. Še enkrat pravim, Ministrstvo za pravosodje, ki je predpisalo neko novo kazensko sankcijo, je tisti organ, edini, ki je pristojen, da pripravi tudi podzakonski akt, v katerem bodo jasno opredeljena navodila igre, če hočete. Če Ministrstvo za pravosodje ni sposobno tega storiti in prelaga odgovornost na centre za socialno delo, potem je to zgolj še enkrat več potrditev, da se je ministrstvo lotilo nove kazenske zakonodaje nesistematično, površno in nedodelano.
Hvala lepa. Gospod Horvat, prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Saj res nisem imel veliko upanja, da bi predlagatelji razumeli naše argumente, s katerimi zavračamo ta amandma, vendar bi tudi sam želel kolegico Barbaro Žgajner Tavš spomniti, da je Državni zbor sprejel pomemben dokument, in sicer, Resolucijo o nacionalnem programu preprečevanja in zatiranja kriminalitete za obdobje 2007-2011. Pa bodimo eksaktni. Poleg navedenih dejstev, ki sem jih v prvem nastopu argumentiral, želimo v Novi Sloveniji poudariti, da prav Resolucija o nacionalnem programu preprečevanja in zatiranja kriminalitete za časovno obdobje 2007-2011 v točki 4.12.4.2, kjer našteva strategije za doseganje ciljev na področju medinstitucionalnega sodelovanja, navaja, da "je treba okrepiti in zakonsko opredeliti vlogo ter oblike delovanja organov socialnega skrbstva pri preprečevanju kriminala, rehabilitaciji oziroma reintegraciji storilcev in podpori žrtvam kaznivih dejanj." Določba, s katero bi obvezovali določen organ, da izda pravilnik v predmetnem okviru, bi bila posledično v tem smislu vsebinsko sporna, formalnopravno pa neustrezna. Torej dodatni razlogi, zaradi katerih zavračamo ta amandma. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Alojz Sok. Prosim.
Hvala lepa. Čisto na kratko bi želel v dveh stavkih dodati svoje razmišljanje. Torej, odločili smo se, da je možno, da sodišče nadomesti zaporno kazen z delom v splošno javno korist. In tega dela v splošno javno korist je pravzaprav povsod veliko, v različnih institucijah, v domu za ostarele, v bolnišnicah, lahko tudi v občinskih službah, recimo, na področju komunalnih dejavnosti. In se mi zdi ta rešitev, da ta dela nadzoruje in vodi evidenco center za socialno delo, ena najboljših rešitev. Sploh ne vem, kaj pravzaprav tu kolegi na moji desni s tem predlogom hočejo doseči. Te centre imamo v vseh upravnih enotah, že danes so organizirani, imajo svojo strukturo, že danes tudi vodijo te evidence, zakaj ne bi dodali še, da vodijo evidence na tem področju. Ne vem, kaj je zdaj tu tako spornega in kaj je zdaj tu treba tako na veliko razlagati, češ da ti centri tega ne bodo zmogli delati in tako naprej. Torej, če zasledujemo neko racionalnost, ekonomičnost in dobro rešitev, ki je v zakonu, potem je to edina smiselna odločitev. Vse drugo bi pomenilo dodatna finančna sredstva in neučinkovite službe. Centri za socialno delo pa so že danes usposobljeni in jaz seveda absolutno tako odločitev podpiram in mislim, da je to, vse drugo bi bilo nesmiselno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zagorac, prosim.
Hvala lepa za besedo. Tudi z desne kolega predhodnika, niste razumeli verjetno, ampak to je vaš problem, ne moj. Poglejte, ne pogovarjamo se samo o tem, kdo naj to opravlja. Kaj, na kakšen način in zakaj center za socialno delo, o tem ste pozabili govoriti. Danes v centrih za socialno delo pokriva ena delavka približno 20.000 ljudi. Zdaj ji pa nalagamo nove dolžnosti. Jaz ne vem, gospod Sok, jaz sem pogledal vaš volilni rezultat, ni bil niti približno toliko visok, za 20.000 ljudi, in ne pokrivate niti teh, kar ste dobili na volitvah, zdaj pa to od ene delavke pač zahtevate za bistveno manjšo plačo. Še druga stvar, ko govorimo o resolucijah, koliko so resolucije pomembne tej vladi. Imeli smo resolucijo za boj proti korupciji, pa ukinjate protikorupcijsko komisijo. Zato sklicevanje, takšno, na resolucije je brezpredmetno. In druga stvar, ki je nočete ali pa ne znate razumeti. Ne govorimo o preventivi. Govorimo o ljudeh, ki so že obsojeni in morajo prestajati kazen. Ali lahko kleptoman dela v domu upokojencev? Mislim, da ne, ker bo pokradel tistim revežem tam notri še tisto, česar nimajo. In tega Ministrstvo za pravosodje enostavno ne zna ali pa noče narediti. Jaz ne vem, če ste imeli v glavi neko vizijo, kako naj se to izvaja, se mi zdi, da podzakonski akt je malenkost, ki jo lahko tako strokovne službe in tako strokoven minister pripravite v bistvu - ne čez noč, ampak v treh dneh pa sigurno, če veste, kaj počnete. Če ne veste, povejte, preložili smo vse skupaj na center za socialno delo, na Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeva, pa naj se oni od tu naprej zafrkavajo kakor vejo pa znajo. Mi smo to naredili, ker je pač malo popularno. Sam amandma, kot ga predlagamo v Poslanski skupini Lipa, ne določa ničesar drugega kot to, kar sem vam zdaj povedal. Vi ste tisti, ki določate kazenski zakonik, sankcije za kazniva dejanja, prekrške in še kaj drugega. To ni Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve! To ministrstvo ima preko glave dela zaradi socialne situacije v tej državi, h kateri ste pripomogli tudi vi oziroma ta vlada, in ne jim nalagati nekih drugih del, če ste pa vi zadolženi za to področje. Vi določate, kolikšna bo višina kazni za posamezno kaznivo dejanje. Vi določate kazniva dejanja. Prej smo sprejemali en zakon, ki določa nova kazniva dejanja na področju gospodarskega kriminalna. Zdaj pa vse skupaj prelagamo pač na eno ministrstvo. Jaz vam celo svetujem, glede na to, da Ministrstvo za promet ali pa Ministrstvo za kmetijstvo bo kmalu končalo svoje delo. Dajte njim, naj to določijo! Saj v javno korist je lahko tudi sejanje po poljih, če že hočete. Dajte no, ne se izogibati odgovornosti! Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite, imate besedo, ne pa replike.
Ker je mene imenoval. Samo to bi rad popravil, da en delavec v centru za socialno delo po upravnih enotah pokriva 20.000 ljudi, to seveda ni res. To kaže na to, da gospod Zagorac nima pojma, o čem govori.
Hvala lepa. Gospod Mikolič, prosim.
Hvala za besedo. Jaz mislim, da pa res nekateri pretiravajo pri tej razpravi. [[...]] [[Razprava v klopeh.]] [[...]] Lahko? Ker določene aktivnosti glede dobrodelnih del s strani, če lahko tako rečem, kaznjencev, že tako potekajo na enaki osnovi, kot je sedaj tukaj predlagano. Jaz bi rad to poudaril, da lokalne skupnosti in centri za socialno delo zelo dobro sodelujejo pri vseh ostalih aktivnostih, kot je pomoč na domu, pa da ne bom vsega ostalega našteval, kjer - kar se tiče kadrovskega vidika s strani Centra za socialno delo - se tudi na tistem segmentu usklajuje. In poglejte, predlog, ki ga imamo tukaj na mizi, da bi to prestavili na ministrstvo, ki predlaga zakon - meni se ne zdi umestno. Zakaj ne bi Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, pod katerega okrilje pa spadajo centri za socialno delo, ti to nalogo izvajali. Saj konec koncev to pomeni samo koordinacijo med tistim, ki je odgovoren na centru za socialno delo ali pa bo odgovoren za to področje, in pravzaprav tistim, bodisi zavodom ali ustanovo, ki bo pravzaprav imel začasno - če lahko tako rečem, pod narekovajem - "zaposlene pa tega človeka", da bo opravil tisto delo, ki bi pravzaprav ga lahko opravil v tisti ustanovi, temu primerno, kaj sploh lahko opravi tam, da bo uspešno zaključil. Jaz moram povedati, te zadeve že tečejo, saj to se izvaja. Jaz poznam primer, ko mi je direktor zavoda za kulturo, turizem in razvoj občine Rogatec pred dvema mesecema rekel, da pride k njemu za dva meseca oseba z namenom, da odsluži kazen - dva meseca je popravljal ograjo, leseno ograjo na tem zavodu. Seveda so ga poslali iz centra za socialno delo. Nobenih problemov ni bilo glede njegovega dela, glede koordinacije med zavodom in centrom za socialno delo in tudi ta oseba je tisto, kar ji je pač bilo naloženo, to tudi naredila. In verjetno bo tako tudi v prihodnje. In tudi sam menim, da pravzaprav center za socialno delo kot strokovna institucija bo vsekakor verjetno bolj poskrbel za to, kateri ustanovi bi naj to osebo dodelili, zaradi tega ker že, pravzaprav se center za socialno delo tudi ukvarja s temi zadevami. In menim, da je predlog dober in moram vam povedati, pa tudi medresorsko usklajen, da vas najbolj ne razumem. Ne vem, zakaj tako trdno vztrajate pri tem, da bi to moralo ostati na Ministrstvu za pravosodje.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Barbara Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa. Poglejte, bistvo amandmaja, ki ga predlagamo v Poslanski skupini Lipa, je, da se določijo pravila igre. Minister, ki je pristojen za področje kaznovalne politike, je minister za pravosodje. Minister za pravosodje je v okviru kazenskega zakonika predpisal novo kazen, to je prestajanje kazni, če hočete, na domu, se pravi, izven zapora. V ta namen bodo bivši zaporniki oziroma osebe, ki so storile kaznivo dejanje, in so pravnomočno obsojene za kaznivo dejanje odslužile kazen v splošno korist. In tisto, kar bi moralo Ministrstvo za pravosodje storiti, je, da pripravi podzakonski akt, s katerim podrobneje določi način, postopek in seznam področij izvrševanja delo v splošno korist v sodelovanju z ostalimi resornimi ministrstvi. Jaz tudi pravim, ni samo Ministrstvo za delo pristojno, najbrž je tudi Ministrstvo za zdravje tisto ministrstvo, ki lahko doda nekaj k tem podzakonskim aktu. In kako zelo pomemben je ta podzakonski akt oziroma da se jasno določijo pravila igre, govori tudi nastop govornika pred menoj, ki je celo govoril, da bodo te osebe zaposlene; biti zaposlen pomeni nekaj drugega kot opravljati delo v splošno korist. Jaz upam, da ne bomo prišli celo v prakso, ko bodo zaporniki dobili plačilo za to, da bodo odslužili kazen na prostosti. In ne nazadnje, spoštovane kolegice in kolegi, pomoč na domu lahko opravlja oseba, ki je izučena oziroma ima tako imenovane "skills" za to, da opravlja pomoč na domu. Ne more te pomoči na domu opravljati vsak. Jaz verjamem, da marsikdo med pravnomočno obsojenimi osebami lahko opravlja pomoč na domu oziroma bi jo lahko, če bi šel čez nek tečaj usposabljanja, da bi bil usposobljen za to. Verjamem pa, da čisto vsak tega ne more početi, zato je treba, še enkrat pravim, pripraviti podzakonski akt, v katerem se jasno opredelijo pravila igre.
Hvala lepa. Gospa Beblerjeva, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Deloma se strinjam s tem amandmajem, ki ga predlaga Poslanska skupina Lipa, zlasti s tega vidika, da če gre - in gre za to - , da delo v splošno korist nadomesti kazen zapora do dveh let, pomeni, da bi vendarle morali biti jasni tudi neki splošni pogoji, v katerih se lahko ta kazen dela v splošno korist izvršuje. Torej, če je zapornik poslan v zapor in tam prestaja zaporno kazen do dveh let, ta zakon o izvrševanju kazenskih sankcij zelo natančno določa, pod kakšnimi pogoji bo zapornik to kazen tam izvrševal oziroma prestajal. Ko pa gre za nadomestno kazen, ki je delo v splošno korist, pa ni jasnega ničesar, razen tega, da pač zavod, pristojen za socialno delo, to nekako vodi in nadzira. Zato deloma, kot pravim, se strinjam z intenco Poslanske skupine Lipa, da bi moral nekako minister za pravosodje oziroma Ministrstvo za pravosodje tudi za ta del kazni bolj natančno precezirati potek izvrševanja te kazenske sankcije. Moti pa me, recimo, da bi to naložili temu ministrstvu, da to stori s podzakonskim aktom, ravno zaradi tega, ker gre v bistvu za pogoje izvrševanja kazenske sankcije, ko gre za tako bistvene sestavine nekega režima, ki mu je podvržen zapornik. Mislim pa, da bi bilo prav, zlasti ker gre za tako zelo občutljivo zadevo, da ni vse v pristojnosti zgolj centra za socialno delo. In najbrž je tudi treba, da bi se na nek način nekdo, ki se spozna, ki je pristojen za izvrševanje kazenskih sankcij, ukvarjal tudi s tem, da bi sprejemal oziroma prebiral poročila o tem, kako se to izvršuje, in da bi tudi nadziral to izvrševanje. Se pravi, če bi ugotovil, da se to izvrševanje tovrstne kazenske sankcije opravlja na neustrezen način, bi imel potem tudi možnost, da predlaga drugačen način izvrševanja in drugačne postopke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Ljubeljšek, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Moram reči, ko poslušam to razpravo in poskušam razumeti tudi kolegico in kolega iz Poslanske skupine Lipa, ko zagovarjajo svoj amandma, in ko gledam njegovo vsebino, na drugi strani pa 10. člen predlagane novele, menim, da 10. člen dovolj jasno opredeljuje. Izvrševanje dela v splošno korist pripravi, vodi in nadzoruje center za socialno delo, v sodelovanju z območnimi zavodi, pristojnimi za zaposlovanje. To sta dve strokovni instituciji, strokovni instituciji, ne kdorsibodi, v kateri pa se vključujejo tudi, kar piše v zadnjem odstavku, samoupravne lokalne skupnosti, ki so dolžne zagotavljati delovne naloge izvajalske organizacije za izvrševanje tega dela. Se pravi, to so praktično tri institucije, organi, ki za to skrbijo. Obsojenec skupaj z organizacijo, v kateri bo delal, in pristojni center pa se dogovorijo, brez soglasja obsojenca ni možno. In mislim, da ta člen dosti jasno to opredeljuje. Predlagani amandma pa govori, da Ministrstvo za pravosodje določi način, postopek in seznam področij izvrševanja dela. In tu me zadeva moti - seznam področij izvrševanja dela. Ministrstvo za pravosodje. Zakon oziroma novela v zadnjem odstavku, kot sem rekel, nalaga samoupravnim lokalnim skupnostim, da pripravijo seznam del. Obe strokovni instituciji, zavod za zaposlovanje in center za socialno delo, pa ocenita, ali je to primerno ali ne. In center za socialno delo se bo po moje povezoval tudi z Ministrstvom za zdravje, tudi z Ministrstvom za delo, družino in socialne zadeve in tako naprej, če bo smatral, da je potreben določen posvet, nasvet, soglasje ali karkoli. Tako, ne verjamem in mislim, da pravosodno ministrstvo ne more pripraviti seznama področij, lahko bi pripravilo, vendar bi določene izpustilo, določene bi izpustilo. Recimo, konkretno ta primer, ki ste ga navedli, da zaporniki na primer izučijo pse iz zavetišča. Dvomim, da bi to Ministrstvo za pravosodje napisalo v seznam področij izvrševanja dela - ali pa bi. Vprašanje, ali bi ali ne bi. Mislim, da ni pristojen, so pa za to lokalne skupnosti, ki pa vedo, katera so tista dela v tistem območju za splošno korist. To je eno. In drugo, karkoli govorimo zdaj, da se s tem obremenjuje center za socialno delo. To je strokovni organ. Ali je eden zaposlen ali dva zaposlena, to ni pomembno, če dobiva dodatne naloge, verjetno, če ne bodo v okviru zaposlenih to mogli, se bodo ojačali, bodo še kakšnega zaposlili. V amandmaju pa nikjer ne navedete, kdo pa naj bi to opravljal, če ne center za socialno delo. Kdo pa naj bi? Ne predlagate, kdo: Ali naj se ustanovi neka nova služba, nek nov center, naj se podvajajo zadeve? To pa manjka v vašem amandmaju. Če bi konkretno navedli, kdo, potem bi človek še razumel. Tako pa jaz smatram, da centri za socialno delo ima skrbništvo nad tem, ker so strokovna institucija, lahko se temu ustrezno organizirajo, dodatno zaposlijo človeka. Na drugi strani tudi imajo kontakt tako z zavodi za zaposlovanje, z obsojencem kot z vsemi ministrstvi: Ministrstvom za zdravje, Ministrstvom za socialo, delo in družino ali še s kom drugim. Tako mislim, da je 10. člen v predlagani noveli popolnoma zadosten. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Aleš Gulič.
