Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane cijenjene zastupnice i zastupnici u skladu sa svojim planom i programom rada Državni ured za reviziju je od rujna 2014.godine do travnja 2015.godine obavljao financijsku reviziju u 64 javne ustanove u kulturi, 23 knjižnice, 19 muzeja, 17 kazališta i 5 drugih ustanova. A izvješće o obavljenoj reviziji dostavio je Hrvatskom saboru u travnju 2015.godine. Prihodi i primici revizijom obuhvaćenih ustanova u 2013.godini iznosili su 881,8 milijuna kuna a rashodi i izdaci 894,7 milijuna kuna. Ciljevi revizije bili su utvrditi istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja za 2013. godinu, analizirati ostvarenje prihoda i primitaka te rashoda i izdataka, provjeriti usklađenost poslovanja sa zakonima i drugim propisima te provjeriti i ocijeniti učinkovitost korištenja sredstava. Kao i sve druge i ova je obavljena u skladu sa … međunarodnim revizijskim standardima. Na temelju utvrđenih činjenica izražena su mišljenja o financijskim izvještajima i poslovanju ustanova. Izrađeno je 31 bezuvjetno, 32 uvjetna i jedno nepovoljno mišljenje. To je Hrvatsko narodno kazalište Ivan Plemeniti Zajc u Rijeci. Revizijom je utvrđeno da financijski planovi pojedinih ustanova nisu realni i sveobuhvatni, pojedini programi rada nisu usklađeni s financijskim planom. Poslovni događaji su evidentirani na temelju nepotpunih knjigovodstvenih isprava, promet novčanih sredstava putem blagajne kod nekih ustanova je značajan, a blagajničko poslovanje nije uredno vođeno. Vlastiti prihodi ustanova se koriste za isplatu stimulativnog dijela plaće ili naknada viših od utvrđenih kolektivnim ugovorom čak i u slučaju … [[Govornik se ne razumije.]] manjka prihoda i značajnim dospjelim obvezama. Većina ustanova isplaćivala je stimulativni dio plaća bez jasno utvrđenih kriterija, ustanove su davale u zakup poslovne prostore bez provedenog javnog natječaja i bez suglasnosti osnivača u čijem vlasništvu su poslovni prostori. Pojedine prostore koriste zakupoprimci i nakon isteka ugovora o zajmu. Kod pojedinih ustanova rashodi za ugovore o autorskom djelu i ugovoru o djelu su ostvareni u gotovo jednakim iznosima kao i rashodi za zaposlene. Ugovori o autorskom djelu su zaključivani sa vanjskim izvršiteljima ali i sa zaposlenicima. Pojedine ustanove su sa zaposlenicima zaključivale ugovore o autorskom djelu i isplaćivale autorske honorare kontinuirano, više mjeseci što ima karakter trajnijeg rada. Bez primjene propisanih postupaka javne nabave u 2013. godini nabavljeno je roba i usluga u vrijednosti 13,9 milijuna kuna. Gospodine predsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici, u ovom izlaganju ja sam ukazao samo na neke od najznačajnijih činjenica vezanih uz reviziju javnih ustanova u kulturi. Sve podatke o financijskim izvještajima i poslovanju ustanova za 2013. godinu naloge i preporuke vezane uz nepravilnosti koje su utvrđene revizijom državni revizori su naveli u pojedinačnim izvješćima o obavljenoj reviziji koja su vam dostavljena i koja su objavljena na mrežnim stranicama Državnog ureda za reviziju Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa. Sada bismo prešli na izlaganja klubova zastupnika. I prva će u ime Kluba zastupnika HRID govoriti uvažena kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja ću odmah reći da ćemo podržati ovo izvješće iako ima dosta problema koje smo sada čuli. U ovom izlaganju trebam zapravo izdvojiti najvažnije. Jedan problem koji je ovdje najbitniji je upravljanje. Kao što znamo 2017. stižu velike kamate na kredite što će zahtijevati zapravo drastične rezove a ti rezovi će obuhvatiti naravno i ustanove u kulturi. A kao što znamo već nekoliko godina uzastopce smanjivana su sredstva tim ustanovama u kulturi. Tako da dobar dio njih zapravo i nije solventan. Kao što znamo da bi se prijavili na EU fondove ustanove moraju biti solventne, dakle ne mogu biti u minusu. Ono što me šokiralo kada sam počela raditi u javnoj upravi je da nema normalne komunikacije između srodnih institucija. Recimo između resornog ministarstva i pojedinih ustanova. Moje iskustvo je da je apsurdno ali je često lakše doći do ministra Nizozemske ili do Njemačke nego do resornog ministra. Tim više situacija zna biti situacija ako je ravnatelj ustanove iz jedne političke opcije a resorni ministar je iz druge, što se također često događa. Te institucije su nešto što se u politici uglavnom smatra marginalnim pitanjem i uglavnom ih se vlast sjeti kada treba obilježiti neku značajniju obljetnicu ili kada treba otvoriti nekakvu izložbu. Jer ustanove u kulturi zapravo i nisu profitabilne. Zadnjih par godina radila sam u jednoj ustanovi poslove informatizacije. I ta bi ustanova trebala imati veliki značaj i u akademskoj i u sveučilišnoj i u zajednici kulture i nazivaju je tzv. hramom kulture. Mogu reći koje je moje iskustvo iz prve ruke, ima dosta unutrašnjih problema, naravno ima i problema prema van. Kada kažem, kada govorim o problemima, konkretno Nacionalne i sveučilišne knjižnice u Zagrebu problemi i drugih ustanova u kulturi su toliko slični ovim problemima da kada govorim o jednoj ustanovi u kulturi, može se reći da govorim o svim ustanovama u kulturi. Ima dosta problema ali moram se fokusirati zbog ograničenog vremena samo na određene. Kada netko dođe izvana kao ja u ustanovu u kulturi i općenito u javnu upravu brzo shvati da se metaforički izrazim da se nalazi u jednom klupku koje se samo još više umotava umjesto da se pojednostavljuje. Dakle uglavnom se radi po principu da se poslovi mrve u najsitnije detalje, pišu se silna izvješća, dopisi, onda se sve to urudžbira. Ukratko, umjesto da se pojednostavljuje dosta toga se komplicira. A imate još problem da budući da se uprava tih ustanova imenuje na politički mandat od 4 godine, često je situacija takva da je jedan od unutrašnji problema i taj da su podređeni upravi, često bolje školovani, imaju veća znanja i vještine, stručniji od samog rukovodstva koje je politički imenovano i također i tu dolazi do sudara. Vidimo da se ustanove financiraju iz proračuna, tek neznatni dio su vlastita sredstva. I zato danas kada se govori o uštedama, rekla sam u prvoj rečenici da 2017. dolaze kamate, još će se više rezati sredstva za te ustanove, razmišljamo kako uštedjeti, razmišljamo kako učiniti te ustanove solventnima. Informatizacija je nešto što je danas jako aktualno a kada kažemo riječ informatizacija već u drugoj rečenici čujemo, to je jako skupo, to puno košta itd.. No to nije točno i to ne mora biti točno. Padaju mi na pamet cifre, ne znam 12 milijuna kuna za softver za Ministarstvo zdravstva ako se ne varam, 25 milijuna kuna za nekakav softver, objedinjene podatke itd., itd.. Treba jasno reći da upravljanje informatizacijom i općenito upravljanje ustanovama u kulturi nije dobro. Neću generalizirati, ne volim generalizirati ali pojedini slučajevi zapravo potkrjepljuju ove moje rečenice. Novac se troši kao da ga ima na pretek umjesto da se koriste racionalnija rješenja. A racionalnijih rješenja ima itekako puno i ne treba otkrivati toplu vodu konkretno kada govorimo o informatizaciji koja je danas jedan od najvažnijih segmenata ustanova u kulturi. Informatički projekti koji uključujuću digitalizaciju, a digitalizacija kulturne i povijesne baštine je nešto što je danas, nešto što je dio temeljnog poslovanja ustanova u kulturi. Provodi se na način da svaka ustanova radi za sebe. U svakom ministarstvu ili ustanovi vi imate odjel za informatičke tehnologije, ali taj odjel radi zapravo marginalne poslove. Sve aplikacije se naručuju od onih najosnovnijih do složenijih, prema mojim informacijama 97% toga je naručeno od vanjskih tvrtki a što je apsurdno, dakle to se plaća iz državnog proračuna. Imate situaciju da je naručena jedna aplikacija, recimo za ne znam digitalizaciju časopisa, knjiga, slika, karata, nije bitno. Ta aplikacija je uredno plaćena novcem iz državnog proračuna i sad vi trebate doradu te aplikacije u nekom sitnom detalju. To se naravno dodatno plaća vanjskoj firmi opet novcem iz državnog proračuna i tako cifra stalno raste i raste i to nisu neznatne cifre. To zna biti i do 250, 300 tisuća kuna i zapravo stvara se jedan jako skup ovisnički odnos ustanove sa tom vanjskom tvrtkom. Trenutačno prema mojim informacijama ima otprilike a da ne kažem krivo, ali barem dvadesetak ustanova u kojima stoje važni projekti digitalizacije kulturne i povijesne baštine baš iz razloga jer su sklapani takvi, možemo reći štetni ugovori s vanjskim tvrtkama. Naravno da treba digitalizirati kulturnu i povijesnu baštinu i to nitko ne spori. Ali ja se pitam zašto se ide na ruku privatnim tvrtkama, a troši se državni novac. Je li to kvalitetno upravljanje? A naravno da nije. Pitam se samo je li šteta nanesena iz neznanja ili je šteta nanesena možda iz nekih drugih puno gorih razloga. Jedan također bitan problem je da je informatičar u javnoj ustanovi iako ima svoj odjel daleko manje plaćen od informatičara koji je programer u privatnoj tvrtci, tako da nastaje sve više negativna selekcija i naravno da jača potreba za angažmanom tih vanjskih tvrtki, a to naravno košta. Europska komisija već dulje vrijeme upozorava da je upravljanje informatizacijom i općenito upravljanje u javnoj upravi i ustanovama u kulturi koje spadaju tu, dakle jako loš i daleko ispod europskog prosjeka. Umjesto da recimo knjižnice i muzeji mogu razmjenjivati međusobno tu digitalnu građu što im je danas jedno od temeljnih poslovanja svatko radi za sebe na sljedeći način. Vi bi u normalnim okolnostima kad recimo upišete Miroslav Krleža u neku aplikaciju, tražilicu, u nekakav jedinstveni objedinjeni info pult trebali dobiti od Miroslava Krleže sve na jednom mjestu. Dakle, digitaliziranu knjigu, stare novine, časopis, rukopis, nekakav članak čak, fotografiju njegove biste ako se nalazi negdje i ona je digitalizirana. Dakle, to je sve na jednom mjestu i to tako rade države gdje se dobro upravlja. Zašto je kod nas ovako to su pitanja na koja bih ja voljela čuti odgovore. Europska komisija, dakle još od sredine devedesetih uporno apelira da se koristi jedinstvena platforma koja ovo omogućuje što sam rekla da se koriste otvoreni standardi, da se koristi software otvorenog koda umjesto tog vlasničkog softwarea koji stvara robovlasnički odnos prema vanjskoj firmi. I onda se ne bi događala situacija da ste vi zapravo ovisni stalno o tim vanjskim tvrtkama. Ja se pitam hoće li se netko konačno, a tu mislim i na novu ministricu uprave pa i još na neke ministre, početi brinuti o efikasnom trošenju novca u ovom smislu i o sistematičnoj organizaciji poslova. Na žalost, moje iskustvo je da zapravo postoji puno predrasuda i o otvorenim standardima i o softwareu otvorenog koda. I tu bih rekla da je zaista sve iz neznanja. Rekla sam da Europska komisija ulaže velike napore u edukaciju zemalja, ali možda ne znate da je doneseno preko pedesetak dokumenata. Zadnja rezolucija Europskog parlamenta je bila da javne uprave i sve institucije, to je bilo u studenom 2015. sustavno trebaju prijeći na software otvorenog koda. Naravno, tu svaka zemlja ima slobodu odlučivanja i zato smo mi u ovoj situaciji. Čini mi se da je prošli mjesec, da 20. siječnja i francuski Parlament izglasovao da software otvorenog oda uđe u zakonodavstvo. I mislim, a inače Francuska ima već dosta ministarstava i jako je napredna po ovom pitanju i gospodarstvo i financije i žandarmerija. Oni isključivo koriste ovu opciju. Danska je još 2002. podnijela izvješće da ako bi javni sektor prešao na otvorene standarde i software otvorenog koda umjesto ovog vlasničkog odnosa bi uštedili 500 milijuna eura samo za 4 godine. Mislim da to dovoljno govori. Ja bih mogla sad još dugo nabrajati argumente zašto bi naše javne ustanove i općenito naravno ustanove u kulturi trebale ići ovim putem. Zato bih htjela da ovo izvješće koje govori o teškom financijskom stanju naših ustanova u kulturi, ali i o neefikasnom trošenju novca, o lošem upravljanju zapravo bude podstrek da netko razmisli da naše ustanove krenu ovim putem. Ja bih rekla da je sad stvarno zadnji vlak, jer kad stignu ove kamate 2017. neke ustanove zaista će bit na rubu egzistencije. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Darka Parića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Naim, kolegice kad ste govorili o rascjepkanosti državnog sustava u kulturi pod pojmom informatizacije mislim da ste jednim najvećim dijelom definitivno bili u pravu i to je problem koji nije samo problem u ustanovama u kulturi, nego i mnogim drugim, mnogom drugom dijelu državnog aparata. Ja ću samo podsjetiti da je jedan dobar iskorak u cijelom tom pogledu napravljen u sustavu javne uprave u dijelu elektroničkih usluga, gdje su, odnosno elektroničkih usluga za građane gdje su se po prvi put u zadnjih nekoliko godina objedinili manje-više svi bitni informacijski sustavi kako bi na jednom mjestu konačno građani Republike Hrvatske mogli dobiti elektroničke usluge koje do tada su uistinu bile nemoguće ih dobiti preko interneta. Tako da vas mogu podsjetiti danas građani Republike Hrvatske mogu dobiti recimo rodni list ili domovnicu na internetu bilo gdje u svijetu dok su do prije par sitnih godina morali putovati autima i već kako po Hrvatskoj da bi isto to napravili. Za to je zaslužen u principu jedan sustavan pristup cijeloj toj priči i na kraju sam projekt e-građanin koji je sve to na nekakvoj aplikativnoj razini objedinio. Mislim da je to dobar put i za ovaj dio u kulturi, s tim da bi tu trebalo puno ispuniti nekakvih pretpostavki. I još jedan komentar vezano uz otvoreni kod, apsolutno implementacija upotrebe otvorenog koda podržavam i ja osobno kao zastupnik i struka isto tako. Međutim, tu se isto tako otvara jako puno otvorenih pitanja kao što su kompetencije ljudi za koje ste i sami rekli koji rade u državnoj upravi kojih u ovom momentu nemamo. Tako da upotreba samog otvorenog koda u državi u javnoj upravi nije baš totalno jednostavna na način da samo uzmemo i to je to. Mislim da treba puno predradnji učiniti da bi mogli uopće raditi na takav način kao što je edukacija i zapošljavanje ljudi koji će u principu moći podržavati i hendlati kompletan taj dio oko otvorenog koda. I dok god tako nešto u državi i upravi ne napravimo bojim se da će priča oko otvorenog koda uvijek biti na neki način na floskulama kako nam je potrebno i da ćemo biti daleko od realne situacije da to zbilja možemo napraviti.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvažena zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović.
Ja se slažem da je napravljeno nešto po tom pitanju, dapače pozdravljam taj projekt e-građni, to je po uzoru na britanski model međutim ne stoji ova opaska koju ste rekli oko otvorenog koda da stvari moraju ostati floskule. Da je bilo političke volje zaista za sustavnu primjenu to je moglo biti implementirano jer unazad '90-ih godina stalno dolaze inputi iz Europske komisije, iz Europskog parlamenta u tom smislu. 2010. koliko znam Europska komisija je objavila smjernice za nabavu softvera otvorenog koda u javnoj upravi a to znači jedan sveobuhvatni dokument koji uključuje sve aspekte i tehničke i pravne i financijske. Dakle, samo je trebalo organizirati to u izvršnoj vlasti, bilo kroz Ministarstvo uprave, bilo kroz nekakve radne grupe. Nije točno da u našoj javnoj upravi nema dovoljno stručnih kadrova. Ja odgovorno tvrdim da ima i po tom pitanju sporadično je rađeno negdje, međutim to nije dakle objedinjeno. A odgovornost zašto to nije objedinjeno i zašto nije bolje organizirano je uvijek na izvršnoj vlasti i na resornim ministarstvima. 2009. godine je osnovano Ministarstvo uprave po hitnoj proceduri koliko znam baš zato što je Europska komisija prigovarala, i to su bili ozbiljni prigovori, da javna uprava nije dobro organizirana i da je informatizacija nedostatna i neadekvatna. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća će u ime Kluba zastupnika HSLS-BUZ riječ uzeti uvažena zastupnica Gordana Rusak, izvolite.
