Dobro jutro, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Prije nego što prijeđemo na iznošenje stajališta i dnevni red u ime HS-a u ime svih zastupnika i zastupnica i osobno svim policajkama i policajcima te svim djelatnicima MUP-a čestitam Dan policije i blagdan njihovog zaštitnika sv. Mihovila te im hvala na svemu što su činili, što čine i što će činiti za našu domovinu i sigurnost naših građana. Sada ćemo kao i svake srijede prijeći na iznošenje stajališta klubova zastupnika, prvi je na redu kolega Ante Kujundžić u ime Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Hvala predsjedavajući g. Jandroković. Poštovani g. Bukarica, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovana hrvatska javnosti. Od kad se pojavio covid nekompetentni vlastodršci ponašaju se kao da niti jedna druga bolest ne postoji. Dok su cjelokupni državni sustavi usmjereni na borbu s covidom od kojega ili s kojim, mada nam to još uvijek naravno nije jasno u svijetu je do danas preminulo nešto malo manje od 4 milijuna ljudi, u našoj Hrvatskoj nešto više od 8.000 ljudi skoro pa se i prestalo govoriti o bilo kojoj drugoj opasnosti za ljudsko zdravlje. Danas ću čak staviti po strani svojevremenu slavodobitnu izjavu vladajućih koji su čak nadmašili Chuck Norrisa jer su covid jednom pobijedili dva put. Danas naime želim usmjeriti pažnju na nešto drugo, dok svijet vodi borbu protiv pandemije svakodnevno nas napadaju bolesti čije su brojke o smrtnosti poprilično zastrašujuće. Stoga se bojim da će nam ova borba protiv covida kao i mjere koje se donose bez bilo kakvog ozbiljnog revidiranja učinaka istih ostaviti poprilično kataklizmičko stanje koje je štoviše možda i već … pitanje da li mi to sami sebi želimo priznati. Današnji dan je Svjetski dan srca, visoke brojke oboljelih od bolesti kardiovaskularnog sustava upozoravaju na izostanak i potrebu odlučne i jasne strategije prevencije svih bolesti iz ovog spektra od kojih svake godine u svijetu gotovo vjerovali ili ne 18 milijuna ljudi. U Hrvatskoj je u 2019. od posljedica kardiovaskularnih bolesti preminulo nešto više od 22.000 ljudi. Točnih podataka za 2020. nemamo, spomenuti podaci su za 2019., a trebalo je biti i za 2020. Usporedbe radi RH ima višu stopu smrtnosti od susjednih zemalja što je sasvim jasan pokazatelj stanja u kojem se nalazi hrvatsko zdravstvo. Osim poražavajućih brojki koje se odnose na kardiovaskularne bolesti brojni liječnici upozoravaju da nas očekuje drastično povećanje smrtnosti od malignih bolesti, pri čemu se kao glavni razlog opet navode posljedice borbe protiv pandmeije, točnije svih mjera koje su rezultirale ma ne samo brojnim odgođenim operativnim zahvatima nego otkazivanjem kontrolnih i redovnih dijagnostičkih pregleda na koje su pacijenti trebali doći. Istina je da su se mjere kao takve trebale donijeti, no istina je isto takva da će sve što se odgodilo ili reduciralo doći na naplatu u ljudskim životima. Da bi bilo jasnije o čemu govorim spomenut ću primjerice Nizozemsku u kojoj je zabilježen pad od gotovo 25% dijagnoza tumora u 2020. u odnosu na 2019., 45 osoba u Velikoj Britaniji koji su imali simptome potencijalnoga raka nije išlo na medicinski pregled u početku pandemije što je rezultiralo projekcijom od gotovo 20% više smrti u idućih pet godina. No vratio bih se u Hrvatsku u kojoj je konačno evo nakon dvije godine stigla sezonska gripa, nikad ranije kažu naši epidemiolozi. Pa kako to? Pa kažu znanstvenici da je održavanje distance, nošenje maski i izolacija smanjilo cirkulaciju korona virusa, no smanjilo je i cirkulaciju drugih bolesti na koje smo mi naviknuli što je posljedično dovelo do smanjenja prirodnog imuniteta. Postoji ozbiljna zabrinutost da bi sve ovo moglo dovesti do situacije gdje će ljudi biti manje otporni na bolesti koje inače uobičajeno kruže populacijom te bi nas ove zime mogao pogoditi val zaraznih bolesti kakvog do sada nismo vidjeli. Gripa je uranila, a kako će se Hrvatska snaći u tom periodu ostaje nam za vidjeti. Hrvatska s nikad brojnijim listama čekanja, deficitom zdravstvenih djelatnika, ispodprosječnom zdravstvenom i medicinskom infrastrukturom, a vrhunskim liječnicima i zdravstvenim osobljem. Vlada koja vrluda bez strategije, Vlada koja nema postavljen cilj, Vlada koja je zaboravila da je upravo prevencija ključ smanjenja ma ne samo bolesti krvožilnog sustava nego i svih ostalih, stoga Klub zastupnika Mosta opravdano je zabrinut za zdravlje naših građana i baš danas na Svjetski dan srca zahtijevamo hitan izvještaj o zdravstvenom stanju nacije i jasne mjere poticanja stanovništva na preventivne i redovne preglede jer će nam dugoročne posljedice covid krize nažalost tek doći na naplatu. Hvala vam.
Sada ćemo saslušati poštovanu kolegicu Uršu Raukar Gamulin u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] predsjedniče, poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege. Sigurnosno-obavještajna agencija RH objavila je svoje redovno godišnje javno Izvješće u kojem javnost predstavlja neke od glavnih aktivnosti Agencije iz sigurnosnih izazova. Na početku želimo pozdraviti da SOA nastavlja s objavama javnih izvješća, čime doprinosi jačanju transparentnosti njenog rada u javnosti, prošla su vremena u kojima su sigurnosno-obavještajnim agencijama se nije smjelo ništa o njima znati, niti koliko troše, a ne daj Bože da se zna što rade. Iz Izvješća želimo posebno pozdraviti dvije stvari. Prva je vezana uz konačno prepoznavanje desnog ekstremizma u Hrvatskoj, što je posljedica prošlogodišnjeg oružanog napada na zgradu Vlade RH. Dugi niz godina, SOA je u svojim izvješćima relativizirala lijevi i desni ekstremizam, da bi ove godine jasno naznačila da sigurnosni rizik za RH predstavljaju samo radikalizirani pojedinci, ekstremno desne nasilne ideologije. Vjerujemo kako je prijašnja relativizacija desnog i lijevog ekstremizma bila politički motivirana, što nikada nije dobro za Agenciju jer može krivo usmjeriti svoje resurse. Druga stvar koju pozdravljamo je jačanje kapaciteta SOA-e za odgovore na kibernetičke napade. Klub zeleno-lijevog bloka na raspravi o proračunu založio se da se jača kibernetička obrana i u Ministarstvu obrane jer vjerujemo kako su kibernetički napadi, uz širenje lažnih vijesti i naravno, odgovor na klimatske promjene neke od ključnih izazova pred državama u 21. st. Drago nam je da je SOA i SOA, dakle, prepoznala da je kibernetička opasnost postala ključ zaštite nacionalne sigurnosti. U tom smislu, pozivamo da se još jednom promisli od disproporcionalnom ulaganju u borbene avione u odnosu na realne prijetnje pred nama. Dajemo podršku svim IT-jevcima koji rade na zaštiti našeg kibernetičkog sustava i nadamo se da su pristojno plaćeni za taj izuzetno vrijedan posao. Sa žaljenjem smo u javnom Izvješću čitali da je pitanje ratnih zločina i nestalih u ratu i dalje otvoreno. Ova tema je već dugi niz godina i u SOA portfelju, ali razvidno ne daje rezultate. Broj nepoznatih sudbina i dalje je prevelik, 1858. Budući da ovakav pristup ne daje rezultate, možda je sazrjelo vrijeme da pitanje nestalih tretiramo primarno kao humanitarno, a ne sigurnosno pitanje jer ćemo ga tada vjerojatno i lakše riješiti. Držimo da je posebno važno da SOA radi i na pitanjima korupcije u RH. U tom smislu voljeli bismo vidjeti više rezultata. Kredibilnost rada SOA-e na ovoj temi zadnjih dana poljuljana je objavom novinarskog teksta u kojem se u vrlo problematičan kontekst stavlja visokopozicionirani djelatnik SOA-e kojeg se povezuje sa stanovanjem u luksuznoj vili tik do političara Domovinskog pokreta i poduzetnika Marija Radića i poduzetnika Krešića. Kontekst sticanja skupocjenih nekretnina djelatnike javne službe, a pogotovo SOA-e može imati svoje jasno obrazloženje, ali u ovom slučaju zatečeni smo manjkom bilo kakve reakcije i objašnjenja vezanih uz ovo novinarsko otkriće, pa se otvara pitanje da li je ta informacija, barem na radaru same SOA-e koja mora imati vlastitu snagu da u svojim redovima zapošljava samo one najbolje i nekompromitirane profesionalce. Budući da SOA tvrdi da njena nadzorna tijela imaju široku mogućnost utvrđivanja činjenica, mi očekujemo da se ovaj slučaj detaljno ispita kroz jednostavno pitanje, otkuda djelatniku SOA-e novac za tako luksuzan stan? Za kraj moram primijetiti da je Vijeće za građanski nadzor SOA, dakle naše saborsko nadzorno tijelo već duži niz vremena on radi u krnjem sastavu bez ijednog člana, pa pozivamo kolege iz Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost da popune ispražnjeno mjesto u tom tijelu nadzora. Hvala.
Šesta rasprava po redu Klub zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Anamarija Blažević. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolegice i kolege. 29. rujna 1991.g. dakle prije točno 30 godina odvila se jedna od najhumanijih, a po nekim stajalištima povjesničara i pogotovo liječnika psihijatara i najhumanija akcija Domovinskog rata. Naime, na današnji dan hrvatski branitelji iz Pakraca i Prekopakre uz veliku pomoć bolničkog osoblja pakračke bolnice uspjeli su evakuirati i nešto manje od 300 psihijatrijskih bolesnika i tako ih spasiti od sigurne smrti. Pakračka bolnica bila je na prvoj liniji bojišnice i svakodnevno je napadana iz svih vrsta naoružanja bez ikakvih poštivanja normi humanitarnog prava. Na bolnici je bio znak crvenog križa, pacijenti su bili na odjelima, a u njoj su bili i ranjenici i djeca čak i rodilje s bebama. Iz dana u dan situacija je bila sve teža i teža, a pacijenti i osoblje ostajali su bez vode i bez hrane. Najteže razdoblje započinje dolaskom banjalučkog korpusa. Tada se u zgradi bolnice nalazilo 338 bolesnika i 100-tinjak zaposlenika bolnice tada medicinskog centra. Dio njih je evakuiran, ali ostali su najteži pacijenti psihijatrijskog odjela u neljudskim uvjetima, a najviše je nedostajalo hrane dok vode nije ni bilo. U više navrata upućeni su apeli da se ne puca po bolnici, a i telefonski se pregovaralo s pobunjenicima koji uopće nisu reagirali na apele. Međunarodni crveni križ trebao je izvršiti evakuaciju ali je njihov konvoj napadnut u neposrednoj blizini i tako zaustavljen. Domaći dečki zaposlenici bolnice osmislili su akciju uz pomoć nekolicine vozača autobusa i uz suglasnost tadašnjeg državnog vrha, a akciju su pripremili domaći branitelji koji su poznavali teren. Dogovorena je evakuacija i krenulo se te hladne noći u spašavanje bolesnika i osoblja. Sama evakuacija je izvanredno dobro organizirana i provedena za samo 2 sata i 15 minuta, a nitko nije ni ranjen, niti poginuo. Iako je vrijedno spomena i vrijedna je svaka sekunda akcije ne stignem sada prepričavati sve pojedinosti ali o samoj akciji je snimljen dokumentarni film kojeg možete pogledati večeras i napisana je knjiga „Pouke o čovječnosti“. Danas vam sve ovo govorim ne samo kako bi se mi podsjetili vremena od prije 30 godina, već kako bi poručila da među nama još uvijek žive heroji čovječnosti. To su hrvatski branitelji koji su prije 30 godina izveli najhumaniju akciju u Domovinskom ratu i spasili psihijatrijske bolesnike koji su bili u teškom stanju i fizičkom smislu. Većina tih bolesnika bila je srpske nacionalnosti. Iz njihovog primjera i danas možemo i trebamo učiti. Od njih mogu učiti studenti medicine o medicinskoj etici, ali i svi mi u svakodnevnom životu. Kada bi učili iz herojskih djela tih ljudi bilo bi manje nasilja i strašnih zločina u ubojstava djece od strane onih kojih ih trebaju štititi. Moramo potaknuti sve na prijavu bilo kakve sumnje kako bi zaštitili te male ljude koji se ne mogu sami zaštititi ali i politički djelovati i ići u smjeru reforme sustava socijalne skrbi za koji je Vlada već izrazila svoju namjeru i što podupiremo. I mi ovdje možemo učiti iz njihovih primjera ne dijeliti, ne poticati podjelu u društvu, po bilo kojoj osnovi nego graditi bolje društvo. Danas će se sudionici ove akcije na dostojanstven način podsjetiti najhumanije akcije u Domovinskom ratu, izmijeniti sjećanja na taj čin, ali o svemu tome se treba čuti daleko šire nego u tog malog područja. Nažalost naći će pokraj još uvijek ruševne zgrade, ali za nju ima isto nade jer je zahvaljujući ovoj Vladi napokon prije 4 godine napravljena projektna dokumentacija za zgradu, ali jedne druge namjene. Dakle, prije 4 godine, 26 godina je zgrada bila sasvim uništena i nitko o njoj nije vodio brigu. Upravo zato me i razveselila vijest kako je jučer Hrvatskoj uplaćen predujam od 6,14 milijardi kuna za provedbu NPO-a od ukupnih 47,5 milijardi kuna jer tim sredstvima se mogu provesti investicije za brzi gospodarski oporavak i razvoj, a što je izuzetno važno za cijelu Hrvatsku, a pogotovo slabije razvije područja. Evo i ostalo je par sekundi i moram isto na kraju reći kako je uz osoblje ove bolnice o kojem sam pričala i o branitelju veliku ulogu u akciji kao i u cijelom Domovinskom ratu imala naša policija koja danas obilježava svoj dan i blagdan svog zaštitnika Svetog Mihovila, pa joj se i ja pridružujem čestitkama i čestitam Dan policije.
Idemo na 4. raspravu, poštovani kolega Bartulica u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Nije nikakva tajna da u hrvatskom zdravstvu vlada jedan nered, rekao bi da je situacija svakim danom sve gora i gora i pokušat ću to dakle ukratko opisati, neke uzroke ovog stanja i možda predložiti početak izlaska iz ovog stanja. Na već poznatoj famoznoj sjednici Odbora za zdravstvo imao sam priliku gdje su bili ministri Marić i Bero zajedno, imao sam priliku postaviti neka pitanja. Ministar Beroš mi je priznao tamo vrlo otvoreno i iskreno i na tome mu zahvaljujem da zapravo nije se naš zdravstveni sektor uopće reformirao od '90.-tih godina i dalje vlada socijalistički pristup gdje država zapravo je veliki poslodavac i kontrolira sve procese, to mi je otvoreno priznao. Dakle, imamo stanje takvo da prije pandemije, dakle prije covida nastanka ove cijele krize 2020.g. nedostajalo otprilike 12.000 medicinskih sestara, nedostajalo prije covida, a njihov odlazak je jednostavno nešto što nas mora zabrinjavati, ne samo njihov nego i odlazak liječnika. Znamo da Hrvatska ulaže veliki novac u školovanje tih ljudi i na kraju isporučuje ih u druge europske zemlje. Dakle, to se mora hitno mijenjati, ne želimo ovdje uopće na jedan populistički način govoriti nego predložiti neke konkretne stvari, dakle kako početi jer vlada očito to odgađa. Nažalost moram reći ove sramotne mjere prema djelatnicima u zdravstvu nisu trajno odgođene, dakle ustraje stožer u tome i čujemo da od slijedećeg tjedna će bit svakodnevno testiranje i slično. Dakle, s pravom se ti ljudi bune i Domovinski pokret ih apsolutno podržava u tome jel uvjeti rada su ispod svake razine. Što se događa u zdravstvu? Znamo kakve su liste čekanja i slično, ali istovremeno znamo da liječnici koji ne obavljaju primjerice preglede u bolnicama rade u privatnim poliklinikama to popodne, dakle iste pacijente koji ne mogu doć na red u bolnici naručuju privatno i tamo obavljaju preglede. I što se događa? Mi koji uplaćujemo u sustav u HZZO zapravo često dva puta plaćamo za usluge koje ne možemo konzumirati jer vlada nered. I to nije problem struke, niti vještina liječnika i drugih osoblja na visokoj razini nego je to problem menadžmenta kako upravljati sa ograničenim resursima. Već dugo upozoravam da nema racionalizacije troškova, ne može doć do toga, svi to želimo da se smanje rashodi, ne može se to dogoditi dok se ne uvede tržišni mehanizam u cijelom tom sustavu. Dakle, sve dok HZZO ima monopol, sve dok HZZO umjetno, na umjetan način određuje cijene usluga u bolnicama, imat ćemo ovo stanje nagomilavanje dugova, neisplate lijekova li sl. Jednostavno to je u startu poznato nećemo izić iz tog začaranog kruga i moram jednostavno istinu govoriti, kolikogod je to možda teško čuti moramo reći da reforme su trebale jučer biti pokrenute, a vremena nema. Dakle, prema podacima samo ću navesti u kojoj mjeri nam odlaze ljudi, dakle medicinskih sestara samo ove godine prema Komori medicinskih sestara Mario Gazić je izjavio nedavno da prima svaki dan zahtjeve za odlazak ljudi, dakle već ove godine otprilike 250 zahtjeva. Dakle, ti ljudi koji su na prvim linijama ovoga svega i ovaj slogan je jako dobro pogodio poantu od „Pljeska do pljuske“ o tome se radi, dakle svi smo pljeskali ljudima koji su hrabro skrbili i njegovali pacijente da danas oni budu na neki način prvi na udaru ovih oštrih mjera. I apeliram još jedanput da stožer predomisli to i da odustane od ovih uvjeta rada [[Upadica predsjednik: Hvala.]] i molim još jednom da ministar Beroš odgovori je li otkaz opcija tim ljudima. Hvala.
Idemo sada na peto izlaganje, poštovani kolega Marin Lerotić u ime Kluba zastupnika IDS-a. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Tema eura sama po sebi je vrlo interesantna i još dodatno pojačana i temom referenduma koje je na kraju krajeve i legitimno pravo što građana, što pojedinih političkih opcija. Međutim smatram da je uvođenje eura strateški bitno što ekonomski, a što politički i mislim da je to u interesu RH koja će Hrvatsku dodatno pozicionirati unutar europske obitelji. Kad govorimo o ekonomiji i ekonomskim prednostima uvođenja eura neće više biti valutnog rizika prilikom uzimanja kredita, a valutni rizik je nešto što su naši građani nažalost vrlo dobro upoznali kroz švicarski franak i kredite u istom. Također Hrvatska će postati privlačnija stranim investitorima, podići će se kreditni rejting države što će dovesti i do smanjenja kamata na kredite. Ulaskom u Eurozonu hrvatski izvoznici postat će konkurentniji, a znamo da godinama upozoravaju na probleme koje imaju zbog tečaja kune. U političkom smislu uvođenje eura uz ulazak u Schengen što nas također brzo očekuje, Hrvatska napokon zaokružuje proces europske integracije i postaje ravnopravna za stolom sa zemljama članicama Eurogrupe i schengenskog prostora. U ovim složenim i izazovnim vremenima ne smijemo si kao država dopustiti da ostanemo negdje na rubu Europe izloženi i ranjivi u ekonomskom pogledu jer ekonomska sigurnost i stabilnost jedan je od temelja i nacionalne sigurnosti. I iako među građanima postoje određene nedoumice i strahovi da bi moglo doći do poskupljenja, što je i opravdano kada govorimo o pojedinim dobarima i uslugama nakon što se uvede plaćanje u eurima, kao društvo i država ne smijemo si dopustiti da nas strah blokira u donošenju strateških odluka. Ukoliko dođe do poskupljenja, a doći će, to neće biti samo zbog eura kao takvog zato jer dobro znamo da će cijene biti iskazane paralelno što u kunama, što u eurima i to je dobro kako bi građani mogli pratiti kretanje cijena. To mora biti pod posebnim povećalom javnosti kako bi se jasno detektiralo i građanima objasnilo ukoliko dođe do određenih poskupljenja. Inače da budemo otvoreni do poskupljenja dolazi svakodnevno i bez uvođenja eura. Vidimo nažalost ove godine kako cijene svega idu stalno prema gore, što zbog inflacije, a što zbog nekih više ili manje opravdanih razloga. Euro je dakle nužan korak u daljnjem razvoju, ali ne i dovoljan. Ono što je Hrvatskoj potrebno i danas kada plaćamo u kunama, a bit će i sutra kada ćemo plaćati u eurima jest rast životnog standarda ponajprije kroz rast plaća i mirovina, a to je moguće jedino uz veći gospodarski rast, porezna rasterećenja, digitalizaciju, smanjenje birokracije, okretanju održivim i zelenom razvoju jer ovih dana biti će ako već i nije uplaćeno 818 milijuna eura iz plana EU za sljedeće generacije. Novac je to za reforme one poput digitalizacije, digitalizacije gdje danas je izašla baš ljestvica digitalne konkurentnosti gdje smo nažalost tek na 55. od 64 mjesta na svjetskoj ljestvici digitalne konkurentnosti. Ozbiljne i hrabre reforme poput poreznih jer hrvatski građani i poreznici su brutalno oporezovani, onih reformi u obrazovanju ili zdravstvu koje je rak rana i koje svaki mjesec plaćamo sve više i više. I tu Vlada mora pokazati da ima plan, da ima viziju kako ostvariti ekonomski napredak i prosperitet. Uvođenje eura će donijeti određene pomake, ali u konačnici sve je i dalje na nama samima da pokrenemo naše gospodarstvo, da potaknemo razvoj poduzetništva i stvaranje nove vrijednosti, da smanjimo državnu birokraciju i prepreke u poslovanju. I ubrzo će nam biti predstavljen proračun za 2022.g. koji će biti jasan pokazatelj što nas očekuje u godini pred nama, imamo li snage za odlučne reforme ili ćemo 2022.g. provesti samo u tehničkim pripremama za uvođenje eura. Hvala.
Idemo sada na sedmu raspravu, u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, poštovana kolegica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Drage kolegice i kolege, djeca s tjelesnim i psihičkim poteškoćama u razvoju Ustavom RH i Konvencijom o pravima djeteta njima se dakle jamči pravo na dostojanstven život te na posebnu njegu, pomoć i zaštitu kako od strane roditelja tako i od strane države. U Članku 65. našeg Ustava kaže se da je dužnost svih da štite djecu i nemoćne osobe. Uspješna briga o najranjivijima je pravi pokazatelj snage svakog društva. A koliko je naše društvo snažno odnosno kako se Vlada i vlast u posljednjih 30 godina brine o našim najranjivijima o djeci pokazuje slijedeći zastrašujući podatak. A to je da splitski KBC trenutno nema ni jednog psihijatra dječje i adolescentne psihijatrije, a roditelji čijoj su djeci potrebni sve češće zovu Zavod za dječju adolescentnu psihijatriju KBC-a Osijek ili svoju djecu vode u Zagreb i Osijek dakle kako bi zatražili pomoć od njih. Splitski KBC ima dječjeg psihijatra međutim evo liječnica koja je to radila je na bolovanju, dugogodišnji psihijatar više se ne bavi djecom već radi kao psihijatar odraslih, a u Klinici za psihijatriju u splitskoj bolnici godišnje na stacionarno liječenje prime oko 20-tak maloljetnika koji tu ne bi smjeli biti jer je to protivno zakonu jer nemaju uvjete za odvojeni boravak od odraslih. Nije samo u Splitu i splitskoj bolnici teška situacija s dječjim i adolescentnim psihijatrijama takvo je stanje u cijeloj Hrvatskoj. Dječjih i adolescentnih psihijatara u cijelo Hrvatskoj ima 45, a trebalo bi ih biti oko 140. Potreba za ovom specijalizacijom sve je izraženija jer se sve više djece, sve više djece ima ozbiljnih psihičkih problema. U 2016. g. bilo je oko 36 tisuća ambulantnih pregleda djece i adolescenata, dvije godine prije toga imali smo ih dvostruko manje, kažu ravnatelji, kaže evo, i pročelnica Zavoda u Osijeku. Nigdje u Dalmaciji ni u jednoj bolnici, nigdje od Privlake do Zagreba nemate nijedan jedini bolnički krevet za djecu ili adolescente kojima je potrebna pomoć psihijatra. Roditelji u panici i u nemoću odvode djecu u Osijek, iznajmljuju stanove po 7 dana da budu tamo sa djecom. Dakle, u Dalmaciji nigdje nemate mogućnost zakonskog smještaja djeteta u bolnički stacionar jer se ono mora odvojeno liječiti od odraslih osoba, međutim, nije moguće, nemate nigdje kreveta za dijete. U Osijeku postoji jedini zavod u Hrvatskoj za dječju i adolescentnu psihijatriju izdvojen iz okrilja psihijatrije za odrasle. U njemu godišnje imaju više od 2,5 tisuće pregleda, 150 bolničkih liječenja. Osim u KBC-u u Splitu, mali pacijenti kojima je potrebna stručna pomoć dječjeg i adolescentnog psihijatra, mogu je dobiti u Poliklinici za rehabilitaciju osoba sa smetnjama u razvoju u Splitu, međutim, kao što sam rekla, ako ih treba smjestiti negdje na duže, dakle u krevet, jednostavno nema mogućnosti. Pozivam evo, ovim putem, o ovome smo, o ovoj temi smo govorili i na tematskoj sjednici triju saborskih odbora, ovaj problem je tamo bio iznesen, međutim, od tada, evo, do danas nikakvog pomaka nema, nikakvog odziva. Pozivam ovim putem ministra Beroša, ali i cijelu Vladu da se uhvati ukoštac s ovim problemom, da konačno poštuje i odredbe Ustava i međunarodnih konvencija o pravima djeteta koje smo potpisali, ali kao, evo, što i sa drugim zakonima, sa drugim konvencijama, drugim ugovorima, drugim odredbama obično biva, na papiru sve lijepo zvuči, ali u praksi toga se jednostavno ne držimo. Dakle, pomoć na najranjivijima, najpotrebitijima, djeca su naša budućnost, dakle to su riječi, to su rečenice, izrazi koje često čujemo u javnosti, ali evo, činjenica, nigdje od Prevlake do Zagreba nijedan jedini bolnički krevet za djecu i adolescente kojima je potrebna pomoć psihijatra. Zahvaljujem.
Sada će govoriti poštovani kolega Željko Sačić u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, hrvatska javnosti, poštovani policajke i policajci čestitam vam Dan hrvatske policije i zahvaljuje na žrtvi koju ste dali za slobodu domovine Hrvatske. Danas je svečani dan za sve nas koji smo sudionici tih povijesnih sudbonosnih zbivanja zato sam i obukao posebno ovu svečanu odoru u znak poštovanja prema svojim kolegicama i kolegama koji su dali život za slobodu hrvatske države upravo kao pripadnici MUP-a. Dragi prijatelji, ukratko da vas podsjetim hrvatskoj javnosti to nažalost nije dovoljno objašnjeno, hrvatski MUP, hrvatska policija je '90.-te godine i '91. dvaput doslovce sudbonosno spašavala domovinu Hrvatsku, ustavom utvrđeni poredak, državnu vlast koju je hrvatski narod izabrao na demokratskim izborima. Prvi slučaj neposredne ratne opasnosti bio je početkom 12. mjeseca točnije 12.12.'90.-te godine kada je Veljko Kadijević kao savezni sekretar narodne obrane izdao zapovijed za punu borbenu gotovost svim vojnicima tzv. JNA posebno u 5. vojnoj oblasti sa sjedištem u Zagrebu da izađe na ulice nakon sjednica predsjedništva SFRJ i prema potrebi odnosno da razoruža i svrgne, smijeni demokratski izabranu vlast sa naznakom u svojoj naredbi da razoruža terorističke ilegalno naoružane formacije HDZ-a. Naš MUP nije imalo druge mogućnosti nego organizirati sve naše pripadnike MUP-a tada i iz bivše milicije koji su ostali otišlo je više od 3000 ljudi srpske i druge nacionalnosti, ideoloških i nacionalnih razloga početkom '90.-tih kada je došla šahovnica na našu kapu, ali svi koji smo ostali znali smo i dobili smo zapovijed nas 70.000, 25.000 u aktivnom sastavu, 45.000 u pričuvnom sastavu da moramo braniti slobodu, demokraciju RH. Obranili smo je odvratili smo JNA od tadašnjeg udara. Drugi udar je naslijedio odnosno uslijedio 25.1.'91. godine kada je naš predsjednik bio u Beogradu, a pustili su film KOS-a sa naslovom kako su se naoružavale terorističke formacije HDZ-a i zašto treba razoružati i svrgnuti demokratski izabranu vlast u Hrvatskoj. Tada smo digli, MUP pod vodstvom tadašnjeg ministara i zamjenika ministra gospodina pomoćnika ministra gospodina Željka Tomljenovića 100.000 hrvatskih redarstvenika da obrane slobodu, demokraciju, ustavni poredak RH. Bilo je proglašeno izvanredno stanje apsolutno. Nakon toga su bilo je što se događalo sve vam je poznato. Za zelenim stolom obranili smo slobodu demokracije u RH zahvaljujući jednom čovjeku o kojem se također malo zna, koji nije želio dići ruku za uvođenje izvanrednog stanja na području SFRJ, a posebno RH, a to je Bogić Bogičević, Srbin iz Sarajeva i zahvaljujući njemu nisu uspjeli taj naum mirnim tzv. mirnim putem vojni udar izvršiti nego su morali kasnije ići na krv do koljena od Pakraca, Borova Sela, Plitvičkih jezera da stvore dojam da JNA može jedina spasiti narode i narodnosti u SFRJ. Dragi prijatelji, na tom putu ratnom MUP izbio je i poginulo je 763 hrabrih hrvatskih sinova kako redarstvenika tako bivših milicajaca. 27 još uvijek se, za njima se traga. Također pripadnika specijalne policije 158 dalo je život za slobodu domovine. Danas nekome smeta što se most nekoji u Karlovcu koji su spašavali i branili hrvatski specijalci zove po gromovima, mi ćemo Hrvatski suverenisti sve učiniti da na ovim galerijama, ovim hodnicima ovog sabora budu, a još nisu oznake jakih snaga MUP-a, hrvatskih gardijskih brigada, svih branitelja, postrojbi koje su branile, oslobađale domovinu Hrvatsku. Kada se mi saborski zastupnici zateknemo u Hrvatskom saboru da se zna kome smo dužni položiti račun, kome zahvaljujemo hrvatsku slobodu i čijim idealima trebamo težiti.
Idemo sada na treću raspravu u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte, poštovana kolegica Katarina Peović. Izvolite.
Dobar dan svima. Od kada je na čelo Podravke došla Martina Dalić bivša ministrica gospodarstva i potpredsjednica u prošlom sazivu Plenkovićeve vlade, a koja je odstupila zbog afere hot mail, mnogi se pitaju slijedi li prodaja Podravke odnosno namjerava li Vlada prodati svoje vlasničke udjele u Podravci. Vlada za to odbacuje svaku mogućnost, no takva mogućnost svakako postoji za sve tvrtke koje su u rukama države i koje, u kojima država ima udjele jer tako stoji u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti, doslovno dakle gdje je Vlada odredila da će do kraja 2023. godine na prodaju ponuditi minimalno 150 poduzeća čija je trenutna nominalna vrijednost oko 850 milijuna kuna. U Nacionalnom planu oporavka i otpornosti stoji tako citiram, da su privatizacija i prodaja državne imovine strateški prioritet. Ova Vlada se dakle odriče posljednjih poluga razvoja mogućnosti da preko snažnih državnih tvrtki pokrene privredni razvoj iako Vlada znači prije 2 mjeseca demantira informaciju koja se pojavila u javnosti o prodaju Podravke, ovih dana pratimo dakle mesnu industriju Braću Pivac koja ulaze sa velikim paketom dionica Podravke koje je prodao Erste plavi mirovinski fond, danas ćemo saznati koliki je to točno paket. Pivci su inače preuzeli Kraš, dugom kupovinom dionica u boljoj ponudi samo u lošijoj ponudi dakle samo zato što su obećali radnicima da neće biti otpuštanja da bi nakon što su preuzeli Kraš otpustili nekoliko stotina radina samo prošlih godinu dana kršeći tako potpisani sporazum o preuzimanju. U Krašu se srozala kvaliteta, nije se ulagalo u tehnologiju, radni uvjeti u Krašu su katastrofalni, plaće su niske. Sada navodno Pivci prodaju Šaranoviću srpskom tajkunu koji je dao inače bolju ponudu od prošle ponude, ali sada dionice prodaju navodno po većoj cijeni. Pivci su se dakle obogatili na dionicama, stekli su ih uz prevaru da neće biti otpuštanja, DORH već više od godinu dana drži u ladicama prijavu protiv Pivaca i ne postupa u vezi toga i sada takvi vlasnici ulaze u visoko profitabilnu tvrtku, jednu od većih hrvatskih kompanija koja zapošljava više od 6.500 ljudi. Ono što možemo očekivati u svim tvrtkama, dakle hrvatskim kompanijama od državnog značaja, dakle je opisano u planu oporavka i otpornosti na kojem je Btw radila i Martina Dalić kao konzultantica svjetske banke, a to se naziva lijepo racionalizacijom, znači brzim ulaganjem u dionice i povećanjem profita, a kako se najbolje povećava profit nego tako da se otpuštaju radnici, smanjuje broj radnih mjesta i smanjuju plaće, znači povećavanje pritisaka i na ovako opterećenje radnike. U Podravci inače radnici rade za bijedne plaće, u pogonu one iznose tek oko 4.000 kuna, prosječna plaća je 7.600, ali prosjek dižu menadžerske plaće koje neki kažu da prelaze i preko 100.000 kuna mjesečno. Podravka je inače rezervirala 15 milijuna kuna za bonuse menadžmentu 2012.g., inače i Martina Dalić kao privatna osoba kupuje Podravkine dionice. Neto dobit Podravka Grupa svake je godine preko 20 milijuna kuna, ove godine u prvom kvartalu je već bila preko 100 milijuna kuna, znači prostora za povećanje plaća itekako ima, dakle da se svakom radniku poveća plaća 1.000 kuna to bi bilo 6,5 milijuna kuna, dakle još uvijek bi u prvom tromjesečju Podravka imala dobit veću od 100 milijuna kuna, to se naravno ne dešava niti će se desiti ako to ostavimo sadašnjoj upravi na volju. Radnici i radnice moraju se izboriti za veće plaće. RF je tu da im pomogne. Jedna dobra stvar se eto desila u Saponiji gdje je nakon niza akcija i pritisaka ipak uprava počela dizati koeficijente daleko od toga da se u Saponiji radi u lakim uvjetima, ali dakle i tamo bi se mogle povećati bruto plaće radnicima za 50% i još bi tvrtka imala profit. Što se tiče Orljave ministar prostornog uređenja, graditeljstva i državne imovine Darko Horvat već je najavio, citiram, da se mijenja filozofija prema tvrtkama koje zapadnu u teškoće, znači tvrtkama koje su u državnom vlasništvu. No ministre Horvat, niste mi odgovorili zašto je Orljava ušla u probleme, kako se generirao dug od 30 kuna i zašto nitko neće odgovarati zbog toga? Nitko nije smijenio niti jednog člana uprave, nitko nije odgovorio zašto je došlo do duga, al naravno država diže ruke od svega kako bi mogla isključiti zadnje poluge razvoja i osigurati bilo kakav privredni razvoj. Ovaj tjedan izglasat će se Zakon o minimalnoj plaći koji će onima koji ovako pritišću radnike omogućiti da ih izrabljuju još više. Pozivam sve radnike i radnice da ne šute, da traže veće plaće i da ne pristaju na još veću tlaku.
Idemo sada na zadnju raspravu, u ime Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika poštovani kolega Silvano Hrelja i molim službe samo da upišu i HSU u klub zastupnika, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Javne smo osobe i kao i svi naše kolegice i kolege u izvršnom i drugim stupovima, u izvršnoj vlasti i drugim stupovima i razinama vlasti moramo voditi računa kako se ponašamo. Naše riječi se slobodno kreću i odjekuju u javnom prostoru i isključivo smo mi koji ih izgovaramo odgovorni za njihove učinke na građane. Kada su naše riječi, argumenti, tvrdnje, pošalice i kada ih izgovorimo i kada se nama obiju o glavu kao sprdnja, ismijavanje, omalovažavanje, velike štete za građane nema. Međutim, kada naše riječi izazivaju strahove, neizvjesnost, strepnju, nepovjerenje, e onda je to štetno, onda je to nesaglediva šteta. Nedavno je nažalost iz nadležnih institucija u javnom prostoru izgovorena tvrdnja. Obiteljski domovi nisu postigli svoj cilj, nisu stvorili obiteljsku atmosferu i kao takvi u budućnosti neće postojati, bubnuli i ostali živi, bez ikakve analize valjanih podataka onako iz rukava bez pisanih prijedloga prethodne rasprave. Slijedi panika među korisnicima, među osnivačima obiteljskih domova, među obiteljima koji su svoje najmilije u njih smjestili i kojima je to jedino pristupačno rješenje. Imamo najmanje 20.000 uznemirenih građana i osobno smatram da se tako ne smije komunicirati sa građanima jer je to štetno. Zanima me slijedeće, da li se je netko potrudio odijeliti žito od kukolja i reći koliko obiteljskih domova radi po pravilima struke, a koliko ne. Nemoguće je da su svi loši, a isto tako nemoguće je da su svi dobri. Da li je netko pratio njihov razvoj od 2003. do danas? Dijete se rodi i postane punoljetno, počinje glasati, 18.g., a mi nismo pratili njihov razvoj. Da li netko zna koliko je do sada uloženo u 500 obiteljskih domova koji, koji brinu o više od 9.000 štićenika, koliko je tu odricanja osnivača da postignu standard, da postignu balans između kvalitete smještaja i brige o starijima i cijene, što nije nebitno? Da li je netko shvatio da su obiteljski domovi istovremeno dom, gerijatrija, stacionar i hospicij i da imaju štićenike koje ni privatni ni županijski domovi uglavnom ne žele? Da li meni netko može objasniti kako se između 20 osoba različite dobi zdravstvenog i psihofizičkog stanja sa prenesenim navikama i frustracijama iz svojih obitelji može u domu stvoriti obiteljska atmosfera? I da li ste primijetili da su u pandemiji Covid-19 obiteljski domovi ako zbog ničeg drugog dočim disperzije rizika pokazali se manje rizičnim od ostalih domova? Imao bih još da li ste ovo, da li ste ono, ali ću tu stati. Znate da sam sa ove govornice u više navrata zagovarao i zagovarat ću reformu sustava socijalne skrbi i prizivao nešto jače, nešto jače od socijalne skrbi, a to je socijalna zaštita građana, što je širi, što je širi pojam. Želim, želim, a vjerujem da dijelim i vaše mišljenje, želim čim prije u ovom domu pisane prijedloge zakona koji na kvalitetniji i odgovorniji način definiraju ovu prevažnu djelatnost za sve građane, želim kvalitetnu javnu raspravu i argumentiranu raspravu u ovoj dvorani, te rješenja, kvalitetna rješenja za dobrobit građana. Ovo je govor, moj govor u dobroj vjeri, govor zastupnika koji puno godina komunicira sa građanima, kojem građani govore svoje probleme i želim da je prihvatite kao poticaj za kvalitetom više, ali svakako i kao apel svima u javnom prostor da biraju riječi i da vode računa o njihovim učincima na građanima, da budemo bolji, bolji ljudi, baš onakvi kakve građani i zaslužuju. Hvala lijepa.
Ovime smo došli do kraja iznošenja stajališta klubova i nezavisnih zastupnika, pa ćemo sada prije nego prijeđemo na dnevnu točku dnevnog reda samo dotaknuti se 2. i 3. točke dnevnog reda, Odbor za financije i državni proračun predložio je temeljem čl. 247. da o tim točkama provedemo objedinjenu raspravu, to su Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom i Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o alternativnim investicijskim fondovima. Je li netko protiv ovog prijedloga? Ako nije provest ćemo onda objedinjenu raspravu o 2. i 3. točci, a sada prelazimo na prvu točku dnevnog reda, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt pomoći poduzećima u osiguravanju likvidnosti u Hrvatskoj, drugo čitanje, P.Z. br. 174. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 207.a Poslovnika Hrvatskog sabora. Navedenim člankom propisano je da se zakoni kojima se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donose u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Molio bih sada državnog tajnika u Ministarstvu financija poštovanog kolegu Stjepana Čuraja da nam da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Pred nama je Nacrt konačnog prijedloga Zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt „Pomoći poduzećima u osiguravanju likvidnosti u Hrvatskoj“. Cilj koji se ovim zakonom želi postići, naravno navedeno potvrđivanje ugovora o jamstvu za projekt „Pomoći poduzećima u osiguravanju likvidnosti u Hrvatskoj“, što se tiče neke kronologije, dakle u ožujku je ove godine temeljem odluke Vlade RH dana je suglasnost HBOR-u za sklapanje ugovora o zajmu za navedeni projekt te za pokretanje postupka za sklapanje ugovora o jamstvu između RH i EBRD-a odnosno međunarodne banke, te su temeljem tih odluka održani pregovori 25. ožujka ove godine. U travnju temeljem zaključka Vlade RH prihvaćeno je izvješće u vođenim razgovorima za zajam i odbor izvršnih direktora EBRD-a odobrio je 14. svibnja zajam za projekt pod sljedećim uvjetima, zajmoprimac je HBOR, zajmodavac Međunarodna banka za obnovu i razvoj, jamac RH, iznos zajma 200 milijuna eura. Rok otplate 15 godina uključujući 4,5 godine počeka. Što se tiče dospijeća odnosno polugodišnja počevši od 15.3.2026. zaključno sa 15.3.2036.g. Što se tiče cijene kamatna stopa šestomjesečni Euribor uvećan za promjenjivu kamatnu maržu odnosno kamatna stopa za razdoblje od 15.09. do 14.03.2022. je 0,16%, a naknada je početna od 0,25% za iznos zajma te na ne povučena sredstva 0,25% godišnje. Zašto ova sredstva zašto sami zajam? Dakle, ciljevi samog projekta su podržati oporavak izvoznika u privatnom sektoru od gospodarskog utjecaja pandemije, poboljšati pristup samom financiranju za poduzeća u segmentima sa slabim pristupom financijskim uslugama i slabije razvijenim regijama. Dakle, ovdje stvaramo jedan dodatni kreditni potencijal kojeg će HBOR koristiti kako bi plasirao ta sredstva našim poduzećima prije svega malom, srednjem poduzetništvu srednje kapitaliziranim, dakle govorimo o gotovo 99% svih poduzeća u Hrvatskoj kako bi imali pristup određenim financiranjem, vidjet ćete za koje. I treći cilj je ojačati zapravo institucionalni kapacitet HBOR-a kao razvojne banke. Kao što sam i rekao krajnji korisnici projekta bit će poduzeća iz privatnog sektora, a jedan od uvjeta je da imaju više od 50% udjela u privatnom vlasništvu ili pod privatnom kontrolom i to mala, srednja, srednje kapitalizirana dakle praktički 99 samih poduzeća. Poduzeća mogu biti izvoznici na koje kriza uzrokovana pandemijom bolesti covid-19 odnosno negativno utjecala, ali koji su i financijski održivi. Dakle, tu govorimo ipak o određenom dijelu i tržišnih uvjeta i dobivanja sredstava i svega, ali vidjet ćete i kasnije pod određenim svakako povoljnijim mogućnostima koji bi trebali iskoristiti naši poduzetnici. Dakle, projekt je usmjeren i na poduzeća koja posluju u segmentima sa slabim pristupom financijskim uslugama i slabije razvijenim regijama i uz izvoznike ona će usmjeriti na sljedeća poduzeća odnosno na poduzeća upravo u slabije razvijenim regijama, poduzeća u vlasništvu žena ili kojim upravljaju žene i mlada poduzeća dakle ona koja posluju manje od pet godina. Prvotni dio sredstava od 120 milijuna eura koristit će se za kredite krajnjim korisnicima dok 40% ostalih 80 milijuna eura dakle od cijelog kreditnog potencijala je uvjetovano ispunjavanjem određenih uvjeta kao što je u materijalu i navedeno koje se temelje na učinku u cilju jačanja HBOR-ovog institucionalnog kapaciteta odnosno isplaćivat će se ima točnu u materijalu sama tablica sukladno određenom periodu po ispunjavanju tih uvjeta. I tu se prvi puta zapravo time ugrađuju u projekt financijskog posredovanja određeni uvjeti radi institucionalnog jačanja HBOR-a kao razvojne banke. Dakle, sama financijska sredstva koristit će se za odobravanje kredita obrtnih sredstava prije svega, financijskog restrukturiranja do 30% ukupnih sredstava, a HBOR će to moći odobravati sukladno svojim programima ili kroz modele sufinanciranja s poslovnim bankama ili kreditiranjem posredstvom poslovnih banaka. Iznimno samo za poduzeća koja posluju u slabije razvijenim regijama imati mogućnost sredstva zajma izravno odobriti korisnicima projekta, ali najviše do 25% sredstava zajma, to se odnosi samo na ova koja su u slabije razvijenim regijama. Dakle, ovim dobivamo određena sredstva po cijeni koju sam naveo i koju sigurno moći ćemo kasnije putem operacija samog HBOR-a plasirati krajnjim korisnicima koji su privatna poduzeća u Hrvatskoj i time jačati njihove mogućnosti pristupu samim financiranjem projekata, ali ne samo projekata ovih obrtnih sredstava nego i postojećih projekata i za refinanciranje određenih ili uključivanje u već procese koji su u tijelu poslovnih samih akcija. Tako da evo s ovim bi zaključio ukratko samo izlaganje i ostajem slobodan za pitanja. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala državnom tajniku. Pa idemo na replike, ima ih nekoliko, prvi je na redu poštovani kolega Lalovac. Izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Poštovani državni tajniče. Pa možda nekoliko samo tehničkih pitanja. Kada ovaj program će biti operacionaliziran, znači kada on starta s kojim datumom znači kada će on zaživjeti? Drugo, ovo je ugovor prema HBOR-u da će biti 15 godina s 4,5 godine počeka, kakav će biti prema krajnjim korisnicima taj dio otplatnog plana za njih? I zanimaju nas, vezano za ove kriterije, znači to će HBOR, znači da li su to kriteriji koji je već i definirao i BRD, je li, koji mora HBOR primijeniti ili će to HBOR s obzirom na uvjete poslovanja tvrtki u Hrvatskoj biti slobodniji određivati te uvjete. Evo, zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Što se tiče vremenskog aspekta, ovo stupa na snagu naravno, Ugovor o jamstvu ide nakon, moramo mi objaviti prvo ovo naše Narodne novine, sukladno izglasavanju u ovome Domu, onda Ugovor o jamstvu stupa na snagu nakon što se potiše i sami Ugovor, dakle očekujemo već da to kako je ovdje već i rečeni ranije, da već imamo i kamate u odnosu na koju iduće godine ćemo platiti 14.03., dakle u sljedećih nekoliko mjeseci to bi trebalo biti operativno, što se tiče samog Ugovora. Što se tiče krajnjih korisnika, dakle tu ćemo se manje-više kroz postojeće već mjere koje postoje plasirati ova sredstva dakle ono što je bitno, recimo ako govorimo o nekim uvjetima, tu se očekuje oko 2% kamata da bude, ako ste to mislili, što se tiče samih cijene tih plasmana. Naravno, uz i onaj program postojećeg osiguranja kredita, premija, odnosno di se subvencioniraju za one koje nemaju adekvatno svi kolaterala kako bi pokrili, što je najveći razlog možda ne dobivanja možda određenih financijskih sredstava, dakle apsolutno kroz sve postojeće programe ćemo moći plasirati.
Hvala. Sada je na redu poštovana kolegice Vidović Krišto, izvolite.
Hvala lijepa. G. državni tajniče, tko hrvatskoj javnosti jamči da će novci iz ovog zajma kojeg trebamo dobiti otići u prave kanale, a ne u nekakve dubiozne kanale kada imamo slučajeve dodjele kredita mimo svih razumnih procedura? Jer, HBOR bi trebao biti primjer u poštivanju načela transparentnosti, a kako to HBOR može djelovati transparentno kada je predsjednica Uprave HBOR-a u kumskom odnosu sa ministrom financija Zdravkom Marićem? Kako to može biti neovisno i transparentno? I recite mi, molim vas, koliko trenutačno HBOR ima dospjelih nenaplaćenih potraživanja?
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Ovo će se raditi temeljem pozitivnih propisa i zakona RH, pravilnika i onoga što je sve javno objavljeno do sada, kao što se radilo dakle, sve zakonske utemeljenosti, dakle kao i svakih dosadašnjih procedura koji moraju biti sukladno zakonima i pravilnicima. Ako je nešto slučajno, imate saznanja da nije, slobodno, dapače, vaša je dužnost to isto i prijaviti. Što se tiče ovoga podatka, to ću morati provjeriti, pa vam kasnije u raspravi dam točno nedospjelih odnosno ne potraživanja koja nisu naplaćena.