Spoštovani gospod predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Bi se dalo debatirati o tem, ali je dosedanji 10. člen zadostujoč ali ni, ampak jaz mislim, da je dobro, da minister oziroma ministrstvo vendarle natančneje v sodelovanju z resornimi ministri, ko bo tudi jasno o tej interakciji, ali je to možno ali ne, potem izda podzakonski akt, s katerim se podrobneje določi ta način, postopek in seznam področij za izvrševanje dela v splošno korist. Sicer gre v bistvu čisto za prelaganje odgovornosti, pa tudi obremenitev. Vemo, kako je z izvrševanjem kazenskih sankcij, vemo, da v tem trenutku konec koncev celo delavci njegovega ministrstva, se pravi tisti, ki so odgovorni, za to da se izvršuje, so tik pred stavko ali pa že v stavki, ne vemo, kaj se v tem trenutku dogaja, in je najlažje to poriniti nekomu drugemu; socialnim službam in samoupravnim lokalnim skupnostim, ki so dolžne, tako piše v zakonu, zagotavljati delovne naloge, dolžne so si izmišljati. Ali bo to tako, kot je bilo v JLA, ko smo nosili premog z enega kupa na drugi kup 500 metrov zato, da smo imeli kaj delati? Dajte malo razmisliti o takšnih zadevah, no, kaj to lahko potegne za sabo, nesmiselna dela. In zato se je pa vendarle treba kaj dogovarjati in domeniti, ne pa kar predpisovati tako, nekje z vrha, potem pa naj se ljudje mučijo in si izmišljujejo zadeve. Če ste odgovorni, boste tudi te zadeve uredili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ni več razprave, zato zaključujem razpravo o tem amandmaju k 10. členu. V razpravo dajem 14. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 29. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Ugotavljam, da ne želi več nobeden razpravljati. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 39. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Ne želi nihče razpravljati. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 52.a člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Gospa Beblerjeva, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Torej, meni se zdi ta odstavek odveč, ki se tukaj predlaga. Naj me tisti, ki so vložili ta amandma, prepričajo o nasprotnem! Še posebej pa se mi zdi sporno, da bi bil obsojenec ob prejemu pogodbe o zaposlitvi dolžan zavodu predložiti kopijo sklenjene pogodbe. Namreč, gre za pogodbo, ki jo je obsojenec sklenil z bodočim delodajalcem, z delodajalcem za delo, ki ga bo opravljal, potem ko bo prestal zaporno kazen. In ne vidim razloga, zakaj bi bil dolžan zdaj zavodu predložiti kopijo pogodbe o zaposlitvi. Morda zato, da bi ga lahko potem tudi še pozneje iz zavoda nadzorovali in spremljali, kako dela, kje dela, zakaj dela - ne vem, se mi zdi, da gre za nek poseg v svoboščino prizadetega, in nekako se mi zdi, da je to tukaj odveč oziroma da ni potrebe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi več noben razpravljati zaključujem razpravo in v razpravo dajem 55. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Nihče ne želi razpravljati. Zaključujem razpravo. In v razpravo dajem 55. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Nihče ne želi razpravljati. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 57. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 106. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Ne želi nihče razpravljati. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.15. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KAZENSKEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod minister, dr. Lovro Šturm. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Novela zakona o kazenskem postopku, ki jo predlagamo, uvaja nekatere pomembne novosti. Naj naštejem samo poglavitne. Uvaja se možnost elektronskega poslovanja sodišč, vlaganje vlog v elektronski obliki po elektronski poti, vročanje sodnih pisanj po varni elektronski poti in vodenje spisa v elektronski obliki. Nadalje, omogočeno je zvočno, slikovno snemanje glavnih obravnav, preipis takih posnetkov le v določenih primerih ter skrajšana oblika zapisnika o glavni obravnavi o takih primerih. Uvedena je možnost zaslišanja obdolženca, prič in izvedenca z uporabo tehničnih sredstev za prenos besede in slike. Gre za tako imenovani videokonference. Vse te možnosti, nove možnosti, bodo pomenile bistveno skrajšanje določenih sodnih postopkov, s tem pa tudi hitrejše sojenje in posredno s tem tudi zmanjševanje sodnih zaostankov. Izterjava denarnih kazni, izrečenih po tem zakonu in stroškov v korist proračuna, je prenesena na organe, ki so pristojni za izterjavo davkov. Sklepi o stroških pa se bodo vročali po določbah zakona, ki ureja upravni postopek. Spet dve izjemno pomembni razbremenitvi za slovenska sodišča in tudi v bistvu višje učinkovitosti izterjave. Določena je domneva umika predloga oškodovanca za pregon predlagalnih deliktov v primerih njegovega neopravičenega izostanka z naroka za glavno obravnavo ali za zaslišanje, na katerega je vabljen kot priča. Umik predloga pa je možen tudi pred začetkom kazenskega postopka pri državnem tožilcu. Predlog zakona jasno določa tudi pooblastila policistov, specializiranega oddelka skupine državnih tožilcev za pregon organiziranega kriminala. Ob tem mladoletnem oškodovancu, oškodovancu, ki je žrtev nasilja, in priči, mlajši od 17-ih let, je lahko v postopku tudi oseba, ki ji oškodovanec ali priča zaupa. Podaljšani rok za pritožbe zoper sklepe s 3 na 8 dni, razen v primeru sklepov o priporu. Gre za sklepe, ki so zelo pomembni, ki jih izda sodišče, in nemalokrat se zgodi, da ti sklepi pridejo v petek, tožilstvo je običajno tisto, ki mora tudi preudariti o tem, ali bo vložilo pritožbo. Te roke smo od 3 dni podaljšali na 8 dni. In končno usklajujejo se tudi členi v Zakonu o kazenskem postopku z odločbo Ustavnega sodišča glede zahteve za varstvo zakonitosti in na ta način se omogoča popolnejša rehabilitacija po vojni obsojenih oseb. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku tega odbora gospodu Korenu za predstavitev poročila. Prosim.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 50. nujni seji obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Predstavniki poslanskih skupin: SD, Zares, Lipa in Poslanskega kluba LDS so zaradi nestrinjanja z načinom obravnave predloga zakona napovedali obstrukcijo in zato na seji odbora niso sodelovali. Predstavnik predlagatelja je na začetku predstavil nekatere bistvene določbe predloga zakona in pri tem povedal, da predstavlja dograjevanje že veljavne ureditve ter ne predstavlja sistemskih sprememb na področju predkazenskega in kazenskega postopka z vidika učinkovanja na pravice osumljencev, obdolžencev in drugih strank v kazenskem postopku, prinaša pa nekatere pomembne novosti za učinkovito sojenje. Bistvene spremembe, ki jih prinaša zakon, so uvajanje možnosti elektronskega poslovanja sodišč, zvočno in slikovno snemanje glavnih obravnav ter uvedba možnosti zaslišanja obdolženca, prič in izvedenca z uporabo tehničnih sredstev za prenos besede in slike. Izterjava denarja kazni izvršenih po tem zakonu in stroškov v korist proračuna Republike Slovenije je prenesena na organe, ki so pristojni za izterjavo davkov. Stroški za privedbo oseb, ki jim je odvzeta prostost, se ne bodo izplačevali vnaprej iz sredstev organa, ki vodi kazenski postopek, ampak bo tudi v tem primeru organ, ki bo izvršil spremljanje, sodišču predložil le obračun stroškov. Novost je uvedba prisilne privedbe za izročitev sodbe z izrečeno zaporno kaznijo v primeru izmikanja ter v izjemnih primerih možnost vročanja pisanj tudi po policiji. Predlog zakona tudi jasno določa pooblastila policistov specializiranega oddelka skupine državnih tožilcev za pregon organiziranega kriminala. Spreminja se sestava senata Vrhovnega sodišča, kadar le-to odloča o zahtevi za varstvo zakonitosti zoper pravnomočno odločbo o priporu. Razširja se tudi krog upravičencev za vložitev zahtev za obnovo kazenskega postopka. Predlog zakona izpolnjuje določbe Ustavnega sodišča in je tudi usklajen s predlogom novega kazenskega zakonika ter predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju kazenskih sankcij. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe izpostavila potrebo po zaporednem sprejemanju kazenske zakonodaje glede na to, da predlog kazenskega zakonika Državni zbor še ni sprejel in je le-ta šele v zakonodajnem postopku. Usklajevanje je potrebno tudi glede napovedanih amandmajev k predlogu kazenskega zakonika. Z Ministrstvom za zakonodajo so potekala usklajevanja glede predlogov amandmajev, opazili pa so,da so bili narejeni nekateri popravki teh amandmajev. Ti zadnji pomisleki glede sprejetja kazenskega zakonika, seveda, sedaj ne veljajo več. Odbor je sprejel vse amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Vsi sprejeti amandmaji so vključeni v predlog zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Ker je zbor na 37. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16. 6. 2008. V razpravo dajem 10. člen ter amandma poslanski skupin SDS, NSi in SLS. Ni razprave. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 13. člen te amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Nobenega razpravljavca. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 18. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Ni razprave, jo zaključujem. V razpravo dajem 33. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Ni razpravljavcev. Razpravo zaključujem. V razpravo dajem 64. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Tudi ne želi nihče razpravljati. V razpravo dajem 87. člen in spremenjen amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Ne želi nihče razpravljati, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 90. člen in amandma poslanskih skupin SDS, NSi in SLS. Razpravljavcev ni, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.15. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ODVETNIŠKI TARIFI v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod minister dr. Lovro Šturm, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Razlog za sprejem novega zakona o odvetniški tarifi je predvsem v določitvi takega sistema nagrajevanja odvetniških storitev, ki bo spodbujal odvetnike k čim hitrejši rešitvi spora. Sedanja ureditev odvetniške tarife omogoča odvetnikom zaračunavanje vsake storitve posebej, kar povzroča med drugim tudi nepotrebno kopičenje vlog in prelaganje obravnav, posledično pa tudi zavlačevanje postopkov. Za stranke je tak način določanja odvetniških nagrad dražji, postopek pa dolgotrajnejši. V ta namen predlog zakona uvaja plačilo ene nagrade za opravo določenega sklopa enakovrstnih storitev v isti zadevi in ukinja nagrade za izvršitev vsakega posameznega opravila. Število posameznih pisanj oziroma vlog ne vpliva na višino nagrade. Enako velja za število posameznih narokov. Glavne štiri nagrade so: nagrada za posel, nagrada za postopek in nagrada za narok, če pride do izvensodne ali sodne poravnave, pa pripada odvetniku še nagrada za sporazum. Na podlagi te ureditve bodo stranke že na začetku postopka natančno vedele, koliko bodo morale plačati odvetniku za njegove storitve, saj nagrade ne bodo več odvisne od vnaprej nepredvidljivega števila vlog in narokov. Za uspešno sklenjeno poravnavo zakon določa posebno nagrado za sporazum, katere višina se zmanjša ob uvedbi sodnega postopka. Taka ureditev spodbuja odvetnike k izvensodni rešitvi zadev, v primeru, da je sodni postopek že uveden, pa k njegovemu čimprejšnjemu zaključku s sodno poravnavo. Zakon dopušča, da stranka in odvetnik skleneta dogovor glede višine nagrade in s tem izključita nagrajevanje po zakonu. Takšen dogovor mora izpolnjevati posebne zahteve glede obličnosti in se ne upošteva pri povrnitvi stroškov postopka. Poseben del zakona predstavlja tarifa, ki je zaradi lažje preglednosti izdelana v obliki tabel. Tarifa določa posamezne nagrade, ki jih odvetnik lahko prejme za opravljanje storitev v določenih zadevah. Veliko večji del nagrad kot v trenutni odvetniški tarifi je določen glede na vrednost predmeta odvetniške storitve, zato je bilo treba pri posameznih postopkih na novo določiti način ugotavljanja te vrednosti. Fiksni zneski nagrad in nagrade, določene v razponu dveh fiksnih zneskov, se pojavljajo le v primerih, ko bi bilo vrednost predmeta postopka zelo težko ugotavljati ali v stranskih zadevah. Same višine odvetniških nagrad po predlogu zakona znašajo povprečno 66 istovrstnih nagrad v Nemčiji - 66%. Predlog zakona ukinja določanje nagrad s točkami, kot je to urejeno v veljavni odvetniški tarifi, in namesto tega pregledno določa nagrade v evrih. Predlog zakona omogoča, da odvetnik z upravo uspešnih obravnav zasluži več kot po trenutnih veljavni ureditvi. Odvetnike se spodbuja, da s čimprejšnjo izvensodno rešitvijo zadev v istem časovnem obdobju prevzame več primerov, kot če bi se te zadeve reševale na sodišču. Ta način določanja odvetniških nagrad se je drugod že izkazalo za uspešnega, saj se je s tem razbremenijo sodišča, odvetniki pa so za svoj trud primerno nagrajeni. Kombinacija sistema odvetniških nagrad in sistema sodnih taks, ki ga uvaja novi zakon o sodnih taksah, pa tudi za stranko predstavlja finančno spodbudo za čimprejšnjo sporazumno končanje spora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku tega odbora gospodu Dragu Korenu za poročilo. Prosim.
Hvala za besedo. Še enkrat vsem v dvorani lep pozdrav! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, je ta predlog zakona obravnaval na prvem nadaljevanju 50. nujne seje odbora. Predstavniki poslanskih skupin SDS, Zares, Lipa in Poslanskega kluba LDS so zaradi nestrinjanja z načinom obravnave predloga zakona napovedali obstrukcijo in tako niso sodelovali na seji odbora pri tej točki. Na začetku je predstavnik predlagatelja povedal, da je razlog za sprejem novega zakona predvsem v določitvi takega sistema nagrajevanja odvetniških storitev, ki bo odvetnike in stranke spodbujal k čim hitrejši rešitvi sporov. Sedanja ureditev odvetniške tarife omogoča odvetnikom zaračunavanje vsake storitve posebej, kar povzroča nepotrebno kopičenje vlog in prelaganje glavnih obravnav, posledično pa zavlačevanje postopkov. Predlog zakona, ki je bil pripravljen po vzoru nemške zakonodaje o nagradah odvetnikov iz leta 2004, uvaja plačilo ene nagrade za opravo določenega sklopa enakovrstnih storite o isti zadevi. Število posameznih pisanj oziroma vlog in število posameznih narokov tako ne vpliva na višino nagrade. Izjema je nagrada za narok o kazenskih in prekrškovnih zadevah. Glavne tri nagrade so nagrada za posel, nagrada za postopek in nagrada za narok. Predlog zakona uvaja posebno nagrado za sporazum, ki spodbuja odvetnike k čimprejšnjemu zaključku spora. Predlog zakona dopušča, da stranka in odvetnik skleneta dogovor glede višine nagrade in s tem izključita nagrajevanje po zakonu. Poseben del predloga zakona je tarifa. To je seznam nagrad, ki je zaradi lažje preglednosti izdelana v obliki tabel. Seznam nagrad določa posamezne nagrade, ki jih odvetnik lahko prejme za opravljanje storitev v določenih zadevah. Nagrade se določajo na tri različne načine: s količnikom v razponu dveh vrednosti in v nesprejemljivi vrednosti. Se pravi, fiksna nagrada. Predlog zakona omejuje višino nagrad posredno z določitvijo višine vrednosti predmeta odvetniške storitve, ki znaša 30 milijonov evrov. Same višine odvetniških nagrad po predlogu zakona znašajo povprečno 66% istovrstnih nagrad v Nemčiji. Predlog zakona omogoča tudi, da odvetnik z odpravo uspešnih poravnav [[?]] zasluži več kot po trenutno veljavni ureditvi. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe opozorila na medsebojno povezavo predloga zakona in novele zakona o odvetništvu, ki predstavlja pravno podlago za ta predlog zakona. V nadaljevanju je povedala, da so bile njihove obsežne pisne pripombe upoštevane z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Dodatno pa je opozorila le na amandma za novi 14.a člen, ki je nastal na pobudo predlagatelja predloga zakona. Predstavnik Odvetniške zbornice Slovenije je povedal, da ni pogojev za sprejemanje predloga zakona po hitrem postopku. Prav tako pa veljavni zakon o odvetništvu za obravnavo tega predloga zakona ne daje pravne podlage in tudi ni skladen z Ustavo Republike Slovenije in s pravnim redom Evropske unije. Člani odbora o predlogu zakona niso razpravljali, so pa sprejeli amandmaje koalicijskih poslanskih skupin SDS, SLS, NSi in pa DeSUS. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona pa je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Ker je zbor na 37. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.15. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O JAVNIH SKLADIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod mag. Andrej Šircelj, državni sekretar. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Predlog Zakona o javnih skladih določa minimalna merila, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba, da lahko posluje kot javni sklad in natančneje določa vrste in obseg spodbud, ki jih lahko podeljujejo javni skladi ter s tem v slovenski prostor uvaja večjo preglednost poslovanja pravnih oseb javnega sektorja. Cilj zakona je omogočiti javnim skladom pridobivanje sredstev iz zasebnih in evropskih virov ter s tem razbremeniti javnofinančne vire. Poleg tega je cilj zakona tudi popraviti ureditve, ki so se v času od sprejema sedanjega zakona izkazale za nesmotrne in neizvedljive in uskladiti Zakon o javnih skladih z nekaterimi drugimi sprejetimi zakoni. V zakon so vgrajene tudi nekatere rešitve za zadeve, ki so se v zadnjih 8-ih letih izkazale za problematične ali celo nepotrebne. Za nepotrebne in drage so se izkazale nenehne registracije povečanja namenskega premoženja javnega sklad v sodnem registru, saj so bila povečanja v primerjavi z vrednostjo registriranega kapitala nepomembna. Zakon uvaja pojem "kapital" kot pasivno postavko bilance javnega sklada oziroma obveznost javnega sklada do ustanovitelja iz naslova prejetega namenskega premoženja javnega sklada. Vemo sicer, da javni sklad ni kapitalska družba, vendar smo rešitev povzeli po ureditvi za javne gospodarske zavode, ki prav tako niso kapitalske družbe. Javni sklad načeloma pridobiva sredstva za delo iz presežka prihodkov nad odhodki javnega sklada. Če presežkov ni ali ne zadostujejo, je ustanovitelj dolžan zagotoviti sredstva za delo iz svojega proračuna. Da bi imel javni sklad dovolj presežka za financiranje svojega delovanja, je dvignjena tudi minimalna vrednost namenskega premoženja, ki ga mora javnemu skladu zagotoviti ustanovitelj. Zakon pa uvaja tudi možnost pridobivanja zasebnih sredstev za izvajanje javnega interesa. Javni sklad sme sprejemati sredstva od drugih virov in ne le od ustanoviteljev. Nasprotovanje takšni možnosti izvajanja partnerskih projektov bi onemogočilo črpanje več 100 milijonov evropskih sredstev. Javni sklad je torej pravna oseba javnega prava, ki nepridobitno izvaja politiko svojega ustanovitelja na določenem področju. Je lastnik premoženja, s katerim upravlja in razpolaga. Javni sklad lahko ustanovi država, pokrajina ali občina. Vlogo ustanovitelja izvaja vlada, pokrajinski oziroma občinski svet. Za ustanovitev javnega sklada morata država in pokrajina zagotoviti najmanj 30 milijonov evrov namenskega premoženja, občina pa najmanj 10 milijonov evrov namenskega premoženja, ki ga javni sklad v pasivi svoje bilance izkaže kot kapital - se pravi kot obveznost do ustanovitelja. Organa javnega sklada sta nadzorni svet in direktor. Ustanovitelj opredeli poslanstvo javnega sklada v svoji poslovni politiki, ki je dokument javnega sklada za naslednje srednjeročno obdobje. Zakon povzema osnovne zahteve glede varnosti nalaganja premoženja javnega sklada in obvladovanja kreditnega tveganja. Prav tako zakon taksativno našteva inštrumente, ki jih za izvajanje svojega poslanstva lahko uporabljajo javni skladi, in osnovna, še dopustna razmerja med vrednostjo teh inštrumentov ter kapitalom javnega sklada. Pri tem sledi logiki obvladovanja kreditnih tveganj in oblikovanja rezervacij v bankah. Spoštovani! S predlogom zakona bomo na pregleden način uredili ustanavljanje, poslovanje in prenehanje delovanja javnih skladov. Zato predlagam, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Poročilo odbora ste prejeli. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo dajem gospodu Sašu Pečetu za predstavitev stališča Poslanske skupine Lipa. Prosim.