Najljepša hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Izvješće o kojem mi danas raspravljamo odnosi se ako ste dobro primijetili na 2013. godinu. Danas smo u 2016. godini. Ovo je izvješće na matičnom odboru razmatrano u svibnju 2014. godine. Sve to zajedno možda i ne bi bilo toliko zabrinjavajuće da se radi o izvješću koje govori o nekakvom korektnom financijskom poslovanju ustanova u kulturi ali to je izvješće daleko od toga. Ako bi neka sintagma moglo to izvješće najbolje opisati onda bi to bilo da je to financijski horor. Prema analizama revizora ne postoji gotovo nitijedan segment financijskog djelovanja više od polovice institucija u kulturi u kojima nisu pronađene ozbiljne nepravilnosti u radu. Izraženo je 31 bezuvjetno, 32 uvjetna i 1 nepovoljno mišljenje. Radi objektivnog informiranja javnosti i zbog činjenice da ne smije postojati kolektivna krivnja za nešto što su činili jedni ali nisu činili drugi. Navest ću ustanove koje su dobile uvjetno odnosno nepovoljno mišljenje. Dakle, uvjetno mišljenje izraženo je za Arheološki muzej Istre Pula, Arheološki muzej Zadar, Centar za kulturu Čakovec, Gradski muzej Vukovar, Gradsko kazalište Gavella Zagreb, Gradsko kazalište Joza Ivakić Vinkovci, Gradsko satiričko kazalište Kerempuh Zagreb, Gradska knjižnica Krapina, Gradska knjižnica Marka Marulića Split, Gradska knjižnica Rijeka, Gradska knjižnica i čitaonica Vinkovci, Gradska knjižnica Vukovar, Hrvatski državni arhiv Zagreb, HNK u Osijeku, HNK u Šibeniku, HNK u Zagrebu, HNK u Splitu, javna ustanova u kulturi Dubrovačke ljetne igre, Kazalište Virovitica, Knjižnice Grada Zagreba, koncertna dvorana Vatroslava Lisinskog Zagreb, Muzej brodsko-posavski Slavonski Brod, Muzej Like Gospić, Muzej Slavonije Osijek, Muzej suvremene umjetnosti Zagreb, Muzej za umjetnost i obrt Zagreb, Muzej hrvatskog zagorja Gornja Stubica, Muzej Ivana Meštrovića Split, Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu, Narodna knjižnica i čitaonica Vlado Gotovac u Sisku, Zagrebačko gradsko kazalište Komedija, Zagrebačko kazalište mladih i nepovoljno mišljenje kao što smo već danas čuli Hrvatsko narodno kazalište Ivana pl. Zajca u Rijeci. Nepravilnosti su pronađene u segmentu planiranja, računovodstvenog poslovanja, prihoda, rashoda, upravljanja imovinom, javne nabave. Zapravo ne znam gdje nisu nađene. Dozvolite mi da ponovno skrenem pozornost na neke od tih negativnosti. Poslovne knjige vode se na temelju nepotpunih knjigovodstvenih isprava iz kojih nije vidljiv sadržaj i vrijeme nastale promjene. Veliki promet novčanih sredstava vodi se preko blagajne, a blagajničko poslovanje nije uredno vođeno. Uplate i isplate nisu evidentirane u blagajničkim zapisima kronološki što otežava kontrolu blagajničkog poslovanja. Računi su vođeni tako da je otežano praćenje i usporedba prihoda i rashoda odnosno otežana je kontrola namjenskog korištenja sredstava u skladu s financijskim planom. Nepravilnosti u računovodstvenom poslovanju su utjecale na istinitost financijskih izvještaja. Utvrđene su slabosti u funkcioniranju unutarnje kontrole jer ona ili ne postoji ili se postojeće procedure ne poštuju. Kod pojedinih ustanova ugovori o autorskom djelu i ugovori o djelu ostvareni su u istom novčanom iznosu kao rashodi za zaposlene. Naknade po ugovorima o autorskom djelu isplaćivane su bez potrebne dokumentacije iz koje bi bilo vidljivo je li ta usluga uistinu isporučena. Za iste poslove neke ustanove sklapaju ugovore o djelu, druge ugovore o autorskom djelu a poznata nam je za ove posljednje nije potrebno obračunavati doprinose. Osim za povremene poslove ugovori o djelu sklapani su i za redovne poslove kroz duže vrijeme te se time otvara pitanje iskorištenosti radnog vremena zaposlenika i opravdanosti obavljanja redovnih poslova putem ugovora o djelu. Namjenski vlastiti prohodi najvećim djelom se koriste za isplatu stimulativnog dijela plaća kao i za plaće koje se obračunavaju prema koeficijentima koji su viši od onih propisanih kolektivnim ugovorom pa čak i u slučajevima ostvarenog manjka i nepodmirenih obaveza tih ustanova. Stimulativni dio plaće isplaćuje se bez utvrđenih kriterija. Poslovni prostor daju se u zakup bez javnog natječaja i bez suglasnosti osnivača u čijem su vlasništvu ti prostori. Zakupoprimci koriste prostore i nakon isteka ugovora o najmu, nisu pravodobno poduzimane mjere naplate a zakašnjela plaćanja nisu sankcionirana obračunavanjem kamata. I na kraju, ali ne manje važno, bez primjene propisanih postupaka javne nabave u 2013.ostvareno je roba i usluga više od 13 milijuna kuna itd. Zapravo je previše toga da bi stalo u ovo kratko izlaganje, ali sve izneseno otvara neka pitanja. U izvješću Odbora za financije i državni proračun iz svibnja 2015.navodi se "Da će se najvjerojatnije do kraja ove godine, dakle misli se na 2015., pripremiti zakonodavni okvir koji bi osigurao efikasniju kontrolu, kao i bolje informiranje javnosti o transparentnom trošenju proračunskih sredstava. Moje je pitanje je li taj zakonski okvir donese? I drugo pitanje, kako je moguće da se ovakvo izvješće iz 2013.nije smatralo dovoljno alarmantnim da odmah dođe na saborske klupe i da se što prije pokrenu konkretne mjere? Podsjećam izvješće resornog saborskog odbora datira iz svibnja 2015.a revizija se odnosi na 2013. Revizija financijskog poslovanja ustanova u kulturi za 2014.nije se našla na saborskim klupama unatoč činjenici da u zakonu jasno stoji da su među osnovnim kriterijima po kojima se utvrđuje potreba za revizijom pod a)analiza rezultata prethodne revizije, b)procjena rizika pojave nepravilnosti. Očito činjenica da u izvješću iz 2013.ne postoji gotovo niti jedan segment financijskog poslovanja velikog djela ustanova u kulturi u kojem nisu zabilježene značajne nepravilnosti nije bio dovoljan jak razloga da se te ustanove nađu u reviziji 2014.godini, kao niti činjenica da su u izvješću iz 2013.jasno vidi da ustanove u kulturi u velikoj mjeri nisu poštovale preporuke revizora iz izvješća koje je prethodilo ovom izvješću revizije iz 2013.godine. I što iz toga zaključiti? Godine su prolazile, ništa se nije činilo, puštalo se da stvari teku svojim tokom, krivim tokom. Zbog čega? Čini se da će u resoru kulture biti itekako puno posla kao bi se u zakonskim okvirima sankcioniralo i u konačnici onemogućilo ovakvo financijsko poslovanje. Sankcioniranje pojedinaca ili skupina jer naglašavam vjerujem da se ovdje radi o pojedincima ili skupinama ljudi, dakle sankcioniranje pojedinaca ili skupina dugujemo poreznim obveznicima jer to je njihov novac, naš novac ali to sankcioniranje dugujemo i onim djelatnicima u kulturi koji su svoje financijsko poslovanje vodili savjesno, a kako bi se oni koji su savjesno vodili svoje financijsko poslovanje posebno istaknuli u ovoj sabornici u pozitivnom smislu ja ću s posebnim zadovoljstvom pročitati imena tih ustanova jer krivnja ne može biti kolektivna. Dakle bezuvjetno mišljenje izraženo je za Ansambl narodnih plesova i pjesama Hrvatske Lado, dubrovačke knjižnice, dubrovačke muzeje, Gradski muzej Bjelovar, Gradski muzej Karlovac, Gradski muzej Požega, Gradski muzej Sisak, Gradski muzej Varaždin, Gradski muzej Virovitica, Gradsko kazalište Požega, Gradsko kazalište Zorin Dom Karlovac, Gradska knjižnica Franjo Marković Križevci, Gradska knjižnica Juraj Šišgorić Šibenik, Gradska knjižnica i čitaonica Metel Ožegović Varaždin, Gradska knjižnica i čitaonica Požega, Gradska knjižnica i čitaonica Pula, Gradska knjižnica i čitaonica Virovitica, Gradska knjižnica Slavonski Brod, Gradska knjižnica Zadar, HNK u Varaždinu, HNK u Zadru, Istarsko narodno kazalište, Gradsko kazalište Pula, Kazalište Marina Držića Dubrovnik, Knjižnica i čitaonica Fran Galović u Koprivnici, Knjižnica Nikola Zrinski Čakovec, Muzej Grada Crikvenice, Narodna knjižnica Petar Preradović u Bjelovaru, Sveučilište u Rijeci, Sveučilišna knjižnica Rijeka, Sveučilište u Osijeku, Gradska i sveučilišna knjižnica Osijek, Sveučilište u Splitu, Sveučilišna knjižnica i zavičajni muzej Slatina. U ime ovih ljudi koji su svoje financijsko poslovanje vodili savjesno i prema zakonskim okvirima ja tražim da se poduzmu koraci i mjere koje će prisiliti one druge prvo spomenute da se ponašaju isto. Konačno je vrijeme da se žito odvoji od kukolja. Za to će nam trebati puno snage i energije i volje, nadam se da je imamo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a riječ uzeti uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Zahvaljujem lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo dozvolite mi kao prvo u ime kluba da i zahvalim, pa i čestitam Uredu državne revizije na široko obavljenom poslu. I u početku bih odmah, s obzirom da sam primijetio da je na ovom poslu revizija kulturnih institucija u kulturi radilo više raznih ureda sa teritorija Republike Hrvatske, preporuka samo, najdobronamjernija za ubuduće, da se gleda što više uskladiti kriteriji u procjenjivanju ocjena između pojedinih područnih ureda i da se na tome i dalje radi. Rekli su prethodni govornici, slažemo se sa njima, ne radi se o malom novcu, radi se o preko osamsto … [[Govornik se ne razumije.]] milijuna prihoda i 890 milijuna kuna rashoda. Kada to zbrojite rijetke su takve djelatnosti u Republici Hrvatskoj koje imaju takav obrt sredstava ako možemo to tako nazvati. Kulturne institucije na nacionalnoj razini, krenuo bih od njih, praktički imaju tradiciju veću od 150 godina, počele su se ostvarivati u drugoj polovici, početkom druge polovice 19. stoljeća i tada su bili nositelji pa i nacionalnog preporoda i nacionalne svijesti. I na neki način su lovile priključak za onim vremenom koje je tada bilo u Europi. Pa nama, glavni zaključak ovog revizijskog nalaza, slažemo se da treba utvrditi odgovornost, slažemo se da treba istaknuti one koji su radili dobro, ali zapravo glavni zaključak ovog revizijskog nalaza je da tranzicija u institucijama kulture nije provedena i da je to zapravo sektor u kojem je potrebno provesti značajne reforme. Čitavi gradovi u zapadnoj Europi kao što je to recimo Glasgow ili Bilbao su svoj ekonomski oporavak i razvitak planirali na kulturnim institucijama. Bilbao, grad u sj. Španjolskoj, Bakskiji, bio je sredinom '90.-ih godina potpuno devastiran. Otvaranjem jedne kulturne institucije, jedne, muzeja Guggenheim u Bilbao potpuno je preuređen ekonomski izgled grada koji je u taj grad, samo ta kulturna institucija privukla preko 2,5 milijuna posjetitelja godišnje, samo jedna kulturna institucija. Iz ove revizije zaključujemo koji se neiskorišteni potencijal i u sredstvima i u mogućnostima krije upravo u tim institucijama. Problem je na nekoliko razina. Kada pogledate tko ima uvjetno mišljenje od ovih kulturnih institucija onda ćete vidjeti da se mahom radi o najvećim institucijama. U institucijama koje imaju najveće stručne službe, bilo financijske, bilo pravne, što je poruka naravno ne samo kulturnim institucijama nego osnivačima kulturnih institucija koje imenuju upravna vijeća. Upravna vijeća određuju planove rada svakog pojedinog ravnatelja, prihvaćaju godišnje planove, prihvaćaju planove rada za sljedeće razdoblje, prihvaćaju i program zapošljavanja. Većina osnivača nema strateških dokumenta kulturnog razvoja po kojem bi se i planiranje rada u kulturnim institucijama onda trebalo prilagođavati i ravnati. I tu je srž problema. Danas kada Europska komisija i Europska unija ide u smislu programa koji se naziva kreativna Europa, to je jedan od stavaka proračunskog razdoblja Europske komisije 2014.-2020. koji se povećava, jedan od rijetkih koji se povećava jer Europa zna koliki je upravo potencijal, ako hoćete i gospodarskog razvoja i zapošljavanja u kulturnim institucijama. U velikoj većini naših kulturnih institucija nema financijskih planova, državna revizija je jasno ukazala i na problem s kojim se kulturne institucije ovdje susreću jer nemaju financijskih planova od svojih osnivača odnosno iz onog dijela državnog proračuna od kojih očekuju financijska sredstva. Imaju problem oko popisivanje imovine. Ja vam moram reći da vam mogu sada reći barem 10-ak kulturnih institucija koji pokušavaju iz zemljišnih knjiga urediti svoju imovinu gdje se još uvijek imovina vodi kao društveno ili SR Hrvatska vlasništvo itd., itd.. Prema tome, taj problem koji se pojavljuje u kulturnim institucijama nije samo njihov problem nego općenito problem sređenosti naše državne uprave. Ono što je problem i što su kolege ispred mene i ukazali, to je problem javne nabave. Nedopustivo je da ravnatelj kulturne institucije koji dobije, rekli smo skromna sredstva za kulturu se tako olako prema njima odnosi i da nemate uređen sustav javne nabave. Nedopustivo je da imamo nepropisane pravilnike za dodjelu recimo besplatnih ulaznica u pojedine kulturne institucije. I nedopustivo je da nam zapravo kulturne institucije 80% svojih sredstava pribavlja iz državnih proračuna. U toj varijanti gotovo svatko može biti ravnatelj muzeja, knjižnice kazališta. Jer ako vi imate garantirano 80% prihoda iz državnog proračuna gdje se onda vidi vaša mogućnost i vaš način kako ćete voditi pojedinu kulturnu instituciju. Najveći financijski kolač upravo je u kazalištima. I ako pogledate nalaze revizije vidjeti ćete da upravo kazališta, da upravo kazališta imaju najveće probleme sa državnom revizijom. Nakon njih slijede muzeji a nakon njih slijede knjižnice. Znanje upravljanja u kulturi definitivno pokazuje ova revizija nam nedostaje i to već možemo reći desetljećima, ne samo zbog toga što se pojedine greške u upravljanju kulturnim institucijama ponavljaju iz nalaza revizije 2004., iz nalaza revizije 2010. nego i sad iz nalaza revizije 2014. godine. Mislim da moramo svi zajedno zaključiti, da ako je netko dobar arheolog da ne znači da će biti automatski dobar ravnatelj arheološkog muzeja i da treba na određen način razmišljati kad se govori o ravnateljima institucija, da se uvedu i neke druge struke koje možda nisu bazično vezane za znanstveni princip pojedinih muzeja ili knjižnica. Pitanje odgovornosti upravnih vijeća po meni nije ništa manje od odgovornosti ljudi koji vode kulturne institucije, a tu je naravno odgovornost i osnivača. Ako upravno vijeće koje je imenovano od osnivača na četiri godine niti jedanput ne postavi pitanje, ne problematizira određene stvari onda teško možemo očekivati da će se bilo što promijeniti. Spomenuo sam potpuno drukčiji pristup u pojedinim zemljama EU u vođenju kulturnih institucija. Danas više gotovo da nema razvijenog zapadno europskog grada koji nema posebno ne formiran Ured za kulturu, nego agenciju. I posao agencija je da objedinjava više različitih sektora, ne samo kulturnog sektora, nego sektora i turizma, obrazovanja, prostornog planiranja i na neki način se shvaća da stara središta pojedinih gradova postoji mogućnost za daljnji razvoj. Spomenuo sam već primjere gradova Glasgow i Bilbao. Ne znam koji osnivač prilikom natječaja za ravnatelja traži četverogodišnji plan rada i da li se traži. To je vrlo nedavno uvedeno na državnoj razini. Imate situaciju da vam ravnatelj u četiri godine mora ponuditi kako vidi razvoj svoje kulturne institucije, s kojim financijskim sredstvima, s kojim ljudskim resursima. To je vrlo teško i samom aplikantu na mjesto ravnatelja ako ne postoji strateški dokument na koji sam ukazao. Vrlo je loša situacija sa našim kulturnim institucijama vezano za aplikaciju na sredstva Europske unije. Gotovo da nemamo institucije koja je u pravom smislu riječi umrežena sa sličnim institucijama i u pojedine programe EU i koja na taj način vidi svoj daljnji stručni i financijski razvoj. Ne bih posebno isticao one koji su dobili pozitivnu ocjenu. Proučavajući detaljno i primjedbe onih koji su dobili uvjetnu ocjenu spomenut ću samo jedan problem koji se pojavljivao kod muzeja a to je bilo kod popisivanja vrijednosti muzejske građe. Tu bi vrlo dobronamjerno upozorili da kod te tematike moramo imati određenu fleksibilnost zbog toga što kulturna baština i u skladu sa Ustavom trpi posebnu, ima posebnu zaštitu Republike Hrvatske i u skladu sa nizom međunarodnih konvencija neki put nije jednostavno i nije do kraja moguće procijeniti materijalnu vrijednost, zbog iz jednostavnog razloga zato što recimo neke nacionalne vrijedne umjetnine ne trpe ekonomsku procjenu vrijednosti i to jer nije u skladu sa nekoliko konvencija. A isto tako za neke nalaze je nemoguće procijeniti vrijednost, jer jednostavno za to nemamo legalno tržište, ne postoji. Za arheološku baštinu ne postoji legalno tržište, jer arheološki nalazi po prirodi stvari su vlasništvo Republike Hrvatske čim budu nađeni bilo u podmorju, bilo ispod zemlje. Tako da tu trebamo tražiti jedan određen balans. I na kraju bih rekao da su kulturne institucije same po sebi bi trebale biti otvorene, dostupne građanima i dostupne javnosti, transparentne rekli bi popularno. I njihov rad bi trebao bit podložan i u stručnom smislu i u programskom smislu i u financijskom smislu podložan raspravama i kritici javnosti. Nikada ono što se radi u kulturnim institucijama ne smije biti tajno. To pripada u sferu nekih drugih institucija i službi, a ne u sferu rada kulturnih institucija. Pa je onda vrlo interesantno da institucija koja je jedina sukladno ovom nalazu revizije dobila negativno mišljenje, da postoje dokumenti gdje osnivač koji imenuje Upravno vijeće u ovom slučaju značajan, velik kulturan grad Rijeka, nekoga tko je dobio negativno mišljenje i kojeg hoće smijeniti sa mjesta ravnatelja nagrađuje određenim sporazumom gdje mu se garantiraju iznosi primanja i onda taj sporazum proglašava tajnim. Vjerojatno su to vidjeli od uvaženog ravnatelja, gospodina ravnatelja HRT-a gospodina Radmana koji je mnoge interne dokumente isto proglasio tajnima na javnoj televiziji. E sad ja pitam vas poštovane kolegice i kolege hoćemo li mi za koju godinu kad ćemo opet imati ovako sveobuhvatan nalaz revizije govoriti isto kao što smo govorili nakon nalaza 2004., 2010., 2014., kad imamo osnivače kulturnih institucija koje te kulturne institucije daju milijunske iznose, kad se naprave ozbiljni prekršaji i ozbiljne nepodopštine koje čak Državna revizija ocjenjuje negativnom ocjenom onda grad Rijeka ja ću se ovdje usuditi reći iz čisto političkih razloga kako bi mogla na to mjesto postaviti novog ravnatelja a da sa starim ravnateljem nema problema ide na nešto što se zove tajni sporazum koji garantira ekonomske beneficije. Mislim da se duboko moramo zamisliti kad govorimo o tome da u javnom političkom prostoru svi trebamo spustiti tenzije, onda moramo kolegice i kolege na temelju ovog sporazuma između grada Rijeke i Hrvatskog narodnog kazališta Rijeka reći da je on na nekim mjestima, taj politički diskurs, duboko ušao u kulturu i da na taj način niti ovo upozorenje revizije neće biti dovoljno da se situacija popravi. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Gorana Marića.
Hvala lijepa. Kolega Mesić kazali ste da su u kulturnim ustanovama utvrđene nepravilnosti u postupcima javne nabave. Samo dopustite dopunu, utvrđene su još mnoge nepravilnosti, da financijski planovi nisu realni, da se ne primjenjuje načelo nastanka događaja što izravno utječe na iskaz financijskih rezultata, da su utvrđene nepravilnosti u isplati autorskih honorara i stimulativnog dijela plaće. Evo samo jedan primjer od 33 revidirane ustanove u kulturi u 16 ih je utvrđeno, znači polovica skoro, da nisu ispoštivali naloge i otklonili nepravilnosti utvrđene u prethodnim razdobljima. A u sve 33 od 33 revidirane kulturne ustanove su utvrđene računovodstvene nepravilnosti, u svakoj ustanovi. Međutim, Državna revizija je utvrdila i same nepravilnosti u Ministarstvu kulture u prethodnim izvješćima da su ministar i zamjenik ministra tadašnjeg koristili kreditne kartice protuzakonito, da su podizali gotovinu s kreditnih kartica koju su tek po nalogu Državne revizije u obrocima vraćali u državni proračun. To se događalo sve od 2012. do polovice 2014. Kako ta tema nije zatvorena, a zamjenik tadašnjeg ministra je napao novinare i zastupnike prilikom imenovanja za ministra da je to monstruozna laž onda je vrijeme da se to konačno utvrdi. Ako ovo nije točno što je pisalo u nalazu Državne revizije predlažem da glavni državni revizor odmah sada uzme riječ i to demantira. Vrijeme je da se ta tema zatvori. Ako nije točno te činjenice u nalazima Državne revizije onda treba pokrenuti postupak smjene glavnog državnog revizora. Ali ako su te činjenice točne onda je vrijeme da nadležne državne institucije prestanu spavati već mjesecima nad tim utvrđenim činjenicama. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Uvaženi kolega zahvaljujem vam na vašoj nadopuni, vi ste to kao vrstan analitičar i vrstan ekonomist upravo ukazali na one probleme. Ne samo ovo što ste pozvali da je krajnje vrijeme da se riješi to pitanje oko službenih kartica nego je to i izrazito loša poruka svima onima drugima koji bi se upravo na ministarstvo trebali ugledati i na taj način voditi kulturne institucije. Dakle, s time je napravljen veliki problem i velika šteta ugledu rekao bih čitavog kulturnog sektora. Slažem se s vama da je veliki problem ovo opetovano ponavljanje grešaka na što su ukazale prethodne revizije. Ali i to govori uvaženi kolega o spavanju osnivača. Jer ako osnivač, jedan grad, jedna županija ako hoćete i država ne postupi nakon što jedan ravnatelj u 2 ili 3 godine ne pokaže rezultate … [[Govornik se ne razumije.]] nalaza revizije iz 2010. složit ćete se da preko upravnog vijeća osnivač ima mehanizme da ga pozove promptno na odgovornost. Zašto se to ne radi? E to je veliko pitanje i tu sam ukazao na nedostatak strateških kulturnih politika. Zašto sam upozorio na ovo, zašto sam posebno istaknuo postupak javne nabave? Zato što tu odgovorne osobe u kulturnim institucijama stvarno imaju veliku autonomiju i jasno im pišu propisi kako se toga trebaju držati i ne može ih se abolirati ni u kom smislu. Vezano uz financijsko planiranje tu ponekad postoji problem da se mora usklađivati s obzirom da praktički 80% sredstava dobivaju bilo od lokalnog bilo od državnog proračuna. Znate da se čeka proračun u Hrvatskom saboru da bude gotov proračun ministarstava, onda tek oni šalju svoja programska sredstva kulturnim institucijama. Tako da kulturne institucije ponekad tu i objektivno kaskaju. Ali kod javne nabave nema nikakve isprike.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Mesić vi ste u vašem izlaganju naglasili da se ponavljaju godinama ove nepravilnosti ili uvjetne ili negativne ocjene u kulturnim institucijama vezano za trošenje javnih sredstava iz proračuna. Međutim ono što se događa čini mi se da smo naprosto krivo shvatili ulogu Državne revizije gdje se naglašava da je ona neovisna institucija pa je onda neovisna i pri dodjeli sredstava u okviru proračuna jer se ne uzimaju nalazi Državne revizije koja daje i kriterije i metodologiju po kojem je dodijelila ova sredstva. Ali izgleda da ovoj nacionalnoj razini onda to nema nikakvog utjecaja na financiranje kulturnih institucija. I s te strane mislim da bi trebalo doći do te jedne sinteze, jedne sinergije kako bismo mogli definirati kulturnu politiku, strategiju kulturnog razvoja jer to mora biti kompatibilno. Ne mogu nalazi i trošenje sredstava ići po jednoj osnovi a institucije funkcionirati po drugoj a zajednički kriteriji morali bi biti upravo u kompatibilnosti tih kriterija i metodologija financiranja kulture odnosno ciljeva kulturnoga razvoja.
Odgovorit će na repliku uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Uvaženi profesore rekli ste zapravo stratešku stvar. Nacionalnu strategiju kulturnog razvitka nije lako izraditi, ona je sveobuhvatna i raznorodna. U mandatu do 2011.godine pokušali smo ići slijedom da radimo kulturne, sektorske politike. Strategija razvoja arhiva, muzejsku strategiju, strategiju razvoja i očuvanja kulturne baštine i na taj način kroz sektorske kulturne politike doći do ovakvog konkretnog dokumenta koji ste vi spomenuli. Upravo je to rješenje. Jer kad se dobije takav dokument onda se može ići na višegodišnje financijsko planiranje, onda su jasni programi i onda jasno revizija može vidjeti da li su se sredstva trošila sukladno Zakonu o realizaciji u realizaciji tih politika. Vjerujem da ste na tako nešto mislili. Problem je da mi u 4 godine iz Ministarstva kulture nismo izašli s niti jednim strateškim dokumentom, a oni dokumenti koji su bili doneseni do 2011.na koje sam neke spomenuo su spavali u ladicama. Ne samo to, nego svi se ovdje pozivamo da moramo se više okrenuti sredstvima iz europskih fondova a prvo što vas traže je da li imate strateški dokument. Dakle jedna od benefita strategije razvoja arhiva u RH je mogućnost da država aplicira za sredstva za državni arhiv u Kerstincu. Jedno od mogućnosti strategije gospodarskog očuvanja i gospodarskog korištenja kulturne baštine je da možete privući sredstva koja ćete investirati u kulturnu baštinu i na taj način ju spasiti a istovremeno imati investiciju u RH. … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je. Slažem se da bi i Državna revizija upravo, zato sam nastojao moj govor koncipirati tako da upravo to bude glavna poruka i rezultat ove rasprave.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Nema ga, izgubio je pravo na repliku. Slijedeći je uvaženi zastupnik Blaženko Boban.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Poštovani zastupniče, moram reći da ste rekli u svom izlaganju da ne posebno isticali one koji su dobili bezuvjetno mišljenje. Ja mislim da ih treba istaknuti kao primjer onim drugima. Ako ste pomno analizirali, a vidim da iz svog izlaganja da jeste, činjenica je da u ovom izvješću u kategoriji bezuvjetnog mišljenja uglavnom se nalaze institucije, javne ustanove s lokalne razine, a nažalost u onoj drugoj kategoriji mi uvjetnog mišljenja, većinom se nalaze institucije s nacionalne razine. A na samom terenu je situacija nešto drugačija. Na terenu upravo te institucije s nacionalne razine postavljaju se kao određene tutori institucijama na lokalnoj razini. I onda se događa i pritisak na lokalne zajednice o financiranju aktivnosti javnih ustanova na nacionalnoj razini ako mislite realizirati određeni postupak, projekat pri tom mislim na arheološka istraživanja. Poštovani zastupniče, oprostite mi ni malo osobnosti ali nažalost prošla su vremena kad ste vi kao ministar imali puno razumijevanje upravo za takvi segment rada na lokalnoj razini. Iskreno se nadam da će se ta vremena za dobrobit lokalnih i ustanova, javnih ustanova na području lokalnih zajednica ponovno vratiti ali prije svega mislim na realizirane projekte unutar lokalnih zajednica koji na neki način se naslanjaju na rad javnih ustanova na nacionalnoj razini. Zahvaljujem vam.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Uvaženi zastupniče hvala vam na replici. Znate moram reći da se slažem s ovim što ste istaknuli da se upravo pokazalo u nalazima ove revizije da one institucije koje imaju najveći broj zaposlenih ljudi i najveća budžetska sredstva i zapravo djeluju na nacionalnoj razini da se kod njih uočavaju u ovom revizijskom nalazu rekao bi najveći i najkrupniji problemi i tu imate potpuno pravo. Međutim, moram reći da i u lokalnim zajednicama ima dosta problema i kamo sreće da se na svim lokalnim razinama posvećuje kulturi pažnja kao što se to posvećuje u Gradu Solinu što vi zasigurno dobro znate. U toj varijanti kad imate takvu dobru djelatnost vezanu za kulturu u lokalnoj sredini vrlo je jednostavno voditi kulturnu politiku. Zbog toga ako imate lokalnu zajednicu koja je toliko zainteresirana za svoju kulturu, za svoju baštinu, za očuvanje a rekao bi i razvoj te kulturne baštine, njeno dizanje na jednu višu razinu prilagođavanjem modernim trendovima turizmu i svemu ostalome što dolazi, što je svakodnevica onda je stvarno onaj u ministarstvu koji nema sluha za to ili potpuno gluh ili potpuno antitalentiran za kulturnu politiku. Ja duboko vjerujem da smo na dobrom putu i s ovom našom Vladom RH koja evo kreće upravo u tom smjeru. I vjerujem da će se za ovakve projekte naći prostora i razumijevanja da se oni realiziraju jer su istinski vrijedni, jer imaju dugoročni benefit ne samo za kulturu pojedinog kraja, kako i za kulturu RH nego istovremeno doprinose očuvanju svakodnevnog života ali i gospodarskom razvitku lokalne zajednice.