Sada je na redu poštovana kolegica Perić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Ovo je dokaz da zaista HBOR je potreba da se nastavi dalje stimuliranjem i osiguravanjem sredstava za poduzetnike. Kada to stavimo u kontekst protekle godine, onda se može iščitati da je HBOR imao preko 1809 projekata koje je podržao sa 8 milijarde kuna i to je povećanje od preko 13%. A sjetimo se HBOR isto tako, omogućio među prvima otplatu kredita na način da najprije proglasimo oratorij kredita, da su se davali novi krediti za reprogram i to sa 0% kamata i to je sve omogućilo da mnogi poduzetnici prežive.
Izvolite odgovor.
Evo, zahvaljujem. Da, evo, samo bih onda iskoristio priliku malo i proširio, dakle sigurno da je HBOR jedan od glavnih instrumenata Vlade RH, ako tamo mogu nazvati u pomoć ovoj krizi i pandemiji i dobro ste spomenuli, moratorije, dakle to je otprilike 12,8 milijardi kuna iznosio na prošloj godini, oko 50% ukupnog portfelja je ušlo u taj sustav moratorija. Samo prošle godine za obrtna sredstva je dano 1,3 milijarde kuna kredita, ove godine do 30.6., to je već 2 milijarde iznosilo, što se tiče tu za obrtna sredstva upravo u mjere Covida, sa kamatom od 0%. Dakle tu su još osiguranje kredita, jamstava od preko 1,2 milijarde kuna, tako da sigurno ova Banka opravdava i svoj smisao i sigurno njenu ulogu u gospodarstvu Hrvatske je nešto što možemo koristiti, trebamo i na ovakav način pomagati odnosno omogućiti daljnji razvoj gospodarstva.
Sada će replicirati poštovana kolegica Opačak Bilić, izvolite.
Hvala. Poštovani državni tajniče, naravno da je u ovim teškim i za gospodarstvenike neizvjesnim vremenima ovakav projekt dobro došao i naravno da je važno podržavati opstanak i oporavak poduzeća iz privatnog sektora koji su zapravo kralješnica hrvatske ekonomije i treba im pomoći u ovoj krizi. Ja osobno pozitivno gledam na to da je projekt usmjeren na poduzeća koja posluju u slabije razvijenim područjima, na poduzeća u vlasništvu žena ili kojima upravljaju žene i na mlada poduzeća. No, ono što me zanima, koliko vidimo iz dokumenta, RH uzima zajam od 200 milijuna eura, s rokom otplate od 15 godina s tim da imamo 4,5 godine počeka. Zanima me jesu li kriteriji isti za krajnje korisnike tj. hoće li uvjet od 4,5 godine počeka biti i za poduzetnike, korisnike projekta? Hvala.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Dobro ste konstatirali, dakle ovo je uvjet po kojima se mi zadužujemo, odnosno osiguravamo kreditni potencijal. Zašto 4,5 godine počeka? Mislim da apsolutno jasno da treba određeni dio proći dok se i angažiraju sredstva kako bi stvorili taj zapravo pravi kreditni potencijal u punom obimu ga počeli i moći koristiti da ne vraćamo nešto što nismo još maltene ni plasirali, tako da ne dobijemo jedan ... [[Govornik se ne razumije.]] negativnog rezultata jer moramo misliti na HBOR kao na tvrtku, zapravo instituciju koja ima i obvezu da posluje pozitivno, a ne da stvara gubitke u, oni ako bi se zadužili i držali sredstva na računu uz negativnu kamatu, praktički bi stvarali gubitke. Što se tiče uvjeta prema krajnjima, oni će uklopiti u svemu, moguće, bit će sigurno i određenih počeka, kao što su to za obrtna sredstva i bila i u postojeće programe će, ovisno o pojedinom programu biti omogućena. Što se tiče, samo kratko ću iskoristiti ovu priliku za dospjela odnosno nenaplaćena potraživanja, iznos je od 2,8 milijardi, što je uvažena zastupnica Vidović Krišto pitala.
Hvala vam lijepo. Kolegica, poštovana kolegica Blažević, izvolite.
Hvala lijepo. Evo i ja se slažem da treba naglasiti ovih 40% zajma što ide HBOR-u za njegovo institucionalno jačanje i smatram da je to važno jer je u stvari zadaća HBOR-a poticanje razvitka hrvatskog gospodarstva i njegovim institucionalnim jačanjem izravno utječemo na to odnosno povećamo učinkovitost HBOR-a što posljedično dovodi naravno i do razvitka gospodarstva. Međutim, svrha je i potpora privatnim poduzećima, dobit će dakle jedan kontinuirani pristup financiranju, pridonijet će očuvanju radnih mjesta i održati njihovo poslovanje. No, isto tako mislim da će imati ukupno i značajne socijalne učinke ova današnja rasprava odnosno ovo o čemu danas govorimo.
Izvolite odgovor.
Evo, zahvaljujem, pa prije svega učinci ove rasprave naravno i prenošenje samih informacija krajnjim potencijalnim korisnicima dakle poduzećima koji će moći koristiti da znaju da imaju još uvijek mogućnosti aplicirati, refinancirati, dobiti obrtna sredstva po povoljnijim, ne samo toliko povoljnijim uvjetima, nego općenito uvjetima, dakle jer ono što je ovime se radi olakšava pristup određenom, određenim financijskim sredstvima našim poduzetnicima dakle, putem izravnog plasmana samog HBOR-a direktno sa poduzetnicima. Što se tiče ovog dijela 40%, dakle on je uvjetan kreditni potencijal, on se ne financira iz ova, jačanje institucionalnih mjera se ne financira iz ovih sredstava nego to iz vlastitih i ostalih europskih projekata, ali po određenim, završetku pojedinih tih mjera, 3 su mjere u pitanju, grupe mjera onda će se omogućiti dodatni još potencijal.
Sada će replicirati poštovana kolegica Peović, izvolite.
Dobar dan. Znači apsolutno sve fokusira na privatne firme, zanima me koliko će država imati poluga na nadzire te privatne firme i od kad slušamo dakle o Mati Rimcu i onih 1,5 milijardi kuna koje će dobiti država to prikazuje kao veliki uspjeh, a usput rečeno tvrtku na čiji će se račun uplatiti ta sredstva nema niti registriranu web stranicu Projeckt 3 Mobility, nije jasno da li će se razvijati autonomno vozilo ili ćemo mi osigurati privatnom kapitalu da kupi već gotovo autonomno odnosno umjetnu inteligenciju za to vozilo kao što stoji zapravo u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti gdje stoji da će se to kupiti od 3 tvrtke. No, dobro ono što mene zanima je na koji način država ulazi u ovu filozofiju dakle oduzimanja svih poluga iz svojih ruku, ako uzmemo u obzir da Francuska, Italija i druge države imaju udjele u poduzećima koja su uspješna ovdje se u potpunosti znači oduzimaju poluge državnim firmama [[Upadica: Hvala vam.]] a isto vrijeme se korporativiziraju državne, državna poduzeća.
Hvala vam lijepa. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Dakle, ako sam uspio dobro shvatiti vaš prijedlog bi išao u smjeru da ako nekom damo kredit da se upisujemo u …/nerazumljivo/… tvrtke na temelju tog kredite ili pretvaranja …/nerazumljivo/… modela da država bude suvlasnik u ovim dijelovima. Naravno to nije u skladu našeg opredjeljenja političkog i same Europske komisije i same EU, ali prije svega i načelima tržišnog gospodarstva i ja osobno mislim da je država uvijek se pokazala kao dosta loš gospodara. Pogotovo ne za neke tržišne mjere i aktivnosti da se toga treba maknuti jasno dvojite ono što je neki interes državni, a ne privatni. Što se tiče mjera nadzora naravno one postoje u smislu odobravanja kredita, uvjeti koji se moraju ispuniti što od strane poslovne banke ili direktno od HBOR-a i praćenja naravno samih uplata i razvoja počeka koji otprilike do 2 godine bude kolegica Opaček je, uvažena zastupnica je to i pitala, tako da sve mjere ko i do sada su na snazi i sva praćenja koja su i bila.
I zadnja će replicirati zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Uvaženi državni tajniče, pojasnili ste da je cilj potvrđivanja ovog ugovora olakšavanje pristupa našim poduzetnicima privatnim, kreditnim plasmanima koji će se plasirati putem HBOR-a. Upozoravam da se ovakav cilj ne može postići ukoliko se ne redefinira način na koji HBOR posluje i dodjeljuje kreditne plasmane. Imajući u vidu činjenicu da u nadzornom odboru HBOR-a od 10 članova, 6 članova čine ministri Vlade RH pri čemu je ministar financija predsjednik nadzornog odbora, imajući u vidu kontraverzne kredite koje su dodijeljeni poduzetnicima koji su itekako blisko povezani i premreženi kako sa ministrom financija tako i sa ostalim članovima Vlade, imajući u vidu nepostojeću transparentnost u dodjeli kredita i naplati kreditnih plasmana smatram da je i ovaj ugovor još jedan od onih koji će pogodovati određenim poduzetnicima, a ne svima. Hvala.
Izvolite odgovor.
Dakako mogu shvatiti, problematizirate ne samo to što mi stvaramo kreditni potencijal, nego način na koji se plasman vrši i po kojim uvjetima i odobravanju, dakle ne samo što sjede u nadzornom odboru HBOR-a ministri, sjede i vaši kolege zastupnici. Tako je to bilo od maltene koliko ja znam za sebe dakle od samog osnivanja HBOR-a, što je i logika stvari. Ako je nešto nacionalno, institucionalno da onda oni koji imaju odgovornost upravljanja i nadziru sami rad vlastitih institucija. Tako da sva odobravanja moraju proći i dakle na temelju tisuće odobrenih kredita ako izvadimo 3 koja su medijski interesantna ne znači da je i ostalih 997 loših, dakle 997 tvrtki je sigurno imalo koristi od toga, a i ove 3 pretpostavljam da su imale i trebale su imati sve ispunjene zakonske uvjete, preduvjete i pravilnike kojima se to ispunjava. Ali kažem ako nešto nije slobodno, ne da slobodno nego vaša obaveza to apsolutno znate prijaviti sve nepravilnosti koje su vama znane.
Zahvaljujem državnom tajniku, možete se slobodno vratiti na mjesto jer mi idemo dalje sa radom. Pozivam sad izvjestitelja odbora želi li uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, pred nama je danas Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj znači kao dio Svjetske banke gdje je zapravo RH EU sudjeluje u obliku guvernera kao naša banka jel tako gdje Hrvatska ima svoj udio i tako zapravo i svjetska banka svim državama članicama kroz svoje institucije, a ovo je jedna od tih institucija, osigurava likvidnost državama da onda oni nađu kanale putem svojih financijskih institucija kako to plasirati do, do krajnjih korisnika jel, jel nemaju sve zemlje HBOR jel. Znači Hrvatska je specifična u tom segmentu, imamo instrument, znamo za Njemačku da ima svoju tzv. njihovu razvoju banku itd., Hrvatska znači ima instrument znači kako od novca na razini svjetske banke da dođe do, da taj novac mora se kanalizirati do krajnjeg korisnika, to nije jednostavan proces, niti je brz. Međutim ovdje bi ja htio da se vratimo na onu suštinu rasprave, novca u Hrvatskoj ima, znači ovo je nekakav novac koji dolazi iz svjetske banke, koji dolazi državi da da putem HBOR-a pomoć gospodarstvenicima i covidu, znači uglavnom kada imate problem s likvidnosti, kada nema novaca onda dobijete kanale da taj novac dođe. Međutim, s druge strane, znači ovdje nije pitanje novaca da smo mi dobili nekih 200 milijuna EUR-a ili negdje milijardu i po kuna jel ga je HNB zajedno s poslovima kreirao je dovoljno novca u RH, kreirao ga je dovoljno tako da, a znate da preko 100 milijardi kuna koji su kreirani u RH banke su vratile na račun HNB-a, vratile su ga na račun HNB-a jel ine financiraju gospodarstvo. Znači ne radi se ovdje da smo sad dobili milijardu i po kuna, pa evo to će sad pomoći gospodarstvu, znači ima novaca po jako povoljnim uvjetima, oni tamo drže po 0%. Zamislite po 0% drže, ne žele ga plasirati ni po 1% da zarade, vratili su ga HNB-u. Sad kad vidite ove podatke kakva je struktura zapravo koji su to problemi. Banke su u zadnjih 10.g., u zadnjih 10.g., govorimo cijelo vrijeme o funkciji financijskog sustava razvoju gospodarstva RH u zadnjih 10.g., 2010.g. ukupno su plasirali kredite tvrtkama u iznosu od 103 milijarde kuna. Taj iznos je danas pao 2021.g. u lipnju na 85 milijardi kuna. Znači sve što kreditiraju banke u Hrvatskoj kreditiraju gospodarstvo sa 85 milijardi kuna. Naš BDP je 400 milijardi kuna, imovina banaka je 400 milijardi kuna jel, građane financiraju sa 138 milijardi kuna, građane, građane više financiraju nego poduzeća, nego tvrtke za 50 milijardi kuna, to je problem. Opada, trend financiranja gospodarstva financijskog sektora prema tvrtkama opada. Kada vidite ove od 103 milijarde kuna onda možete zamisliti kako se u tom procesu nalaze mikro i mala poduzeća i njihov udio opada. Prije 10-tak godina imali su plasirano oko 46 milijardi kuna, negdje oko 44% su banke financirale od ovoga što su financirale, danas financiraju mikro i mala poduzeća samo sa 32 milijarde kuna, samo s 32 milijarde kuna. Mikro poduzeća, pad, pad udjela financiranja u zadnjih 10.g. je sa 22 milijarde na 14 milijardi, znači manje su dali mikro poduzećima 8 milijardi kuna. A pazite, imamo ne samo onaj dio od 2010. do, kad smo imali recesiju, nego imamo gospodarski rast od 2015. do danas, imamo gospodarski rast, a pada udio financiranja mikro i malih poduzeća. Mala poduzeća su pala sa 24 na 18 i njima 6 milijardi kuna manje. Kada vidite za koju namjenu su zapravo ovdje korištena sredstva, krediti za obrtna sredstva mikro poduzeća i mala poduzeća su pala sa 14 milijardi na 9,5 milijardi kuna i još manje 5 milijardi kuna njima za obrtna sredstva. Za investicije, investicije, krediti banaka prema mikro i malim poduzećima u RH je u padu u zadnjih 10.g. sa 22,6 na 17,6 i dalje pada. Šta želim drugim riječima reć? Novaca ima. Banke jednu, onu njihovu osnovnu funkciju u društvu poticanja i razvoja gospodarstva su prebacile na državu. Tko se u ovoj krizi pokazao i jedini koji može djelovati? Pokazala se država, pokazala je vlada da je mogla ubaciti sredstva, ubaciti sredstva da gospodarstvo u potpunosti ne ostane bez likvidnosti. Jednostavno su se povukli i dali su funkciju vladi obavljajte onu funkciju koju zapravo oni trebaju obavljati. Sad ponovo vlada dobiva sredstva preko HBOR-a da bi ponovo ubacila u sustav milijardu i po kuna, znači nije pitanje novaca, nije pitanje cijene, ovo ste rekli da je 0 do 2%, više nije uopće pitanje količine novaca, ni cijene novaca, jel. Imamo problem propusnosti da uopće dođe do malih i srednjih poduzeća, da uopće taj novac dođe jel i to je veliki problem za poticaj gospodarstva, za razvoj malog i srednjeg poduzetništva, za razvoj malog i srednjeg poduzetništva, ovdje je uvjet da 99% svih tvrtki u Hrvatskoj su mali i srednji poduzetnici, ne mogu doći do određene likvidnosti, a oni najbrže i zapošljavaju. To su tvrtke koje najbrže zapošljavaju i koje su zapravo najaktivnije na tržište, brzo ostanu bez nekakvih, nažalost kad dogodi se kriza brzo ostanu bez sredstava. Tako da ovdje imamo jedan strukturni problem gdje vlada ponovno podmeće leša da to isfinancira i nije lagan ovaj posao. Ovo upravo što ste zapravo govorili s druge strane, dva su bila pitanja, jel. Koliko su nenaplativa potraživanja u HBOR-u i tamo sjede ministri jel. I sad zamislite, s jedne strane imamo pritisak sviju nas da taj novac, taj novac damo malim poduzećima jel, a s druge strane imate vrlo visok politički rizik da taj novac ne bude vraćen i da onda kažete pa tamo sjede, tamo je ovo, tamo je ono, tamo su brojne nepravilnosti, jel. Zašto? Zato što HBOR mora davati ova sredstva po manjim uvjetima nego što, po manjim limitima, nekakvim manje strožim uvjetima nego banke jel ni ovaj novac ako HBOR postavi stroge uvjete da bi zaštitio sebe sutra da ga netko ne proziva za to mora staviti strožije uvjete niko se ne želi time baviti jel, šta će doć? Pa ovaj novac neće plasirat. Ako da manje uvjete nego što su banke pa reće to je politički utjecaj nije novac došao itd. Vidite koja je to vrlo teška funkcija da dođe uopće novac, a malo poduzetnika želi doć novac do njega. Nama je svima u cilju da ovaj novac dođe do malih poduzetnika, tako da mu moramo ovdje nać kad već razgovaramo o ovim modelima onda moramo naći i ovaj model i kontrole i izvještaja HBOR-a prema ovome Visokome domu, prema uvjetima koji su zapravo definirali. To je možda određeni moment da HBOR i on olakša se da kaže sve kako će to raditi, razumijete, i da nije u nekom grču da sutra taj novac kad se ne vrati evo vi ste krivi, to je teško. Ali se slažemo da ovdje mi zajedno i podržimo koji su to programi i kako će taj novac doći jel sigurno u ovim covid uvjetima da ovaj novac, jedan dio tog novca neće biti vraćen. Mislim nažalost ne vraćaju se ni bankama, teško se jednostavno je ta kriza duboka, tako da su ovo pitanja kako doć do novca i kako uopće kontrolirati ovaj dio tako, a da HBOR onda omogućimo da ne bude pod kritikom da su samo taj novac s jedne strane bacili, a s druge strane da si postavimo pitanje pa ako će sve obavljat država i Vlada, a svi drugi će se izvlačiti i reć mi ne želimo financirat mikro i mala poduzeća, mi ne želimo ovo, mi ćemo građane, prešutni minusi su za banke divni jel izvrsno, izvrstan posao, izvrstan deal. Pa više prešutnih minusa su dali građanima u blokadama nego malim i mikro poduzećima za izvoznike, mislim šta da vam više kažem. Više su dali prešutnih minusa građanima, a ne onome koji je izvoznik koji potiče hrvatsko gospodarstvo, koji stvara radna mjesta, koja stvara radne uvjete. Tu imamo ozbiljni strukturni problem u gospodarstvu jel 30 milijardi kuna koliko su općenito dali malim i mikro za izvoz, za razvoj Hrvatske, za integraciju Hrvatske u europsko tržište je ništa, kap u moru, ali bitno da su se okrenuli građanima i tu ide bez ikakve kontrole. Tako da ovdje imamo ozbiljne i kasnije problem i što se tiče kontrole ovih sredstava i izvještaja u konačnici i po meni ja i pozivam HBOR da kasnije izvijesti po kojim uvjetima su odobravali da dođu [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] da vrlo jasno to stave i da ovdje u Saboru da o tome raspravi [[Upadica predsjednik: Kolega Lalovac, hvala vam.]] [[Govornik se ne razumije.]] Zahvaljujem.
Idemo sada na Klub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Begonja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju o jamstvu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za „Projekt pomoći poduzećima u osiguravanju likvidnosti u Hrvatskoj“ što ga je Vlada RH dostavila HS-u na usvajanje. Dame i gospodo, klub HDZ-a podržat će ovaj Vladin konačni prijedlog navedenog zakona. Uvodno dopustite da vas podsjetim da je RH punopravna članica Međunarodne banke za obnovu i razvoj od veljače 1993.g., a Međunarodna banka za obnovu i razvoj jedna je od međunarodnih financijskih institucija u okviru grupacije Svjetske banke u utemeljena još 1944.g. s ciljem iskorjenjivanja ekstremnog siromaštva na manje od 3% ukupne populacije i povećanje prosperiteta putem povećanja dohotka. Temeljem Zakona o prihvaćanju članstva RH u MMF-u i drugim međunarodnim financijskim organizacijama na temelju sukcesije iz 1992.g. određeno je da je Ministarstvo financija tijelo nadležno za suradnju s grupacijom Svjetske banke te je s tim u svezi i ovlašteno u ime RH obavljati sve poslove i transakcije koje su dopuštene prema statutima tih međunarodnih financijskih institucija u okviru te grupe. S tim u svezi guverner za RH u IBRD-u je ministar financija, a zamjenik guvernera je državni tajnik u Ministarstvu financija. Također potrebno je naglasiti da je IBRD za RH jedna od najvažnijih financijskih institucija koja kontinuirano i svestrano podupire ekonomsko-socijalni razvitak i daljnji razvoj tržišne ekonomije. Ako bi analizirali financijske izvore od početka devedesetih godina kada su u pravilu RH ti izvori financiranja bili zatvoreni pa do danas, vidjeli bi da je IBRD značajan izvor financiranja i katalizator naših financijskih reformskih prilagodbi. Pored korištenja financijskih sredstava RH koristi i banične savjetodavne usluge pa je suradnja RH s bankom ima veliko ne samo financijsko nego i šire značenje za održavanje makroekonomske stabilnosti i postizanje održivog gospodarskog razvoja. Važno je istaknuti da je banka do danas RH odobrila 65 ugovora u ukupnoj vrijednosti preko 3 milijarde eura, što uz tehničku pomoć u obliku darovnica predstavlja značaj izvor strane financijske potpore RH. Odlukom Vlade RH iz ožujka ove godine pokrenut je postupak za sklapanje ugovora o jamstvu između RH i IBRD za navedeni projekt, a isti dan dakle 25. ožujka ove godine odlukom Vlade RH dana je i suglasnost za sklapanje ugovora o zajmu između naše HBOR-a i IBRD-a za „Projekt pomoći poduzećima u osiguravanju likvidnosti u RH“. Nadalje u travnju ove godine Vlada je prihvatila i izvješće o vođenim pregovorima za sklapanje navedenih ugovara i ovlastila je potpredsjednika Vlade RH i ministra financija da u ime RH potpiše Ugovor o jamstvu. Ovim konačnim prijedlogom zakona potvrđuje se Ugovor o jamstvu RH za zajam koji je ugovoren između HBOR-a i Međunarodne banke za obnovu i razvoj kao zajmodavca za navedeni projekt. Kao što je već kazano, zajam je u visini od 200 milijuna EUR-a s rokom otplate 15.g., kao i počekom 4,5.g.. Primarni ciljevi koji se projektom žele postići je prije svega pomoć poduzećima u osiguranju likvidnosti, prije svega podržati oporavak izvoznika u privatnom sektoru u gospodarstvu zbog utjecaja od epidemije, pandemije Covid-19, poboljšati pristup financiranju poduzeća u segmentima sa slabim pristupom financijskim uslugama i slabije razvijenim područjima. Nadalje, to je pomoći poduzeća u vlasništvu žena ili kojima upravljaju žene, te mlada poduzeća. I treći cilj je cilj ojačati institucionalne kapacitete HBOR-a kao razvojne banke. S tim u svezi ide i raspodjela sredstava zajma i to u iznosu od 120 milijuna EUR-a ili dakle 60% za kredite krajnjim korisnicima dok ostalih 40% zajma bit će uvjetovano ispunjenjem uvjeta koji se temelje na učinku jačanja HBOR-ovog institucionalnog kapaciteta kao razvojne banke i bit će isplaćeni po ispunjenju tih uvjeta. Ovdje je već kazano, a to je da će HBOR ta sredstva zajma moći odobravat u skladu sa svojim programima kroz modele sufinanciranja s poslovnim bankama, kao i kreditiranje posredstvom poslovnih banaka. Ugovorom o zajmu za navedeni projekt HBOR kao zajmoprimac se obvezuje da će redovito i u potpunosti izvršavati sve svoje financijske obveze prema Međunarodnoj banci za obnovu i razvoj, a izvršenje Ugovora o jamstvu predstavlja potencionalnu financijsku obavezu za RH glede obveze otplate zajma u svojstvu jamca za iznos cjelokupnog zajma, kamata i drugih troškova nastalih na temelju Ugovora o zajmu. Dakle kolegice i kolege, ovim konačnim prijedlogom zakona potvrđuje se navedeni Ugovor o jamstvu između RH kao jamca i Međunarodne banke za obnovu i razvoj čije odredbe postaju dio unutarnjeg pravnog poretka RH, te se zakonom također propisuju i način podmirivanja potencionalnih financijskih obveza koje nastaju za RH. I na kraju kao što sam uvodno kazao, Klub HDZ-a podržat će ovaj vladin Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt pomoći poduzećima u osiguranju likvidnosti u Hrvatskoj. Hvala na pozornosti.
Prelazimo na 3. raspravu, to je Klub zastupnika Centra i GLAS-a i poštovana kolegica Dalija Orešković, izvolite.
Uvaženi predsjedavatelju, kolegice zastupnice i kolege zastupnici. Usvajanjem ovog zakona prenosi se Ugovor o jamstvu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj u nacionalni pravni poredak. Odredbe ovog ugovora nisu sporne, ali način na koji funkcionira naš nacionalni pravni poredak u provedbi ovog sporazuma odnosno ugovora itekako je sporan. Kolega Lalovac je u svojoj raspravi rekao da novca u Hrvatskoj ima i da je samo potrebno osigurati kanal da taj novac dođe onim poduzetnicima kojima je zapravo po intenciji ovog ugovora i namijenjen. I taj kanal, taj mehanizam trebao bi funkcionirati putem HBOR-a i moja rasprava usmjerena je na to da ukažem da u radu HBOR-a mora doći do korjenitih strukturnih promjena inače se cilj iz ovog ugovora ne može ostvariti. Tri su bitna stupa i tri su bitna pravca koja je apsolutno nužno provesti. Iz nadzornog odbora HBOR-a nužno je ukloniti odlučujući i prevladavajući utjecaj politike. Dakle, mi HBOR imamo od '92.g., kroz svo ovo vrijeme politika je kroz nadzorni odbor krojila tko su poduzetnici koji od ove institucije mogu dobiti odgovarajući kreditni plasman. Ako želimo da se cilj ovog sporazuma odnosno ugovora međunarodnog ostvari HBOR mora prestati biti kasica prasica isključivo za odabrane. Da je tome tako kasnije ću pojasniti na nizu nekoliko konkretnih primjera iz prakse o kojima sam imala priliku nešto više znati, pa čak i o tome odlučivati. Druga stvar koju moramo u radu i djelovanju HBOR-a uspostaviti je to da se krediti dodjeljuju po istim, jednakim, transparentnim i objektivnim kriterijima. Upravo je praksa pokazala da tamo gdje je to politički oportuno, a pod političkim oportunitetom smatram poveznice između vlasnika podnositelja zahtjeva za kredit sa politički moćnim osobama HBOR se služi jednom rečenicom iz svojih internih akata koji kaže da se kredit dodjeljuje logički i neformalno, onako kako uprava i nadzorni odbor procijene da plasman kredita ima smisla. A treća stvar koju je potpuno nužno uvesti je puna transparentnost dodijeljenih kredita i podataka o tome kako je koji kredit uspostavljen. Zašto ovo govorim? Pa sjetit ćete se svi, možda sad već zaboravljenog slučaja Branka Šegona i kredita koji je dodijeljen njegovim tvrtkama, to je možda prvi u javnosti problematiziran slučaj u kojem smo vidjeli na koji način osobno poznanstvo osoba koja je u tom trenutku visokopozicionirani dužnosnik u Ministarstvu financija ima utjecaja na to po kojim uvjetima i po kojim mjerilima HBOR donosi odluku o dodjeli plasmana. U tom slučaju imali smo prilike vidjeti da HBOR koja u svojim internim aktima ima strogu odredbu koja kaže da se krediti neće dodjeljivati za zatvaranje i za reprogramiranje prethodnih kredita pojedinog poduzetnika, e upravo u tom slučaju dodijelila upravo za to, dakle za zatvaranje i reprogramiranje postojećeg kredita kako poduzetnik ne bi ostao bez vlasništva vrijednih nekretnina koje su već zapravo u tom trenutku praktički bile na bubnju. Tu smo saznali da je takvu odluku HBOR donio dakle suprotno preporukama kreditnih tijela koja su radila obradu opravdanosti zahtjeva za kredit koji su po svim zapravo parametrima i kriterijima ukazivali na to da je taj kredit trebao biti odbijen, međutim ova odredbica koja s pravne strane pokriva priču koja kaže logički i neformalno poslužila je tome da politički utjecaj i politička odluka prevlada i kredit je bio dodijeljen. Još gori slučaj imali smo prilike vidjeti prilikom dodjele kredita Agrokoru neposredno prije nego što se vlada odlučila za donošenje netransparentnog i vrlo koruptivnog, možda najkoruptivnijeg zakona u povijesti svih hrvatskih zakona, dakle i u tom predmetu vidjeli smo da su kreditna tijela koja su radila obradu zahtjeva unutar samog HBOR-a, dakle stručna tijela, ukazivala na to da su ti krediti itekako problematični, da ih po pravilima HBOR-a ne bi trebalo dodijeliti, ali onda je politička odluka kojoj je itekako kumovao i sam ministar financija kao predsjedatelj nadzornog odbora HBOR-a rekla, rekla svoje. Dakle bez da maknemo političku šapu sa jedne institucije koja bi trebala funkcionirati kao jedna bankarska institucija koja bi doista trebala štititi interese hrvatskog gospodarstva i biti HBOR Hrvatska naprosto ne može naprijed. Ako govorimo i o nekim spornim poslovnim odlukama samog HBOR-a treba reći da je svojevremeno HBOR dodjeljivao i kredite vlastitim zaposlenicima iako po samom opisu čemu ta banka služi tome ne bi trebalo, tome ne bi trebalo biti tako. Druga stvar je promjena internih procedura. Itekako je u HBOR potrebno uvesti ona pravila o sprječavanju sukoba interesa koja se ne odnose samo na dužnosnike koji su članovi nadzornog odbora, dakle treba reći da u tom nadzornom odboru osim 6 ministara iz vlade i 3 saborska zastupnika, postoje i predsjednik HGK, koji je član nadzornog odbora po položaju, e npr. pravilo o sprječavanju sukoba interesa na njega se ne odnose, dakle to su ti institucionalni zakonodavni propusti koji zapravo korupciju u Hrvatskoj ne samo da čine lakšom i mogućom nego zapravo čine gotovo očekivanim i prihvatljivim društveno političkim ponašanjem. A treća stvar je famozna transparentnost. Dakle, rijetko koja institucija u RH pruža takav otpor prema objavi podataka koji bi po samom zakonu i po prirodi stvari trebali biti javni. Svojevremeno smo imali situaciju u kojoj je bivša povjerenica za informiranje pokrenula čini mi se oko 26 ili preko 20 u svakom slučaju postupaka kojima se HBOR-u nalagalo da na zahtjev zainteresiranih novinara koji se uglavnom bave istraživačkim novinarstvom dostave one podatke koji bi da smo jedno pristojno pravno uređena država ionako trebali biti unaprijed dobrovoljno, javno i transparentno objavljeni na internetskim stranicama HBOR-a. Kako tome nije bilo tako povjerenica za informiranje je morala povodom žalbi novinara davati naloge HBOR-u da svoje podatke objavi, HBOR se tome protivio, ulagao je upravne tužbe, u pravilu su na nižim stupnjevima te tužbe padale, to je dovelo do toga da je u nekom trenutku bilo potrebno i posezati za izvanrednim pravnim lijekovima. Da skratim, u konačnici je vrhovni sud bio taj koji je 2019.g., sad pazite vremenski slijed, 2019.g. naložio HBOR-u da objavi podatke o svim kreditima koji su dodijeljeni u razdoblju od 2010. do 2013.g. zajedno sa podacima o tome kako je koji kredit naplaćen. Zašto to govorim? Ako postoji takva razina netransparentnosti to znači da niti javnost, niti građani, niti poduzetnici kojima bi ta banka trebala služiti ne mogu zapravo znati u čijem interesu HBOR radi, a imali smo previše prilika vidjeti kako su povlašteni tretman dobili privilegirani s politikom povezani poduzetnici, da ne govorim o tome koji broj saborskih zastupnika je dobio kredite za svoje tvrtke ili za tvrtke članova svoje obitelji. Kada bismo samo uveli onu transparentnost kojom su se vladajući hvalili tijekom ovog mandata doveli bismo se do toga da HBOR mora na svojim mrežnim stranicama redovito i ažurno objavljivati sve ugovore na način da su oni dostupni u pdf. formatu jer takvi krediti ne predstavljaju, ne smiju predstavljati poslovnu tajnu, to su ugovori sa jednim tijelom javne vlasti, također bi trebao prikazati u jednoj otvorenoj bazi podataka sve uplate i sve isplate po svim kreditima i svim ugovorima koji su sklopljeni da se vidi koji to poduzetnik mora ispunjavati svoje kreditne obveze, a kojem država ovako dodijeljen novac jednostrano plaća. Dakle, sve dok ne ispunimo ta 3 uvjeta, dakle promjene strukture HBOR-a na način da se politika izbaci iz nadzornog odbora, promjena internih akata koji definiraju uvjete poslovanja i treća stvar, puna transparentnost podataka po ugovorima i isplatama, ovaj međunarodni sporazum naprosto nema smisla. Hvala.
Idemo sada na raspravu Kluba zastupnika HSS-a i RF-a, poštovana kolegica Katarina Peović, izvolite.
Dobar dan svima. Osvrnula bih se malo na odgovor državnog tajnika na moje pitanje koje je na tragu onoga što su i neki ovdje upozorili, znači na kriterije dodjele takvih kredita, ali isto tako rekla da ono što se ovdje nametnula kao utjecaj politike i možda neka ne racionalna politika vezana uz samu Svjetsku banku i ono što je dobro upozoreno postojeću mogućnost da novci postoje i kod nas za financiranje takvih projekata. Upozorila bi i na ono stalno upozoravanje vladajućih odnosno stalnu mantru koju smo ovdje doslovno čuli izrečenu, država nije dobar gospodar. Znači u korona krizi smo vidjeli da jedino država ima mogućnost da održi gospodarstvo, kada je gusto država pomaže i moram priznati da me čak malo iznenađuje od državnog tajnika koji u svakoj drugoj situaciji će braniti državu kao onu koja je puno potpora dala poduzetnicima da će ovdje reć da država nije dobar gospodar. Znači mnogi primjeri to demantiraju, znači imamo situaciju sa mnogim državama koje se pokazuju dobrim gospodarima, evo ja ću vam navesti samo primjer Italije gdje imate Talijansku državu koja ima udio u Ficatieriu najvećem brodogradilištu, ista situacija vam je u Francuskoj gdje Francuska država ima udjele u brodogradnji isto tako u Peugeot-u. Njemačka država drži udjele u Volkswagenu, Njemačka uostalom država drži i Hrvatski telekom pa se pokazuje da Njemačka država može biti dobar gospodar eto i kod nas, ali Hrvatska država ne može. U svakom slučaju ovo je filozofija koja se proteže i od Nacionalnog plana oporavka i otpornosti gdje stoji da će država u idućih dvije godine odreći se 150 firmi, da će one firme koje ima u svojim rukama kako se to kaže u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti korporativizirati znači korporativizirati logiku funkcioniranja tih firmi, a s druge strane se ovdje vrlo striktno odvaja privatni sektor od državnog. Znači državne firme moraju funkcionirati na način privatnih firmi, ali ovdje znači kada imamo dodjelu kredita podjelu novaca, e sad ovdje privatne firme imaju prednost. Dobro, možemo reći privatne firme neka se bore na tom tržištu, njih niko neće zaštititi iako to apsolutno više nije slučaj ako uzmete u obzir situaciju u Orljavi gdje ministar Darko Horvat koji nije ministar gospodarstva, ali koji mu je dodijeljena ova problematika jer očito je specijalizirao za zatvaranje firmi kaže, nećemo više tako, država više neće pomagati tvrtkama koje su u problemima čiji je ona vlasnik, mijenja se kaže on filozofija prema tvrtkama koje su u problemima iako bi on trebao biti taj koji odgovara zašto je ta tvrtka nekad vrlo uspješna ušla u probleme, zašto smo došli do toga da se generirao dug od 30 milijuna kuna jer njihova uprava poduzeća je trebala odgovarati za to niko nije smijenjen. No dobro, znači kažem, možemo reći ovdje imamo privatne tvrtke koje se bore na tržištu i za njih ćemo sad postaviti neka druga pravila. Tu se pojavljuju dva problema, znači prvo je ono što je ovdje rečeno utjecaj politike, a drugo uopće logika koju je kolega Lalovac naznačio odakle dolazi novac. Znači Svjetska banka je izvor financiranja, ali mi imamo i to je nadam se kada će doći premijer HNB-a ovdje ćemo mu postaviti ta pitanja, znači postoji generirana količina novaca štednje, ne samo HNB-a nego i pojedinačnih štediša. Inače najbogatiji su uštedili još 11 milijardi kuna samo u jednoj korona godini, ali se ti novci ne ulažu znači ne potiče se investiranje nego se jako konzervativno, što je klasika i u svim drugim krizama ne ulaže jel taj novac već se taj novac štedi. No ono što je bilo naznačeno ovdje je utjecaj politike. Znači prvo pitanje koliko će HBOR nadzirati što se točno financira, država je ovdje jamac, ali nije u drugim slučajevima nema pretjerano nadzora, mi moramo jednostavno biti iskreni i otvoreno reći da su najveći skandali u državi povezani upravo s privatnim sektorom i dodjeli financijskih sredstava tom privatnom sektoru, znači nije privatni sektor nekakva homogena skupina koja je sjajna, koja spašava našu zemlju već postoje oni koji su privilegirani i oni koji koriste tu poziciju. Znači tko će ovdje dobivati sredstva najveće afere su povezane upravo sa davanjem potpora privatnim firmama. Financiranje razvoja poduzeća od općeg značaja društvenog interesa kreditima HBOR-a ni do sad nije bio slučaj, znači poljoprivreda, brodogradnja, farmaceutska industrija to su segmenti koji bi nama bili potrebni i to se u korona krizi pokazuje već se dijeli po političkoj liniji. Uglavnom to određuje politika jel. Od kada je počela priča o Nacionalnom planu oporavka i otpornosti slušamo o 1,5 milijarde kuna namijenjenih Mati Rimcu. Što točno Mate Rimac treba učiniti sa tih 1,5 milijardi kuna, malo je kome jasno, iako postoji vrlo pozitivna klima oko ovog ulaganja. Može se uspostaviti da smo ovdje u totalnom mraku, ono što možemo vidjeti znači u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti da će se ovdje veliki dio tih novaca kupiti sustav autonomne, a i sustav umjetne inteligencije za autonomna vozila. Ali se postavlja pitanje, hoćemo li mi odnosno ta tvrtka Mate Rimca razvijati taj autonomni sustav, a i susta za autonomnu vožnju ili ono što vas upozoravam da pročitate u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti gdje doslovno stoji će se taj autonomni sustav kupiti od tri najveće tvrtke koje to prodaju u inozemstvu. Znači mi nećemo ništa razvijati, nema tehnološkog razvoja, nema ulaganja u znanstvena istraživanja, napredak nego doslovno znači autsorsanje kupovina za velike novce tog autonomnog sustava i to neće čak niti Rimčeva tvrtka kupiti, nego kako stoji u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti, tvrtka koja se zove Project 3 Mobility pa malo proguglajte, kolegice i kolege, Project 3 MObility pa ćete vidjeti da kada dođete do Googleovog rezultata za tu tvrtku, odete na stranicu te tvrtke, tamo stoji under construction, dakle tvrtka nema niti web stranicu. Znači ne znamo kome uplaćujemo ta sredstva. Lijepa je klima po ono, medijska, složena oko cijele priče, ali može se uspostaviti da je opet riječ o istoj situaciji kao u stotinu drugih situacija u kojima smo imali lov u mutnom gdje smo onda kasnije uspostavili da je velik novac otišao nekom u privatne džepove. Mi, država, od takvog investiranja nemamo ništa. To nije projekt od javnog interesa. Osim toga, da uopće postavljamo šira pitanja, 700 autonomnih vozila na zagrebačkim ulicama koje nemaju nikakvu infrastrukturu? Pa što se ne bi trebalo ulagati u javni prijevoz, električne punioce, itd.? Znači u mnogim tim situacijama se pod nekim, nekom agendom nekog vrlo naprednog poduzetništva krije zapravo prodavanje magle. Država, znači može biti dobar gospodar, je l', i država kao loš gospodar je samo onda kada država želi biti loš gospodar, što je nažalost ovdje slučaj. Korona potpore su pokazale da nitko osim države ne može spasiti hrvatsku privredu i jedino država može biti taj agent, taj inicijator privrednog razvoja, ali to mora biti radnička država, to mora biti država gdje HBOR svoji iza onih projekata koji su društveno korisni, koji idu u prilog te društvene većine, a ne privatnim poduzetnicima i da zapravo garantira za to da ti novci završe u privatnim džepovima. Ovdje je riječ o slučaju gdje se treba propitati i sama investicija, dakle sam ulazak u dogovor sa Svjetskom bankom ukoliko imamo, kao što je rekao kolega Lalovac i sredstva koja bismo mogli alocirati za to, ali i sam znači utjecaj politike i kontekst u kojem se eto, ovdje čujemo i od državnog tajnika, nešto što ja mislim da više ne bismo nikad trebali čuti, a to je, država je loš gospodar, država diže ruke od svojih tvrtka, država pušta Orljavu da skonča, Orljavu, firma koja je bila itekako korisna, koja je mogla jednim poslom sa državom riješiti te svoje velike probleme koje ne zna nitko kako su nastali, 30 milijuna kuna, koji uopće i nisu problemi, ali to su problemi koji državi daju legitimaciju da izađe iz svih firmi.
Ovime smo došli do kraja rasprava klubova. Sada prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva je na redu poštovana kolegica Vidović Krišto, izvolite.
Dame i gospodo, danas raspravljamo o tome da hrvatskim građanima dodatno stavimo teret na leđa jer ponovno dižemo kredit i zadužujemo današnje i buduće generacije, jer, kao što je poznato, za HBOR jamči država Hrvatska, odnosno hrvatski građani u 100%-tnom iznosu. Kada bismo imali garanciju da će ova sredstva završiti kod onih kojima su ona potrebna te onih koji rade pošteno i stvaraju nove vrijednosti, onda bih naravno, punog srca dala potporu ovome Zakonu. Ali HBOR ne radi transparentno. Jedino što je u radu HBOR-a transparentno jesu zlouporaba i kršenje normi i to neuvijeno, otvoreno i bahato. Jer, kako opravdati sljedeću činjenicu? Ako u prosincu 2016. g. postoji zabrana izdana od HNB-a o kreditiranju Agrokora, a stručne službe HBOR-a Nadzornom odboru daju ocjenu kreditnog rejtinga HBOR-a kao najvišu, tzv. Triple-A, te predlažu odobrenje kredita u visini od više od 300 milijuna kuna, onda je svakome jasno da su stručne službe radile po nalogu i falsificirale izvješća ili su potpuno nedorasle svome poslu i trebaju biti otpuštene. U uređenim sustavima u kojima se poštuju zakoni, za ovakve se stvari ide u zatvor. Prije nekoliko dana uhićena je još jedna osoba vezana uz slučaj njemačke afere Wirecard i to u Singapuru jer se utvrdilo da je sudjelovao u falsificiranju bilance. Ako tijelo koje je dužno nadzirati nečije poslovanje zanemari činjenice kako bi lažno prikazalo poslovnu sliku, onda je to kazneno djelo. Rezultat takvog poslovanja HBOR-a jest da HBOR ima milijarde nenaplaćenih, a dospjelih kredita. Jer, kao što znamo, politička kasta u Hrvata si dopušta nešto što se zove otpisivanje kredita i to one za milijunske iznose podobnih poduzetnika. Poznati su astronomski iznosi koji su otpisani primjerice, Mesićevoj Nexe grupi. Ali, kada običan građanin, kao npr. obitelj Strjački iz Zaprešića zakasni platiti samo nekoliko rata kredita, tada nema milosti, već ih se tjera specijalcima iz kuće. Usput, gđa. Strjački je onkološki pacijent. Spomenimo još i jednu činjenicu koja otklanja sve sumnje u način djelovanja HBOR-a, prilikom kreditiranja vjetroparka Krš-Pađene, stručne službe odbile su kreditirati taj projekt. Tada bivša državna tajnica Josipa Rimac dogovara termin s predsjednikom Nadzornog odbora HBOR-a i ministrom financija Zdravkom Marićem koji prihvaća sastati se s direktorom te tvrtke, ali postavlja uvjet, a taj je da sastanak bude u 4 oka. Taj povjerljivi partner ministra financija je kasnije postao bjegunac od hrvatskog pravosuđa, a taj projekt je predmet istraživanja EU komisije. Dame i gospodo, kao što imamo HBOR, tako i sve druge države imaju slične institucije čija je zadaća podupiranje vlastitog gospodarstva te stvaranje novih radnih mjesta. Međutim, HBOR ne vrši svoju ulogu. On ne podupire najbolje i najvrijednije, on podupire podobne i privilegirane, i to jest hrvatski problem, jer svaka kuna koja se otpiše jest kuna koja je uzeta našem poreznom obvezniku koji je tu kunu krvavo zaradio i treba jasno kazati. Svi vi koji sudjelujete u tom koruptivnom sustavu činite veliki grijeh nad hrvatskim i vlastitim narodom. Vi na to nemate pravo, a vrijeme polaganja računa u to budite sigurni će doći. Protiv sam suglasnosti na ovaj ugovor jer će ovi novci završiti u dubioznim i koruptivnim kanalima kao i do sada, a ne u razvoju hrvatske domovine, te poboljšanju standarda hrvatskih građana kao što bi to trebalo biti.
Idemo na 2. pojedinačnu raspravu, sada će govoriti kolega Bernardić, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege. Prije svega mislim da je dobro da danas razgovaramo o HBOR-u, o jednoj instituciji koja bi za hrvatski izvoz i za hrvatske poduzetnike trebala biti značajna, ona danas to nije. Ona je danas netransparentna, ona je danas izrazito problematična i ona koja ne osigurava hrvatskim poduzetnicima kredite da bi mogli normalno poslovati. Ovaj zakon prije svega je nešto na što Hrvatska ima prava jer se nalazimo u svjetskim financijskim institucijama i tokovima, no pravo je pitanje kakve će koristi od ovog zakona imati hrvatski poduzetnici. Imat će koristi kao i do sada, male ili gotovo nikakve. Jel zna netko nekog poštenog malog ili srednjeg poduzetnika koji ne posluje na državnim jaslama, a da je dobio kredit od HBOR-a? Ja sam svakodnevno u kontaktu sa brojnim ljudima, poduzetnicima, ja ne znam iskreno nikog. HBOR-ov kredit je postao kao jeti, svi pričaju o njemu, a nitko ga još dosad nije vidio. Ako HBOR i daje kredite valjda to radi za skupinu odabranih jer do tih kredita svaki poduzetnik, budite uvjereni, u Hrvatskoj jednostavno ne može doći. Evo upravo smo čuli iz jedne od prijašnjih rasprava kako je tadašnji aktualni ministar financija i u navodnim kumskim odnosima sa predsjednicom uprave HBOR-a, ja to neću proučavati, time neka se bave mediji. Ali ono što smo također čuli je kako se razgovaralo o odobravanju kredita HBOR-a za projekt vjetroelektrane koji je ispala velika afera. Ono što također znamo je kako je još 2016. ministar financija Marić, aktualni ministar, odobrio 400 milijuna kuna HBOR-ovog kredita tada posrnulom Agrokoru, tvrtki u kojoj je donedavno radio. Nakon toga ta je tvrtka propala, 400 milijuna kuna je otišlo jednostavno u vjetar, a on je kao svaki pošten bivši poslodavac zabio veliki nož u leđa svome šefu Ivici Todoriću koji ga je masno plaćao u Agrokoru. Dakle, HBOR je po potrebi bankomat ministra financija, tu je naš kolega Stjepan Čuraj došao braniti ovaj prijedlog jer su ga poslali, ali činjenica je i onog čega je i on svjestan to je da HBOR nažalost ne ispunjava svoju svrhu, a postao je sam sebi svrha. Dakle, iako se u HBOR-u nude različiti kreditni paketi za koje je nejasno da li je cilj da se poduzetnici jave u HBOR ili da idu preko komercionalnih banaka. Ono što je jasno je kada se jave u komercionalnu banku ta banka u pravilu ne nudi HBOR-ove programe subvencija već guraju upravo svoje plasmane. Nekad su im prihvatljivija HAMAG-ova jamstva jer je HAMAG dosta brži. Ali ono što još nude i uzimaju uz HBOR-ova jamstva je potpuno neprihvatljivo, uzimaju dodatna jamstva poput osobnih jamstava, poput osiguranja kolateralom, nekretninama, jamstvima svih eventualno vezanih društava, što je neprihvatljivo i što ograničava i investicijsku i poduzetničku aktivnost svih dionika uključenih i u poduzetničku aktivnost, ali i u sama jamstva. Dakle, banke su postale isto tako same sebi svrha, one svoj novac plasiraju državi koja to skupo plaća, plasiraju građanima koji dižu skupe stambene i potrošačke kredite, a ne plasiraju onima kojima bi trebali plasirati, a to je gospodarstvo. Novaca, kao što smo čuli, ima. Ima ga i previše, al novac u gospodarstvu ne završava, a bez novca u gospodarstvu jednostavno nije moguće pokrenuti niti novi investicijski ciklus, niti imati samo održivost gospodarske aktivnosti u Hrvatskoj, a i ono što je najvažnije, ostvariti punu zaposlenost i garantirati za nisku nezaposlenost. Dakle, pitanje je i kad su ovi krediti HBOR-a u pitanju, a to su krediti koji će navodno otići za likvidnost, koji su kriteriji i tko će dobiti taj novac, tko će dobiti taj novac i koji su kriteriji. Da li će ovaj kredit završit npr. kao obnova Zagreba ili će ovaj kredit završit npr. kao obnova Banije ili će ovaj kredit završit kao sredstva od europskih fondova koje poduzetnici također, najveći broj njih nije ni vidio. Jedno je sigurno gdje taj kredit neće završiti. Neće završiti na računima poštenih malih i srednjih poduzetnika u Hrvatskoj. I u ovoj zemlji se jednom mora prestati tražiti krivac za loše odluke i propuste onih koji su najodgovorniji u ovom sustavu, a to nisu banke. Najodgovornija je vlada, predsjednik vlade, ministar financija i ministar gospodarstva. Dakle, njihov je zadatak da nađu način kako da novac iz banaka kojeg ima dođe do poduzetnika kojima treba.