Spoštovani prisotni! V Poslanski skupini Lipa nismo bili nikoli privrženci določenega ustanavljanja administrativnih organov v okviru naše države. Če držijo besede državnega sekretarja, da bi se z omenjeno novelo lahko skoncentrirala, prvič, moč odločanja, drugič pa kapaciteta črpanja predvsem tistih sredstev, ki jih je naša država zanemarjala, torej govorim o evropskih sredstvih, potem iz tega naslova ne vidimo razloga, zakaj bi tovrstni zakonski ureditvi nasprotovali. Po drugi strani pa, če se določajo osebe ali institucije, ki ustanavljajo oziroma ki lahko ustanovijo, najsi bo to država, pokrajina ali občina, javni sklad na podlagi novega predloga zakona, potem je treba izpostaviti, da so te kapacitete oziroma da bi lahko bile te kapacitete uresničene že do sedaj. Vendar tisto, kar mislim, da je najpomembnejše, in kar zasledujemo v okviru Poslanske skupine Lipa, je v tekstu cilja in načel zakona, citiram, prvič, določitev minimalnih kriterijev, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba, da lahko posluje kot javni sklad. Če bomo uzakonili, kar Vlada Republike Slovenije teži in kar utemeljuje, minimalne kriterije, potem se je treba zavedati, da tudi strokovnost uveljavljanja ali dela omenjena sklada, pa naj bo na občinskem, pokrajinskem ali državnem nivoju, je lahko vprašljiva in ne bo odstopala ali izstopala iz dosedanje prakse črpanja evropskih sredstev, kar pomeni, da je vprašanje znanja v omenjenih institucijah v primeru, če kot zakonodajalec predpišemo minimalne kriterije. Jaz verjamem, da so minimalni kriteriji spodbuda ali pa lepa beseda na neki deklarativni ravni. V Poslanski skupini Lipa verjamemo v znanje in verjamemo, da je ena izmed tistih uravnilovk, ki določa kapaciteto znanja tudi realen kriterij, ki ga mora nekdo izpolnjevati za to, da posluje kot javni sklad. Bojimo se možnosti, da če se bo res zminimazirala število in vsebina kriterijev, da potem ne bomo sledili ali pa bolje rečeno dosegli tistega cilja, ki pa je po naši oceni najpomembnejši, torej pridobivanje nove dodane ustvarjene vrednosti. Govorimo o tako imenovanih ne samo sredstvih iz zasebnikov pridobivanja sredstev, ampak predvsem o pridobivanju sredstev iz naslovov evropskih virov. Poslanski skupini Lipa bomo podprli vsako rešitev, ki bo pripeljala k novemu črpanju finančnih sredstev iz naslova integracije Evrope. Ocenjujemo namreč, da je popolnoma nesprejemljivo dejstvo, da Slovenija vplačuje v evro proračun 100% finančnih sredstev, sposobnost našega črpanja teh sredstev, ki nam bi po nekih dokumentih pa morala pripasti, ampak v realnosti pa teh sredstev ne znamo izčrpati, se nam zdi smiselno, da damo svoj glas ali bolje rečeno, da ustanovimo združbe ali v našem primeru javni sklad, ki bi do teh sredstev lažje prišel. Ampak kot sem že rekel, bojimo pa se tistega dela, da če zahtevamo minimalno izpolnjevanje kriterijev za ustanavljanje omenjene infrastrukture oziroma javnega sklada, kako bo potem naši državi, pa najsi bo na občinski pokrajinski ali državni ravni, uspelo črpati omenjena sredstva. Ob tem dovolite, da izpostavim mogoče še tretjo pozitivno lastnost, ki odgovarja ali, bolje rečeno, nadomešča ta minimalna sredstva, in sicer da so dopustni tudi partnerski projekti z zasebnim sektorjem. Ničkolikokrat se je v naši državi v preteklih letih, pa ne samo štirih, ampak celo več nazaj, izkazalo, da več inovativnosti, več sposobnosti, predvsem pa več organizacije je prisotne pri projektih, ki so partnersko zasnovani kot izključno z administrativnimi oblikami, kot so bile za enkrat predvidene. Kot rečeno, v okviru Poslanske skupine Lipa ne vidimo dobrega razloga, zakaj bi predlogu zakona nasprotovali, predvsem v tej obliki, da se s tem mogoče odpira novo obzorje pridobivanja oziroma črpanja evropskih sredstev, ki je bilo do sedaj milo rečeno katastrofalno slabo, pa ne govorim samo o koheziji ali socialni politiki, govorim na splošno o evropskih sredstvih. Hvala.
Hvala. Gospod Bojan Starman bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Veljavni zakon o javnih skladih, ki je nastajal v letih od 1996 do 1999 kot posledica nenadzorovanega ustanavljanja vedno novih in novih državnih in občinskih skladov, v katere so država in občine prenašale javno premoženje, in so za razliko od centralizacije dolgov decentralizirali in oddeljevali upravljanje in razpolaganje z javnim premoženjem od organov izvršnih oblasti in nadzora. Zakon je nedvomno dosegel svoj namen, vendar ga je treba po sedmih letih posodobiti. Veljavni zakon se namreč sklicuje na konkretne člene šestih drugih zakonov, ki so bili kasneje spremenjeni, ter vsebuje nekatere rešitve, ki so jih kasnejši zakoni uredili drugače. Predvsem pa se je uredilo finančno poslovanje javnih skladov. Tudi število javnih skladov se je ustalilo, vrednost premoženja državnih skladov se je zmanjšala na manj kot 500 milijard tolarjev, vrednost premoženja občinskih skladov pa na manj kot 90 milijard tolarjev. Osnovni cilj zakona je določiti minimalne kriterije, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba, da lahko posluje kot javni sklad, in natančneje določiti vrste in obseg spodbud, ki jih lahko podeljujejo javni skladi, ter s tem v slovenski prostor uvesti večjo preglednost poslovanja pravnih oseb javnega sektorja. Cilj zakona je tudi omogočiti javnim skladom pridobivanje sredstev iz zasebnih in evropskih virov ter s tem razbremeniti javnofinančne vire. Poleg tega je cilj zakona popraviti ureditve, ki so se v času od sprejema veljavnega zakona izkazale za nesmotrne ali neizvedljive, ter uskladiti zakon o javnih skladih s kasneje sprejetimi zakoni. Iz navedenih razlogov bomo poslanci Slovenske demokratske stranke omenjeni zakon podprli. Podprl ga je tudi odbor, pri čemer se opravičujem, ker nisem uspel pravočasno predstaviti poročila. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Milan M. Cvikl bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospodje poslanci in poslanke, predstavniki Vlade oziroma kabineta predsednika Vlade! Socialni demokrati ne bomo nasprotovali sprejemu zakona o javnih skladih, četudi preseneča ob koncu mandata te vlade tako velik poseg, da imamo pravzaprav novi zakon o javnih skladih. Razlogi za to nas ne prepričajo oziroma predvsem nas ne prepriča, če je vse to res, kar pravi Vlada, da je cilj zakona omogočiti pridobivanje predvsem evropskih virov, potem sprašujemo, zakaj ste s tem čakali do leta 2008. Slovenija je pravzaprav že z nastopom te vlade bila polnopravna članica Evropske unije in se je vedelo, katera in koliko sredstev je na voljo. Tudi nam ni povsem jasno, zakaj pravzaprav od predstavnikov Vlade tukaj nimamo pristojnega ministra za finance, pristojnega državnega sekretarja. Imamo nekoga, ki je v kabinetu predsednika Vlade, pač očitno nastopa namesto Bajuka, kadar je zadeva vsebinsko bolj zapletena. Zato bi želeli, da v današnji razpravi vendarle Vlada pove, zakaj tako pozno sprejemanje tega zakona in kako se bo s tem zakonom res vsebinsko spremenilo delo javnih skladov. Tukaj imamo cel kup argumentov, med katerimi je eden od argumentov, da je treba sprejeti zakon v prezaposlenosti ministrov, ki nekako naj ne bi bili sposobni sklicevati oziroma voditi sej nadzornih svetov. Če imate vi ministra za, na primer, okolje in prostor, ki je predsednik nadzornega sveta, na primer, ne vem, nekega okoljskega sklada ali pa če imate tega ali onega ministra recimo za gospodarstvo, ki bi moral pokrivati nekatere njemu pridane sklada, če imate ministra za finance, je treba vedeti, da finančno gledano so ti skladi pomemben del njihovega premoženja, njihovega premoženja, s katerim za izvajanje politik razpolaga tudi Vlada Republike Slovenije, ministri oziroma Vlada v imenu Republike Slovenije. In je logično, takšna je bila tudi smiselna zaveza, da z usmerjanjem, z vodenjem nadzornih svetov le-ti tudi usmerjajo politiko javnih skladov, ker ni namreč logično, da bi se v skladih izvajala drugačna politika, kot je to splošna politika Vlade. Ni povsem tudi jasno ta zgodba tako imenovanega, ne več financirane iz proračuna javnega sklada, ker tukaj se pač predpostavlja, da javni sklad bo vse svoje posle izvajal vedno pozitivno, kaj se lahko zgodi ali bi se zgodilo, če bi recimo sklad imel za določene svoje aktivnosti preprosto primanjkljaj prihodkov nad odhodki. Zato bi bilo dobro ob Zakonu o javnih skladih opraviti širšo razpravo, kako naprej z upravljanjem bilance stanja državnega premoženja in predvsem tudi premoženje, ki je v skladih. Da je zakon pozno prišel in je zakon tudi slabo pripravljen, pa dokazuje mnenje Zakonodajno-pravne službe k Predlogu zakona o javnih skladih, ki smo ga obravnavali na matičnem delovnem telesu. Škoda, da predsednik ni uspel predstaviti mnenja. Pomembno je to, da je bilo na sam zakon sprejetih zelo veliko amandmajev, zelo veliko je odprtih dilem in da se bo v nadaljevanju, predvsem pri uveljavljanju tega zakona, po našem mnenju pojavljajo še kar nekaj dilem. Zaključujem z naslednjo mislijo. Zakon o javnih skladih pravzaprav ni nič drugega kot Zakon o državnih skladih na različnih nivojih. Menimo, da Zakon o javnih skladih ne bo odpravil vseh dilem, predvsem bo pa po našem mnenju s to ločenostjo politike ministrstev od instrumentov, ki jih imajo, verjetno v nadaljevanju ustvarjal podobne probleme, kot so bili v [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ko so skladi postajali pravzaprav izvenproračunska poraba. Zato boste odgovornost za slabo implementacijo tega zakona najprej do konca svojega mandata prevzeli sami.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Spoštovani predsednik, predstavnik Vlade, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona o javnih skladih podprli predvsem zaradi tega, ker prinaša posodobitev veljavnega zakona in njegovo uskladitev s kasneje sprejeto zakonodajo s področja javnih financ. Zakon prinaša večjo preglednost poslovanja pravnih oseb javnega sektorja in uvaja možnost uporabe novih finančnih instrumentov ter možnost vključevanja zasebnih in evropskih sredstev v projekte, ki so v javnem interesu. Predlog zakona javni sklad še vedno opredeljuje kot pravno osebo javnega prava, ki nepridobitno izvaja politiko svojega ustanovitelja na določenem področju in določa minimalne kriterije, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba, da lahko posluje kot javni sklad. Med njimi je najpomembnejša in najtežja minimalna višina kapitala, s katerim mora sklad razpolagati, ki je določena na 30 mio evrov za državne in pokrajinske sklade in 10 mio evrov za občinske sklade. Višina minimalnega potrebnega kapitala je določena na podlagi 15-letnega spremljanja poslovanja javnih skladov in ugotovitve, da so manjši javni skladi predragi in zato kljub zakonskemu določilu, da morajo ohraniti svoje namensko premoženje, to premoženje izgubljajo. V Poslanski skupini Nove Slovenije se tudi strinjamo s predlogom zakona, da natančneje določa vrste in obseg spodbud, ki jih lahko podeljujejo javni skladi ter s tem v slovenski prostor uvaja nove finančne spodbude, ki so se že uveljavile v EU. Poleg tega zakon uvaja možnost pridobivanja zasebnih sredstev za izvajanje javnega interesa, uvaja pokrajine kot možne ustanoviteljice javnih skladov in ne nazadnje opredeljuje in določa pogoje za prenehanje pripojitve in preoblikovanje javnih skladov. V Poslanski skupini Nove Slovenije se zavzemamo za posodobitve na vseh področjih slovenske zakonodaje. Zato menimo, da je predlog novega zakona o javnih skladih strokovno dobro pripravljen. Upošteva razvoj na področju novih finančnih spodbud javnega sektorja in povečuje preglednost na področju javnih financ. Odpravlja ureditve, ki so se v zadnjih letih izkazale za neizvedljive ali nesmotrne. Po našem mnenju je ustrezna podlaga za zakonodajni postopek, zato bomo Predlog zakona o javnih skladih podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jakob Presečnik bo prestavil stališče Poslanke skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Veljavni zakon o javnih skladih, ki je nastajal v letih 1996-1999, je v veliki meri dosegel svoj namen, zaradi katerega je bil sprejet. Finančno poslovanje javnih skladov se je uredilo in njihovo število tudi ustalilo. Kljub temu pa zakon ni bil spoštovan v celoti. Osnovni cilj novele zakona je določiti minimalne kriterije, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba, da lahko posluje kot javni sklad in natančneje določi vrste in obseg spodbud, ki jih lahko podeljujejo javni skladi, te s tem v slovenski prostor uvesti večjo preglednost poslovanja pravnih oseb javnega sektorja. Po evropski standardni klasifikaciji institucionalnih sektorjev sodijo javni skladi med državne sklade. V Republiki Sloveniji pa se državni skladi pojavljajo v petih statusnih oziroma pravnoorganizacijskih oblikah: javni sklad, javni zavod, sklad, delniška družba in družba z omejeno odgovornostjo. Cilj zakona je tudi omogočiti javnim skladom pridobivanje sredstev iz zasebnih in evropskih virov ter s tem razbremeniti javnofinančne vire. Zakon uvaja tudi pokrajine kot možne ustanoviteljice javnih skladov. Rešuje problem vodenja javnih skladov s strani ministrov, opušča določilo, da se javni sklad financira iz proračuna ustanovitelja, saj načeloma pridobiva sredstva za delo iz presežka prihodkov nad odhodki javnega sklada. Če presežka ni ali ne zadostuje, je ustanovitelj dolžan zagotoviti sredstva za delo iz svojega proračuna. Zakon uvaja tudi možnost pridobivanja zasebnih sredstev za izvajanje javnega interesa v javnih skladih, vendar zasebni partnerji ne morejo kupiti deleža na kapitalu in s tem upravljavskih upravičenj oziroma vplivati na poslovne odločitve javnega sklada. Veliko polemik je bilo o vprašanjih, na primer, ali javni sklad lahko ustanavlja nove pravne osebe ali je lahko večinski ali le manjšinski lastnik takih pravnih oseb ali sploh sprejemati sredstva iz drugih virov in ne le ustanovitelja. Izkazalo se je, da bi nasprotovanje možnosti izvajanja partnerskih projektov v Sloveniji onemogočilo črpanje več sto milijonov evrov evropskih sredstev. Zakon tudi povzema osnovne zahteve glede varnostni in nalaganja premoženja javnega sklada in obvladovanje kreditnega tveganja. Zakon taksativno našteva inštrumente, ki jih za izvajanje svojega poslanstva lahko uporabljajo javni skladi in osnovna še dopustna razmerja med vrednostjo teh inštrumentov ter kapitalom javnega sklada. Pri tem sledi logiki obvladovanje kreditnih tveganj in oblikovanja rezervacij v bankah, vendar pa za zadeve, ki jih ta zakon ne določa, napotuje na smiselno uporabo predpisov, ki veljajo za banke. Javni skladi še vedno lahko dajo tudi subvencije, a samo v primeru, če s tem ne najedajo namenskega premoženja javnega sklada oziroma kapitala. Na seji matičnega delovnega telesa je bilo največ razprave okrog dopustitve možnosti, da se začeti postopki prenosa nezazidanih stavbnih zemljišč iz Sklada kmetijskih zemljišč na občine po tem zakonu lahko dokončajo. V Poslanski skupini SLS bomo zatorej predlagani amandma poslanskih skupin koalicije, ki ureja to področje, podprli. Prav tako bomo podprli zakon v celoti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi, predstavniki Vlade! Predlog zakona o javnih skladih je pomemben zakon oziroma ta trenutek še predlog. Ne bi pa ponavljal vsega povedanega s strani kolegov pred menoj. V Slovenski nacionalni stranki nas predvsem zanimajo naslednje vsebine, ki so razvidne iz ocene stanja in razlogov za sprejetje zakona in njihove rešitve. Kljub vsem pozitivnim kazateljem zakon o javnih skladih ni bil spoštovan v celoti. Gre za šesto, peto in četrto alinejo 57. člena, govorim o Skladu za spodbujanje razvoja Triglavskega narodnega parka. Ta naj bi se preoblikoval v javni sklad. To se ni zgodilo. Gre za občinske sklade stavbnih zemljišč, ki naj bi izgubili pravno osebnost, nekateri so še vedno vpisani v sodni poslovni register, čeprav ne poslujejo več in pa preoblikovanje občinskih skladov v javne sklade po četrti alineji, ki bi se morali preoblikovati v javne, vendar so še vedno registrirani kot sklad. To so pač odprta vprašanja, ki se nam pojavljajo. Pomemben je 3. člen, ki določa namene za ustanovitev javnega sklada. Ti so seveda opravičljivi. Gre za spodbujanje razvoja na področju izvajanju socialne, kulturne, ekološke, stanovanjske, prostorske, kmetijske in naravovarstvene in drugih politik ustanovitelja. Pri vsem že povedanem pa smo v Slovenski nacionalni stranki bili in bomo ostali zelo pozorni do 54. člena in do amandmaja mojega spoštovanega kolega iz Poslanske skupine Zares. Gre za naslednji amandma: Najpozneje v enem letu po uveljavitvi tega zakona se nezazidana stavbna zemljišča v lasti države, ki so bila v prostorskih aktih opredeljena kot stavbna zemljišča, s katerimi upravlja Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, neodplačano prenesejo v last občin. Zemljišča se prenesejo v last občine skupaj z vsemi bremeni. To je za Slovensko nacionalno stranko pomemben amandma. Od sprejetja tega amandmaja bo tudi odvisna naša odločitev, ali bomo zakon o javnih skladih podprli ali ne. Zakaj to govorim? Zato, ker tudi sam, tako kot moji drugi nekateri županski kolegi vedo, kako se izvaja politika prenosa premoženja na omenjeni Sklad kmetijskih zemljišč, ki pravzaprav postaja največji bogataš, ker so vse, kar je odveč komurkoli, konkretno, tisoče in tisoče kvadratnih metrov površin Rudnika Trbovlje - Hrastnik avtomatično prenaša v last Sklada kmetijskih zemljišč, katerega jasen namen, vsaj bil je, upam, da ne bo več, ko ga ne bo več in se bo ta lastnina prenesla, upam, da se bo brezplačno, na občine, kar se je tudi že zgodilo. To, kar je dobil, je tudi nazaj fino prodal. Temu mora biti konec. In temu bo konec naredil sprejeti amandma k 54. členu. Kot rečeno, v Slovenski nacionalni stranki bomo Predlog zakona o javnih skladih podprli, če bo amandma k 54. členu prav tako sprejet. V nasprotnem primeru pa ne bomo podprli tega zakona. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16.6.2008. V razpravo dajem 50. člen ter amandma Poslanske skupine LDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in dajem v razpravo 54. člen ter amandma Poslanske skupine Zares. Zato odpiram prijavo o 54. členu in amandmaju Poslanske skupine Zares. Gospod Sok, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Včasih je nek amandma zapisan tako, da si ga lahko seveda različno tolmačimo in potem tudi, ko sprejmemo nek popravek ali pa nek zakon, še na koncu ugotovimo, da pa si različne vladne službe spet zadevo po svoje tolmačijo. Meni je žal, da ni predlagateljev tega amandmaja tukaj, kajti če je ta amandma pisan za reševanje nekaterih težav po posameznih občinah, potem bi kazalo ta amandma podpreti. Bom pa sam obrazložil primer, ki ga sam razumem v tem amandmaju. Poglejte, če izhajam iz, tako kot sem rekel, iz poznanega primera, imamo področje vodnega zajetja, kjer so trije pasi varovanja. Najožji, širši in tisti najširši. V tistem najožjem pasu, ki je opredeljen kot področje, na katerem ni možno opravljati nekih dejavnosti in v naravi predstavlja gozd, je ta gozd v lasti Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Če je to mišljeno, gozd s posebnim namenom, potem bi seveda bilo smiselno in logično, da bi se to področje preneslo v last občine, ki upravlja s takšnim vodnim virom in ki mora tudi skrbeti za to, da se na tem področju nič tistega, česar zakon ne dovoljuje, ne izvaja. Če je pa zadeva širša, ne vem, ker je skopo stališče Ministrstva za finance, ki amandma zavrača, pravi le, da amandma za nazaj širi pravice občin, ki so jih leta 2000 pridobile z Zakonom o javnih skladih. To se mi zdi, da je zelo - pa če bi morda predstavnik Vlade dodatno obrazložil, kaj pravzaprav takšna rešitev pomeni. Še enkrat pa povem s stališča tistih občin, ki imamo tovrstne probleme in težave, da bi takšna rešitev pomenila neko rešitev situacije, ki traja že predolgo, ker se potem na tem prostoru izmenjavajo kar trije upravljavci - občina, ki mora skrbeti za vodni vir, potem je sklad, ki je lastnik tega, in pa gozdno gospodarstvo, ki potem v skladu z naročilom sklada izvaja določeno sečnjo, odstranjevanje, čiščenje in tako naprej. Se pravi, kar trije potem na nek način ob neurejenem stanju upravljajo s temi gozdnimi površinami. Drugače pa vidim, da je prvi del amandmaja napisan nekako tako, kot potem tudi amandma koalicijskih skupin k 56. členu, kar pa se mi tudi zdi logično. Gre namreč za to, da so na nekaterih zemljiščih stavbe, in ta stavbna zemljišča, ker so pač na teh zemljiščih stavbe, niso bila prenesena na občine. In nekatere občine imamo tudi zaradi tega velike težave. Konkretno, pri nas je problem šole, ki je bila zgrajena na skladovem zemljišču, vsa zemljišča okrog so bila kot nezazidana prenesena, samo zemljišče, na katerem je stavba, pa ni bilo preneseno in je še vedno v lasti Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, čeprav je šola stara že 30 let. Težava se seveda pojavi pozneje, če hočeš izvajati kakršnokoli rekonstrukcijo, če želiš delati kakšen prizidek, ker potrebuješ gradbeno dovoljenje. In če ni rešen status osnovnega zemljišča, potem nastanejo problemi. In tudi mi smo se s takimi problemi soočili. In vidim, da ta dva amandmaja nastale probleme, če si seveda to pravilno tolmačim, na nek način rešujeta. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Poudaril bi, da smo v naši poslanski skupini že dali Vladi pobudo, da Sklad kmetijskih zemljišč preprosto ukine in prenese ta zemljišča v upravljanje občinam, s čimer zagotovi trajnostni razvoj in možnost, da občine gospodarno, bolj gospodarno, kot to počne danes, sklad to tudi počno oziroma izvršujejo prodajo oziroma gospodarjenje s temi nepremičninami. Po našem prepričanju gre v Skladu kmetijskih zemljišč za slabo delo. In ta amandma govori, da se v last občin v roku prenesejo ti gozdovi. Amandma smiselno ureja le del te namere, ki smo jo mi tudi v poslanski pobudi izrazili in moram reči, da je Vlada takrat pozitivno odgovorila na našo poslansko pobudo in je tudi namenila kar celo poglavje reševanja te problematike v okviru nove pokrajinske zakonodaje. In z novimi pokrajinami naj bi bilo tudi to dejansko stoprocentno realizirano. Tako tudi govori minister za kmetijstvo, saj na Primorskem je tako povedal ob zadnjem obisku Vlade v Lipici. Ampak poglejte, če bomo mi še dolgo časa čakali, mi smo zahtevali tudi razrešitev gospoda Sergeja Daolia s tega položaja. Zakaj? Zato, ker Sklad kmetijskih zemljišč dovoljuje ustanavljanje zadrug, katere nosilci so državljani Republike Slovenije, vendar v ozadju se skriva sumljiv tuj kapital. Tudi pravne osebe, ki kupujejo, tukaj registrirane pravne osebe, tujci, ki kupujejo kmetijska zemljišča, se ponavadi dokapitalizirajo tako, na tak način, da jemljejo tudi te nepremičnine v dokapitalizacijske postopke, kasneje jih izplačajo in tujci prihajajo do poceni zemljišča, kmetijskega zemljišča. To se dogaja po celi Sloveniji. Mi smo navedli tudi nekaj primerov na Primorskem in verjamem, da je to sramota za Slovenijo, da se na tak način razprodaja slovenska zemlja, ki vemo, da je vredna tam od 0,5 evra pa tja do nekaj evrov. Skratka, lahko dostopna tujcem, da jo pograbijo. Ta amandma je smiseln, kot je že navajal moj kolega, gospod Bogdan Barovič, in jaz bi bil za to, da se sprejme. Glede na to, da verjetno pokrajine v takem kontekstu pripravljene zakonodaje ne bodo potrjene tudi na referendumu, kajti ogromno je nejasnosti, pa tudi premalo finančnih sredstev, ki bi zagotavljala skladni regionalni razvoj. Za Primorskem recimo samo 115 milijonov evrov, če vzamemo v obzir, da jih ima posameznik, novodobni bogataš pri nas že skoraj petkrat več, da ne govorim o tistih super bogataših, ki so zrasli kot gobe po dežju, a la tipa Bavčar, Šrot in taki, ki imajo po milijardo. Ne vem, kako se bo to lahko zadovoljilo v tem kontekstu. Verjamem, da bo sklad še naprej posloval, če bomo zavrnili ta amandma, in še naprej delal škodo. In že zaradi tega stališča je prav, da ta amandma podpremo in da vsaj delno zagotovimo občinam tudi skladen regionalni razvoj in pa trajen vir financiranja. V Slovenski nacionalni stranki trdimo, če bi občine imele možnost gospodariti s kmetijskimi zemljišči, bi to bilo malo drugače kot je danes možno videti in tudi občine bi imele lasten vir financiranja, ki bi bil trajen, in tudi bolje bi gospodarile s temi zemljišči. Amandma je smiselno podpreti. Hvala lepa.
Hvala. Vidim še roke. Gospod Barovič.
Hvala lepa. Jaz mislim, da je prav in koristno, da se o 54. členu predloga tega zakona govori. Naj spomnim vse tiste, ki so bili na seji matičnega delovnega telesa, kjer se je o tem členu in amandmaju govorilo, govorilo se je o četrtem odstavku tega člena, kjer predstavniki Vlade sicer niso izražali podpore temu amandmaju. Bila je obrazložitev, da po dani razlagi besedilo zakona navedeno problematiko ureja v četrtem odstavku 54. člena, ki pravi: Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov, ustanovljen z Zakonom o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov leta 1993 nadaljuje svoje delo kot javni zavod do uveljavitve zakona. Za ljudi, ki niso strogi poznavalci tega zakona in te problematike, je ta dikcija zelo nejasna: do uveljavitve tega zakona. Kaj potem? Ali bo sprejet Zakon o ukinitvi Sklada kmetijskih zemljišč kot posebni zakon ali ne bo? Ali se mogoče s tem zakonom misli ta zakon, kaj bo in kako bo potem? Saj mogoče neupravičeno govorimo o Skladu kmetijskih zemljišč zaradi tega, ker včasih proti svoji volji jih posamezna ministrstva ali državo obremenjuje z dodatnimi prenosi lastnin v njihovo breme. Jaz moram na žalost reči, da je velik del tistih površin, ki so v lasti Sklada, vsaj v okolici mojega kraja, je na žalost neurejenih. Zdaj zahtevati, da bi, recimo, dajem primer, občina zdaj urejala, čistila, lastnik je pa nekdo drug, je malo hecno. Če bi občina postala lastnik teh zemljišč, je dolžna sama po sebi skrbeti za ta zemljišča, jih oplemenititi po kakršnikoli možni meri že in za njih tudi skrbeti. Primer vam dajem tudi ta, da v ozki dolini, v kakršni je Trbovlje, imamo zelo, zelo omejen prostor za individualne gradnje. Imamo ga pa. V trenutku, ko smo imeli prostor, ki je omogočal individualno gradnjo za svet stanovanjskih hiš, je nenadoma prešla polovica tega v last Sklada kmetijskih zemljišč. Kaj se je zgodilo? Namesto predvidenih deset individualnih gradenj smo lahko naredili oziroma razpisali samo štiri. Ampak področje je bilo popolnoma enako, samo nekdo je umetno potegnil neko črto brez obrazložitve, zakaj je temu tako. Tisti drugi del pa je zaraščen, zanemarjen in nekoristen in tam bi 5 družin ali pa mogoče 7, če bi se preselili s starši, lahko imeli danes in gradili svoje hiše. Takšnih nepravilnosti zaradi, mogoče, še enkrat pravim, tudi preobilice dela v Skladu, seveda prihaja do velikih nemarnosti, na eni strani se lahko prodajajo neke vrednote nekomu drugemu, tistemu, ki pa vlaga v gozdove, ki vlaga v ta zemljišča, pa je marsikdaj onemogočeno, mogoče samo zaradi tega, ker se takšna malenkost spregleda. Zato še enkrat, mi ocenjujemo, da je predlog amandmaja za spremembo četrtega odstavka 54. člena zelo koristen in vsebinsko zelo pomemben. In v razmislek kolegicam in kolegom, vsak pozna bolj ali manj to problematiko, bi dal predlog, da ta amandma tudi sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsednik. To je eden redkih amandmajev, kjer se da vsebinsko diskutirati o tem, kar je problem pri tem zakonu. To pa je, da se s prehodnimi določbami v 54. členu vendarle skušamo ali pa Vlada skuša urejati nekatere stvari, ki jih s temeljno vsebino tega zakona ni uredila. Tukaj vsebinsko gre za amandma na Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Njegovo premoženje po podatkih oziroma dolgoročna sredstva v upravljanju 31. 12. 2006 predstavljajo kar 252 milijonov evrov, če sem pravilno pogledal tabelo. Poleg sredstev v upravljanju, pardon, se opravičujem, če je to prava številka, gre za milijardo evrov ali za 253 starih milijard tolarjev. Gre za največji delež premoženja, ki ga imajo ti skladi. Več kot polovica premoženja teh skladov je ravno Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. Tukaj zdaj še posebno vprašanje vrednotenje tega, tukaj je povsem jasno, da za enkrat še tukaj ni vključeno premoženje po metodah množičnega vrednotenja, zato je amandma, ki skuša vsebinsko drugače zastaviti to tako imenovano upravljanje premoženja javnega sklada, smiseln. Jaz mislim, da so kolegi jasno opozorili v svoji obrazložitvi, da je na to opozarjalo tudi Računsko sodišče. Računsko sodišče Republike Slovenije je na nekaj sejah, ki smo jih imeli na Komisiji za nadzor javnih financ, jasno povedalo, da Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, nahaja se tu v Ljubljani, preprosto z več kot polovico premoženja celotnih javnih skladov v Sloveniji ne razpolaga dovolj gospodarno. Ali nimajo ustreznih evidenc ali pa ni prišlo do ustreznih razmejitev, kot je v obrazložitvi jasno zapisano. Zato je temeljno vprašanje pri tem Zakonu o javnih skladih, ali bo z Zakonom o javnih skladih res uresničen cilj, ki ste ga navajali, da bo šlo za bolj racionalno odločanje. Jaz bi predpostavljal, še posebej zato, ker pravite, da predlog novega zakona uvaja pokrajine kot možnost [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]javnih skladov, da vendarle razmislimo o tem, ali je mogoče res na enem mestu v Ljubljani upravljati s celotnim premoženjem, vključno s temi kmetijskimi zemljišči. Tudi vemo, kako se ta kmetijska zemljišča tako ali drugače spreminjajo, kdo ima na to vpliv, kako, ta je potem posebna zgodba, ki je povezana z denacionalizacijo, četudi sta Sklad kmetijskih zemljišč in Slovenska odškodninska družba skoraj soseda v Ljubljani, imamo velikokrat med njima spore. Zato bi želel od predlagateljev, Vlade, vendarle zelo natančno razlago te sedanje dikcije četrtega odstavka, ki pravi, da nadaljuje s svojim delom kot javni zavod do uveljavitve zakona. Gre namreč za vprašanje, ne, kaj bo s Skladom kmetijskih zemljišč kot če hočete, pravno osebo, ampak kaj bo z bilanco stanja tega sklada, ki pa je vredna po teh številkah, tukaj pravite, milijardo evrov. Mi smo tukaj Državni zbor in mi se moramo vprašati, ali je v duhu decentralizacije, predvsem pa v duhu tega učinkovitejšega črpanja evropskih sredstev res to najbolj racionalna odločitev. Vi veste, da noben projekt se ne more zgoditi, če ga ne morete umestiti v prostor. Umestite ga pa v prostor v občini, dobro, po novem lahko, če bomo imeli pokrajine tudi skozi neko pokrajinsko zakonodajo, zato morate pridobiti občinska, zasebna in evropska sredstva. In če tukaj zraven ne morete računati tudi na vložek v obliki takšnega ali drugačnega zemljišča, lahko je tudi to nekdanje kmetijsko zemljišče, ki se v postopku prelevi v zazidljivo zemljišče, potem teh parcel ne bo. Jaz se ne bom spuščal v zgodbe, ki so povezane potem s tako imenovanimi zasebnimi iniciativami, kjer imate vi, kot rečeno, preprosto zgodbo, kjer nerodni uslužbenci na nekem skladu v Ljubljani ne razumejo, da je za spremembo prostorskega plana in s tem, da se pripelje neka nova cesta v nek, ne vem, desni, namesto levi ovinek, naenkrat vrednost zemljišča popolnoma drugačna. Zato bi bilo logično, da ta zemljišča gredo, nezazidana stavbna zemljišča gredo definitivno v last občin in da občine, ki te prostorske plane spreminjajo, toliko bolj ščitijo to premoženje. Zato bi želel v tej razpravi, to je praktično edini vsebinski amandma, da vendarle nam predstavniki Vlade razložijo argumentacijo za četrti odstavek sedanjega 54. člena in mnenje Vlade k predlogu amandmaja, ker seveda mislim, da tukaj se bo najbolje videlo, kako resno Vlada res misli z decentralizacijo. Tukaj bom citiral gospoda Vlaja iz Mladine, kjer pač pravi, da z načinom pripravljanja decentralizacije se bo centralizacija samo povečala. In četudi smo dobili zakon ali naj bi dobili zakon o javnih skladih, se na več kot polovici premoženja v praksi za večje pospeševanje razvojnih potencialov občin, tudi s črpanjem zasebnih, predvsem pa evropskih sredstev, kar se tega segmenta tiče, ne bo nič spremenilo, če se ne sprejme ta amandma. Zato seveda podpiram ta amandma in želim predvsem odgovor Vlade Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Veršnik.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Nekako razumem predvsem župane, ki se potegujejo za to, da pridobijo nek kapital, ki je vsekakor za delovanje in življenje občine potreben. V tem smo si verjetno kar edini. Vendar pa je ta kapital, s katerim bi želele razpolagati občine, kot smo že vsi ugotovili in slišali, tudi v igri za delovanje oziroma za novonastajajočo upravo regij. In mislim, da v fazi, v kateri smo, ne bi smeli tega projekta pravzaprav rušiti s tem amandmajem k 54. členu in bi se morali držati tistega, kar smo nekako že začrtali. Ta projekt regionalizacije je pravzaprav velik projekt in ta bodo ta nezazidana stavbna zemljišča za regije, mislim, da ravno tako zelo pomemben faktor in zelo pomemben del, s katerim bodo regije razpolagale, živele in tudi ustvarjale. Želim pa opozoriti tudi na naslednji amandma k 56. členu, ki pa govori, da tisto, kar je v fazi izvajanja, kar pomeni, da so se občine in Sklad dogovorili za prenos in ti prenosi še niso bili izvedeni, se pa v Skladu z amandmajem k 56. členu prenesejo oziroma dokončajo kljub spremenjeni zakonodaji. In mislim, da je to nekako smiselno in pravično, še enkrat poudarjam, glede na to, da smo v fazi regionalizacije in da naj bi bile regije nosilke teh stavbnih zemljišč, in to naj bo tudi neka spodbuda in nek kapital, s katerim bodo regije razpolagale. Zato ne podpiramo amandmaja k 54. členu, podprli pa bomo amandma k 56. členu, ki omogoča dokončanje tiste nedokončane faze, v kateri so se nekatere občine znašle. In mislim, da je prav, da se zadeva dokonča v skladu z dogovorom med občino in skladom. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Prijatelj.