Hvala lijepa. I zadnja replika je uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala poštovane predsjedniče, kolegice i kolege. Koliko ja znam nikada niti jedan ravnatelj ustanove u kulturi nije smijenjen zbog lošeg upravljanja. Ja se slažem sa kolegom Mesićem da nedostaje strategija, ali ja mislim da u ladicama također ima strategije koje čekaju, koje treba malo osvježiti i koje nema tko zapravo implementirati i provesti. Spomenuli ste 4-godišnje planove rada. Ja znam da u određenim institucijama itekako se traži pri imenovanju na natječaju za upravu ti 4-godišnji planovi. Međutim što će vam 4-godišnji plan ako upravu imenujete politički. Onda netko tko je na natječaju se javio i predao izvrstan 4-godišnji plan on ne može proći zato što zna se tko imenuje upravu i ustanove u kulturi jer je to dakle politička odluka. Spomenuli ste agenciju i potrebu ako sam dobro shvatila osnivanja agencije, s time se ne bih složila jer ako imate Ministarstvo kulture koje je već dovoljno organizacijski ekipirano, e sada druga stvar što ne radi ono sve što bi trebalo i što je hiperbirokratizirano i što u ladicama stoje razne strategije, što ne radi dovoljno superviziju, što pošalje u upravni odbor dva ili tri člana i tu staje cijela priča sa resornim ministarstvom, to je već drugi problem. Dakle što će nam agencija ako imamo resorno ministarstvo. Pojedine ustanove u kulturi imaju i dva resorna ministarstva, jedno kojem isplaćuje plaću, recimo Ministarstvu znanosti i obrazovanja i sporta a drugo koje je zaduženo za neke druge stvari, Ministarstvo kulture, vi to dobro znate. Ono što je ovdje problem da kada se imenuje uprava, odnosno ravnatelj ustanove u kulturi imate 4-godišnji ciklus koji on odradi. On u nasljeđe dobije probleme koji su iz bivše uprave, iz bivšeg ravnateljstva i on se sa tim problemima nosi na razne načine. Od 2005. se vuku još neki problemi, neki se vuku sada od, dakle to je cijeli paket koji on dobiva i on se sa time mora nositi.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Slažem se uvažena kolegice. Rekao sam da imamo krizu upravljanja koja traje desetljećima, ovo što ste vi rekli da se problemi nasljeđuju. Kada sam govorio o agenciji samo sam istakao primjer kuda, kako se tome pristupa u zapadnoj Europi. Dakle potpuno drukčiji koncepcijski pristup. Zbog toga što, neki su gradovi potpuno ukinuli, s obzirom da su većina ovih kulturnih institucija upravo gradovi i lokalne zajednice i zato sam to istaknuo. Istaknuo sam to i zbog toga što nam dolazi u Hrvatsku prijestolnica europske kulture 2020. To je takva šansa za kulturu u Hrvatskoj i hrvatsku kulturu da tako to kažem metaforički eksplodira na međunarodnoj sceni. To je takva i marketinška i promocijska i svaka druga šansa pa i gospodarska da se na to na neki način prezentira adekvatno. Spomenuo sam primjere gradova koji su to iskoristili da bi kompletno promijenili ekonomsku sliku života svog grada. Ne, tu ne ističem ekonomiju kao glavni motiv međutim kao dodatnu mogućnost jer svi znamo da svaki kulturni program traži određeni ekonomski suport. Složiti ćemo se svi i ja oko toga. Prema tome to je jasno. Agencije su se osnivale zato u tim pojedinim slučajevima i to navodim kao primjer mogućnosti zbog toga što su one bile puno adekvatnije u privlačenju fondova Europske unije i investiranju u kulturnu infrastrukturu i investiranje u kulturne programe. I molio bih da me se tu krivo ne shvati. Dakle to je vezano uz sasvim drugu stvar i zbog toga sam istaknuo te primjere.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na izlaganje sljedećeg kluba zastupnika a to će biti onaj Kluba zastupnika HSS-a i HDS-a uvaženi zastupnik Goran Dodig. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, njegovi suradnici, poštovani izvjestitelji, kolegice i kolege. Očito imamo zastupnika koji loše čuju pa misle da moraju vikati kada je potrebno tiho govoriti. Dakle, ja govorim ovdje u ime Kluba zastupnika HSS-a i HDS-a. Ja ću početi sa kratko, sa mojom ocjenom ovog izvješća. Dakle vi ste meni kao nestručnjaku u vašem području pojasnili puno stvari i kada bi iz nekih drugih općih karakteristika jednog grada ocijenio vaš rad rekao bih da je korektan, kvalitetan i da sam razumio, dakle kao laik da sam razumio ovo što ste htjeli reći. I rad koji ima 42 stranice, 4 tablice, 2 grafikona i priloga 6 koji su vrlo pregledni, iz kojih se može zapravo iščitati sve ono što ste htjeli napraviti je dobro napravljeno. I ja unaprijed ovo izvješće mogu reći u ime kluba, mi ćemo to podržati. No, vratiti ću se malo i na ono što mi se čini meritum stvari, o čemu bih htio govoriti, dakle vaši ciljevi revizije su bili utvrditi istinitost i vjerodostojnost financijskog izvješća, analizirati ostvarenje prihoda i primitaka, te rashoda, izdataka u skladu sa planom, provjeriti usklađenost poslovanja sa zakonima i drugim propisima, provjeriti ocjenu učinkovitosti korištenja sredstava i provjeriti druge aktivnosti vezane uz poslovanje ustanova. Ne znam šta su druge aktivnosti ali u svakom slučaju mislim da stavljajući u kontekst ovo izvješće a i sva dosadašnja izvješća u kontekstu onoga što radi Hrvatski sabor nameće se jedno temeljno pitanje a to je što mi tu možemo napraviti. Zašto je to tako i možemo sada tražiti odgovornost svih onih koji su, koji nisu radili u skladu sa zakonom? Konačno, ja mislim da to nije posao Hrvatskog sabora, mi to možemo prihvatit ili ne. Ne znam šta iza toga slijedi, ali očito je da ono kako ja shvaćam, uz činjenicu da je ovo za 2013. što je rekla kolegica, naglasila kolegica Rusak je besmislena priča danas. Ali jasno govori o tome da zapravo mi nismo dimenzionirali na pravi način ključni problem što je to za nas politika, ustanova u javnim kulturama, što je to politika hrvatske Vlade ili hrvatskog kako hoćete Sabora, kakav je zakonodavni okvir i na koji način tu politiku i djelatnost tih ustanova dimenzionirati u odnosu na vrijeme i prostor u kojem se mi nalazimo bez jasne strategije o kojoj je govorio zastupnik Mesić mi zapravo ne možemo razgovarat. Svako zadiranje u autonomnost tih ustanova, u tzv. stručnost ljudi koji vode te ustanove dovodi nas u situaciju da ćemo bit napadnuti kao nedemokratska sredina. Ali ja bez ikakvog ustručavanja želim reći da država koja je u ozbiljnim ne samo financijskim, nego i svakim drugim problemima mora vodit računa o tome što će i koga će financirati. Ja ću vam spomenuti samo, da na primjer u Amsterdamu imate muzej marihuane. Nisam siguran da se jedan dan neće dogoditi da će netko reći evo po uzoru na dobre navike i dobru praksu EU nećemo i mi tražiti muzej marihuane. Ja unaprijed kažem da bi bio jako protiv toga. I sad neću više o tome govoriti. Govorit ću o činjenici, odgovornosti ovog Sabora za ovo stanje. Nisu ni ovi zakoni i sve ovo nije nastalo bez na određeni način sudjelovanja na svojim zakonodavnim okvirima, pa i govorom dok netko govori i pozivaju se na demokraciju, parlamentarizam saborskih zastupnika ovdje. Da kojim slučajem mi imamo, da kojim slučajem imamo danas na dnevnom redu smjenu jednog ministra, onda vas ja uvjeravam da bi nas bilo ovdje 150. U trenutku kad imamo jednu ozbiljnu priču o tome kako funkcioniraju ustanove u kulturi svede se, sve se svodi na činjenicu da svak hoće govorit u ime svog kluba ili pojavit se za govornicom jer će ga televizija snimiti. I ako vidi odgovornost u ovom segmentu, a i u svim drugim, onda vidim prvenstveno u Saboru kao jednoj od najznačajnijih političkih institucija u ovoj državi. Mi smo se pomirili da, s činjenicom da imamo najlošije ocjene u percepciji građana kao institucija koja funkcionira, da smo negledljivi i dosadni i da zapravo podržavamo sve, puno toga negativnog u ovom društvu. Podjele u ovom društvu idu iz ovog Sabora. Uglavnom podjele, ne mislim sve. I sada vratit ću se još kratko nakon ovog pitanja kulture, jer čini mi se da ja nema smisla da govorim ono što je već rečeno i 15 minuta nije imperativ koji ja moram ovdje iskoristiti. Može se to reći i u nekoliko minuta. Probajmo razmišljati o tome kako ćemo se mi ponašati. Govoriti o krivnji voditelja muzeja, knjižnica, pa ako hoćete i iz kazališta kojima se ja u mnogo čemu ne slažem kako se vode, ali prvenstveno u njihovoj politici, prvenstveno u njihovom strateškom viđenju svog proizvoda koliko taj proizvod njihov utječe na stanje u društvu. Hoće li oni ispuniti proceduralno i zakonski svoje obveze to je pitanje nekog drugog, ali njihove temeljne poruke koje izlaze iz njihovih djelatnosti moraju ovo društvo učiniti kvalitetnijim, demokratskijim, prihvatljivijim za vrijeme i prostor u kojem živimo. I u tom smislu čini mi se da mi moramo postavit pitanje kolika je naša tu odgovornost. Hvala vam lijepa.
Za repliku se javio uvaženi zastupnik Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, mislim po pitanju kulturnih ustanova pita se narod, poreznik hrvatski Skakespeare ili kruh? Kako se dodjeljuje taj novac u kulturnim ustanovama? Primjer jedan. Časopis "Hrvatski politički zatvorenik" dobiva 11000 kuna godišnje za svoje glasilo i tu su ljudi koji su robijali do 15 godina jugoslavenskim kazamatima. Jedan nevladin časopis minorni, u stvari ne vladin, nego manjine jedne, dobiva skoro 600 tisuća kuna godišnje. Po pitanje podjele novaca u ovom, u povjerenstvima ima li itko u povjerenstvima kulturnim koji sebi dodjeljivao više od pola milijuna kuna svojim portalima. Gdje je kazneni progon? Ima li neko Ministarstvo kulture koje svojoj djeci dodjeljivao također stotine tisuća kuna? Gdje je kazneni progon? Tko plaća 11 milijuna kuna godišnje za dva filmska festivala kulturnih … [[Govornik se ne razumije.]] i predstave na Brijunima koje nikog ne interesiraju osim neke ljude, Sheakspeare ili kruh, kako je to moguće, gdje su istrage i gdje je ta vladavina prava? Ne znam jel' to u reviziji ili nije ali tome bi se mi trebali ozbiljno pozabaviti u ovom Saboru. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Goran Dodig.
Pa zapravo i nije replika, ako ćemo pošteno govoriti, a ja mislim da je vrijeme da govorimo pošteno. Nije replika ali imam mogućnost dopuniti kolegu Glasnovića. Opet se vraćamo na pitanje kako je u ovom Saboru definirana ta odgovornost? Jesmo li je mi definirali? Jesmo svojim nečinjenjem dopustili da se to dogodi? Naći ćemo vrlo problematične odluke onih koji su radili na ovaj način. Vjerojatno spada to u kategoriju odnosno u djelokrug rada progonstvenih institucija. Ali se postavlja pitanje koliko smo mi svojim nečinjenjem stvorili takav nered i takvo stanje u ovoj državi. Skloniji sam mišljenju i skloniji sam metodologiji da najprije mi riješimo probleme kako treba ili da se barem trudimo. Naravno da ne možemo to u jednom aktu napraviti niti u jednom mandatu možda ali ako nastavimo ponašati se da nam je tzv. procedura važnija od sadržaja, ne sporim da je procedura iznimno važna bez nje nema, nema demokracije ako hoćete, ali da ne vrbujemo samo proceduri i da zaboravimo sadržaj. Mi smo zaboravili sadržaje. Mi smo zaboravili u kulturnoj politici ovo o čemu je govorio gospodin Jasen Mesić, mi nemamo strategiju, mi ne znamo što hoćemo. Zna li itko što mi hoćemo u toj kulturi? Ima li nekoga tko može odgovoriti na to pitanje? Nema! Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Uvaženi profesore meni se svidio onaj dio gdje ste vi pozvali na odgovornost svih nas vezano za dugoročno planiranje nečega što možemo nazvati kulturnom politikom. Onaj tko ne shvaća da je pitanje kulturnog identiteta strateško pitanje u sljedećim desetljećima jer mi smo ko Republika nešto preko 4 milijuna ljudi ušli u integraciju od 500 milijuna ljudi u EU, gdje imate globalizacijske trendove, gdje imate svakodnevnu pojavu da pojedina narječja i jezici nestaju, da pojedine male kulture, "male" pod navodnicima zbog toga što ih upražnjava mali broj stanovništva, nestaju. Pitanje očuvanja kulturnog identiteta i kulturne politike mora biti jedna od strateških politika u sljedećim desetljećima. Ako je to tako, ako znamo da to ovisi i o politici i o sredstvima onda jedan dio naše kulture moramo usmjeriti prema novim trendovima gdje kultura nije samo pitanje kulture i očuvanje nego i ono što ste vi profesore istaknuli kulturni proizvod koji će biti prihvatljiv i našim domaćim građanima konzumentima ali i ljudima koji dolaze posjetiti Hrvatsku na naše zadovoljstvo. Pitanje kulturne strategije osim toga otvara platformu suradnje i razvoja istog tog kulturnog identiteta u europskom okružju u koji smo pripadali i pripadat ćemo još i više i želimo pripadati. Prema tome, zaista se s vama slažem da bi možda taj temeljni dokument trebao biti raspravljen i donesen ovdje u Hrvatskom saboru i na njemu da inzistiramo pa i duže od jednog mandata kao što ste to vi rekli.
Zahvaljujem. Sljedeća se za raspravu javila uvažena zastupnica Ines Strenja-Linić u ime Kluba zastupnika MOST-a, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovana gospodo iz Državne revizije, poštovani zastupnici. Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji javnih ustanova u kulturi detaljno je, pregledno i jasno. Sadrži brojne informacije iz kojih se zbilja mogu iščitati i problemi ustanova u kulturi i zbog toga će ga MOST nezavisnih lista podržati jer ukazuje na probleme koji su ovdje prisutni i koji su veliki. Od 64 javne ustanove njih 32 dobilo je uvjetno mišljenje i 1 ustanova nažalost o kojoj se danas dosta priča to je HNK Ivan pl. Zajc iz moje Rijeke. Dakle, više od pola ustanova nema bezuvjetno mišljenje, što je zabrinjavajuće. Posljedično, u više od pola ustanova u kulturi nije se mogla utvrditi istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja, poslovanje nije u potpunosti usklađeno sa zakonima i drugim propisima te je učinkovitost korištenja sredstava vrlo upitna. U više od pola ustanova u kulturi utvrđene su nepravilnosti u području planiranja, računovodstvenog poslovanja, prihoda, rashoda, imovine i javne nabave. Kod nekih gotovo u svim od ovih navedenih elemenata. U 7 područja u kojima su utvrđene nepravilnosti sve ustanove koje nemaju bezuvjetno mišljenje činile su nepravilnosti u računovodstvenom poslovanju. Kod oko polovice ustanova koje nemaju bezuvjetno mišljenje ustanovljene su nepravilnosti u planiranju, javnoj nabavi te rashodima i obvezama. Dakle, sve ovo jasno ukazuje na problem čelnih ljudi tih ustanova kao i osnivača RH, jedinica lokalne samouprave ali i upitnu funkciju nadzornih tijela upravna i kazališna vijeća koja očigledno više imaju ulogu fikusa i izvođenje volje osnivača a ne njihovog nadzora. Nadalje, ono što zabrinjava jest činjenica da gotovo polovina ustanova koje nemaju bezuvjetno mišljenje imaju neizvršene naloge iz prethodnih godina, a neke su prethodne revizije se dogodile i godinama ranije. Dakle, sama činjenica kako nekoga nije briga za izvršavanje naloga, kako nadzorna tijela također ne vode brigu o tome a posljedično niti osnivače nije briga ukazuje kod nekih na sustav poradi sustava samoga sebe, nebrigu za javni novac i poslovanje te samo formalno ispunjenje nekih zakonskih obveza. Nepravilnosti kod planiranja su dvojake, s jedne strane ovise o poslovanju Ministarstva kulture, odnosno lokalne samouprave a odnose se na postupak donošenja javnih potreba u kulturi. Kako se u vrijeme planiranja za slijedeće razdoblje ne znaju odluke o visini sufinanciranja programa nije moguće izvršiti i točno planiranje. Ovo ukazuje na nužnu promjenu i redefiniranje odlučivanja u procesu donošenja javnih potreba u kulturi RH kao i na svim nižim razinama. S druge strane pak zabrinjava neplaniranje po programskoj klasifikaciji. Mnoge su ustanove izbjegavale takva izvješća ili čak ista nisu postojala financijska izvješća po pojedinim programima po predstavi, izložbi, nekoj projektu. Kada se tome dodaju neke nepravilnosti koje ukazuju kako su pojedini rashodi za ugovore o autorskom djelu i ugovore o djelu ostvareni u gotovo jednakim iznosima kao i rashodi za zaposlene, kako su isti ugovori zaključivani s vanjskim izvršiteljima ali i sa zaposlenicima kod nekih čak i kontinuirano više mjeseci, što ima karakter trajnijeg rada, onda se razloge nepravilnog planiranja valja tražiti i u subjektivnim razlozima. Potom "velikim djelom vlastiti prihodi" zapravo su se koristili za isplatu stimulativnog djela plaće ili naknada viših od utvrđenih kolektivnim ugovorom čak i u slučaju manjka prihoda. Takvim neplaniranjem uz neuredno vođeno poslovanje uz istovrsne poslove događaje na različitim računima računskog plana ne samo da je otežano praćenje i kontrola korištenja sredstava već je moguće i skrivanje pojedinih stavki za pojedine osobe. Pa tako honorar u nekim slučajevima iznosi i više stotina tisuća kuna što je pokazala revizija HNK Ivan Plemeniti Zajc koja je dobila znači negativno mišljenje. Kada se uzme u obzir i obveza upravnih i kazališnih vijeća za usvajanje programskih i financijskih planova izvješća nejasno je zašto vijeća nisu inzistirala na programskom planiranju i izvještavanju? Nadzorna je funkcija u takvim slučajevima potpuno izostala. Izostanak razvijanja učinkovitog sustava unutarnjih kontrola onemogućuje eventualno ranije ustanovljavanje nepravilnosti. Treba još jednom napomenuti da se navedeno izvješće odnosi na 2013.a mi evo raspravljamo 2016. Kada su te ustanove ostvarile 882 milijuna prihoda, a najznačajniji, znači 80% tih prihoda dakle skoro 700 milijuna kuna iskazani su kao prihodi iz proračuna, znači to smo im mi dali, državna i lokalne razina. Gledajući po djelatnostima ustanova čak 35% knjižnica, 53% muzeja i čak 65% svih kazališta nemaju bezuvjetno mišljenje. U posebnoj skupini pod druge ustanove su 5 subjekata. Najviše je poražavajuće situacija u kazalištima. Sva zagrebačka kazališta i sva nacionalna kazališta osim onog u Varaždinu nemaju bezuvjetno mišljenje. No ukoliko se analizira ukupna suma prihoda i primitaka onda ona kojom raspolažu ustanove koje nemaju bezuvjetno mišljenje još je izrazitija. 35% knjižnica koje nemaju bezuvjetno mišljenje raspolagalo je sa 72% prihoda. Dakle preko 194 milijuna kuna. 53% muzeja koja nemaju bezuvjetno mišljenje raspolažu sa čak 70% prihoda i primitaka svih muzeja. Znači 103 milijuna kuna. A rekorderi su ponovno kazališta, 65% njih koji nemaju bezuvjetno mišljenje je raspolagalo sa 90% prihoda, dakle gotovo 336 milijuna kuna. Ova analiza je zbilja poražavajuća jer pokazuje da pola ustanova koje nemaju pozitivno mišljenje je participiralo sa 80% ukupnih sredstava svih ustanova. Bezuvjetno mišljenje su uglavnom dobile one ustanove koje imaju prihode i primitke manje od 10 milijuna, npr. HNK Varaždin, Ansambl Lado, dubrovački muzeji. Dakle nepravilnosti se događaju u velikim ustanovama. HNK u Zagrebu otprilike 100 milijuna kuna, HNK u Rijeci i HNK u Splitu svaki sa oko 50 milijuna kuna, knjižnice Grada Zagreba sa preko 100 milijuna kuna sudjeluj s preko trećine ukupnih prihoda i primitaka ustanova koje su bile pod revizijom. HNK Rijeka ima jedini nepovoljno mišljenje. Analiza raspoloživog manjka pokazati će da je manjak upravo kod onih ustanova koje ostvaruju najveće prihode i koji nemaju bezuvjetno mišljenje. Od navedenih rashoda 92% ukupno su rashodi za zaposlene i materijalne troškove. Zapitajmo se stoga koliko sredstava ostaje za program, kulturu, događaje i produkcije. Čemu služi tako oblikovan sustav? Postavlja se i pitanje odgovornosti, je li itko i na koji način odgovarao za ovakve rezultate? Izvješće je sastavljeno u travnju 2015.kao što sam rekla odnosi se na 2013.a mi evo danas u proljeće 2016. raspravljamo. Da li je nužan učinkovitiji sustav revizije? Da. Primjer HNK Rijeka moram se osvrnuti kao jedinog nepovoljnog mišljenja. Godinama se upozoravalo kazališno vijeće i osnivača Grada Rijeku, gradonačelnika Obersnela i samo gradsko vijeće na brojne nepravilnosti ali bez uspjeha. I jako je nužna zakonska obveza o usvajanju programskog i financijskog izvješća od strane osnivača. Barem jedan puta godišnje isto se nije događalo. Obersnel je prvo tvrdio da isto konzumirano u izvješću o izvršenju proračuna, ali se postavlja pitanje kako se izvješće o proračunu može usvojiti na gradskom vijeću a programsko i financijsko izvješće HNK ne? I kazališno je vijeće godinama bilo gluho. Lanjske godine je konačno doneseno u gradskom vijeću ali objedinjeno izvješće za 7 ustanova grada tako da se ponovno ne možemo pojedino izvješće usvojit a pojedino ne. Usprkos tome promjenu uprave kada na intendantskom mjesto dolazi Oliver Frljić prema bivšoj intendantici se poduzimaju određeni koraci obzirom na nepovoljno mišljenje. Iako bivša intendantica tvrdi da ju je gradonačelnik Obersnel sve znao i da ona odgovornosti nema Frljić pak selektivno se u tom trenutku ponaša jer dok primjerice bivšoj intendantici zamjera postupke neusklađene sa zakonom istovremeno imenuje ravnateljicu drame koja također ima stanovitih postupaka kontra zakonu. I u 2014. se ponovo zapošljavaju ljudi sa neodgovarajućom kvalifikacijom na pripadajuća radna mjesta. Dakle kazališno vijeće je opralo ruke od intedantice braneći se da je bilo izmanipulirano i da ništa nisu znali i tako je to prečesto u našem društvu. To isto, ili nesposobno ili nestručno kazališno vijeće ostalo je do kraja svog mandata dolaskom novog intendanta Olivera Frljića. Čak je i grad odobrio i vanjske pravnike za poštivanje svih propisa iako HNK ima zaposlenog pravnika. Zaključno, dakle, predlažemo ako je moguće kao što je rekla već kolegica ranije integraciju što treba dodatno provjeriti koliko to mi u kojem dijelu možemo svih javnih ustanova u kulturi u jedan računalni i računovodstveni sustav koji bi uvelike doprinio transparentnosti ali i svakako standardizirati i pravilnike i unutarnje procedure tako da pravilnik o radu bude jednak u svim kazalištima i svim muzejima te da sistematizacija radnih mjesta bude usklađena kao i visina plaće za određeno radno mjesto jer imamo jako velike fluktuacije koje određena kazališta isplaćuju za plaće a nemaju isti broj zaposlenih. Dakle, treba predložiti Ministarstvu kulture, predložiti ćemo Ministarstvu kulture da radi na standardizaciji sustava javnih ustanova u kulturi. Tako da ministarstvo odnosno država predloži hardver a da onda se pojedine ustanove brinu samo o softveru odnosno programima i ustanovama. I ujedno predlažem saborskom Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu, saslušanje trenutnog intendanta HNK Ivan plemeniti Zajc, gospodina Frljića ukoliko on priznaje ovaj naš Hrvatski sabor kako bi se vidjelo postoji li napredak u izvršavanju preporuka revizora. Jer ako nema značajnijeg iskoraka, a on je znao za negativno mišljenje i trend koji se nastavlja treba razmišljati o novoj upravi kazališta budući da je stanje već u ovoj reviziji iz 2013. alarmantno pogotovo u dijelu financijskog poslovanja javne nabave te nesrazmjerno velikih i velikog broja autorskih ugovora i da je mišljenje kao što sam rekla revizije negativno. Stoga iz ovog svega proizlazi da je nužno mijenjati zakonsku regulativu, Zakon o knjižnicama, Zakon o muzejima, Zakon o kazalištima i proces donošenja javnih potreba u kulturi i kako je nužno imati češće revizije i nakon toga po tim revizijama postupati dalje prema zakonu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Lucian Vukelić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabor, uvaženi saborski zastupnici, drage kolegice. Izuzetno mi je drago da ste pokrenuli ovo pitanje u vezi našega kazališta u gradu Rijeci koji je kao što sam već u nekoliko navrata bio govorio u ovoj sabornici transparentno, transparentan grad, najtransparentniji sa negativnim izvješćima. I jedini, negativnim izvješćem u kulturi ima grad Rijeka. Kao što znamo da bi se razriješila intendantica Hrvatskog narodnog kazališta gospođa Nada Matošević, ona je sklopila tajni sporazum na koji smo mi ukazivali, sklopila je tajni sporazum sa pročelnikom za kulturu gospodinom Šararom i gradonačelnikom grada Rijeke gospodinom Obersnelom koji iznosi 75 tisuća kuna kojima se njoj nadoknađuje razlika u plaći između intendantice i šefice dirigentice. To je jasno kao dan jer smo mi taj dokumenat i u jednoj presici i pokazali. No naravno reperkusija nije bilo apsolutno nikakvih a niti ni odgovora. Izuzetno mi je žao isto tako da ovdje nema predstavnika iz oporbe koji su iz moga grada koji vole govoriti o transparentnosti istog takvoga. U ovom izvješću je navedeno jednako tako i problematika sa lošim, dodjelom, pri zapravo, to je u pitanju dodjela 1100 kuna privatnoj tvrtci zaposlenika za prijevoz rekvizita itd.. Gdje je obraz tog istog gradonačelnika koji 2013. godine aplicira za europski grad kulture. Rijeka je europski grad kulture sa svim ovim negativnim izvješćima, sa stanjem u kazalištu i načinu na koji se vodi. I grad i kazalište. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Ines Strenja-Linić. Dalje za repliku se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Evo kolegica Ines Strenja-Linić složio bih se u cijelosti međutim morao bih nadodati da sam čuo da u lokalnoj politici postoje lokalni šerifi koji rade kako rade. Međutim, da u kulturi postoje šerifi koji nemaju nikakav nadzor a trebali bi imati nadzor što kroz Vladu i što kroz ovo tijelo a govorimo o izvješću o 2013. Pa tako ispada da je ravnatelj Frljić u biti jedan od šerifa kojima je bivša Vlada i ovaj Sabor, nije poduzimao nikakve korake a nema veze sa kulturom, tj. da je to bio u biti, da su to sredstva naših građana, bio je kulturocid. Velika šteta je nanesena hrvatskoj kulturi kroz ova trošenja netransparentna sredstava. Ovdje je ključno pitanje svih revizija a to sam govorio i u prethodnim a poglavito kada se radi o kulturi, o onoj perijanici koja je potrebna za hrvatskog društvo da sačuvamo kulturu. Postavlja se pitanje odgovornosti koje ste vi podstavili međutim ako sve državna revizija prosljeđuje prema DORH-u, što radi DORH? I dalje je ključni problem u hrvatskom društvu selektivnost državnoga odvjetništva koje selektivno iz ladica izvlači predmete, a ne radi svoj posao u skladu kako bi trebalo štititi javni interes. Zbog toga sva ova rješenja koja je doktorica rekla Ines Strenja Linić treba pod hitno provesti kroz proceduru kako u Saboru tako i u Vladi i spriječiti ovaj kulturocid nad hrvatskom kulturom. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Dario Hrebak. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici, poštovana gospođo Linić. Apsolutno se slažemo sa vašim prijedlogom, drago mi je da ste potegnuli ovo pitanje u ovom visokom Domu. Naime, doista je nedopustivo da … [[Govornik se ne razumije.]] 2013. u izvješću kao što sam pronašao za 2014. a biti će zanimljivo vidjeti kakvo će biti izvješće HNK Ivan pl. Zajec za 2015. godinu. Očito da postoji kontinuitet lošeg poslovanja i doista je vrlo sramotno da jedna takva uvažena i visoka institucija i kulturna ustanova kao što je HNK Ivan pl. Zajec jedina od svih ustanova ne zadovoljava, dakle uvjete, odnosno mišljenje pozitivno ili barem uvjetno mišljenje Državne revizije, nego dapače ono je izuzetno nepovoljno. Kao što je i naglašeno revizijom su utvrđene nepravilnosti u području planiranja računovodstvenog poslovanja prihoda, rashoda, imovine te javne nabave. Dakle, jako veliki krug svega onoga što HNK Rijeka ne zadovoljava. Isto tako moram naglasiti da je tanka linija između umjetnosti i komentiranja dnevno-političkih događaja. Bili smo svjesni tijekom 2014. pogotovo 2015. kako se to, kako je bilo vođeno i kako se je odnosilo u hrvatskom javnom prostoru, dakle ravnatelj Rijeke, HNK Rijeka gospodin Frljić. Mislimo, kolega Mesić je već istaknuo glavne, ozbiljne probleme koje Hrvatsko narodno kazalište Rijeka ima i stoga je doista potrebno da ga grad Rijeka pozove na odgovornost zbog boljeg vođenja HNK Rijeka i da se vodstvo po našem mišljenju više pozabavi problemima unutar kuće, jer doista ne doliči jednoj uglednoj kući kao što je to HNK Ivan pl. Zajec da tako funkcionira. Smatramo da se time narušava ugled kao izuzetno bitne ustanove u kulturi, stoga gospođo Strenja Linić podržavamo u ime kluba HSLS blok umirovljenici zajedno ovaj vaš prijedlog i očekujemo da se na ovaj način razriješi ova situacija u Hrvatskom narodnom kazalištu Rijeka. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća se za repliku javila uvažena zastupnica Gordana Rusak.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Eto izlaganje kolegice Strenja Linić je pokazala alarmantnost situacije koja je trenutno u području financijskog poslovanja ustanova u kulturi. I dok mi ovdje u Saboru raspravljamo ja sam uistinu čula puno stvari s kojima bih se mogla složiti. Htjela bih samo napomenuti da u ovom trenutku dok ja ovo govorim, dok raspravljamo slavina je otvorena, voda curi. Mi nemamo vremena. Tu slavinu netko mora što prije zatvoriti, zakonsku regulativu koja to omogućuje moramo poslati što prije u postupak. To je ono što je rekla kolegica Strenja Linić, a što se tiče Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu on će odraditi svoj posao. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Ivica Mišić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice. Ja se javljam iz razloga toga kad pogledam o kojoj godini se radi o 2013., danas je 2016. godina. Pa postavljam pitanje svima i oko nas što se to kod nas radi. Ja kao privrednik nekakve stvari gledam prosto mi nisu jasne da se u ovoj kući, u Saboru neke stvari rješaju i sve prolazi bez ikakvih problema. Samo bih postavio pitanje šta bi se to desilo da jedan privrednik nije završni račun dao na kraju godine i ono što je trebao dati. Svi ju je napali inspekcije, institucije državne i to bi bila pravna država do kraja i treba. Slažem se. Ja sad vama postavljam pitanje pošto sam prvi puta u Saboru i gledam ova izvješća, vidim da je od nekakvih 32 uvjetno, znači pola pola neuvjetno, pa se pitam šta će se desiti sa ravnatelja kazališta, knjižnica, kakve će oni doživjeti procese. Da li će oni odgovarati za ovo što su radili ili to će samo onako kao što je rekla Gordana proteć će voda, politika će svoje odraditi u lokalnim zajednicama, pustiti im dalje da rade jer su podobni nekakvoj stranci bilo kojoj. Ja smatram i osjećam takvu neozbiljnost u ovoj našoj državi. Šta radi DORH? Smatram da je ovo pomalo neozbiljno, šta mi možemo u Saboru napraviti ja to ne znam ali smatram da možemo puno. Moramo na to utjecati. Ja znam da je kultura jako bitna za Hrvatsku, jako jako bitna. Da, ali ne praviti takve i takve pogreške. Zahvaljujem se kolegama iz revizije i vidim da radite ozbiljno vaš posao i to mi je drago čuti da netko radi samo netko jako radi neozbiljno, jer se ništa dalje ne dešava. Ja apelujem samo da krene se u taj dio raščišćavanja i da to bude ozbiljno kao i sve drugo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sljedeći se u pojedinačnoj raspravi javio uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Čuli smo brojne kritike na rad institucija u kulturi. Prije nego ja dam svoj kritički osvrt ipak moram obzirom da imam 20 profesionalnog staža u kulturi dati i neke olakotne okolnosti. Prvo želim to cjelokupno poslovanje staviti u jedan kontekst. Prva činjenica koju ću izreći je da je davanje za kulturu u 2013. bilo 0,52% proračuna. U 2014. godinu dana kasnije se spustilo na rekordnih 0,49% proračuna. U prosjeku europskih zemalja to je 2,2% za kulturu. Gospođa Zlatar Violić se pozivala često na 2008. godinu kad je bilo 0,92% proračuna izdvajanje za kulturu. Znači, to je ukupno jako malo izdvajanja i to trebamo imati na umu. U krajnjoj liniji to govori i o odnosu bivše Vlade prema kulturi ali i njihovom ukupnom uspjehu ako mogu upotrijebiti tu riječ u gospodarskom i financijskom poslovanju jer su očito našli kulturu gdje će prvo zakinuti, to je kao kultura gdje se uvijek kao može uzeti novce. Druga olakotna okolnost međunarodni standardi govore da bi omjer izdvajanja za hladni pogon i za program trebao biti minimalno 70 na prema 30, dakle 70% najviše za hladni pogon a 30% za program. A mi imamo u Hrvatskoj 91,6% za hladni pogon. Znači da ustvari onima koji trebaju stvarati program ostaje izrazito malo novaca i da jako teško plivaju da kakav takav program provedu. Dakle, to su dvije olakotne okolnosti koje govore o kontekstu u kojem rade naši kulturnjaci. To ipak morate imati u vidu. E sad, da vidimo kako su ustvari naši kulturnjaci poslovali. Već je rečeno neki podaci, znači 2013. godina financijski pokazatelji govore da su izdaci redovito veći od prihoda. To se kao uzima kao nekakvi hrvatski standard da svi mogu potrošiti više nego dobiju i onda se stvaraju dugovi pa se ostavljaju sljedećim ravnateljima ili intendantima itd. 31 ustanova je dobila bezuvjetno, 32 uvjetno, 1 ustanova negativno mišljenje, to smo već čuli. Nije bilo rečeno dosad da je ustvari 16 ustanova od ovih koji nisu dobili pozitivno mišljenje ponavlja znači greške iz godine u godinu. Osim javne nabave reći ću nešto o problemima u planiranju. Znači, kod planiranja moram reći da se uglavnom pristupa formalno. Znači ono ajde idemo napisati neki program tek toliko da se može reći da smo napravili neki program, a ustvari nema strateškog planiranja. Reći ću i tu jednu olakotnu okolnost. Morate znati da se aplikacije za Ministarstvo kulture pišu otprilike sredinom godine, a rješenja sa ministarstva se dobiva početkom tekuće godine. Znači vi recimo u 3. mjesecu dobijete odobren projekt za ne znam 2016. godinu, u 5. mjesecu dobijete novac, a trebali bi nekako isplanirati poslovanje. Pa kako? Recimo kako to funkcionira? Ako vi hoćete dobiti ne znam dobrog dirigenta ili dobrog režisera ili dobrog solista oni vam svi vani imaju isplanirano najmanje jednu sezonu unaprijed, a uglavnom se sad planira ona sezona 2018.-2019. I ne možete vi sad dobiti solista ili dirigenta koji će vam dići vašu kulturu na neku razinu ako odobrite novce tako kasno. Dakle, to je isto jedna olakotna okolnost koju morate imati u vidu. Što se financija tiče što revizija govori? Isprave koje se knjiže nisu vjerodostojne, blagajne se vode neuredno, gotovo svi krše pravila i zakone Republike Hrvatske, kontrola je gotovo nepostojeća, nema pisanih procedura a ako ih i ima po njima se ne postupa. Uvaženi zastupnik Mesić je već rekao u vezi tih besplatnih ulaznica gdje mi uopće nemamo niti kriterije niti koliko ih se daje. Poslovni prostori su davani u zakup bez natječaja i odobrenja osnivača. Naplata od najma je često slaba. Mnogi su ugovori istekli, a najmoprimci su protuzakonito ostali u prostoru. To su samo neke od stvari koje sam ja izvadio iz izvješća. I sad kad imate mala izdvajanja za kulturu, kad imate s druge strane tu nekakvo plivanje ajde da tako kažem kulturnjaka koji pokušavaju u tim okolnostima kakav takav program stvoriti i kad imate još jednu činjenicu koja nije rečena, dakle u kulturi nema egzaktnih kriterija. Znači, nije to znanost. Znači vi imate audiciju, negdje imate negdje niti nemate. Kako ćete odrediti koji je glumac bolji, koji režiser nije itd. I sad umjesto zbog manjka egzaktnih kriterija, umjesto da imamo jaču našu kontrolu nad tim mi to puštamo. Vi imate situaciju u kojoj se stimulacije naplaćuju čak i u ustanovama koje posluju negativno se dijele bez kriterija. Imate situacije da u nekom kazalištu glumac koji je na plaći odigra ukupno 2 predstave godišnje a da se istovremeno ne znam koliko novaca potroši na autorske honorare sa strane zato jer je sistem ruka ruku mije. Tome jako pogoduje i Zakon o kulturnim vijećima koje je donio SDP. Morate znati po starom Zakonu o kulturnim vijećima da članovi kulturnog vijeća nisu mogli aplicirati na natječaj za svoje projekte. SDP je to promijenio, sad mogu. I onda se događa da ću ja odobriti njezin projekt, ona će odobriti meni i onda jednostavno tu se jednostavno na neki način je ozakonjen sukob interesa. Brojne anomalije su vidljive iz ovog izvješća, međutim neke i nisu. Recimo mi ne znamo broj posjetitelja pojedinog kulturnog događaja. Mi ne znamo ni broj sudionika, koliko je utrošeno novaca na to. To se iz ovog izvješća ne vidi. I ta osnovna analitika nama nedostaje. Znači, mi moramo imati temeljnu analitiku. Ja se slažem sa svim prijedlozima koji su bili izrečeni ali mi moramo imati prvo temeljnu analitiku da vidimo koliko mi danas izdvajamo u baštinu i tradiciju, koliko izdvajamo u suvremenu umjetnost, koliko imamo participacije. Pazite, ljudi, građani koji plaćaju u proračun, koji plaćaju za tu kulturu mi bi trebali znati koliko su oni uključeni. Koliko imamo amaterskih predstava, koliko posjetitelja na pojedinim predstavama. To ništa nemamo. Znači da bi mi počeli planirati strateški uopće mi moramo napraviti temeljnu analizu koju nemamo. I na kraju nekoliko riječi o programu. Generalno kultura moglo bi se reći da ima dva cilja. Prvi je onaj da bi ta kultura trebala uzdizati ljude prema nečemu uzvišenom, prema nečemu univerzalno dobrom. Trebala bi društvo činiti humanijim, ljudskim. Drugi cilj koji je također legalan je da kultura treba propitkivati društvene procese i kritizirati društvene procese. Međutim, u ovom drugom cilju koji je postao praktički dominantan se toliko pretjeruje da ustvari kultura počinje služiti i ponekad zaista dobivam dojam da kultura služi u Hrvatskoj jedino vrijeđanju i omalovažavanju opće ljudskih nacionalnih interesa. Vrhunac toga je što je uvažena zastupnica Strenja-Linić spomenula je kod gospodina Frljića koji stavlja zastave na pola koplja na Dan državnosti, na Dan domovinske zahvalnosti. Pa kakva je to umjetnost? Mislim budimo realni. To više djeluje na nekakvu pubertetsko izvrdavanje, to nema veze sa umjetnošću. I u krajnjoj liniji to je kršenje zakona, to je vrijeđanje hrvatskih simbola. A to mi financiramo i mi smo odgovorni što je rekla gospođa Rusak za svaku kunu koja ide prema tamo i mi trebamo biti kritički prema tome. Kad se tako kultura postavi onda se zatvara sama u sebe. Nama se javljaju udruge, roditelji koji ne žele slati djecu na te predstave koje ih vode sa školom jer se tamo, valjda se misli da je kultura umjetnost, da ćemo urušit društvene norme ako se u cijeloj predstavi ne znam psuje ili ne znam što. To je sad valjda umjetnost. Razumijete? Ljudi stavite se u svoju ulogu, odite jednom na predstavu, dvaput na predstavi vidite nekakvo isprazno, nešto bezveze, treći put ćete razmisliti hoće li ići ili ne. Dakle taj broj posjetitelja isto nešto govori, ta participacija građana u kulturi je ključan podatak. Mi imamo recimo za kazališta iz proračuna odlazi oko 80% a prihod od ulaznica je alarmantno nizak, manji od 7%. Znači kazališta od svih javnih ustanova u kulturi imaju najmanji prihod od prodaje ulaznica što je apsurdno. Jasno je velim da institucije u kulturi moraju imati svoju autonomiju, ali ipak o nekim vrijednosnim okvirima koje je odredio njihov osnivač. I kad vidimo sve ove anomalije u kulturi onda mi se čini da je jasno zašto ministar Hasanbegović trpi tolike napade. I reći ću da je to pravi napad, razlog napada na njega. Upravo ovo zato jer se vidi da čovjek razumije sve te greške i zato jer želi to promijeniti. I zato mu dajem punu podršku i mislim da je sad vrijeme da počnemo, vrijeme je za dijalog, da počnemo razgovarati, da na pravimo analitiku i da napravimo jedan strateški plan razvoja naše kulture. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Slijedeća se za pojedinačnu raspravu javila uvažena zastupnica Sanja Putica. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene kolegice i kolege zastupnici uvodno bih rekla da nas je ovo izvješće o reviziji u javnim ustanovama u kulturi upozorilo da u kulturnim ustanovama vlada općenito govoreći jedan nered. Izvješće nam to prezentira što u konkretnim brojkama, što u općenitim ocjenama od koje neke mogu citirati iz ovoga izvješća. Kaže se da financijski planovi pojedinih ustanova nisu realni jer financijske planove nisu uskladile s financijskim planovima nadležnih proračuna odnosno s ugovorenim sredstvima za redovnu i programsku djelatnost. Nadalje, pojedine ustanove nisu donijele program rada, odnosno program rada nije dan nadležnim tijelima na usvajanje što je zakonska obveza. Utvrđeno je da je promet novčanih sredstava putem blagajne kod nekih ustanova značajan, a blagajničko poslovanje nije uredno vođeno. Novac od članarina, zakasnina i ulaznica polagan je u blagajnu protekom više dana od naplate. Procedure o rokovima polaganja gotovine na žiro račun, načinu evidentiranja prihoda te o blagajničkom maksimumu nisu donesene, uplate i isplate nisu evidentirane u blagajničkom izvještaju kronološki kako su nastale što otežava kontrolu blagajničkog poslovanja. Također se u izvješću kaže da je utvrđeno da su pojedine ustanove davale u zakup poslovne prostore najvećim dijelom za obavljanje ugostiteljskih usluga bez provedenog javnog natječaja i bez suglasnosti osnivača u čijem vlasništvu su poslovni prostori. Osim davanja u zakup pojedine ustanove bez utvrđenih kriterija daju dio svog prostora na korištenje bez naknade, a troškovi korištenja su uključeni u njihove rashode poslovanja. Navedene nepravilnosti utjecale su na visinu ostvarenih prihoda i rashoda ustanove. Iz izvješća je također vidljivo da treba bolje, kvalitetnije i učinkovitije kontrolirati izvješća o izvršenju proračuna ustanova ali je očigledno da je potrebno kontrolirati i jedinice lokalne samouprave koje očigledno nažalost također krše zakon. Nažalost ću to potkrijepiti konkretnim primjerom grada iz kojega dolazim. Ovaj Sabor je 2014.godine na inzistiranje tada vladajuće koalicije i gradonačelnika Grada Dubrovnika donio Zakon o obnovi spomeničke cjeline Dubrovnika. To je tada bilo iznimno važno našem gradonačelniku kako bi namaknuo što više sredstava u proračun Grada Dubrovnika a pritom ta sredstva uzeo od Društva prijatelja dubrovačke starine koja je primjerom dobroga gospodara i prakse upravljanja gospodarila tim zidinama 62 godine. Danas nažalost živim u gradu koji se kandidirao za europsku prijestolnicu kulture 2020.godine a koji isti taj zakon koji je donio ovaj Sabor ne poštuje. Klub HDZ-a i tada je 2014.godine bio protiv donošenje toga zakona i po današnjem izvješću primjerice Zavoda za obnovu Grada Dubrovnika vidi se da je potpuno bio u pravu. Naime, Zavod za obnovu kao javna ustanova u kulturi Grada Dubrovnika pa vas gospodine državni revizore i na to upozoravam, ne dobiva sredstva iz proračuna Grada Dubrovnika koja su ovim zakonom namijenjena namjenski za obnovu spomeničke cjeline Dubrovnika i na taj način se koči plan i program obnove stare gradske jezgre koje ja pod UNESCO-vom zaštitom kao što i svi znamo. Osim toga treba kazati da ikako je primjerice Grad Dubrovnik sada u ovome ciklusu kandidat za europsku prijestolnicu kulture, imamo i ustanovu Dubrovačke ljetne igre koja prema ovom izvješću državne revizije čak ni iz 2013 godine nije uklonila nepravilnosti na koje je upozorila državna revizija. I da ne govorimo u tom pogledu o pitanju stručnog zapošljavanja, revidiranja zapošljavanja i stručnosti upravnih vijeća koje vode kulturnu ustanovu. Upravo iz razloga što je primjerice tadašnje i sadašnje vodstvo dubrovačkih ljetnih igara samo u prošlogodišnjem proračunu Ministarstva kulture zbog lošeg programskog planiranja i upitnih programa koji su se događali na Dubrovačkim ljetnim igrama prouzročilo štetu za predstavu, jednu predstavu i za njezino osiguranje od 600 tisuća kuna. Činjenice koje proizlaze iz ovog izvješća je da treba povesti računa o odgovornosti ljudi koji su na čelu javnih ustanova u kulturi, upravnih vijeća ali i ljudi koji su na čelu u lokalnim samoupravama. Svakako treba urediti i prava između osnivača kulturnih ustanova i njih samih i inzistirati na redovnom i pravodobnom izvješću o poslovanju i financijskom poslovanju kao i politici zapošljavanja ali i krenuti definitivno putem samofinanciranja i korištenjem sredstava iz EU fondova što nam nažalost loše ide. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Putica, spomenuli ste u raspravi nered u ustanovama kulture. Ali čini mi se da nered taj prednjači u Dubrovniku vašem. Samo dva potkrijepiti ću podatka. U ukupno muzeji zapošljavaju 542 zaposlena. Od toga 284 stručne osobe a 258 ostalih. Znači nešto malo više stručnih nego ostalih. Ali interesantno je da u dubrovačkim muzejima 25 radi stručnih a 51 ostalih, dvostruko više pomoćnog osoblja od stručnog osoblja. Dvostruko lošije nego u svim muzejima i … [[Govornik se ne razumije.]] očito da se nešto u dubrovačkim muzejima nestručno, najblaže rečeno događa. Kada analiziramo kazališta, ukupno zapošljavaju 1984. zaposlena. Od toga 1044 stručna a 940 ostalih. Opet malo više stručnih nego ostalih. Ali u kazalištu Marina Držića u Dubrovniku opet inverzna situacija 14 stručnih, 29 ostalih. Pa Dubrovnik prednjači po inverzijama čini mi se. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Sanja Putica. Izvolite.