Hvala vam lijepo. Idemo na 3. pojedinačnu raspravu, poštovani kolega Brumnić, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, kolegice i kolege. Gledajući ovaj prijedlog u stvari bi čovjek trebao zaključiti da je sve u redu, da je sve 5, ali kad pogledate širi kontekst onda u stvari počnete razumijevati gdje se nalazi problem, pa ću ja onda taj problem pokušat pojednostavit. Prvi problem je vlada, vlada ne radi svoj posao, a jednom davno je negdje tamo blizu Draškovićeve bio jedan dobar grafit koji je govorio TZV odnosno treba znati vladati. Ova vlada ne zna vladati, ova vlada ne zna upravljati. Mi smo danas članica EU, financijska tržišta su nam dostupna, što i ovaj prijedlog pokazuje da imamo odlične financijske uvjete, da imamo financijskih sredstava u vlastitom sustavu, ali ih ne koristimo. Moje jednostavno pitanje svima vama, tko lud posuđuje pare od banke ako ih ima doma? A mi to radimo. Mi danas uzimamo novce izvana, neovisno što naš financijski sustav, kao što je kolega Lalovac na početku govorio, ima više nego dovoljno sredstava i nema ih kome plasirati. Naš drugi ključni problem je osim što Vlada ne zna vladati je činjenica da ta Vlada se sama sebe boji. To je danas njen član ovdje izrekao, država je loš gospodar. Dajte zamislite nekoga tko sam za sebe kaže da loše radi svoj posao. Da smo negdje u normalnom sustavu, taj bi, ako se nalazi na rukovodećoj poziciji u ime države, odnosno ime građana trebao podnijeti ostavku. Ukoliko se nalazi u privatnoj firmi, vrlo vjerojatno bi mu vlasnik te firme isti dan uručio otkaz i onda dolazite do još jednog problema. O njemu su isto nešto govorili, a to je činjenica da u ovoj zemlji je razvoj slučajan. Da u ovoj zemlji mi ne znamo kuda želimo ići. I Europa bi nam vjerojatno i pomogla kada bi znali kuda želimo ići, ali kod nas se razvoj svega što se dešava, dešava slučajno i onda imate na kraju HBOR. Svi su govorili o problemima HBOR-a, njegovoj netransparentnosti. Znate netransparentnost ustvari proizlazi iz njegove političke misije. Doslovce političke misije jer ekonomsku misiju nema. Ekonomska misija bi bila vezana uz hrvatsku državu onog trena kad bi hrvatska država imala razvojni plan i razvojnu ideju što će napraviti, a to nema, pa onda jedino što ostaje, ostaje političko odlučivanje i dodjeljivanje sredstava po političkom ključu. Ono što si nitko ovdje sa strane vladajućih, a ni ovih koji predstavljaju Vladu nije postavio pitanje, odnosno nije ni pokušao dati odgovor, zašto neki hrvatski poduzetnik nema pristup kapitalu koji drže naše banke koje je osigurao, ja bi rekao, naš HNB? To je vrlo jednostavno pitanje. Zašto ono čime trebate upravljati, ne upravljate? I onda kad govorite o poticanju izvoza, pa 90% toga što mi danas zovemo još uvijek izvoz je izvoz u zemlje EU koje su danas naše zajedničko tržište gdje se danas natječemo pod istim uvjetima pod kojima se natječu i svi ostali unutar Europe. I onda jedan ovako zanimljiv podatak koliko je ova država ustvari bitna, odnosno koliko krivo upravlja, a to je činjenica da smo mi zemlja u kojoj je BDP 2020. bio negdje oko 360 milijardi eura, ako se ja ne varam, a proračun 2021. vas iznosi 193 milijarde eura. Znači više od 50% svega što se u ovoj državi troši, događa, proizlazi iz države. I sada konačno ono do čega je ova Vlada svojim upravljanjem dovela, to su mnogi prije mene spomenuli, ali ne toliko jasno definirajući, ja sam to već nekoliko puta ovdje rekao, mi se igramo igre rizik je naš, a dobit je vaša. U ovom slučaju [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] dobit je bankarskog sustava, [[Upadica: Hvala lijepa.]] Oke.
Imate repliku jednu pa možete onda to dodati. Kolegice Peović, izvolite.
Ma da, samo sam htjela dometnuti, znači rekli ste da hrvatska Vlada ne zna vladati i da to sama i priznaje, kažu, mi smo loš gospodar pa da to netko prizna u nekoj firmi, ja ne znam raditi, dobio bi otkaz, ali vlada koja kaže da je loš gospodar, njoj se plješće i ništa joj se ne dešava. No, postavila bi jedno pitanje, ja mislim da kad Vlada kaže da je loš gospodar i kad mi kažemo da Vlada ne zna vladati, da je donekle i amnestiramo za ono što se zbiva na terenu i da Vlada jako dobro zna što radi i da je jako dobro radi ono što je sebi zacrtala jer vi to imate i u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti. Vlada se odriče svih poluga privrednog i ekonomskog razvoja. Zašto? Ja se slažem sa ovim svim kritikama koje su ovdje upućene. Često je riječ o primitivnom političkom utjecaju, ali ovdje je čak riječ o tome da se u potpunosti odriče bilo kakve odgovornosti.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Brumnića.
Pa zahvaljujem. Ja sam nekoliko puta govoreći o programima ove Vlade ustvari konstatirao da je ovo više-manje PR vlada. I to vam je odgovor na sve. Kao što ste vi rekli, da ova Vlada se odriče odgovornosti odnosno kaže, ne želim za ništa biti odgovorna, a jedino čime se bavi je stvaranje magle i mazanjem očiju hrvatskih građana. Mi smo nekoliko puta sa ove govornice slušali hrvatska Vlada je dala hrvatskim građanima. Danas smo dobili, odnosno jučer imate podatak, da je od 12 milijardi koji su dani hrvatskim građanima, što sam ja nekoliko puta govorio, od Europe dobijeno de facto 8 milijardi. Ako na tih 8 milijardi kažete da je plaćeno 25% PDV-a i ostalih doprinosa, onda praktički i preostalih 4 milijarde koje je ova Vlada dala su proizašli iz tih novaca. Evo, hvala lijepo.
Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Grozdane Perić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicama, poštovani kolegice i kolege. Sve ovo što je izgovorila oporba je tragično, a ne istinito i ne pokazuje pravo stanje stvari. Oni umjesto da kažu vidite u ovom mandatu se sačuvalo preko 700.000 radnih mjesta, u ovom mandatu se sačuvalo i u vrijeme Covida 120.000 poduzetnika oni ovdje problematiziraju o ovom zajmu koji itekako pomaže ponovno tim poduzetnicima. Ovdje kažu kolege evo pa zašto ne uzmete od domaće HNB-a banke i pretočite to ovamo i onamo. Pa oni ne znaju osnovne, elementarne metode i bankarskog sustava i inače monetarnog sustava Hrvatske jer da li vi možete svoj, da li želite svoj privatni novac posuditi nekome xy a da za to nemate nikakvu sigurnost. Pa vi ste ukoliko ste uštedili svoj novac taj novac ostavili u banci, a ta banka odgovara svojom imovinom, svojim poslovanjem da vam taj novac i vrati kad vi to budete htjeli. Prema tome, ovdje se radi o 200 milijuna EUR-a koje posuđujemo od IBRD-a i koji na taj način se može kanalizirati upravo u poduzetništvo. A što je HBOR? Pa upravo je banka koja treba i koju je ovaj visoki dom ovlastio da pomaže poduzetnicima na način da dobro gospodari isto tim sredstvima. Kada samo usporedimo da je u 2020. znači HBOR podržao 1809 projekata i čini to 8 milijardi kuna i to je više za 13% u odnosu za 2019. Krajem ožujka prve mjere Covida-19, dakle brzo se reagiralo omogućen je moratorij i reprogram postojećih i odobrenje novih sa 0% kamata. Isto tako, novi način osiguranja kredita gdje preuzima 90% jamstva od rizika povrata kredita, 90% jamstva. Najveći dio odobrenja odnosi se na kreditiranje 1328 projekata u vrijednosti od 5,5 milijardi kuna. Što to znači? Prema strukturi odobrenih kredita tada je upravo u ovoj masi kredita bilo najviše upravo onih koji su bili odobreni za investicije. Pa je u odnosu na 2019. kada je tih bilo kredita 19% u ovima reprogramiranima dakle uz supstancu 49% je bilo upravo u te kredite da bi se sačuvala upravo proizvodnja i nove tehnologije i nova zapošljavanja. Dakle, o čemu pričate? Isto tako, zbog provođenja mjera Covida HBOR je pojedine programe provodio izravno. Broj izravnih odobrenih kredita je povećan za 2,5 puta u odnosu na 2019., a 4 puta u odnosu na 2018. Zbog čega? Zbog brzine, a onda se događa da netko problematizira što se to daje, kome se daje, na koji način se daje. Pa HBOR je banka kao i druga banka i prema Zakonu o pravu na pristup informacijama ona ne može davati samo tako letke o tome kome je i što dala zato ima institucije, zato ima nadzore, zato ima Hrvatski sabor da ga kontrolira.
Imamo jedno repliku, poštovanog zastupnika Brumnića.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, vi ste upravo rekli ono što smo i mi rekli, samo ste to rekli [[Upadica: Ne daj Bože.]] ja da, samo ste to rekli sa strane HDZ-a. I to ste rekli ovako da pojednostavim onima koji su vas slušali. HBOR je HDZ-ova kasica prasica. Zašto? Zato jer u privatnim bankama banke moraju paziti kome daju sredstva, a u HBOR-u ne moraju. Rekli ste ne razumijemo sustav, monetarni sustav RH, HNB je omogućio likvidnost hrvatskim bankama ne bi li ta sredstva plasirala hrvatskom gospodarstvu. Ono što je zadatak Vlade je stvoriti okolnosti i uvjete da se to može napraviti na kvalitetan i transparentan način. Vlada to nije napravila, privatna banka je rekla ja nemam sigurnost za plasman sredstava, a vi se dogovorite poduzetnici s HDZ-om [[Upadica: Hvala.]] i uzmite sredstva od HBOR-a za, koja će u konačnici [[Upadica: Hvala kolega.]] platiti hrvatski građani.
Kolega Brumnić, hvala vam pa ne možete pogledajte 10 sekundi više, ako će svako tako, molim, nemojmo, hajmo, nemojmo to raditi. Izvolite poštovana zastupnice Perić.
Hvala lijepo. Upravo vaše vlade su davale izravne kredite, a HDZ-ova Vlada je preporučila upravo HBOR-u da dijele rizike sa poslovnim bankama, dakle da se ne daju samo izravni krediti. Prema tome, vi to jako dobro znate. A ono što HBOR mora odgovarati upravo ovo što ste vi propitivali, kako i što radi i kako posluje, pa da i ona je banka koja mora voditi računa o tome kako posluje i koliki je povrat, ali isto tako daje ogromne benefite na način da osigurava kao i npr. brodogradnji koju je spasila ova Vlada i ovaj HBOR.
A sada će završno u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče. Uvažene zastupnice i zastupnici. Samo kratko kao i uvijek osvrt na izlaganja, pa ćemo neke stvari razjasniti. Dakle, uvaženi zastupnik Lalovac je mislim upravo rekao ono što je sukus i tema današnjeg dnevnog reda i ove točke potvrđivanja, dakle konstatirao je ima novaca, ali problem nije u novcu i cijeni novca, problem je u dobivanju istoga i država preuzima ulogu i obvezu da omogući lakše dobivanje financijskih instrumenata odnosno lakšeg dobivanja financijskih sredstava našim poduzetnicima jer mi unatoč ovdje što se čulo, pozivanja na određene nacionalizacije banaka ili direktive bankama kako da rade svoj novac, to nećemo i ne možemo raditi. Dakle, niko ne može vama reć da vi morate nekom dati novce, vas, vaše iz džepa ili bilo koje druge. Ta vremena su prošla ako su ikad i bila i hvala Bogu ne ponovilo se ili ne dogodilo se ikada. Tako i bankama, nije HNB dao bankama novac nego je on otkupio ono što su oni platili i omogućio im veću likvidnost. A kako oni raspolažu sa svojim sredstvima to je politika banke i ako banka uz rizičnost ne odobrava onda je tu pitanje države, HBOR-a da umanji tu rizičnost i omogući priljev sredstava poduzetnicima i to je razlog i smisao funkcioniranja i HAMAG-Bicro-a i HBOR-a. Dakle i upravo je uvaženi zastupnik Lalovac ovdje problematizirao te rizike i načine kako se to može tumačiti. Mi ovdje govorimo nema korisnika, uvaženi zastupnik Bernardić kako će se to dijeliti, kako i do sada. U prošloj godini uvažena zastupnica Perić je to i rekla preko 1800 korisnika raznih proizvoda, HBOR od toga preko tisuću samih kredita, preko 3 milijarde i 300 milijuna kuna je plasirano samo prošle godine. Pitanja koja su se pojavila vezano dakle ovo je naša uloga, ovo je naš zadatak osigurati sredstva i plasirati ih, osigurati kolaterale putem sredstava osiguranja, subvencionirane premije tih osiguranja onima koji to ne mogu dobiti redovnim putem u redovnim bankama, neovisno to što banke imaju novaca jel oni procjenjuju svoje rizike na drukčiji način, pogotovo u post kriznom ili još uvijek doduše nismo više u krizi, ali u ovom post pandemijskom kriznom razdoblju što se tiče gospodarstva, pandemija još uvijek traje. Što se tiče prva je ja mislim uvažena zastupnica Orešković spomenula Agrokor, dakle nije Agrokor dobivao i uvaženi zastupnik Bernardić kredite nego društva u članici sustava Agrokor. Trenutno je to negdje oko 500 milijuna kuna koja su dobro osigurana i koja bi se trebala naplatiti sukladno planu koja su ušla u sami i poček i kako je već krenulo ostala su vraćena tako da tu s te strane nema izgubljenih sredstava i HBOR je tu vrlo dobro osiguran po pitanju i kolaterala i samog vraćanja tih iznosa i u krajnjoj liniji društvo pod novim imenom radi i dalje. Što se tiče uvažene zastupnice Peović, ja mogu apsolutno shvatiti njenu poziciju političku koja je iako kolege liberali iz HSS-a možda nisu na tom istom tragu iako su u klubu, ali realno mogu shvatiti i ovo tumačenje moje izjave država loš gospodar, a kad sam lijepo rekao u kojem smislu na temelju čega sam to rekao, vi sada tumačite da država je odličan gospodar i da ja nešto govorim krivo. Činjenice vas demantiraju, a ja sam govorio u odnosu na tržišna poslovanja jer mi smo se davano opredijelili i ne znam ko će mi ovdje jasno lamentirati da država treba gospodariti određenim tržišnim aktivnostima koje se mogu svoditi na ugostiteljstva, turizam, različite uslužne druge djelatnosti itd. Država nema što tu tražiti i sve do sada se pokazalo da gdje god je država nastupala kao vlasnik nekog poduzeća koje radi na tržišnim osnovama nije u dobro u krajnjoj liniji ni poželjno i u tom aspektu tumačite tu izjavu, a ne širiti oko toga da država se dobro ne vlada ili ne znam što drugo što ste izvukli iz ne znam kakvih stvari. A sama činjenica vas demantira to što mi danas ovdje govorimo da nam neko daje 200 milijuna eura po takvim 0,16% kamata jel oni su vjerojatno svi tutleki pa nama koji ne znamo dajemo novce eto tako zato što smo lijepi. Pa sigurno da je razlog od dobro upravljanja i javnim financijama i vođenjem u periodu krize i dosadašnjim radom i ne samo ove Vlade nego svega onog dobrog što je bilo i nadogradnje je dovelo do toga da imamo izuzetno niske kamate, izuzetno dobre rejtinge kreditne pa ne rade oni to samo zato što je neko njima rekao jer budite sigurni vi prvi ovdje bi odmah koristili argument pada kreditnoj rejtinga kao loš pokazatelj rada Vlade, ali kada je to dobro onda to nema veze s Vladom. Vlada loše vlada. Ne može baš i jedno i drugo ići kako god kome paše. Što se tiče uvažene zastupnice Vidović Krišto, proglašavati da su svi lopovi nije dobro jer ako problematiziramo dva, tri plasmana to ne znači da 1800 iz prošle godine korisnika su lopovi. Nije dobro prema njima. A još jednom kažem ako je išta problematično ima ko se treba time baviti. Uvaženi zastupnik Brumnić, što se tiče manje-više ovoga smo sve rekli, HNB sam objasnio, što se tiče kapitala, što se tiče novaca, uvjeta ono što mogu reći samo ja ne želim ovdje sada elaborirati niti imam sve informacije što se tiče poslovanja HBOR-a u petak je na matičnom odboru izvješće o poslovanju za prošlu godinu i pred vas će doći ovdje samo izvješće tako da neću ulaziti u te same detalje. Mislim da je vrlo jasno da ovim zaključno ovim osiguravamo kreditni potencijal kako bi pomogli, kako bi omogućili daljnji razvoj gospodarstva, pomoć u likvidnosti u dobivanju obrtnih sredstava, u refinanciranju u povoljnijim uvjetima tamo gdje inače možda, ne možda, nego gotovo ne bi prošli redovnim putem kod poslovnih banaka. To je naš cilj, to je naš zadatak i to je ono zašto mi danas ovdje radimo i gdje se zadužujmo po uvjetima koji su više nego povoljni, koji mi kao država stojim kao jamci da će ti novci biti vraćeni. To je naš zadatak i to je smisao države, omogućit okvir, stat iza naših poduzetnika i pustit ih da rade sami, ne ulazit u njihove strukture vladanja, strukture upravljanja, vlasništva i radit umjesto njih jel u tom kontekstu bi rekao da država je loš gospodar. Da mi preuzimamo poduzeća i mi upravljamo njima, pa zašto, u kojem smislu, tko je sad ovdje to, uopće odakle to, mislim ja razumijem kolegicu Peović, to je njihov politički diskurs, al se čudim nekim uvaženim drugim zastupnicima jel znam jel smo bili dio i koalicije i nikad nam nije to palo na pamet radit, dapače. Ali pošteno je reći to zastupam, netko zastupa nacionalizaciju, plansko gospodarstvo itd., pa onda sukladno tome i nastupa, a ovo sve ostalo je zamagljivanje. Evo ono što samo mogu još na kraju reći da ispred predlagatelja prihvaćamo nomotehnički amandman odbora … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] aha za slijedeći, pardon onda za slijedeći da, okej može, evo to je to, zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Bernardića.
Poštovani, prije svega državni tajniče, vi ste sami sebe demantirali i to nekoliko puta. Prvo ste rekli da kredit nije odobren Agrokoru nego njegovim povezanim poduzećima, dakle nije šija nego je vrat. Onda ste rekli ne ponovila se ta vremena misleći valjda na ona vremena koja je spomenula Grozdana Perić, a ona je eksplicitno rekla, eksplicitno rekla, da dok je bila SDP-ova vlada odobravali su se ka HBOR-ovi krediti, a sada kad je došla nova vlada šalju se po kredite u banke, dakle ne odobravaju se HBOR-ovi krediti i to ste eksplicitno danas priznali. To ste priznali sada kad ste odgovorili u svome izlaganju potvrdivši da je odobreno u prošloj godini 1000 kredita. Pa znate šta je 1000 kredita? 1000 kredita jedna poslovnica banke u jedan tjedan, dakle HBOR očito nije radio svoj posao, a vaš posao nije da politički docirate zastupnicima jer to ste mogli dok ste bili zastupnik, prije nego što vam je stranka propala kad ste se prodali HDZ-u.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem uvaženi kolega Bernardić, oprostite mi molim vas, samo da … [[Govornik se ne razumije]] o ovom propadanju stranke i stanju u strankama mi je ovaj malo samo ironično. Ovaj, dakle ja kad sam govorio o prošlim vremenima mislio sam o vremenima socijalnog samoupravljanja komunizma i svega onoga što je bilo u planskoj privredi prije ne sada ovaj dio. Dakle, što se tiče ovih preko 1800 različitih korisnika je prošle godine iskoristilo različite proizvode, od toga samo jedan od njih su bili izravna, izravna kreditiranja. Tako da realno manje-više stojim iza onoga što je rečeno. Naravno da moj zadatak je ovdje radi javnosti informirati ono što je stvarno točno i precizno dakle to shvaćam i kao svoju obvezu, ne samo kao dužnosnika nego samo i kao čovjeka koji uvijek nastoji biti, ne nastoji nego uvijek i je iskren kod onih stvari i razluči što je istina, a što nije.
Poštovana zastupnica Peović.
Dobro, pokušavali ste diskreditirati moje političko opredjeljenje rekavši da potpuno ga razumijete, ali da mi ovdje ne možemo govoriti o nacionalizaciji, o privrednoj ekonomiji, o planskoj ekonomiji itd., nikad nisam niti upotrijebila riječ niti nacionalizacija, ni planska privreda, iznenadilo me evo da kolege iz SDP-a govore o komercionalnim bankama da bi trebale financirati poduzetništvo u Hrvatskoj, što se može stvarno samo nacionalizacijom, ali oni to vjerojatno neće reći, ali nitko stvarno nije spomenuo nacionalizaciju banaka. Ali ono što sam ja vas pitala, znači vi kažete država nije dobar gospodar i onda kažete pa ne možemo mi ugostiteljstvo, turizam, ja uopće nisam govorila o ugostiteljstvu i turizmu, vi ste u vlasti, znači država je vlasnik tekstilne industrije Orljava. Država je bila vlasnik znači većinski vlasnik Podravke itd., znači to su tvrtke koje vi za njih već govorite mi nismo dobar gospodar, znači u 1800 korisnika, ja se s vama slažem, nisu svi lopovi [[Upadica: Hvala vam lijepa]] pa postoji sistemska korupcija koju vi provodite s tim svojim apliciranjem te maksime da niste dobar gospodar.
Odgovor poštovanog državnog tajnika Čuraja. Hvala vam lijepa. Dobro molim vas, ajmo, ajmo se sad dogovorit hoćemo se pridržavati Poslovnika ili nećemo il će svako govorit kako god hoće. Pa dajte se konačno zberite malo i pridržavajte Poslovnika kojeg smo svi usvojili. Svatko može govoriti 10, 15, 20 sekundi dulje vrlo lako i kad ćemo onda doći na red i onda ćemo pričati da neke važne točke dolaze na red u 10 sati navečer i silno ćemo se zbog toga buniti, uzbunjivati javnost zbog toga, jel, a nećemo se držati reda. Pa ajmo se svi držati reda, molim vas. Izvolite, odgovor poštovanog državnog tajnika.
Dakle zahvaljujem. Prije svega mislim da sam pojasnio ovog što se tiče uloge države u vlasništvima i upravljanju određenih tržišnih subjekata ili subjekata na tržištu koji nisu od strateške važnosti, infrastrukturne ili neke, zna što država mora se pobrinuti i što njen, njen je zadatak. To jednostavno govore činjenice i to govori povijest da u konačnici što nema država tražit niti u proizvodnji bilo kojih tržišnih segmenata korisnika naših građana na ovakvom europskom tržištu nego treba poticati i stvarati okvire, davati da sami ljudi znaju raditi i da mogu raditi, a ne da ih na bilo koji način ograničava i to je smisao ovoga, dakle ići u to da se nacionalizira ili da bilo kako država upravlja s nečim se pokazalo tijekom ovih 30.g. i prije i svugdje u svijetu, ne samo kod nas, da baš nije pametno i ne bude dobro, ne govorim o strateškim granama.
Repliku ima poštovani zastupnik Brumnić.
Pa poštovani državni tajniče, kad kažemo treba znati vladati onda upravo govorimo o istome. Vi ste rekli stvoriti okolnost, naravno zadatak vas koji upravljate je stvorit okolnosti u kojima će hrvatsko gospodarstvo moći dobivati financijska sredstva od hrvatskih banaka jer će hrvatske banke, ovo kad kažem hrvatska, onda posluju na tlu Hrvatske, naravno nema hrvatskih banaka sve su strane, ima sigurnost naplate. Ono što je problem, što niste stvorili okolnosti. Kada kažete da ste dobili povoljan kredit izvana, da, dobili ste ga, ja sam to nekoliko puta rekao, mi smo danas članica EU i da, s tog naslova nam je bolji kreditni rejting. Ono što je problem, što kad loše plasirate taj kredit, te novce će vratiti hrvatski građani i to je ključni problem.
Poštovani državni tajnik.
Dobro. Evo, sad dolazimo na ono što je zapravo sama tema, dakle moramo biti svjesni okolnosti u kojima danas posluju naši gospodarstvenici, oko okolnostima krize, naravno, ukoliko zbog zdravstvenog aspekta se nekome ograniči rad, to je potpuno razumljivo, treba stvoriti i dati daljnje okvire da se pomogne. To je upravo i smisao. Nismo mi ovdje sada i cijeli svijet i Eurozona odnosno i cijela Europa u, zabilježila negativan rast gospodarstva, odnosno pad BDP-a zato što je ne znam što loše upravljala. Znamo koji su to razlozi, znamo zašto ovo radimo. Dakle, apsolutno danas omogućujemo svim gospodarstvenicima koji i zbog izvoza i imaju problema likvidnosti i zbog utjecaja ove gospodarske krize, mini krize koja je bila, dajemo okvir da bi ih pomogli za, a tamo gdje poslovne banke zbog uvjeta krize ne mogu ili ne žele.
Kolega Brumnić je dignuo povredu Poslovnika, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Pa povrijeđen je Poslovnik što državni tajnik ne govori uopće o temi. Znači ovo o čemu je sada meni pokušao odgovoriti uopće nije tema ove rasprave. Nemojte se ljutiti, ali onog trena kad se nađu u nebranom grožđu, tog trena skreću na potpuno treće teme koje nisu predmet rasprave. Ja bih molio da upozorite govornika kad to radi.
Kolega Brumnić, ja upozoravam vas i izričem vam opomenu sukladno čl. 239 i nemojte to raditi. ... [[Upadica se ne čuje.]] Nemojte, niste se ni pozvali na članak na koji uopće, počevši od toga, a kamoli da dalje. Poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, pa ja mislim da je jasan cilj ovog Zakona, a to je da su, podržati oporavak izvoznika u privatnom sektoru od gospodarskog utjecaja pandemije Covida, poboljšati pristup financiranje za poduzeće ... [[Govornik se ne razumije.]] slabijim pristupom financijskim uslugama i slabije razvijenim regijama i ojačati institucionalni kapacitet HBOR-a. Ja ne razumijem oporbu da cijelo vrijeme govori o nekakvim ... [[Govornik se ne razumije.]] mislim da je Vlada radi dobro svoj posao i svi oni poduzetnici koji su iskoristili sa, ili kredite koje su dobili u sad ovoj pandemiji da itekako znaju da je bez pomoći Vlade bi puno poduzeća, poduzetnika propalo i ja jednostavno ne razumijem zašto bi Vlada radila loš posao i da bi Vlada bila loš gospodarstvenik, mislim da je Vlada itekako dobar gospodarstvenik, pogotovo u ovoj kriznoj 2020. g. gdje se pokazuje da je stvarno odradila svoj dobar posao. Hvala.
Poštovani .../nerazumljivo/... poštovani državni tajnik.
Uvažena zastupnice Dreven Budinski, dakle apsolutno je pravo svakog zastupnika da problematizira i ističe ono što smatra da je bitno, mijenja, sugerira, predlaže na način na koji on to vidi i moje je da dam okvire i vratimo se u sami dio točke dnevnog reda, bez obzira bilo to točno, netočno i svako koristi svoju političku stajalište da promovira određene svoje politike. Ono što je ovdje presudno, bitno, ono što je suština, mi ovim ugovorom o jamstvu otvaramo kreditni potencijal koji će koristiti naši poduzetnici, mala, srednja poduzeća, srednje kapitalizirana poduzeća, 99%& i na taj način apsolutno se pokazujemo kao netko tko koristi sve svoje mehanizme koje treba koristiti na interes građana, u konačnici, ali ovdje poduzetnika i u tom segmentu ovo je primjer dobrog upravljanja i dobrog ponašanja. Ono što se tu naravno, može uvijek zloupotrijebiti i iskrenuti riječi, to ostaje javnosti da sama protumači.
Repliku ima i poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Pa evo, poštovani državni tajniče, mislim da ovi kolege zaboravljaju kakva je bila 2020. g. i da je i utjecaj pandemije i evo, nažalost i potresa, spustila prihode poduzeća mnogih za 50, 70, 90% i gore. Prema tome, kada se Vlada odlučila na ovaj model, onda je to dalo zapravo mogućnost da se dodatno pomogne poduzetnicima i da se pronađu jeftini izvori financiranja, čime zapravo omogućava da svatko dođe do likvidnih sredstava, a ne samo oni koji mogu to opravdati komercijalnim bankama. Uz to zaboravljaju da je u prethodnim godinama Vlada odnosno dala preko 2,7 milijardi kuna za spas brodogradnje, a još preko 4,5 milijarde za protestirana jamstva.
Poštovani državni tajnik.
Evo, zahvaljujem. Da, u kontekstu u smislu odobrenih kredita u prošloj godini svakako treba gledati u samom pandemijskom ozračju, stanja gospodarstva, pada svih gospodarskih aktivnosti, dakle mislim da je to bespredmetno ovdje ponavljati. Mi s ovim apsolutno dajemo nove mogućnosti, novi kreditni potencijal. Naravno, različiti su ovdje bili prijedlozi prije godinu i pol dana kako pomoći, mislim da smo na adekvatan način sukladno i mogućnostima koje smo imali, čak apsolutno se suočili i stavili i ovdje u pravilu i dosta konsenzusom u izglasali i određene i mjere i pomoći i u krajnjoj liniji, okrenuli se, sa ovakvim primjerima i ovakvim mogućnostima našim poduzetnicima i građanima. Tako da, naravno, možemo problematizirati i neke druge stvari ali teško je da date i 1000 dobrih stvari, ona 1001. ne smije vam obilježiti i biti predmet da ovih 1000 ostane, [[Upadica: Hvala.]] bude problematizirano kao nešto loše.
Hvala. Time zaključujem raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Poštovane, zastupnice i zastupnici, kao što smo jutros odlučili, sad idemo na objedinjenu raspravu o sljedeće dvije točke, a to je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 151 i - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o alternativnim investicijskim fondovima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 152; Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 85. Ustava RH i Članka 172. i 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, te Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu financija, Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče. Dakle, sukladno kako ste i naveli objedinjena je rasprava o konačnim prijedlozima Zakona o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom i Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o alternativnim investicijskim fondovima. Kako smo i u prvom čitanju ovdje tijekom svibnja proveli i raspravu, podsjetit ću samo na što se točno odnose i same izmjene ovih sada zakona u drugom čitanju. Prije svega u hrvatski pravni sustav prenose se odredbe direktive koje se odnose na prekograničnu distribuciju subjekata za zajednička ulaganja, ali se i osiguravaju pretpostavke za provedbu uredbe o olakšavanju prekogranične distribucije upravo za, i za jedan i za drugi zakon. Znači generalno oba akta su usmjerena na uklanjanje upravo ovih prepreka, što ste tiče samog trgovanja u prekograničnim investicijskim fondovima kao i na harmoniziranje različitih praksi u državama članica u odnosu na samo prekogranično trgovanje samih fondova. Naravno prije svega kako bi oni to najjednostavnije rekli, uveli jednaka pravila igre za sve kako netko ne bi zbog nekih možda liberalnijih i smanjenih ograničenja bio u prednosti prekograničnog trgovanja u drugoj državi članici u odnosu na tu, ta pravila igre da tako kažem u samoj državi članici u kojim oni vrše svoje aktivnosti. Dakle, uz administrativno i regulatorno rasterećenje samih alternativnih investicijskih fondova osigurava se i opseg povećanje transparentnosti nacionalnih zahtjeva vezano za samo trgovanje i za povećanje zaštite ulaganja. Dakle, nešto što već kroz razno razne direktive i uredbe se radi na razini same EU je to da se želi maksimalno ići u transparentnost u zaštitu ulagatelja u konačnici i građana, ali s iste strane i s isto vrijeme povećavanja mogućnosti plasmana, liberalizacije odnosno da se što više sredstava koristi za ulaganje pogotovo u ovim kriznim razdobljima. Dakle, tu se pomiruju dvije različite strane u kojim želimo što više aktivnosti potaknuti na tržištu kapitala uz što veću sigurnost ulagača, samih ulagača. U konačnici ono što znamo da kroz zadnju financijsku krizu se to vrlo može lako prenijeti na same građane. Što se tiče, prvo ću kratko o izmjenama i dopunama Zakona o alternativnim investicijskim fondovima, skraćeno AIF. To je investicijski fond koji osniva društvo za upravljanje samom alternativnim investicijskim fondom sa svrhom i namjenom prikupljanja sredstava javnom ili privatnom ponudom od ulagatelja te ulaganje tih sredstava u skladu s unaprijed određenom strategijom i ciljem ulaganja alternativnog investicijskog fonda, a isključivu korist imatelja udjela toga fonda. U RH trenutno posluje 36 alternativnih investicijskih fondova kojim upravljaju 18 društava i sa 30.6. njihova imovina je 4,9 milijarde kuna. Za razliku od otvorenog fonda sa javnom ponudom, ovdje kod alternativnih je dozvoljeno ulagati u širi spektar imovine. Znači on može biti prepoznat kao otvoreni i zatvoreni. Otvoreni u RH nemaju pravnu osobnost, a zatvoreni imaju osnovani su kao dioničko društvo i društvo s ograničenom odgovornošću i upravo kasnije vidjet ćete u samim ovim izmjenama uvodi se i nova mogućnost, a to je osnivanja komanditnog društva. Oni mogu nuditi udjele u obliku dioničkih društva koji su osnovani, oni mogu nuditi javnom ili privatnom ponudom s time da je privatna ponuda namijenjena za one stručne, specijalizirane odnosno profesionalne ulagatelje odnosno kvalificirane. Što se tiče usklađivanja sa pravnom stečevinom ona ovdje se odnosi na upravo spomenutu prekograničnu distribuciju, na direktive, na te se s tim osiguravaju provedbe uredbe za olakšavanje prekogranične distribucije odnosno cilj navedene direktive i uredbe odnosno posljedično i zakona je uklanjanje identificiranih regulatornih prepreka u funkcioniranju jedinstvenog tržišta EU konkretno za te alternativne investicijske fondove. To je upravo ovo uvodno što sam i rekao. Dakle, tu je s ovime se uvidjelo da je bilo potrebno osigurati ravnopravne i transparentne uvjete upravo s tim, u svrhu olakšavanja tih prekograničnih aktivnosti i naravno povećanja same zaštite. Vidjelo se da također smisao tih direktiva odnosno direktive i uredbe da je bilo neophodno harmonizirati različite prakse koje su se primjenjivale, dakle sve u cilju da se zbilja dobije jedno jedinstveno tržište kod samih aktivnosti. Uvodi se tu što se tiče nekih od ovih izmjena odnosno izmjena i dopuna u kontekstu se uvodi predmarketinških aktivnosti koje su definirane različitim nacionalnim pravnim sustavima i same definicije predmarketinških aktivnosti i uvjetima po kojim su one dopuštene dakle to je jedan od načina kako mogu biti jednaka pravila igre za sve. Negdje su one bile liberalnije postavljene pa su u tim državama se mogli i drugačije oglašavati, u ostalima na manji način i što upravo kako bi se odgovorilo na te razlike u kontekstu tog ujednačenog postupanja. Dakle, ovime konkretno se predviđa usklađena definicija predmarketinške aktivnosti te uvjetima po kojima se one provode. Jedna od izmjena i dopuna da se propisuje obveza provođenja postupaka obavještavanja nadležnog tijela odnosno identifikacije radi izbjegavanja zaobilaženja pravila o prekograničnom trgovanju i obavještavanju nadležnog tijela države članice domaćina društva za upravljanje alternativnim i investicijskim fondovima o namjeri trgovanja istim fondovima koji su upravljali na njenom teritoriju dakle da regulatori dobivaju informacije o uključivanju drugih fondova iz drugih država. Propisuju se dalje pravila za povlačenje obavijesti o trgovanju udjelima alternativnih investicijskih fond u državi članici domaćinu odnosno na jedan ili više alternativnih investicijskih fondova, dakle sve naravno u svrhu zaštite ulagatelja. Sami fond koji trguje u određenoj državi članici domaćinu dužan je dati opću ponudu za otkup udjela bez naplate … koja mora trajati minimalno 30 dana. Neke od još izmjene kojim se ovdje prepisuje u odnosu na obavijesti o namjeravanoj promjeni podataka iz obavijesti dokumentacije koja se dostavlja vezano uz obavijest o namjeri trgovanja. Dakle, propisuju se time jasna postupanja u odnosu na iste sama trgovanja i također prenosi se čl. 61. direktive vezano uz bonitetni sami nadzor kojom se propisuje minimalni regulatorni kapital društva za upravljanje. Kao što sam rekao alternativni investicijski fondovi predstavljaju dobar izvor alternativnih odnosno alternativni izvor financiranja poduzeća jel nisu namijenjeni svim ulagateljima zbog interesa profesionalnog ulagatelja, oni mogu i jedan od zadataka zašto … radi je doprinijeti povećanju gospodarske aktivnosti. Ono što smo paralelno sa ovim direktivama što je naš regulator odnosno HANFA odradila je provela izvješće odnosno napravila izvješće o provedenom savjetovanju u kojem smo detektirali određene mogućnosti usklađivanja odnosno izmjena zakona kako bi još više pospješili naše vlastito tržište, znači u javnom savjetovanju sudjelovala su društva za upravljanje investicijskim fondovima, predstavnici industrije, ulagatelji itd. i u tom smislu pridružene su izmjene kod onih područja gdje je moguće provesti regulatorno rasterećenje da se pri tom ne ugrožavaju ciljevi zaštite ulagatelja. Dakle, uklanjaju se ovim izmjenama uklanjaju se i regulatorne zapreke i administrativno rasterećenje za poslovanje društva za upravljanje alternativnim fondovima kako bi se otvorio upravo dodatni prostor za sama ulaganja. Ono što najvažnije neke od tih stvari kao što sam uvodno i spomenuo u odnosu na alternativni investicijski fond s pravnom osobnošću dobivamo i društvo za upravljanje koje se može i registrirati kao komanditno društvo, to se radi zapravo o društvu osoba koje prema svojim karakteristika najviše odgovara tzv. partnership obliku koji u drugim državama članicama osnivaju fondove rizičnog kapitala odnosno poduzetničkog kapitala. Do sada je to bio klasično dioničko društvo ili društvo sa ograničenom odgovornošću. Također ono što je bitno da se ovim prijedlogom u svrhu alternativnog načina financiranja predlaže dodatno urediti pravni i regulatorni okvir kako bi se alternativnim investicijskim fondovima dala mogućnost davanja zajma. Dakle, izuzetno bitno u kontekstu i prošle točke dnevnog reda i općenito mogućnosti financiranja gospodarstva, dakle nije samo kreditne institucije te koje mogu biti izvor određenih financiranja. Što se tiče samih veličina i daljnjeg rasterećenja odnosno lakšeg administrativnog rasterećenja, prema važećem zakonu razlikujemo malo, srednje i veliko društvo za upravljene alternativnim investicijskim fondovima ovisno o ukupnoj vrijednosti imovine i upravo s time se diže prag sa 75 na 350 milijuna kuna u slučaju korištenja financijske poluge odnosno milijardu i 400 milijuna ako se ne koristi, što to znači da ćemo mi time dobiti devet malih društava koji su do sada bili klasificirani kao srednji, također i dva nova srednja. Što to znači zapravo jer njima je propisan malima najmanji set obveza i najveću fleksibilnost u samom poslovanju u odnosu na ostale kategorije. Dakle, administrativno rasterećenje, veća mogućnost također ovim izmjenama i dopunama pogotovo smanjujemo za mala i srednja da ne moraju imati minimalno dva člana uprave nego jednoga, a znamo što to znači za troškove i za sve drugo i naravno što se tiče samih naknada ulaznih, izlaznih i ostalih za poslovanje malih puno je jednostavnije, breže i time nastojimo malo povećati aktivnosti na samom tržištu kapitala. Također iznos na temelju kapitala za mala društva se smanjuje za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima sa postojećih 500.000 na 400.000 kuna. Ono što skraćeno što se tiče koncepta odobrenja osnivanja samih alternativnih investicijskih fondova s privatnom ponudom, a sve opet s ciljem regulatornog rasterećenja. Radi se razlika između postupka odobravanja i osnivanja alternativnih investicijskih fondova s javnom ponudom i onih sa privatnom ponudom koji ono kao što sam rekao se nude isključivo profesionalnim i kvalificiranim ulagateljima. Znači oni koji se nude profesionalni i kvalificirani idu u jedan ubrzani postupak, 10 radnih dana od primitka potrebne dokumentacije i pravila itd. ono što je sigurno pospješuje samo i osnivanje, ali prije svega i sami rad i ubrzava. Ono što je razlika u odnosu između prvoga čitanja određenih nomotehničkih izmjena, prihvaćene su primjedbe prijedloga Odbora za zakonodavstvo, znači dodana je odredba da će HANFA u okviru postupaka izdavanja za odobrenje za rad samih fondova, samo da vidim, dakle da će se zapravo radi ujednačenosti Zakona o investicijskim fondovima te postizanju veće jasnoće dodna je … kojom se Upravno vijeće HANFA-e donositi pravilnike da se određenim da se pojašnjenje se smatra iskustvo rada u tijelu državne uprave, dodan je novi članak koji se odnosi na mogućnosti osnivanja … u obliku komanditnog društva to smo rekli da time koriste pojam …/nerazumljivo/… dorađeni opis prekršaj koji odgovara sadržajno onom na koji se poziva. I ono zaključno što se tiče alternativnih investicijskih fondova mi ovime ispunjavamo naravno našu propisanu obvezu usklađivanja i ujedno koristimo i ovu priliku kako bi i išli korak dalje kao što sam najavio da uvode određena administrativna i regulatorna rasterećenja. Eto, što se tiče Zakona o otvorenim investicijskim fondovima sa javnom ponudom, vrlo kratko s obzirom na vrijeme koje je preostalo. Dakle, razlozi donošenja su također daljnje usklađivanje hrvatskog regulatornog okvira na području tržišta kapitala s pravnom stečevinom te osiguranje pretpostavki za provedbu uredbi i direktiva koje smo već rekli imaju opet isti cilj. Neću su ponavljati oko prepreka …/nerazumljivo/… i samo ujednačavanje praksi. Dakle, što se tiče konkretnog zakona glavni ciljevi izmjene i dopune uspostavljanje sustava koji omogućava obavljanje zadataka u odnosu na trgovanje …/nerazumljivo/… fondovima dakle navedenim fondovima otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom te stavljanje istih na raspolaganje malim ulagateljima u svakoj državi članici u kojoj društvo za upravljanje namjerava trgovati. Propisuju se pravila za povlačenje obavijesti o trgovanju udjelima …/nerazumljivo/… fonda u državama članici domaćinu u odnosu na jedan ili više samih fondova. Propisuju se postupanja vezana za obavijest o namjeravanoj promjeni podataka iz obavijesti, dokumentacija koja se dostavlja uz obavijest o namjeri osnivanja podružnica, ono što sam spomenio dakle obaveza samog javljanja uvodi se pojam …/Govorni govori stranim jezikom./… posebna vrsta otvorenog investicijskog fonda s javnom ponudom čije se, čijom se barem jednom klasom udjela trguje tijekom dana na uređenom tržištu ili multilateralnoj trgovinskoj platformi te su propisane one određene specifičnosti. Tu bi se samo kratko zadržao oko ETF-ova, dakle to je jedan, jedan od zapravo pojam samih odrednica tu se radi prvenstveno o usklađivanju smjernica na same Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire. Znači mi kao ETF fond ulažemo u određene indekse koji su određeni određenim indeksima na burzi dakle da li je to segment IT industrije određenih znači dionica koje pripadaju jednome sektoru. Dakle, ne ulažem u pojedinačnu tvrtku nego branšu ako mogu tako reći. To može biti i indeksima na samoj burzi, ali može biti i direktno što se tiče nafte, zlata ili drugih vrijednostima kojima se mogu trgovati i time se zapravo diverzificira odnosno smanjuje sami rizik ukoliko mi tipujemo ako možemo tako reći na određenu branšu, da li je to IT ili nešto drugo onda se tu preko tog fonda ulaže jedan manji iznos sredstava ili veći tako svejedno u više njih i time se sigurno umanjuje rizik i povećava mogućnost samog prinosa odnosno ostvarenja same zarade. Što se tiče samog izmjena u odnosu na obvezi sadržaj prospekta kao glavnog dokumenta kod bilo kojeg investicija koje idu na burzu prospekt je onaj koji odlučuje koji daje sve potrebne informacije ulagatelju vezano uz određeni da li fond, da li investiciju, da li društvo, da li bilo što ili netko tko na bilo koji način ide prema burzi. Tu se dolazi do razdvajanja profila rizičnosti od elemenata ulaganja, dakle manje-više se stvara obveza da društvo za upravljanje u slučaju korištenja drugih alata za upravljanje likvidnošću osim obustave izdavanja ili otkupa udjela obavijesti naravno Hrvatsku agenciju za nadzor financijskih usluga. Samo kratko ovo što se tiče nekih podataka, trenutno imamo 94 otvorena fonda s javnom ponudom tzv. …/nerazumljivo/… njima upravlja 11 društava i što se tiče zaključno sa kolovozom ove godine to je 21,1 milijarde, milijarde kuna. Apsolutno manje-više mi s ovim bi ispunili određene propise propisane obveze usklađivanja svog zakonodavstva. Ono što se tiče razlike u odnosu na prvo čitanje određene opet amandmani odnosno primjedbe i prijedloge Odbora za zakonodavstvo radi ujednačenosti sa Zakonom o alternativnim investicijskim fondovima isto ona stvar koju smo i …/nerazumljivo/… upravnog vijeća HANFE. Dodane druge izmjene u odnosu na prvo čitanje je Članak 13. kojim se u Članku 119. stavka 4. važećeg zakona mijenja rok na način da se riječi 7 dana zamjenjuju riječima 5 radnih dana odnosno ovim smo prihvatili primjedbu HGK upućene na Odboru za financije i državni proračun tijekom rasprave u prvom čitanju, dakle nije 7 dana nego 5 radnih dana kao rok. I još s time je dodana odredba kojom je propisano da se za bitne promjene prospekta o kojima smo govorili …/nerazumljivo/… fonda mora ishoditi odobrenje HANFE te specifirano koje su bitne promjene prospekta samog, samog fonda. Znači ovime je kao što sam rekao ispunjavamo svoju obvezu usklađivanja i ono što kao rezultat svih navedenih izmjena i dopuna očekuje se povećanje i prekograničnih aktivnosti za upravljanje, lakša i jednostavnija razmjena informacija te osiguranje većeg izbora dostupnih proizvoda samim ulagateljima i …/nerazumljivo/… i samo poticanje tržišta, ulaganja na tržištu kapitala i mogućnosti …/nerazumljivo/… kad smo imali u alternativnim svjetskim fondovima i financiranja gospodarskih aktivnosti. Evo zahvaljujem na pozornosti. Aha, pardon ostao mi još u ovom dijelu da amandman koji smo dobili od Odbora za zakonodavstvo ćemo nomotehnički ga prihvaćamo u potpunosti.