Hvala, spoštovani predsednik. Če Vlada resno misli storiti to, kar je zapisala tudi v odgovoru na mojo poslansko pobudo, prenesti ta zemljišča na občine in dati občinam možnost, da upravljajo s temi zemljišči, potem lahko to stori že danes. Ni treba da čaka oziroma da moramo na referendum pa da čakamo neke nove pokrajine, kot je to bilo rečeno. In nacionalna sramota se ne bo več dogajala, zemlja se ne bo več prodajala tujcem. Predvsem na Primorskem jo intenzivno kupujejo Italijani in pa tudi dejansko sklad kmetijskih zemljišč ne bo več počel take škode, kot jo počne iz dneva v dan in povzroča nove krivice. Jaz mislim, da lahko v celoti upoštevamo ta amandma, ki je dobronameren in jutri začnemo postopke s prenosi. In če bi bilo kaj pravnega reda v tej državi, bi morali tudi uvesti temeljito kontrolo nad Skladom kmetijskih zemljišč in direktorja že zdavnaj zamenjati. Vlada ne more govoriti o tem, da s temi problemi ni bila seznanjena, da ni vedela, kaj se tu dogaja. Mi smo jih, torej ministrstvo in Vlado in druge organe temeljito obveščali in od njih zahtevali kar nekaj odgovorov. Večina od njih je bila pavšalnih. Zdaj je prišel eden temeljit in tudi namen Vlade je, da ta Sklad ukine. Zakaj tega ne stori takoj? Zakaj to dopušča, da se prenaša v neko obdobje, če vemo, da sklad počne to prakso, ki je negativna, iz dneva v dan se ustanavljajo nove pravne osebe. Jaz mislim, da tu Slovenija izgublja ogromno. In to krivico in to škodo ne bo moč kar tako zlahka popraviti.
Hvala. Gospod Bajc, jaz se opravičujem, če nisem videl vaše roke, ampak gospod Prijatelj je dvignil takrat, ko je Cvikl govoril.
Hvala, gospod predsednik, da sem prišel na vrsto. Javil sem se takoj po tistem, ko sta se dva prijavila samo k razpravi in sem bil prijavljen pred vsemi, ki so v tem obdobju po tistih zadnjih dveh, bili prijavljeni. Ampak ne glede na to, prišel sem vseeno na vrsto. Eden od kolegov pa ni mogel, ker je imel tudi roko dvignjeno. Jaz bi malo zgodovinskega ekskurza naredil. Zakon iz leta 1993 o ustanovitvi Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov je bil ustanovljen, jaz upam, da se zavedamo, zakaj in da je opravil kar dobro svojo nalogo. Ne bi pa ocenjeval vodstva, ne prejšnjega, ne sedanjega Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Drugo, kar bi rad rekel, Sklad ne deluje samo v Ljubljani, ampak ima tudi na terenu izpostave, ki v imenu Sklada poskušajo v najboljši meri gospodariti s premoženjem, ki jim je dano na razpolago. Tretje. Mislim, da kar veliko županov, tudi tu sedečih v Državnem zboru ni opravilo tiste svoje naloge, da bi uredili tudi s pomočjo izpostav Sklada premoženje, s katerim bi naj občine gospodarile oziroma s katerimi bi naj Sklad, ker niso bila izvršena zemljišča. Verjetno poznamo zakonodajo, ki pravi, da vse kar je bilo neodplačno preneseno na pravne osebe, zadruge, občine in ne vem kaj vse leta 1993 so od Sklada, kar je bilo pa odplačno preneseno, je bodisi od drugih pravnih oseb ali občine že sedaj lahko urejeno in je že sedaj lahko občinsko. Naslednje, kar bi rad rekel, že z dosedanjo zakonodajo je za zemljišča, ki so dne 10.3.1993 bila opredeljena kot nezazidana stavbna zemljišča, bodisi v srednjeročnemu 1986-1990 in prostorskih planih 1990-2000, to možno prenesti in tam, kamor so se tako vodstva občine kot tudi Sklada zavzeli, je to bilo možno urediti in je to možno po veljavni zakonodaji urediti. Zdaj pa, zakaj ne bom podprl tega amandmaja - zaradi tega, ker je po mojem nedosleden; ker v prvem delu govori natančno, sicer omenja, naj se to uredi v enem letu, in govori o planih, srednjeročnih in dolgoročnih planih, potem pa reče, v lasti občin se v roku iz prvega stavka tega odstavka prenesejo tudi gozdovi v lasti države, s katerimi upravlja Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki so jih občine skladno s predpisi Kdaj? Kadarkoli! In to kar se dogaja, kar kolega Prijatelj govori, na Krasu; saj vendar ne država sprejema prostorske plane, ki opredeljuje nekatera kmetijska območja kot nezazidana stavbna zemljišča in potem jih Italijani ali katerikoli državljani Evropske unije kupujejo in nastajajo neka nova naselja na Krasu, ki kazijo dejansko podobo Krasa. Se pravi, odgovornost je tam. In s tem, ko bi zapisali, da bi tudi za gozdove s posebnimi nameni - , ki bi jih opredelili v prostorskih aktih kot gozdove s posebnimi nameni, bi prenesli na občino. Jaz mislim, da je sprejemljiv amandma k 56. členu, ker dejansko zakonsko ureja tisto, kar sem prej rekel, da pa ostalo pustimo pokrajinski zakonodaji in potrudimo se, da bomo dobili pokrajine in da se bodo ta zemljišča, ki jih ima sedaj bodisi v lasti in v upravljanju Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov, prenesla kot izvirno premoženje bodočih pokrajin in s tem tudi omogočil neko maso, neko premoženje, s katerim bodo znale, jaz upam, gospodariti boljše kot mogoče v tem trenutku Sklad v prihodnje.
Hvala. Gospod Šircelj.
Hvala lepa. Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke! Vlada ne podpira tega amandmaja k 54. členu. Tukaj bi omenil naslednje razloge. Prvo, kar je treba uvodoma povedati, je, da to problematiko Vlada želi urediti in da je tudi že pojasnila, na kakšen način in kako. Vsekakor v povezavi s pokrajinsko zakonodajo in kot je bilo že omenjeno, naj bi Sklad kmetijskih zemljišč in tudi premoženje tega sklada bilo urejeno s to pokrajinsko zakonodajo in bi tudi prišel na pokrajine. Drugo, kar menimo, je, da je takšen prenos lastništva treba narediti načrtno in na podlagi natančnih podatkov in zelo težko, če gre za tako veliko premoženje, izključno z enim členom, ki je v določeni meri tudi nejasen. Tretje, kar mislimo, je, da Vlada meni, da ta zakon ni tisti zakon, ki bi urejal prenose posameznih zemljišč, ampak ta zakon dejansko ureja predvsem ustanovitev, delovanje in tudi prenehanje in poslovanje javnih skladov, medtem ko posamezne transakcije oziroma prenosi lastništva bi morali biti urejeni drugje in na drugačen način. To se pravi, v bistvu z novo zakonodajo oziroma pokrajinsko zakonodajo naj bi bila celotna zadeva urejena na transparenten način in seveda tudi tako, da bi se točno vedelo na podlagi analize stanja, kaj se bo dejansko prenašalo in na podlagi katerih zakonov. Tukaj mi dovolite, da odgovorim še na nekatera vprašanja oziroma vsaj na eno vprašanje, zakaj danes ta zakon. Danes je ta zakon seveda zaradi tega, ker je bilo treba ugotoviti vse tiste nejasnosti in seveda tudi vse tiste slabosti, na podlagi katerih so poslovali skladi do danes. Kar seveda pomeni, da je bilo treba, dati rešitve, ki so primerne sedanjemu času in ki seveda preprečujejo to, da bi se pomanjkljivosti iz sedanjega zakona dejansko ponavljale. To je eden izmed razlogov, zakaj je danes ta zakon pred vami in ne nekoliko prej. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ja, še vidim roke, odpiram prijavo, da ne bo prišlo do nesporazumov. Gospod Cvikl, izvolite.
Hvala lepa. Obžalujem, da Vlada nasprotuje amandmaju, ker seveda smo v drugem branju. Če bi Vlada resno mislila v zadevi centralizacije, potem bi ta amandma bil sprejet, potem pa bi v tretjem branju glede na nadaljnje korake bilo smiselno tukaj uskladiti, ali se to prenese na občine ali se to prenese na tako imenovane obljubljene pokrajinske sklade kmetijskih zemljišč. Ampak to samo potrjuje, da namera ni resna, v bistvu vi, kljub temu da želite z zakonom o javnih skladih po navedbah iz ciljev urediti zadeve ustrezne, za več kot polovico premoženja pustite zadevo nedotakljivo. In pravite, da če bo pokrajinska zakonodaja sprejeta, potem pa bomo mogoče bolj decentralizirali. Kaj pa če pokrajinska zakonodaja ne bo sprejeta? Kako boste pa potem uveljavljali, da želite s tem zakonom v večji meri bolj racionalno razpolagati s premoženjem? To je zgodba tukaj. Še vedno, tudi ko bo ta pokrajinska zakonodaja sprejeta, če bo sprejeta pa če bo to notri narejeno, bodo še zmeraj imele pomemben, upam, vpliv na te pokrajinske sklade kmetijskih zemljišč občine, ker so občine te, ki sestavljajo pokrajine. Saj pokrajina ni razdeljena država, ampak so združene občine! Zato seveda bi izvorno bilo pravilno v skladu o javnih skladih in, če hočete, pri premoženju javnega sklada kmetijskih zemljišč to dati na občino. Tam so določajo prostorski akti, tam ljudje živijo, tam se ve, ali ta parcela ali ona parcela ima takšno ali drugačno vrednost glede na to! Tako da če - čakal sem na ta odgovor Vlade - bi resno mislili z decentralizacijo, potem bi amandma sprejeli. In potem, če bi seveda pokrajinska zakonodaja šla čez, bi v tretjem branju tukaj pisalo pokrajine, če pa pokrajinska zakonodaja ne bi šla čez, bi pa tukaj zadeva šla na občine. Kaj bomo sedaj čakali naslednjih deset let, da bomo imeli pokrajine, zato da bomo bolj racionalno razpolagali s skladom kmetijskih zemljišč? Saj filozofija je, da želimo bolj racionalno opravljati s skladom - tega kar imamo, in se to sedaj ne dela racionalno. To je dokazalo Računsko sodišče. To je dilema tukaj. Zato se mi zdi, da je amandma v drugem branju smiselno sprejeti, v tretjem branju pa glede na to, kaj se bo še vmes dogajalo, gremo naprej. Ali bo to sedaj, ne vem, šest skladov ali bo osem pokrajin ali bo trinajst pokrajin, o tem pač v nadaljevanju; ampak, nedvomno je pa to izvorno smiselno dati na občine, ker občine so glede na svojo neposredno zainteresiranost ljudi, ki tam živijo, verjetno boljši gospodar kot nek centralističen Sklad kmetijskih zemljišč, za katerega je Računsko sodišče ugotovilo, da niti evidenc nima urejenih. Zato je bil ta amandma predlagan. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sok.
Hvala lepa, še enkrat. Ne glede na referendum pa odločitev so dejansko te pokrajine v rokah Državnega zbora; 60-ih poslancev in tukaj ne more nihče pravzaprav predvideti, kdaj se bo dejansko ta volja zgodila. Ni rečeno, da se bo - po referendumu. Tako lahko mi res še dolgo na to čakamo. Ampak, ne vem, sam osebno tudi mislim, da če bomo res kmetijska zemljišča prenašali že na pokrajine, za božjo voljo, nikakor ne še nižje na občine, ker potem bo kmetijska zemlja, ki jo je že itak malo, še pod večjim pritiskom po pozidavi. Saj to res čas doživljamo. In če izhajamo iz neke lokalne prakse, potem si bodo vsi župani prizadevali čim bolj ustreči razvoju, da se čim dalj časa obdržijo na svojih funkcijah. To so dejstva, pa si mi lahko pri tem zakrivamo oči ali pa ne. Kmetijsko zemljo pa potrebujemo, pa vemo, zakaj jo potrebujemo in doživljamo, kaj pomeni cena hrane v globalnem smislu. Ampak ne bi rad o tem. Bom pa še enkrat povedal, če so pod temi gozdovi s posebnim namenom - ne vem, kaj je mišljeno še potem. Ali je to neka široka zadeva ali je to nekaj ožjega? In izhajam še enkrat iz primera, ki sem ga sam navedel: če je mišljen ta posebni gozd kot prvo varovalno območje na vodovarstvenen zajetju, potem bi bilo smiselno te gozdove prenesti v last tistega, ki je lastnik vodnega vira. Mi imamo strašne probleme narediti par studencov v gozdu, ki je last sklada kmetijskih zemljišč, je pa na prvem vodovarstvenem območju. In ne vidim razloga, da tistih par hektarjev, ki gredo v ta vodovarstveni pas, ne bi postale last občine. Ne vidim razloga. Ker bi se s tem zmanjšale težave, ki jih v tem trenutku imamo. Ker ta sklad je res ena izredno počasna, rigidna struktura. Tako kot deluje, še nemogoče! Ne moreš jim razložiti nekaj enostavnih zadev ali pa nimajo zadosti kompetenc, zadosti pooblasti ali pa niso tam pravi ljudje. Meni je žal, da moram to povedati. Da hodim okrog njih pa jih prosim skoraj po kolenih, naj nam, ne vem, neko malenkost uredijo. Že prej sem povedal, trideset let stoji šola na neki parceli, potem pa ugotoviš, da je ta parcela last DSU, ali kaj. Niti ni last sklada in ne moreš urediti zadeve na nek normalen način! To so zadeve, ki imajo neko povezavo iz naše preteklosti, so posledica nekega sistema, ki smo ga imeli in ki se je potem spreminjal. Tako da, če je že Vlada rekla, da temu amandmaju kot takšnemu, ker je res - nepredvidljiv je! Ne vemo, kaj vse se tu notri lahko skrije "s posebnimi nameni", kdaj so jih proglasili za posebne namene, ali to res gre, kaj jaz vem, na kakšen način. Če pa to pomeni neko ožje reševanje določenih problemov, potem pa bi predlagal seveda, saj 56. člen bo ostal odprt, da morebiti do tretjega branja se razmisli o tem in se kakšne take probleme v tej državi, ki so, reši. Jaz pač trenutno govorim, čeravno naj ne bi govorili o lokalnih problemih, ampak na lokalnem problemu najlažje prikažeš neko problematiko. Gre za tri, štiri hektarje državnega Skladovega gozda, ki je last Sklada, nedvomno pa služi vodnemu zajetju in bi ga lastnik vodovodnega sistema potreboval za gradnjo studencev. Kaj so studenci, vsi vemo: tri, štiri, pet metrov globoka vrtina v zemljo in pa črpanje vode iz tistega dela. Pa težko prideš do tega, ker pač s tem ne razpolagaš; in Sklad, še enkrat povem, da pač deluje tako, kot deluje. Jaz jih ne bi rad kritiziral, ampak dostikrat bi morali na Skladu pač malo prisluhniti in se poglobiti v zadevo in poskušati neko zadevo razrešiti. Ne pa: zakon, zakon, zakon, zakon ne dovoljuje. Če pa zakon ne dovoljuje, potem smo pa mi tisti, ki lahko zakon primerno v nekem trenutku spremenimo in ustvarimo to možnost, da se problemi rešujejo, ne pa, da se kopičijo. Hvala lepa.
Hvala. Odpiram ponovno prijavo. Vidim roke. Gospod Bajc, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi še enkrat omenil, Zakaj je bil sklad ustanovljen: da gospodari s kmetijskimi zemljišči in gozdovi, da zagotavlja te gozdove oziroma kmetijska zemljišča za vračilo v postopkih denacionalizacije, in mislim, da v tem trenutku postopki denacionalizacije niso še končani. Drugo, da zagotavlja nadomestna zemljišča za tiste denacionalizacijske upravičence, ki so se odločili in so upravičeni, da namesto premoženja, ki jim ni moč vrniti v naravi njihovega, da zahtevajo vračilo nadomestnih zemljišč in tukaj Sklad to zagotavlja. Naslednje, kar bi rad rekel in še enkrat ponovil, ta amandma k 54. členu ne omogoča oziroma ne predvideva vračila kmetijskih zemljišč, da se prenesejo na lokalne skupnosti, ampak govori samo o gozdovih s posebnimi nameni pa še enkrat ne, kdaj so ti bili razglašeni z občinskim aktom. Jaz upam, da kolegi iz Poslanske skupine Zares, ko so to pisali, niso mislili, da so to kakšni gozdovi okrog zdravilišča Dobrna, Podčetrtka ali kje okoli, ker so gozdovi okrog teh termalnih zdravilišč opredeljeni kot gozdovi s posebnimi nameni, še manj pa tisti, ki so razpravljali in govorili, da se s tem amandmajem prenašajo tudi kmetijska zemljišča na bodoče občine, niso mislili u vidu, da bi nekateri župani ali pa njihovi družinski člani kupovali zemljišča po 0,5 evra, potem pa s prostorskim aktom opredelili ta zemljišča kot nezazidana stavbna zemljišča in jih potem prodajali na trgu po 80, 100 ali več evrov. Zaradi tega ne ureja ta amandma popolnoma nič in, kot je kolega Sok rekel, pustimo to pokrajinski zakonodaji, na nas je, ali jo bomo sprejeli ali ne. Podpiram pa - še enkrat in se ne bom več javljal - amandma k 56. členu, ki govori, da pa se vsa tista zemljišča, ki v prostorskih aktih na dan 10. 3. 1993 leta bila opredeljena kot nezazidana stavbna zemljišča, prenesejo na lokalne skupnosti.
Hvala. Še kdo? Odpiram prijavo. Prosim, da se prijavite vsi, ki želite govoriti o tem členu in amandmaju k temu členu. Gospod Veber, izvolite.
Hvala. No, samo želel bi spomniti, da smo Socialni demokrati vložili zakon, s katerim smo želeli stavbna zemljišča prenesti v last občin. Namreč dejstvo je, da država pravzaprav podarja ta zemljišča Družbi za svetovanje in upravljanje, na katero so bila prenesena vsa stavbna zemljišča. Ta Družba za svetovanje in upravljanje pa danes gradi v Ljubljani vladne palače in generalno policijsko upravo, prodaja pa stavbna zemljišča povsod po Sloveniji, tako na Štajerskem, Prekmurju, Gorenjskem, Dolenjskem, Kočevskem. Skratka, mislim, da takšen princip vendarle ni primerna rešitev in ta amandma govori o tem, da postanejo stavbna zemljišča last občine, na območju katere se tudi ta zemljišča nahajajo. Mislim pa, da bi sicer moralo biti v tem amandmaju zapisano, da stroške potrebnih parcelacij ne nosi samo občina, ampak da si vsaj delijo: občina - Sklad, kajti oba sta zainteresirana, tako občina, kot Sklad, da se premoženje obeh ustanov čim prej uredi. Parcelacija je tisti nujni, poseg s katerim to lahko tudi v praksi izvedeš. Če pogledamo gozdove, ki so razglašeni za gozdove s posebnim namenom, gospodarjenje v takih gozdovih tako in tako ni obsežno ali pa je vsaj v nekih minimalnih obsegih, tako da je nek ekonomski interes za izrabo teh gozdov v drugem planu, če tako rečem. S tem se ne bi nič posebnega zgodilo, tudi če pridejo takšni gozdovi na občine. Tako amandma je sprejemljiv in rešuje pomembno področje predvsem stavbnih zemljišč, ki kot sem povedal so danes pravzaprav na družbi za svetovanje in upravljanje, sploh niso več na Skladu kmetijskih zemljišč, kajti ta jih mora prenesti na družbo za svetovanje in upravljanje. Mislim pa, da je sporno, ker jih pravzaprav prenaša na podlagi sklepa Vlade. Po mojem mnenju bi moral biti spremenjen zakon, na podlagi katerega bi se lahko ta zemljišča prenesla z upravljanja Sklada kmetijskih zemljišč na Družbo za svetovanje in upravljanje. Tako bi tudi po tej plati ta amandma izboljšal takšno, po mojem mnenju, nepravno stanje glede razpolaganja s temi zemljišči in mislim, da bi bilo vseeno primerno, da se ga podpre. Hvala.