Cijenjeni zastupniče Marić, kao što vidite, Dubrovnik bi trebao biti grad čiji se strateški razvoj temelji na kulturi i na njegovim kulturnim ustanovama. Međutim, ovi pokazatelji očigledno govore o politici uhljebljavanja u određene ustanove u kulturi i o tome da trebamo razmisliti o daljnjoj i intenzivnijoj stručnoj ekipiranosti tih ustanova. Ja bih rekla da je očito protek novaca koji je povećan zadnjih godina u Dubrovniku, u dubrovačkim muzejima doveo do toga da mora se zapošljavati više pravnika i ekonomista koji bi očito o tome vodili računa i te novce pohranjivali na vrlo sumnjivi način u proračun grada. Također treba kazati da je ustanova u kulturi Dubrovački muzeji, što se tiče njihovih programa i što se tiče uvođenja primjerice dubrovačke kartice koja je donijela povećanje posjetitelja u muzejima grada Dubrovnika itekako pohvalno. Dakle oko zapošljavanja treba razgovarati ali što se tiče njihovih programa i revizije koja je pokazala pozitivna izvješća o ustanovi Dubrovački muzeji svakako to treba podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Putica, s pravom ste spomenuli Zakon o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika kojega je prošla Vlada i prošli Sabor donio na prijedlog Ministarstva kulture, koji zakon je bio sporan i protiv kojeg smo zakona bili mi u Klubu Hrvatske demokratske zajednice iz jako puno razloga jer je bio i neustavan što je i potvrdio neustavnim sud rušenjem određenih članaka tog zakona. Ali ne samo da je bio neustavan, on je bio štetan po čitavu spomeničku cjelinu, ne samo grada Dubrovnika nego i područja 9. seizmičke zone na koju se taj zakon odnosi a koja se proteže izvan granica grada Dubrovnika. Naime, tim zakonom je naloženo da grad ubuduće financira Zavod za obnovu Dubrovnika. Što grad kao što smo čuli i ne čini iako mu je ta veza propisana zakonom. Tim istim zakonom i Republika Hrvatska se izvukla iz financiranja spomeničke ugrožene cjeline Dubrovnika, odnosno 9. seizmičke zone tako da su sada temeljem ovog štednog zakona ostali izvan mogućnosti financiranja. Primjerice ljetnikovci bivše Dubrovačke Republike koji se protežu izvan grada Dubrovnika u Stonu, Dubrovačkom primorju, Konvalima, Župi Dubrovačkoj, Sokol grad itd., itd.. Tako ne samo da je taj zakon bio loš. I bio je dogovor između HNS-ovog gradonačelnika i HNS-ove ministrice tada, ne samo da smo na to upozoravali jer smo govorili da će zakon pasti na ocjenu ustavnosti kao što se i dogodilo nego što je najtragičnije od svega ugrožena spomenička cjelina grada Dubrovnika i cijele 9. seizmičke zone više se ne financira iz novaca državnog proračuna a niti kao što ste i sami rekli tu istu obnovu ne financira grad. Prema tome, tada smo upozoravali, ja sada bih želio da Vlada taj zakon čim prije promijeni kako bi se moglo omogućiti obnavljanje te doista rekao bih najranjivije arhitektonske baštine u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Sljedeći se za pojedinačnu raspravu javio uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, cijenjene kolegice i kolege. Kultura je najdublji i najbitniji sadržaj identiteta jednog naroda. Kulturu možemo promatrati s nekoliko aspekata, kao povijest, kao sediment i tradiciju ali i kao suvremenu sadašnjost kroz poštivanje zakonskih propisa. Najsvjetlija točka u kulturi je nalaz Državne revizije, izvješće Državne revizije, a najtamnija točka u kulturi je nalaz Državne revizije. Ovako se izvješća rade, ovako se revizija radi kako to radi Državna revizija. Predragocjeni su ovi nalazi, a skoro do sada ničemu ne koristi. Vrijeme otvoriti oči i vratiti taj razlaz s umom koji se dogodio u području kulture, da konačno počne i razum prevladavati. Nalazi su potvrda kako postojeća konstalacija shvaća kulturu, kako je doživljava, a ta konstalacija je pokazala svu svoju egzikutivnu narav u najosjetljivijoj sferi duha naroda i etnosa u cjelini. A kakvi su nalazi? Pa mučninu izazivaju pri čitanju. Kako samo isplate autorskih honorara se odvijaju, stimulativni dio plaće, autorska djela za stalno zaposlene, više isplaćenih autorskih djela za stalno zaposlene nego redovne plaće. Financijska izvješća skoro da ne odgovaraju istinitosti uopće, jer se ne poštuje načelo događaja, nego se evidentira tzv. novčani tijek a ne datum događaja. Pa onda ako je nastala obveza, događaj recimo u 9 mjesecu prošle godine, ali ta obveza nije plaćena, onda nije ni knjižena kao obveza nego će se knjižit tek kad bude plaćena i tako skoro u većini ustanova. Ima ustanova koje vrijedi i pohvaliti i ne govorim generalno za sve ustanove. Ima ustanove koje i poslušaju preporuku Državne revizije i otklone nepravilnosti koje su utvrdili, dan je nalog ali samo polovicu od 33 kako je utvrđeno. Ali kako nemamo vremena uvijek samo hvaliti one, moramo isticati one negativnosti jer se treba boriti protiv negativnosti, a zapravo normalno poslovanje je uobičajeno i ne bi ga trebalo uopće ni po čemu isticati. Blagajničko poslovanje nije sukladno zakonu. Putni nalozi pogrešno su obračunavani, loko vožnja pogrešno, u što god, javna nabava. Što god dodirnete pogrešno ili nije sukladno propisima ili nije sukladno zakonu. U HNK-u Rijeka osoba zadužena za javnu nabavu vrši od samog sebe, naručuje transport od tvrtke od obrta kojem je on vlasnik. Tako piše u izvješću. Kao ekonomist i kao političar i kao zastupnik sam zaprepašten nalazima Državne revizije, jer se to događa još posebice u kulturi. Ali kako i neće kad samo Ministarstvo kulture kao tehnički servis kulturi je pokazatelj kako se ne smije ponašati i kako se ne smije poslovati. Ovi nalazi me, sve nas upućuju na kontinuitet socijalističke kulture koja služi održavanju bezvrijednog stanja, a sve je to lako i dopustiti i provoditi kad se nema odgovornosti za ono najvažnije, a to je odgovornost za identitet. A gdje više dolazi do izražaja ta odgovornost za identitet nego u kulturi? U većini kulturnih ustanova u većini, rekla je i kolegica Putica vlada nered i ne samo nered. Vlada nedisciplina, konfuzija, anarhizam. Vlada sve ono što ne bi smjelo biti uopće, a kamoli vladati. Samo ministarstvo je dodjeljivalo sredstva medijima koja nisu postojala uopće, nisu registrirana. Zamislite tog stanja duha koji to dopušta, ne samo dopušta nego kreira i realizira? Što se događa u glavama tih ljudi? Ministarstvo kulture je primjer anarhije. HNK u Rijeci je primjer anarhije. Pa i one neke ustanove koje su dobile uvjetno mišljenje nameće se potreba promjene kriterija ocjenjivanja, jer ponovit ću, rekao sam i neki dan, ne bi se smjelo događati da netko dobije, da ne dobije nepovoljno mišljenje ako nije poštivao niti jednu preporuku i nalog Državne revizije. I zato je nužno mijenjati te kriterije, te kriterije traži, promjena tih kriterija traži i Europska unija ali traži i veću angažiranost Državne revizije. Ali ta angažiranost ovisi o proračunskim sredstvima. Pa njima je samo potrebno 5 milijuna kuna više da bi mogli konačno otići na HRT i utvrditi stvarno stanje, ali nemaju sada kapaciteta sve pokriti gdje bi trebalo ići. Zato i Hrvatski sabor i mi kao zastupnici moramo prigodom donošenja proračuna omogućiti povećanje od 5 milijuna kuna da bi Državna revizija mogla raditi ono što se od nje i očekuje. Treba mijenjati i Zakon o državnoj reviziji. Ima tu, ali to nije sada tema ovoga pa neću ni ići. Međutim, ono što treba posebno napomenuti je strukturu zaposlenih u kulturnim ustanovama. Ako igdje ima potrebe više za stručnim kadrom nego u kulturnim ustanovama onda je to to. I ne možemo biti zadovoljni da je ukupno u svim kulturnim ustanovama zaposleno 2747 stručnih osoba, a čak 1647 ostalih. Ni sa tim prosjekom se ne možemo zadovoljiti. A kako onda možemo prihvatiti tek nalaze kod onih ustanova gdje ima dvostruko više ostalih nego stručnih. Nabrojao sam samo 2, 3 iz Dubrovnika. Ima takvih od juga do sjevera, od muzeja, kazališta, ostalih ustanova, knjižnica. U svima ima paradoksa, u svima ima inverznih situacija. Maloprije sam u replici kazao što se događalo u Ministarstvu kulture. Taj anarhizam koji vlada u Ministarstvu kulture i koji je proistjecao iz onoga čuvenog povjerenstva koje je izazvalo toliko bure zbog ukidanja povjerenstva samo pokazuje da su neki ljudi koji su u suprotnosti sa postojećim baš u pravu. I znam da je najteže biti pojedinac suprotan trenutnom stanju. Zato ne iznenađuju svi ti napadi na pojedinca koji želi to mijenjati, ali moramo mijenjati stanje u kulturi, moramo mijenjati i pokazati da tamo vlada ekonomska nepismenost. Da nema ustanove koja nije se ogriješila o računovodstvene standarde, da zapravo ne postoji osoba tamo koja zna, razumije financije i računovodstvo i koja zna poštivati zakone. Zato u ustanovama u kulturi je potrebno financijsko opismenjavanje a to možemo samo ne izobrazbom postojećih nego promjenama postojećih. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Ivan Kirin, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi zastupniče. Ovo izvješće koje smo čuli i vaše komentare i komentare drugih zastupnika pošto se radi o financijskom izvješću tu je sve savršeno jasno. Ali ja mislim da bi trebalo osim financijskog izvješća napraviti i programska izvješća. A zašto to govorim? Jer poštovani zastupnik je rekao da je stanje u HNK Rijeka Ivana pl. Zajca depresivno. Ono nije samo depresivno u financijskom smislu, znamo javna nabava kako se tamo obavlja nego i u programskom smislu. Sjećamo se što je bilo za Dan državne zahvalnosti, što se dogodilo, sjećate se iz medija svih prosvjeda koji su se dogodili. Dakle, od 64 ustanove u kulturi jedino je dobila nepovoljno mišljenje ili dobio je HNK u Rijeci. I znate što je odgovorio gradonačelnik Rijeke? Odgovorio je ja im dajem povoljno mišljenje i prolaz. A znate li kako je biran intendant riječkog kazališta gospodin Frljić? Biran je na gradskom vijeću. Dakle, mora se mijenjati način kako izabirati čelne osobe u kulturi odnosno u ustanovama. Dakle, to je to. O tome moramo razgovarati. Jer ako je biran u Gradskom vijeću Rijeke da li ga je moguće mijenjati jednostavno? Na koji način? Dakle, moramo se pozabaviti novim zakonom. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Kirin slažem se s vama da bi trebalo analizirati i programski dio, ali to nije zadaća Državnog ureda za reviziju. Državni ured za reviziju kontrolira troše li se sredstva državnog proračuna sukladno zakonu i propisima. Ali taj programski dio ponajviše ovisi o čelnim ljudima. I istina je da imamo dramskih umjetnika godišnje diplomira nekoliko 10-aka možda i ne zapošljavaju se, na Burzi su rada. A ti čelni ljudi kulturnih ustanova po kazalištima dovode redatelje iz nekakve novokomponirane riječi regije, iako je regija dio unutar države a ne zajednica država, dovode polu-glumce iz drugih država, plaćaju ih basnoslovno dok naši glumci dramski umjetnici su na Burzi rada i nemaju od čega živjeti. Zato se slažem da je to potrebno izanalizirati. Ali, to nije čudno da se to dogodilo. Jer u Hrvatskoj se dogodila reideologizacija. A ona je zapravo sama po sebi, ona pati od nereda, konfuzije i anarhizma, ta reideologizacija. Ona je uzrok svemu ovome. Paljenje hrvatske zastave ispada da je to treći čin suvremene drame. To niti u jednoj državi svijeta ne bi bilo prihvatljivo niti bi se moglo uopće razgovarati o bilo čemu osim o kaznenom djelu. To je samo u Hrvatskoj moguće, nažalost i zbog nas ovakvih kakvi jesmo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Petar Škorić, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče. Poštovani zastupniče Marić, vi ste u svom izlaganju dotakli se financijskih efekata izvješća revizije i općenito ste zaključili dakle kako je općenito u organizacijama kulture, ministarstvu i svugdje praktički sustav anarhije. Međutim, ovdje niste spomenuli pitanje političke odgovornosti gdje se zloupotrebljava politička vlast kako bi se pogodovalo sredinama gdje su na čelu tih kulturnih institucija samo kadrovi određene političke opcije koja je na vlasti. Dakle svjedoci smo kako je bivša vlast zanemarivala brojne sredine gdje nisu imali svoje intendante kazališta, evo konkretno i primjer Grada Splita, pa evo i primjeru Splitskog ljeta koji je po svom rangu, po svom značaju istovjetan Dubrovačkim ljetnim igrama. Recimo Grad Split kao drugi hrvatski grad dobio je četverostruku manji iznos nego Dubrovačke ljetne igre. Dakle, evo samo to pokazuje kakav je odnos ove vlasti prethodne bio prema drugom hrvatskom gradu, prema Splitskom ljetu evo gdje nam je i trajala trakavica od gotovo godinu dana kada su nam pokušavali nametnuti pored intendanta Hrvatskog narodnog kazališta dakle postoji i ravnatelj Splitskog ljeta. Dakle nepotrebni dualizam, nepotrebno dupliranje funkcija, nepotrebno izlaganje troškovima i u svakom slučaju svjedoci smo i na primjeru izvješća dakle negativnih koje je ocijenila i revizija Hrvatskog narodnog kazališta u Rijeci na koji način se je prethodna vlast odnosila prema institucijama u kulturi. Dakle išla je šakom i kapom tamo gdje su njihovi, bez obzira što vlada nered, što vlada anarhija kako ste i sami istaknuli i bez obzira što se zloupotrebljavaju institucije u kulturi poput riječkog HNK za vrijeđanje države, nacionalnih simbola i svega hrvatskoga. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Kolega Škorić, hvala na zapažanju da nisam spomenuo političku odgovornost bez koje ne može biti, ali zapravo nismo primijetili da je igdje ta odgovornost došla do izražaja osim kad se jedanput ovdje u Saboru potaknulo pitanje te odgovornosti. Ali da je samo po sebi zbog političke higijene ili nekim redovnim postupkom došlo do toga to nije zapamćeno u hrvatskoj mladoj povijesti. A znate analizirao sam evo posljednjih 5 godina posebice ove zadnje godine nalaze Državne revizije u ustanovama u kulturi i pogoršanja najveća su se dogodila upravo sa prvim danima političkog dodira sa EU. Koja koincidencija, gdje ne dopušta ta kultura EU da kultura postane zapravo dio zapuštanja vlastite zemlje, kod nas se to dogodilo upravo sa tim danima političkog dodira sa EU gdje smo mi kulturno zapravo postali napuštena zemlja i uz izostanak političke odgovornosti. Najvažniji su oni koji odlučuju tko će biti čelni čovjek kulturne ustanove. I još se nije dogodilo u praksi da odgovara onaj tko je predložio onu osobu u Rijeci koja je polučila ovakve rezultate kakve je utvrdio Državni ured za reviziju. Volio bi znati tko je predložio osobu u dubrovačkim muzejima koja je zaposlila dvostruko više ostalih nego stručnih osoba? Jer nije samo problem taj koji vodi, nego tko je čiji um proizvodi takve osobe koje kulturno zapuštaju zemlju? Dok do toga ne dođemo oni će i dalje po toj istoj ideologiji kreirati i nanositi štetu Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Slijedeća se za pojedinačnu raspravu javila uvažena zastupnica Margareta Mađerić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvažena zastupnice i zastupnici također sam se prijavila za sudjelovanje u raspravi vezano za financijsku reviziju 64 ustanove u kulturi kojim su obuhvaćeni financijski izvještaji i poslovanje nažalost za 2013.godinu. Bila bih sretnija da raspravljamo 2014., 2015.jer mnogi čelni ljudi koji su vodili neke od tih kulturnih ustanova danas više nisu na čelnim mjestima. Ono što svakako se iz ovog izvješća može iščitati da su revizijom obuhvaćene 23 knjižnice, 19 muzeja, 17 kazališta te 5 drugih ustanova. Predmet revizije bila su financijska izvješća i poslovanje ustanova za 2013.godinu. Ciljevi su bili kao što smo mogli i pročitati ali i čuti u današnjim raspravama utvrditi istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja kulturnih ustanova, analizirati ostvarenje prihoda i primitaka te rashoda i izdataka u skladu sa planovima koje su ustanove u kulturi bile dužne dostavljati i donositi, provjeriti usklađenost poslovanja sa zakonima i drugim propisima, također provjeriti i ocijeniti učinkovitost korištenja sredstava te druge aktivnosti vezane uz poslovanja ustanova. Ono što svakako nije pozitivno i nije optimistično jest da za niz tih ustanova iz godine u godinu su ista upozorenja od Državne revizije i ponovno se ponavljaju pa sigurno da se ovdje i opravdano postavlja pitanje odgovornosti. Obzirom da najznačajniji prihodi svih ustanova u kulturi, dakle njihovo financiranje upravo ide iz državnih i lokalnih proračuna, gotovo 78,8% financiranja od ukupnih prihoda i primitaka. Vrijednosno najznačajniji rashodi su upravo oni rashodi za zaposlene tako da vrlo malo novaca ustvari ostaje za programe. A ako imamo u vidu da u prošloj godini je i kultura financiranja gotovo u postotku koji je manji, dakle nešto veći od 0,5% a financiranje kulture nikada nije prešlo od 1% iz sveukupnog proračuna govorimo ustvari u kojoj se situaciji nalazi kultura i koji je bio odnos Vlade u posljednje 4 godine prema kulturi u Republici Hrvatskoj. I onda imamo s druge strane neodgovornost ustanova koje ne donose program rada. Neke nisu taj program dali niti nadležnim tijelima na usvajanje što je nezakonito. Na tu nezakonitost nitko ne reagira. Sigurno da se opravdano postavlja pitanje zašto. Jer ako se ne reagira to ih potiče da i dalje krše zakone. U svakom slučaju glavni zaključak je da je kultura područje u kojem su potrebne itekakve promjene. Značajne promjene od samog zakonodavstva, naravno, načina financiranja ali i biranja čelnih ljudi i njihova odgovornost kako za programe tako i za njihovo trošenje sredstava što iz proračuna državnog a što iz proračuna jedinica lokalnih samouprava. Jer znamo da osnivači imenuju upravna vijeća, nema tih strateških dokumenata i nema uređenog sustava javne nabave koja je itekako potrebna. U zaključku financijska revizija kaže da nisu u dovoljnoj mjeri se ustrojio sustav unutarnjih kontrola kojim bi se osiguralo zakonito i namjensko korištenje sredstava što je utjecalo i na pojavu nepravilnosti i propusta u njihovom poslovanju. Za uspostavu učinkovitog sustava unutarnjih kontrola ustanova odgovorni su njihovi čelnici i osnivači ustanova. Dakle znamo na koje je odgovornost ali se ne reagira. Pri tome naravno važnu ulogu imaju upravna, odnosno kazališna vijeća putem kojih osnivači mogu nadzirati poslovanje ustanova. Za sve utvrđene nepravilnosti i propuste u poslovanju ustanova Državni ured za reviziju dao je mnoge naloge i preporuke čija bi provedba pridonijela povećanju usklađenosti poslovanja sa zakonima i drugim propisima te učinkovitosti korištenja sredstava. I sada se ovdje postavlja pitanje zašto se niz tih naloga i preporuka iz godine u godinu ponavlja a ustanove koje ih dobiju, koje su upozorene ne reagiraju? Pa sam tako, evo većina zastupnica i zastupnika razgovarala je o Hrvatskom narodnom kazalištu u Rijeci koje je jedino dobilo negativnu ocjenu. Obzirom na to ja bih istaknula jedno gradsko zagrebačko kazalište. To je Gradsko dramsko kazalište Gavela koje je dobilo uvjetno mišljenje. I to po pitanju planiranja. Dakle tu su utvrđene nepravilnosti, zatim kod računovodstvenog poslovanja, rashode i obveza i imovine. A zašto spominjem? Zbog toga što su utvrđeni niz činjenica na izražavanje tog mišljenja a Gradsko zagrebačko kazalište Gavela se u 86,7% ukupno ostvarenih prihoda financira upravo iz proračuna grada Zagreba a 73,9% posto tih sredstava koje dobiva iz grada Zagreba, dakle iz proračuna grada ide upravo na zaposlene. I što kaže revizija o tome mišljenju? Kazalište nije donijelo godišnji program rada koji treba sadržavati i umjetnički program. Dakle najosnovnija zadaća kazališta nije izvršena. Kazališnom vijeću podnesena su na usvajanje financijska izvješća za tromjesečno razdoblje u tijeku godine, te godišnje financijsko izvješće dok programsko izvješće nije podneseno. Odluku o prihvaćanju godišnjeg financijskog izvješća kazališno vijeće je dostavilo gradu bez navođenja razloga usvajanja. Zatim vezano za popis imovine. Dakle sveobuhvatan popis imovine i obveza nije obavljen. Također većina popisanih povjerenstava nije sastavila izvještaj na temelju popisnih lista i svojih zapažanja. Ispravak vrijednosti i dijela dugotrajne imovine nije obavljen po propisanim stopama koji su sastavni dio pravilnika o proračunskom računovodstvu i računskom planu. Zakupoprimac poslovnog prostora za obavljanje ugostiteljske djelatnosti nije izvršavao svoje ugovorne obveze a kazalište nije reagiralo na vrijeme, nisu poduzeli mjere za naplatu potraživanja, za zakup u iznosu 15,5 tisuća kuna ni druge radnje vezano uz otkaz ugovora o zakupu navedenog poslovnog prostora. Dakle, daje se u zakup prostor za ugostiteljski objekt, ne reagira se, ne plaća se najamnina ali taj ugostiteljski objekt i dalje radi. Rashodi također za intelektualne i osobne usluge u iznosu od 171 tisuće kuna sufinancirani ostvarenim prihodima od grada koji su prema financijskom planu bili namijenjeni za financiranje rashoda za ostale usluge i druge rashode poslovanja kazališta. I što možemo zaključiti? Definitivno da ima financijskih problema u poslovanju Gradskog zagrebačkog kazališta Gavela. O tome smo mogli dosta čitati i u medijima i bila je jedna velika buka koja se ipak stišla kada je i šef računovodstva dobio otkaz od ravnatelja. Ravnatelj mu je, kasnije se to ispostavilo, uručio nezakoniti otkaz. I nakon toga taj šef računovodstva vraćen je na posao. A zašto je on dobio otkaz? Zbog toga što je upravo ukazao na ove nepravilnosti i na nepravilnosti vezane uz poslovanje kazališta Gavela. Neke od njih su bile: isplate za izmišljenje fiktivne poslove. Npr. kazalište Gavela je angažiralo 7 poduzeća za informatizaciju blagajne i knjigovodstva. Bila bi dovoljna jedna ili se moglo uzeti program iz nekih drugih kazališta koji to već imaju, kompletan godišnji prihod od ulaznica u jednoj godini se utrošio na reprezentaciju, na isplate od student-servisa i na promidžbu. A iz gradskog proračuna se tada moralo naknadno isplaćivati novac za plaće zaposlenika. Također su se višestruko isplaćivali autorski honorari. Mimo uobičajenih pravila fiktivno su se unajmljivali stanovi u gradu Zagrebu, a sve se to događalo za vrijeme ravnatelja koji je kada se ukazalo pa vjerujem i nalazom ove revizije na nezakonito poslovanje kazališta Gavella tom čovjeku uruči otkaz i kao što sam rekla nakon toga ga je vratio na posao. Da li postoji odgovornost? Pa danas 3 godine, 4 nakon toga može se zaključiti eventualno djelomična odgovornost obzirom da gradsko kazalište Gavella ima novog ravnatelja, ali stari ravnatelj prije nego što je bio razriješen Pravilnikom o radu je ustanovio radno mjesto na koje je kasnije on i zaposlen jedino radno mjesto izmišljeno u svim ustanovama u kulturi u gradu Zagrebu koji djeluju sa jednakom plaćom kao što je i dobivao za ravnatelja. I vjerujem da obzirom da kultura doista dobiva najmanja sredstva iz proračuna grada i kada se onda ti novci koji se dobiju na ovakav način troše u svima nama pobuđuje pitanje gdje je odgovornost? Prošli tjedan smo ovdje u sabornici mogli dosta čuti o tome posebice oporbeni zastupnici su govorili da im je neugodno, da se srame. A ja moram reći da nam treba biti itekako neugodno, da moramo postaviti pitanje odgovornosti i sramiti se što se gradski proračunski i državni novac trošio na ovakav način. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Ivan Vrdoljak. Izvolite.