Hvala lijepa, imamo više replika prva je poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Državni tajniče u svom ste izlaganju spomenuli 94 otvorena fonda s javnom ponudom, molim vas informaciju da li je točan broj 94 ili 97? Koliko iz točno posluje u Hrvatskoj 94 ili 97 jer ima informaciju da ih je zapravo 97. To je prvo pitanje i drugo s ovim usklađivanjem s pravnom stečevinom EU i europskim standardima zapravo će biti omogućeno prekogranično trgovanje, s jedne strane. S druge strane ste isto tako se u zakonu smanjuju i pragovi koji će promijeniti statuse nekih fondova, ako govorimo o alternativnim fondovima. Ja bih vas molio informaciju, da li ste napravili neku projekciju koji će bit efekti na naše gospodarstvo? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Da, tako je. U onom prvotnom, kad smo bili na, u lipnju, bilo je 97, danas je 94, 3 su u likvidaciji. Što se tiče procjene efekata, naravno, ono što je cilj transponiranja direktivi, odnosno implementiranja uredbi je povećana mogućnost, mogućnost je povećanih aktivnosti, jednaka pravila igre za sve. Očekujemo to da isto u neku mjeru, u nekoj mjeri s obzirom na naš stupanj razvoja, tržišta samog kapitala i naše brojeve se nešto i u tom smjeru omogući, pogotovo kad govorimo o alternativnim investicijskim fondovima jer upravo HANFA je provela to savjetovanje sa onima koji to rade, koji su se javljali, koji imaju direktan, direktna i saznanja što ih koči i što im ne omogućava, da tako kažem daljnji razvoj i daljnje djelovanje i mislim da s ovim, nekoliko ovih izmjena i većinu njih ćemo uspjeti povećati aktivnost na tržištu, dakle teško je jako reći koliko, jer to ovisi o samim tržištima i ulaganjima i o naravno, u konačnici, pismenosti i informiranosti naših i poduzetnika, i u konačnici, građana.
Poštovani zastupnik Troskot.
Poštovani državni tajniče, moje pitanje je sljedeće. S obzirom da ste govorili o investicijskim fondovima, svjetske centralne banke najavljuju da će doći do povećanja kamatnih stopa, što automatski znači i povećanje vrijednosti duga. Moje pitanje za vas, s obzirom da to sad sve usklađujemo sa EU, da li će to po vama kamatne stope recimo, utjecati i na talijanski dug koji će na kraju 2021. g. biti 1,5 puta dakle, talijanski BDP? I drugo, dakle vidim da predstavnici fondovske industrije polako već govore da je igra gotova za ulaganje u dug s obzirom da su do sada u obveznice, dug, kredite, itd., s obzirom da su obveznice bile, odnosno kamate njih, dosta niske, da li smatrate da će ta, da je igra gotova za te obvezničke fondove i da li vidite te trendove da se preusmjeravaju polako u alternativne investicijske fondove, s obzirom da su oni generatori rasta u gospodarstvu EU?
Poštovani državni tajnik.
Evo, zahvaljujem na ovom konciznom i kvalitetnom odnosno pitanjima, što su direktno vezani uz temu. Što se tiče kamata i vašega primjera, teško je reći kako će to imati utjecaja na tržište, ali iz iskustva sigurno znamo da jedna od većih članica država EU i uvijek ima utjecaja, ne samo Eurozonu, pogotovo ako su članice Eurozone, da to bi bilo od bilo koga odgovorno reći da se to jednostavno otkloni, da nema nikakve veze na tržištu kapitala, odnosno tržištu samih kamata. Naravno da ima mjera i ima i mogućnosti kako se to može minimizirati, ja vjerujem da će one sve biti na razini europske i Središnje banke i samih sustava poduzetništva. Što se tiče ulaganja u obveznice, apsolutno evo, tu bi ja povukao paralelu i sa našim mirovinskim fondovima, znamo da su bili prinosi vrlo dobri na obveznice i da su kapitalizirana sredstva itekako rasla i da. Ovo je jedan od mogućosti da se oni transferiraju u druga ulaganja u kojima rade svoje zadatke i donose dodatne prinose, tako da očekujem da i ovo prepoznaju, prije svega i fondovi, kao dobru priliku za ulaganje sredstava koji je njihov i sami posao.
Poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Kad govorimo o ulaganju u fondove, RH tj. njeno stanovništvo i ranije s velikim oprezom pristupalo istom i očigledno je kako nismo skloni ovom načinu ulaganja i investiranja, a sad za vrijeme Covid krize postoji još veći oprez građana da ulažu u fondove i takav način jednostavno vide kao rizično ulaganje. Pitam vas, kako će ovi novi zakonski okviri i ove predložene izmjene i dopune zakona potaknuti građane na ulaganje ove vrste i na koji način država potiče, zapravo koliko educira naše građane i poduzetnike kako bi povećali aktivnosti i kako bi iz se zapravo usmjerilo u ove oblike financiranja i ulaganja.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem. Dakle uvijek određeni rizik postoji i ovo, ovdje govorimo o ulaganjima u kojima je taj rizik, izuzetno se vodi računa o riziku i sigurnosti ulaganja i zaštiti ulagača, pogotovo kad sam govorio o samim Exchange Traded fondovima, dakle ETF-ovima kao vrsta, podvrsta otvorenih fondova s javnom ponudom u kojima se taj rizik minimalizira jer se ne ulaže u jednu obveznicu, odnosno u jedan vrijednosni papir ili instrument nego u više njih koji su grupirani po određenim sektorima. Također, informacije i to ste dobro detektirali, opismenjavanje, sad je u izradi, praktički u implementaciji novo 7-godišnje, novi period akcijskog plana i to je sigurno nešto što je zadatak svih Vlada do sada i ove Vlade da pokušavamo što više kroz različite modele i različite institucije doprijeti do građana kako bih ih upoznali sa samom mogućnostima. Naravno, glavni preduvjet je da građani moraju imati sredstava koje će ulagati i tu ja vidim da je isto jedan od prvih preduvjeta koji se napravi. Prvo morate imati određena ... [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovana zastupnica Peović.
Evo, rečeno je da je ovo jedan od najsigurnijih načina ulaganja. Tu se ne bi složili oni koji su ostali bez svojih ulaganja u prošloj 2009. g. krizi. 2016. je uvedena nova verzija ... [[Govornik se ne razumije.]] znači to je već treća verzija. Navodi se uvijek da je riječ o većoj sigurnosti investitora, manjoj izloženosti rizicima, itd., no očito je da, mislim ta, taj mehanizam ne neutralizira krize već samo daje legitimaciju potpuno nesigurnom i krizama usmjerenom sustavu. Dakle, pitanje je tko će odgovarati za izgubljena sredstva iako pitanje je u našem slučaju tko će uopće investirati, uzmemo li u obzir da je prije početka korona pandemije 70% stanovništva nije uopće imalo mogućnosti štednje iz svojih dohotka, a da je 90% štednih uloga u bankama bilo samo do 10 tisuća kuna.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem. Dakle, da, rizik uvijek postoji. Što se tiče samih vrsta investicijskih fondova, imamo 4 velike kategorije, novčani, obveznički, mješoviti i dionički. Novčani su naravno, najsigurniji, najnesigurniji ili najrizičniji su dionički fondovi i uvijek je jedna diversifikacija samog fonda koji ulaže u sve četiri grupe isto jedan znak kako se upravlja potencijalnim rizicima. Mi što se tiče ove mogućnosti, dakle mi cijelo vrijeme dobivamo informacije kako rastu depoziti naših građana, dakle očigledno i kad dođe kriza i općenito i bez krize su rasli depoziti i određena sredstva postoje kod, ja ću se složiti možda ne velikog broja građana nego u toj disproporciji i sigurno da je pametnije i ta sredstva bolje investirati u ovakve stvari, poticati razvoj tržišta kapitala jel moramo reći da ti fondovi na neki način potiču i samo gospodarstvo, ne na neki način ako smo sada omogućili alternativnim investicijskim fondovima da davaju zajmove znači ne samo kreditne institucije time ćemo zavrtiti taj krug i sigurno da tu možemo očekivati širu dobrobit.
Poštovani zastupnik Škoro.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Govoriti o sigurnosti na tržištu ovoga tipa je ako zagovaramo slobodu tržišta to je iluzorno. Činjenica je da hrvatski građani trenutno imaju negdje na razini ¾ BDP-a štednje oko 300 milijardi kuna od toga 60-ak milijardi avista. Kamatne stope su u bunaru i mi sad otvaramo tržište i to je dobro, otvaramo se prema Europi, međutim otvaramo i taj svoj kapital prema njima. I postavlja se samo jedno pitanje o kojima se na neki način govori stalno između redova, a toje pitanje financijske pismenosti naših ljudi. I vi sami znate da ta mjerenja govore da ona nije baš neka pa me zanima što ćete konkretno, nemojte mi objašnjavati što su fondovi i to nego konkretno učiniti. Ja znam da ima neka emisija na Hrvatskom katoličkom radiju, ali što još napraviti da bi ljude opismenili i da ne dođu u situaciju da izgube apsolutno sve što je lako moguće.
Poštovani državni tajnik.
Evo zahvaljujem. Dakle, konstantno se rade edukacije od strane regulatornih tijela i nadležnih tijela odnosno HANFA-e, HGK, akcijski plan apsolutno postoji, mislim da je održano tokom lipnja i određeni webinar financiranje malog i srednjeg poduzetništva privatnim kapitalom i putem samog progres tržišta koje je Burza izdala ja mislim prošle godine ili unatrag zadnjih godinu dana. Ono što je bitno da kroz i ovu raspravu i sve moguće kanale i mi kao Ministarstvo financija, ali i svi drugi dionici na tržištu komuniciraju jasno i podižu tu pismenost i zapravo našim poduzetnicima treba staviti i informaciju kao mogućnost. Naravno da nema ništa 100% sigurno, to je ono prva stvar koji bilo ko ko krene bilo kakvo ulaganje mora znati. Dakle, tko god kaže ovo je 100% to osim eventualno u državne same obveznice, a prinosi su tu mali to za građane nije alternativa teško, teško …
Hvala lijepa. Sad ćemo pitati žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Mosta govoriti poštovani zastupnik Zvonimir Troskot. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege i poštovani građani koji nas pratite putem ekrana. Drago mi je da smo se danas dotaknuli i alternativnih investicijskih fondova i dobro je da se u tom smjeru otvaramo prema EU jer evo izvukao sam samo neke podatke, dakle ulaganje u EU, a što se tiče samih alternativnih investicijskih fondova je na razini 48% što znači da su generatori upravo alternativni kanali i da se preuzima malo više rizika kako bi se zapravo izvuklo iz ove situacije u kojoj se danas nalazimo. U današnjoj raspravi bih se više htio možda usredotočiti na obvezničke fondove iz razloga što je baš taj nekako udio nešto što ide po globalnim trendovima da će se utjecat na njih. E sad ovako, što se tiče financijaša i općenito predstavnika fondovske industrije nekako kroz sredinu ove godine oni su smatrali zapravo da je igra gotova što se tiče ulaganja u obveznice iz razloga što je još od 2015.g. središnje banke diljem svijeta vode jednu politiku niskih kamatnih stopa u većini europskih zemalja razvijenijih zapravo te kamatne stope su bile i negativne i to je obilježavalo da u portfoliu tko god je ulagao u obveznice zapravo imao bi negativne prinose. U tom smislu vidjelo se taj trend napuštanja polako obvezničkih fondova jer sve više i više u Hrvatskoj ljudi ulažu u alternativne investicijske fondove što je glavni tajnik ovdje tu naveo. Naveo je brojku od 4,9 milijarde kuna, na kraju prošle godine je bilo 4,4 što znači 500 milijuna kuna se više trgovalo sa alternativnim investicijskim fondovima. Ono što je zapravo bitno što se tiče samog tržišta duga, a tangirat će i Hrvatsku sigurno jest da centralne banke najavljuju da će sad doć do povećanja kamatnih stopa šta automatski znači i povećanje duga, nevezano dal se radi o obveznici ili o kreditu, ali povećanje kamatnih stopa će znači povećanje duga što smo najbolje vidjeli u primjeru Franka kada su za isti iznos anuiteta ljudi morali plaćat veće iznose. Što se tiče kada FED ili Europska centralna banka podižu kamatne stope to automatski znači da se mijenja tržište valuta tzv. Forex ili recimo tržište obveznica odnosno fixed incom i da će tu doć do rizika rasta kamatnih stopa što se automatski i prenosi na same investicije. Što se tiče samog FED-a dakle ono se već očekuje krajem ove godine s obzirom da je jako puno novaca upumpano u američko gospodarstvo da bi ga se povuklo i da bi se počelo upravljati sa svjetskom likvidnošću, to znači da će oni podizat kamatne stope, a podizanje kamatnih stopa kao što smo rekli je poskupljene i duga i rizika povećanja kamatnih stopa. E sad, šta to znači makroekonomski? Poznati časopis Di canamis navodi zapravo da je banka za međunarodna poravnanja tzv. BIS, to je središnja banka svih središnjih banaka nadala kako je u ovom trenutku zapravo u razvijenim zemljama je dug bilo da je kredit, bilo da su obveznice na nekih 102% BDP-a, dakle prije covida znači je bio 92%, što znači da se za vrijeme pandemije cijeli svijet dakle zadužio za 10% i bilo je više analizirano dakle korporativni dug odnosno kako su se kompanije kao takve zaduživale. I postavlja se pitanje da li ove visoke razine duga koje su primijećene dakle globalno i to će se preljevat onda na cijelu EU, mogu ugrozit oporavak u naprednim gospodarstvima? Namjerno sam glavnom tajniku postavio pitanje za Italiju iz razloga što se posebno to pitanje koje se ovdje sad poteže, dakle ono se posebno odnosi na samu Italiju koja je zapravo treće gospodarstvo eurozone. Što se tiče same Italije, našeg susjeda i onda ću ić na samu Hrvatsku, dakle ona će na kraju 2021.g. biti dužna 1,5 puta dakle BDP i njihov ekonomski rast stagnira u posljednjih 25.g.. I ono šta je sada veliko pitanje koje studija koja je bila objavljena na londonskoj ekonomskoj školi, na njihovom blogu rekla da ukoliko financijska tržišta počnu sumnjat da održivost talijanskog duga, to bi potaklo na rast kamatnih stopa prema gore i natjerali bi čak talijansku vladu, govori studija, da ili traži dodatnu europsku pomoć ili s druge strane da izađe iz eurozone. To je, to je studija na londonskoj ekonomskoj školi koja je jedna od najboljih ekonomskih škola u Europi koja govori dakle da u tom trenutku bi talijanska vlada ili tražila dodatnu pomoć da se izvuče iz te krize, a to je onda dodatno zaduživanje cijele Europe ili da će izaći iz eurozone. Istina je da je Europska komisija dakle za plan i oporavak i otpornost Italiji dala 191 milijardu EUR-a da bi se Italija oporavila. Međutim, uz te novce kao što je to uvjet i Hrvatskoj zahtijevaju se i određene reforme. I sama studija dalje ide da ukoliko će daljnji bit pritisci na Italiju, primjerice na štednju koja će dolazit kroz reformu, to znači da u tim trenucima kada je to glasačima Italije koji su bili u samom tom, u samom tom ovaj studiju obuhvaćeni, bi za 15% Talijana bi automatski izlazilo iz eurozone. I tu ne treba to podcjenjivati iz razloga što je 2015.g. bila referendum u Grčkoj koji nije prihvatio dakle dodatno financiranje iz EU iz razloga što je to bilo prestriktno i prestrogo za jednu, za jednu državu kao što je bila Grčka, dakle to utječe i na samu Italiju i to ne treba podcjenjivat tu studiju, pogotovo sada kada se razmatra dakle ulazak u eurozonu. Što se tiče mikroekonomski, dakle ove kamatne stope koje će se povećavat, postavlja se pitanje kako to može utjecat recimo na poduzeća koja se nalaze u zaleđu recimo Zadra, recimo u Osijeku, na sjeveru Hrvatske? I tu je tematiku jako dobro obradio g. Serdarušić, da ne bi ispalo da kradem ideju, dakle navodim ga namjerno iz Lider časopisa, koji navodi slijedeću situaciju. Dakle, da, recimo da jedno poduzeće bilo gdje u Hrvatskoj ide ulagat u jedan proizvodni pogon, znači ono što je praksa već u hrvatskim poduzećima jest da se to najčešće financira iz kredita. Dakle, ono šta bi se dogodilo, dakle prije svega kada bi bio to kredit sa promjenjivom kamatnom stopom sa povećanjem kamata koje najavljuju europske centralne banke bi to automatski značilo i povećanje duga, što znači da bi više trebalo poduzećima da vrate taj dug, znači to je pod broj jedan. Ali ono što je još važnije od, dakle toga jest nešto šta se zove budžetiranje kapitala odnosno vrednovanje investicijskih projekata da kada dolazi do povećanja kamatnih stopa to znači i povećanje troška kapitala koji se onda uzima za diskontiranje svih financijskih tokova koji će dolazit u poduzeće da se ti tokovi dakle svedu na sadašnju vrijednost koliko oni vrijede danas, dakle koliko bi taj proizvodni pogon koji će generirat određene prihode za to poduzeće, dakle koliko će ti prihodi koji se planiraju od tog pogona, dakle kad se diskontiraju, koliko će oni vrijedit danas. Ono što Serdarušić zaključuje jest da je neisplativo hrvatskim poduzećima uopće ulazit u takvu jednu investiciju proizvodnog pogona iz razloga što prema tom modelu šta sam rekao budžetiranju kapitala takve investicije sa povećanjem tih kamatnih stopa koje se očekuju na razini svijeta i Europe one postaju neisplative. Zašto sam uzeo primjer Italije i Hrvatske? Iz razloga što postoji jedna poveznica kako je talijanska vlada odlučila pomoć poduzećima u Italiji. Dakle, većina nas ovdje zagovara tržišnu ekonomiju i dakle ono šta jest caka da uopće novac koji dolazi iz EU da to država mora redistribuirati jer nije više tržišna jel, ali kada već i daje novac onda bi bilo dobro da se taj novac uloži u privatni sektor iz razloga što on generira više, više dakle novca nazad kada se uloži. Talijani, oni u investicijama i financiraju i dakle glavnicu kredita i kamate dakle poduzećima, u Hrvatskoj dakle ono šta se radi jest da se subvencioniraju samo kamate. U tom smislu i nakon covida, dakle ono šta će Talijani bit u prednosti u konkurenciji dakle u odnosu na Hrvatsku jest da će njima talijanska vlada sa novcem od EU financirat i glavnicu i kamate i to na razini nekih 70% dok kod nas dakle će se financirat samo kamata. Pitanje je da li će se Italija uspjet izvuć iz ove krize koja dolazi iz razloga šta će se jako gledat povećanje kamatnih stopa, međutim s druge strane imaju puno bolju poziciju što se tiče investicijski prema privatnom sektoru nego Hrvatska, a s druge strane Hrvatska ulaže u infrastrukturalne projekte koji ne donose povrate nazad. Evo.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Hrvatskih suverenista, a govorit će poštovani zastupnik Miroslav Škoro, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Ove specijalizirane teme ne izazivaju neku veliku pozornost, ali se tiču i to ozbiljno se tiču hrvatskih građana, pa evo, možda više u edukativnom smislu, ovim konačnim prijedlozima zakona osigurava se daljnje pravno usklađenje hrvatskog regulatornog okvira za otvorene investicijske fondove, s javnom ponudom te za alternativne investicijske fondove s pravnom stečevinom EU i EU standardima. Otvoreni investicijski fond, još ćemo jednom reći, s javnom ponudom je zasebna imovina, odnosno specifičan oblik ulaganja sredstava pri čemu ulagatelj svoja slobodna sredstva povjeravaju specijaliziranim institucijama, društvima za upravljanje investicijskim fondovima, čiji je zadatak povjerena im sredstva ulagati na financijskim tržištima i ostvariti maksimalno mogući prinos. Imovina ulagača disperzira se u velikoj, na veliki broj ili način u investiranju u različite dionice ili obveznice, odnosno u sve zakonom dozvoljene vrijednosne papire. U Hrvatskoj trenutno postoji 97 tzv. UCITS fondova čija imovina na dan 31. kolovoza ove godine iznosi 21,1 milijardu kuna. Otvoreni investicijski fondovi mogu biti dionički, mješoviti, obveznički, kratkoročni obveznički, posebni novčani, itd., te sukladno tome nisu svi jednako rizični niti imaju istu strategiju ulaganja, što je bitno za znati kod bilo kakovog investiranja. Možemo govoriti o različitim stupnjima rizika i različitim mogućnostima ostvarivanja prinosa. Otvoreni investicijski fond namijenjen je svima koji žele ostvariti veći prinos u odnosu na klasične oblike štednje, poput oročene štednje, a koji nemaju dovoljno vremena, iskustva, znanja, strpljenja i analitičkih sposobnosti da bi se samostalno bavili kupnjom vrijednosnim papira na tržištu kapitala. Dakle, to je jedan konzervativniji pristup i svima je uglavnom dostupan kroz bankarsko poslovanje, posebice i primjerice najčešće. Alternativni investicijski fond, dalje ću govoriti AIF, tako da ne koristim tu cijeli izraz, to je investicijski fond osnovan sa svrhom i namjenom prikupljanja sredstava javnim ili privatnom ponudom od ulagatelja te ulaganja tih sredstava u skladu s unaprijed određenom strategijom i ciljem ulaganja tog AIF-a, a isključivo u korist imatelja udjela. U Hrvatskoj trenutno postoje 39 alternativnih investicijskih fondova čija imovina opet na dan 31. kolovoza ove godine iznosi 4,9 milijardi kuna, za razliku od ovih UCITS fondova, alternativni investicijskim fondovima je dozvoljeno ulagati u širi spektar imovine, iako oni nisu namijenjeni svim ulagateljima. Često alternativnim investicijski fondovi preuzimaju daleko više rizika od otvorenih investicijskih fondova, dakle nisu toliko konzervativni u svom pristupu. Ova oba akta zakonska su usmjerena na uklanjanje prepreka za prekogranično trgovanje investicijskih fondovima, kao i na harmoniziranje različitih praksi u državama članicama u odnosu na prekogranično trgovanje investicijskih fondovima. Uz administrativno i regulatorno rasterećenje alternativnih investicijskih fondova, osigurava se i okvir za povećanje transparentnosti nacionalnih zahtjeva vezanih uz trgovanje, kao i za povećanje zaštite ulagatelja. Stoga je, što je ključno, dakle nakon ovog uvoda, bitno postaviti barem 2 pitanja kada je rasprava po ovoj točki. Prvo pitanje je koliki je to kapital? Kolika je to novčana masa kojom raspolažu naši građani u bankama, kojima bi mogli pristupiti ovim tržištima? Dakle, kolika je štednja i jesu li naši građani dovoljno financijski pismeni, što sam maloprije pitao državnog tajnika. Dakle, u 8 mjeseci ove godine, građani su povećali depozite u bankama za čak 8 milijardi kuna i one trenutno iznose negdje 220 milijardi kuna. Kamatne stope koje banke plaćaju na štednju su već duže vrijeme vrlo niske pa ako uzmemo u obzir inflaciju, onda je lako zaključiti da realne kamate na depozite zapravo su negativne jer ne pokrivaju ni stopu inflacije. Stoga ne čudi da je na tekućim i na žiro računima, znači to je ona štednja koja kažemo, ... [[Govornik se ne razumije.]] po viđenju, gotovo 60 milijardi kuna jer su kamatne stope takve kakve jesu pa se ljudima ne isplati oročavati ta sredstva. Drugo pitanje vezano za financijsku pismenost građana koju, pojednostavljeno rečeno, možemo nazvati ili definirati kao skup znanja i vještina potrebnih za razumijevanje i upravljanje financijskim proizvodima i uslugama s kojima se susrećemo na tržištu, a pripadaju sferi bankarstva, osiguranja, tržišta kapitala, i tome slično. Nacionalni strateški okvir financijske pismenosti potrošača za razdoblje od 2015. do 2020. g. temeljni je dokument za ovo područje, a osnovana je i operativna radna grupa za praćenje provedbe mjera i aktivnosti za financijsku pismenost, čiji je koordinator Ministarstvo financija. Temelj za različite edukativne aktivnosti svakako je bilo istraživanje provedeno 2015. g. Operativna radna grupa trebala bi održavati sastanke svaka 3 mjeseca na kojima se raspravlja o provedbenim aktivnostima te ostalim pitanjima relevantnim za financijsku pismenost. Ministarstvo financija kao koordinator svih tih aktivnosti u području financijske pismenosti, jednom godišnje izgrađuje izvješće o provedbi akcijskog plana za proteklo jednogodišnje razdoblje i projekcijama planiranih aktivnosti za naredno izvještajno razdoblje. Dakle, sve lijepo zvuči, sve je osnovano, sve postoji, sve je utemeljeno, ali onda dolazimo do nekakvih rezultata koji ukazuju na razinu financijske pismenosti ljudi, odnosno koliko su oni sa tim silnim stotinama milijardi spremni sudjelovati u onome što im ovi zakoni omogućavaju. Dakle na osnovi rezultata istraživanja provedenog 2015. g. Hrvatska je ostvarila rezultat od 11,7 bodova ili 56%, dok je prema istraživanju iz 2019. g. ostvaren napredak pa je bilo 12,3 bodova ili 59%. Sagledavanjem po elementima, zabilježen je bolji rezultat u financijskom znanju i ponašanju, dok je lošiji rezultat zabilježen kod financijskih stavova. Pomaka, dakle, ima. Ne znamo koliko je to trenutno, saznat ćemo, ali su nedovoljne te postoji objektivna opasnost da kroz prekogranično trgovanje i veću ponudu u uvjetima negativnih realnih kamatnih stopa građani posegnu za ulaganjima koja u najavama donose viši prinos ali su sukladno tome i vrlo, vrlo rizična. Stoga, ono što je najvažnije vezano za ova dva prijedloga zakona je ukazati građanima na sve rizike vezano za ulaganje poglavito u alternativne investicijske fondove kako ne bi ostali bez svoje štednje. Evo, mi smo imali nekoliko slučajeva kad je u pitanju ulaganje u takve stvari, posebice tamo negdje 2006., '07. godine, '08., '09. jel kad je nastupila velika financijska kriza i kada su na neki način ostvareni veliki gubici od strane građane u ovakvim investicijskim mešetarenjima pa stoga smatram i još jedanput pozivam i Ministarstvo financija i sve nadležne da učine sve što mogu kako bi se maksimalno educiralo hrvatske građane jer ovo je velika prilika, ali ta velika prilika vas može uvaliti i u veliku nepriliku. Hvala.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, a govorit će poštovani zastupnik Jure Brkan.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, kao što ste malo prije čuli bilo koje ulaganje u investicijske fondove bilo da su otvoreni s javnom ponudom i alternativni investicijski fondovi uvijek povlači za sobom i rizik. Nema sigurnoga ulaganja 100% sigurnoga ulaganja u investicijske fondove, alternativa tome bi bila nekakva oročena bankovna štednja pa al di su prinosi daleko niži, ali normalno da izostaje i rizik. Međutim, prijedlozi zakona koji su ispred nas o otvorenim investicijskim fondovima sa javnom ponudom i alternativnim investicijskim fondovima mijenjaju postojeću zakonsku regulativu i u biti osnažuju sigurnost ulagača za ulaganje u investicijske fondove. Daju neke nove dodatne alate kojima su ti fondovi postaju sigurniji. Čuli smo predlagača zakona, a mi bi ispred Kluba HDZ-a ponovo ponovili i vama, a i našoj javnosti u biti o čemu se ovdje radi i šta se ovim izmjenama i dopunama zakona mijenja i šta nam to u konačnici sutra i donosi. Pa tako zadnji put ispred nas su sada Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom i Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o alternativnim investicijskim fondovima. Mi smo o njima zadnji put ovdje raspravljali kad su bili u prvome čitanju 2. srpnja, isto su bile objedinjene točke kao i danas i da se podsjetimo u biti otvoreni investicijski fond s javnom ponudom ili tzv. UCITS fond je otvoreni investicijski fond s javnom ponudom koji osnova društvo za upravljanje UCITS fondovima te poštujući načela razdiobe rizika ulaže zajedničku imovinu ulagatelja prikupljenu javnom ponudom udjela u otvorenom fondu u likvidnu financijsku imovinu u skladu s odredbama Zakona o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom, prospektom i pravilima toga fonda. Udjeli u otvorenom investicijskom fondu se na zahtjev ulagatelja otkupljuju iz imovine tog fonda. Razlog, razlozi donošenja Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o otvorenom investicijskom fondovima s javnom ponudom je daljnje usklađivanje hrvatskog regulatornog okvira u području tržišta kapitala s pravnom stečevinom EU te direktivama i uredbama EU. Cilj Direktive 2019/1160 te Uredbe 2019/1156 jest uklanjanje prepreka za prekogranično trgovanje investicijskim fondovima, ujednačavanje postupka notifikacije te harmoniziranja različitih praksi u državama članica EU, a sve u odnosu na prekogranično trgovanje investicijskim fondovima. Glavni ciljevi izmjena i dopuna ovoga zakona su između ostalog i uspostavljanje sustava koji omogućava obavljanje zadataka u odnosu na trgovanje UCITS fondovima te stavljanje istih na raspolaganje malim ulagateljima u svakoj državi članici EU u kojoj društvo za upravljanje otvorenim investicijskim fondovima namjerava trgovati. Propisuju i pravila za povlačenje obavijesti o trgovanju udjelima otvorenih investicijskih fondova u državama članicama domaćinu odnosno na jedan ili više otvorenih investicijskih fondova, na način da se društvo za upravljanje koje povlači obavijest o trgovanju dužno je dati opću ponudu za otkup udjela bez naplate, izlazne naknade koja mora trajati 30 dana i biti objavljena na javno dostupnom mediju. Nadalje, izmjenama se definira postupanje vezano za obavijest o namjeravanoj promjeni podataka iz obavijesti i dokumentacije koja se dostavlja uz obavijest o namjeri osnivanja podružnice u nekoj državi članici tj. koja se dostavlja uz obavijest o namjeri početka trgovanja. Propisuje se dopuna odredbi za izračun općih fiksnih troškova za upotrebe izračuna minimalnog regulatornog kapitala društva za upravljanje. Čuli smo maloprije također da se uvodi i novi pojam UCIT ETF (Exchange Traded funds) posebna vrsta otvorenog investicijskog fonda sa javnom ponudom čijom se barem jednom klasom udjela trguje tijekom dana na uređenom tržištu ili multilateralnoj trgovinskoj platformi te su propisane specifičnosti ETF-a. Na posljetku događaju se promjene u odnosu na obavezni sadržaj prospekta otvorenog investicijskog fonda, ističe se razdvajanje profila rizičnosti otvorenog investicijskog fonda od elemenata ulaganja, otvorenog investicijskog fonda kao obaveza da društvo za upravljanje u slučaju korištenje drugih alata za upravljanje likvidnošću osim obustave izdavanja i otkupa udjela konkretne alate i okolnosti detaljno i jasno raspiše za ulagatelja te o početku korištenja istih obavijesti Hrvatsku agenciju za nadzor financijskih usluga. Koliko je poslovanje otvorenih investicijskih fondova s javnom ponudom zanimljivo ulagačima? Čuli smo maloprije od predlagatelja a i koliko sam se i ja mogao informirati, znači zadnji put kad smo 2. srpnja ovdje raspravljali o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom, tada je bilo rečeno da je s koncem prošle godine u RH poslovalo 94 otvorena investicijska fonda i imali su vrijednost imovine od 19,3 milijarde. Na dan 31. kolovoza, ja sam pronašao podatak da posluje 97 otvorenih investicijskih fondova a da im je vrijednost imovine iznosila 21,1 milijardu kuna. Znači narastao je i interes i njihova imovina. Što se tiče Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o alternativnim investicijskim fondovima, ponovno se usklađujemo sa pravnom stečevinom EU-a. Naime, usklađuje se hrvatski regulatorni okvir u području tržišta kapitala s pravnom stečevinom EU-a, događa se ovim izmjenama i administrativno i regulatorno rasterećenje alternativnih investicijskih fondova. Nekih od glavnih ciljeva ovih izmjena su kako u prijedlogu zakona i stoji, uvođenje definicije predmarketinga te propisivanje uvjeta za obavljanje predmarketinških aktivnosti. U odnosu na alternativne investicijske fondove koji se nude isključivo profesionalnim ulagateljima, a to znači opet i točno određena pravila igre na tržištu kapitala. Nadalje, propisuju se pravila za … [[Govornik se ne razumije.]] obavijest za trgovanje udjelima ili dionicama alternativnih investicijskih fondova u državi članici domaćinu u odnosu na jedan ili više alternativnih investicijskih fondova. Ono što treba izdvojiti kao bitnije je da se uređuje okvir za jednu od mogućih alternativnih oblika financiranja a to je alternativni investicijski fond za davanje zajma. Znači investicijski fond daje zajam djelujući kao jedini ili primarni zajmodavac prema zemljoprimcima kao što su mala i srednja poduzeća. Predlaže se i povećanje gornjeg praga za malo društvo, za upravljanje alternativnim investicijskim fondovima sa 75 na 350 milijuna kuna u slučaju korištenja financijske poluge odnosno milijardu i 400 milijuna kuna u slučaju kad se ne koristi financijska poluga. Za istaknuti je da se uvode manje zahtjevne obaveze i prilikom stjecanja ili povećanja kvalificiranog udjela u malim i srednjim društvima a investicijskim društvima omogućuje se da budu depozitari alternativnim investicijskim fondovima radi povećanja konkretnosti samoga tržišta. Radi regulatornih rasterećenja u izmjenama i dopunama ovoga zakona, predlaže se i niz mjera kao što su smanjenje najnižeg iznosa temeljnog kapitala za male upravitelje alternativnih investicijskih fondova kada je upravitelj imenovan kao vanjski upravitelj alternativnog investicijskog fonda s postojećeg 500 na 400 000 kuna. Dalje se predlaže rasterećenje kod imenovanja članova upravitelja alternativnih investicijskih fondova, predlaže se promjena koncepta odobrenja alternativnih investicijskih fondova s privatnom ponudom. Rasterećenja u području izvještavanja za male upravitelje alternativnih fondova, provest će se i kroz izmjene pravilnika agencije kojima se uređuje izvještavanje za upravitelja i alternativnih investicijskih fonda kojima upravljaju. Između ostalog, spominje se da će se provoditi harmonizacija s drugim propisima u cilju uklanjanja nedostataka uočenih kroz dosadašnju praksu, što pridonosi u jedan … [[Govornik se ne razumije.]] postupanja i pravnoj sigurnosti. Isto kao i kod poslovanja otvorenih investicijskih fondova, zanimanja za alternativne investicijske fondove je u porastu. Tako smo 2. srpnja baratali podacima da u RH je poslovalo 34 alternativna investicijska fonda i imali su vrijednost imovine od 4,4 milijarde kuna a na dan 31. kolovoza u RH je poslovalo 36 otvorenih investicijskih fondova a vrijednost imovine im je iznosila 4,9 milijardi kuna. Nova rješenja koja se predlažu ovim konačnim prijedlozima zakona u odnosu na ona iz zakona koja su predstavljena u prvom čitanju u Hrvatskom saboru, posljedica su prihvaćenih primjedbi i prijedloga Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora, tijela državne uprave i drugih tijela te izmjene i dopune koje su unesene u ove konačne prijedloge zakona radi veće jasnoće primjene pojedinih odredbi. Slijedom svega ovoga navedenoga, Klub zastupnika HDZ-a podržati će ove prijedloge zakona. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj HSS-a i Radničke fronte a govorit će poštovana zastupnica Katarina Peović, izvolite.
Dobar dan svima. Prije svega da ponovimo još jednom što je cilj ovih zakon, oni su naravno opet prilagodba i prilagođavanje direktivama EU-a pa se lijepo kaže da je cilj ukloniti prepreke za učinkovito prekogranično trgovanje investicijskih fondova, ujednačiti postupak notifikacije te harmonizirati različite prakse koje su se primjenjivale u državama članicama u vezi prekograničnim trgovanjem investicijskim fondovima. Ovdje govorim o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom, kaže se glavni ciljevi izmjene i dopune … [[Govornik se ne razumije.]] uspostavljanje sustava koji omogućava obavljanje zadataka u odnosu na trgovanje u CITS fondovima. Znači CITS fond je otvoreni investicijski fond s javnom ponudom. Na što se to odnosi? Znači tu je riječ o obrađivanju zahtjeva za izdavanje i otkup udjela CITS-a fonda, pružanje informacije ulagateljima o načinu podnošenja za izdavanjem i otkupom djela u CITS fonda te načinu isplate prihoda o otkupu udjela u CITS fondova, stavljanje na raspolaganje ulagateljima svih informacija, dokumenata o fondovima kao np. proskept ima … [[Govornik se ne razumije.]] godišnjim izvješćima itd., znači više-manje je riječ o nekim tehničkim stvarima koje se uređuju a cilj je nekakav širi koji +e daje iščitati i izvješća odbora i izlaganja državnog tajnika, da je potrebno povećati djelatnost fondova, znači aktivacijom štednje. E sad, u prethodnoj raspravi se stvarno poteglo to pitanje znači tko ima pravo, tko ima mogućnosti investirati i tko uopće ima mogućnosti ulaganja, i tu se čak mogu složiti s državnim tajnikom kad je predbacio, jel, u toj raspravi da neki pozivaju na to da privatne banke financiraju male poduzetnike a one jednostavno gledaju svoju korist, da tako kažemo odnosno procjenu učinka rizika, no ovdje sad možemo reći ok, ako smo ograničeni tim okvirom u kojem smo se postavili u prošloj raspravi, država kako je rekao državni tajnik nije dobar investitor, pardon, nije dobar gospodar, ajmo vidjeti šta je sa građanima, znači šta je sa tim malim ulagateljima. Ovdje se postavlja okvir koji kaže da ćemo aktivacijom štednje i tu se mogu složiti da postoji velika štednja u Hrvatskoj jel, imati i aktivaciju privrede, znači u svakom slučaju se mogu složiti da u Hrvatskoj imamo ogromnu štednju i malo ulaganja te štednje, znači konzervativno držanje štednje na svojim računima onih najbogatijih. No dva su tu problema, znači jedna je sigurnost, a da, samo da napomenem, dva su problema, a da uopće ne ulazimo u fundamentalni problem investicijskih fondova kao financijskih institucija koje pridonose društvenoj nejednakosti i to se pogotovo može vidjeti u koroni, znači kada profitiranje od krize postaje vezano upravo uz predatorske financijske institucije, al tu ću raspravit ostavit jednostavno po strani, znači što su problemi sa investicijskim fondovima? Prvo sigurnosni, drugo znači tko uopće ima mogućnosti ulaganja. Od 2008.g. znači kada se uveo Zakon o tržištu kapitala očekuje se u nas taj bum kapitala jel, od tada znači od 2008.g. se ništa dobro za hrvatsku privredu nije desilo, pa mislim da bi se tu mogli složiti čak i opozicija, i opozicija i pozicija, znači iako se čuje stalno jel da nama treba još više slobodnog tržišta kao da smo jučer izašli iz socijalizma, mislim da se možemo svi složiti da imamo 30.g. u kapitalizmu i da nismo vidjeli nekakav veliki napredak. Rečeno je dakle u ovom zakonu i u predlaganju ovih zakonskih prijedloga da je riječ o jednom od najsigurnijih načina ulaganja. Tu se stvarno ne možemo složiti i oni koji su ostali bez svojih ulaganja u prošloj krizi 2009.g. se sigurno ne bi složili s ovakvim opisom. Inače i sa investicijskim fondovima i sa nekim drugim instrumentima uvijek se znači uvijek je cilj taj uvjeriti da je sada sigurnost još veća, da do sad su postojali neki rizici, al sad sa novom zakonskom regulativom to će bit uređeno i tako je i 2016. kad je uvedena nova verzija UCITS-a to je već bila treća verzija i navodi se uvijek kao i sada da je riječ o većoj sigurnosti investitora, manjoj izloženosti rizicima itd.. No kao što vidimo svaki puta iznova, pa valjda po nekom principu pokušaja pogreške valjda možemo doći do nekog konačnog zaključka, takva retorika povećavanja sigurnosti zapravo uopće ne neutralizira krizu, niti krizu općenito već samo daje legitimaciju potpuno nesigurnom i krizama sklonom sustavu i možemo zaključiti sigurni smo da će doć do druge krize i da će neki ljudi izgubiti svoje uloge. Tko će odgovarati za ta izgubljena sredstva? To je prvo pitanje. Ali drugo pitanje koje se isto tako nameće s ovakvim zakonskim prijedlozima, tko uopće može investirati jel? Pa ja ću vas upozoriti na neke podatke o tome tko uopće može investirati. Prema izvješćima HNB-a, ja se nadam da će nam ovdje doć premijer HNB-a, pa ćemo mu ta pitanja postaviti i usmeno, rado bi mu postavila neka pitanja, znači ali prema izvješćima HNB-a stvarno stoji podatak da bogati u nas slabo ulažu, a više akumuliraju bogatstvo. To bi bio neki zaključak ako navedemo neke podatke. Znači 1,7% ljudi u Hrvatskoj drži 43% štednje odnosno to je 75 milijardi kuna u bankama odnosno u nas živi, to smo dobili podatak od HNB-a, oko 50.000 bogataša koji imaju oko 43% ukupne štednje u zemlji u prosjeku oko 1,5 milijuna kuna po računu, 120 super milijunaša u RH imaju neto imovinu veću od 190 milijuna kuna, među kojima je njih 11-ero koji imaju neto imovinu veću od 640 milijuna kuna. U RH imamo 150.000 ljudi koji imaju otprilike milijun kuna ušteđevine na banci, a njihova se štednja samo povećava. U godinu dana i to korona godini štednja bogatih je povećana za dodatnih 11 milijardi kuna. S druge strane 1/3 ljudi živi na rubu siromaštva, više od pola umirovljenika živi u Hrvatskoj na rubu siromaštva, plaće koje imamo su među najnižima u EU. Od onih kućanstava koja uopće imaju neki depozit kod polovine je on manji od, oko 2.000 kuna, puno ljudi zapravo u Hrvatskoj ima minimalna sredstva, to znači 90% štednih uloga u bankama je do 10.000 kuna, inače depozit po stanovniku per capita iznosi 52.872 kune, no naravno većina ima malo ili ništa, a ona manjina ima podosta. Prije početka korona pandemije 70% stanovništva praktički nije imalo mogućnosti nikakve štednje iz svojeg dohotka, sad je sigurno još i gore, sigurno nije bolje, da skratim jel, neki jedu meso, puno njih kupus, pa u prosjeku jedemo sarmu, možemo reći da taj jel iznos, ta cifra od 52.000 kuna po stanovniku je potpuno nerealna jel, znači govorimo o većini stanovnika koji nemaju nikakve uloge u bankama. Hrvatska je druga najsiromašnija zemlja u EU, Hrvatska se 2020.g. spustila na 64% vrijednosti prosječnog BDP-a u EU po glavi stanovnika u odnosu na 65% iz 2019.g., te je time zacementirala status druge najsiromašnije članice EU u društvu s Grčkom odmah iza Bugarske čiji je BDP narastao na 55% BDP-a. Uglavnom da skratimo, i ovdje možemo očekivati minimalne uloge s jedne strane zato šta većina ljudi nema skoro pa nikakvu štednju, jedva preživljava i ulazi u minuse, minuse koji su ovakvi ili onakvi jel, a s druge strane oni koji imaju znači ta velika količina novaca koja stoji na štednji, oni ne ulažu. Tako da ne možemo baš očekivat da ćemo imat nekakav opet bum tog investicijskog tržišta. Recimo njemačke privatne banke inače su uvele kaznene kamate na štednju iznad 100.000 EUR-a, no eto kad je RF rekla da treba raspodijeliti štednju iznad 10, 100.000 EUR-a onda se to nazivalo otimačinom i eksproprijacijom. Znači ono što je cilj je potaknuti da oni koji imaju štedne uloge na svojim računima nekako te štedne uloge funkcionalno upotrijebe u korist onih svih koji nemaju, da se privreda znači na neki način pokrene i potakne. Al evo kako je država loš gospodar, a ovdje ćemo zaključiti da jako puno ljudi nema mogućnosti bilo kakvog ulaganja možemo opet samo sljezati ramenima i zaključiti da se ništa dobro ne može desiti jer eto takav je okvir.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, nema nas baš puno iako je tema interesantna pogotovo za naše građane koji imaju velike štedne uloge i koji bi mogli zapravo te štedne uloge dobro uložiti iako evo čuli smo i gospodina tajnika, tu garancije nema 100%. Međutim, moramo konstatirati da se ovim konačnim prijedlozima zakona osigurava daljnje pravno usklađenje hrvatskog regulatornog okvira za otvorene investicijske fondove sa javnom ponudom i za alternativne investicijske ponude sa pravnom stečevinom EU i europskim standardima. Da bi malo pojasnili o čemu se radi i koja je to problematika reći ću o kakvim se fondovima radi. Znači otvoreni investicijski fond s javnom ponudom dalje ću govoriti UCITS je fond koji je otvoreni investicijski fond s javnom ponudom koji osniva društvo za upravljanje UCITS fondovima te poštujući načela razdiobe rizika ulaže zajedničku imovinu ulagatelja prikupljenu javnom ponudom udjela u UCITS fondu u likvidnu financijsku imovinu u skladu s odredbama Zakona o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom, prospekta i …/nerazumljivo/… tog fonda. Udjeli u UCITS-u fondu se na zahtjev ulagatelja otkupljuju iz imovine tog fonda, a čuli smo danas evo i u raspravi da trenutno u RH posluje 94 UCITS fondova, a da ih je u lipnju bilo 97. Za razliku od tog otvorenog fonda, alternativni investicijski fond što ću kasnije spominjati kao AIF je investicijski fond osnovan sa svrhom i namjenom prikupljanja sredstava javnom ili prirodnom ponudom od ulagatelja te ulaganja tih sredstava u skladu s unaprijed određenom strategijom i ciljem ulaganja AIF-a, a isključivo u korist imatelja udjela tog AIF-a. Za razliku od UCITS fondova alternativnim investicijskim fondovima je dozvoljeno ulagati i u širi spektar imovine iako nisu namijenjeni svim ulagateljima. Zakonskim izmjenama mijenjaju se pragovi za srednje AIF-ove i to na način da se povećava donji prag na razinu gornjeg praga za mali AIF, a ova bi promjena uzrokovala u RH dobivanje novih 9 AIF-ova koji su prije bili klasificirani kao veliki ili srednji. Uz to bi dobili 2 nova srednja AIF-a koji su prije bili klasificirani kao veliki i smatram da je ovo dobro jer ovim pristupom se otvaraju veće mogućnosti za jednostavnije osnivanje novih AIF-ova s manjim regulatornim opterećenjima koji je prikladan njihovom dakle nižem profilu rizika. S ovakvim povišenjem praga posljedično bi se primjenjivali i manje opterečujići regulatorni zahtjevi i na one AIF-ove koji su trenutno klasificirani kao srednji, a prema novoj klasifikaciji bi spadali u male AIF-ove. U RH trenutno posluje 39 AIF-ova koji prema podacima s kraja lipnja 2020. godine imaju vrijednost imovine otprilike oko 4,9 milijardi kuna. Koliko prostora ima za osnivanje i djelovanje AIF-a govori nam činjenica da je imovina tih fondova tek oko 1,1% hrvatskog BDP-a te kad to usporedimo sa Njemačkom u kojoj je vrijednost neto imovine AIF-ova nešto iznad 57,8% BDP-a naravno njemačkog ili s Francuskom gdje iznosi 48% BDP-a mislim da vidimo koliko nam se mogućnosti otvaraju. Činjenica je da bi razvoj industrije AIF-ova omogućio između ostaloga širi izbor dugoročnog alternativnog financiranja za poduzeća, posebno onih malih i srednjih te je stoga razumljiva inicijativa zakonodavca na regulatornom rasterećenju i postizanju veće razine proporcionalnosti. Zato je razumljiv i prijedlog za smanjenje najnižeg iznosa temeljnog kapitala za male AIF-ove s postojećih 500.000 kada je AIF imenovan kao vanjski upravitelj AIF-a na 400.000 kuna kao i dodatna regulatorna rasterećenja kod imenovanja članova uprave AIF-ova. Izmjene i dopune u oba zakona usmjerene su na uklanjanje prepreka za prekogranično trgovanje investicijskim fondovima kao i na harmoniziranje različitih praksi u državama članicama u odnosu na prekogranično trgovanje investicijskim fondovima. Uz alternativno i regulatorno rasterećenje alternativnih investicijskih fondova osigura se i okvir za povećanje transparentnosti nacionalnih zahtjeva vezanih uz trgovanje kao i povećanje zaštite ulaganja. Kada je riječ konkretno o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom prvenstveno se njime u hrvatski pravni okvir prenosi direktiva koja se odnosi na prekogranične distribucije subjekata za zajednička ulaganja, a osiguravaju se i pretpostavke za provedbu uredbe o olakšavanju prekogranične distribucije subjekata za zajednička ulaganja. U tom se smislu ovim konačnim prijedlogom zakona omogućuje daljnje uklanjanje prepreka za prekogranično trgovanje otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom, ujednačava se postupak notifikacije što nam je isto tako važno. Uz to pojedinim se odredbama povećava razina transparentnosti, pravila i postupaka, ali se i harmoniziraju različite prakse koje su se primjenjivale u državama članicama u vezi s prekograničnim trgovanjem uz istovremeno osiguravanje visoke zaštite ulagatelja. Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o alternativnim investicijskim fondovima u hrvatski pravni sustav se prenose odredbe direktive koja se odnosi na prekograničnu distribuciju subjekata za zajednička ulaganja, ali se i osiguravaju pretpostavke za provedbu uredbe o olakšavanju prekogranične distribucije subjekata za zajednička ulaganja. Čuli smo da je na dan 31.8. godine u otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom obuhvaćena imovina otprilike oko 21,1 milijardu te da je u alternativnim fondovima obuhvaćena imovina od 4,9 milijuna kuna. Ja ću iskoristiti priliku pa ću još jednom skrenuti pozornost da je u ovom Prijedlogu zakona o otvorenim investicijskim fondovima s javnom ponudom, napravljen je jedan dobar iskorak u dijelu koji će omogućiti društvu za upravljanje da se pripremi organizacijski, tehnički, tehnološki za pravovremeno i točno informiranje ulagatelja te da su jasno propisane sankcije za društvo za upravljanje koje neće poštivati te odredbe. Ovo napominjem zbog činjenice da se očekuje i traži što je moguća veća transparentnost te da se društvima dalo dovoljno vremena da se pripreme za takav pristup te će članci prijedloga zakona vezani za ove odredbe stupiti na snagu sa 1.1.2023.g. što ukazuje na činjenicu da im se dalo dovoljno vremena za pripreme i da neće biti prostora za isprike u slučaju kršenja tih odredbi. Na sličnu sam praksu skrenuo pozornost i u raspravi o Prijedlogu zakona o određenim aspektima ugovora o isporuci digitalnog sadržaja i digitalnih usluga te napominjem da mi kao klub pozdravljamo rasprave o zakonima i donošenja zakona i pojedinih odredbi zakona koja će stupiti na snagu za nekoliko mjeseci ili čak i kasnije jer takav pristup omogućava svim sudionicima da se na adekvatan način pripreme za aktivnosti i postupke koji su predviđeni zakonom. Hvala lijepa.