Hvala. Ker ni več želja, zaključujem razpravo in prehajamo na 56. člen ter amandma poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS k temu členu. Odpiram prijavo za razpravo o 56. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Veber, izvolite.
Hvala. Pravzaprav sem presenečen, da je Vlada sploh predlagala besedilo zakona o javnih skladih, s katerim je odvzela pravico občinam, da opravijo prenos zemljišč s kmetijskega sklada na občine. Prenos se izvaja na podlagi sklenjenih pogodb in ni vedno enostavno s Skladom kmetijskih zemljišč oblikovati in skleniti pogodbo, tako da je še vedno zelo veliko nezazidanih stavbnih zemljišč, ki so po 57. členu veljavnega zakona o javnih skladih postali last občin, država pa oziroma Vlada jim s tem besedilom jemlje ta zemljišča in jih nekako ponovno podržavlja, če lahko tako rečem. Tako ta amandma rešuje to veliko pomanjkljivost tega zakona in ga tudi podpiram. Vendar menim, da bi tudi v tretji obravnavi bilo smiselno zapisati, da je rok, do katerega so sprejeti prostorski akti podlaga, za opredelitev, kaj je občinsko zemljišče in kaj je državno, vezani na, recimo, objavo tega zakona. Namreč, z 20.3.2000 se je iztekel rok, do katerega so občine lahko sprejele prostorske akte, s katerimi so utemeljevale prenos zemljišč z države na občine. No, če bi v tem zakonu zapisali, da ta prenos velja do trenutka uveljavitve tega zakona, bi veliko občinam naredili pomembno uslugo, tako da bi resnično nezazidana stavbna zemljišča, ki jih tudi komunalno opremljajo, lahko dobile v last in jih ne odkupovale po visoki ceni od Sklada kmetijskih zemljišč. Hvala.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.15. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O REVIDIRANJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade, gospodu mag. Andreju Širclju, državnemu sekretarju. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Predlog zakona o revidiranju prenaša Direktivo 2006/43 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze. Nova direktiva s področja revidiranja in posledično sprememba slovenske zakonodaje na tem področju je odgovor na številne škandale v zadnjih letih, kot so bili, na primer, tisti v zvezi z Enronom, Parmalatom in podobno. Ti škandali so oslabili zaupanje potrošnikov in vlagateljev na kapitalskih trgih. V predlogu zakona je zato opredelitev revidiranja razširjena in zajema revidiranje računovodskih izkazov, tudi druge posle, dajanje zagotovil in posle sorodnih storitev, ki se izvajajo na podlagi pravil Mednarodne zveze računovodskih strokovnjakov. V želji, da je revidiranje popolnoma neodvisno, nepristransko ter v skladu s pravili revidiranja, so v zakonu okrepljene določbe o prepovedi opravljanja revidiranja posamezni pravni osebi. Prepoved revidiranja velja tudi v primeru, če revizijska družba ob taki pravni osebi opravlja storitve davčnega svetovanja, računovodske storitve ali sorodne storitve, ki bi lahko vplivale na postavke računovodskih izkazov. Bistveno v direktivi pa je, da morajo države članice nad revizorji in revizijskimi družbami uvesti nadzor, ki bo od revizijske stroke neodvisen, prav tako pa mora biti zagotovljen neodvisen vir financiranja za delovanje organa javnega nadzora. V ta namen s tem zakonom ustavljamo Agencijo za javni nadzor nad revidiranjem. Agencija ima končno odgovornost za pravilnost delovanja revizorjev in revizijskih družb ter slovenskega instituta v delu, ki ima javna pooblastila. Kot izhaja tudi že iz omenjene direktive, ima agencija pristojnost, da lahko tudi sama opravi pregled nad revizorjem ali revizijsko družbo. Agencija ima dva organa, in sicer direktorja in strokovni svet. Pri opravljanju svojih nalog in pristojnosti je samostojna in neodvisna. Za delovanje in odločanje agencije so pristojnosti dane strokovnemu svetu, ki ga sestavljajo predstavniki Banke Slovenije, Agencije za trg vrednostnih papirjev, Agencije za zavarovalni nadzor, Ljubljanske borze, Univerze, Slovenskega instituta za revizijo, Ministrstva za gospodarstvo in Ministrstva za finance. Taka sestava sveta in pogoji za imenovanje članov tega organa in direktorja so jamstvo, da agencija deluje neodvisno in da predstavlja javni organ nadzora. Ker Zakon o gospodarskih družbah določa posebne in izredne revizije, je pristojnost javnega nadzora razširjena tudi na te oblike revidiranja, kjer je naš zakon tudi strožji od direktive, a je taka razširjena pristojnost javnega nadzora v slovenskem prostoru še potrebna. Zaradi zahtevnosti nadzora nad revizorji in revizijskimi družbami pri teh revizijah, bosta v praksi Agencija in Slovenski institut za revizijo sodelovala in izvajala nadzor skupaj. S tako rešitvijo imamo torej v Sloveniji dva izvajalca nadzora, in sicer Slovenski institut za revizijo, ki zagotavlja nadzor nad kakovostjo dela revizorjev in revizijskih družb, ter Agencijo, ki opravlja javni nadzor tako nad njim kot tudi nad revizorji in revizijskimi družbami. Taki ureditvi sledijo tudi postopki odločanja pri pregledih. Agencija za javni nadzor ima vedno končno odgovornost, v primeru izvajanja ukrepov nadzora pa sama odloča. Slovenski institut pa mora Agenciji na njeno zahtevo omogočiti dostop do vseh dokumentov oziroma izročiti vse dokumente in ji dati ustrezna pojasnila, ki jih potrebuje. Novi zakon o revidiranju bo tako pripomogel k dvigu kvalitete dela revizorjev, saj bo močno okrepljen nadzor nad njimi, revizijske družbe pa bodo morale za potrebe izvajanja nadzora pripravljati tudi bolj obširna in bolj podrobna poročila. V zakonu predlagana organizacija javnega nadzora slovenski pravni red harmonizira z evropskim, hkrati pa upoštevati tudi velikost revizijskega trga v Sloveniji. Spoštovani, Vlada predlaga Državnemu zboru, da zakon sprejme. Hvala lepa.
Hvala gospodu Širclju. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Bojanu Starmanu za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 40. seje dne 4. 6. kot matično delovno telo obravnaval tudi Predlog zakona o revidiranju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala pripombe k precejšnjemu številu členov. Večina pripomb je upoštevanih v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. K predloženemu zakonu so v poslovniškem roku amandmaje vložile poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev z dne 3. 6. 2008, in sicer k, ne bom našteval členov, h katerimi so bili dani amandmajski predlogi. Odboru so bile kot dodatno gradivo posredovane tudi pripombe in amandmajskih predlogi Združenja sodnih izvedencev in sodnih cenilcev Slovenije za gradbeno stroko z dne 2. 6. ter amandmajska predloga Združenja sodnih izvedencev in cenilcev kmetijske stroke Slovenije z dne 2. 6. 2008 k 87. in 90. členu. Kot je bilo že povedano, s predloženim zakonom se v slovenski pravni red prenaša Direktiva 2006/43, ki določa dodaten nadzor nad revizorji in revizijskimi službami. Ta direktiva je bila sprejeta predvsem zaradi primerov, kot so Enron in Parmalat, ki so povzročili določene pretrese na finančnem trgu. Dodatno smo prejeli mnenje Zakonodajno-pravne službe. V razpravi smo se posvetili predlogom za amandmaje k 87. in 90. členu, predvsem pa k 25. členu, kjer je bilo zastavljeno vprašanje predvsem o ustreznosti rešitve, da o imenovanju članic in članov strokovnega sveta agencije odloči minister, pristojen za finance. Izraženo je bilo mnenje, da s strokovnega vidika ne gre za dobro rešitev, saj dopušča politično selekcijo. Odbor se je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev poslanskih skupin: Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev in jih sprejel. Potem je glasoval še o vseh členih skupaj. Glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji, dopolnjeni predlog pa je predlagamo Državnemu zboru, da ta dopolnjeni predlog zakona tudi sprejme. Ker predloženi zakon ni bil vključen v terminski plan Državnega zbora za junij, je odbor na koncu sprejel tudi sklep - predlog se je sklenil s predlogom Kolegiju predsednika Državnega zbora, da se druga obravnava predloga zakona kot točna dnevnega reda uvrsti v predlog dnevnega reda junijske seje, kar smo pa tudi že naredili. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Rudi Veršnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Veljavni zakon o revidiranju, ki je bil sprejet leta 2001, je treba spremeniti in dopolniti zaradi uskladitve urejanja področja revidiranja gospodarskih družb z enotnim okvirom, ki ga je celovito določila Direktiva 2006/43 Evropskega sveta o obveznih revizijah, sprejeta leta 2006. Direktiva mora biti v naš pravni red prenesena do 29. junija letos. Cilj direktive je doseči visoke ravni uskladitve zahtev za uresničevanje obvezne revizije v državah članicah EU oziroma evropskega gospodarskega prostora. Direktiva določa dodaten nadzor nad revizorji in revizijskimi službami, nastala pa je predvsem zaradi nekaterih odmevnih primerov, ki so povzročili pretrese na evropskih in svetovnih finančnih trgih. Tako bomo po novem imeli dve nadzorni instituciji, sedanji Inštitut za revizijo, ki naj bi zagotavljal nadzor nad kakovostjo dela revizorjev in revizijskih služb, in Agencijo za javni nadzor nad revidiranjem, ki bo opravljala nadzor tako nad Inštitutom kot tudi nad revizorji in revizijskimi družbami. Organa Agencije sta direktor in strokovni svet, ki ga poleg direktorja sestavlja še osem članov, ki pa jih predlagajo Agencija za trg vrednostnih papirjev, Banka Slovenije, Agencija za zavarovalni nadzor, Slovenski inštitut za revizijo, Ljubljanska borza, Univerza, Ministrstvo za gospodarstvo in Ministrstvo za finance. Agencija je torej strokovni in neodvisni organ, ki bo preko določanja pravil revidiranja izdajala dovoljenja za opravljanje dejavnosti revidiranja in z ostalimi nalogami skrbela za nadzor nad kakovostjo dela na področju revidiranja. Primerjava podatkov o številu pooblaščenih revizorjev v revizijskih družbah in številu revizijskih poročil, katerih revizijsko mnenje podpišejo ti revizorji, namreč kaže, da kvaliteta dela slovenskih revizorjev ne more biti dovolj dobra. Za leto 2006 je bilo po podatkih Ajpesa revidiranih 2.023 letnih poročil in 570 konsolidiranih letnih poročil, pri delu katerih je sodelovalo od 93 do največ 115 pooblaščenih revizorjev. Podatek, koliko navedenih revizijskih poročil je podpisal posamezni pooblaščeni revizor, javno ni znan. Neuradno pa naj bi posamezni revizorji podpisali tudi več kot 100 poročil. Slovenija seveda ni imuna pred primeri, ki so se zgodili izven naših meja, glede na obseg našega trga seveda ni mogoče pričakovati, da bi lahko prišlo do takšnih pretresov, kot smo jim bili priča v Italiji in drugih državah. Gre pa za druga vprašanja, ki lahko brez ustreznega nadzora povzročijo pretrese na domačem finančnem trgu in zamajejo zaupanje v finančni sistem. Iz tega razloga je ustrezna ureditev področja revidiranja z ustreznimi kontrolnimi mehanizmi nujna. Zakon bo pripomogel k izboljšanju kakovosti dela revizorjev in okrepil nadzorne mehanizme na področju revidiranja, zato ga v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tudi podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Milan M. Cvikl bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Dober dan vsem. Zakon o revidiranju je seveda usklajevanje zakona o revidiranju z evropsko direktivo, ki je sicer nekoliko zapoznelo, pa vendarle ustrezno odzivanje na probleme s škandali povezanimi revizorji, ki niso vredni svojega imena. Dilema, ki se pojavlja pri tem zakonu, je samo ta, ali s predlogi rešitev, ki so v tem zakonu, predvsem tistimi predlogi, ki so strožji od direktiv, pravzaprav zagotavljamo večjo kvaliteto in večjo neodvisnost dela revizorjev. In zato se postavlja vprašanje, ali je kaj narobe v sedanji ureditvi, ker je Slovenski inštitut za revizijo kot samostojen organ, ki je poročal Državnem zboru pravzaprav bdel nad stroko na tem področju. Sedaj bo stroko na tem področju določal minister za finance. In tukaj je naš glavni očitek. Ne moremo sprejeti teze, o kateri je bila tudi razprava na odboru, da je sedaj z imenovanjem članic in članov strokovnega sveta agencije, o katerih odloča minister za finance oziroma minister, pristojen za finance, pa v večji meri povečana neodvisnost revizorske stroke. Nasprotno. Vseh 17 let samostojnosti je v Sloveniji revizorska stroka mukoma, pa vendarle z delovanjem na trgu uveljavljala svoja strokovna stališča. In tudi neke razlage, ki so bile tukaj, da revizorji ne vedo, kaj podpisujejo - gospodje, ne vem, če ste sodelovali pri kakršnemkoli revizorskem poslu. Revizorji to počnejo na podlagi izvedenih dokazov. In zato ocenjujemo, da nekatere rešitve, predvsem tiste, ki so v tem zakonu strožje ali sledijo neki slovenski logiki ustanavljanja inštitutov in agencij, ki so neodvisne agencije ali bi morale biti neodvisne agencije, v praksi pa se z dikcijo zakona to ugotavlja - s tem imamo v Socialni demokraciji problem. Problem imamo zato, ker menimo, da je ravno povečevanje neodvisnosti agenciji tisto, kar bi moralo vse nas skrbeti. Tukaj pa imamo neko zgodbo podrejanja strokovnega sveta, nove agencije ministru, vsakokratnemu ministru za finance oziroma tistemu, ki bo pač imenoval. Poslanska skupina Socialnih demokratov ne bo nasprotovala sprejetju zakona. Zakon je treba sprejeti, ker gre za usklajevanje z evropskimi direktivami. Bi pa priporočili, da potem ko v doglednem času ugotovimo, kako se bo to uveljavilo v praksi, razmislimo, ali smo sposobni verjeti samostojnim inštitutom. Verjetno bi bilo smiselno, da se, tako kot je povsod v svetu praksa, strokovni svet agencije imenuje na predlog inštituta iz tako imenovanih izkušenih, vendar ne več v posamezen posel aktivnih revizorjev. Termin, ki ga uporablja direktiva, so tako imenovani neaktivni revizorji. Takšna je, če boste pogledali, tudi v glavnem praksa v tistih državah, ki ne sledijo anglosaksonskemu modelu, v državah, kjer pa imate anglosaksonski model, je pa ta zadeva tako ali tako v glavnem vedno stvar tako imenovanega regulatorja trga vrednostnih papirjev oziroma tistih, ki so kapitalsko zainteresirani, da ti trgi vrednostnih papirjev kot primarni kapitalski trgi tudi delujejo. Zato imamo vsebinsko zadržek predvsem do neke filozofije, da je treba ustanoviti agencijo, da naj bo ta agencija neodvisna, potem ko pa pogledamo dikcijo zakona, pa vidimo, da je to agencija manj neodvisna, se pravi, da bo bolj odvisna od ministra za finance, kot je bil sedanji Slovenski inštitut za revizijo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Naj še to poudarim. V vseh preteklih letih je bilo v času tako imenovanih vladavin prejšnjih vlad veliko razmišljanj o tem, pa se je vsakokratna politika vedno zadržala pri tem, da bi posegla v neodvisnost stroke. Tudi, ko bi zaradi spremembe teh ali onih standardih bilo smiselno kakšen podatek bolje pokazati po načelu laž, velika laž, statistika. Ne bomo nasprotovali predlogu.