Dakle samo kratko. Ja nisam baš neki kulturolog moram priznati i nisam imao namjeru posebno raspravljati na ovoj temi. Ali želim malo skrenuti pažnju na tijek rasprave. Dakle, tijek rasprave ide tamo da se onako bi trebali možda neki društveni, politički dijalog diskurs staviti u realne okvire. Ovdje se dogodilo da se dobacujemo vi ste prvi put dotakli se nekoga tko je u gradu Zagrebu. U svim raspravama od strane pozicijskih vijećnika nije bio spomenut ni Zadar, ni Vinkovci, ni Krapina, ni Virovitica, ni Gospić, ni sedam institucija u gradu Zagrebu. Malo neobično. Vidi se da, malo je neobično, znači malo je neobično i to treba upoznati hrvatsku javnost. Tko god je zainteresiran građani Hrvatske pročitajte revizorska izvješća, od svih institucija je li pola onih koji su dobili uvjetna mišljenja su na poziciji a pola nisu. Kažnjavamo ljude. Nemojte kažnjavati grupe ljudi, pa napadati samo gradove. Ja nisam sad skužio ovdje tko je najgori Dubrovnik, Split ili Rijeka? Jer ovisi odakle ste došli, pa onda vi pričate Dubrovnik je najgori. Odakle vam pravo da kažete da kada su podigli prihode da pod sumnjivim okolnostima to ide u proračun. Pa nemojte to raditi. Ja mogu sad uzet ovdje, šta da uzmem Viroviticu, Gospić, znači nisam kulturolog. Samo sam htio i još jedan zanimljivo kolega Marić jedna rečenica. Nevjerojatno, mi stvarno kako kaže "Hladno pivo" u ovim novim svojim pjesmama kaže ovako: "Mi imamo stav i kad nemamo pojma." Dakle, na raspravu o kulturi da se vraćamo u kulturu socijalističke kulture, da smo kulturološko zapuštena zemlja kolega koji kao i ja si daje za pravo kolega Marić da vrlo jasno kaže da smo zapušteni kulturno i da se vraćamo u socijalističku kulturu, a vjerojatno zna o kulturi možda malo više od mene. Ja si to ne dajem za pravo. Tako da malo te stavove koje zauzimamo ovdje trebamo bit osnovani na nekom našem znanju i iskustvu, a ne paušalno kako se događa u ovom Saboru. Pa evo te upozoravam na raspravu i nagrađene hrvatske, da pročitaju izvješće i onih pola uvjetnih izvješća od strane ljudi koji su i na vlasti. Hvala.
Zahvaljujem. Kolege s desne strane molio bih vas kolegici Mađerić sam produžio za jednu cijelu minutu, pa onda da budemo kolegijalni. Ne bi bilo korektno prema svima u sabornici. Odgovor na repliku, uvažena zastupnika Mađerić. Izvolite.
Hvala lijepa. Da vratim ovu minutu koju ste mi poklonili. Uvaženi zastupniče, pa nitko vas ne priječi da raspravljate o svim ustanovama u kulturi koji su temelj obavljene financijske revizije, a temelj toga je bila i Gavella. I temeljem dokumenata koji su nam ovdje dati mi smo i raspravljali. Raspravljalo se o Dubrovniku, Splitu, o gradu Zagrebu a logično je da se raspravlja o ustanovama koje su, dakle koje djeluju u gradu Zagrebu jer više od 50% ustanova u kulturi upravo su u gradu Zagrebu. I treba, treba pokazati, ukazati na neadekvatan, netransparentan i nezakoniti način trošenja kako državnog tako i gradskog proračunskog novca. Očito vas je to zasmetalo što je ravnatelj tog kazališta došao iz SDP-a pa ste se zbog toga našli prozvanim, ali niste trebali. Dakle, to je javno dokazano i između ostalog taj ravnatelj više nije ni čelna osoba kazališta Gavella.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Jasen Mesić, replika. Izvolite.
Uvažena kolegice, imali ste vrlo dobru raspravu koja je izazvala ogroman interes zastupnika SDP-a. Evo mislim da je došao jedan kolega iz cijele te stranke. Toliko ih je interesiralo šta im se događalo u proteklom mandatu u kulturnim institucijama da nisu uzeli učešća u raspravi niti u ime kluba. Pa nisu za tome izostali niti kolege uvaženi iz HNS-a koji isto, toliko ih je interesiralo što se dešavalo u kulturnim institucijama u resoru za koji je HNS bio odgovoran u sastavu protekle Vlade da nisu o tome prozborili niti slova. Dobro bi bilo i ja vjerujem da bi bilo dobro da se što više ljudi uključi u ovu raspravu svatko sa nekim svojim mišljenjem na temelju nekog pojedinačnog revizijskog nalaza. Neke kolegice i kolege više znaju o Dubrovniku, poznatija im je ta situacija. Vi znate više o Zagrebu, jer tu djelujete. Ja sam očekivao da će uvaženi kolega Vrdoljak kada je vama replicirao da će ukazati na silne nepravilnosti koje su bile u zapošljavanjima upravo kulturnim institucijama u Osijeku pa ste imali situaciju da se recimo imenuje ravnatelj Arhiva u Osijeku pa da vam imenovanje dva puta pada na Upravnom sudu zbog nezakonitog imenovanja ravnatelja. To bi bilo dobro da smo mogli raspraviti vezano za ovu reviziju. Ja se slažem da svatko od nas može misliti da o kulturi zna puno. To je opće pravo, tu se mogu i složiti sa uvaženim kolegom. Ali upravo to je kod kulture i draž, da nas sve dira, da svi mislimo da o tome znamo puno kao i o nogometu, kao i o svemu ostalome. Upravo je zbog toga jako bitno diskutirati o kulturnim institucijama i upravo zbog toga je bitan i ovaj nalaz revizije kako bi mogli omogućiti tim institucijama da u budućnosti te greške ne rade. A bilo ih je u svim proteklim desetljećima.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Mađerić.
Hvala lijepa kolegi Jasenu Mesiću. Slažem se apsolutno sa svim što ste replicirali. Pa da, doista je zanimljivo vidjeti koliki je interes SDP-ovih zastupnika vezano uz ovu temu a to dokazuje i koliko su novaca dodijelili kulturi u prošloj godini u proračunu. Ali, posebno mi je žao što u raspravi ne sudjeluje kolega zastupnik Stazić koji sebe predstavlja za moralnu vertikalu Hrvatskog sabora koji je nekoliko puta u posljednja dva tjedna konstatirao da se srami i da mu je neugodno zbog nekih pojava koje su se događale. Pa sam ga doista htjela pitati da li mu je sad neugodno kad čita ovo izvješće revizije i financijsko izvješće Gradskog kazališta Gavella? Mislim da bismo se svi trebali zacrvenjeti zbog toga.
Zahvaljujem. Sljedeći se za pojedinačnu raspravu javio uvaženi zastupnik Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa evo da i ja kažem svoje mišljenje o ovom nalazu i obavljenoj financijskoj reviziji javnih ustanova u kulturi za 2014. Državni ured za reviziju obavio je financijsku reviziju 64 ustanove u kulturi kojim su obuhvaćeni i financijski izvještaji i poslovanje za 2013. Revizijom su obuhvaćene 23 knjižnice, 19 muzeja, 17 kazališta te 5 drugih ustanova. Prihodi i primici 881 milijuna, rashodi i izdaci 894 milijuna. Višak prihoda i primitaka za 2013. iskazale su 34 ustanove, manjak 29, a 1 je imala iznivelirano prihode i rashode. Postupak revizije proveden je od 10. rujna 2014. do 1. travnja 2015. Od 64 ustanove obuhvaćene revizijom Republika Hrvatska osnivač je 8 ustanova, lokalna samouprava 52, a osnivači Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu su Republika Hrvatska s udjelom 51% i Grad Zagreb sa 49%. Osnivači sveučilišnih knjižnica su sveučilišta. Na dan 31. prosinca 2013. ukupna vrijednost imovine ustanova iskazana je u iznosu od 2 milijarde i 687 milijuna kuna i veća je za 43 milijuna kuna u odnosu na početak godine. O financijskim izvještajima čuli smo već izraženo je 31 bezuvjetno, 32 uvjetna i 1 nepovoljno mišljenje. Bez primjene propisanih postupaka javne nabave u 2013. nabavljeno je roba i usluga u vrijednosti 14 milijuna kuna. Ja se zaista pitam kako je to moguće uz sve zakone i pozitivne propise koji reguliraju to područje u Republici Hrvatskoj. Nepovoljno mišljenje izraženo je za samo jednu ustanovu, Hrvatsko narodno kazalište Ivana pl. Zajca u Rijeci. Područja u kojima su utvrđene nepravilnosti koje su utjecale na izražavanje nepovoljnog mišljenja tog kazališta su sljedeća: neizvršeni nalozi prethodne revizije, planiranje, računovodstveno poslovanje, prihodi i potraživanja, rashodi i obveze i javna nabava. 6 od 7 nadziranih područja. Jedino u području imovine nije bilo nekakvih problema. Gledajući sveukupno osobno mogu zaključiti da se javnim ustanovama u kulturi u dijelu financija i imovina upravlja kako se to uvijek zna reći onako umjetnički, vrlo osebujno, jednostavno znamo glumiti ali sa financijama očito imamo određene probleme. Hrvatsko narodno kazalište u Rijeci imalo je prihode u 2012. 49 milijuna 730 tisuća, a 2013. 49 milijuna 391 tisuću kuna. Iz proračuna godišnje se dotira u kazalište negdje oko 40 do 41 milijun kuna, gotovo više od 80%. Vidimo iz prihoda da tamo gdje su nadležni oni koji su voditelji, koji su ravnatelji, intendanti, gdje dolazi do izražaja njihova sposobnost, njihov umjetnički dar, nešto što moraju pružiti publici imamo zaista minimalne prihode visine od 3,8% od ukupnih 100% prihoda koje na razini godine susreću. Zašto ovo navodim? U tom kazalištu evo u 2013. imamo podatak posjetilo ga je 72 tisuće posjetitelja, odrađeno je 227 predstava sa kapacitetom od 679 mjesta tj. sjedala. Prosječna popunjenost je negdje na razini 50% ako ćemo uzimati prosjek. Zašto je baš negativno mišljenje uhvatilo to kazalište u Rijeci? Kako to da uz sve ostale tehnike upravljanja financijama i imovinom jednostavno nisu svladane, kako su svladane sve one druge tehnike kako ne upravljati kvalitetno, stručno sa imovinom i financijama? Pa imamo ovdje nekoliko primjera. U okviru prihoda kažem imamo prihode od ulaznica milijun i 314 tisuća, od pretplata 706 tisuća, prihodi od podzakupa ugostiteljskog objekta posebna je priča, 27 tisuća. Kazalište je u veljači 2011. dalo navedeni ugostiteljski objekt površine 82 metra kvadratna u podzakup izravno bez provedenog natječaja i bez suglasnosti grada Rijeke uz obvezu ulaganja. I na kraju vidimo da to ulaganje koje je ugovoreno na nivou 130 tisuća na kraju nije ni u cijelosti pravdano za gotovo 46 tisuća kuna što utvrđuje revizija. Kazalište nije procijenilo vrijednost ulaganja u građevinski objekt i opremu i nije sastavljen zapisnik o preuzimanju. Trebalo je tražiti naravno prethodnu suglasnost Grada Rijeke. Međutim i to ne nekako zaboravilo.Rashodi za reprezentaciju ostvareno u iznosu od 276 tisuća gotovo za 100 tisuća više nego godinu prije iako ravnatelj tvrdi je to nikad manje u povijesti tog kazališta. Rashodi za najam 7 stanova u iznosu od 322 tisuće od čega 4 stana, slušajte ovo 4 stana za smještaj vanjskih suradnika 230 tisuća kuna što je po stanu za 12 mjeseci otprilike 5 tisuća kuna u Gradu Rijeci. Kakvi su to stanovi s tolikom visinom najma? A za 3 stana za zaposlenike kazališta 90 tisuća kuna. Zaista nečuveno. Međutim, ništa nas to ne čudi s obzirom na način na koji se radi u tom kazalištu ali ni na način na koji je došao sadašnji intendant u to kazalište. Nešto je kolega Mesić o tome govorio. Spomenuo je jedan sporazum za koji ja ne znam da li ste ga vi u svom nalazu dobili na uvid s obzirom da je vaš nalaz tj. vaše postupanje bilo u vremenu nakon potpisivanja tog sporazuma a tiče se vremena i određenih beneficija koje je ostvario voditelj tog kazališta u vremenu kad je on vodio znači bivša intendantica. Što se tamo desilo? Sporazum je potpisani 10.7.2014. imali smo odluku Gradskog vijeća Grada Rijeke od 15.5.2014. da će ravnatelj novi biti imenovan skoro godinu dana kasnije u 4.mjesecu, 1.4.2015. Međutim u 7.mjesecu sve se nešto promijenilo i dolazi do novih momenata. Nudi se sada slijedeće, s obzirom da se Rijeka kandidira za europsku prijestolnicu kulture, novi intendant treba stupiti novom odlukom Gradskog vijeća na dužnost sa 1.9.2014. godine. Tada se kroz ostale odredbe ugovaraju i prava dotadašnje intendantice. Pa se kaže da je ugovor na određeno postaje ugovor na neodređeno. Međutim, kad su se zainteresirali novinari onda dobivamo podatak da je taj ugovor koji se spominje na određeno ustvari već od 2007.bio na neodređeno. Nakon toga joj se priznaje u vremenu razrješenja od 1.9. do 31.3.2015. pravo na plaću koju je dobila temeljem novog ugovora i razliku plaće koju bi trebala dobiti kao razriješena intendantica. Uz to dodaje se i nagrada od 75 tisuća za poseban umjetnički doprinos. Možda ništa sporno. Međutim, onda Grad Rijeka sebe obvezuje da će osigurati bivšoj intendantici nesmetano djelovanje van kazališta, znači na gostovanjima. I gospođa ode na gostovanje u Italiju i u 6.mjesecu dobije otkaz pod objašnjenjem da nije poštivala pozitivne propise samog kazališta. Naravno da to sve može zabrinuti i treba zaista raščistiti tamo što se događa jer ne samo zbog ovog negativnog mišljenja nego mislim da je vrijeme da tamo u tu instituciju ponovno ode i revizija ali i ostale institucije da vide što se to zaista tamo događa. Jer ovaj sporazum koji je proglašen tajnim postaje zaista jedan alarm da vidimo što se to tamo događa. To kazalište osim umjetničkog programa nažalost ima i politički program koji traje posljednje 2 godine dolaskom novog intendanta. Rezultat tog političkog programa nisu bolji financijski rezultati nego uspjelo se dovesti razno raznim manifestacijama koje su uključivale kako kažu u SDP-u satiru, a mi mislimo da je to sasvim nešto drugo, počeli su se građani okupljati ispred kazališta. Navijačka skupina, dolazili su ljudi iz Armade, dolazili su Hrvatski branitelji, dolazili ostali građani Grada Rijeke buniti se protiv načina na koji se upravlja s tim kazalištem. Pojavile su se tamo i nekakve replike kalašnjikova, čak nažalost i ono najgore. Bilo je i fizičkih sukoba. To je rezultat djelovanja tog političkog programa gdje je sadašnji intendant nažalost u silnoj želji da uvede ljude u kazalište uspio dovesti ljude samo do vrata kazališta. Ja mogu to razumjeti, međutim gospodin Frljić koji očekuje povratak Jugoslavije, komunizma, koji za nas Hrvate kaže da smo izmišljena nacija, koji demokraciju naziva zlom sa ovakvim nalazom revizije može proći možde u onom vremenu, bivšem vremenu komunizma ili samoupravljanja gdje se ovakvi nalazi bili i poželjni. Međutim, danas sigurno ne i zato pozivam gradonačelnika Grada Rijeke da temeljem ovog nalaza, ali ne samo ovog, nego i onih koji su slijedili kasnije da jednostavno donese odluku kojom će razriješiti intendanta, omogućiti nesmetano funkcioniranje kazališta kao kuće umjetnosti a ne kao kuće politike jer to građani Grada Rijeke zaslužuju a tako je i na čitavom području RH gdje nemamo takvih problema. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Boriću sve ste opisali dobro i rekli ste da je od 7 područja 6 dobilo negativnu ocjenu, pobrojali ste većinu toga i kažete da su svi u ovom vremenu mogli proći kao ravnatelji pa i ovaj zadnji bez obzira što su ovakve greške radili i što ih rade i danas, njihova neprikosnovenost ovog čovjeka o kojem govorite ja bi je bolje definirao kao politička podobnost a ne neprikosnovenost rezultirala je i intelektualnim uslugama koje niste spomenuli a iznose 5 958 867 kuna. A pojedinačna ili najviše isplaćena pojedinačni honorar za jedan kazališni projekt je 25 454 eura. Zamislite si kakvo je to veledjelo učinjeno u tom kazalištu Plemenitog Ivana Zajca u Rijeci sa ovakvim isplaćenim honorarom? I s obzirom da nitko od državnih institucija ali ni sam vlasnik nije reagirao na ovakve propuste koji su učinjeni ja evo ovim putem pozivam državne institucije a naročito državno odvjetništvo i USKOK da se pozabavi ovim revizijskim izvješćem i da uputi svoje djelatnike kako bi pogledali tko je to financirao, na koji način i sa kojih osnova ovakvo nedefinirano i ovako nakaradno. Ja ne znam što bih rekao da je 512 ugovora o autorskom djelu isplaćeno u visini od 4 milijuna 737 tisuća kuna. Pa zamislite si vi kakvo je to rasipništvo u tom kazalištu bez osnova, bez pravdanja i bez svega ostaloga. Jednako onako kako je i u udrugama civilnog društva koje su toliko glasne i jasne puno puta ustajale i svjedočile protiv Hrvatske države.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Borić.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Đakić, i mene su začudile određene brojke jer pogledali smo kompletan nalaz i recimo od svoje temeljne djelatnosti a to je umjetnost priredbe određene kazališne predstave kazališta u Osijeku i Varaždinu zarađuju više novaca nego kazalište u Rijeci a ovo je po nama najeksponiranije ali ne po tome šta radi u kulturi nego o tome kako se ponaša u javnom prostoru, tj. s čime se opterećuje taj intendant i vjerojatno oni u silnoj želji da se bave politikom zaborave na ove stvari. Zato sam i rekao da oni upravljaju s tim javnim sredstvima umjetnički, osebujno, kako koji dan. Jer ja ne vjerujem da onih 300 tamo zaposlenih od kojih je gotovo polovica, nisu umjetnici, znači ljudi zaposleni u kazalištu, nema dovoljno stručnih koji mogu dovesti financije u red, određene imovinske odnose, popis imovine i sve ono što im revizija nalaže već godinama i svake godine utvrdi da nisu uopće postupili po nalazu prethodne godine. Pa naravno da u … [[Govornik se ne razumije.]] vremenu dolazi ono što je neminovno a to je negativno mišljenje. I umjesto da se bave nalazom revizije oni se žele baviti politikom jer je to očito jedan politički projekt koji je trebao dati rezultata i na ovim izborima a vjerojatno će trajati i do lokalnih izbora a onda možda bude nešto drugačije. Ove brojke upozoravaju da ne samo revizija, još jedanput, nego i sve ostale institucije trebaju posjetiti to kazalište. Jer ovaj sporazum kojeg sam danas dobio ovdje jasno pokazuje što se tamo događa. Jer netko je ovo dao vani. Ja ovo nisam dobio od gospodina Frljića. Zašto se to radi na tajni način? Evo volio bih ja znati. Ako ga vi nemate gospodine revizoru, ja ću vam ga dati a vi nam objasnite da li ste vi vidjeli ovo i da li se po ovome uopće može postupiti. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić, mene stvarno čudi da vi razumijete ove nove trendove u hrvatskoj kulturi. Jer gledajte, netko promovira da može vrijeđati do besvijesti, može svakoga nazivati kako hoće, može raditi razno razne igrokaze, slike, skulpture itd.. A istovremeno kada se vi uljuđeno usudite odgovoriti i kažete da to nije primjereno vi ste nekulturan, primitivan, nazadan itd.. Ali vrlo interesantno je da u tim novim trendovima u kulturi se neurednost, netransparentnost isto želi prikazati kao nešto što je nazadno, netipično, nenormalno. Ali vrlo je interesantno da to dolazi iz redova onih koji stalno drže lekcije svima nama kako je sve divno, krasno tamo gdje su oni a ovo je sve rezervirano isključivo za jednu političku opciju. Zato mene stvarno čudi da vi kao jedan iskusan čovjek, iskusan političar niste primijetili te nove trendove. Jer ja nisam siguran da vi i ostale kolege koje su se danas usudile spomenuti ovo u Hrvatskom saboru nećete biti na nekakvom plakatu, obješenom ili nešto drugo. Međutim, ono što je tragičnije, i ustvari zbog toga sam se javio za repliku je da na ovakav nalaz državne revizije ne reagiraju i predstavničko tijelo a i gradonačelnik tog grada koji je u principu odgovoran za sredstva koje uplaćuju njegovi građani. I pitanje je da li tako nešto žele svi građani toga grada vidjeti ili je to manjina. Ali znate šta? Imate u žargonu i tako je nešto čak i rečeno u Zakonu o financiranju političkih stranaka, tzv. prikriveno financiranje kampanje. Pa zar vama ovo ne liči na tako nešto?