I sada će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Marijana PUljak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege. Da se samo malo na početku referiram na jednu prethodnu raspravu o tome koliko godina smo u kapitalizmu i je li nam kapitalizam donio čega dobrog. Dakle, evo 30 godina smo u kapitalizmu, a napredak prije svega nismo vidjeli ne samo zbog društvenog uređenja, već zbog toga što korupcija, klijentelizam, kriminal je zarobio na neki način ovu državu i nemamo kapitalizam nego nekakav ortački kapitalizam u kojem napredak i poslovni uspjeh zapravo ovisi o tome je li vlasnik tvrtke u nekakvim ortačkim, rođačkim ili ne znam kakvim vezama sa političarima na vlasti. Dakle, to je problem ove države ne samo društveno uređenje kapitalizam samo po sebi. Dakle, investicijski fond što je to točno? Oblik zajedničkog ulaganja koji se osniva sa svrhom prikupljanja sredstava i ulaganjem u različite vrste imovine ili vrijednosnice s ciljem maksimiziranja prinosa. Fondovima upravljaju specijalizirane institucije društva za upravljanje fondovima, imate i fond menadžere i o njihovoj uspješnosti ovise i prinosi svih tih fondova. Ova dva zakona govore o tzv. otvorenim i alternativnim investicijskim fondovima. Dakle, u kontekstu pandemije i globalne krize u kojoj se nalazimo često se čuje kako su mala i srednja poduzeća ranjivija od velikih i kao jedna poluga kojima bi se trebalo potaknuti njihov oporavak su dakle spominju se i investicijski fondovi otvoreni i alternativni. Dakle, evo što je točno otvoreni investicijski fond, imamo i ovdje u objašnjenju ovog zakona, dakle to je fond s javnom ponudom koji osniva društvo za upravljanje takvim fondovima te poštujući načela razdiobe rizika ulaže zajedničku imovinu ulagatelja prikupljenu tom javnom ponudom udjela u fondu u likvidnu financijsku imovinu u skladu sa Zakonom o otvorenim investicijskim fondovima. U RH trenutno imamo 97 takvih otvorenih fondova. S druge strane imate alternativne investicijske fondove koji se osnivaju sa svrhom i namjenom prikupljanja sredstava javnom ili privatnom ponudom od ulagatelja te ulaganje tih sredstava u skladu sa nekakvom strategijom i ciljem ulaganja isključivo u korist imatelja udjela u tom fondu. U Hrvatskoj trenutno posluje 39 alternativnih investicijskih fondova. Za razliku od ovih otvorenih alternativnim fondovima je dozvoljeno ulagati u širi spektar imovine, primjerice u poduzeća koja nisu na tržištu kapitala, a kojima je potrebna dodatna investicija. Dakle nisu namijenjeni svim ulagateljima, međutim zbog strukture ulaganja, zbog interesa profesionalnih institucionalnih ulagatelja mogu biti dobar alternativni izvor financiranja za poduzeća i pridonijet povećanju gospodarske aktivnosti. Prema podacima s kraja lipnja 2020. vrijednost njihove imovine u Hrvatskoj je 4,4 milijarde kuna što je tek 1,1% hrvatskog BDP-a. Na rang ljestvici 28 odabranih europskih zemalja Hrvatska je prema neto imovini alternativnih investicijskih fondova na 26. mjestu, znači iza nas su još samo Slovenija i Bugarska. Razvoj industrije ovih fondova posebno alternativnih omogućio bi širi izbor dugoročnog financiranja posebno za mala i srednja poduzeća. Ovaj zakon pred nama on harmonizira odnosno usklađuje sa europskim zakonodavstvo i praksama u prekograničnoj distribuciji subjekata za zajednička ulaganja. HANFA je zapravo priznala da je kod nas Zakon za alternativne investicijske fondove bio najstroži do sada pa su često hrvatska društva za upravljanje fondovima išla osnivati fondove npr. u Luxemburg. Ovako na ovaj način s ovim zakonima bit će im lakše osnivati fond, dakle ovaj zakon dodatno regulatorno rasterećuje male i srednje upravitelje investicijskih fondova i kod osnivanja, kod vođenja posla i na kraju kod izvještavanja. Poanta tih alternativnih fondova jest da postanu poduzećima alternativni izvor financiranja, obzirom da danas evo i mala i srednja poduzeća sve teže i dobivaju u bankama kredite, dakle sve teže dobivaju izvore sredstava. Kako je kod nas tržište kapitala i ova fondovska industrija još uvijek na način crna kutija za većinu nekako se obično, možda su ljudi i prepadnuti time, ali uglavnom treba raditi na njihovom razvoju i treba raditi na tome da naša mala i srednja poduzeća zapravo dobiju i druge izvore financiranja. A sve skupa treba raditi na financijskom opismenjavanju našeg društva na tome da razumiju koji su sve financijski instrumenti na raspolaganju i što je sve na raspolaganju našim poduzećima kako bi razvijali dalje gospodarstvo. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sada će završno u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi zastupnice i zastupnici. Vrlo kratko na kraju kao i uvijek samo malo retrospektive rasprave. Počevši od uvaženog zastupnika Troskota, naravno čuli smo sada i uvaženu zastupnicu Puljak 1,1% odnosno nije više 4,4, milijarde alternativnih nego je sad 4,9 kako smo rekli uvodno, a samo ti alternativni kako je uvaženi zastupnik Troskot rekao je 48% EU dakle očigledno je to jedan od mogućnosti i ne samo financiranja malog i srednjeg poduzetništva nego i ulaganja prepoznat i sigurno da mi tome moramo i možemo iskoristiti priliku da uz sva ova uređenja koja rade oni koji to desetljećima pa hoću reći čak i stotinama godina rade na tržištima kapitala, uvjetno rečeno nemojte me shvatit doslovno stotinama godina, ali samo ću reći taj razmak gdje smo mi i gdje su oni da imamo priliku da dođemo i jednostavno preskočimo svo to sav taj dio regulativa koji njima se pokazao nedostatnim, potrebnim uređenjima sigurnosti, pogotovo nakon krize 2008. Naravno što se tiče uvaženog zastupnika Troskota i problematizirana samo jedne članice EU i sustava to sam odgovorio u replici. Uvaženi zastupnik Škoro, da, jedan od potencijala za ulaganje u ove fondove jesu naši depoziti, ono što sa 31.7. mogu ovdje reći da je ukupno bilo 240,6 milijardi kuna depozita od strane građana, a 93,6 milijarde od strane trovačkih društava odnosno ukupno 334,2 milijarde kuna. To je neki potencijal za ulaganje, pogotovo kada govorimo o samim građanima. E sada, tu se uvaženi zastupnik Škoro je spomenuo i pitanje kamatnih stopa pa i inflacije, dakle inflacija je pad vrijednosti novca onda moraju svi naši građani znati ako drže novac u banci, a ne dobivaju više kamatu po viđenju odnosno nema više oročene štednje jer doslovce će doći i do negativnih kamata odnosno trošak manipulacije, primanja i sigurnosnih aspekata svojevrsno skladištenja da tako kažem novca odnosno manipulacijom samih novčanica će postati skuplji nego prinos što se može plasirati taj isti novac kome nekom drugom date. I onda vam danas dolazi situacija da vi gubite na vrijednosti novca odnosno to vrlo dobro naši građani znaju kada odu u trgovinu danas sa tisuću kuna ili sa sto kuna mogu kupiti manje nego što su mogli prije deset godina, pet godina pa čak sada imamo osjećaj i prije godinu dana da ne govorimo o nekoliko mjeseci i onda ovdje upravo ove mogućnosti ulaganja dolaze u obzir. Ono što ću ja reći recimo samo ako gledamo prvo tromjesečje prinosi u prvom tromjesečju dionički fondovi su prinosi od 5,67%, mješoviti 2,59, ostali 1,4% dionički 5,67 oni su najrizičniji, vrlo plastično kada govorimo i tu je uvaženi g. Škoro je vrlo dobro rekao financijska pismenost, da mi imamo akcijski plan oko 20 institucija ova godina, sljedeća godina ali složit ću se da treba više i mora više i na to ćemo sigurno u sljedećim mjesecima raditi i zbog raznih drugih mogućnosti. Ti sami prinosi zapravo ljudi uvijek misle ulaganje u određene dionice, vrijednosne papire određenih poduzeća to je najrizičnije, ulaganje u fond, fond diversificira kako sam rekao novčani, obveznički, mješoviti, dionički on ulaže u više stvari i vi ulažete u jednu ajde da to kažem u društvo za upravljanje koje ima svoj portfelj i koji onda ostvaruje određene prinose. Dakle, ako jedno društvo u koje je uloženo slučajno padne im vrijednost ili ne znam što, to ne znači da će ukupni iznos biti toliko izložen. Ono što recimo možemo reći i što sam rekao ukupna imovina 31.8. iznosila je 21,1 milijarde, trenutno je 94 dakle moramo razlikovat koliko ih posluje, koliko ih je u registru, koliko ih je spaja se, ne osniva se dakle to su ti podaci od 92 što je bilo pa 97 u prvom čitanju, sad je 94 … fonda dakle otvorena, alternativnih je 36. ovdje su prinosi recimo najvišom imovinom ponderirani prosječni mjesečni prinosi u srpnju bio 1,13%, napajajući fondovi su to konkretno dionički 0,97, mješoviti 0,80. Dakle, vi ste za vaš novac dobili određeni prinos, da ste to stavili u banku ono što većina građana drži vi ne bi imali prinos nego imate pad vrijednosti tog novca u vidu postotka inflacije. Minus ili ti plus kamatu koju ste dobili na to oročeno ili po viđenju štednju. I onda dobijate da znate gdje su vaši novci i koliko oni vrijede i što će vam to značiti. To je bitno na taj način možda gledati, naravno ono što uvijek treba biti s rezervom ne postoji 100% sigurnosti ulaganja, ali svakako da ovakav oblik i alternativnih i otvorenih investicijskih fondova predstavlja jedan od najsigurnijih načina ulaganja na financijskim tržištima s obzirom na njihovu diverzifikaciju i što doslovno kako narod kaže ne stavljaju se sva jaja u jednu košaru, dakle niste uložili u jedno društvo, u jednu dionicu nego u …/nerazumljivo/… pogotovo ovo novo što uvodimo Exchange Traded funds dakle ETF-ovi koji onda možete birati hoćete u naftu, hoćete u zlato hoćete u neke valute se kladiti na njih ili ćete u određenu branšu ili sektor pa onda kažete ja hoću u IT sektor uložiti u Hrvatskoj ili u Europi, to će biti stotine različitih ili 10-te različitih tvrtki u koju će se onda brokeri ravnomjerno ili već sukladno samim procjenama ulagati. I vi se time svojevrsno kladite na određeni sektor. Dakle, zbilja zahtjeva određenu financijsku pismenost. Što se tiče uvažene zastupnice Peović, dakle ja i dalje stojim do onoga ko što sam rekao da je država loš gospodarstvenik odnosno loš gospodar u smislu tržišnih djelatnosti ili da nema šta tu tražiti. To sigurno me stoji iza mene i same činjenice i ono što je, međutim to apsolutno ne znači da država ne treba se miješati nego treba uvijek nadzirati, dati okvir i osnovati mogućnost. Ne biti ta koja će direktno nešto proizvodit što nema veza sa nekom strategijom, sa nekim strateškim projektima, našom infrastrukturom šta apsolutno mora i treba ostati u upravljanju države nego omogućiti gospodarstvenicima da sami djeluju, sami mogu raditi ono što se kaže da ih ne gušimo kako to zna se puno puta reći. Sigurnost ulaganja, spomenuli ste 2008. tu apsolutno jedan od svih ovih silnih izmjena je i ta 2008. i kriza financijskog sektora, investicijskog ulaganja, investicijskog bankarstva i svih onih derivata kako je to krenulo, reosiguranja itd., trgovanja derivatima. Kod nas to niti uopće nema još nismo došli ni do pitanja sekuratizacije koje ćemo sigurno imati ovdje dakle kroz određena osiguranja pojedinih samih imovine odnosno vrijednosnih papira i samih trgovanja. Samim time evo u konačnici ovo uvijek volim iskoristiti kao priliku da, da te informacije za sve građane koji gledaju dobiju, pogotovo i za poduzetnike i da znaju sigurno i u konačnici interesirati se koji su to fondovi i kako dobiti određene ponuditi svoje vrijednosne papire svoje projekte da budu financirani od strane alternativnih investicijskih fondova jer oni to i mogu ili u konačnici ulagati u iste kao jedan od neću reći najsigurnijih nego najmanje rizičnijih vidova ulaganja, a svako ulaganje i nosi svoje rizike. To mislim da sami smisao poduzetničke inicijative nosi sa sobom. Evo, zahvaljujem vam puno na pozornosti.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, kad je bilo ova dva zakona i na prvom čitanju i drugom čitanju svi smo otvorili odnosno oni koji su raspravljali problem koji je u Hrvatskoj evidentan, a to je ljudi koji štede i s jedne strane pojedinci imaju zaista veliki iznose koji štede bez obzira da li je to u bankama, sve manje je u bankama, a sve više je doma. Pogotovo u nekakva krizna vremena ljudi odlučuju štedjeti u nekretninama pa onda cijene nekretnina odu u nebo, a ono što bi bio interes, bio bi interes zapravo da se ulaže u nekakve druge stvari. Tu i govorimo o tim fondovima i da se ulaže u njih i da se tu vidi koja je tu mogućnost. U prvom čitanju sam ja uspoređivala iako je to teško usporedivo i po nekim drugim stvarima Njemačku i Hrvatsku pa se onda otprilike vidjelo koja je to razlika, ali teško je usporediti neke druge stvari i ovo. Mene zanima dakle nešto s razine države, sa ministarstva bi trebalo u smislu PR-a napraviti o tome da je važno da se dakle, ne treba se samo štedjeti u nekretninama može se i na drugi način i ukazati na važnost i fondova i mogućnosti kako da oni [[Upadica: Hvala.]] zapravo doprinesu.
Hvala, poštovani državni tajnik.
Da, evo apsolutno se slažemo, mislim da je i ova rasprava to iskristalizirala kao jedan od temeljnih alata kako bi ovo sve što danas ovdje radimo, predlažemo, usvajamo imalo neku svrhu i imalo smisla je to da i oni na koji bi se to trebalo utjecati i odnositi to znaju i znaju što to znači. To je upravo opismenjavanje financijsko znači upravo ne samo pružanje informacija nego pružanje svih onih mogućnosti koje im se nude na samom tržištu kapitala i načinu kako mogu to riješiti. Naravno, kažem mi s obzirom na sve svoje probleme koje smo imali i kao tranzicijska i postratna zemlja ne možemo očekivati i bilo bi suludo očekivati da smo sad ne ukoliko razvijeni kao i ostale članice EU, ali da moramo raditi da tamo idemo i da prepoznamo sve ono dobro i implementiramo sve ono dobro što nam se nudi, to apsolutno da i sigurno ćemo mi razmotriti u slijedećem periodu da i pokrenemo određene vrste aktivnosti pogotovo [[Upadica: Hvala.]] i ovu drugu temu oko ovih minusa.
Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovani tajniče, evo čuli smo i sada od poštovane zastupnice ja bi se samo nastavio na, zapravo na njenu repliku da konstatiramo, znači BDP nam ponovo raste, raste nam količina novaca u bankama, ali isto tako nam i taj novac ubrzano propada. Zašto propada? Imamo u HNB-u piše da je inflacija cijena negdje otprilike 0,1% međutim mislim da je ta inflacija ipak malo nešto veća na godišnjem nivou i taj novac propada i zbog toga, i zbog toga što građani imaju troškove u bankama za vođenje računa i sve ostalo što nam banka naplaćuje. Bilo bi dobro kad bi naši građani mogli ulagati novac u fondove, u državne obveznice, u vrijednosne papire itd., itd., naravno ukoliko će to biti sigurno za njih i da kasnije taj novac mogu sigurno i vratiti. Ono što bih vam predložio, što su bili nam, imali smo jedan veliki projekt koji se zvao Jedinstveno upravno mjesto. Taj projekt je trebao zapravo osigurati našim građanima centralno mjesto za pružanje servisa, da se ti ljudi koji će biti, ako će biti na tim mjestima zaposleni, da imaju spoznaje i o [[Upadica: Hvala lijepa.]] fondovima i o vrijednostima ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem. Unatraške samo ću odgovoriti, dakle, da, ali to je dosta riskantno. Dakle ako država nešto napravi da taj jedan informacijski centar i kojem nešto sugerira nekome da ulaže, pa ne daj Bože nešto to ne bude, je li, dakle, samo idemo korak dalje još. Dakle, to ne, ali da, da im da kontakte, da, da im da informacije, da, da ih uputi na sve one privatne fondove ili koje god fondove u kojima mogu iskoristiti taj kapital. Što se tiče ovog prvog dijela inflacije, dakle prvih 6 mjeseci, 1,2%, ovo 8. mj. 3,1 indeks potrošačkih cijena. Što se tiče toga, dakle, sigurno da to je jedan od okidača zašto ići u ovom smjeru i tu, te depozite prebacivati ovdje, ali kao i iz prethodne rasprave, očigledno novaca na tržištu danas ima, samo je stvar, aktivirati taj isti. To je ono što mi i oni prethodnim zakonom i ovdje želimo napraviti.
Poštovani zastupnik Brkan.
Poštovani državni tajniče. Maloprije smo čuli od g. Troskota kako izvjesno najavljuje poskupljenje kamatnih stopa od strane Europske centralne banke, kao da je to gotova činjenica. Zanima me da li ove izmjene i dopune Zakona o otvorenim investicijskim fondovima sa javnom ponudom i alternativnim investicijskim fondovima mogu nekako utjecati na povišenje ili smanjenje kamatnih stopa europskih centralnih banaka i općenito, u kojoj su korelaciji sa kamatnim stopama koje centralne banke daju? Da li imaju utjecaja jedno na drugo? Naš zakon o kojem danas raspravljamo i kamatnim stopama. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Da, mislim da svakako moramo, kada govorimo o uvaženom zastupniku Troskotu sjetiti se grčke financijske krize. Određene aspekti su bili tada vezano na samu Eurozonu, na dug, na sav dio i cijenu novca, itd., ne može se reći baš da ne može imati utjecaj, međutim, ja vjerujem da ima metoda i alata kako da se taj utjecaj ... [[Govornik se ne razumije.]] Naravno, kada gledamo da fondovi, jedna od ulaganja koje je bio do sada, barem kod nas, što se tiče obveznih mirovinskih fondova su bile državne obveznice. Apsolutno, kad se država zadužuje, ima udio kamata. Sad su one jako niske. Tu fondovi sigurno, ako upravo u toj korelaciji, kad govorimo o samoj kamatnoj stopi, to treba i pratiti jer očigledno, čim su prinosi na državne obveznice niske, očigledno i cijena novca je niska i tu fondovi trebaju imati svoju ulogu koju onda, u slučaju kada raste potražnja za novcem, oni su ti koji ulaze i idu na taj najsigurniji način ulaganja. Također, opet s druge strane, osiguravaju taj priljev sredstava za i gospodarstvo koje je izuzetno prije potrebno.
Hvala. Poštovana zastupnica Peović.
Zbilja se nisam mislila javiti, ali već ste 5. put ponovili da država nije dobar gospodar. Meni se čini da već HDZ malo se trza na to vaše, na taj vaš, na tu vašu, taj vaš refren koji ovdje slušamo. Čak je i vaša kolegica Perić rekla, država je spasila brodogradnju, nije država spasila brodogradnju, spasila je Danka Končara, vlasnika Brodotrogira kojemu je otpisala 240 milijuna kuna duga, većina duga HBOR-u, ali nije spasila brodogradnju. Ali, država stvarno može biti dobar gospodar i opet ću ponoviti, znači francuska država ima udjele u brodogradnji u Peugeotu, Italija, talijanska država ima udjele u najvećem brodograđevnom divu Fincantieriju, njemačka država ima udjele u Volkswagenu, itd. Ja se nadam da vi niste na to mislili kada ste rekli, država nije dobar gospodar jer vi jeste gospodar nekih tvrtki, recimo Orljave i ja se iskreno nadam da ćete napraviti sve da takve tvrtke koje su nekad bile uspješne postanu to opet.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem. Dakle ovo treba, opet kažem, u kontekstu izrečenoga promatrati. Dakle kao gospodarstvenik, kao gospodar, oni koji nisu ključni, strateški, vi ove koje ste tvrtke nabrojali, ja bi njih sve ove jedne strateške ključne tvrtke dakle govorimo i brodogradnji, automobilske industriji, itd., udjele imati jedno, upravljati nešto drugo. Primjer, naravno, Orljave je pitanje da li država treba se baviti proizvodnjom odjeće. Ili tekstilnom industrijom? Da li je to smisao poreznih obveznika da ulažu u proizvodnju odjeće kada na tržištu nam se nudi toliko toga, to je ono di se možda mi razlikujemo i u tom smislu sam govorio da do sada, sve tamo di je država bila vlasnik takvih sličnih poduzeća, ona se nisu dobro sprovela. Evo, i ovog primjera isto. E sad, zbog čega je to tako i kako je tako i taj dio, o tom, potom, ali ovdje sigurno govorimo o nečemu da s ovim potičemo tržište i da potičemo ulaganja i da država samo daje okvir i to je ono zadatak kod ovakvih stvari. Evo, zahvaljujem još jednom na .../nerazumljivo/...
Hvala lijepo. Time zaključujem raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Sad prelazimo na sljedeću točku, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja, drugo čitanje, P.Z.E. br. 99.; Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 85 Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana ministrica poljoprivrede Marija Vučković, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Poljoprivredni reprodukcijski materijal temelj je poljoprivredne proizvodnje i prva karika u lancu opskrbe hranom i stvaranju poljoprivrednog proizvoda. Kvalitetno sjeme i sadni materijal od značajne su važnosti za poljoprivrednu proizvodnju. Sjeme i sadni materijal strateški su proizvodi za zasnivanje svake proizvodnje i početna karika u lancu opskrbe hranom te moraju biti dostatni, kvalitetni i sigurni. Glavni cilj Zakona o sjemenu je urediti proizvodnju, stavljanje na tržište i uvoz poljoprivrednog reprodukcijskog materijala slijedećih skupina i vrsta bilja, žitarice, krmno bilje, repa, povrće, uljarice, krumpir i predivo bilje, te loze, voće i ukrasne bilje kao i odrediti nadležnost pojedinih tijela u poslovima iz ovih zakona i propisima donesenih na temelju ovog zakona, inspekcijski nadzor kao i druga pitanja od značaja za provedbu jedinstvenog sustava poljoprivrednog sjemenarstva i rasadništva. Sustav proizvodnje i stavljanje na tržište poljoprivredno reprodukcijskog materijala propisan je direktivama EU tzv. marketinškim direktivama koje se temelje na međunarodnim protokolima kako bi se osiguralo da i proizvodnja reprodukcijsko poljoprivrednog materijala umnažanje i stavljanje na tržište ujednačeno u svim državama članicama. Konačnim prijedlogom zakona definiraju se nadležna tijela u provedbi zakona, prenose odredbe marketinških direktiva, njih 14 vezanih za proizvodnju i stavljanje na tržite poljoprivrednog reprodukcijskog materijala, omogućuje donošenje nacionalnih sortnih listi čiji će se poljoprivredni reprodukcijski materijal tržiti na tržištu RH kao novitet i na taj način se omogućuje oživljavanje, stavljanje u proizvodnju, stavljanje na tržište autohtonih sorti koji su se do sada nalazile pohranjene u banku biljnih gena. Propisuje se donošenje nacionalnog programa očuvanja održive uporabe biljnih genetskih izvora kojim se definiraju detaljnije aktivnosti, sudionici ovog programa kako bi se očuvale autohtone tradicijske sorte i kako bismo pronašli nove i pohranili ih u banku biljnih gena. Poboljšava se sustav upisa sorti u sortne liste, olakšava budući da poljoprivredni reprodukcijski materijal prilikom stavljanja na tržište mora pripadati sorti koja je registrirana odnosno upisana u neku od sortnih lista. Omogućava se stavljanje na tržište i sjemena proizvedenog za izvoz ako je proizvedeno prema OECD pravilima za sjemensku certifikaciju čime se otklanja jedan do sada vrlo česti problem u praksi. Osiguran je uvoz poljoprivredno reprodukcijskog materijala jednakovrijednog po pitanju kvalitete i načina proizvodnje u RH. Uveden je pojam sjeme s poljoprivrednog gospodarstva koji treba proći postupak dorade za one biljne vrste koje pripadaju skupini žitarica, uljarica i predivog bilja, a čija proizvodna površina na poljoprivrednom gospodarstvu nije manja od 7 hektara. Propisana su izuzeća za proizvodnju ekološkog heterogenog poljoprivrednog reprodukcijskog materijala u skladu s Uredbom 848 iz 2018. godine o ekološkoj proizvodnji i označavanju ekoloških poljoprivrednih proizvoda. Uvedena je izrada opisne sortne liste na osnovu provedenih poljskih pokusa kako bi se poljoprivrednicima olakšao odabir materijala za sjetvu i sadnju sukladno pedološkim i klimatskim uvjetima te iskustvima s pokusa. U javnom prostoru najviše je polemike izazvala obveza dorade vlastitog sjemena s poljoprivrednog gospodarstva te određena pitanja vezano za izuzeće. A nakon sjednice Hrvatskog sabora održano je niz sastanaka, okruglih stolova i rasprava sa zainteresiranom javnošću na ovu temu. U cilju postizanja kvalitetnog zakona uvaženi su komentari javnosti i u nacrtu konačnog prijedloga zakona uvodi se obveza dorade samo za biljne vrste iz skupine strnih žitarica, uljarica i predivog bilja čija ukupna proizvodna površina na poljoprivrednom gospodarstvu je veća od 7 hektara, te se preciznije i detaljnije propisuju izuzeća. Nadalje, pojednostavljeni su uvjeti za dorađivače koji će vršiti doradu sjemena s poljoprivrednog gospodarstva. Na taj način utječe se na sprječavanje širenja štetnih organizama koji su bitni čimbenik gospodarskih gubitaka, a uz s druge strane minimalno opterećenje poljoprivrednih proizvođača. Također, u odnosu na prvo čitanje Konačnim prijedlogom Zakona o sjemenu proizvođačima sjemenog povrća kategorije standard omogućeni su jednostavniji uvjeti za registraciju proizvodnje i izuzeće od službenog nadzora, a sve u cilju povećanja proizvodnje sjemena povrća koje nije na zadovoljavajućoj razini. Slijedom navedenog, danas u raspravi imamo Konačan prijedlog Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja u koji je uključena većina primjedbi i prijedloga istaknutih u okviru prvog čitanja zakona. Primjena odredbi ovog zakona poboljšat će postojeći sustav proizvodnje i stavljanja na tržište sjemena i sadnog materijala te omogućiti da poljoprivredni proizvođači na tržištu imaju zdravstveno ispravan i kvalitetan reprodukcijski materijal čime će u konačnici doprinijeti našim strateškim ciljevima kako u pogledu povećanja produktivnosti, tako i u pogledu povećanja konkurentnosti hrvatskog prehrambenog lanca u međunarodnim okvirima. Hvala vam lijepa.
Ostanite gospođo ministrice ovdje jer ima cijeli niz replika, neke su i prije nego što ste počeli govoriti već dignuli. Prva je poštovanog zastupnika Ivanovića.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena ministrice evo i sami ste u ovom uvodu naglasili da od onog prvog čitanja koje je bilo 24. ožujka ove godine u Hrvatskom saboru gdje su mnogi govorili kako je ovo početak kraha hrvatske poljoprivrede, kako će donošenjem ovog zakona nastati veliki problemi, mi smo i onda tvrdili skupa s vama da ćemo kroz drugo čitanje pripremiti zakon koji će biti puno prihvatljiviji u stvari onima o kojima se i radilo. Stoga želim evo sada iščitavajući ovo, ovaj konačni prijedlog zakona u stvari i zahvaliti ministarstvu što je saslušalo sve one koji su direktno uključeni u implementaciju ovog zakona, također i matičnom Odboru za poljoprivredu evo koji je i kroz svoje sugestije i rasprave došao do toga odnosno ministarstvo došlo do toga da u ovom konačnom prijedlogu ja mislim da su svi akteri jednako zadovoljno s ovim zakonom.
Hvala. Poštovana ministrica Vučković.
Hvala vam lijepo na vašem komentaru. Ministarstvo poljoprivrede je razumjelo da se većina polemika ustvari odnosila na dva članka zakona i pokušali smo u širokom dijalogu i uz dogovorom sa stručnom i znanstvenom zajednicom kao i organizacijama civilnog društva, a i na temelju dobrih prijedloga proizašlih iz rada Odbora za poljoprivredu HS-a doraditi ta dva članka pored niza onih dobrih odredbi koje su već i u prvom čitanju se isticali, a u pogledu očuvanja i stavljanja na tržište autohtonih tradicijskih sorti u pogledu izjednačavanja kvalitete uvoznog materijala s hrvatskim itd.
Poštovani zastupnik Kirin.
Poštovani dopredsjedniče, poštovana ministrice. Dobro što je ovaj prijedlog zakona ne zabranjuje malim proizvođačima da za potrebe proizvodnje hrane obavljaju sjetvu sjemena iz vlastitog uzgoja od sorti koje nisu registrirane niti ih ograničava u stavljanju plodova na tržište dobivenih od tih sorti. Sjeme sa poljoprivrednog gospodarstva za vlastite potrebe ne treba proći postupak certifikacije jer se sjeme neće stavljati na tržište, ali se uvodi obveza dorade radi suzbijanja, širenja bolesti i korova npr. snijet koja se širi zaraženim sjemenom, a urod je toksičan za ljude i životinje. Da li se može u takvim slučajevima kontrolirati male proizvođače ili se sve ostavlja njihovoj savjesti? Hvala.
Poštovana ministrica Vučković.
Predviđeno je da mali proizvođači dakle podnesu određenu izjavu i naravno u skladu sa uvjetima iz drugih propisa te je predviđeno da se pravilnikom odredi oblik i obrazac, a i težina te izrade. Mislim da ne moramo sve detaljno zakonom prenormirati, da je postignut određen konsenzus i da ćemo nastavno na ovaj zakon donijeti pravilnike koji će osnažiti i odgovornost proizvođača, a većini njih je stalo do toga da proizvode kvalitetan poljoprivredni proizvod od kvalitetnog sjemena.
Poštovana zastupnica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice. Dakle, obaveza zapošljavanja stručne osobe sa dvogodišnjim iskustvom u poslovima dorade sjemena u stalni radni odnos i obavezno vlasništvo nad strojevima i opremom koju propisujete ovim zakonom isključuje mogućnost rada malim dorađivačima, to je isplativo samo velikim pogonima koji neće dorađivati manje količine sjemena s poljoprivrednog gospodarstva. Zar ne mislite kako time zakon ne doprinosi smanjenju bolesti što je navedeno kao osnovni razlog donošenja zakona nego upravo suprotno, dakle smanjuje se pristup doradi malim proizvođačima i uvjetuje kupovina sjemena što pogoduje onda opet sjemenarskim kućama i kompanijama te uvozu, a ne samim našim poljoprivrednicima? Zahvaljujem.
Poštovana ministrica Vučković.
Zahvaljujem na pitanju. No pojasnit ću da je obveza dorade uvedena za one koji imaju površine pod određenim vrstama bilja veće od sedam hektara i podsjetit ću da je praktično 90% hrvatskih gospodarstava ima površine ispod 10 hektara. Dakle, za male proizvođače nisu uvedene velike obveze, radi se ustvari o velikim profesionalnim proizvođačima. Osim toga obvezna zapošljavanja se ne traži za one koji će dorađivati sjeme za vlastitu uporabu, a na većim su površinama od sedam hektara, traži se samo osnovna oprema, takvo izuzeće je propisano čl. 12. u podstavku 5.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice. Ako se skoncentriramo na čl. 17. gdje se govori koje sjeme mora biti dorađeno odnosno st. 3. koja su izuzeća onda se tu spominje da su izuzeća poljoprivredni proizvođači čija je ukupna proizvodna površina određena skupina nije veća od sedam hektara. A sad ste vi jedan dio možda malo odgovorili onoga što mene zanima, a to je nema propisa u EU koji ne dopuštaju da bude ipak veće od sedam hektara, znači u nekim državama ima čak i do 15 hektara. Zašto mi nismo išli na 15 hektara ili barem 10? Da li je to štićenje sjemenarske industrije ili što? Hvala.
Poštovana ministrica Vučković.
Hvala na pitanju. Različite zemlje EU na različite načine uređuju pitanje. Postoje značajno restriktivniji propisi od hrvatskog naravno u cilju očuvanja zdravlja biljaka time i zdravlja ljudi. Dakle, što se tiče površina koje predlažete mi smo te površine nismo kako bih rekla odokativnom metodom određivali nego u razgovoru sa stručnom i znanstvenom zajednicom i udruženjima, vodeći se činjenicom da se u Hrvatskoj primjenjuje pravilo troreda i oda ovih sedam hektara u praksi za gotovo 100% proizvođača koji podliježu obvezu znači najmanje 21 hektar ako poštivaju, a ogromna većina njih je pravilo troreda. Praktično je više od 90% proizvođača i u sektoru ratarstva i proizvodnji žitarica i uljarica izuzeto …
Poštovani zastupnik Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana ministrice. Upravo na isti taj podstavak sam se i ja odlučio vas pitat. Znači sada sam vas dobro razumio, ako se poštuje taj trored to znači da poljoprivrednik koji je zasijao žitaricu, uljaricu i predivo bilje u ovom slučaju znači to se odnosi na 21 hektar, iako je moje pitanje zbog čega to već ne bi bilo moguće između ostalog ako čovjek ima dvije kulture, ako ima ječam i pšenicu, a ovdje ima recimo predivo bilje pogotovo ono što smo jutros čuli na odboru, a to je da su stočari i pitanje stočne hrane da je to veliki problem. Mogu li se ove varijante kombinirati i može li se tu doći do količine od 10 hektara?
Poštovana ministrica Vučković.
Pa u skladu sa strukturom hrvatske poljoprivredne proizvodnje i s činjenicom da se u nas primjenjuje pravilo troreda, tropolja, u nekim državama i četveropolja jer čak se to smatra i poželjnim. Na ovaj način statistički podaci pokazuju da je više od 90% proizvođača praktično izuzeto. Dakle, odredba mora imati svoj smisao i primjenu, a isto tako i olakšana je dorada za vlastite potrebe značajno u odnosu na prvo čitanje. Mislim da smo tu napravili sve što smo trebali.
Poštovana zastupnica Opačak Bilić.
Hvala lijepo. Poštovana ministrice, naravno da je pohvalo što su uvažene primjedbe javnosti i opozicije vezano za zaštitu i očuvanje biljne i genetske raznolikosti povrća u RH i pohvalno je naravno što su pojednostavljeni uvjeti za doradu sjemena s obiteljskog gospodarstva. No, voljela bih da razmislite i predložene odredbe iz Članka 88., koji govori o tome da se pravne i fizičke osobe koje do 30. lipnja 2022. godine ne podnesu zahtjev za upis u upisnike dobavljača laboratorija i uzorkivača poljoprivrednog sjemena i sadnog materijala da će biti izbrisani iz navedenog upitnika. Držim da se uvjetom ponovnog dokazivanja sposobnosti za upisnik samo dodatno povećava administracija i procedura što je složit ćemo se vjerojatno nepotrebno. Pa evo, mislim da je dovoljno da nadležni koji imaju te ovlasti izbrišu iz upisnika one koji ne zadovoljavaju uvjete, a ne da dobavljači i uzorkivači ponovo prolaze proceduru koja je zapravo samo čista hrpa administracije.
Poštovana ministrice Vučković. Možemo se malo smiriti?
Procedura je značajno pojednostavljena, a ostavljen je i dug rok za reguliranje obveza.
Poštovana zastupnica Peović.
Pa evo s obzirom da je bilo toliko reakcija na taj članak, te članke znači 16., 17., mene zanima zašto se možda prije donošenja tog zakonskog prijedloga nije konzultiralo sa malim proizvođačima koji su ovo stvarno doživjeli kao napad na sebe?
Poštovana ministrica Vučković.
Pa Ministarstvo poljoprivrede intenzivno provodi dijaloge sa svim zainteresiranim udruženjima proizvođačima, uvijek se može više, bolje i brže. Mi smo dakle intenzivirali dijaloge čim smo počele pisanim, pisane inicijative prema Ministarstvu poljoprivrede. Ali svakako osim što je dio, što je dio primjedbi i odredbi sadržajno promijenjen, dio je u stvari dorađen jer se radilo možda o različitom čitanju određenih, mi smo prihvatili da onda trebamo to i pojasniti.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice da li mi možete reći koliki su prosječni iznosi potrošnje za glavne kulture, proizvodnje za glavne kulture ratarske u Hrvatskoj, kukuruz, pšenicu, soju i uljanu repicu jer sam ja danas stekao na Odboru za poljoprivredu dojam da i ministarstvo ne barata tim podatkom pa se priča o nekakvim astronomskim iznosima, pa me zanima da li ministarstvo zna koji su to prosjeci po hektaru u RH za ove kulture.
Poštovana ministrica poljoprivrede.
S obzirom i na tijek rasprava i na ovo što ste rekli i s obzirom na različite procjene nemojte mi zamjeriti što ću odgovoriti pisanim putem nakon dodatne provjere.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice, evo do ovih izmjena zakona i konačnog prijedloga došli smo u jednom širokom dijalogu, za to je trebalo i puno volje i puno strpljenja i zahvaljujem Ministarstvu poljoprivrede na toj kooperativnosti da se međusobno čujemo i da dobijemo jednu jasnoću i onu distinkciju koju smo u stvari htjeli dobiti znači da se vidi koja su prava i obaveze malih proizvođača, za vlastite potrebe, koja su prava i obaveze onih velikih i mislim da u tom segmentu smo napravili jedan iskorak jer i sama inicijativa Sjeme naše ljudsko pravo se pozitivno izjasnila u podnesku koji nam je uputila. Ono što bih vas ja željela pitati obzirom da znamo da nam o kvaliteti sjemena ovisi proizvodnja hrane, a da negdje svake godine oko 20% sjemena nije dobre kvalitete, na koji način možemo te trendove promijeniti i na koji način kroz ovaj zakon i mjere koje Ministarstvo poljoprivrede planira možemo dodatno potaknuti proizvodnju [[Upadica: Hvala.]] kvalitetnog domaćeg hrvatskog sjemena.
Poštovana ministrica poljoprivrede.
Hvala lijepa gospođo saborska zastupnice, ja doista želim zahvaliti posebno cijelom Odboru za poljoprivredu i vama kao čelnici tog odbora na suradnji, na dijalogu i na pomoći ne samo u ovom, u donošenju konačnog prijedloga ovog propisa, nego u mnogim drugim aktivnostima koje radi Ministarstvo poljoprivrede. Što se tiče podataka o nekvalitetnom ili kvalitetnom sjemenu mi imamo podatke da je otprilike u zadnji 5 godina prosječno da se jedno 20% potrošnje sjemena odnosilo na necertificirano sjeme, no nemamo podatak koliko je to sjeme uistinu nekvalitetno ili ipak nije. Ono što veseli je činjenica da je u posljednje 2 godine taj postotak značajno niži, a da smo prije 4-5 godina imali i u nekim godinama i čini mi se više od 40% potrošnje necertificiranog sjemena u odnosu na ukupno sjeme. Ministarstvo poljoprivrede osim naravno zakona, osim podupiranja očuvanja autohtonih i tradicijskih sorti, osim unapređenja naših sortnih listi [[Upadica: Hvala.]] pojednostavljenja procedura, dodatno po prvi put objavljuje natječaj [[Upadica: Hvala.]] za investicijske projekte namijenjene … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana ministrice, dakle sukladno odredbama sadašnjih zakona upisnik dobavljača sjemena, sadnog materijala vodi ministarstvo. Nakon što stupi ovaj zakon na snagu taj upisnik će voditi Agencija za poljoprivredu i hranu i Članak 89. jer previdio rok u kojem se sva dokumentacija iz ministarstva treba prebaciti u agenciju. A tamo kad govorimo o financijskim posljedicama ovog zakona, između ostalog ste naveli da će u agenciji trebati biti 4 nova zaposlena da bi mogli voditi, baš ste se referirali na ovaj upisnik, pa sad mene zanima zašto je ta odredba u zakonu, koliko ljudi u ovom času u ministarstvu to rade i da li ćete prebacivat ljude iz ministarstva u agenciju, dakle dal će tu biti nekakvih promjena jer mi se čini malo nekako ne znam koju riječ da upotrijebim, dakle ministarstvo sad radi prebacujete posao agenciji i morate za to četiri nova zaposlit.
Hvala. Poštovana ministrica poljoprivrede.
Hvala lijepo poštovana gospođo zastupnice na pitanju. Ne znači da će se zaposlit novi broj ljudi jer mi dosta dakle mi promjene u strukturi organizaciji najvećim dijelom osiguravamo premještanjem ljudi. To možemo naravno i dokazati podacima o broju zaposlenih i u Ministarstvu poljoprivrede i u našim agencijama koje su nam produljene ruke. Što se tiče poslova naša je procjena da će četiri djelatnika te poslove raditi, ne samo koji su obavljali do sada nego one nove koje su propisane zakonom koje nisu čisto administrativne naravi već su namijenjene oživljavanju autohtonih tradicijskih sorti prije svega i izjednačavanju naših šansi za izvoz, a isto tako ujednačavanju kvalitete uvoznog materijala koji se uvozi u Hrvatsku. Dakle to je riječ o nekim novim odredbama koje nemaju ni približno samo administrativni značaj nego trebaju pridonijeti našem strateškom cilju od polja do stola koji počinje sa sjemenom i sadnim materijalom.
Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovana ministrice. Na dio opaski već ste odgovorili u replikama prethodnih zastupnika, ono što me zanima prema prijedlogu čl. 17. st. 3., spominjali ste iznos od 90% poljoprivrednih gospodarstava koji neće biti obuhvaćeni ovim zakonom. Zanima me imate li nekakvu okvirnu brojku koliko je to OPG-ova? I s obzorom da je jučer Državni inspektorat inspekcijama na tržnicama utvrdio među ostalim prekršajima i ne sljedivost proizvoda koji se prodaju na tržnici koliko će ovaj zakon, ove regulative i propisi utjecat na to da ipak bolje pratimo sljedivost hrane od sjemena do stola.
Poštovana ministrica poljoprivrede.
Rekla sam 90% podaci prema nekim posljednjim studijama znanstvenim radovima govore da praktično negdje 89,4% zato sam zaokružila na 90% proizvođača radi na površini u Hrvatskoj manje od 10 hektara. To potvrđuju naše analitike koje smo radili prije izrade Nacrta strategije poljoprivrede, dakle to je 90% u odnosu na okvirni broj koji se kreće ovisno o godini između 165, 166.000 poljoprivrednih gospodarstava registriranih do 173 kako je u posljednje vrijeme. Što se tiče sljedivosti, ovo Ministarstvo poljoprivrede i hrvatska Vlada ulažu značajne napore u provođenju sljedivosti. Mi smo vidjeli možda jučer određene aktivnosti koje govore o uspostavljanju nacionalnog sustava označavanja, to je isto tako jedan od elemenata sljedivosti. Sljedivost je isto tako značajna reformska aktivnost u okviru Nacionalnog programa za otpornost i oporavak koja će pridonijeti zelenoj digitalnoj tranziciji.
Hvala. Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice. Znamo da poljoprivredna proizvodnja sjemena u RH doista ima dugu tradiciju, poglavito u Slavoniji i Baranji gdje je Poljoprivredni institut Osijek već preko 60 godina zauzima globalnu odnosno značaju ulogu na globalnom tržištu proizvodnje sjemena. Činjenica je da je zadnjih godina strane firme pokušavaju preuzeti to tržište i nameću se, zanima me kako će ove izmjene zakona odraziti se na velike proizvođače sjemena u RH i koliko će im pomoći da ponovno vrate tu ulogu svoju globalnih kažem proizvođača odnosno igrača na tržištu sjemena i u RH, ali i šire u cijeloj regiji?
Hvala. Poštovana ministrica Vučković.