Hvala. Gospod Milan Petek bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Lep pozdrav vsem. Najprej morda manj pomemben detajl sprejemanja oziroma načina sprejemanja tega zakona, ki smo ga že izpostavili na seji odbora za finance. Na takšen način takšno število amandmajev spremembe tega zakona ni bilo možno strokovno, kvalitetno niti prebrati, kaj šele se odločiti, zaradi tega situacija danes ni nič drugačna. V Liberalni demokraciji Slovenije se zavedamo tega, da Evropska unija zahteva javni nadzor nad revidiranjem, ki bi naj povečal kakovost revizij in povrnil zaupanje vanje. S tega zornega kota pritrjujemo dosedanji razpravi in postopku sprejemanja zakona, vendar pa po drugi strani menimo, da Slovenija z načinom, kot je v zakonu sedaj uveljavljeno oziroma predlagan, dejansko uvaja državni nadzor z uveljavljanjem po naši presoji preveč političnega vpliva, ki ga bo imela Agencija za javni nadzor nad delovanjem, torej tako v zvezi s samo agencijo ali pa nadaljevanjem Inštituta za revizijo - z imenovanjem ključnih kadrov je ta političen vpliv lahko premočan. V Liberalni demokraciji Slovenije pomisleke na predlagan nadzor nad revidiranjem, ki določa, da direktorja in člane strokovnega sveta imenuje Vlada - torej dvomimo ali pa menimo, da je vprašljiv. Po našem mnenju gre s tem predlogom za preveč politično agencijo. Prav tako je v tem zakonu vprašljiva določba, ki omogoča samo revizijskim družbam, ki imajo sedež v republiki, da opravljajo dela oziroma naloge po tem zakonu. Po mnenju mnogih pravnikov, tujih in domačih, je takšna določba dvomljiva in lahko pomeni neskladnost z določili prostega pretoka kapitala, storitev in ljudi. Upam, da se Vlada zaveda tega in da ima odgovore na ta vprašanja. Prav tako se pojavlja ta dvojnost z uvedbo agencije v zakon, saj bosta nadzor nad revidiranjem opravljala tako Inštitut za revidiranje in - nova - Agencija za javni nadzor. Po našem mnenju bi bilo bolje in racionalno takojšnje preoblikovanje Inštituta za revidiranje v agencijo, ki pa bi morala biti z ustrezno vodstveno, kadrovsko strukturo takšna, da ne bi bilo prevladujočega vpliva politike; tako bi bilo to mnogo racionalneje. Takšna ustanovitev Agencije za javni nadzor, kot je v tem primeru, nima nič skupnega s tistim, kar smo doživljali pred časom v zvezi z zakonom o izvajanju arhitekturne in inženirske zbornice, kjer so pravzaprav zbornic odvzeli vse pristojnosti in jo napravili za brezzobega tigra. Danes imamo v tem primeru drugačno situacijo, ko imamo nadzor in naloge, ki jih opravljata obe instituciji s popolnimi kompetencami in zelo vprašljivimi možnostmi nevtralnosti in kvalitetnega opravljanja tega dela. Zato menimo, da je bilo časa premalo in da bi bilo treba v zvezi s tem reči kaj več. Podobna situacija, ki se pojavlja danes v tem zakonu, kjer ima Zveza računovodij, finančnikov in revizorjev Slovenije preko Inštituta za revidiranje vsa pooblastila in kompetence, vodi v to, da je nadzor nad revidiranjem na tem področju lahko v bodočnosti vprašljiv. Pri tem ne gre za dilemo, ali je v tem inštitutu in teh organih stroka ali ne, vendar bolj za dilemo, ali sta inštitut in agencija garant za stroko in ali lahko v eni družbi ima zasebnopravna družba - ki se financira na trgu in je potrjena oziroma oblikovana s strani lastnikov ali pa tistih, ki se v zvezo združujejo - ima pravzaprav s strani Vlade potrjeno tarifo in na nek način monopolni položaj. S tem so ji dana vsa javna pooblastila, da sprejema standarde, izobražuje kadre in preverja znanje, dodeljuje in na dve leti podaljšuje dovoljenja, jih nadzira, obsoja in izvaja sankcije. Vse to torej, kar v primeru arhitekturne oziroma inženirske zbornice ni bilo možno. Zaradi tega menimo, da obstaja dvom o tem, ali je zakon ustrezno in primerno pripravljen. Vendar je intenca zakona, da zadovolji, ugodi zahtevi Evropske unije k ustreznemu nadzoru za revidiranje takšna, da je seveda tudi pri nas dvom ali ne bilo vseeno bolje ta zakon sprejeti, in tako bomo verjetno tudi glasovali. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo Predlog zakona o revidiranju podprli, saj se nanaša na uskladitev z direktivo, ki določa pravila in delovanje organa za javni nadzor kot nadzornega organa nad revizorji in revizorskimi družbami ter uvaja dodatna strokovna merila za nadzor nad kakovostjo dela. V Poslanski skupini Nove Slovenije verjamemo, da bo predlog zakona prinesel v naš pravni red pozitivne posledice, ki bodo zagotovljene z dodatnim nadzorom revizorjev in njihovim delom. Ne glede na vse pa morajo že sedaj revizorji delovati v skladu z zakoni po najvišjih etičnih standardih in v skladu s poklicno etiko, ki obsega zastopanje javnega interesa. Sprejem predlaganega zakona bo ključnega pomena za delovanje revizijskih družb v prihodnje. Prav tako pa bo potrebna tudi transparentnost delovanja za nadaljnji uspešen razvoj. Direktiva, ki bo prenesena v naš pravni red, bo zagotavljala dodaten nadzor nad pravilnim delovanjem revizorjev in revizijskih družb. Pomembna novost, ki jo uvaja zakon, so tudi revizijski odboru, ki bodo v družbah, ki se ukvarjajo z revizijami, skrbeli za sodelovanje z zunanjimi revizorji. V Poslanski skupini Nove Slovenije verjamemo, da se bo s sprejetjem tega zakona in z ustanovitvijo nove agencije za revidiranje povečala varnost finančnega sistema, kar v današnjem času predstavlja velik problem za stabilnost celotnega finančnega področja. Agencija bo lahko med drugim nadzirala izvajanja in preverjanja kakovosti revidiranja pooblaščenih revizorjev in revizijskih družb, nadzirala Inštitut za revizijo, opravljala bo lahko tudi neposreden nadzor nad revizorji in revizijskimi hišami, poleg tega bo imela tudi vpogled v revizijsko dokumentacijo. Imela bo tudi pristojnosti nad sankcioniranjem v primeru kršitve in pristojnosti odločanja o posamičnih zadevah. Zaupanje v javni nadzor nad revizijsko stroko naj bi bil prvi pogoj za visoko kakovostno računovodsko poročanje, zato bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije predlog zakona podprli, saj menimo, da je zaupanje in zanesljivost računovodskih izkazov ključnega pomena. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovani državni sekretar, poslanke, poslanci! Lep pozdrav! Direktiva 2006/43 Evropskega parlamenta in Sveta je nastala kot posledica računovodskih škandalov v svetovnem okviru, ki jih revizijski postopki niso uspeli odkriti oziroma preprečiti. Tu so nam vsem poznani Enron in Parmalat. Prvi zakon o revidiranju je bil v Sloveniji sprejet leta 1993 in je urejal revidiranje računovodskih izkazov pravnih oseb s sedežem v Republiki Sloveniji. Pred vstopom v EU je zakon nadomestil novi, s katerim smo v pravni red Republike Slovenije prenesli direktivo sveta iz leta 1984. Predlog zakona, ki je sedaj pred nami pa v slovenski pravni red prinaša direktivo iz leta 2006. Nova evropska direktiva določa pravila in delovanje organa za javni nadzor kot nadzornega organa nad revizorji in revizijskimi družbami ter uvaja dodatna strokovna merila za nadzor nad kakovostjo dela revizorjev in revizijskih družb. Novi predlog zakona o revidiranju odpravlja tudi pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri izvajanju prvotnega zakona, predvsem pa zagotavlja več neodvisnega nadzora nad delom revizije. Zakoniti revizorji morajo delovati po najvišjih etičnih standardih. Pri svojem delu morajo delovati v skladu s poklicno etiko, ki obsega zastopanje javnega interesa, neoporečnost in nepristranskost, strokovno usposobljenost in primerno skrbnost. Zastopanje javnega interesa pomeni, da se na kakovost dela zakonitega revizorja zanašajo tako širša družbena in zainteresirana javnost. Revizorji naj bi namreč bili najmočnejše orodje v boju proti prevarantom, ki ponarejajo računovodske izkaze, čeprav samo nova pravila ne preprečujejo knjigovodskih prevar, saj nobena zakonodaja ne more odpraviti kriminala, pa uvajanje strožjih pravil povečuje etično ravnanje v revizijskih postopkih. Zagotavljanje kakovosti dela revizorjev in revizijskih hiš bo po novem podvrženo rednemu nadzoru, ki pa mora biti neodvisen od revizorjev in revizijskih hiš. Vsaka država članica naj bi zagotovila javni nadzor nad revizorji in revizijskimi družbami. Nadzornike naj bi vodila oseba, ki ima revizijska znanja, a ni revizor. Ta oseba naj bi nikoli ne bila povezana z revizorji ali revizijskimi družbami, niti naj ne bi bila bivši revizor, ki je zapustil poklic. Javni nadzor mora biti neoporečen in neodvisen. Uvedba sistema javnega nadzora je ena najpomembnejših zahtev te direktive. Agencija za javni nadzor nad revidiranjem bo nadzirala delo Inštituta na področju revidiranja, obenem pa bo lahko izvajala tudi neposredni nadzor nad revizorji in revizijskimi družbami. V skladu s podeljenimi pooblastili bo dajala soglasje k letnemu načrtu dela nadzornikov Inštituta nad revizorji in revizijskimi družbami ter spremljajo njihovo delo in ukrepe. Organ za javni nadzor bo imel končno odgovornost, da Inštitut deluje v skladu z zakonom. Glede na vse povedano in glede na doseženo visoko stopnjo soglasja znotraj strokovne javnosti bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudska stranke predlagani zakon brez zadržkov sprejeli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Rezman. Ga ni. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Še enkrat hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice, kolegi, predstavniki vlade! Ali je zakon o revidiranju eno od dodatnih protitajkunski orodij ali orožij - kakorkoli želite? To je vprašanje, ki se nam verjetno že zastavlja. Poleg revizije letnih računovodskih izkazov ta zakon omogoča tudi izredne revizije oziroma širši nadzor nad revizorji in revizijskimi družbami. In to ni slabo. Avtor, ustvarjalec, Ministrstvo za finance ocenjuje tudi, da vzpostavitev Agencije za nadzor nad revidiranjem ne pomeni državni nadzor, ampak pomeni javni nadzor, kar je tudi dobro, če se ne bi postavil dvom, da bo direktorja in člane strokovnega sveta potrjevala Vlada. Saj veste, dvom se postavlja vedno. Na eni strani tehtnice našteta dva oziroma našteti trije vsebinski elementi in imamo še drugo stran, torej stran uporabnikov ali stran tistih, ki bodo nadzirani. Ta očita hitenje. Očita, da je bilo dovolj časa za pripravo, mirno pripravo in dobro pripravo tega zakona. No, da pa se nenadoma hiti ali da se je hitelo - je res. Če iz statističnih podatkov pogledamo, da od 100 - sedaj jih ima zakon 165 ali nekaj več kot 165 členov - je bilo nam danih vsega skupaj 100 amandmajev s strani stroke, Zakonodajno-pravne službe in s strani različnih združenj. No, stroka ocenjuje tudi, da ne gre za javni nadzor, temveč da gre za državni nadzor. O tem bi bilo dobro slišati še kakšno mnenje z ene in druge strani. Prav tako stroka očita zakonu o revidiranju, da naj bi ta presegal evropske direktive. Po njihovem mnenju, po mnenju stroke naj bi evropska direktiva zahtevala oziroma predvidevala samo revizijo finančnih izkazov javnih podjetij. Po mnenju stroke pa zakon o revidiranju presega to direktivo, saj, po njihovih besedah, vključuje vse možne revizijske storitve. Stroka je jezna tudi nad prepovedjo revizorjem, da bi opravljali svetovalne storitve in da jim je dana dodatna administrativna obremenitev. In na drugo stran tehtnice lahko damo dva očitka, in sicer državni nadzor, ki ga očitajo in politizacijo. Težko se je postaviti na eno in drugo stran in gledati objektivno, torej po črki zakona. Toda, glede na to, da so moji predhodniki govorili in omenjali, zakaj je pravzaprav ta predlog zakona o revidiranju nastal, omenjali Enron pa še koga, bi lahko mirno omenili tudi kakšno ime podjetja, družbe, organizacije ali kogarkoli, ki nosi slovensko ime in ima slovensko poreklo. Če bo cilj tega zakona dejansko preprečevanje vsega tistega, kar se je nagrmadilo nad nas in o čemer bomo le v delčku govorili v četrtek, potem je Predlog zakona o revidiranju vreden podpore, že samo s tem ciljem. Zato tudi v Slovenski nacionalni stranki Predlogu zakona o revidiranju ne bomo nasprotovali.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. O predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, čez pol ure, ob 14.25. S tem prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali čez pol ure, to je ob 14.25.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo sejo. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih uslužbencih. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. O zakonu glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 3. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. O zakonu glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 1. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Lipa k 10. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospa Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat bi rada obrazložila amandma, ki smo ga predlagali v Poslanski skupini Lipa, glede na to, da je bila dvorana prej, ko smo o amandmaju razpravljali, praktično prazna. Amandma je nastal tudi na podlagi razprave, ki smo jo poslanci opravili v okviru kazenskega zakonika, ki ga je v parlamentarno proceduro vložila Vlada Republike Slovenije oziroma resorno pravosodno ministrstvo. Takrat smo namreč govorili o novem načinu prestajanja kazni. In sicer, obsojenec, pravnomočno obsojena oseba, lahko po novem prestaja kazen na domu oziroma opravlja tako imenovana dela v splošno korist, humanitarna dela. Takrat je bilo govora, in gospod državni sekretar, ki je v tem trenutku tudi z nami, je takrat dejal, da bo Vlada proučila možnost oziroma ministrstvo in vključilo vsebino našega takratnega predloga v okvir Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij. To se ni zgodilo. Zato smo v Poslanski skupini vložili amandma s katerim predlagamo in še vedno trdimo, da je ministrstvo, ki je odgovorno in pristojno za to, da uredi sistem izvrševanja kazenske sankcije v okviru dela v splošno korist, zato predlagamo, da naj Ministrstvo za pravosodje v sodelovanju z ostalimi resornimi ministrstvi izda podzakonski akt s katerim podrobneje določi način, postopek in seznam področij izvrševanja dela v splošno korist. Dejstvo je, da gre za pravnomočno obsojene storilce kaznivih dejanj, ne za delavce, ki iščejo zaposlitev preko javnih del. Gre za pravnomočno obsojene storilce kaznivih dejanj, ki morajo, v kolikor prestajajo kazen na prostosti, v okviru del v splošno korist upoštevati določena pravila. In za ta pravila igre je odgovorno nihče drug, kot Ministrstvo za pravosodje. Ministrstvo za pravosodje se je elegantno rešilo odgovornosti in preložilo celotno zadevo na centre za socialno delo. Centri za socialno delo bodo izvajalci teh nalog, še vedno pa je Ministrstvo za pravosodje tisto, ki mora določiti pravila igre. Še enkrat pravim: ne gre za javna dela kar tako, ampak gre za storilce kaznivih dejanj.
Hvala. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Gospod Zagorac, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Sam bom amandma, kot že slišano, podprl. Zdi se mi oziroma prepričan sem, da s tem amandmajev v bistvu nalagamo zakonodajalcu, da konča delo, ki ga je začel in ga ni želel končati, enostavno v trenutku, ko je postal, lahko ugibam, tudi malo zmeden. In takrat je šel delat eno zgodbo, ki ni najboljša praksa v slovenski zakonodaji. Se pravi, preložil odgovornost ali možnost izvrševanja posameznega člena določenega zakona na neko drugo ministrstvo. Še enkrat bi rad opozoril, da tukaj ne gre za preventivo, tukaj ne govorimo [[...]]
Prosim, umirite se. Gospod Zagorac, izvolite.
Hvala, spoštovani gospod predsednik. Tukaj ne gre za preventivo temveč gre za obsojence za določena kazniva dejanja. In s podzakonskim aktom, ki bi tudi določal morebiti primerno delo zločinu, ki ga je nekdo izvršil, ne bi bilo nič narobe. Se pravi, nekdo, ki je povzročil, ne vem, prometno nesrečo, smrt na cesti in je obsojen na leto in osem mesecev, se mi zdi, da pač ne more popravljati ograje pri neki šoli, ker to enostavno ni ne vzgojno in nič drugega. Zdi se mi, da bi s tem morali dati neko drugo kazen. In še enkrat, Kazenski zakonik in kazenske sankcije spadajo pod kazenske zadeve, pod ministrstvo za pravosodje. Socialna situacija, socialne zadeve, padajo pod ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve in le to je pač prenatrpano tudi zaradi situacije, ki jo je povzročila ta vlada. Hvala.
Hvala. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Menim, da na dva vprašanja, ki sta zelo aktualna, v razpravi o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju kazenskih sankcij nismo dobili odgovora. Prvo je vprašanje, na katerega je bilo že opozorjeno: Ali bodo centri za socialno delo lahko kvalitetno opravili naloge, ki so jim na novo dodeljene, ne da bi bili za to kaj vprašani, na ustrezen način pripravljeni? In drugo je vprašanje: Ali bo pripravljena sprememba zakona reševala resne probleme, ki jih imamo v naših domovih za prestajanje kazni, tako glede zapornikov, ki imajo neustrezen režim, saj jih je mnogo preveč, kakor tudi glede paznikov, ki jih je premalo in ne morejo kvalitetno opravljati vseh nalog, ki bi zagotavljale rehabilitacijo zapornikov. Niti na eno niti na drugo vprašanje odgovor ni bil dan, zaradi tega, ker zakone, posebej tudi tiste zakone, ki prihajajo iz Ministrstva za pravosodje, rešujemo z levo roko z večino in brez tehtnih razprav. Zato jaz zakona ne bom podprl. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za 22, proti 39. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 14. členu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 29. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 39. členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 4. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 52.a členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmajih poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 55. členu. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 57. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 106. členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujemo drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predlagatelju zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da se tretja obravnava predlog zakona opravi na tej seji. Hvala.
Hvala. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovalo več kot tretjina navzočih poslancev. O predlogu glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 25. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Ker predlagani sklep ni bil sprejet, bo zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji zbora. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 10. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Najprej odločamo o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 13. členu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 18. členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 33. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 64. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS k 87. členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in SLS k 90. členu. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predlagatelju predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da se tretja obravnava predloga zakona opravi na tej seji. Hvala.
Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu, sklep pa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 21. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v torek, 24. junija 2008, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled v katerega bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi h katerim so bili amandmaji sprejeti. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o odvetniški tarifi. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Prekinjam. Jaz bi prosil, da vendarle prej dvignete roko. Jaz obvezno pred vsakim glasovanjem pogledam po celi dvorani. Torej, odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov bomo glasovali proti zakonu o odvetniški tarifi. Zakon je posledica sprejetega Zakona o odvetništvu. Po našem prepričanju je sprejeti zakon sporen z vidika ustave, zaradi tega, ker ne zagotavlja načela, da je odvetništvo neodvisna služba, saj se neodvisnost zagotavlja tudi preko sodelovanja odvetništva v sistemu njihovega financiranja in dogovarjanja o odvetniški tarifi. Doslej je določanje odvetniške tarife bilo tako v rokah odvetniške zbornice kot tudi soglasja ministra. Zakaj je to spremenil ni nikomur jasno. Najbrž zaradi tega, da bi zagotovil potrebno oblast in vpliv tudi nad to samostojno vejo pravosodja, kar je nesprejemljivo za pravno državo. In končno, govoriti o tem, da se z določanjem odvetniške tarife v Državnem zboru poveča demokratičnost odločanja, je čisti blef. Dobro vemo,da bo o tem odločal minister. Mi poslanci bomo morali to potrditi ali ne, saj nihče od nas ni sposoben zelo komplicirano odvetniško tarifo glede na vse storitve, ki so v odvetniški tarifi vsebovane, o njej vsebinsko odločati. Če si to želite poslanci koalicije lahko. Mi poslanci opozicije si tega ne želimo in na to ne bomo pristajali. In končno je prav povedati, da ni točno, da bo nova odvetniška tarifa ugodnejša za stranke. Ne bo ugodnejša, zaradi tega, ker se bodo stranke lahko tudi vnaprej dogovarjale o višini tarife. In posebej zato ne, ker tam, kjer bo prišlo do dogovora, bo prišlo do dogovora pri kvalitetnejših odvetnikih in strankah, ki to lahko plačajo. Tam pa, kjer bo ta dogovor opravljen, ne bo to v korist nikogar drugega, razen odvetnika, saj višje tarife ne more uveljaviti niti stranka, ki je zmagala v pravdi, ker se preko sodišča vedno obračunava tarifa, ki je predvidena v zakonu. To je nepotrebna sprememba, ki škoduje položaju odvetništva. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov bomo proti zakonu.