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Šuker, mogu se složiti s vama u dijelu gdje govorite da su to moguće neki novi trendovi tj. kako vi kažete performansi. Čujemo od ljevice satira. Svaki put kada uđu u nekakav problem ili gaf ili kriminal ili aferu onda je to satira s lijeve strane, satira. Za nas postoje institucije a za njih satirička kazališta, valjda. I tako će vjerojatno proći i ovo. Reagiralo je gradsko vijeće. Ali mi ne znamo da li je smijenjena zbog nalaza revizije jer su rekli da je smjenjuju zbog toga što se Rijeka kandidira za europsku prijestolnicu kulture. Tako je napisano. Ali vidimo da je to došlo nešto i prije vremena i u vrijeme kada taj intendant ne bi trebao biti intendant. Pa je to napravljeno, kažem prva odluka da će biti 1.34.2014. a on postane nešto prije intendant, gotovo pola godine. Tako da te kažem priče ne mogu proći. Ali mene nešto drugo čudi, tamo je satira uključena isključivo prema jednoj opciji i jednoj strani. To je Domoljubna koalicija, uglavnom HDZ. I uvijek se vješaju nekakvi plakati i predstave su na temu ili Domovinskog rata ili svih vrijednosti koje mi štujemo. Međutim, nema satire prema lijevoj strani. Recimo prema gradonačelniku. Pa nema šanse da objesi tamo nekakav plakat ili zastavu na kojem će pisati ne znam Obersnel Energo. Ne znamo riješiti problem topline u gradu Rijeci, recimo. Ili Obersnel autobusna stanica zvana čežnja. I to ćemo čuti još jedanput kao obećanje u izborima za 2000 i ne znam, 2017., kada budu. Ili Obersnel nešto drugo, galeb, Titov brod. Znači nema takve satire. Zašto? Jer ne smije biti. I zato smatramo da je ovo jedan vid ili jedan politički stup na kojem se bazira prikriveno kampanja jedne stranke ne bi li i dalje bila na vlasti u gradu Rijeci.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Ivan Vrdoljak. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Dakle, stvarno mi, slažem se s tim da nekad propustimo stvari, tako i kolega vjerojatno Borić propustio ovo što je kolega Šuker ukazao. Ali propustio je i nevjerojatan podatak iz gradske knjižnice, čitaonice Vinkovci u postupku 2013. godine od milijun i 30 000 kuna provedene javne nabave. Sve je bilo ispod 70000 kuna da se ne mora provoditi javna nabava. Možda je to bio alat za financiranje nekih kampanja. I stvarno evo sad i meni je skoro propustio, evo i ja sam skoro propustio. U Vinkovcima se dogodi od milijun i 30, od ukupnog proračuna od 3 i pol milijuna jedina nabava koja se radila, radila se bez javne nabave tako da sam želio ukazati da ne možemo pratiti sve podatke pa nam nekad propuste neke makinacije vjerojatno i iz nekih sredina kao što su recimo Vinkovci ili negdje dalje. I želim se samo referirati na kolegu Mesića. Podsjetit ću vas, HDZ podržava vlast u gradu Osijeku. Ako niste zadovoljni sa vlasti u gradu Osijeku srušite nas, srušite nas i nije problem. Vi nas podržavate u tom gradu, ja vam se zahvaljujem na tome, očito da smo vam dobri. Tako da ona vaša digresija oko grada Osijeka ako vam nismo dobri vi ste nas imali vremena skinuti. Hvala vam lijepo.
Polako molimo zastupnike. Evo odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Kolega Vrdoljak, ja dolazim iz 8. izborne jedinice i najbliže kazalište mi je zaista ovo tu kazalište i nisam bio do Vinkovaca. Ne znam što se tamo događa, ali vjerojatno i to piše, vjerojatno. Ali mi je ovo dosta blisko jer kad govorite baš o tim malim nabavama to nisam htio ni spomenuti. U gradu Rijeci, tj. u tom kazalištu to je 90% svih nabava do tih 70 000. Sad smo im dali kroz izmjene zakona da mogu i malo više. Vjerojatno će to sad bit 100%, jer rekao sam podatak da su bez javne nabave svi u Republici Hrvatskoj uspjeli ugovoriti gotovo 14 milijuna kuna. Da se to usudi načelnik, gradonačelnik ili bilo netko drugi pa ti si već sebi napisao nekakvu optužnicu. I zato imamo pravo ovdje se stalno pitati što nam vrijedi rasprava o ovakvom načinu, znači što vrijedi rasprava o nalazu revizije ako nema postupanja nadležnih tijela, DORH-a, nema nikakvih smjena, nikakvih odlazaka. Svi stoje na svojim mjestima, svi se ponašaju isto i svake sljedeće godine utvrđujemo da netko uspije pogriješiti u 6 od 7 promatranih područja. I opet nastavljamo dalje. Mislim da to zaista treba na onom tragu o kojem smo govorili dovesti u jedan red i odgovornost zaista postaviti na prve osobe, ali i na osnivače onih koji najizdašnije financiraju upravo kazališta, a grad Rijeka velikim dijelom gotovo 80% sredstava izdvaja za funkcioniranje tog prostora, tj. ustanove. I mislim da, uz više-manje kažem određenih zamjerki svima, da ovo negativno mišljenje strši i da je razlog da se po tom postupa. Hvala.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Odmah isprika radi upadice, ali moram reći da je uvaženi gospodin Vrdoljak zastupnik povrijedio članak 238. jer je govorio o temi koja nije predmet rasprave. Dakle, ja sam rekao kod imenovanja ravnatelja Državnog arhiva Osijek to sa gradom Osijekom nema ali baš nikakve veze. To ima veze sa ministarstvom koje je bilo u HNS-ovoj kvoti u protekloj vladi gdje je za ravnatelja imenovan čovjek koji nije imao najosnovnije uvjete tako da je to imenovanje dva puta palo na sudu. Dakle, to sa Osijekom kao gradom nema nikakve veze jer je taj dio u ingerenciji ministarstva. Prema tome, krivo ste povezali to sa gradom Osijekom jer se radi isključivo o ingerenciji Ministarstva kulture.
Zahvaljujem. Sljedeći se za pojedinačnu raspravu javio uvaženi zastupnik Maro Kristić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Ja osobno podržavam većinu današnjih govornika koji su na vrlo stručan i utemeljen način govorili o problemima u javnim ustanovama u kulturi koje je na žalost i ove godine iznjedrio nalaz Državne revizije. Činjenica je da se problemi iz godine u godinu događaju, oni se evidentiraju. Međutim, ne rješavaju se. Osnovni problem je u anarhiji koja vlada na kulturnoj sceni, nepostojanju strateških dokumenata ali i neodgovornosti kulturnih djelatnika, pa i osnivača, ali i nas u Hrvatskom saboru koji ne davamo dovoljno prijedloga i dovoljno nekakvih komentara koji bi bili u smislu unapređenju kulturne djelatnosti. Stoga mi iz MOST-a nezavisnih lista predlažemo da se u praksu Hrvatskog sabora osim ovih redovitih izvještaja o obavljenim revizijama uvedu i izvješća o ispravljenim nedostatcima za sve one institucije koje su imale uvjetno ili negativno mišljenje Državne revizije, pa će onda Hrvatski sabor, ali po preporuci Hrvatskog sabora i općine i gradovi, odnosno upravna vijeća institucija u kulturi imati priliku razrješivati i smjenjivati sve one ravnatelje koji nisu u stanju profesionalno obnašati svoje dužnosti. Također treba inzistirati i od osnivača, također po preporuci Hrvatskog sabora da usklade, da sve ustanove u kulturi usklade svoje interne akte sa pravilnicima o unutarnjem redu, odnosno da sve koeficijente usklade po svim razinama, da objedinjavaju postupke javne nabave i općenito upravljačke procese kao što su računovodstvo i marketing u javnim ustanovama jer kada bi imali takvu situaciju onda bi omjer između onih stručnih i onih ostalih o kojem smo govorili prije par sati u Hrvatskom saboru bio značajno drugačiji u odnosu na one koji su stručni. Evo zahvaljujem.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče. Kolega Kristić, dobro ste primijetili i podržavam ovaj vaš prijedlog da svi oni kojima su uočene nepravilnosti jer inače izvješće ne bi ni imalo smisla da dođu pred ovo tijelo i da kažu nama narodnim zastupnicima tj. cijeloj javnosti o čemu se radi i koji su to krimeni, na koji način će se to ispraviti. Jer ovako ona stara poslovica vrijedi da svake godine tresemo u biti praznu slamu. Ovdje se radi o ogromnom novcu, kao što su svi uočili, ne samo vi nego svi prije vas koji su stručno govorili i koji dolaze iz te branše. A sad pogledajte da je taj novac usmjeren u nešto što imamo mi na svim teritorijima u vašem Dubrovniku koliko imamo kulturnih manifestacija pa da idemo prema Slavoniji ili recimo u mom Sinju na koji sam ja ponosan na Sinjsku alku da je promovirat onako kako treba. Jer ono što je kazao '90. godine prvi hrvatski predsjednik dr. Franjo Tuđman ono što simbolizira Sinjska alka simbolizira opstojnost hrvatskog čovjeka na ovim prostorima 300 godina tradicije. Da mi ulažemo u nešto sasvim minorno u ono što bi trebalo i što ulažemo ono što nama očito donosi probleme kao društvu, netransparentnost. A ulagajući u takve institucije kao što je Sinjska alka koja ima i vjersku dimenziju, koja ima kulturnu, koja ima tradicijsku vrijednost to bi jedan turistički potencijal s kojim bi bili na ponos cijelom hrvatskom narodu. Zbog toga pod hitno treba ovaj novac koji curi kroz raznorazne kako sam kazao lokalne šerife u kulturi da treba pod hitno prekinuti curenje, treba zakonske izmjene, treba poslušati ljude iz revizije koji rade svoj posao. I mi ćemo biti kao što su ovi prije nas i jedni drugi bili odgovorni dosadašnje sve Vlade, ne samo ova prethodna, i mi ćemo preuzeti dio odgovornosti. Zbog toga vas podržavam s ovim stavom da MOST nezavisnih lista treba hitno krenuti u ovo da se ostvari u stvarnosti a ne da ostane na trešnji prazne slame. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi glavni državni revizor gospodin Ivan Klešić ne želi završnu riječ. Dakle, time zaključujem raspravu. O ovoj točki glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Sada bismo prešli na glasovanje o točkama koje smo odradilo. Najprije Izvješće o obavljanoj financijskoj reviziji javnih ustanova u kulturi. Podnositelji izvješća je Državni ured za reviziju. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak prihvaća se Izvješće o obavljenoj financijskoj reviziji javnih ustanova u kulturi. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. 118 glasova za, dakle utvrđujem da je jednoglasno donesen zaključak u tekstu podnositelja.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o strateškim investicijskim projektima Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 3 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandman je podnio Klub zastupnika MOST-a i Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnika predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Evo želi. Pozivam predstavnika predlagatelja uvaženog ministra gospodarstva Tomislava Panenića da obrazloži prijedlog, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo saborske zastupnice i zastupnici. Evo htio bih vas upoznati sa izmjenama zakona i sa konačnim prijedlogom. Znači ovako, Zakon o strateškim investicijskim projektima Republike Hrvatske stupio je na snagu 14. studenoga 2013. godine. Temeljni razlog donošenja zakona je bilo hitno pokretanje investicijskog ciklusa kao glavnog pokretača razvoja i razvoja hrvatskog gospodarstva. Zakonom se, ono što je bitno za naglasiti, skraćuju i znatno ubrzavaju procesi ishođenja ukupne dokumentacije neophodne za realizaciju samog projekta i pogotovo ako se označi od strateškog interesa onda dobije se dodatna prohodnost svih postupaka. Od početka primjene Zakona o strateškim investicijskim projektima proglašena su 4 javna projekta strateškim investicijskim projektima koja su ukupne vrijednosti oko cca 12 milijardi kuna. Ono što je bitno za reći da na listi strateških investicijskih projekata trenutno se nalazi 6 javnih, a isto tako i 6 privatnih investicijskih projekata i njihova vrijednost je negdje oko 4 milijarde kuna. Provedba zakona ona zapravo uključuje i ono što je bitan dio i radi čega danas i predlaže ovu izmjenu je aktivno … [[Govornik se ne razumije.]] donošenje odluka Povjerenstva za procjenu i utvrđivanje prijedloga strateških projekata. A isto to povjerenstvo osnovano je odlukom Vlade 18. prosinca 2013. godine. Trenutno mi imamo administrativnu provjeru za negdje oko 50 projekata, prijavljenih projekata koji čekaju 1. sjednicu sada povjerenstva da bi se uopće uvrstilo na listu strateških projekata. Prema tome i ove izmjene koje predlažemo one pomažu da se upravo poguraju ti projekti važećim zakonom ono što je bitno naglasiti zbog čega pristupamo ovoj izmjeni. Propisano je da je predsjednik povjerenstva po položaju potpredsjednik Vlade Republike Hrvatske nadležan za gospodarstvo i investicije. Međutim, evo kao što i ovaj uvaženi Dom zna, formiranjem nove Vlade nije predviđeno mjesto potpredsjednika u tome obliku kao niti mogućnost da potpredsjednik Vlade je ujedno nadležan i ujedno i ministar gospodarstva te stoga smatramo da je potrebno izmijeniti ovu odredbu i to na način da predsjednik povjerenstva bude po položaju potpredsjednik Vlade Republike Hrvatske. Nadalje, radi jasnijeg vođenja postupka poništenja Odluke o proglašenju strateškog projekta a za slučaj da to bude nužno odredbama u kojima se navodi Odluka o stavljanju izvan snage zamijeniti riječi odluka o poništenju. Zaključno, predlagatelj smatra da će se zakonom o izmjenama Zakona o strateškim investicijskim projektima Republike Hrvatske omogućiti nastavak rada i donošenje odluka Povjerenstva za procjenu i utvrđivanje prijedloga strateških objekata te proglašenje što većeg broja strateških investicijskih projekata. I da to sve skupa potakne investicije. Ja bi ovim putem zamolio da Hrvatski sabor ovaj prijedlog izmjena donese po hitnom postupku. Evo hvala lijepo.
Evo zahvaljujem uvaženom ministru. Odmah replika uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Ja bih samo zamolio, s obzirom da ste vi naglasili da su amandmane podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika MOST-a možda bi bilo dobro da ministar, da se ne čeka na sjednicu Vlade, … [[Upadica se ne čuje.]] samo malo, po Poslovniku o rada Vlade može, kolegice Antičević pustite me da kažem do kraja da znate o čemu, što želim reći. Dakle prošla Vlada je uvela odredbu da predlagatelj ne može na plenarnoj sjednici usvojit amandman, nego se mora čekati praktički sjednica Vlade jer Vlada mora usvojiti amandmane. Zbog toga sam se javio za riječ da kažem. A vi kolegice Antičević ako ste takav nostradamus pa znate što hoću reći onda ste vi to trebali reći.
Povreda Poslovnika uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
…/Govornica naknadno uključena… otvorena je rasprava. Ako bi sada došao predstavnik Vlade i suprotno, pa mi ovdje štitimo čitav, samo trenutak, čitavom pravnom poretku, pa i Poslovniku Vlade i našem Poslovniku. Najprije ću se osvrnuti i na to da, to je koliko ja znam takav Poslovnik i takva odredba nije stavljena van snage pa zato što se o tome mora odrediti Vlada. Pogledajte u Poslovniku. Ali drugo, ono što je ovdje važno ovdje kod naših rasprava kada se ovdje otvori rasprava, dakle otvorimo raspravu o prijedlogu i o amandmanima. U slučaju ovo što vi predlažete dakle neovisno o onom prvom dijelu što sam rekla, takav prijedlog, odnosno ti amandmani postali bi sastavni dio prijedloga, vladinog prijedloga. I tome se protivimo.
Evo zahvaljujem. … [[Upadica se ne čuje.]] Evo molim, u redu izvolite uvaženi ministre.