Hvala vam lijepo na pitanju uvaženi zastupniče. Dakle, kao i bilo kojoj drugoj aktivnosti strateški cilj se neće ostvariti samo jednim propisom nego nizom aktivnosti koje provodimo. Što se tiče kretanja na tržištu kapitala, mi to sada ne možemo komentirat. U svakom slučaju dobro je imati naše kuće sjemenarske štoviše to mogu reći u hrvatskom vlasništvu, no isto tako dobro je da se za njih pokazuje interesa bilo koje tržište to znači da su dobre, uspješne i kvalitetne. Kakav će biti odnos u konačnici, odredit će u svakom slučaju tržište. Ono što je značajna aktivnost koju sad provodi ovo Ministarstvo poljoprivrede jest da uskoro objavljujemo prvi natječaj za korištenje investicijskih mjera ruralnog razvoja namijenjen isključivo smjenarima i rasadničarima.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Poštovana predsjednica Odbora za poljoprivredu Marijana Petir. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnicima. Odbor za poljoprivredu HS-a raspravio je danas na svojoj 33. sjednici ovaj zakon. U raspravi je izraženo zadovoljstvo zbog prihvaćanja prijedloga i primjedbi Odbor za poljoprivredu vezanih uz certifikaciju i doradu sjemena. Istaknuto je kako bi ovaj zakon trebao uređivati tržište sjemena, ali ne i korištenje sjemena te kako će njegove odredbe dodatno zakomplicirati i poskupiti poljoprivrednu proizvodnju na OPG-im zbog očekivanog rasta cijene sjemena, a što će posebno osjetiti proizvođači sa mješovitom proizvodnjom i stočari. Predstavnici HPK-a i HOK-a mišljenja su kako poljoprivredni proizvođači koji proizvodi sjeme za vlastite potrebe ne bi trebali biti upisani u upisnik dobavljača sjemena jer to sjeme koriste za svoje potrebe i ne stavljaju ga na tržište. Upozoreno je na slabu dostupnost fungicida koji se koriste u sjemenarskoj proizvodnji za one koji nemaju registriranu doradu sjemena. Upozoreno je na slabu kvalitetu i nedostatnu čistoću sjemena koje proizvode hrvatski proizvođači, a što onda zahtijeva i veće količine sjemena u proizvodnji. Uz navedeno rečeno je kako je zakonom bilo potrebno jasnije propisati odredbe vezane uz kvalitetu sjemena. Postavljen je upit odnosi li se sedam hektara na ukupnu zasijanu poljoprivrednu površinu gospodarstva ili na površinu pod pojedinim poljoprivrednim usjevom i čl. 17. st. 3. Postavljen je i upit o razlozima zbog kojih zakonom nije propisano sankcioniranje nepoštivanje odredbi čl. 36 vezanih uz proizvodnju sadnog materijala za naručitelje iz trećih zemalja. Predstavnik predlagatelja odgovorio je kako je tekst Konačnog prijedloga zakona usuglašen sa dionicima sektora, pa tako i površine koje se predlažu za izuzeće od obaveze dorade. Zakonom je jasno propisana odgovornost za kvalitetu sjemena na tržištu, a u RH je registrirano 25 fungicida od kojih se 2 primjenjuju za smrdljivu snijet. Zaključuje kako je na hrvatskom tržištu dovoljno raspoloživog i kvalitetnog sjemena i nema opasnosti za opstanak poljoprivredne proizvodnje. Nakon provedene rasprave, Odbor je većinom glasova odlučio predložiti HS-u donošenje Zakon o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Možete odmah ostati ovdje jer otvaram raspravu, a vi ste se prva javila. U ime Kluba zastupnika HDZ-a pa izvolite poštovana zastupnice Petir.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče. G. državni tajniče, ravnatelju. Dragi zastupnice i zastupnici. Poljoprivredni reprodukcijski materijal temelj je poljoprivredne proizvodnje te je prva karika u lancu proizvodnje i opskrbe hranom. Kvalitetno sjeme i sadni materijal jedan je od osnovnih preduvjeta za uspješno bavljenje poljoprivrednom proizvodnjom. Glavni cilj Zakona o sjemenu je urediti proizvodnju, stavljanje na tržište i uvoz poljoprivrednog reprodukcijskog materijala, odrediti nadležnost pojedinih tijela, inspekcijski nadzor, kao i druga pitanja od značenja za provedbu jedinstvenog sustava poljoprivrednog sjemenarstva i rasadničarstva. U prvom čitanju o ovom zakonskom prijedlogu, provedena je široka rasprava na saborskom Odboru za poljoprivredu te sa zainteresiranom i stručnom javnošću. Također, zbog postizanja jasnoće zakona, naš je klub zastupnika predložio da se čl. 16 i 17 Zakona nomotehnički dorade i da se jasno naznači da su mali proizvođači koji koriste sjeme s poljoprivrednog gospodarstva za vlastite potrebe, a ne za stavljanje na tržište, izuzeti od obaveze certifikacije, dorade te da je potrebno fleksibilizirati doradu kako bi ona bila dostupna svima po pristupačnim cijenama i kako ne bi prouzročila poskupljenje hrane. Drago nam je da je Ministarstvo poljoprivrede ove naše prijedloge prihvatilo. U Konačnom prijedlogu zakona se ne ograničava korištenje domaćeg za vlastite potrebe u nekomercijalne svrhe niti se ograničavaju načela ekološke proizvodnje. Od obaveze dorade oslobođeno je sve sjeme s poljoprivrednog gospodarstva, osim biljnih vrsti iz skupina strnih žitarica, uljarica i predivog bilja, čija je ukupna proizvodna površina na poljoprivrednom gospodarstvu veća od 7 hektara. Smatramo da je važno to što je i kroz prethodnu raspravu sada i kroz replike razjašnjeno da se tih 7 hektara odnosi na svaku pojedinu kulturu, ukoliko se poljoprivrednik drži plodoreda i da to onda u konačnici se može doći do 21 hektar posijanog sjemena bez dorade. Također, rasprava se vodila oko čl. 18 st. 3 kojim je propisano da poljoprivredni proizvođač koji proizvodi sjeme za vlastite potrebe i sam ga dorađuje, treba biti upisan u Upisnik od dobavljača sjemena. Takva odredba je izazvala zabrinutost kod poljoprivrednika da će im prouzročiti dodatni administrativni i financijski teret, bez obzira što u samom Zakonu su za njih propisani jednostavniji uvjeti, stoga mislim da je važno da i za taj članak dobijemo pojašnjenje od strane Ministarstva koje obveze poljoprivrednik u konačnici ima, kada sam radi doradu i da li postoji bilo kakvih razloga za brigu u tom segmentu. Proizvođačima sjemena povrća kategorije standard, omogućeni su jednostavniji uvjeti za registraciju proizvodnje i izuzeće od službenog nadzora. Isto tako, kroz ovaj Zakon sektor proizvodnje krumpira izuzet je od obaveza dorade sjemena s poljoprivrednog gospodarstva, prihvaćeni su naši argumenti da u praksi nema mogućnosti za provedbu takve dorade. Važno je za istaknuti da Zakon u potpunosti uvažava načela ekološke proizvodnje i ekološkog sjemenarstva, kao i potrebu očuvanja i razvoja biljnih genetskih izvora. Treba podsjetiti da je sustav proizvodnje i stavljanja na tržište poljoprivrednog reprodukcijskog materijala propisan direktivama EU koje se temelje na međunarodnim protokolima. Poljoprivredni reprodukcijski materijal prije stavljanja na tržište prolazi kroz proces certifikacije, odnosno službenog nadzora u proizvodnji. Kad je pak riječ o sjemenu sačuvanom na poljoprivrednom gospodarstvu, poljoprivrednici mogu koristiti proizvod žetve, koji su dobili sijanjem na vlastitom gospodarstvu. To vrijedi za sve sorte koje nisu zaštićene pravima intelektualnog vlasništva. Što se tiče zaštićenih sorti, može se koristiti sjeme sačuvano na farmi pojedinih sorata, propisanih Uredbom Vijeća o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu zajednice, međutim, nositeljima prava na biljne sorte mora se za to isplatiti naknada. Mali poljoprivrednici ne moraju plaćati takvu naknadu. Europsko zakonodavstvo o sjemenu ne postavlja pravila o procesu dorade sjemena niti o registraciji dobavljača sjemena, uključujući prerađivače. Također, opskrba sjemenom pružateljima usluga za doradu ili pakiranje, ne potpada pod definiciju stavljanja na tržište pod uvjetom da pružatelj usluga ne stekne pravo vlasništva na tako isporučenim sjemenom. Međutim, tretiranje sredstvima za zaštitu bilja mora slijediti zakonodavstvo EU o sredstvima za zaštitu bilja. Kako bi se očuvale autohtone tradicionalne sorte i pohranile u Banku biljnih gena, Zakon o sjemenu propisuje donošenje nacionalnog programa očuvanja i održive uporabe biljnih genetskih izvora kroz koji će se definirati detaljne aktivnosti koje će provoditi sudionici navedenog nacionalnog programa. Također, previđena je mogućnost donošenja određenih nacionalnih sortnih listi sjemena i sadnog materijala kako bi se omogućilo brzo uvođenje autohtonih tradicijskih i ugroženih sorti iz Banke biljnih gena u sustave proizvodnje i stavljanja na tržište. Sjemenarstvo danas podrazumijeva visoku i skupu tehnologiju te stručnost na najvišoj razini od proizvodnje i dorade sjemena, kontrole kvalitete i drugih parametara uz konstantnu brigu o dosljednosti provođenja propisanih procedura i uvjeta koji prate svaki pojedini proces. Cilj je proizvesti sjeme vrhunskih osobina, prihvatljivo i atraktivno za proizvodnju, a zahtjevi su sve veći, posebice u kontekstu klimatskih promjena. I dok u proizvodnji sjemena strnih žitarica primjerice pšenice i ječma bilježimo negativan trend, bilježimo i pad proizvodnje sjemena kukuruza, s druge strane došlo je do povećanja proizvodnje sjemena soje i ukupne proizvodnje soje u Hrvatskoj, a značajno je za istaknuti da je ta soja bez genetski modificiranih organizama čime smo razvili snažan brend na tržištu. Pojedini proizvođači ističu kako im je soja najprofitabilnija kultura u ukupnoj ratarskoj proizvodnji. U odnosu na GMO soju, soja proizvedena u Hrvatskoj izuzetno postiže visoke cijene za gotovo 200 EUR-a po toni više nego neke druge što je dokaz opravdanosti svih aktivnosti koje smo provodili u Hrvatskoj da bi zabranili sjetvu genetski modificiranog sjemena pa i u pokusne svrhe. Više sam puta istaknula da nam nije nevažno hoćemo li proizvesti dovoljno hrane po pristupačnim cijenama za naše građane i tako smanjiti prehrambenu ovisnost o uvozu. Naš nacionalni suverenitet trebamo jačati kroz stvaranje prehrambene sigurnosti pri čemu ključnu ulogu moraju imati naši poljoprivrednici te s njima u suradnji trebamo kreirati zakone i osmišljavati mjere za proizvodnju hrane i očuvanje ruralnog prostora. Stručnjaci upozoravaju da sjetva necertificiranog sjemena smanjuje prinos gotovo 3 tone po hektaru i tu činjenicu trebamo imati na umu kod donošenja daljnjih odluka. Zaključci studije Europske komisije koji su objavljeni vezano uz europsku regulativu o sjemenu predlažu slijedeće. Ne činiti ništa ili poboljšati procedure i koherentnost u legislativi i uvesti ad hoc mjere za povećanje održivosti ili uvesti fleksibilnost za prilagodbu tehnološkom razvoju kako bi se poboljšao pristup genetskim resursima i na koherentan način pristupilo ciljevima održivosti. Mi nismo odabrali soluciju da prekrižimo ruke i ne činimo ništa jer budućnost čovječanstva ovisi o hrani, a hrana o sjemenu. Genetska erozija dovodi do gubitka bioraznolikosti, a prema procjenama FAO izgubili smo 75% genetske raznolikosti u posljednjih 100 godina. Donošenjem Zakona o sjemenu štitimo poljoprivredne proizvođače i osiguravamo korištenje kvalitetnog i zdravog sjemenskog materijala. Provedbom zakona još bolje ćemo očuvati biološku raznolikost, a posebice doprinijeti očuvanju postojećih autohtonih i tradicijskih sorti. Provedbom zakona spriječit će se širenje štetnih organizama koji su bitni čimbenik gospodarskih gubitaka. Ovim zakonom ujednačavaju se standardi uvoza izvoza poljoprivrednog reprodukcijskog materijala. Poljoprivredni i reprodukcijski materijal koji se uvozi mora biti istovjetan kvalitetom poljoprivrednom reprodukcijskom materijalu koji se proizvodi na teritoriju RH. Također, osigurat ćemo pretpostavke za samodostatnost i kvalitetu u proizvodnji kroz odabir materijala za sjetvu i sadnju koji trebaju dati najbolje rezultate u skladu sa klimatskim uvjetima. Izmjene u konačnom prijedlogu zakona donesene su nakon dijaloga sa stručnom i zainteresiranom javnošću kao i udrugama proizvođača sa ciljem smanjenja opterećenja poljoprivrednih proizvođača, povećanja površina pod sjemenskom proizvodnjom, ali ne na štetu proizvodnje kvalitetnog i zdravog sjemenskog materijala. Sve to su razlozi zbog kojih će naš klub podržati donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći klub zastupnika bit će onaj HSS i Radničke fronte, a govorit će poštovani zastupnik Željko Lenart. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege jedna od prevažnih tema za hrvatsku poljoprivredu, ali i za RH je upravo i ovaj zakon o kojem danas raspravljamo prije glasovanja koji će biti donesen u petak, bile prihvaćene naše primjedbe ili ne bile prihvaćene, ako neće biti prihvaćene mislim da će to ići na štetu poljoprivrednih proizvođača i ukupne proizvodnje u RH. Činjenica je da mi danas živimo u izobilju, nažalost ne svi, postoje mnogi ljudi koji kopaju po kantama koje možete sresti svaki dan, ne zbog toga što nema hrane za kupiti već zato što nemaju čime kupiti, ali nismo ni svi ostali svjesni da smo na korak do gladi. Klimatske promjene koje su izrazite proteklih godina, prošle godine smo imali izrazitu sušu, ovog kišnu godinu, ove godine imamo sušu, može vrlo brzo promijeniti tijek i mogućnost proizvodnje hrane za dostatnost RH. Iako RH skoro u ničemu osim nekih ratarskih kultura nije dostatna i u slučaju zatvaranja granica mislim da bi bio ovaj dio koji sam rekao to je korak do gladi i problema u državi sa opskrbom i snabdijevanjem. Ovaj Zakon o sjemenu i sadnom materijalu nažalost nije prepoznao geopolitičke i geostrateške probleme u svijetu i u regiji u kojoj živimo. Nije prepoznao da je bolje loše farmersko ili lošije farmersko sjeme nego najbolje certificirano sjeme do kojega ne možete doći, koje vam je nepristupačno. Ove godine smo imali problem da najproduktivniji hibridi kukuruza nisu bili dostupni mnogima koji su ih željeli sijat pa su morali sijat manje produktivne, a govorimo o podizanju produktivnosti. Zbog čega? Zato što te hibride mi ne proizvodimo, ne certificiramo i ne distribuiramo. Nažalost, danas postoje proizvođači koji kupe certificirano sjeme, najjeftinije sjeme soje, s njime hrane svoju stoku, a siju svoje farmersko sjeme jer im je ono kvalitetnije, ima bolju energiju klijanja, ima veću klijavost i daje veće urode. Ovaj zakon to nije prepoznao. Nije prepoznao loš odnos prema sjemenskom i sadnom materijalu sjemenarskih kuća koje upravo žele ovladati kroz ovaj zakon 100%-tno tržištem sjemena i sadnog materijala. No međutim, na žalost to nikada neće moći u potpunosti. Ja sam to danas govorio i na Odboru za poljoprivredu. 20% sjemenskog materijala koje se koristi je tzv. farmersko sjeme koje ljudi ostavljaju sami. Ono će i dalje egzistirati unatoč ovom zakonu, unatoč obvezi certificiranja. Kada sijete soju da biste dobili potporu morate dostaviti račun za 80 kg sjemenske soje da biste ostvarili svoja prava. Sjetvene norme pogotovo naših domaćih sorti soje nikada nisu toliko niske ili ako su one 100 ili 120 kg po hektaru mi proizvođači uvijek dodajemo 20 kg po hektaru jer je kvaliteta dorade jako loša. Kada vi u sjemenskom materijalu nalazite grudice zemlje, kamenčiće, polovice soje, a pneumatska sijačica to svako uzima kao zrno smanjuje vam i reducira sklop, a nitko ne odgovara za taj dio loše kvalitete. U članku 20. stavku 7. za kvalitetu sjemena odgovoran je dobavljač sjemena koji ga stavlja na tržište. Kada je sjeme državno u uvjetima koje ne osigurava održavanje njegove kvalitete. Kako ćemo mi to ispitati, znati da su oni bili u lošim uvjetima. Ja sam kupio sjeme, donesao ga, spremio, lagerovao jer sjeme moram kupiti u prvom, drugom ili trećem mjesecu ako želim iole ono sijati što želim. Moram ga čuvati kod kuće, posijem ga, ono ne nikne zbog reći će dorađivači loših uvjeta sjetve, suše, neznanja ili ne znam što sve neće navesti. Ali niti jedan proizvođač neće dokazati da je proizvođač sjemena dorađivač ili dobavljač kriv za lošu kvalitetu tog sjemena. To je stvarnost. To proživljavamo. To je i ove godine bilo sa sojom jednog proizvođača, neću ga ovdje imenovati, tj. dobavljača. Ljudi su imali reducirane sklopove, imali su problema, presijavali su. Odmah pada proizvodnja. Na žalost ne mogu si pomoći. Jesu oni zvali zastupnika, ali oni su upravo rekli ono što sam ja rekao pa niste dobro posijali, niste dobro obradili, pa bilo vam je suho, sto razloga. Novac koji su dali za materijal, za kvalitetu nisu dobili tu kvalitetu. Zbog toga u ovom članku treba stajati da u tom lancu proizvodnje sjemenskog materijala za kvalitetu je odgovoran i proizvođač sjemena i dorađivač i dobavljač sjemena koji ga stavlja na tržište. Svi troje moraju biti odgovorni za kvalitetu sjemena i moraju se osigurati veća prava poljoprivrednicima i mogućnost da dokažu lošu kvalitetu sjemena. Ove godine sam nabavio tri vrećice sjemena Pionir soje M-10 koja je na našoj sortnoj listi iz Italije. Kada ste otvorili tu vrećicu ja sam se divio 15 minuta kvaliteti toga sjemena, a kada sam otvorio Luciju Osječkog instituta onda bih se najradije rasplakao što nisam ostavio sjeme od prošle godine zato što je sve ovo što sam nabrojao sam našao unutra. Zbog čega ja moram i svi ostali proizvođači trpiti aljkavost dorađivača sjemena i njihov monopol na tržištu i ono što im zakon omogućava da nam prodaju sve što hoće vrlo skupo, a da mi nemamo za to nikakva prava. Članak 17. koji govori da farmeri mogu na svom gospodarstvu uzgojiti sjeme iz skupine bilja žitarica, uljarica i predivog bilja trebao bih omogućiti da se povisi ta količina, ne 7 hektara. Evo ja moram priznati da mi isto nije jasno da li je to ukupno, da li je za svaku od ovih vrsta ako ja imam 7 hektara soje, 7 hektara žitarice i 7 hektara predivnog bilja nije. Zbog čega to niste stavili? Znači obiteljska poljoprivredna gospodarstva koja nisu u sustavu PDV-a do 30 ha imaju obvezu uzgajanja dvije kulture. To su obiteljska gospodarstva koja trebaju povećati produktivnost, trebaju porast, a mogu osigurati opstanak i život kvalitetan svojoj obitelji. Hajmo staviti ovdje 10 ha po svakoj kulturi, po svakoj ovoj biljnoj vrsti. Pomoći ćete im. Oni neće opet sijati svi svoje sjeme. Evo ja nisam nikada posijao necertificirano sjeme niti soje. Pšenicu ne radim, kukuruz nitko lud ne radi svoje farmersko sjeme, svi kupuju hibride. Mislim da je ovo iskorak koji neće ništa promijeniti, neće upropastiti dorađivače, ali će pomoći upravo ovima koji moraju kupiti najjeftiniju sjemensku soju, dati je stoci a uzeti svoju. Znači to su živi primjeri na terenu koje doživljavamo. Drago mi je da su uzgajivači krumpira se uspjeli izboriti da mogu ostavit svoje sjeme iako je tu veći problem recimo nego kod soje, zbog virusa, smanjenja uroda, da ne pričam dalje. Ali je dobro da ste to stavili u zakon da ljudi mogu ostaviti svoje sjeme. Znamo koliko je cijena sjemenskog krumpira Elite koji dolazi iz Holandije ili odakle dolazi. Što je s povrtlarima? Zbog čega proizvođači evo recimo paprike ne mogu ostaviti svoje sjeme? Proizvodnja konkretno paradajz paprike u Hrvatskoj nema certificiranog sjemena, kvalitete koje tržište traži. Na našem tržištu se prodaje nešto što se zove majkovačka paprika ili izvedenice majkrovačke paprike koju naši proizvođači sami i isto tako i ja uzgajamo godinama, njegujemo svoje sjeme da bismo bili konkurentni na tržištu. Mi ćemo sad morati kupiti botinečku žutu, prikazati da smo kupili, a opet ćemo prodavati ono što smo uzgojili. Evo ovo su moje dobronamjerne neću reći kritike, ali želim pomoći da ovo bude bolje, da nam poljoprivreda ide naprijed i da bude lakše živjeti i opstati malim proizvođačima. Hvala.
Hvala lijepa. Bili ste zanimljivi, vidi se da vladate ovim područjem ali vrijeme je, kronometar teče bolje rečeno. Gospođa Ružica Vukovac zastupat će stavove Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima. Predlagatelj je održao nekoliko sastanaka, okruglih stolova i rasprava sa zainteresiranom javnošću posebice na istaknute članke iz rasprave sa 6. sjednice Hrvatskog sabora što je konačno pohvalno. No podsjećam, to je ujedno i obveza predstavnika predlagatelja, zakonska obveza koju predstavnici ministarstava prečesto izbjegavaju, a izbjegavanje primjene odredaba Zakona o procjeni učinaka propisa dovodi nas u sukob između onih koji formiraju prijedlog sadržaja zakona i onih koji odredbe istog tog propisa moraju primijeniti u svom životu i poslovanju. U skladu sa prijedlozima sa rasprave o Prijedlogu zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja u prvom čitanju prihvaćeni su određeni izmijenjeni prijedlozi vezani uz doradu članaka 16. i 17. te je u konačnom prijedlogu zakona jasnije propisano koje biljne vrste podliježu doradi te koji poljoprivredni proizvođači su izuzeti od obveze dorade, ali što i podrazumijeva dorada sjemena s poljoprivrednog gospodarstva. U konačnom prijedlogu zakona uvodi se obveza dorade za biljne vrste i skupine strnih žitarica, uljarica, predivog bilja čija je ukupna proizvodna površina na poljoprivrednom gospodarstvu veća od 7 hektara. Ovdje ću ponovno baš kao i na zadnjoj raspravi postaviti pitanje znamo li uopće koliki će novi trošak ova odredba zakona nametnuti našim poljoprivrednicima. Jesmo li svjesni vremena u kojemu cijene svih repromaterijala idu gore zahvaljujući rastu cijena goriva, pa nas očito nije sram uvoditi nove obveze i nove financijske i administrativne namete. Jer ovo nije ništa drugo nego namet na preko 57000 gospodarstava koja se bave ratarskom proizvodnjom neovisno o tome služe li im zasijana kultura za vlastite potrebe. Jer podsjećam svaki stočar je prvenstveno i ratar. Predlagatelj tvrdi kako su pojednostavljeni uvjeti za dorađivače koji će vršiti doradu sjemena sa poljoprivrednog gospodarstva. Na taj način predlagatelj tvrdi da će se spriječiti širenje štetnih organizama koji su bitni čimbenik gospodarskih gubitaka uz naglašavam financijsko opterećenje poljoprivrednih proizvođača. Članak 17. kaže dorada sjemena je sušenje, čišćenje, kalibriranje, piliranje, tretiranje sredstvima za zaštitu bilja, pakiranje, plombiranje i označavanje, a dobavljač sjemena registriran za doradu smije dorađivati naturalno sjeme ako je za to sjeme izdan zapisnik o službenom nadzoru, uvjerenje o priznavanju usjeva ili dokument o porijeklu sjemena s poljoprivrednog gospodarstva kojeg daje dobavljač sjemena. Dorada u ovom kontekstu znači totalnu kontrolu svega što netko sije za vlastite potrebe, te mnoge radnje nepotrebne za kontrolu biljnog zdravstva ili uzgoj za vlastite potrebe. Dakle, mislim na kalibriranje, pakiranje, plombiranje, označavanje. Da bi pristupio doradi proizvođač treba donijeti dokument o porijeklu sjemena s poljoprivrednog gospodarstva koje daje dobavljač sjemena. Time je ponovno utvrđeno da se sjeme za vlastite potrebe smije proizvesti samo od kupljenog sjemena i trgovac, odnosno dobavljač treba izdati potvrdu koja to potvrđuje. Sam poljoprivredni proizvođač nije registriran u Upisnik dobavljača. Dorada kod ovlaštenog dorađivača je proces u kojem proizvođač donese svoje sjeme koje je uzgojio i dobije ga natrag očišćenog, osušenog, tretiranog pesticidima, laboratorijski ispitanog, označenog i upakiranog kao da ga stavlja na tržište. I to naravno košta. A ovisno gdje je smješteno gospodarstvo stvara i logističke probleme, jer uslužna dorada nije dostupna u svim županijama, pa će poljoprivrednik nerijetko morati prevaliti stotine kilometara da bi odnio sjeme na doradu i obavio sve ono što je za svoje potrebe do sada mogao sasvim uspješno obaviti na vlastitom gospodarstvu u skladu sa postojećim propisima iz područja biljnog zdravstva i prava oplemenjivača. Sama dorada možda i nije toliko skupa, no transport je izuzetno bitan i velik trošak. Cijeli sustav dorade osmišljen je i do sada je funkcionirao unutar sustava proizvodnje i dorade većih količina za tržište. Taj sustav ne može pratiti potrebe poljoprivrednika i malih količina koje bi oni donosili na doradu. Za potrebe obiteljskih gospodarstava sa ciljem zaštite od bolesti i korova treba osmisliti manji uslužni sustav dorade kao mogućnost, ali nikako ne kao obvezu. Kapaciteti za doradu mogli bi se osigurati kroz mjere ruralnog razvoja kao dodatna djelatnost na gospodarstvu bez obveze zapošljavanja stručnjaka u stalni radni odnos kada se dorada obavlja samo nekoliko mjeseci godišnje i to u vrijeme kad se sjeme priprema za sjetvu. Govoreći o financijskim sredstvima moram istaknuti, budući da će donošenjem novog zakona povećat se obujam poslova Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu predlagatelj navodi kako je potrebno zaposliti 4 osobe na neodređeno vrijeme. Sredstva za navedeno zapošljavanje nisu planirana u projekcijama Plana proračuna Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu za 2022. i 2023. godinu, te će se ista planirati prilikom izrade Plana proračuna u skladu sa dodijeljenim limitima. Za mene je ovo dovoljan pokazatelj kako smo uz prijedlog zakona temeljem članka 174. Poslovnika Hrvatskog sabora trebali imati i iskaz o procjeni učinaka propisa iz kojeg je vidljiv fiskalni učinak ovog zakona. Standardno tog priloga nema. Odredbama članaka ovog prijedloga zakona propisuje se provođenje inspekcijskog nadzora nad potrebom provedbe ovog zakona, prava, dužnosti i ovlasti fitosanitarnih i poljoprivrednih inspektora, provedba inspekcijskog nadzora, uvoza poljoprivrednog reprodukcijskog materijala, rješenja koja izdaju nadležni inspektori, te uzimanje uzoraka u provedbi inspekcijskog nadzora radi utvrđivanja kvalitete poljoprivrednog reprodukcijskog materijala. No, ima li naš Državni inspektorat dovoljne kapacitete za provedbu ovih odredbi kada znamo koliko im je teško provjeriti primjerice ugovore o korištenju Državnog poljoprivrednog zemljišta, sve prisutni podzakup, ambroziju koja se širi, a jedinice lokalne samouprave ne reagiraju adekvatno, zatim provedbu gospodarskih programa temeljem kojih se koristi državno zemljište i niz drugih nelogičnosti koje imamo na selu i u poljoprivredi. Stvaramo li ovim Zakonom nepotrebne troškove, ne samo poljoprivrednicima nego i državnoj administraciji? Sektor proizvodnje krumpira izuzet je, sasvim logično, nakon iznesenih argumenata u prvom čitanju, od obaveze dorade sjemena s poljoprivrednog gospodarstva jer se uvidjelo da u praksi nema mogućnosti za provedbu takvog propisa i ona bi bila posebno štetna. St. 5. čl. 12 definirano je da je proizvođač koji želi proizvoditi sjeme za vlastite potrebe treba kupiti potrebne strojeve za doradu i registrirati se u Upisnik dobavljača poljoprivrednog sjemena kao dorađivač. St. 4. čl. 18 definirano je da za doradu naturalnog sjemena treba imati dokument o porijeklu sjemena s poljoprivrednog gospodarstva. To proizvođačima stvara dodatne troškove i administrativne obaveze. Zato smatram izuzetno važnim ponoviti kako sjeme s poljoprivrednog gospodarstva ne spominje se niti u jednom pravnom aktu EU niti Hrvatske, osim u kontekstu prava oplemenjivača kod naplate naknade oplemenjivačkih prava za zaštićene sorte. Stoga smatramo da je problem potrebno rješavati u kontekstu rasprave o naplati spomenute naknade koji smatramo važnom, a ne o doradi sjemena. Napominjem kako Uredba EU br. 1768/95 o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu zajednice te prateći dokumenti koji ju nadopunjuju definiraju mala gospodarstva kao ona na kojima se predmetne kulture tipa žitarice krvnog ili industrijskog bilja proizvode na površini većoj od one koja je potrebna za proizvodnju 92 tone žitarica, a to je značajno više od onoga što naše Ministarstvo propisuje, odnosno od ovih 7 hektara. Ostaje nam i dalje nejasno tko i na koji način može izdati dokument o porijeklu sjemena s poljoprivrednog gospodarstva, a upitna je uopće i provedivost nadzora provođenja ovakvih pravila. Ako je dovoljno da proizvođač posjeduje strojeve za čišćenje i kalibriranje sjemena, cilj takve dorade nije smanjenje karantenskih biljnih bolesti, što se navodilo ovdje kao glavni argument uvođenja ovog propisa, nego smanjenje širenje korova i sjetva kvalitetnijeg sjemena, što ne bi trebalo opet nametati kao obvezu. St. 2 čl. 14 nije jasno definirano odnosi li se odredba na ukupnu površinu na kojoj gospodarstvo proizvodi navedene kulture ili isključivo na površinu koja je zasijana usjevom iz vlastitog sjemena. Potrebno je dodatno pojašnjenje da se radi o količinama pojedine kulture iz vlastitog sjemena, kako u praksi ne bi došlo do različitih tumačenja i nelogičnosti u provedbi. Ponovit ću još jednom, pojam sjeme s poljoprivrednog gospodarstva ne postoji u niti jednoj od postojećih EU direktiva koje reguliraju područje sjemenarstva, odnosno marketinških direktiva. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka gđa. Raukar-Gamulin i koji će dijeliti vrijeme s g. Matulom. Izvolite.
g. potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub zeleno-lijevom bloka, prije svega pozdravlja što je Konačni prijedlog zakona korigiran na način da je uvažio niz komentara dijela stručne zajednice, zatim niza udruga poljoprivrednih proizvođača te oporbe. Držimo da ovakav prijedlog uvažava načela ekološke proizvodnje i ekološkog sjemenarstva, kao i potrebu očuvanja i razvoja biljnih genetskih izvora. Pozdravljamo i što su čl. 12 proizvođači sjemena kategorije standard za povrtne vrste i autohtone sorte izuzeti od obaveze zapošljavanja stručne osobe, što će uvelike olakšati pokretanja sjemenske proizvodnje navedenih kultura. Osim toga, izjednačiti mogućnost i naših proizvođača sa proizvođačima drugih država EU. Cijenimo i uvid u osobitu štetnost obaveze dorade sjemena s poljoprivrednog gospodarstva u sektoru proizvodnje krumpira te odustajanje od tog zahtjeva jer doista ne postoji mogućnost provedbe istoga u praksi. Pa ipak u ovako poboljšanoj verziji Prijedloga zakona i dalje vidimo prostor za napredak, o tome su već kolege govorile, ali potrebno je naravno, i ponoviti. Naime, predstavnicima udruga i dalje je sporna obavezna dorada jer uredba o oplemenjivačkim pravima za biljnu sortu, na biljnu sortu zajednice te prateći dokumenti definiraju mala gospodarstva kao ona na kojima se predmetne kulture, znači žitarice, krvno i industrijsko bilje proizvodnje na površini većoj od one koja je potrebna za proizvodnju 92 tone žitarica, a to je značajno više od 7 predviđenih hektara propisanih u ovom Zakonu. Primjerice, jednostavnom matematikom da se izračunati, da u slučaju rekordnog prinosa pšenice od 8 tona po hektaru, ta dozvoljena površina iznosi 11,7 hektara, što je dakle značajno više od predviđenih 7 u ovom Prijedlogu zakona. Potom držimo da st. 5 čl. 12 kojim je definirano da proizvođač koji želi proizvoditi sjeme za vlastite potrebe treba kupiti potrebne strojeve za doradu i registrirati se u upis dobavljača poljoprivrednog sjemena kao dorađivač te također, st. 4 čl. 18 kojim je definirano da je za doradu naturalnog sjemena potrebno imati dokument o porijeklu sjemena s poljoprivrednog gospodarstva. E to sve stvara proizvođačima dodatne troškove i administrativne obaveze. Osim toga, nejasno je tko to točno i na koji način izdaje dokumente o porijeklu sjemena s poljoprivrednog gospodarstva, kao što je nejasno i kako bi se točno provodio nadzor o ovako propisanih pravila. Također, a na to smo upozoravali i prilikom prethodnih rasprava, pojam sjeme s poljoprivrednih gospodarstava ne postoji niti u jednoj od postojećih direktiva EU koje reguliraju područje sjemenarstva. Sam Zakon o sjemenu odnosi se isključivo na komercijalnu upotrebu i tržište sjemenom te pritom regulira sjeme s poljoprivrednog gospodarstva kao sjeme koje izričito zabranjuje stavljati na tržište. Obzirom da poljoprivrednici obavljaju djelatnost poljoprivredne proizvodnje, dakle na tržište stavljaju uzgojene proizvode, a ne sjeme, ne može ih se poistovjetiti sa sjemenarskim poduzećima te navođenje, uvođenje tog navedenog, a po nama i izuzetno spornog pojma, naprosto nema smisla. Ponuđeno objašnjenje Ministarstva poljoprivrede jest da uvođenje pojma sjeme s poljoprivrednog gospodarstva potrebno kako bi se u red dovela siva zona u području uzgoja sjemena za vlastite potrebe, ali podsjećamo Ministarstvo da je uzgoj sjemena za vlastitu potrebe, a također, i razmjena takvog sjemena iznimno važan mehanizam očuvanja bioraznolikosti, osobito u kriznim vremenima kakvima nažalost sve češće svjedočimo te je prepoznato kao pravo svakog proizvođača nizom međunarodnih ugovora, deklaracija i strategija. Evo, ja bi ti zaustavila, a kolega će ... [[Govornik nije uključen.]]
Izvolite g. Matula. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] gđo. ministrice, državni tajniče sa suradnikom. Kolegice i kolege. Zadovoljstvo mi je da ovdje mogu reći da su brojne, brojne udruge koje su pokrenule inicijativu Sjeme je naše ljudsko pravo, imale potrebu reći da je napravljen u ovom Konačnom prijedlogu zakona, da je napravljen bitan napredak i da je to bio jedan kvalitetan dijalog do ovog trenutka, ali isto tako, želimo reći da su upravo zato i začuđeni kako to sad zapelo na ova famozna, famoznih 7 hektara i dalje inzistiranje na toj doradi koja je tamo upisana na način kako je upisana i opisana koja zapravo, sami ste rekli ministrice, 90% tih OPG-ova radi na površinama manjima od 10 hektara i oni svakako da imaju sve probleme, međutim, kao da nakon svega i u ovoj verziji Zakona oni se guraju, kako je netko jutros dobro rekao na odboru, njih se ipak tjera u sivu zonu i tako se oni osjećaju i dalje će morati imati ne znam kakve potvrde za ono što je evo, ovdje više puta rečeno za tu famoznu definiciju odnosno ime, sjeme sa poljoprivrednog gospodarstva koje evo, svi oni tvrde, nigdje ne postoji. Želim samo podsjetiti da je u toj inicijativi u tom trenutku brojne te udruge, da je to bilo 25 tisuća članova kojima se pridružilo 17 900 u onom trenutku kada je bila rasprava, građana, zainteresiranih građana, poljoprivrednika, zainteresirane znanstvene zajednice iz cijele Hrvatske, a ne samo ove interesno povezane koja je ipak zajedno sa sjemenarima bila povezana. I imala taj interes da se od tih 18, 20% ljudi još pritjera, da oni baš moraju kupovati ovakvo sjeme o kojima smo imali priliku slušati g. Lenarta i gdje ti ne možeš dokazati na kraju da se sjeme je problem nego uvijek si ti u krivu, pogotovo ako si mali, uvijek si ti kriv. Ponovit ću ministrice, niste rekli na izričito moje pitanje, prije toga ste je spomenuli da postoji taj plodored koji omogućava, ako je tropoljni da onda to se može tumačiti 7 hektara, ali kad sam ja baš pitao, shvatio sam da ne, spomenuli ste i kod nas ima tih plodoredova odnosno četveropoljnih tako organiziranih, ima i kod nas. Dakako, u Europi je to češće. Ovaj kod nas je rjeđe, ali ima toga i kod nas, ja ne vidim razlog zbog čega se to ne bi moglo onda upravo tako definirati, mi ćemo to u amandmanu i reći, da to bude do 4 površine i da svaka bude evo, sad ću malo izgubiti vrijeme jer me zanima ipak dobiti pažnju, ako su to 4 polja. I zašto ne bi ona bila do 10 hektara? Znamo da je velika većina ova manja od 10 hektara, ali ako su to 4 polja, e pa onda stočari koji su jutros govorili da su stvarno u problemu i da oni ne mogu plaćati ovu doradu koja ide u rasponu od 0,90 kune do kune i 40, da ne mogu plaćati 4 kune za stočnu hranu, da nisu to u stanju plaćati i da imaju velike probleme. Uvjeren sam da na ovaj način i oni bi mogli proizvoditi, ovi koji, ovi nekoliko koji imaju malo, malo veće površine. Evo, to bi bio naš pokušaj iz zeleno-lijevog bloka da doradimo ovaj Zakon za zadnje čitanje.
Hvala. Hvala lijepa g. Matula [[Upadica: Hvala vama.]] hvala. Gđa. Anka Mrak-Taritaš govorit će ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju Prijedlog zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. I dopustite mi za početak da možda ovu raspravu onako krenem malo drugačije. Ovo ljeto u jednom malo većem društvu sam se odnosno svi smo se zajedno sjećali mirisa i okusa iz djetinjstva i između ostalog ja sam se sjetila salate koju je moja baka imala na vrtu i rekla sam da uopće ne pamtim više okus takve salate, da takvu salatu više nisam nikada jela i na to mi je moja mama odgovorila: „Ali to je baka radila iz svog sjemena, iz vlastitog sjemena.“ I onda se zapravo sjetite i uopće i ideje i važnosti zakona i što dakle, mi često u zakonima raspravljamo, često ni do kraja ni ne rasvijetlimo važnost i ulogu zakona i koju posljedicu oni imaju. I tada sam se naravno sjetila ovoga Zakona. Po ljetu se baš nisam niti toga trebala sjetiti, ali sam se sjetila. Ja kada raspravljam o nečem želim biti uvijek i korektna i poštena. Mi često imamo i neke druge zakone u kojima oporba ukazuje na problem ne zato što želimo biti zločesti, ne zato što želimo biti zlonamjerni, ne zato što eto što dobijemo od vladajućih ne valja, nego zato što zaista želimo da konačni prijedlog bude što bolji, da bude prihvatljiviji. Oko ovoga Zakona moram vas podsjetiti i u prvom čitanju su bili i niz udruga koje su ispred Sabora i ukazivale, i pisale i ljudi koji se bave poljoprivredom. I ono što moramo biti pošteni da je ministarstvo kao što i u obrazloženju Zakona stoji neke od tih prijedloga uvažilo, da je uvažilo ono što su bili glavni prijepori. Ali naravno uvijek treba biti bolji i uvijek treba težiti da se bude bolji. Ono što su i moji prethodnici rekli, a ja ću još jedanput ponoviti, u izričaju norme zakona nije jasan tih 7 hektara da li se tih 7 hektara odnosi na jednu kulturu, ili se tih 7 hektara se odnosi na ukupno. Dakle, da li je to onda 3 puta po 7 hektara 21 ili 4 puta po 7, 28 ili je ukupno 7 i to je moguće riješiti. To je moguće riješiti i amandmanom Vlade koji će doći na glasanje koji će biti najvjerojatnije u petak. Neki klubovi su najavili i amandmane koji se odnose i na 10 hektara. Možda je došlo i vrijeme da i Vlada i Ministarstvo učini jedan napor pa i da prihvati koji amandman oporbe da izričaj bude jasniji, iako svi ukazuju na 10 hektara možda je i to važno za znati. Ono što ja želim u ovoj raspravi spomenuti su neke stvari koje treba jednako tako možda razmotriti ako ne amandmanom, ali kroz primjenu ovoga Zakona. Dakle uloga i značaj Hrvatske agencije za poljoprivredu i hranu i uloga i značaj laboratorija. Ako nemamo dobre i kvalitetne laboratorije onda uvijek imate problem uopće u uzorcima u onome što dobivate i o tome treba voditi računa. I sada se u ovom Zakonu pojavljuje nešto što po meni je nelogično i nešto što bih svakako trebalo izdefinirati. Dakle, Ministarstvo je to koje donosi rješenje o ovlaštenju laboratorija i referentnih laboratorija na temelju zahtjeva. Ministarstvo je to koje će odbiti zahtjev za ovlaštenje, a nadzor nad tim laboratorijima radi temeljem odredbi članka 6. kaže: „Obuku analitičara i nadzor nad radom laboratorija za kontrolu kvalitete poljoprivrednog reprodukcijskog materijala radi agencija.“ Da bi onda Ministarstvo opet sukladno odredbi ovoga Zakona vodilo evidenciju o tim laboratorijima. Meni se čini odnosno sigurna sam da bi bilo neusporedivo bolje. Dakle ja tu ne dvojim da Ministarstvo treba donositi rješenja o ovlaštenju dakle laboratorija i referentnih laboratorija, ne dvojim o tome da je Ministarstvo i to koje treba voditi odnosno odbijati zahtjeve. Ali nekako mi se čini da ako nadzor radi Agencija dakle da bi Agencija trebala onda kako i već vodi sve ove upisnike, voditi i upisnik o laboratorijima. Moram vas podsjetiti da Agencija vodi i upisnik dobavljača poljoprivrednog sjemena, i upisnik dobavljača poljoprivrednog sadnog materijala i upisnik uzrokivača poljoprivrednog sjemena. Dakle, ona vodi te upisnike. Mislim da bi trebala voditi i evidenciju o laboratorijima. Jer ovako kada želi ići u nečiji nadzor onda će pitati Ministarstvo neka im pošalje evidenciju laboratorija. Dakle, čini mi se da bi to bilo dobro za učiniti. I ono što ovakav Zakon izaziva kod nas u raspravi o čemu moramo voditi računa dakle, ministrica je ako se ne varam uvodno govorila ili u replici nekom uopće o projektu od polja do stola. Dakle, to je jedan projekt koji Hrvatska dakle i Ministarstvo poljoprivrede i Hrvatska provoditi i moramo to govoriti u kontekstu klimatskih promjena. Dakle ova korona i priča sa koronom je na površinu su isplivali svi naši problemi u brdo resora, a i svi naši problemi u poljoprivredi. Isplivalo je na površinu i problem koliko je Hrvatska može biti samodostatna u proizvodnji hrane i znamo da ne može biti samodostatna. U nekim stvarima da, ali u nekim stvarima ne. Pokazala je probleme koje imamo jer bez obzira što su klimatske promjene ovako svi vole s tim baratati, ali probajmo rasvijetliti, klimatske promjene se ne dešavaju negdje drugdje, oni se dešavaju tu. Posljedice ćemo vidjeti mi i posljedice će se vrlo brzo vidjeti u poljoprivredi. Neću govoriti o onom nekakvom podizanju razine mora i cijelu Neretvansku dolinu što će se desiti sa promjenama koje jesu. A klimatske promjene neće zadesiti nekog drugog negdje ili neku drugu generaciju. One su zadesile nas, našu generaciju i klimatske promjene su tu. Mi živimo u tom kontekstu i o tome trebamo voditi računa. I kad govorimo bilo koja tema koja je vezana uz poljoprivredu moramo govoriti o toj temi, o temi dakle sve počinje u poljoprivredi sa sjemenom, sve počinje sa sadnim materijalom. Sve počinje sa kulturama koje uzgajamo, koje danas uzgajamo a pitanje je odnosno poljoprivrednici uzgajaju da li će ih biti moguće uzgajati sutra ili preksutra. I tu moramo voditi računa i postavit si pitanje što hoćemo, što štitimo i s čim se u konačnici zaista i bavimo. Napisati jedan zakon možete ga napisati. Taj zakon mora biti u provedbi i iza toga moramo znati što je cilj i smisao tog zakona. Cilj i smisao ovog zakona između ostalog nije slučajno da se Hrvatska agencija koja je nadležna za dosta postupaka vezano uz zakon zove za poljoprivredu i hranu. Smisao i cilj mora biti kako da osiguramo samodostatnost u nekim stvarima, kako da pomognemo našim poljoprivrednicima, a ne uvodimo ih. Dakle, ne prepišemo samo Direktivnu Europske unije i kažemo to tako treba biti. Trebamo voditi računa o sadašnjosti, trebamo voditi računa o okvirima i nekakvim nišama u kojima oni žive, s čim se susreću i tko im je i koje probleme imaju i na te probleme probati dati odgovor. Nekako ću završiti onako kako sam i počela. Ja moram priznati kada sam čitala obrazloženje ovog zakona bila sam u principu nekako sam se osjećala, osjećate se dobro. Kad vam predlagač kaže bilo je jako primjedbi na odredbe članka 16. i 17. Sa širom javnosti smo proveli diskusiju, raspravu i napravili smo nekakve promjene. Imamo novi članak 17. i 18. kojim smo to probali definirati. Imate osjećaj da sudjelujete ipak u kreiranju zakona i da će taj zakon biti poboljšica. Nekako mi se čini da bi bilo dobro da ministarstvo napravi i još dodatan napor u smislu ovog definiranja sedam odnosno deset hektara i jasnog izričaja na što se to odnosi. A ova moja rasprava koja je bila u odnosu na laboratorij i u odnosu na agenciju sigurna sam da ćete ubrzo i sami doći do toga, a možda je sad i vrijeme, pa možda i sami date i amandman ili prihvatite neki od naših amandmana koji će biti dostavljeni. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospođa Martina Vlašić Iljkić govorit će u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Zahvaljujem se predsjedniče. Poštovane kolegice, poštovani kolege, poštovana ministrice sa suradnicima. Kao i prilikom prvog čitanja ovog zakona Klub SDP-a je naglašavao važnost poljoprivrednih pitanja kao pitanje nacionalne sigurnosti. Drago nam je da su prijedlozi i kritike, te razni okrugli stolovi na temelju sjemena ipak došli do ministrice. Jer poljoprivreda je ipak pitanje nacionalne sigurnosti. Prvi prijedlog zakona je naišao na ogromnu kritiku oporbe kao i široke javnosti. Danas je pred nama prihvatljivija verzija ovog zakona, prijedloga za popravak još uvijek naravno ima i klub SDP-a će na prijedlog zakona i podnijeti amandman. Ali u svakom slučaju pozdravljamo da ste napokon poslušali struku, jer je i sama struka imala jako puno posla sa prvom verzijom ovog zakona. Sa razlogom se pitamo na koji način je ministarstvo pripremalo ovaj prijedlog. Očito jednostrano i bez uključenih relevantnih dionika u dovoljnoj mjeri. Jer još jednom se potvrđuje nedostatna suradnja onih koji trebaju izrađivati zakonske prijedloge, a to je ministarstvo sa onima koje se tiče zakon, odnosno onih koji trebaju provoditi donesene zakone. Još jednom ćemo podsjetiti da je od ulaska Hrvatske u EU poljoprivredna proizvodnja je smanjena za 5 milijardi kuna, a u našoj zemlji se samodostatnost u proizvodnji voća, povrća i mesa znatno smanjila u odnosu na vrijeme prije ulaska u EU. To dosta govori da su naše kritike itekako utemeljene. Još u prosincu 2019. godine je donesen europski zeleni plan s glavnim ciljem da Europa postane prvi klimatski neutralan kontinent do 2050. godine. To je najvažniji strateški dokument za razvoj poljoprivrede u kojem su dane smjernice za idućih 30 godina. Područja politika zelenog plana između ostalog su biološka raznolikost, strategija od polja do stola i održiva poljoprivreda i ruralna područja. Pisan je tako da ga upravo mala poljoprivredna gospodarstva mogu maksimalno iskoristiti, ali evo već godinu i 9 mjeseci kako je usvojen kod nas o njemu se slabo govori i premalo radi. Zašto to govorim? Pa evo od prvog do drugog čitanja je prošlo pola godine i umjesto da se bavimo baš tim zelenim planom kako bi mogli pomoći bolje i jače našim malim i srednjim poljoprivrednicima pola godine su se ispravljale greške koje bi dotukle naše ionako već osiromašeno selo. Zakon o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja ima još prostora za poboljšanje. Jer izmjenom spornog članka 16. iz prvog čitanja nisu riješeni svi problemi koji mogu proizaći iz ovog Zakona. U zakon je uveden i novi pojam sjeme s poljoprivrednog gospodarstva je sjeme sorata poljoprivrednih bilja proizvedeno i namijenjeno za sjetvu isključivo na vlastitom poljoprivrednom gospodarstvu koje je zabranjeno stavljati na tržište, a taj pojam ne postoji niti u jednoj europskoj direktivi niti u zakonodavstvu i jedne članice EU. To smo upozoravali i prilikom prvog čitanja da ne znamo kako ste došli do tog pojma, nego se i dalje ostavlja dojam da ste ga napisali u suradnji sa određenim lobistima. Smatramo da članak 17. stavak 3. alineja 5. koja glasi: „Poljoprivredne proizvođače čija ukupna proizvodna površina određenih skupina bilja iz stavka 2. ovoga članka nije veća od 7 hektara“ nije najbolje rješenje. Iza ovog članka ostaje još puno nedorečenosti i ostavlja se prostora za manipulaciju. Podržavamo što je od dorade izuzeto sjeme povrća, krumpira, krmnog bilja kao ekološki uzgojeno sjeme te lokalne populacije i sorte. Izrazili smo zabrinutost oko troška dorade sjemena i posljedično tome i porasta ukupnih troškova proizvodnje, pa podupiremo pojednostavljivanje uvjeta za doradu sjemena sa poljoprivrednih gospodarstava koja sada ne uključuje pakiranje, plombiranje i označavanje. Nadamo se da će ovi dodatni troškovi za male proizvođače ipak biti nešto niži, nego je to predlagano prvim Prijedlogom zakona. Međutim, kada smo kod troškova ostaje je sporan članak 88. O upisnicima i uvjetima za upis u iste govori Glava IV. u člancima 10., 11., 12. i 13. na ukupno 4 stranice teksta. Prema navedenim odredbama dobavljaču uzorkivači za upis u upisnik trebaju dokazati stručnu spremu, radni staž, imati dokaz o završenoj obuci i dati izjavu o radu prema pravilima struke. Za laboratorije je postupak još složeniji, pa uz navedeno trebaju imati i dokaz o posjedovanju opreme, dati opis postupaka za svaku metodu ispitivanja i svaku biljnu vrstu, dokaz o međulaboratorijskoj suradnji i dokaz o akreditaciji. Referentni laboratoriji uz navedeno moraju organizirati međulaboratorijsku suradnju, obuku analitičara i uzorkivača i razne radionice. Radi se o stotinama ljudi i dokumenata te o satima utrošenog rada u administriranje. Zašto se moraju ponovno upisivati i opet prolaziti tu proceduru ako Agencija ima ovlasti brisati sve uzorkivače i dobavljače koji ne udovoljavaju uvjetima, a Ministarstvo može rješenjem ukinuti ovlasti laboratorijima? Stoga predlažemo da se članak 88. briše, te će tako i glasiti naš amandman ispred Kluba SDP-a. Dodatno želimo naglasiti da je Nacionalnim programom očuvanja i održive upotrebe biljnih genetskih izvora za hranu i poljoprivredu u Republici Hrvatskoj za razdoblje od 2021. do 2023. godine donesen tek prije dva mjeseca, što znači da kasnite i godinu dana. Dakle, ponovno se radi o kašnjenju Ministarstva u pripremi strateških dokumenata. Prema našem mišljenju program za to razdoblje je treba biti donesen koncem odnosno čak i ranije 2020. godine. I sada na kraju nadamo se da će pri izradi podzakonskog akta vezanog za provedbu ovoga Zakona Ministarstvo kvalitetno uključiti sve zainteresirane dionike i javnost sa ciljem što kvalitetnije izrade dokumenta i izbjegavanje agonije kojoj smo posvjedočili prilikom izrade prve verzije ovoga Zakona. Zahvaljujem.
I vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva je gospođa Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo već smo u više navrata čuli da je ovaj Konačni prijedlog zakona ipak nešto poboljšan u odnosu na prvu verziju, osobito sporni članci 11., 16. i 17. i u tom smislu su i predstavnici struke odnosno inicijative sjeme naše ljudsko pravo izrazili svoje zadovoljstvo, jer se uvažavaju načela ekološke proizvodnje, ekološkog sjemenarstva i potreba očuvanja i razvoja biljnih genetskih izvora. Podsjećam da je inicijativa sudjelovala u donošenju ovog Zakona. Međutim, još uvijek ima nekih spornih stvari. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku sjeme se u Republici Hrvatskoj proizvodi na oko 400 hektara. Hrvatska agencija za poljoprivredu i hranu objavila je da je u 2019. od ukupno 986 upisanih u upisnik dobavljača samo njih 188 prijavilo proizvodnju, dok se ostali bave uvozom. Među proizvođačima je 106 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Zaštita malih proizvođača nam mora biti imperativ. Stoga je dobro da je u članku 17. ovog konačnog zakona odnosno spornom članku 16. iz prvog čitanja stavak 3. učinjena izmjena, pa su iz dorade sjemena izuzete poljoprivredne biljne vrste koje idu u kategoriju čuvane sorte ili sorte razvijene za uzgoj pri određenim uvjetima. Zatim stavak vezan uz ekološku poljoprivredu, lokalne populaciji sorte koje nisu upisane na sortnim listama i nisu zaštićene oplemenjivačkim pravima. I onaj sporni dio dakle poljoprivredni proizvođači čija ukupna proizvodna površina određenih skupina bilja nije veća od 7 hektara. Dakle, ovo je i dalje čuli smo već od mnogih od nas sporna situacija odnosno sporna odredba, jer se kod nas primjenjuje strože pravilo nego se traži po EU propisima. U mnogim državama se ostavlja do 15 hektara odnosno 10 hektara, tako da bez obzira na pojašnjenje koje je ministrica dala i ove evo udruge traže da se zapravo definira barem 10 hektara odnosno dodatno pojašnjenje da se radi o količinama pojedine kulture iz vlastitog sjemena kako u praksi ne bi došlo do različitih tumačenja i nelogičnosti provedbe. Sljedeća stvar na koju bi se osvrnula je članak 9. koji govori o Nacionalnom programu očuvanja i održive uporabe biljnih genetskih izvora. Odluku o tom donošenju Nacionalnog programa potpisao je premijer Plenković 29. srpnja 2021. i sada se u ovom Konačnom prijedlogu definiraju aktivnosti, definira se da se Nacionalni program financira sredstvima iz državnog proračuna Republike Hrvatske i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj. Međutim, ono što nije definirano je i ono što me zapravo zanima, pa vjerujem da ćemo čuti nekakve detalje koliko će korisnika biti obuhvaćeno tim programom, kakav je način prijave, koliko se novaca dodjeljuje. I onda u pripremi za raspravu naišla sam na članak u medijima gdje je evo, nadam se da nije prigodno zbog ovog Konačnog prijedloga zakona 23. 9. započela provedba Nacionalnog programa očuvanja i održive uporabe biljnih genetskih izvora za hranu i poljoprivredu gdje se sudionicima Nacionalnog programa dodjeljuje 590 tisuća kuna iz državnog proračuna. Nema nekakvih riječi o Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj, pa se nadam da ćemo čuti nekakve detalje. I u tom članku je navedeno koju su sve sudionici Nacionalnog programa. Međutim, prema podacima do kojih sam došla u razgovoru sa nekima od tih sudionika nije to baš sve tako krasno kako je navedeno i predstavljeno. Ovim putem bi zapravo predstavila djelovanje moje, naše Međimurke Silvije Kolar Fodor iz Udruge Biovrt koja je jedna od sudionica ovog Nacionalnog programa. Ona je formirala banku sjemena koja je bogatija od države, koja broji preko 600 sorti voća, povrća, začinskog i ljekovitog bilja i cvijeća. Tu se nalaze brojne starinske zaboravljene vrste koje zapravo uzgojem štiti od izumiranja, razmjenjuju sjeme sa pojedincima i udrugama i tako povećavaju kolekciju sjemenja. 2016. su započeli s Programom čuvari odnosno čuvarice sjemenja koji obuhvaćaju 60-tak rijetkih ugroženih starih sorti, recimo rajčice i graha više nego je pohranjeno u ovim hrvatskim bankama sjemenja. I smatramo da takve udruge i pojedince treba stimulirati, i motivirati i zapravo da nisu samo sudionici na papiru ovog Nacionalnog programa očuvanja i održive uporabe biljnih genetskih izvora, pa se nadam da će evo vladajući malo više financirati i sufinancirati ovakve pojedince i udruge. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Pavić replika.
Poštovana zastupnice svi smo mi ponosni na svoju domovinu, na svoj zavičaj, na svoj grad, svoje selo, svoje naselje i mislim da trebamo sve što je vezano za to čuvati i paziti. Vi ste u svom izlaganju spomenuli udrugu iz Međimurja Biovrt u skladu s prirodom. Ta udruga je za pojedine vrste povrća konkretno za rajčicu i grah ima banku sjemena koja je veća od državne banke. Interesira me da li ste možda stupili u kontakt sa njima i da li imate informacije da li i koliko novaca dobivaju iz fondova i da li im netko iz države ili iz proračuna možda pomaže bilo lokalno, bilo iz državnog proračuna? Hvala.
Hvala. Odgovor molim vas.
Hvala lijepa. Da, kontaktirala sam sa gospođom Silvijom Kolar Fodor. Ona je jedna od sudionica ove inicijative „Sjeme je naše ljudsko pravo“ i zapravo kako sam i naznačila nije to baš sve tako krasno kako je predstavljeno po ovom članku koji sam vam spomenula 23. 9. je započela ta provedba Nacionalnog programa. Tu je definirano odnosno navedeno da je ukupna svota 590 tisuća kuna za tih nekoliko učesnika. Međutim, koliko sam shvatila njezina udruga još nije dobila nikakve novce. Prije toga su dobili nekakve inspekcije pa da bi uopće mogli pristupiti ovom Nacionalnom programu, pa se nadam da će se to malo bolje definirati i da će zapravo takvi ljudi koji čuvaju naša stara sjemenja imati priliku zapravo i dobiti konkretnu financijsku injekciju.
Hvala. Gospodin Kolarek.
Hvala lijepa. Evo poštovana kolegice Marić dolazimo iz istog kraja iz Međimurske županije gdje je proizvodnja krumpira 80% ukupne proizvodnje u Republici Hrvatskoj. Da li izražavate zadovoljstvo što je promjenom Zakona u drugom čitanju ipak našim proizvođačima dozvoljena dorada odnosno kalibriranje ja bih rekao na kućnom pragu odnosno na njihovim OPG-ima i na taj način itekako olakšana i fizički a i financijski proizvodnja krumpira koji čija cijena drastično varira od kune i manje jednu godinu do recimo 4, 5 kune kao što je to ova godina?
Hvala. Odgovor.
Da, hvala lijepa. Evo kolega Kolarek i ja se možemo štimati ne samo s našom Udrugom Biovrt, nego i sa našim proizvođačima krumpira. Naravno da sve ono što je dobro podržavam i dobro da se ta stavka i definirala u ovom Konačnom prijedlogu zakona. A ono što je zadatak Ministarstva je da bolje zaštiti naše domaće proizvođače da se ne bi događale situacije kakve ste i sami svjedočili gdje su ljudi iz očaja zapravo uništavali krumpir jprodati, a pogotovo po nekakvoj pristojnoj cijeni.er ga nisu mogli uopće
Hvala. Gospođa Romana Nikolić.
… [[Govornica nije uključena, ne razumije se]]
Gospodin Kolarek samo pritisnite ovo. Hvala. Izvolite.
Nakon dorade Prijedloga zakona iz prvoga čitanja i sami ste naveli još koje stvari treba primijeniti i uložit ćemo mi isto amandman. Da li smatrate da ovakav Konačni zakon o sjemenu ipak će štititi male proizvođače?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa. Ja se nadam da većim dijelom hoće. Kažem jesu tu sporne ove stavke vezane uz broj hektara i tu ćemo tražiti sigurno amandmanima da se poboljša u tom smislu zaštita malih proizvođača. Međutim, ono što zapravo nisam niti stigla reći, jest da su ovdje stavkom 5. članka 12. zapravo definirane potrebe da se kupe strojevi za obradu i registracije upisnih dobavljača što se bojim da će možda biti dodatni troškovi na male proizvođače. Tako da ono većim dijelom će to svakako biti poboljšana verzija u odnosu na prvu verziju, ali ima još tu mjesta za dopunu, pa ćemo evo poslati amandmane i nadam se da ćete uvažiti.
Hvala. Nemate više replika. Sada je na redu gospođa Marijana Petir. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državne tajniče, zastupnice i zastupnici mislim da treba kod ovog Konačnog prijedloga zakona biti pošten i bez obzira na sve razlike koje dolaze iz prirode političkog posla reći da na kraju imamo dobar nacrt pred sobom koji je rezultat i jednog političkog dijaloga i i dijaloga sa stručnom javnošću, sa nevladinim sektorom, sa poljoprivrednim proizvođačima. Možda bi neki željeli da zakon bude idealan, ali mislim da smo svi svjesni da mi kao ljudi nismo idealni i da možda možemo ovdje govoriti o nekim idealima koje bi željeli dostići sa zakonom, ali je pitanje kako bi to u provedbi funkcioniralo. Zato se nastoji kada se dolazi do Konačnog prijedloga zakona saslušati argumente i postići određenu vrstu kompromisa. I upravo tu vidim znači ove dvije stavke oko kojih se danas raspravlja većinu vremena, a premalo se govori o svemu onome dobrom što je zakonom riješeno su stavke koje su pretpostavljam rezultat kompromisa onog što nam kao okvir daje europska direktiva postojeća jer nova još uvijek na snazi. Rezultat toga da različite države članice imaju različita iskustva. Struktura naše poljoprivredne proizvodnje jer ako se ne varam kada smo na Odboru za poljoprivredu slušali izlaganje gospodina Pilka koji je u ime Europske komisije davao osvrt na Nacionalni strateški plan i poziciju hrvatske poljoprivrede tada je rečeno da je oko 70% naših gospodarstava ustvari ispod 10 hektara. Dakle, kada sve to uzmemo u obzir onda mislim da i ova rješenja koja su ponuđena trebala bi u jednom balansu zadovoljiti i male proizvođače i velike, a ono što je najvažnije da sjeme koje smo naslijedili od svojih djedova i baka ne treba prolaziti sve one postupke dorade i certificiranja ako se koriste za vlastite potrebe. I to treba još jednom jasno reći i ovdje podcrtati, jer vidim da onih koji su uvjeravali u suprotno danas uopće nema na raspravi o ovom Konačnom prijedlogu zakona, što samo govori da su sami uočili da su u porukama kojima su plašili javnost bili nevjerodostojni, jer smo ovdje jasno komunicirali ispred Odbora za poljoprivredu ali i mi kao zastupnici da nikada ne bi ni digli ruku za takvu sličnu odredbu. Koliko je sjeme važno željela bih vam ilustrirati na jednom primjeru. Imala sam prilike u Bruxellesu sudjelovati u aktivnostima kojima smo u postupku zaštite varaždinskog zelja na europskoj razini morali dokazivati da je varaždinsko zelje hrvatsko. Znam da možda nekom to zvuči apsurdno, ali u tim procesima zaštite često vam se dogodi da neke države članice upute prigovore i bruxelleskoj administraciji trebalo je čak 2 godine nakon niza naših argumenata koje smo podastrli da te prigovore odbije i da ipak na kraju presude ono što je ja mislim svima jasno i vidljivo iz aviona da je Varaždin u Hrvatskoj i da je varaždinsko zelje hrvatsko. No, nije to izoliran slučaj sa kojim smo se susretali, ali taj slučaj puno govori o tome koliko je važno ustvari imati autohtono sjeme, koliko je važno ga sačuvati, koliko je važno znati njegovo porijeklo jer to čiji dio našeg identiteta i zato nam nije svejedno tko će imati vlasništvo nad tim sjemenom. Znam da su proizvođači tada rekli kada smo konačno uspjeli u tom dugotrajnom procesu da smo uspjeli zaštititi ustvari žuljeve njihovih baka i djedova, da smo uspjeli zaštititi njihove žuljeve, ali i žuljeve njihove djece, da je jako važno znati i dokazati od kud pojedino sjeme dolazi pa i finalni proizvod i da je ta zaštita izvornosti nešto s čim se dičimo na najvišoj razini. I nije to slučajno jer sjeme je izvor života, sjeme nam je važno u proizvodnji hrane. Ono mora biti dio našeg strateškog promišljanja o budućnosti poljoprivrede i smatram da više pažnje doista trebamo posvetiti proizvodnji domaćeg hrvatskog kvalitetnog sjemena. Povećanjem obradivih proizvodnih površina povećava se i potreba za većom količinom sjemena i sadnog materijala. Iako imamo dugu tradiciju sjemenarstva u Hrvatskoj, onda ipak bilježi pad i u tom smislu trebamo napraviti iskorak. Ono što je dobro i što vidimo je sve veći interes malih OPG-ova za očuvanjem genetskih resursa odnosno domaćih kultivara povrtnih kultura i to je rezultiralo upisom tih sorti na sortnu listu i daljnjom proizvodnjom sjemena.
Hvala. Imate nekoliko replika. Prvu repliku tražio je gospodin Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena zastupnice Petir, evo kao predsjednica Odbora za poljoprivredu rekao bih da možda neću reći najbolja ali jako dobro ste upućeni u ovo o čemu danas raspravljamo kada uzmemo analizu onog prvog čitanja od iz ožujka ove godine. I danas puno ste uložili i vi osobno truda kao predsjednica Odbora, pa i cijeli Odbor. Moram tu pohvaliti i ostale kolege iz Odbora. Koliko ste vi sada zadovoljni uistinu sa ovim što imamo u Konačnom prijedlogu zakona u odnosu na ono što se predlagalo u prvom čitanju?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepo zastupniče Ivanoviću i vama i svim članovima Odbora za poljoprivredu na jednoj konstruktivnoj i korektnoj suradnji. Jer evo nadam se da je tako i u drugim odborima, ali mi nastojimo u jednom dijaloškom tonu tražiti rješenja i kada suprotstavljamo stavove to je uvijek u najboljoj namjeri da dođemo do boljeg ishoda za naše poljoprivrednike. Ja mislim da smo ovdje uspjeli postići ono što smo željeli, a to je da razgraničimo prava i obaveze malih proizvođača koji koriste sjeme za vlastite potrebe od onih velikih, da smo uspjeli i doći do toga da smanjimo opterećenje za poljoprivredne proizvođače, da pokušamo kroz ovaj Zakon utjecati i na povećanje površina pod sjemenskom proizvodnjom ali da pri tome ne narušimo kvalitetu i zdravlje sjemenskog materijala. Naravno puno je truda uloženo u zaštitu autohtonih sorti sjemena i u rad sa organizacijama na terenu i udrugama i pojedincima koji brinu o tome kako bi se to sjeme upisalo na sortne liste.
Hvala. Gospodin Kolarek.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovana kolegice Petir nedavno smo boravili u Sloveniji zajedno sa odborom, cijelim odborom i odborom Republike Slovenije i tamo je bio gost direktor Poljoprivrednog instituta u Osijeku koji je dao jedne podatke koji su mene iznenadili da Poljoprivredni institut Osijek na sjemenarskoj proizvodnji ostvaruje prihode oko 10 milijuna kuna. Da li vi smatrate da su sjeme kukuruza, pšenice, ječma i sve ono što oni proizvode i stavljaju na tržište kvalitetni.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepa zastupniče Kolarek. Dakle, ja sigurno nisam stručna za to, postoje stručna tijela koja to procjenjuju, koja tvrde da je sjeme koje stavljaju naši domaći hrvatski sjemenari na tržište izuzetne kvalitete. O tome na kraju krajeva govore i prinosi. Ono što bi trebalo uzeti u obzir, na čemu treba poraditi jest činjenica da mi imamo pad proizvodnje sjemena strnih žitarica, kukuruza. Imamo porast proizvodnje sjemena soje što je jako dobro i tu ću još jednom reći. Mislim da je izuzetno važno i one mjere koje država poduzima kad je riječ o soji bez genetski modificiranih organizama podupire njenu proizvodnju i certificiranje i to se pokazalo u konačnosti kao dobro jer imamo veće prinose i veću potražnju upravo za tom GMO free sojom koja je postala naš brend.
Hvala. Gospodin Pavić.
Poštovana zastupnice vi ste upućeni u stvari vezani za poljoprivredu. Bili ste i u Bruxellesu vezani za tu tematiku, pa bih vas molio jedno objašnjenje, odnosno da mi velite svoj komentar. Radi se o tome da ako gledamo koliko je površine u RH u postocima obrađeno u odnosu na recimo 1992. godinu, onda vidimo da je to otprilike '92. godine bilo negdje blizu 22%, a sada je to svega negdje oko 15%. Znači površina koju obrađujemo je sve manje i manje. Prošle godine je bilo to još, hajde recimo da je to bila 2015. godina. To je bilo još i nešto manje. S jedne strane dobro je da smo napravili distinkcije između velikih i malih proizvođača. Znamo tko što smije sijati i koja su pravila igre itd. itd. Međutim, nama se sije sve manje i manje, a 2023. godine nam ističe onaj zakon i nakon toga ćemo moći, odnosno prodavat će se zemljište strancima, poljoprivredno zemljište. Što će nam ostati?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepa kolega Paviću. Mislim da rezultati zadnjeg popisa poljoprivrede kojeg je provodio Državni zavod za statistiku tijekom prošle godine nisu još poznati, bit će negdje krajem ove godine tako da ćemo onda baratati sa točnim podacima. Ne bih davala, ne bih se usudila davati nekakve paušalne ocjene. Mi bilježimo porast proizvodnje određenih kultura, pa posebice tu kad govorimo o žitaricama i o pšenici i o soji i o kukuruzu i o suncokretu o tome su govorili i analitičari koji se bave poljoprivredom, a koji nisu skloni ovoj Vladi vrlo često Vladu kritiziraju. Tako da u tom smislu ne bih podcjenjivala napore koji se ulažu. Naravno da trebamo biti još bolji, da moramo uložiti više u našu produktivnost i u konkurentnost. Za to je važno kao što smo već više puta govorili sustav potpora učiniti transparentnim i pravednim ako to tako možemo reći, a i vjerujem da kroz Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji nam tek slijedi u raspravi i kroz Strategiju poljoprivrede [[Upadica Radin: Hvala. Vrijeme, vrijeme.]] ćemo utvrditi i te strateške prioritete na kojima hrvatska poljoprivreda mora počivati razvijati se.
Hvala. I posljednja, ne, ne imate još jednu. Gospođa Peović.
Evo kolegice Petir rekli ste u dva navrata da je došlo do povećanja proizvodnje pšenice i kukuruza. Mene zanima znate li vi koliko se danas proizvodi pšenice i kukuruza i koliko se proizvodi u odnosu na recimo 1985. godinu?
Izvolite odgovor.
Hvala vam kolegice Peović. Da, došlo je do povećanja. To je objavio Državni zavod za statistiku početkom ove godine u odnosu, dakle na prethodnu godinu. Objavio vam je to i, dakle tim stručnjaka koji analiziraju poljoprivredne prilike. O tom govore svi podaci. O tome govori i činjenica koliko smo mi izvezli ove godine žitarica da jednostavno ta proizvodnja jest u porastu. To ne znači da ne moramo raditi na drugačijoj strukturi proizvodnje. Ove godine se pokazalo da takva usmjerenost prema, ako možemo reći takvim jednostavnim proizvodnjama premda za onog tko proizvodi to sasvim sigurno nije jednostavno se mora restrukturirati za budućnost, da više moramo proizvoditi proizvode sa dodanom vrijednošću. Ali obzirom na krizu na tržištu, na inflaciju koja se dogodila, na sve ostalo oni ratari koji su upravo ove kulture koje spominjete proizvodili su u stvari postigli vrlo dobru cijenu.
Hvala lijepa. Nemate više replika, hvala. Gospođa Romana Nikolić je na redu.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, poštovana ministrice sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Interes oko ovog zakona u prvom čitanju podiglo je veliko zanimanje i mogu slobodno reći „tko bi rekao čuda da se dese“. Ministarstvo je uslišalo molbe malih poljoprivrednika i također prihvatila neka i od naših prijedloga i uvrstilo ga u konačni prijedlog zakona. Tako se na primjer dorada sjemena sa poljoprivrednog gospodarstva ograničava na strne žitarice, uljarice i predivo bilje i to samo za proizvođače čija je ukupna proizvodna površina određenih skupina bilja veća od 7 hektara. Sada je jasno definiran parametar za ocjenu manjeg gospodarstva, odnosno gospodarstva koja obrađuju do 7 hektara površine. Prema navedenom od dorada je izuzeto sjeme povrća, krumpira kao i ekološki uzgojeno sjeme te lokalne populacije i sorte i to sve u korist malih proizvođača. Zaštićeni su svi oni koji ne samo da čuvaju našu biološku raznolikost, tradicionalni način uzgoja, stare sorte već i ruralni prostor Hrvatske. I zašto je ovo važno naglasiti? Prijedlog zakona u prvom čitanju nije štitio interes malih OPG-ova i proizvođača, ali ni potrošača koji žele jesti zdravo, domaće i ekološki proizvedeno povrće. Svi se mi slažemo da nekih pravila mora biti, ali ona priča sa sjemenom i certificiranjem nije nikako bila dobra za hrvatsku poljoprivredu. Dorada sjemena nije sporna ako se na doradu sjemenske robe obvezuje onaj poljoprivredni proizvođač koji će tu sjemensku robu stavljati na tržište. Ali nije pravedno dodatno opterećivati manje poljoprivredne proizvođače koji svoje sjeme koriste za vlastite potrebe. Veliki proizvođači neće imati problem sa doradom zbog infrastrukture i logistike koju već posjeduju. Također uvest će se i reda u kontrolu i sprečavanju inovativnih vrsta. Nakon burne rasprave u javnosti nakon vršenja pritiska od strane javnosti malih i srednjih OPG-ovaca, raznih udruga i uvažavanjem istih oko te teme izrađen ovaj Konačni prijedlog zakona izrađen je na način da se prava malih ipak ne zakidaju i da se usput preveniraju bolesti na našim poljima. Postojeća raznolikost poljoprivrednih kultura nezamjenjiva je za potrebe proizvodnje hrane i čini bogatstvo i baštinu svake zemlje.
Hvala lijepa, gotovi ste. Hvala. Gospodin Nikša Vukas je sada na redu. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, državni tajniče sa suradnikom. Ja ću ovu raspravu malo okrenuti drugačije jer vidim da su manje-više kolege rekle sve te neke brojeve 92 tone, 7 hektara. Međutim, na što ću se vratiti? Vratit ću se da u proljeće kada smo raspravljali o ovom Prijedlogu zakona nije bila ministrica, nego državni tajnik i branili ste Prijedlog zakona kao da je to najbolji prijedlog koji ste do sada donijeli. Uz sve problem u hrvatskoj poljoprivredi vi ste se ulovili još da stavite namete na male OPG-ovce i na dobavljače i što je vidljivo? Vidljivo je kada dobijete 466 komentara na Prijedlog zakona da nešto nije u redu. Prisustvovao sam na okruglom stolu bili su to još kolege od inicijative „Sjeme je naše ljudsko pravo“ i kada sam vidio kako su ti mali OPG-ovci koji su se ujedinili stručno i kvalitetno napravili ili na neki način rastrančinali taj vaš Prijedlog zakona i napravili su istraživanje među malim OPG-ovcima bio je i predstavnik ministarstva neka me demantira ako nešto kažem krivo, gdje se vidjelo da jednostavno niz stvari tu nije dobro. I kada je ona gospođa na Okruglom stolu iz Međimurja rekla da je to vezano za proizvodnju krumpira jednostavno neizvedivo što ste i sada u novom Prijedlogu zakona, to pozdravljam, maknuli. Moje i danas je pitanje zbog čega ste išli s tim prijedlogom zakona i što ste ga tako u 3. mjesecu grčevito branili kada ste manje-više uz raspravu koja je došla od stručne javnosti i OPG-ovaca i svih koje je to interesiralo na neki način prihvatili skoro sve prijedloge tih ljudi koji u biti se bave tom proizvodnjom i žive od toga osim dvije stvari koje su mi nelogične? Meni nije problem pohvaliti kada na neki način prihvatite da ste krivo napravili taj 1. Prijedlog zakona i da ste se iskorigirali, ali samo me zanima zbog čega to radite? Zašto vi niste napravili tu studiju prije ovih ljudi, platili to istraživanje da se točno vidi vaš Prijedlog zakona koju je obuhvatio ciljanu skupinu proizvođača, u kojem postotku i što sve loše taj Prijedlog zakona donosi? Ono što bi vas želio pitati sada jer nisam bio na početku. Meni je i danas sporna ta tih 7 hektara, pa tražim odgovor kako ste došli do 7 hektara. Koji je bio vaš parametar? I kako ćete braniti tih 7 hektara vezano za proizvodnju žitarica, krmnog bilja, industrijskog? I sporan mi je ovaj članak 88. da je netko tko je upisan ste mu dali rok do 30. lipnja 22. da se ponovo upiše. Ako se ne upiše vi ćete ga izbrisati. Je li možda vi imate problema u vašoj bazi podataka da niste to sve skupa dobro ažurirali ili svakim prijedlogom zakona idete tu našu administraciju koja i ovako ide na živce malim tim OPG-ovcima i općenito poljoprivrednicima i još ćete im dati neku torturu da se moraju ponovno upisati iako su bili upisani? To mi je nekako kontradiktorno. Znači upisan si, ali ako se ponovno ne upišeš mi ćemo te izbrisati. I ono što bi želio naglasiti da od svih problema u poljoprivredi od evidentnog poskupljenja poljoprivrednih proizvoda, poskupljenja mesa i svega što će doći mi sada raspravljamo, od 3. mjeseca se bavimo zakonom o nečemu što niste trebali ni donositi. I sada na kraju mislim kada se sve ovo skupa dobro pogleda mislim da bi trebali još razmotriti ovih 7 hektara, razgovarati sa malim proizvođačima da se vidi jel' se tu može naći još nekog načina da se to poboljša. I ovaj članak 88. molim neko pojašnjenje jer mi nije logično ako je netko upisan da ste mu dali rok do 30. lipnja i da ćete ga brisati ako se on ponovo ne upiše. Ono što je bitno što bi apelirao na ministarstvo da ubuduće kada donosite prijedloge zakona ne dopustite sebi da imate 466 komentara na prijedlog zakona u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Hvala. Replika gospodin Pavić.
Poštovani zastupniče, ovo je vaša struka pa ću vam postaviti jedno pitanje vezano za uvoz prehrambenih proizvoda. Radi se o tome da koliko znamo prošle godine je bilo uvezeno preko 50% prehrambenih proizvoda u Hrvatsku. Istovremeno smo od 2014. godine do 2020. godine izgubili otprilike oko … [[ne razumije se]] stanovnika koji su se iselili, veći dio iz Slavonije. A istovremeno je prošle godine bilo identificirano otprilike oko 400 tisuća hektara neobrađene poljoprivredne površine. Jedan dio te površine možda i nije obradiv i zbog toga treba dodatno ulagati u tu površinu. Ali ukoliko uzmemo tu površinu od 400 hiljada hektara ispada da bismo mogli na tim površinama prehraniti 11 milijuna ljudi. Znači, samo na onome što nismo obradili možemo prehranjivati 11 milijuna ljudi, a mi uvozimo sada trenutno preko 50% prehrambenih proizvoda. Molim vas što će se desiti 2023. godine kada ćemo početi prodavati to poljoprivredno zemljište strancima koji već i sada nemaju obvezu da siju ono što mi hoćemo.
Hvala.
Kolega Pavić prvo čim nečega ne proizvodiš dovoljno znači primoran si da to uvoziš što treba reći da se naša država i ministarstvo nisu pobrinuli da našim poljoprivrednim proizvođačima omoguće uvjete za proizvodnju. I ja ni dan danas ne mogu dati za logiku da naši Slavonci ne mogu jeftinije proizvesti svinjsko meso, nego da mi moramo ogroman postotak svinjskog mesa uvoziti izvana. I to su teme o kojima mi moramo razgovarati. To jednostavno nema nikakve logike. Ja ne mogu naći toga stručnjaka koji će to moći na neki način argumentirano braniti. Prema tome, kad mi uvozimo svinjetinu, a znamo gdje živimo i šta možemo proizvesti znači da nešto nije dobro. A što se tiče same kupovine poljoprivrednog zemljišta od stranaca vidite šta nam se dogodilo u turizmu, u hotelijerstvu da manje-više je sve otišlo u strane ruke. Tako će otići i poljoprivredna proizvodnja, a naša proizvodnja je pala jer su se naši ljudi iselili vani. Da je bilo dobro ne bi iselili. Evo.
Hvala lijepa. Nemate više replika. Sada je na redu gospodin Goran Ivanović. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, uvažene kolegice i kolege. Kao što sam i rekao u uvodu prvo čitanje je nekako u ovom Saboru uvijek zanimljivije od drugog čitanja i u biti u većini zakona se kod prvog čitanja više saborski zastupnici zainteresiraju za raspravu, više sudjeluju u raspravi, a nekako kod drugog čitanja nas je puno manje ovdje u sabornici. To smo imali i prošli tjedan kada smo imali dva bitna zakona o autorskim pravima i o elektroničkim medijima da praktički u sabornici nije bilo skoro nikoga. To je odluka svakog saborskog zastupnika što će slušati, što neće i u čemu će sudjelovati. No, također smatram da kao saborski zastupnik i kao član matičnog Odbora za poljoprivredu imam priliku reći nekoliko riječi o ovom Konačnom prijedlogu Zakona o sjemenu. I kao što sam u uvodu i rekao pohvaliti i matični Odbor za poljoprivredu apsolutno i to sve članove Odbora za poljoprivredu. Naravno veliki angažman i ministrice Vučković koja je dala si truda i stvarno ova tri, četiri mjeseca koliko je bilo od prvog čitanja do drugog sa svim akterima koji su bitno uključeni u ovu priču provela jednu širu raspravu na jednoj rekao bih znanstvenoj razini. I došli smo do prijedloga koji je po meni dobar. Rješava se s njim apsolutno svi problemi u hrvatskoj poljoprivredi, ne treba se s tim zavaravati. I na kraju krajeva kad se poljoprivreda gleda kao nešto konačno sjeme je samo jedan od segmenata koji je bitan za konačni izračun cijele priče. Ja sam siguran da ćemo mi u narednim godinama imati više problema sa globalnim zatopljenjem nego što je ovog trenutka ovaj prijepor oko autohtonih sorti sjemena. Na kraju krajeva da se samo razumijemo oko jednog. Da smo mi ostali na nekim autohtonim sortama koje su sijane prije 40 i 50 godina pitanje kako bi se te sorte ponašale danas u današnjim klimatskim uvjetima. Samo jedan podatak, razlika između 60-tih godina prošlog stoljeća pa do sada je negdje oko sto litara kiše manje u mjesecima kada imamo od sjetve do žetve. A razlika u temperaturi je negdje oko dva stupnja veća sada nego što je bila tih šezdesetih godina. Dva stupnja možda ovako nekome ne znači puno, no kada se gleda u globalnom zatopljenju dva stupnja je izrazito puno. To je gornja granica kad se i prinosi i sve ostalo računa pod tim parametrima. Stoga pozdravljam naravno sve ljude koji su bili uključeni u ovu raspravu. Mislim da smo napravili maksimalno od onoga što se napraviti moglo. Evo i predsjednica matičnog odbora Marijana Petir je stvarno dala sebe i htjeli smo ići na ruku. To su naši ljudi, to su naši proizvođači koji žive, rade i posluju u Hrvatskoj. I bilo bi stvarno suludo da donesemo zakon koji ne ide na ruku tim ljudima. Pa što će nam zakon koji ne ide na ruku tim ljudima pogotovo ja se slažem da gospodin Lenart se neće složiti sa svim onim što ja govorim, jer i sam je uključen u tu proizvodnju. Ali kad govorimo proizvođači krumpira o kojima je bilo puno rasprave u prvom čitanju da neće imati gdje certificirati svoje sjeme, da ga neće imati gdje odvesti odnosno bit će troškovi puno skuplji ako ga voze na Institut u Osijek. Evo danas ti proizvođači krumpira imaju svoj vlastiti sadni materijal koji će i dalje nastaviti saditi. Tako je i sa proizvođačima zelja. Ja mislim da je to dobro. Da je idealno to je rekla evo i predsjednica vjerojatno nije kao što ništa nije idealno na ovome svijetu. Ali da se dalo truda, da se saslušalo sve to mislim da čini jedan napredak u odnosu na ono možda što smo imali do sada bar kao zastupnik koji sjedi ovdje godinu i nešto više dana. Vidim da postoji želja i volja i saborskih zastupnika, a naravno i Vlade RH, resornih ministarstava da zakone koje donesemo u ovom Hrvatskom saboru idu na ruku i u korist ljudi za koje ih donosimo. Mislim da je to dobro. Ali ponovo ću s tim evo zaključiti. Puno veći će nas problemi čekati sa globalnim zagrijavanjem koje će ostaviti sigurno velike posljedice ako se na vrijeme ne pripremimo i ne shvatimo taj problem ozbiljno.
Hvala. Nekoliko replika. Gospodin Šašlin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani kolega Ivanoviću. Evo činjenica je da ovaj prijedlog zakona između ova dva čitanja praktički možemo reći dobro izbrušen i da praktički mi nemamo sada nekakvih ozbiljnijih primjedbi, zamjerki na ovaj Prijedlog zakona. Zato nam se i dešava da pojedinci iznose i nekakve stvari da tako kažemo tražimo dlaku u jajetu“ sada. Pa evo, malo prije smo čuli i podatak da je 92. godine bilo puno više obrađenog poljoprivrednog zemljišta u Republici Hrvatskoj nego što ga ima danas. Doista mi to nije jasno kako je to moguće, obzirom da je tada 1/3 Hrvatske bila okupirana i to pretežito ruralna područja. Znamo da su tamo samo tenkovi orali i doista me zanima, vi ste iz Slavonije da nam kažete stvarno stanje obrađenosti poljoprivrednih površina i poljoprivrede u Slavoniji da li postoje nekakve neobrađene površine veće itd. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Da, statistika i neću sada ponoviti to, to značenje što znači statistika. Ali reče statistika da je 93. godine bilo 1,7 milijuna hektara obradive površine. Danas imamo negdje oko milijun i 500 tisuća, što će reći da je manje. No, pustimo sada to. Nije to. Mi moramo izračunati da smo mi u skoro 30 godina jedan veliki dio poljoprivrednog zemljišta pretvorili i u gospodarske zone, i pretvorili ga u građevinsko zemljište. To nisu male površine. I drugi dio što nam je puno naravno i Hrvatske šume su uzele dio zemljišta koje je bilo zaraslo u nekakvo šipražje i to. No, nije taj statistički podatak ključan za izračun. Ponovno ponavljam, ne moramo mi i danas manje zemlje od Hrvatske sa puno manje hektara, jedan Izrael ima 700 tisuća hektara obradive površine, govorimo o onome što može unaprijediti hrvatsku poljoprivredu to je bitno. Ja mislim da mi sa brojem hektara koje imamo, a može biti negdje kada donesemo Zakon o zemljištu, ja se nadam da će to biti otprilike negdje na 2 milijuna hektara možemo hraniti cijelu Hrvatsku i šire.
Hvala. Gospođa Raukar Gamulin.
Hvala gospodine predsjedavajući. Poštovani kolega, mi smo se svi ovdje složili da je zakon poboljšan, da je Prijedlog zakona poboljšan, da su prihvaćene primjedbe i prijedlozi i stručne javnosti, i OPG-ova, čak i oporbe. Pa evo mene zanima tj. pozvala bih vas, još je malo potrebno da taj zakon bude još bolji dakle primjedbe dolaze od inicijative „Sjeme je naše ljudsko pravo“ imamo gospodina Lenarda koji zaista poznaje i zna. Pa meni se čini da je ovaj Zakon toliko važan da ako smo do sada vi prvenstveno kao vladajući ste imali i snage i pameti da taj Zakon toliko poboljšate zašto ne učinite još to malo da se amandmanima dođe do nečega čime će biti još širi krug poljoprivrednika zadovoljan. Najljepše zahvaljujem.
Hvala. Odgovor.
Ja uistinu nisam prorok i ne bi se bavio s tim. Ali mislim da ćemo do samog glasovanja imati još sigurno jednu ili dvije stvari koje će bitno poboljšati ovaj Zakon na korist onih u čiju svrhu da i donosimo.
Gospodin Vukas.
Gospodine Ivanović vi ste, dolazite iz Slavonije i sigurno ste u kontaktu s ljudima, razgovarate. Pa me zanima vaše mišljenje kao saborskoga zastupnika nakon prvoga prijedloga čitanja što su vam rekli vaši koji su vas birali u Sabor pogotovo koji su vezani za sektor poljoprivrede? Jer kada dobiješ 466 prigovora na Prijedlog zakona uz sve probleme, a dobro znate u Slavoniji koje probleme imamo u hrvatskoj poljoprivredi da mi od 3. mjeseca taljigamo na Prijedlogu zakona koji niti nije trebao ići u tome smjeru i to je problem. Tu je problem da to nije trebalo ići u tome smjeru, jer imamo puno važnijih tema u poljoprivredi, nego da moramo od 3. mjeseca do sada, je predlagatelj je prihvatio manje-više sve. Ali iz kojega razloga? Jer su se digle udruge, jer su se digli OPG-ovci. Hajmo to spriječiti. Pa nisu ljudi u Ministarstvu plaćeni da naprave Prijedlog zakona koji će dobiti 500 prigovora, nego da naprave nešto najbolje za koga? Pa za ljude koji su vas izabrali u Sabor.
Hvala. Odgovor.
Hvala. Ja mislim da je dobro da je šira javnost uključena u donošenje svakog zakona, pogotovo oni na koje se zakon odnosi. Poznavajući ljude na terenu i iz svog iskustva evo nešto je o tome govorio o tome i gospodin Šašlin, znate to je dvojako. Imate vi ljudi koji će reći da je certificirano sjeme za njih jedino što oni žele i s čim se žele baviti u svom životu, ne zanima ih apsolutno ništa drugo. No, imamo ove male i o njima treba voditi računa i s tim se apsolutno slažem i mislim da nikada nije kasno da donesemo nešto što će biti bolje od onog prethodnog, ma neka to traje i mjesec, i dva, ili tri, ili pet duže ali se sada vidi evo i u ovoj raspravi i kroz sve ovo što govorimo ovdje da će ipak jedan veći broj, ako ne svi ali barem ona većina biti zadovoljna.
Gospođa Peović.
Pa evo ponovit ću svoje pitanje. Kada vi kažete isto tako da je to sve divno i krasno i da smo … [[ne razumije se]] nove hibride, pa dobro hajde manje je hektara ali to je zato što smo mi pretvorili poljoprivredno zemljište u građevinsko zemljište. Ja bih prije rekla u šumsko zemljište kako je dobacio kolega Lenard. Ali ok, ako vi kažete da je sve tako divno, krasno znate li vi odgovor na pitanje koje je vaša kolegica Petir preskočila. Koliko danas proizvodimo pšenice i kukuruz u odnosu na 85.? Hajde nemojmo ići u 85., ostanemo na 2000. znate li taj podatak?
Izvolite odgovor.
Ne znam podatak u milijunima tona, ali znam da je bio veći nego što je bio sada. No ne možemo to gledati samo kroz tu statistiku. I tržište nešto regulira. Na kraju krajeva tih godina je vjerojatno bilo i nešto više površina koje su bile obradive u odnosu na ovo o čemu govorimo danas. No, tržište se prehrambenih proizvoda mijenja. Ne sije se uvijek ista količina žita, ječma, kukuruza. Danas poljoprivrednici kalkuliraju. Danas je možda kukuruz unosniji u odnosu na pšenicu. Danas je možda uljana repica puno unosnija od bilo koje druge kulture, a soja pogotovo koja se pokazala ove godine da je praktički duplo skuplja u odnosu nego što je bila prošle godine. Prema tome, te količine mislim da nisu toliko možda ni bitne. Hrvatska ima dovoljno žita za svoju vlastitu potrošnju, to nije sporno. Sporno je urediti ove druge stvari.
Gospođa Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Ivanoviću govorili ste o utjecaju klimatskih promjena na poljoprivrednu proizvodnju i koliko je to važno sagledati i akceptirati u prilagodbi poljoprivredne proizvodnje, pa ste se sad i dotakli u ovim replikama ponovo te teme. I tu su važni zato ti domaći kultivari koji u stvari su sposobni u ovom podneblju i u ovim klimatskim prilikama dati najbolje prinose. Zato mislim da je jako važno da kroz mjere koje će se donositi potaknemo domaću proizvodnju hrvatskog sjemena, jer mislim da imamo i dobru struku i znanost koja tu može dati dobar odgovor. Ali isto tako da one vrijedne čuvare našeg autohtonog sjemena posebice kad govorimo o starim sortama voća i kad govorimo o povrću i svi se sjećamo okusa paradajza naših baka da to njihovo čuvanje sjemena nagradimo na pravi način, pomognemo im da se upišu na nacionalne sortne liste i da sačuvamo to sjeme za buduće generacije.
Hvala lijepa. Odgovor.
Apsolutno! Mislim da smo to mi što je Hrvatska ako nema svoje autohtone sorte, a zasigurno ih imamo koje su čak i bolje od nekih drugih koje uvozimo godinama. Prema tome, to da ali ponovo se vraćam na ovaj dio. Institut u Osijeku, institut ovdje u Zagrebu će biti presudni za tu bitku koju moramo dobiti sa globalnim zatopljenjem. Mislim da na tome najviše moramo poraditi, jer bojim se da neke sorte koje danas poznajemo koje dobro prinose i donose će možda za pet ili deset godina jednostavno biti neupotrebljive, jer neće odgovarati klimi i podneblju koje je došlo i koje se bitno promijenilo.
Hvala. Nemate više replika. I sada je na redu gospodin Željko Lenart. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Da li ste vi ovoga ljeta čuli o žetvi pšenice da je netko spominjao smrdljivost pšenice. Ja nisam. A i ove godine se koristilo farmersko sjeme, ništa manje niti više nego bivših godina i koristit će se i u buduće unatoč ovom zakonu. Ono što je danas mene zbunilo ovdje to su različita mišljenja koja su se formirala. Mi smo danas na Odboru za poljoprivredu raspravljali o ovoj temi i zaključili smo evo i predsjednica i sam da je po svakoj biljnoj vrsti koje su ovdje spomenute 37 ha. Na kraju je ministrica rekla da ne, nego ukupno 7 hektara. Što hoću reći? Znači ljudi koji se ovdje spominju su akademski građani i nije nam baš jednostavno bilo shvatiti što je pisalo u tom članku zakona. Kako će to shvatiti poljoprivrednici? Ja sam predložio jedan amandman u kojem to pojednostavljujem, podižem na 10 hektara. Pročitajte, vidite i mislim da je jednostavniji i da pomaže proizvođačima i da neće ništa značajno naštetiti dorađivačima i da se neće ništa značajno promijeniti, ali će dati mogućnost ljudima da sami uzmu sjeme. Jer gledajte danas je takvo stanje da cijene gnojiva, goriva, sjemenskog materijala, pesticida, poljoprivrednog zemljišta, rezervnih dijelova lete u nebo. Šaraf koji je jučer košta tri kune danas košta pet kuna. Građevinski materijal a isto se koristi u imanjima, jer imanja se moraju popravljati i obnavljati otišao je od 100 do 300%. Mehanizacija, cijena mehanizacije također leti u nebo kako polovne mehanizacije, tako i nove mehanizacije. Ja imam traktor koji sam kupio prije 10 godina, on danas vrijedi isto koliko i prije 10 godina. Znači inflacija je prisutna. I u onome u čem seljak jedino može štediti to su gnojiva i sjemenski materijal. Pesticide morate koristiti jer sa korovima se ne možete drugačije boriti. Znači, možete jedino ovdje. Ako počnete štediti na ovome onda smanjujete produktivnost. Imamo slučaj gdje je kolega posijao sortu soje, sjemensku, sortificiranu, usfalilo mu je. Posijao je svoju sortu koju je ostavio, istu sortu koja je i ta. Pokazalo se da je ta koju je on ostavio bila naprednija, bolji sklop je imala i na kraju bolji prihod. Znači nije to da naši ljudi ne vole kupiti certificirano sjeme, nego često i nužda tjera da nekada možda ni ne mogu. Ali niti jedan seljak nije glup da će posijati loše sjeme kako bi imao mali prihod pogotovo manja gospodarstva o kojima ovdje govorimo. Jer gledajte ja radim na 26 hektara. Ja moram ganjati prinose, ja nemam 100, 200, 300, 500 hektara pa da živim od potpore. Znači moje je da ganjam prinose sa starom mehanizacijom, jer manja gospodarstva se vrlo često ne uklapaju u fondove i vrlo je teško uopće biti konkurentan sa nekim drugima pogotovo sa Zapadnom Europom. Hrvatska ima daleko veći potencijal i mogućnosti proizvodnje nego što mi to koristimo, daleko veći. Na žalost ovaj zakon neće toliko strašno naštetiti toj proizvodnji niti će je toliko strašno umanjiti, ali neće niti pomoći da ta proizvodnja napreduje. Evo ovdje su bila pitanja usporedna od kolegica kolika je bila proizvodnja prije 10 godina, prije 30 godina ili ne znam koliko. Tehnologija strojeva, mehanizacije, sijačica, sjemenskog materijala znači genetika je otišla daleko. Ali nismo mi toliko daleko otišli u odnosu na taj period sa prinosima po hektaru i sa produktivnošću. Pokušajmo ovaj zakon donijeti što se mene tiče kada je poljoprivredna proizvodnja u pitanju kao što su nam rekli Slovenci neki dan u njihovom … [[Govornik se ne razumije.]] savezu kada smo bili sa odborom tamo da za pčelu, da za njih nema lijevih i desnih. Tako ni za mene nema u poljoprivredi ni lijevih, ni desnih nego ima samo poljoprivredna proizvodnja, selo i napredak poljoprivredne proizvodnje. Jer moramo biti samodostatni i moramo imati s čim prehraniti ovaj narod. Hvala.
I vama. Ostanite. Gospođa Mrak-Taritaš prva replika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega dakle vi ste svoje izlaganje ponovo počeli sa onim što se kroz cijelu raspravu proteže, a to je tih famoznih 7 hektara, odnosno pokušali ste dokazati da je 10 hektara nešto što je puno prihvatljivije. Ali ono što je ostalo nejasno vi ste očito na Odboru za poljoprivredu dobili jednu informaciju da je koliko je kultura toliko je puta sedam hektara, a ministrica nije to tako rekla. Dakle, ono što bi svakako i predsjednica Odbora je rekla da je ta rasprava bila na Odboru pa je četiri kulture puta sedam je 28 hektara ili 3 puta 7 je 21 ili već to je. Ali ovdje nismo kroz raspravu jasno očitovanje predlagača dobili. Ali čak je sad u ovom trenutku i manje važno što će predlagač reći. Ono što je važno da izreka u zakonu bude jasna i nedvojbena. Dakle, nadam se da će biti vaš amandman u tom smislu i prihvaćen.
Hvala lijepo. Odgovor.
Zahvaljujem. Kolegica da upravo ja sam pojednostavio i naglasio po svakoj biljnoj vrsti 10 ha. Kad bi bilo i 7 hektara po svakoj biljnoj vrsti čak bi bilo prihvatljivo, ali 7 hektara za sve tri biljne vrste je premalo. Jer gledajte moramo znati što su naša obiteljska gospodarstva. Postoje ona mala gospodarstva, postoje gospodarstva do praga ulaska u sustav poreza na dohodak i PDV-a. To su gospodarstva koja su na granici da li će propasti ili će se razviti u ozbiljnija gospodarstva. S obzirom da su limitirana državnim poljoprivrednim zemljištem. Privatnog poljoprivrednog zemljišta ima sve manje na ponudi i sve je skuplje i sve je teže sa ovom likvidnošću poljoprivrednih gospodarstava širiti gospodarstvo. Hajmo im pomoći da oni barem te mrvice na tom sjemenu ako žele mogu sa svojim sjemenom odraditi.