Hvala. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 26. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga Zakona o javnih skladnih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS k 50. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajam na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Zares k 54. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 35. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajam na odločanje o amandmaju poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS k 56. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 1. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona in besedo dajem [[...]]Predlagatelj je že predlagal, da se nadaljevanje opravi na tej seji. [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] [[...]] Gospod Školč, imate proceduralni predlog?
Hvala lepa. Gospod predsednik, to kar poskušate zdaj narediti v korist Vlade je, bom rekel, navadna lumparija, ki si jo privoščite v korist koalicije. Vi ste začeli stavek s tem, da pozivate predlagatelja, da pove kaj bo naredil. Predlagatelja ni tukaj, se pravi nima interesa, da bi s tem nadaljevali. Tudi sicer ni možno pred glasovanjem, preden se tehnično opravi z amandmaji in glasovanji deponirati te želje. Tako, da mislim, da bi bilo pošteno do Državnega zbora in Vlade, da greste naprej, ker predlagatelja, ki bi tukaj moral biti, ni, da bi lahko to predlagal. Vlada ima svoje dežurne uslužbence, jih tudi ni, bog ve, če niso na kakšnih razpravah o pokrajinah, kjer [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Seveda delajo dobro, gospod Pukšič, ampak v svojo korist, ne pa za to, in kar so plačani. Vlada je dolžna biti prisotna na zasedanju Državnega zbora in gospod predsednik sprašujem vas, kako da se vam ne zdi čudno, da ni nikogar od Vlade v tem trenutku pri odločanju v parlamentu. Vaš predlog je zloraba Poslovnika.
Hvala. Bilo je ustno rečeno, ampak, če tega ne sprejemate, pač ne sprejemate in tega ne bom dal na glasovanje. Ni problem. Zato prehajamo sedaj na odločanje o predlogu, da zakon za tretjo obravnavo, ki bo na naslednji seji, gospod Školč, ki bo na naslednji seji, pripravi Vlada. Glasujemo. Glasujemo o predlogu, da besedilo za tretjo obravnavo pripravi Vlada. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 4. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 8. točko dnevnega reda - to je na tretjo obravnavo Predloga zakona o revidiranju. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - to je na vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca gospoda Mirana Potrča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednik Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Mirana Potrča, v zvezi z usklajevanjem pokojnin. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospod Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo prepričani, da bi glede na vprašanja, ki zadevajo upokojence, glede na dejstvo, da sedanja uskladitev pokojnin ne zagotavlja usklajevanja z neto plačami in glede na razlike v ocenah med našo poslansko skupino in predsednikom Vlade na včerajšnji seji, bilo prav, da se razprava opravi. Gre namreč za to, da je včeraj predsednik Vlade trdil, da pokojnine dobesedno in v celoti rastejo v skladu z neto plačami. To ni res. Pokojnine v vseh letih, tako v tistem času, glede katerega predsednik Vlade misli, da je bilo usklajevanje pokojnin napačno določeno, kot tudi od julija 2005, ko naj bi sedanja aktualna vlada usklajevanje pokojnin določila pravilno, po mnenju predsednika Vlade. Vsako leto je prišlo po vseh kategorijah povprečne starostne pokojnine, invalidske, družinske in skupne povprečne pokojnine za manjši delež pokojnin v plačah. Nobene večje razlike tudi ni v letih od 2000 do 2004, ko bi se naj usklajevalo po starem zakonu, glede katerega je gospod predsednik včeraj rekel, da smo poslanke in poslanci Socialnih demokratov glasovali za - točno, vendar tudi gospod predsednik ni glasoval proti, niti gospod Bajuk ni glasoval proti, niti gospod Brejc ni glasoval proti, pa še kdo. Tako, da je bilo takrat pač skupaj z DeSUS-om takšno usklajevanje spoznano kot sprejemljivo. V juliju 2005 je bilo ponovno v skladu z DeSUS-om spremenjeno kot sprejemljivo in vsi prisotni poslanke in poslanci Socialnih demokratov smo glasovali za to uskladitev, ki pa ni dala nobenih bistveno boljših rezultatov, ker je do zaostajanja v vseh letih še vedno prišlo, v letu 2007 zaradi inflacije pa izrazito za 2% v primerjavi z neto plačami. Zato je prav, gre za kategorijo preko 500.000 državljank in državljanov, da razpravo o tem vprašanju opravimo na Državnem zboru, in pričakujem vašo podporo. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 37. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke, gospe Barbare Žgajner Tavš, bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospe Barbare Žgajner Tavš v zvezi z doseganjem cilja Slovenija - država blaginje. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospa Žgajner, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Včeraj nisem mogla povedati vsega do konca, ker ste me prekinili, gospod predsednik, toda dejstva ostajajo. Če smo res v obdobju blaginje, zakaj se od januarja dalje trudimo in sprejemamo socialne korektive, da blažimo negativne posledice inflacije. Preko medijev zopet poslušamo, da je Slovenija v mesecu maju najvišje v okviru Evropske unije po stopnji inflacije. Poslušamo, da je proračunski presežek, o katerem je govorila Vlada Republike Slovenije, prenapihnjen. Poslušamo, da socialnih korektivov, ki jih sprejemamo v okviru Državnega zbora, na tej seji bomo sprejeli tako imenovan draginjski dodatek, ne bodo deležni vsi tisti, ki bi morali biti upravičeni do njih. Včeraj sem poskušala dobiti odgovor od predsednika Vlade. Zakaj do njega ne bodo opravičeni invalidi? Torej tiste osebe, ki se vozijo na ZPIZ-u pod šifro 09. To so osebe, ki prejemajo nadomestilo iz invalidskega zavarovanja kot edini prihodek za preživetje na osnovi minulega dela. Tem ljudem v letu 2007, novembra, zaradi zakona o usklajevanju transferov ni pripadala uskladitev nadomestil. Pripada jim samo nižji letni dodatek in kot že rečeno, ne bodo upravičeni do draginjskega dodatka. Po drugi strani pa, če se hvali Vlada Republike Slovenije s pozitivnimi učinki socialne, pokojninske, davčne reforme, pa vam bom povedala kakšna je posledica teh reform. Invalidsko upokojena oseba za polovični delovni čas v mesecu marcu 2008, prejme 141 evrov plače. Istočasno prejme 218 evrov pokojnine, od katere mora državi plačati 23 evrov davka od osebnega prejemka. Z drugimi besedami pomeni, da ta oseba štiri svoje delovne dni dela za polovični delovni čas zaradi invalidske upokojitve. V mesecu dela samo zato, da državi plača davek. Štiri dni za to, da državi plača davek. In veste kaj se je zgodilo s temi osebami po novi dohodninski zakonodaji? Te osebe, ki so v letu 2007 dobile vsega skupaj na letni ravni manj kot 4000 evrov, so dolžne državi vrniti dohodnino v višini 30 evrov. To so posledice reform te vlade in o tem bi bilo pošteno spregovoriti na seji Državnega zbora. Nenazadnje vsi, vsi smo odgovorni za to, da najdemo pravo pot iz, jaz ne bom rekla države blaginje, ampak iz tega položaja v katerem so se znašli prenekateri državljanke in državni naše države.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za 24, proti 42. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. Mi pa prehajamo na odločanje o predlogu poslanca dr. Mateja Lahovnika, in sicer da bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje dr. Mateja Lahovnika v zvezi s pobudo za ustanovitev finančne policije. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 35. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da tudi ta predlog ni sprejet. V skladu s predlogom gospe Majda Širca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kulturo dr. Vaska Simonitija na poslansko vprašanje poslanke Majda Širca v zvezi s potekom obnove in dozidave SNG Opera in balet Ljubljana. V imenu poslanske skupine? Beseda je vaša gospa Širca.
Hvala lepa. Predlog, da se opravi razprava na odgovor ministra Simonitija, ni moj, ampak je tak predlog podal sam minister Simoniti, ker meni, da je potrebno odpraviti vse dvome, ki se zlonamerno pojavljajo znotraj rumenega in roza in še kakšnega drugega tiska, ki predpostavlja, da gradnja SNG Ljubljana ne poteka najbolj korektno oziroma da so preveliki izdatki, ki so nastali. Izdatki so se trikratno povečali že v prvi fazi gradnje, so pa tri. Potrebno jih je pregledati tudi v luči takih zlonamernih obsodb. Sama se seveda strinjam z njim. In v kolikor boste glasovali proti njegovemu predlogu, potem pomeni, da se ne strinjate z vašim ministrom. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 39. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Dušana Kumra bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve gospoda Dragutina Mateja na poslansko vprašanje kolega Kumra v zvezi z aktivnostmi v boju proti gospodarskemu kriminalu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu? V imenu poslanske skupine, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Med tem, ko mi v Državnem zboru teden dni nazaj smo sklicevali izredno sejo o gospodarskem kriminalu na podlagi, večinoma na podlagi časopisnih člankov, sta dva najpomembnejša organa v državi, to je Komisija za preprečevanje korupcije in Policija v medsebojnem sporu oziroma sta si v laseh in to v času, ko je tam premier napovedal, da smo dobro pripravljeni in usposobljeni za energičnejši boj proti organiziranemu gospodarskemu kriminalu. Moram reči, da včeraj z ministrovimi odgovori nisem bil zadovoljen, niti ni bil po mojem pripravljen konkretno odgovarjati. Zato, ali pa je namenoma tako odgovarjal, zato po mojem mnenju izgleda, da očitki Policiji, da selektivno ravna pri obravnavanju zadev in da je pasivna v nekaterih primerih, predvsem v primeru "Patria", le ni preveč ali pa sploh ni iz trte izvito, ampak da mogoče ti očitki držijo. Torej, postavlja se resno vprašanje v tem boju proti gospodarskemu kriminalu: Ali strokovna avtonomnost policije ni preveč pod vplivom vsakokratne aktualne oblasti? Tudi v tem primeru, predvsem za začetke postopkov preiskav in samih postopkov, v konkretnem primeru "Patrie", je več kot očitno, ko nam tuje strokovne, da uporabim ta izraz, službe pravijo, da korupcija v Sloveniji obstaja, v tem primeru naši organi pa pri tem molčijo. Zato mislim, da je ta razprava smiselna, da nekatere stvari razčistimo.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 39. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet. Prehajamo na odločitev Državnega zbora o predlogu, o mojem predlogu, torej poslanca Saša Pečeta, da bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje poslanca Saša Pečeta v zvezi s prodajo državnega premoženja v severni Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 40. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. In v skladu s predlogom poslanca kolega Janka Vebra bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet mag. Radovana Žerjava na poslansko vprašanje poslanca Janka Vebra v zvezi s pripravo sanacijskega programa za Slovenske železnice. Obrazložitev glasu. Vidim več rok. Odpiram postopek v imenu poslanskih skupin, izvolite k prijavi. V imenu Poslanske skupine SD ima besedo poslanski kolega Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo. Še enkrat želim opozoriti na razmere, ki vladajo v Slovenskih železnicah. Namreč, primerjava rezultatov poslovanja z letom 2007 in 2008 kaže, da je tovorni promet imel 3 milijone evrov dobička v letu 2007, v prvem polletju. No, ob četrtletju leta 2008 pa ugotavljamo, da ima tovorni promet že za 2,7 milijona evrov izgube. Če k temu prištejemo še izgubo pri potniškem prometu v višini 2,86 milijona evrov, govorimo o približno 5,5 milijona evrov izgube že v prvem četrtletju leta 2008. In ker vemo, da so Slovenske železnice zadolžene tudi v višini 300 milijonov evrov, gre za izjemno veliko nevarnost, da bo proračun moral prevzeti tudi večje obveznosti, kot jih ima ta hip, ko poravnava v veliki meri stroške javnega potniškega prometa. Menimo pa, da se odpira vprašanje tudi sicer prelivanja in netransparentnega poslovanja zaradi prelivanja sredstev s področja vzdrževanja infrastrukture v dejavnost tovornega prometa in javnega potniškega prometa. To pa vemo, da je v nasprotju z evropsko direktivo. Nenazadnje nam evropska direktiva nalaga, da odpremo slovenske tire tudi za tuje operaterje. Seveda lahko zelo hitro ugotovimo, da bodo tuji operaterji imeli željo in priložnost predvsem prevzeti velik del tovornega prometa. In če vemo, da Slovenske železnice plačujejo nekje okoli 1,5 milijona evrov uporabnine za slovenske železnice namesto 8 oziroma 9 milijonov evrov, kolikor bi po predpisih morali, bo takšno stanje predvsem ugodno za tuje operaterje, ki bodo pod enakimi pogoji lahko uporabljali naše železniške tire in bomo s tem ne samo subvencionirali slovenskega operaterja, ampak tudi vse tuje, vendar iz sredstev državnega proračuna. Takšno stanje je resnično izjemno zaskrbljujoče in menim, da je treba opraviti razpravo o tem vprašanju, predvsem tudi zaradi tega, ali ne bi bilo vendarle smiselno obratovanje Slovenskih železnic spraviti na nivo, da bomo lahko z uporabnino odplačevali najete kredite. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine SDS kolega Branko Marinič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Seveda nas v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke veseli skrb za stanje na Slovenskih železnicah, nas pa skrbi tudi to, da je v preteklosti bilo veliko pomanjkljivosti. S tem nikakor ne želim izpostavljati in ščititi tistega kar je bilo dobro storjeno tudi v preteklosti, vendar se Slovenske železnice prav v tem času ukvarjajo z velikimi problemi, kajti velikokrat nas je na to spomnil eden izmed poslanskih kolegov, ko vedno znova in znova poudarja, da je treba tovorni cestni promet preusmeriti na železniške tire. Če bi železnice bile infrastrukturno sposobne prevzeti mnoge tovore, bi stanje na Slovenskih železnicah danes bilo bistveno boljše, vsaj na področju, ki zadeva tovorni promet. Je pa res, da se Slovenske železnice z ozirom na stanje predstavljenih številk, ki so po eni strani tudi zaskrbljujoče, da se tega zavedajo na poslovodstvu Slovenskih železnic in tako kot je minister v obrazložitvi povedal, je poslovodstvo Slovenskih železnic pripravilo tudi potrebne ukrepe katerim sledi, tako so na področju tovornega prometa oblikovali številne nove produkte s katerimi se hočejo in želijo prebiti na tiste trge na katerih do sedaj niso bili. Tukaj so izpostavljene mnoge nove vlakovne povezave, ki predvsem vodijo iz Luke Koper na Češko, iz Ljubljane v Niš in nekaj drugih na relaciji proti Turčiji, proti Istanbulu. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da se bo to veliko slovensko podjetje, Slovenske železnice, uspelo prebiti in izboljšati rezultate, ki smo jih slišali in tisto, kar je minister za promet tudi povedal. Seveda pa nismo za to, da bi nenehno, znova in znova, odpirali polemike o tem, da je na Slovenskih železnicah vse skupaj narobe in da vse skupaj vodi v slepi tir, prepričani smo, da poslovodstvo Slovenskih železnic skrbi za to, da bo poslovanje Slovenskih železnic v prihodnje boljše in smiselno gospodarstvo.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 40. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni sprejet. In v skladu s predlogom poslanca mag. Milana M. Cvikla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za notranje zadeve gospoda Dragutina Mateja na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla, v zvezi z nakupom oklepnikov 8x8. Želi kdo v imenu poslanske skupine? Samo kolega Cvikl. Kolega Cvikl, beseda je vaša. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister Dragutin Mate včeraj ni odgovoril na moje vprašanje preprosto zato, ker je povedal, da gre za operativno zadevo, da je zadeva živa, da sicer se je on pogovarjal s svojo kolegico, finsko ministrico za notranje zadeve, da pa kot naj bi jaz sam dobro vedel, o tem ne more povedati nič več. Moje vprašanje je bilo: Kako ocenjuje sodelovanje slovenske policije s preiskovalnimi in drugimi organi pregona, tako v Sloveniji kot v tujini? In seveda, mene je zanimalo predvsem to, kaj so v zadnjem letu, ko je po navedbah finskih preiskovalnih organov ovadba in pa dokument ob tem prišel iz tretje države, naredili slovenski preiskovalni organi, slovenska policija. Ali drži teza, da se politično vpliva na te institucije. Kot ste vsi lahko videli, so v Slovenijo morali priti finski preiskovalni organi, da bi opravili izvedbo nekaterih dokazov in nekatere pogovore. Gospod Mate je povedal, da on ne more o tem nič govoriti, zato menim, da je dobro, glede na to, da je bil včeraj sklenjen sporazum, da so se začele zadeve odvijati, da na naslednji seji o tem spregovorimo. Prav tako bi bilo dobro spregovoriti o tem, kako on ocenjuje sodelovanje slovenske policije predvsem v smislu zaključenih ali pa v ustrezne kazenske postopke predanih zadeva. Ena od takih zadev je pred enim letom predana dokumentacija v zvezi z, če hočete, virmani, dokazili o nekih izplačilih ljudem, ki so blizu SDS-a. zato menim, da bi bilo korektno, da kolegi, predvsem kolegi iz koalicije, ker seveda od vas je odvisno, dovolite takšno razpravo v Državnem zboru, nikjer drugje je ne moremo opraviti. In menim da, ker bo ta razprava čez en mesec, bo mogoče ob tej razpravi potem tudi ocenjevati ali je šlo za politični pritisk na slovensko policijo tudi v zvezi z nesodelovanjem s protikorupcijsko komisijo in kako slovenska policija sodeluje s slovenskim tožilstvom. Predvsem pa, kako se bo v teh dneh, vendarle je to dokaj nova situacija, ko slovenski organi so podpisali sporazum s finskimi organi, zaključila in izvedla preiskava v zvezi z indikacijo o nepravilnostih, sumih korupcije pri nakupu oklepnikov 8x8. Torej, če ste za to, da odpravimo sum korupcije klienetelizma, če ste za to, kar pravi vaš predsednik Vlade, da bo ta vlada začela boj proti korupciji in klienetelizmu, potem podprite ta predlog. Če boste predlog zavrnili, je jasno, da o tem ne želite govoriti. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 40. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da tudi ta sklep ni sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda. Prekinjam 40. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri zjutraj, ob 9 uri. Do takrat lep pozdrav.