Gospodin Šašlin.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega saborski zastupniče, pa evo ja doista imam dojam da se ovdje pokušava znači cilj nam je ovog zakona potpuno jasan da se uvede reda u sjemenskoj proizvodnji i distribuciji sjemena. Apsolutno svi smo za to da se uvede reda u tome. Međutim, ovdje iz vaše diskusije zaključujem, imamo dojam da se pokušavaju smanjiti troškovi u poljoprivrednoj proizvodnji na način da se ide sa jeftinim sjemenom, vlastitim sjemenom, da se smanje količine umjetnih gnojiva, da se umjesto oranja često puta koristi samo tanjuranje itd. i da na taj način postignemo rentabilnost u poljoprivrednoj proizvodnji. Mislim da to nije nikako dobro. Trebamo razmišljati da povećamo prinose, prihode po jedinici površine i na taj način poljoprivredu učinimo konkurentnom i rentabilnom. Ovaj način da se ide sa smanjivanjem koliko god je moguće nije dobar, ostavlja dojam za špekuliranje pogotovo kad uzmemo u obzir da idu poticaji po površini, a ne po prinosu. To me malo zabrinjava. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Poštovani kolega Šašlin, ja vam moram na žalost reći da ne razumijete temu o kojoj pričam. Znači u svijetu je trend konzervacijske obrade tla i već 50% tla se obrađuje da se ne koristi plug. Plug je nešto što se polako izbacuje pa tog oranja ima sve manje. Sve više su to nekakve konzervacijske obrade. Možete vi vrtiti glavom, ali se malo informirajte pa pročitajte, pa ćete vidjeti u kojem smjeru ide poljoprivreda. Ja sam u svojoj raspravi naglasio da to sjeme u ovom primjeru nije bilo lošije nego je bilo bolje od certificiranog. Rekao sam u prethodnoj raspravi što sam vidio u vreći kad sam je otvorio. Certificiranog sjemena kojeg sam platio 9 kuna po kilogramu soje, a unutra kamenje, zemlja, polovice. Sve na štetu proizvođača. Znači ovdje govorimo samo o proizvođaču. Hajmo stisnut malo dorađivača. To ovdje nismo napravili.
Hvala. Gospodin Matula.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani zastupniče Lenart. Vi ste spomenuli da mali OPG-ovi pa i vaš da ste premali da bi dobivali potpore ili bespovratna sredstva, a isto tako da ste mali i da morate baš to da morate ganjati prinos. Mene zanima, vi ste zapravo spomenuli to da su sjemenari čini se pokušali utjerati i ovih 18% ili ne znam koliki je taj postotak koji nije kupovao njihovo certificirano sjeme. I mislite li da će na ovaj način sa ovim zakonom kakav je sada i sa tom obaveznom doradom i dalje oni biti, ja mislim da ste vi to baš spomenuli da će biti pritjeran veliki broj malih OPG-ova u tu sivu zonu, da su stalno ipak nešto krivi.
Izvolite.
Poštovani kolega, ovo ste dobro spomenuli siva zona. Na žalost siva zona je u poljoprivredi, u OPG-ima prisutna uvijek ali ne njihovom željom nego netko ih stavlja, stalno im netko postavlja nove prepreke zbog kojih oni se moraju snalaziti. Snaći će se oni i u ovom slučaju i neće sjemenari uzeti sto posto. Ja sam to obrazložio kolika je obaveza konkretno na soji koju morate prijaviti. 50% razlike ćete sijati svoje sjeme. Tako ljudi rade, snalaze se. Razumijete? To će oni raditi i dalje. Ali zašto ih tjeramo u zonu? Zašto im to ne kažemo? Ne govorim ja o industriji, ne govorim ja o velikim proizvođačima koji rade na tisuću hektara. Ne govorim ja o Belju, Forte Novi koji su uzeli hrvatsku zemlju. Ne govorim ja o takvima. Oni su industrija. Ja govorim o onima koji trebaju opstati. O tima govorim. Ali na žalost o tima nitko ne vodi brigu, jer su očito oni smetnja.
Nemate više replika. Gospodin Kolarek. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pa prije svega izražavam jedno veliko zadovoljstvo kao član Odbora za poljoprivredu na jednoj ja ću reći zdravoj, kvalitetnoj diskusiji i u ovom prvom čitanju i u ovom drugom čitanju. I ono što je bitno i važno reći kod donošenja ovog zakona kao i kod svakog drugog jako teško ćemo zadovoljiti sve stranke. Važno je da ovaj zakon uređuje proizvodnju i stavljanje na tržišta i uvoz poljoprivredno-reprodukcijskog materijala i vrsta bilja omogućava donošenje nacionalnih lista za poljoprivredno reprodukcijski materijal koji će se moći tržiti samo na području Republike Hrvatske i što će sigurno možda ne u cijelosti, ali u jednom većem dijelu pojednostaviti proceduru i omogućiti vraćanje u proizvodnju i stavljanje na tržište autohtonih sorti pohranjenih u banki biljnih gena. Ono što je još važnije je i to da se predlaže pojam sjeme sa hrvatskih gospodarstva, gdje treba imati na umu da se ono mora proizvesti na način da osigurava poljoprivrednom proizvođaču zdravstveno ispravno sjeme i sjeme poznate kakvoće. No, sigurno je to da treba čuti i struku, da treba čuti i proizvođače. Jer upotreba necertificiranog sjemena bez ikakvog nadzora nije dobar primjer poljoprivredne prakse i može uzrokovati velike štete. To je nekontrolirano širenje bolesti, korova, štetnih organizama, bilja, te rezultira znatnim smanjenjem prinosa po jedinici površine. Prijedlog ovog novog zakona kako navode stručnjaci trebao bi uvesti više reda i primjenu pravila agronomske struke u sjemenarstvu. Iskoristit ću ovdje i mišljenje Hrvatskog agronomskog društva koji kažu kako mali proizvođači, ekonomski proizvođači hobisti, vrtlari neće imati nikakvih većih ili novih nameta i ograničenja u smislu proizvodnje vlastitih sjemena za vlastite potrebe, te kako će se proizvodi od sjemena autohtonih i tradicijskih sorti i dalje moći prodavati na našim tržnicama. U prijedlogu zakona vidljivo je da se malim proizvođačima ne nameću nova ograničenja, nego omogućava proširenje njihove djelatnosti na jednu legalnu komercijalizaciju autohtonih i tradicionalnih sorti. Promjena između prvog i drugog čitanja je bilo. One su pokazale i u svim raspravama napredak i vjerujem da će vrijeme pokazati da je ovaj zakon veliki iskorak na bolje, budućnost, klimatske promjene, nove mehanizacije sigurno će tražiti promjenu ovog zakona. Ali vjerujem da će naši poljoprivredni proizvođači pogotovo evo moji Međimurci proizvođači krumpira biti itekako zadovoljni.
Hvala. Ostanite. Gospođa Andreja Marić prva.
Hvala lijepa. Evo poštovani kolega, spominjali ste krumpir i sada i prije kada smo razgovarali kad se postavili meni repliku moramo reći da zapravo mi Međimurci proizvodimo praktički skoro 70 % hrvatske proizvodnje, tj. hrvatskih potreba. Međutim, bojim se da ćemo ove godine biti krumpira gladni ne samo mi u Hrvatskoj, nego i u Europi. Kiše, suše su napravile svoje, tako da svaki poticaj našim proizvođačima će biti zlata vrijedan ne samo oko krumpira nego i oko pšenice. I o pšenici smo puno razgovarali, pa bi čisto vaš komentar htjela čuti. Naime, pšenicu uvozimo često nekvalitetnu u odnosu na domaću proizvodnju, a boljka naše proizvodnje domaće što se tiče pšenice je da je nemamo gdje skladištiti. Evo baš sam tu naišla na poziv za prikup pšenice kod nas u Međimurju do 15. kolovoza, do popunjenja silosnih kapaciteta. Kakva je situacija kod nas u Međimurju da li razgovarate sa našim proizvođačima i imamo li mi neuskladištene pšenice. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa kolegice Marić na pitanju. Činjenica jedna da nam skladišni prostori nedostaju i vjerujem da izgradnjom skladišta, skladišnih prostora ne samo za pšenicu već i za druge poljoprivredne proizvode potrebno je ne samo u Međimurju nego diljem Hrvatske ja ću reći od Međimurja pa sve do Baranje kako bi osiguravali jednu sigurnost i naravno ja ću reći i dizali cijenu na koncu konca finalnog proizvoda jer nama se iz godine u godinu događa da evo prošle godine krumpir je na koncu konca bio koliko 60 lipa. Ove godine je cijena odnosno nećemo ga imati. Ta jedna varijacija od ekstra slabog do ekstra pozitivnog nije dobra.
Gospođa Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kolarek, rekli ste u stvari da smo kroz ovaj konačni prijedlog zakona postigli jedan balans i onaj kompromis koji je bio moguće postići, a na zadovoljstvo i malih poljoprivrednih gospodarstava koja će moći i dalje bez dorade sijati sjeme za vlastite potrebe, ali isto tako vodeći se računom zaštite sjemena od nametnika, od štetnika, od raznih bolesti, što je opet važno za one velike proizvođače da to mogu napraviti, ali da se ne stavi na njih preveliko opterećenje. Kad ste govorili o krumpiru željela bih samo podsjetiti da smo upravo mi u odboru reagirali na neravnoteže koje su bile uzrokovane na tržištu zbog pojave bolesti Covid-19 koje su uzele danak i kod proizvođača krumpira i na naš poticaj Ministarstvo poljoprivrede je išlo sa interventnim mjerama gdje je kroz dosta visoke iznose pomoglo ne samo naravno proizvođačima krumpira u Međimurju već diljem Hrvatske da prebrode tu krizu.
Pa tako je evo…
Izvolite, moram vam dat riječ, izvolite odgovor.
Hvala lijepa predsjedavajući, pa evo ja mislim da će uskoro biti i otvorenje novih skladišnih prostora u Belici, znači bilo je 12 velikih skladišta i to je dobro za proizvođače krumpira i oni su zadovoljni. Nažalost godina je bila suša, siromašna, ali sigurno da je to jedna sigurnost za budućnost da će se pokazati … [[Govornik se ne razumije]] I naravno ono što ste istakli jedan rad u odboru, rad i suradnja sa svim segmentima koji su bitni i čimbenicima koji su bitni u donošenju zakona. Već smo danas vidjeli i na drugom čitanju da i među njima ima različitih mišljenja i to je jako dobro da bi se iskristalizirao jedan zakon koji će koliko toliko sve zadovoljavati.
Hvala, nemate više, ima, gđa. Ankica Zmajić.
Zahvaljujem. Kolega Kolarek, da li vam je poznato u koliko zemalja EU je dozvoljeno sjetva certificiranog sjemena?
A koliko je meni poznato…
Izvolite odgovor g. Kolarek, izvolite.
Hvala lijepa. Koliko je meni poznato da u 10 zemalja EU dozvoljena je samo sjetva certificiranim sjemenom, a mi smo evo u ovom zakonu uveli pojam sjeme sa poljoprivrednog gospodarstva i nekako zaštitili svoje, ipak svoje autohtone proizvode. U nekim zemljama dozvoljena je samo sjetva certificiranih proizvoda, sjemena.
Hvala lijepa. Sad nemate više replika, hvala vam puno. Gđa. Anka Mrak-Taritaš je na redu sa raspravom, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju zakon koji je već u prvom čitanju izazvao dosta veliku zainteresiranost i do drugog čitanja su se već dogodile promjene o kojim smo ja i moji prethodnici govorili. Ovaj zakon će na određeni način urediti i to moramo biti pošteni i urediti područje sjemenarstva, uredit će temeljna pitanja i uređuje temeljna pitanja proizvodnje, stavljanja na tržište, uvoz poljoprivrednog reprodukcijskog materijala, priznavanje sorti, način upisa sorti poljoprivrednog bilja u sortne liste, održavanje sortnih poljoprivrednih bilja i mi tu ćemo imati određene zakonodavne okvire da bi ta cijela oblast bila pod kontrolom. Ali onda sad moramo doći nekako do stvarnog života i do pitanja koja se dešavaju u stvarnom životu, a tu su slijedeće, a to je dakle, nekakva iskustva članica drugih zemalja i mi smo i dalje ostavili taj pojam sjeme s poljoprivrednog gospodarstva protiv čega zapravo nemamo ništa, nemam ništa protiv, ali je to možda trebalo malo drugačije definirati i mislim da ta samodostatnost u hrani je izuzetno bitna i važna. Ali moja tema o kojoj vrlo rado govorim je tema klimatskih promjena. One su tu zbog više sušnih dana, zbog viših temperatura ili zbog većeg broja padalina se stvari mijenjaju. I ono što mora u određenom trenutku resorno ministarstvo, Ministarstvo poljoprivrede prepoznat da je došao trenutak i pripremit se za to. Mi se svaki put čudimo, mi svaki put se čudimo da sad već ljeto traje, mi smo već 1.10., a pogledajte kolike su temperature. Promjene u biljnom svijetu su evidentne i bit će i u tom smislu se ministarstvo treba prilagodit, ali ono što se treba prilagoditi je i promjene koje vidimo koje su oko nas, a to je cijena dizela na tržištu hrvatskom je otprilike kunu do dvije veća nego u susjednim zemljama. I ono što bi se vlada trebala u ovom trenutku pitati zašto je tome tako jer posljedica toga će biti, dakle svi oni koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom imaju svoje traktore koji idu na, ne idu na zrak. Prema tome, sve zajedno će i onda u jednom trenutku i ta proizvodnja i poljoprivredna proizvodnja u konačnici biti skuplja. I to je ono što se trebamo voditi računa i zakoni nam ne smiju biti takovi da mi zapravo kroz zakone namećemo neke nove do sad nepoznate obveze i nepoznate namete našoj poljoprivrede. Ova korona je pokazala zapravo sve mane i sve nedostatke koje imamo i u poljoprivrednoj proizvodnji koja počinje zapravo sjemenom i u poljoprivrednoj proizvodnji i pokazala je sve ono što bi trebali imali, samodostatnost. I mi ju nemamo i pitanje je dal ćemo je imati i kad ćemo je imati, u čemu možemo imati. Prema tome, kad govorimo o poljoprivredi, kad govorimo o problematici koja je uvijek trebamo krenuti i vidjeti zakoni mogu biti napisani odlično. Možemo mi svi zajedno govoriti o tome da su odlični, da su super, da su super napravljeni i sve ostalo, ali ti zakoni dolaze drugi dan u primjenu. Kad dolaze drugi dan u primjenu trebamo vidjeti u koju okolnost dolaze. Dakle i ovaj zakon kad dođe i stupi na snagu će biti u primjeni kod nekog kojem je u međuvremenu benzin odnosno dizel poskupio, građevinski materijal ako bilo što hoće napraviti je poskupio, sjeme će mu poskupit. Šta je rezultat svega toga? Da ne govorimo o radnoj snazi koje nema koju mora nalaziti negdje drugdje i pitanje je koliko ju može nalaziti. Dakle, kad to sve zbrojite A+B+C je evidentno da će doći do određenih poskupljenja na tržištu i to je tema i za koju ja očekujem da se Vlada, da se resorni ministar pozabavi, da reagira, da vidi gdje smo, da vidi u kojem smjeru idemo. To nažalost taj odgovor nismo dobili. Inače ministrica stvarno ima običaj čak i biti na raspravama, danas i nije jer je napravila i tu ja moram priznati napravila je određeni napor da sve one primjedbe na koje smo ukazivali u ovaj zakon i treba još malo vidjeti amandmane pa mislim da ćemo dobiti nekakav pristojan zakon. Hvala.
Imamo repliku poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice. Naveli ste zapravo ključni problem i ključni izazov za našu vladu da bi država trebala reagirati na sve ove situacije koje se dešavaju od klimatskih promjena, vidjeli smo govorila sam nešto i o krumpiru kiša, suše su napravile svoje sigurno će doći do rasta cijena na jesen bit ćemo krumpira gladni. S druge strane imamo spomenuli ste i sami rast cijena goriva, s treće strane i to smo već spominjali problemi skladišnih kapaciteta. Što vi mislite ima li uopće naša Vlada ideje kako uopće zaštiti cijelo naše društvo od ovakvih situacija da s jedne strane imate višak hrane koja nije dovoljno plaćena, a s druge strane imate ovakve situacije da zapravo nam nedostaju pojedine kulture, a neke zbog nedostatka kapaciteta moramo i baciti? Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, mi smo i u ime klubova kada smo raspravljali i u pojedinačnoj raspravi imamo svi relativno slične rasprave jer je slična problematika, ali ako dobijete da vam je u raspravi u popodne u Saboru recimo resorna ministrica, bilo bi dobro da posluša stvarni život jer stvarni život je točno to. U ovom trenutku vi imate poskupljenja koja idu i koja uopće, imate poremećaj i na svjetskom tržištu, ali takav poremećaj vezan uz naftu nije na svjetskom tržištu kakvo je u RH i tu je sad veliko pitanje zašto je tome tako. Vi kad imate poremećaj u gorivu u cijeni plina u cijeni energenta vi odmah imate poremećaj u svemu tome. Naša Vlada ima onaj običaj, ima dvije, drži vodu dok majstori odu ili u trenutku kad se nešto desi onda se reagira, ali ovo su stvari o kojem svi raspravljaju, ove su stvari koje čuti našeg premijera da raspravlja, ali kao da se to događa nekom drugom. Ne događa se, to se događa nama u ovom trenutku sada. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Marina Opačak Bilić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege. Kao što sam već ranije u svojim raspravama znala naglašavat nemam problem s tim kad treba pohvalit kad se nešto radi dobro i danas vezano za drugo čitanje Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja možemo biti zadovoljni jer je Vlada konačno prihvatila glas javnosti, glas poljoprivrednika, udruga, OPG-ovaca, proizvođača, glas oporbe i u konačnici i glas potrošača tj. Svakog građanina koji ne želi zaboravit okus domaćeg, pravog domaćeg proizvoda i koji želi konzumirati domaće, zdravo i ekološki proizvedeno voće i povrće. Dobro je da je Vlada koja je u prvom čitanju utvrdila da tome nije tako ipak uočila da bi prvotno predloženi nacrt zakona koji je govorio o uvođenju restrikcija o korištenju sjemena koji poljoprivrednici koriste za vlastite potrebe, bio ograničenje proizvođačima koji na svojim gospodarstvima koriste domaće sjeme i za koje smo upozoravali da bi bio potpuno nepotrebno prestrog prema našim poljoprivrednicima. Podržavam da ovo niste dozvolili i da ste takve odredbe izmijenili jer i bez takvih ograničenja znamo s čime se sve naši poljoprivrednici susreću i znamo da im nije lako. Važno je i za potrošače da se očuva sjeme koje nam nudi okus pravog domaćeg voća i povrća i da se spase od trajnog nestajanja autohtone sorte kao što su recimo trogirska cvjetača ili vukovarska lubenica jer to je naše bogatstvo i volimo se mi pohvaliti našom bioraznolikošću i volimo se pohvaliti velikim brojem sorti koje uzgajamo na svojim poljima i to je važno zadržat. Stoga podržavam izuzeće od obveze certificiranja i dorade sjemena za mala gospodarstva. Nužno je da su mali OPG-ovi izuzeti iz odredbe zakona koji se odnosi na proizvodnju sjemena i stavljanja na tržište stoga je prihvatljiva ovakva verzija prijedloga s tim da prijedloga za popravak i prostora za unapređenje ovog zakona još uvijek ima. Naglasila bih dvije stvari, a to su prvo u čl. 17. gdje se govori o tome tko mora obrađivati sjeme u st. 3. vidimo da se izuzimaju poljoprivredni proizvođači čija ukupna proizvodna površina ne prelazi sedam hektara i tu doista vidim da ima prostora za popravak u smislu da smo tu granicu trebali podići. Nadalje, volila bih da razmotrite i ono što sam spomenula ministrici u replici, a to su predložene odredbe iz čl. 88. koji govori o tome da će pravne i fizičke osobe koje do 30 lipnja 2022. ne podnesu zahtjev u upis u upisnike dobavljača laboratorija i uzorkivača poljoprivrednog sjemena i sadnog materijala biti izbrisane iz navedenih upisnika. Držim da se uvjetom ponovnog dokazivanja sposobnosti za upisnik samo dodatno povećava administracija i procedura, što je ponovno nepotrebno. Dovoljno je da nadležni koji imaju te ovlasti izbrišu ako je potrebno iz upisnika one koji ne zadovoljavaju uvjete, a ne da dobavljači i uzurkivači ponovno prolaze proceduru koja je čista hrpa administracije. I za kraj evo spomenula je i naša kolegica u ime Kluba SDP-a da je u Hrvatskoj od ulaska u EU poljoprivredna proizvodnja pala za 5 milijardi kuna, što govori o velikom smanjenju samodostatnosti i doista i ovaj podatak nam treba biti alarm i nešto čemu trebamo dati dodatnu pažnju jer vidimo što se događa i u svijetu i u Europi, nestašica velikih razmjera, a mi zasigurno sebi možemo osigurat sve uvjete da imamo stabilnost u sektoru proizvodnje hrane. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Marin Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Uz Jadransko more i hrvatske šume poljoprivredno zemljište u RH predstavlja definitivno jednu od najvećih prirodnih vrijednosti. O tome kako ćemo se mi s tim resursom koji život znači nositi u prilog ide i ovaj dakle prijedlog Zakona o sjemenu i sadnom materijalu. Zašto to govorim? Kvalitetno sjeme i sadni materijal jedan je od osnovnih preduvjeta za uspješno i isplativo bavljenje poljoprivredom, ponavljam za uspješno i isplativo bavljenje poljoprivredom. Kako je to važno za RH tako je važno i za poljoprivredne proizvođače. I ozbiljna vlada i Ministarstvo poljoprivrede koji želi doprinjeti razvoju poljoprivrede na području RH uz sve poteškoće upravo zato i predlaže ovom časnom domu donošenje jednog ovakvog zakona. Uz to što smo sve kolegice i kolege naveli ovim zakonom regulira se i uvoz poljoprivrednih reprodukcijskih materijala. Kolegica Petir spomenula je suverenost u poljoprivrednoj proizvodnji, suverenost počinje dakle i od sadnog materijala i ako ćemo ozbiljno razgovarati o proizvodnji hrane onda moramo znati kakvo sjeme sijemo i što ćemo od njega dobiti. Prijedlogom čl. 17. st. 3. u dijelu gdje su poljoprivrednici oslobođeni od dorade sjemena žitarica, uljarica i predivog bilja ispod 7 hektara, dakle vidljivi su napori Ministarstva poljoprivrede u rasterećenju malih poljoprivrednika od dodatnih obveza. Čuli smo i neke brojke, dakle 60.000 poljoprivrednih gospodarstava bit će oslobođeno od primjene ovog članka zakona. Za registraciju dorade sjemena s poljoprivrednog gospodarstva važno je naglasiti da su propisani minimalni uvjeti za registraciju odnosno da bi bili registrirani dakle potrebno je posjedovanje minimalne opreme za doradu. Znajući da je u javnom prostoru upravo najviše polemika izazvala dakle obveza dorade sjemena s poljoprivrednog gospodarstva vidimo da je Ministarstvo poljoprivrede, kao i Vlada RH uložilo dodatni napor između dva čitanja. Oporba, tko nije čuo, za ovom govornicom rekla je da je ovaj zakon dobar., daleko od toga da može bit bolji. Moram izraziti svoje zadovoljstvo za pojednostavljenje uvjeta za registraciju proizvodnje sjemena povrća izuzeća od službenog nadzora. Međutim, podsjećam i dakle na jučerašnju akciju državnog inspektorata gdje je utvrdilo na najvećim tržnicama u RH određene nedostatke, nepravilnosti u postupanju s hranom, kao i dakle nevidljivu sljedivost hrane na tržištu. Svima nam je cilj minimalni gospodarski gubitak u poljoprivrednoj proizvodnji, dakle ponavljam to možemo postići između ostalog i korištenjem certificiranog sjemena i dorađenog sjemena poljoprivrednog gospodarstva, kao i da u poljoprivrednom dobru dakle zaista što jest poljoprivredno zemljište u RH sa zakonskim rješenjima donosimo dakle kvalitetniju samu dakle i poboljšanje ove industrije. Ova Vlada RH ako izuzmete ovaj zakon itekako je za poljoprivrednu proizvodnju u RH učinila značajne iskorake. Podsjećam samo na Zakon o poljoprivrednom zemljištu iz 2018.g. gdje smo napokon zapuštene resurse, posebice u državnom vlasništvu, ponovno dali na povjerenje JLS da oni raspolažu državnim poljoprivrednim zemljištem i da našim poljoprivrednicima omogućimo potrebne površine za veću poljoprivrednu proizvodnju. I ako uzmete u obzir da idemo dakle i u izmjene tog zakona jer smo definirali koji su nedostaci, dakle prijedlog je već u saboru i možemo očekivati dakle donošenje i novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Hvala lijepo.
Imamo repliku, poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS. Kolega Piletić, kvalitetno sjeme i sadni materijal jedan je od osnovnih preduvjeta za uspješno bavljenje poljoprivrednom proizvodnjom, a jednako s time i prva karika u proizvodnji hrane i to je upravo danas i točka dnevnoga reda i vi ste u vašoj raspravi mnogo toga rekli na tu temu. Ali čovjek ste koji dolazi iz Slavonije, iz poljoprivrednog kraja, ono što mene zanima je to koliko su u vladi i Ministarstvu poljoprivrede svojim zakonskim prijedlozima poboljšali uvjete u poljoprivredi, a kao čelnik lokalne samouprave kroz udruge i gradove sudjelujete zasigurno u savjetovanjima i dobar i zanima me koliko prijedloga ministarstvo ovaj u svojim e-savjetovanjima prihvatio od prijedloga koji dolaze upravo s terena?
Hvala lijepo. Pa evo, ako uzmemo samo u obzir dakle posljednji prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je pušten u javno savjetovanje udruga gradova, kao i udruga općina, kao i zajednica županija uputile su svoje primjedbe Ministarstvu poljoprivrede, sa zadovoljstvom ovdje mogu konstatirati da Ministarstvo poljoprivrede, ministrica Vučković i sve dakle službe Ministarstva poljoprivrede prihvatile ove naše prijedloge posebice po pitanju dakle tehničkih nedostataka odnosno usporavanja procese dodjele državnog poljoprivrednog zemljišta. Mi imamo još stotine tisuća hektara državnog poljoprivrednog zemljišta koje nije stavljeno u funkciju. Veliki dio od toga je upravo državno poljoprivredno zemljište. Razlozi zašto su te površine dakle ne obrađene, nisu u funkciji čuli smo danas i ovdje u raspravi i dakle posljedice Domovinskog rata, zapuštenog državnog poljoprivrednog zemljišta, smanjenje broja obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava koji se poljoprivredom žele baviti. Ali upravo na ovakav način, dakle partnerskim odnosom iz kojeg je i proizašao i ovaj zakon [[Upadica: Vrijeme.]] dakle donijeli smo prijedloge prema ministarstvu.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Ankica Zmajić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Piletić, ovim zakonom predviđeno je donošenje nacionalnih sortnih lista i sadnog materijala koji će uvesti stare, lokalne, tradicijske sorte na tržište. Smatrate li vi da će se na ovaj način podići proizvodnja na višu razinu odnosno da li ćemo dobiti dodanu vrijednost proizvodnje.
Odgovor.
Pa ja osobno smatra uvažena zastupnice Zmajić, međutim vrijeme će pokazati što će dakle donijeti i ovaj zakon. Naravno kada su u pitanju tradicionalne sorte da je to nešto što je definitivno dodana vrijednost i u poljoprivrednoj proizvodnji ali i fond na turističkom tržištu ono što možemo ponuditi autohtono naravno da možemo puno skuplje i naplatiti. Upravo zbog toga je važno da reguliramo tržište sjemena posebice dakle autohtonih sorti. I ja mislim da upravo ovaj zakon koji napokon po prvi put u povijesti suvremene Hrvatske regulira tržište sjemena ide upravo ka tome.
Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovani zastupnik Siniša Jenkač.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, uvažena ministrice, država tajnice sa suradnikom sve vas lijepo pozdravljam. Evo, pred nama je Zakon o sjemenu i evo zanimljivo je slušati neke rasprave, pogotovo od strane oporbe, čovjek bi pomislio da evo donosimo zakon kako poništiti poljoprivrednu proizvodnju kad slušaš neke rasprave, ali evo hvala Bogu nije tako. Evo, drago mi je čuti i da kolegica Bilić iz SDP-a govori o tome da je evo zakon na kraju dobar, pa evo slušajući neke rasprave sjećamo se i nekih drugih rasprava kada se ovoliko amandmana nije uvažilo, pa onda komentari su slijedeći, evo Vlada ne želi uvažiti niti jedan amandman, evo Vlada tj. ministarstvo je uvažilo većinu amandmana koji su se predložili pa evo sad opet zakon koji je Vlada predlagala nije dobar bez obzira što je se otvorila široka rasprava. Evo, čestitam i predsjednici odbora i ja kao član Odbora za poljoprivredu mogu svjedočiti da su se vodile široke rasprave i sa članovima odbora, sa svim raznim zainteresiranim stranama, video konferencije itd., tako da evo čestitam ministrici i Vladi, ministarstvu što su većinu prijedloga kako oporbe tako zainteresiranih stana uvažili i uveli u drugo čitanje. I evo zahvaljujem se i predstavnici SDP-a što je na kraju kolegici Bilić, što je na kraju pohvalila ovaj zakon. Pa evo to je i smisao demokracije da se o nečemu raspravlja iako su prijedlozi, komentari, kritike kvalitetni i pozitivni oni se uvode u sam zakon. A evo kratko, mada je već to bilo rečeno o čemu uopće govori ovaj zakon koji su neki ovaj jako kritizirali. Znači cilj zakona je urediti samu proizvodnju i stavljanje tržište i uvoz samog sjemena tj. reprodukcijskog materijala. Certifikacija znači govori da se diže kvaliteta znači jedan oblik sustava kvalitete i da se kontrolirano kontrolira to sjeme koje se stavlja na samo tržište. Sama, samo certificirano sjeme osigurava znači kvalitetnu opskrbu znači opskrbu sa kvalitetnim sjemenom i da znamo njegovo podrijetlo znači njegov sam identitet. Sve to propisano je direktivama EU znači usuglašavamo se sa EU. Znači moramo imati neke registre sjemena da bi opet mogli formirati i upisivati na sorte. Znači određene sorte i da bi mogli stvarati sortne liste. Također, cilj je i omogućiti identifikaciju samih sorti i postupak priznavanja tih sorti znači koje se upisuju. Također, evo donio se je i donijet će se i donosi se, predlaže se donošenje nacionalnog programa da bi se očuvale autohtone sorte. Također, uvodi se pojam sjeme sa poljoprivrednih gospodarstava također da bi se očuvale sorte i sjeme koje koriste naši mali OPG-ovi. Znači to su sve aktivnosti koje su se sprovele i koje se ovim zakonom na neki način poslaguju i uvodi se jedan red na samo tržište. Često puta kao što je bilo i spomenuto mi u samoj poljoprivrednoj proizvodnji, intenzivnoj poljoprivrednoj proizvodnji susrećemo se sa lošim sjemenom, susrećemo se sa nekvalitetnom sjemenom. Bez intenzivne poljoprivredne proizvodnje, bez kvalitetne intenzivne poljoprivredne proizvodnje i bez kvalitetnog sjemena nema ničega. Mi možemo i trebamo podupirati kao što je kolega Piletić rekao tu raznolikost, čuvanje našeg identiteta, našeg sjemena itd., ali bez nekakve kvalitetne intenzivne proizvodnje, bez dobrog i kvalitetnog instituta koji formira to sjeme, mi nemamo pravu proizvodnju koju možemo na kraju krajeva prehranjivati i naše sugrađane na kraju krajeva kojeg možemo onda izvoziti. Nije točno da mi imamo negativan prirast u poljoprivrednoj proizvodnji, dapače, izvješća koja govore.
Imamo repliku poštovana zastupnica Urša RAukar Gamulin.
Hvala g. predsjedavajući. Vi ste kolega, kažete nešto što definitivno nije istina. Nitko od strane opozicije oporbe u ovom Saboru nije rekao da se ovim zakonom uništava poljoprivreda, nitko to nije izgovorio. Mi smo svi ovdje govorili upravo smo hvalili ovaj proces u smislu da se prihvatilo primjedbe, da se prihvatilo prijedloge i pozivamo samo da se taj proces dovede do kraja i da se prihvate i sadašnje primjedbe na ovo drugo čitanje kako bi se velikoj većini poljoprivrednika omogućilo da bolje radi. Evo to je sve. Hvala.
Odgovor.
Pa evo ja nisam rekao da je neko rekao, ali slušajući neke rasprave može se to zaključiti, a to mogu posvjedočiti svi oni kolege koji su slušali neke rasprave, znači ovisi sad kako raspravljate ne. A drago mi je da ste vi pohvalili zakon i drago mi je da ste ga podržali i da ćete ga podržati i da je evo zakon sam po sebi kvalitetan. A pa evo razne rasprave mogle su se čuti sa ove govornice, razne replike mogle su se čuti koje upućuju na to da apsolutno ništa ne valja. Ja sad ne znam kako vi slušate, ali evo ja sam to tako zaključio pa vi dozvolite tu meni da ja evo na taj način interpretiram neke rasprave, a mislim da bi se kolege sa desne strane složile sa mnom.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Željko Lenart.
Poštovani kolega Jenkač. Evo danas su se ljudi ovdje isčestitali jedni drugima ko da je nova godina brate … Moje stavove o kojima ja raspravljam ne formiraju niti lijevi niti desni, formirali su ih moji profesori kod kojih sam studirao agronomiju, formiralo je mojih 30 i više godina kojima se bavim poljoprivredom. Proizvedem skoro 300 tona hrane na 26 hektara površine, bavim se ratarskom i povrtlarskom proizvodnjom, počeo sam od nule od hektar i pol koje sam naslijedio od svog oca, kupovao sam kad mi je najteže bilo u životu. Živio sam od pet hektara zemlje ja i moja familija i dvoje male djece i prošao sam sve faze. Ono što ja govorim, a to nije kritika i ako je kritika pozitivna, po kritici se ljudi korigiraju ako imaju nešto u glavi, a oni koji nemaju oni to smatraju loše. A ja sam samo rekao svoj stav i ono što mislim da bi trebalo pomoć ljudima koji su u fazi u kojoj sam ja možda bio prije 15 godina. Ajmo im pomoć. Hvala.
Odgovor.
Ja ne znam kolega Lenart zašto se ste vi našli prozvani jel očito sam shvatio da ste se vi našli prozvani, pa evo dapače ja vama čestitam na vašoj upornosti na ulaganju i na svemu onome što ste učinili u poljoprivredi i siguran sam da vi to možete govoriti na ono kako se kaže doživjeli ste to na vlastitoj koži. Evo samo velim ne znam zašto ste se vi prozvali kad sam rekao da neki su izrazito negativno kritizirali. Evo ja vama želim puno uspjeha u daljnjem radu, normalno i kvalitetnih rasprava kako na odboru, a tako i u ovoj sabornici. Demokracija je i svako može govoriti što misli ako ne vrijeđa drugoga i evo ja vas u tome podržavam.
Povreda Poslovnika.
Evo čl. 238. znam da će biti opomena, ali nisam se našao prozvan samo bi htio reći kolegi Piletiću koji je inače i moj prijatelj da više neću vozit žito i skladištiti kod njega u Novskoj nego ću naći drugi silos s obzirom da dobacuje ovdje u klupama.
Dobro, kao što ste i sami rekli to nije bila povreda Poslovnika dobivate opomenu. Sljedeća replika je poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Jenkač, evo dolazimo iz iste Varaždinske županije i mislim da naši mali gospodarstveni OPG-ovci će pozdraviti ovo što se stvarno ovaj pojam sjeme s poljoprivrednog gospodarstva uvrstilo u taj zakon, a ministarstvo je stvarno vodilo brigu o svim i o velikim i o malima. Ne možemo reći da da bi bio kvalitetan zakon treba se saslušati sve i zato imamo prvo i drugo čitanje i drago mi je da se sad u drugom čitanju smo se manje-više svi složili i kolege sa oporbe da je to bilo potrebno. A jedino što ne možemo predvidjeti, a što vjerojatno bi oni htjeli da još na ovaj to globalno zatopljenje pa da velimo kako će biti klima u sljedećih dvije, tri godine što se tiče poljoprivredne proizvodnje. Hvala lijepa.
Odgovor.
Evo hvala kolegice Dreven Budinski. Pa tako je dolazimo iz Varaždinske županije, tamo je najpoznatije vidovičko zelje i koliko ja znam, a vjerujem da državni tajnik može potvrditi oni nisu imali nikakvog prigovora, a vrlo su poznati proizvođači i sjemena, a onda i istog zelja koji se prodaje po čitavoj RH i izvozi se izvan RH. Pa normalno na masu stvari ni Vlada, ni pojedinci nemamo utjecaja, evo ovdje je bilo spomenuto Europa bilo je spomenuto i poskupljenja i goriva, pa evo ovih dana možemo čitati u Engleskoj, nema tko dovesti gorivo na benzinske pumpe, znači nemaju šofera, kamiona, cisterni koji imaju ADE-rove položene, znači što bi bilo da se to nešto i tako dogodi kod nas, revolucija.
I posljednja pojedinačna rasprava, poštovana zastupnica Katarina Peović.
Evo nećemo si više čestitati, mislim da smo si načestitali dovoljno [[Upadica: D.]] ja ću se malo referirati na ovo što je bilo rečeno znači za oporba treba sad to sve hvaliti šta dođe s vaše strane, mislim ja bi upozorila da ni jedan amandman nikad niste prihvatili i upozorila bi kolegu da niste vi prihvatili amandmane kako ste rekli, nego ste vi prihvatili prijedloge i komentare udruga koju su napravile i ja bi ovdje stvarno naglasila, izvrstan potez, izvrstan pritisak i ja bih čak sad to proširila na druge zakona i moram reći da svi zakoni o radu koji ovdje ne doživljavaju takav jaki, organizirani i stvarno dobar pritisak na vladajuće da izmjene od prvog do drugog čitanja one članke i pozvala bi sindikate da se stvarno ugledaju na udruge koje su ovdje izvršile pritisak, dobar pritisak da Vlada to mijenja, ali to nije bilo prihvaćanje amandmana oporbe nego je to bilo prihvaćanje izmjena, komentara dakle koje su dolazile od oporbe pod sredstvom udruga koje su tu reagirale. I svakako pozdravlja to, ali mislim ako hoćete da vas netko stalno hvali onda morate barem jedan amandmančić prihvatit ponekad tu i tamo što se stvarno gotovo pa i ne dešava. Mislim da je to već kritično. No, što se tiče ovog tu zakona mi smo isto tako spremni glasati za taj zakon. Kolega Lenart je iznio i primjedbe koje je uobličio i u obliku amandmana i ako prihvatite te amandmane dapače glasat ćemo za taj zakon. Ministrica je rekla da je tu 7 hektara u Članku 17. stavku 3. koji definira znači koja su to izuzeća od obveze dorade stavljeno odokativno, znači tako ste to, da nije odokativno, o isprike, rekli ste da nije odokativno, dobro, ali ipak se oporbi čini da je odokativno pa onda ako možete prihvatiti i tu odredbu. Eto, neki od zastupnika su i poljoprivrednici, čini mi se da i mislim tu je najveći problem jel, zašto se nešto ne prihvati ako je od oporbe ako evidentno dolazi i od udruga i od oporbe, nekako ko kad ako dolazi od oporbe onda se neće prihvatiti, ako dolazi od udruga od prvog do drugog čitanja se prihvaća, čini mi se da tu stvarno nema potrebe da se ne prihvati ova odredba koju su svi, koju su svi istaknuli. No, ja bih samo iskoristila samo 2 minute samo da kažem nešto malo šire što mi se čini da je izostavljeno u ovim izlaganjima do sada, a postavila sam zato to pitanje u dva navrata i nije bilo odgovora, dakle pa ću naglasiti. Prije 1990.-tih se proizvodilo u svim temeljnim kategorijama prehrambenih proizvoda, sad ću vam odgovoriti 50% više hrane, dakle 1985. do 1990. proizvodilo se primjerice milijun 301 tisuću tona pšenice. Prije ulaska u EU 2000. do 2013. Hrvatska je proizvodila 805.890 tona. Poslije ulaska u EU 2013. do 2017. 762.490 tona. Znači snižava se taj prinos. Kukuruza, u ova tri razdoblja znači '85. do '90. drugi i prije ulaska u EU 2000. do 2003., poslije ulaska u EU proizvodilo se kukuruza 2 milijuna 283 tisuće tona, pa onda milijun 808.404 tone, pa ona milijun 867.557 tona. Slično je i sa stočarstvom, u svim znači kategorijama žitarica i stoke mi proizvodimo duplo manje nego što smo proizvodili '85., duplo manje, a i u dakle svim drugim kategorijama. Dakle, potrebno priznati jel ono što ovdje je evidentno da mi zapravo proizvodimo sve manje. I samo bih još, dobro baš nemam još puno vremena, ali htjela sam još samo nešto reći i o klimatskim promjenama. Čini mi se da nije dosta rečeno ovdje, ali onda ću zaključiti zašto je ovaj zakon važan za najsiromašnije, takvih je preko 30% u ruralnim područjima jer se ljudi sve više doslovno sami prehranjuju. Utoliko je ovaj zakon bio užasno bitan i s tog aspekta socijalnog karaktera tog zakona, a da ne kažem ekološkog i onoga što se naziva prehrambenim suverenitetom jer mi ovisni o uvozu sjemenja kao i svega drugoga. Veliki gradovi imaju otprilike 3 dana zalihe u velikih shoping centrima, u potpunosti smo se dakle sveli na uvoz hrane, a svoje vlastite proizvođače ne, baš ne potičemo niti podržavamo. Hvala svima.
U ime predlagatelja poštovana ministrica Marija Vučković.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođe saborske zastupnice, gospodo saborski zastupnici ja najprije želim svima zahvaliti na raspravi, na prijedlozima koji su pristizali bilo danas, bilo prije tijekom prvog čitanja, na sjednicama odbora i između sjednica. Također želim ovdje istaknuti jasno da ovo Ministarstvo poljoprivrede iako na nas sve utječe, naravno i glasnoća zahtjeva, da ovo Ministarstvo poljoprivrede je prilično dosljedno i konzistentno kod provođenja dijaloga kod svih dokumenata. Osobno smo na prvi pisani zahtjev koji je stigao u kabinet Ministarstva poljoprivrede vezano za novi Zakon o sjemenu reagirali isti dan i zakazali sastanak. Bilo bi možda bolje da je to bilo prije isto tako ću reći, ali ja ovdje kažem prvi da smo reagirali odmah kad je pristigao pisan zahtjev. Također ću se osvrnuti na broj potpisnika apela koji se mjeri u desecima tisuća, da je to doista bilo tako i da je to značajno i da to nitko ne treba ignorirati, međutim velik dio ljudi koji je to potpisao osvrtao se na tezu koja je bila vezana za povrće koja nije ni u jednoj varijanti zakona uopće bio predmet reguliranja. Međutim, isto tako istina je da je trebalo doraditi određene odredbe u nomotehničkom smislu. Ja ovdje sada neću ponavljati što se sve detaljno ovim zakonom uređuje, dakle uređuje se proizvodnja, uvoz reprodukcijskog materijala, stavljanje na tržište, isto tako sva su izuzeća, sva su izuzeća sada propisana detaljnije u odnosu na prvo čitanje, uvažen je niz primjedbi i vi ste se u rasprava osvrtali na ono što je ostalo eventualno, ne mogu se, ne mogu kazat otvoreno, ali predmet rasprava i različitih mišljenja. Pa ću reći isto tako da je ovaj prijedlog Ministarstva poljoprivrede prilično izbalansiran nakon dugotrajnih i iscrpnih dijaloga i s predstavnicima civilnog društva, ali da mi ne smijemo zaboraviti isto tako i stajališta znanstvenih institucija, ne samo sjemenarske industrije nego i hrvatskih znanstvenih institucija i ja nemam razloga, a ni prava sumnjat u njihovu čestitost i u njihovu stručnost s obzirom na angažman koji ulažu. Dodatan benefit iz tog dijaloga koji je proizašao jest činjenica da smo mi sve te predstavnike odnosno oni koji su to htjeli civilnog društva koji se doista na iskren i prilično altruističan način bave očuvanjem hrvatskih tradicijskih i autohtonih sorti uključili sada na ozbiljniji način u izradu nacionalnog programa za očuvanje i održivo korištenje biljnih genetskih resursa, da su oni uključeni u rad radnih skupina, da sudionici nacionalnog programa na način kakav nisu bili prije. No ne bismo smjeli zanemariti znanstvene institucije, isto tako i predstavnike sektora sjemenarstva i rasadništva jer mi bez njih ne možemo provoditi koncept strategije „od polja do stola“, niti jačati prehrambenu sigurnost RH. Ovdje su sada iznesena određena stajališta vezana za samodostatnost, vezano za karakteristike poljoprivredne proizvodnje i jedan kratki pregled u odnosu na ono što je bilo 1990. i danas. Statistički podaci nisu baš takvi, drugačiji su, imamo i niz pozitivnih pokazatelja. Isto tako postoji i niz pogrešnih podataka koji se ponavljaju i u javnosti, pa i ovdje, a koji su vezani za statistiku iz '90.-tih godina, no mi danas nećemo otvarati tu raspravu o tome ćemo se sigurno osvrtati kada se bude, na to ćemo se sigurno osvrtati kad se bude razgovaralo o prijedlogu strategije poljoprivrede za razdoblje do 2030. godine. Na kraju želim dodatno zahvaliti svima na prijedlozima, na raspravi, a mi ćemo ozbiljno razmotriti pristigle prijedloge u ovom.
Evo, imamo 2 replike, molim vas ostanite ministrice. Prva je Anka, poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana ministrice mi smo u svojim raspravama govorili zapravo ono što ste i vi završnom izlaganju, da je bilo niz primjedba koje su bile prihvaćene, da mislimo da je dobro da je to tako bilo. Dakle, zašto smo to govorili? Govorili smo zato što rijetko imamo priliku zaista dobiti zakon gdje između prvog i drugog čitanja je predlagatelj odradio ono što ste odradili vi, nije to baš običaj. Pa budući da nije baš običaj onda smo se referirali na to. Ali moja replika ne ide u tom smjeru. Dakle, ostala je jedna stvar, mrvicu nerazjašnjena i bilo bi dobro da možda evo i kažete. A to da li se tih 7 hektara kojeg ste vi predvidjeli odnosi na jednu kulturu ili se 7 hektara odnosi na proizvođača i na sve kulture koje ima mora imati na tih 7 hektara. U tom smislu je išlo i koliko ja sam čula u raspravi ide i nekoliko amandmana, ide povećanje sa 7 na 10 hektara, ali barem da razjasnimo tu dilemu. Hvala lijepa.
Odgovor.
Hvala lijepa na ovom pitanju. Dakle, 7 hektara kao granica između obveznika i ne obveznika procesa dorade se odnosi na ukupne površine na kojima su zajedno zasađene 3 vrste bilja pri čemu s obzirom na karakteristike proizvodnje, pravila i uvjete za dobivanje potpora u naravi to predstavlja značajno više kod gotovo svih proizvođača u ovim sektorima. Shvaćam da to unosi zabune, bit ću iskrena pa ću reći da sam i ja dugo proučavala kako je tih 7 hektara u naravi 21, razgovarala sa svojim suradnicima koji su agronomske struke, razgovarala sa predstavnicima instituta koji su se zalagali za nižu granicu, a udruge civilnog društva za višu granicu i mi smo se odredili za ovu granicu s obzirom da na kraju u našem obuhvatu ostaje 10-tak posto proizvođača i mislimo da je to i mislimo da je to balansirano, no razmotrit ćemo pristigle, razmotrit ćemo pristigle amandmane pri čemu mi odredbu tumačimo na način [[Upadica: Vrijeme.]] da to još dodatno kažem, ako netko ima 9 hektara da mu je onda obveza na površine koje su iznad 7 hektara.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Vilim Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana ministrice, iz vašeg sada završnog izlaganja mogao bi se steći dojam da je znanstvena zajednica u tom smislu i institucije znanstvene, da su potpuno jednoznačne, ali vi znate da ipak postoje znanstveni koji su i potpisali tu inicijativu i na tribini na kojoj niste bili, bili ste spriječeni, ali ste bili preko zooma, bili ste, znate i tamo da je bilo znanstvenika koji nisu, i znanstvenica koji nisu se slagali isključivo s onim što bi nazvali mainstream stavovima. Znači da postoje veliki dio, ja mogu reći veliki dio, pogotovo ove mlađe znanstvene zajednice koja podržava inicijativu sjeme je naše ljudsko pravo. Hvala.
Hvala lijepa. Ja sam se sad osvrtala na ovu jednu odredbu o kojoj se danas najviše raspravljalo i naravno kad govorimo o stavovima članova povjerenstva onda ja moram govorit o stavovima institucija. No osobno sam primila na sastanak znanstvenike koji su dijelili drukčije koji nisu dijelili stavove institucija koje sudjeluju u radu povjerenstva. Nemam tu što skrivati i razgovarali smo s mnogim dionicima, ali trebamo poštivati službene stavove kako udruga, kako institucija koje smo imenovali u povjerenstvu, zato smo i proširili povjerenstvo.
Hvala ministrici. S ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra ujutro u 9,30 točkom dnevnom reda Prijedlog zakona o referendumu, prvo čitanje, P.Z. br. 183. Ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 17:15 SATI