Hvala lijepo. Evo upoznat sa sam dva amandman koje imam. Jedan je amandman koji dolazi ispred saborskog Odbora za zakonodavstvo i drugi je Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Ja bih naglasio vezano za ovo da smo prvenstveno krenuli u izmjene ovoga zakona da može povjerenstvo kao takvo funkcionirati jer to je nešto što je da kažem prioritetno znači da uđemo upravo u to da se procedura ne zaustavlja. Sudjelujući na sjednici Odbora za zakonodavstvo upoznat sam i sa prijedlogom amandmana gdje je nastao jedan da kažem sitan propust koji je nomotehničke prirode gdje bi u biti izraz "odluka o stavljanju izvan snage" trebalo je zamijeniti riječima "odluka o poništenju" da se primijeni na cijelom tom zakonu gdje je bilo u članku 11.je propušteno načelnog te je amandman kao takav, slažem se s njim i mogu ga prihvatiti. A na ovaj drugi amandman koji je došao ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista on je da kažem predložen u smislu izmjena samoga zakona. Ono što bih ja naglasio ovdje da isto tako i moje ministarstvo, mi smo i razmatrali o tome, ali s obzirom na brzinu vezano za potrebe rada povjerenstva ali isto tako smo razmatrali i potrebne izmjene ovoga zakona neke cjelovite koje bi pokrenuli. Ja bi predložio da upravo i ovaj amandman da mi se stavi na znanje, ali da možda na njega ne moramo raspravljati ovdje pa da onda možemo ga u cjelovitoj raspravi kad budu izmjene da ga prihvatimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. … [[Upadica se ne čuje.]] Zahvaljujem uvaženom ministru. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ ispred Odbora za zakonodavstvo i ispred Odbora za gospodarstvo? Ako ne, evo ja otvaram raspravu. Prva se za raspravu javila uvažena kolegica Ingrid Antičević-Marinović ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege evo konačno ovdje na plenarnoj sjednici možemo raspravljati i o nekim aktima, prvim aktima koje je uputila Vlada. Naime, neki su se neslavno proveli pred našim odborima pa tako prvi zakonski prijedlog koji je nosi naziv, koji je pod brojem 2.prijedlog Zakona o uskrati isplate uvećanja plaća po osnovi ostvarenih godina radnog staža je povuče, drugi prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH nije prošao pred Odborom za Ustav, a ovaj o čemu mi danas raspravljamo, o kojemu mi danas raspravljamo prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o strateškim investicijama i projektima RH s konačnim prijedlogom zakona koji ima 4 članka uključujući ovaj zakon da zakon stupa na snagu 8 dana od dana objave u Narodnim novinama što je ustavna obveza, dvije trećine smo na inicijativu zastupnika SDP-a promijenili odnosno djelovali amandmanom na samom Odboru za zakonodavstvo. Dobro je da je povećani rad zastupnika u radnim tijelima međutim puno više smo očekivali od same Vlade, ne samo u prijedlozima i prije svega u sadržaju. HDZ i njegov predsjednik Karamarko u predizbornoj kampanji govorili su o katalogu poželjnih investicija, kojim će stranim i domaćim investitorima ponuditi ulaganje u brojne projekte u cijeloj Hrvatskoj s popisom troškova investicija, poticanja koji se nude i potrebnih dozvola kako bi se investitori od početka upoznali sa prednostima ulaganja u Hrvatsku. Nabrajali su se strateški projekti za razvoj čitave Hrvatske poput Pelješkog mosta, projekta navodnjavanja Slavonije, izgradnja željezničkih pruga, morskih, riječnih luka. Spektakularno najavljivanje, privlačenje investicija i realizacija više od 50 razvojno investicijskih projekata iz samog HDZ-ovog, ne govorim iz cijene koalicije nego iz samo HDZ-ovog kataloga od poljoprivredne proizvodnje, navodnjavanja, energetike, prometne infrastrukture, reindustrijalizacije, i što smo ono još rekli, da, digitalizacije. Evo što smo mi to dobili. Dobili smo u biti da reforma već u startu znači moja fotelja, moja reforma. Dakle mijenja se ono tko će na kojem mjestu, tko će na kojem mjestu sjediti. Naravno kada dođe nova garnitura da treba i to riješiti i to ne sporimo. Ali ono što je zabrinjavajuće i što zaista zabrinjava građane, dakle svaka vlast mora imati i povjerenje i svojih građana, na kraju krajeva koje je i dobila na izborima. Ali takvo jedno međusobno nepovjerenje dobra je kontrola i ona je zdrava ali ne može niti jedna vlast funkcionirati u koaliciji pa ni ako je sama stranka ako nema međusobnog povjerenja. Dakle ovdje se radi o jednom međusobnom nepovjerenju i zato sve ono što tako sporo ide, sporo ide upravo zbog toga i to je nešto što ozbiljno zabrinjava. Zbog toga je evo došlo i do toga da u članku 2., 3. ali evo to smo mi amandmanima ako ste pogledali amandmane Odbora za zakonodavstvo da se predvidjela izmjena članka 11. stavka 4. koji i dalje bi onda ostale u tekstu tog postojećeg zakona gdje se govori o stavljanju van snage, umjesto o poništenju kao što se sada možda i ispravno i predlaže. Dakle sadržajno i praktički ono o čemu se ovdje radi to je tko će činiti to povjerenstvo. I evo očito je da je tu nešto i aktivniji MOST koji nema gotovo ama baš nikakvog povjerenja u svog partnera, koalicijskog ili već kako se to naziva koalicija ili grupacija koja je na vlasti, suradnja nema povjerenja. I dobro je da nema MOST povjerenja u HDZ. To je svakako dobro, s jedne strane međutim s druge strane stvarno blokira se sam rad i brzina donošenja odluka. Vi u izvršnoj vlasti pa i ovdje mi pogotovo izvršna vlast mora svakodnevno donositi odluke. E sada u pogledu ovog amandmana koji je kod nas u klubu SDP-a izazvao dakle veliko zanimanje zato što cijenimo prije svega dobre namjere. Dobre namjere MOST-a kako čestite gospodarstvenike, bilo da oni nastupaju kao fizičke osobe ili pravne osobe zaposliti odnosno dati im ovakve, dati im ovakve poslove. Međutim, ono što mi ne možemo ići preko i dobro da je ministar ovako reagirao jer je u biti reagirao na sam sadržaj ali time i na sam Poslovnik. Po našem Poslovniku, mi se moramo držati i Poslovnika koji govori upravo o tome kako se amandmani podnose. Pa se kaže ako se konačnim prijedlogom zakona mijenja ili dopunjuje zakon amandmani se mogu podnositi samo na članke obuhvaćene predloženim izmjenama i dopunama, naravno i u sadržajnom obliku. Međutim MOST, predlagatelj je, klub, je savršeno mu je jasna ta odredba. E onda da bi se bilo u skladu tobože formalno u skladu sa tom normom onda se u taj članak 9. koji se mijenja inkorporira nešto što sadržajno tu ne pripada. A da to tome ne pripada ne treba biti veliki poznavatelj prava, dovoljno je da otvorite zakon i da članak 9. koji se mijenja a u kojem bi MOST intervenirao sa ovim amandmanom čije su namjere kažem zaista važne i o tome treba naknadno razmisliti. Članak 9. nosi naslov lista strateških projekata. I tu bi most reagirao svojim amandmanom da oni koji su osuđeni za određena kaznena djela ne mogu konkurirati. To ne može, to tu ne spada nego bi eventualno spadalo u članak 5. koji govori o kriterijima za odabir strateških projekata ili u članak 6. o postupku prijave projekata ili u samom sadržaju prijave jer već u tom, a to je članak br. 7. jer već sam sadržaj prijave u članku 7. postojeći zakon govori gdje moraju ti subjekti odnosno zainteresirani investitor dati detaljni profil društva, potvrdu da je ispunio obvezu plaćanja dospjelih poreznih obveza, zdravstveno osiguranje, dakle sve ono što je do sada mu se nametala kao obveza. Prema tome, to jedino može spadati upravo pod članak 5., 6. ili 7. Dakle, cijenjeni zastupnici iz kluba MOST-a dakle promašili su ne samo članak nego i čitavu glavu jer Glava 2. govori o kriterijima i postupcima prijavama strateških projekata a ono što se mijenja to je postupak procjene odabira, pripreme i provedbe strateških projekata kada je taj projekt, dakle kada je sama realizacija toga već daleko uznapredovala. Međutim, kako se radi o važnoj inicijativi i o kojoj ministar govori da bi o tome trebalo voditi računa onda bi u odnosu na ovaj prijedlog MOST-a trebalo voditi računa da je, da u ovom amandmanu imamo nabrojena neka kaznena djela koja se kolokvijalno tako zovu. I negdje su nabrojene samo Glave a negdje zaista naziv tog kaznenog djela. I to sve u istoj razini. Pa evo primjerice imamo kaže tko je osuđen za kazneno djelo protiv okoliša. Ne postoji kazneno djelo protiv okoliša, postoji kaznena glava, glava 20. koja govori o kaznenim djelima protiv okoliša pa imate tamo čitav niz onda kaznenih djela kao recimo neovlašteno ili protupravno odlaganje radioaktivnih tvari što je najveća opasnost koja uopće nije ovdje uvrštena. Dakle, ne vidi se kojim je sistemom i redom, dakle uvrštena su određena kaznena djela protiv kojih mi u klubu SDP-a nemamo ništa protiv da se ona ne uvrste u taj katalog. Međutim, začuđuje zašto su neka neopravdano izostavljena kao recimo članak 246. koji je temeljno kazneno i vrhunsko djelo, teže kazneno djelo u gospodarskom poslovanju, a to je zlouporaba povjerenja u gospodarskom poslovanju iz članka 246. ali jednako tako i zlouporaba povjerenja kada to čini fizička osoba iz članka 240. Zatim gdje je tu kazneno djelo, također vrlo opasno iz članka 265. a to je kazneno djelo pranja novca ili zlouporaba subvencije prava iz članka 258. a govorim zato što je Hrvatska opterećena sivom brojkom te vrste kriminaliteta. Zatim prouzročenje stečaja. Ovo govorim samo radi toga kad se bude pripremalo to da se vodi računa, dakle i o težini kaznenih djela. Međutim, jednako tako za nas nije svaki investitor koji može imati, što se tiče ovoga biti besprijekorno čist, ali koji ne plaća radnike, ne plaća socijalno, mirovinsko osiguranje. Što će nam takav investitor? Prema tome, povreda prava isto tako iz kaznenih djela, prava na, koja govore o pravu radnika, povreda prava na rad, neisplata plaće, zlostavljanje na radu to su također teška kaznena djela, a jednako tako kaznena djela protiv opće sigurnosti. Recimo kod građenja gdje se ruše kuće, gdje se velika šteta može prouzročiti. Dakle, treba malo pogledati i to. Naravno da je sigurno predlagati, mi sad ne možemo, ne znamo što je predlagatelj mislio, koje su pravomoćno osuđene osobe. Ali nije se spomenula rehabilitacija ona se i doista i podrazumijeva. Međutim, mi kod svih zakona gdje imam upravo taksativno nabrojena kaznena djela za koje određene osobe bile fizički ili pravne ne mogu konkurirati ili obavljati određene poslove izričito je navedeno, a dok nije nastupila rehabilitacija. Dakle, evo vodeći računa o tome vidi se da je ovo podneseno u skladu sa našim Poslovnikom i da su nabrojene ove, sva kaznena djela po njihovoj težini mogli i prihvatiti. Ali vjerujem da će do toga doći. Međutim, nešto što zabrinjava je, dakle sve domaće i fizičke i pravne osobe lako je provjeriti i to tako u prijedlogu i stoji. Međutim, imamo problema sa stranim investitorima. I uz najbolju namjeru što se može dogoditi, dakle strani investitor mi ne znamo odakle su ili ako nemaju slične mogućnosti davanja kaznenih podataka pogotovo stranim zemljama ili ondje u zemljama gdje ulažu i gdje nemaju sjedište kako će oni dokazati svoju nekažnjivost. Ovdje predlagatelj iz MOST-a predlaže da on ode kod bilježnika ili kod notara već i da on potpiše sam sebi da on nije kazneno odgovarao. To može biti istina, a i ne mora. u tom trenutku mi stavljamo domaće investitore koji su pod povećanom lupom ovo još prije svega bili bi sretni da i bilo koga nađemo sad još koji mora proći sve ove kriterije što pozdravljamo. Doći će u nepovoljniju, a koji su i inače u nepovoljnijoj poziciji u odnosu na strane investitore koje ne možemo uopće kontrolirati po mnogim stvarima ni ekonomskim parametrima, a kamoli ovim kazneno-pravnim. Ne razmeću se druge zemlje kao mi davanjem podataka iz kaznene evidencije stranim državljanima. Pa prema tako cijeneći vašu najbolju namjeru može se dogoditi da domaće kažnjavamo, a strane na ovakav način rehabilitiramo. Zbog toga klub SDP-a ne može ovaj amandman podržati. Prema tome, ali ufamo se i gospodine ministre u vas ovo što ste malo prije rekli, da ste već ocijenili dobrim dijelom ovako samo jednom rečenicom ono o čemu sam ja govorila u ime kluba na samom početku u pogledu ovih formalnih nedostataka u pogledu amandmana. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. U svom izlaganju kolegica je kazala da u biti veći dio je svoga govorila o odnosima MOST-a, znači van teme, možda ste u tom trenutku trebali čak i iskoristiti poslovničke mogućnosti. Ali hvala vam lijepa za preveliku brigu oko MOST-a i stanju s MOST-om i Domoljubnom koalicijom u suradnji. Mi se nadamo iskreno što je ona kazala da su dvije trećine prijedloga ispred SDP-a i to je lijepo što nadopunjujete naše greške i šta govorite o našim greškama. Međutim, ne možete govoriti o nekom povjerenju ili nepovjerenju MOST i Domoljubne koalicije. MOST vam neće biti priljepak ničiji. Možda bi SDP-u puno bilo lakše raditi sa njihovim priljepcima, međutim MOST ovdje je jasan reformama koje ste i vi tako brzo u to vrijeme pregovora potpisala pa se nadam da ćete nastaviti ovim radom, a poglavito se slažem sa vama u ovome dijelu da ne treba letiti i davati prednost stranim investitorima i hvala vam na tome. Međutim, molim vas nemojte previše MOST podcjenjivati ni precjenjivati ni koaliciju, jer je jasno ono što ste vi potpisali, potpisala je i Domoljubna koalicija i očekujemo da ćete biti na tome tragu u budućem radu zbog dobrobiti ove države. Jer nažalost žao nam je što niste u protekle 4 godine ovo sve promijenili i u boljem smjeru napravili. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Temeljem ovog zakona u planu su možete vidjeti na svim stranicama koje su to strateške investicije. Međutim HDZ, ne vi nego HDZ posebno, ne znam da li ste se dogovorili ali očito i niste, je rekao da će od toga odustati. Ali pustimo to sad sa strane. Vi kad kažete ne možete vi to govoriti. Moja je dužnost da govorim a vi se s time ne morate slagati ali ja se uglavnom slažem s onim što ste vi rekli da ćete vi HDZ kontrolirati. I njih treba kontrolirati. Ja vjerujem da to nije ni lako. Međutim, ono što želim reći i uopće ne odmažući niti želim biti cinična nego da se stvara zaista dojam da u tome u vašoj želji da ih kontrolirate i to oni moraju biti na to spremni ali očito pružaju određeni otpor ili negdje iza strane kad se dogovorite opet izađu s nečim i zato to stvarno se stvara dojam da to ide presporo. Pa evo vidite mi se ovdje svo ovo vrijeme zabavljamo s nečim što je radila prošla Vlada. I s pravom govorite što smo mogli i prije odlučiti o tome, ali onda bi se još više pokazalo da vi nemate nikakvih gotovo zakonskih prijedloga. Govorim, imali ste tri prijedloga i jedan povučen, drugi nije prošao na Odboru za Ustav i ovaj treći SDP ga promijenio u dvije trećine na Odboru za zakonodavstvo. A ne mislim da ste vi krivi za to.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice ja sam ustvari mislio da ćete vi iskoristiti ovu točku dnevnog reda i izmjene ovog zakona da u ime kluba SDP-a iznesete koliko je to strateških investicija pokrenuto po postojećem zakonu, budući da je on od 30.12. čini mi se počeo važiti. No, vi ste ovdje govorili o tome da je Domoljubna koalicija obećavala određene investicije, određene projekte u predizbornoj kampanji. Pa evo ja vam sada pružam priliku da vi ustvari nabrojite nekoliko strateških investicija koje je ovaj zakon uspio donijeti u Hrvatsku državu jer ja se nekako ne mogu baš nijedne posebno sjetiti. Ono što ja očekujem da će ovaj zakon doživjeti malo jače promjene, da će se on malo jače pročešljati jer ovakav kakav je donijet u principu nije niti mogao ništa posebno donijeti. Kao što kaže jedan ekonomski analitičar za ovaj zakon kad je o njemu bila rasprava Zakon o strateškim investicijama predstavlja ad hoc intervenciju ekonomske vlasti u ekonomski sustav i alokaciju investicija privatnog i javnog sektora koji ne može imati pozitivan učinak na održivi ekonomski rast i zapošljavanje. Ono što je najveća primjedba u principu je da u ovom zakonu važećem postojećem je totalno zanemaren regionalni razvoj, ravnomjerni razvoj Hrvatske i da u njemu nije predviđeno da se pomaže krajevima Hrvatske koji dakle su u malo slabijem rastu gospodarstva i koji imaju slabije investicije. Pa evo pružam vam priliku da nam malo možda pojasnite u ovom dijelu kad ste već govorili o Domoljubnoj koaliciji i programima koji su to strateški projekti koji su proizašli iz ovog zakona.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Mene čudi da vi kao pripadnik vladajuće koalicije niste niti pročitali, a kamoli da imate nešto novo. Možda ste samo pročitali od čega se odustaje. Preko 2 milijarde eura investicija, a možete to pogledati na stranicama strateški investicijski projekti RH pa ćete lijepo vidjeti koji su sve to projekti. Meni bi trebalo jedno 7, 8 minuta da vam čitam to. Ali za HDZ, da je MOST kao i vi oni ne bi imali nikakvih problema, da.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Željko Glasnović.
Poštovani predsjedniče mi 4 godine slušamo dimne zavjese o nekakvom razvoju, investicijama itd. Ja ću vam pročitati neutralne izvještaje zemlje koja je druga po veličini investicija ovdje već od '93. godine i što su oni napisali, ovo je kraj '15. godine, ustvari prije izbora bih rekao. Evo ovako, mnogi najavljivani projekti još uopće nisu pripremljeni, birokratske prepreke izazivaju kašnjenja. U nekim slučajevima je i financiranje upitno budući da državne tvrtke kao izvoditelji ne mogu bez državnih garancija dobivati financijska sredstva. I dalje, porezna tijela pokušavaju povećati poreznu disciplinu budući da udio sive ekonomije u BDP-u iznosi 30%. No porezni inspektori koji nisu uvijek dobro obučeni i s ponekad upitnim sredstvima postupaju u odnosu na poduzetnike. Kakva je to pravna sigurnost koju mi čekamo od '95. godine? I dalje, snažna potreba za reformama postoji i nadalje i u administrativnom području, zemljišne knjige, postupci izdavanja suglasnosti, suradnja upravnih tijela u borbi protiv korupcije u pravosuđu, predugo trajanje postupaka, primjena prava … [[Govornik se ne razumije.]] mnogo državnih tvrtki te u radnom pravu i školskom sustavu. To znači tu nema pravne sigurnosti niti je bilo. Ako treba 64 tjedna za građevinske dozvole, ako su Hrvati izvana totalno isključeni iz ekonomskog i društvenog razvoja i treba im tri godine za državljanstvo. Bez pravne sigurnosti nema uopće nikakve investicije, to je samo varka i dimna zavjesa. Tu se piše Ustav i zakoni izgleda u olovci gdje se briše svaki dan, to nitko ne može tumačiti. Nijedna država neće investirati u ovakvoj pravnoj kaljuži. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Sve ovo kolega što ste govorili nažalost je istina i opterećuje Hrvatsku od samog njezinog osnutka. S tim dakle što je temeljno dakle ne samo uređenje zemljišnih knjiga što je baza nego isto tako i efikasna javna uprava gdje se govori o tome koliko ih ima. Dakle, ja bih ovdje iskoristila svoju repliku da vam kažem da više, dakle uvijek netko nekoga i na neki način se zaposlio gdje zaista treba prekinuti s time i vidjeti koji ljudi u javnoj upravi udovoljavaju, su servis građanima a koji to nisu i ne mogu biti. Tima bi se čelnici morali zahvaliti i prepustiti to mjesto nekome drugome, a to će biti moguće jedino ako i njihov rad bude mjerljiv. Naravno da te kriterije mjerila nije lako napraviti, ali već su bili od nekih naših kolega koji su bili u prošlom sazivu neki pokušaji i to treba iskoristiti. Međutim, da se Hrvatska u prošlom periodu, u prošlom razdoblju popravila to ćete vidjeti upravo i na stranicama svjetske banke Doing Business in Croatia pa ćete vidjeti sa koliko se postotnih poena popravila i koliko je lakše obavljati posao u Hrvatskoj. Međutim, jednako tako treba reći da investicije da bi netko došao, mi smo imali i takvih investitora koji dođu u Hrvatsku gdje bi oni nešto što je protivno svim mogućim i planovima, i zaštiti prirode i okolice. Stoji na mjestu vaša primjedba da mnogi ozbiljni investitori odustaju, pa i zbog korupcije prije svega na lokalnoj razini i tu bi trebalo itekako stvari poboljšati u tom smislu. Dakle mi imamo u ocjeni kod Transparency Internationala gdje se upravo daje sada akcent koliko se Hrvatska poboljšala u tom smislu transparentnije države i manje opterećene korupcije dok na lokalnim razinama nekim još uvijek to je veliki problem.
Zahvaljujem. Slijedeći u raspravi je ispred Kluba zastupnika SDSS-a i Reformista uvaženi zastupnik Radimir Čačić. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, uvaženi potpredsjedniče najprije ovo što je izrečeno a sa čim se složila gospođa Ingrid Antičević je naravno u velikoj mjeri točno, a u replici, slušam već tu duže vrijeme tu priču ali nitko još nije jasno rekao jednu veliku istinu a to je da pod Doing Business smo skočili snažno, ali zato jer su promijenjeni kriteriji metodologije. Dakle ljudi ajmo se uozbiljit, prestanimo pričat bedastoće. Kad to veli pozicija čudim se da opozicija to ne odgovori. … [[Upadica se ne čuje.]] Ok, znači napisali ste. Dakle budimo iskreni mi se nismo pomaknuli skoro nikud, cijela ideja ovog zakona. Ja imam tu privilegiju ili sramotu da sam inzistirao da se taj zakon donese, postavio se temeljne odrednice, zamolio sam tada kao potpredsjednik Vlade za gospodarstvo jer smo tada još imali barem ideju da gospodarstvo treba koordinirat što čini mi se da se sad pomalo gubi opće kao misao, temeljene odrednice i gospođa Ana Brak je bila šef radne skupine koja je postavila cijeli koncept. Šta je bila ideja? Ideja je bila da zaista u jednoj pravnoj kaljuži, u jednom sustavu koji uopće objektivno govoreći ne funkcionira ne samo zbog korupcije, i zbog nesposobnosti, i zbog neznanja, u jednom sustavu u kojem su svi u stanju zaustaviti sve a nitko nije u stanju napraviti ništa. To je ona priča o općinama, županijama, ovlastima, preklapanju ovlasti. Dakle nije tu stvar toliko u novcu, tu je puno više stvar u tome da li se neke stvari mogu ili ne mogu realizirati. U takvoj jednoj situaciji sa osnovnom idejom da jedna zemlja kakva je Hrvatska relativno lako može prepoznati ne 50, pa čak ni 15 ali 5, 6, 7 ključnih stvari koje zavrjeđuju da se fokusiraju snage, da se drži oko, da se stvari realiziraju, da se ide sa … da se ne ide, da se ne čeka dok se cijeli sustav, valjda će se jednom sredit, desit će se i to jednom. Bit ćemo i mi Njemačka samo će trajati. Da u međuvremenu dajemo mogućnost da neke stvari energično i brzo rješavamo. Mi smo takav primjer imali. Da je tu bez sramote ali sa ponosom mogu reći takve … metode su primijenjene na autocestama. Ciljevi, rokovi, odgovorni ljudi šta sve treba mijenjati u zakonodavnom okviru, spekcijskom djelu, u tehničkim elementima. Dakle postoji cijeli spektar stvari koje je trebalo napraviti. To se htjelo ovdje napraviti. Nažalost zakon se razvodnio u demagogiji i politici. Od njega nije ostalo ništa suvislo i to je žalosno, i to nije dobro. Da li uopće ima smisla ga vraćati to je pitanje? Jel da sve funkcionira kako treba, nama to ne bi trebalo. Zakon ne treba, on je samo znak da stvari ne funkcioniraju, a ne da funkcioniraju. Veli Ingrid 2 milijarde, pa 2 milijarde ničega, nula, 2 milijarde kakvih eura, nula, nažalost nula. Pišu 2 milijarde ali nema ni jednog, ne da nije realiziran, nije ni započet u realizaciji. Skup različitih okolnosti je doveo do toga da ovaj zakon nažalost, mi smo sad, mi mijenjamo formu, pa ovo što mijenjamo je ništa, to nije ovlast ovoga, nego onoga pri čemu se sramotimo zbog činjenice da nemamo uopće potpredsjednika za gospodarstva što je samo po sebi dužna činjenica. Jer ako netko misli da ministarstva gospodarstva sama po sebi funkcioniraju, čak i u svemiru postoje neke sile koje koordiniraju priču. A u Vladi ta nada da će svaki po sebi doći do rješenja neće funkcionirati. Dakle desilo se nešto dobro, evo, tu je gospođa Anka Mrak, desilo se nešto dobro, Zakon o prostornom uređenju, Zakon o gradnji i Zakon o građevinskoj inspekciji. Usput budi rečeno kada spominjem inspekciju umjesto da smo objedinili sustav, učinili ga nezavisnim mi smo ga ubili. Zbog malih, partikularnih, političkih i osobnih interesa pojedinih ministara i stranaka. Sramotno i tužno. Ali ovdje govorim o ova tri zakona. Ta tri zakona, ovo sam spomenuo inspekcija jer je važna tema, doći će i do toga jednom. Ali ovdje kada govorimo o ta tri zakona, oni u najvećoj mjeri uz neke detalje su neke stvari promijenili. Nema više lokacijskih dozvola osim kod 5 izuzetaka, bitno vremenski troškovno rasterećenje, određene teme po novom zakonu mogu biti dignute na nacionalnu razinu po pitanju prostornog planiranja pa se ne odlučuju na nižem redu što je jako važno i to je direktno vezano na temu Zakona o strateškim investicijama, dakle u tom smislu ga čini djelomično nepotrebnim. Najvažnije u tim zakonima je uvođenje e-dozvola koje je Ministarstvo na nečemu što sam pokrenuo svojevremeno kao župan u Varaždinskoj županiji pa je pilot projekt napravljen u Varaždinskoj županiji a čini mi se da sada se već implementira i šire, dakle to je jako važno, to je jako važno. Napravljeni su neki pozitivni pomaci. U tom smislu se smanjuje nužnost postojanja Zakona o strateškim investicijama. Ali ako se ipak odlučimo da ga imamo onda on mora biti vrlo kratak, vrlo jednostavan sa svim ovim bedastoćama operativne skupine, ne znam te zadužili te povjerenstva, dajte ljudi. Ovdje se mora znati da potpredsjednik Vlade za gospodarstvo ima oko na tih 3 ili 5 projekata dnevno, resorni ministar dnevno, nikakvi činovnici, nikakvi tajnici, nikakvi ovlaštenici jer su to takvi projekti. To jer su projekti koje moraju biti reda veličine 700, 800, milijardu eura, tu država, to su ti strateški projekti. A ne, ne znam, ne, tu ovo što tu piše u ovim, mislim to je smiješno. To je smiješno. Smiješno i nesposobno. I nemojmo to raditi, nemojmo sramotiti Hrvatsku državu. Svatko zna tražiti alibije za izostanak rezultata. To zna svatko ali dati rezultat zna malo njih. Ovo je trebao biti jedan instrument za dati rezultat. Rezultat se nije desio. Zato plediram, ne ulazeći u to tko će to biti u većini, sasvim svejedno, da Vlada ozbiljno razmotri temu, ako želi zadržati taj zakon da ga učini puno djelotvornijim i da u jednom vrlo kratkom roku veli kojih je to nekoliko strateških investicija o kojima ćemo se mi sutra razgovarati, tko za njih odgovara i u kojem roku će biti realizirane. Nažalost ovog trenutka i ono malo što smo izmrcvarili, nekako ne završili, ne u smislu završili, ne završili, daleko završili, nego nismo još ni počeli fizički ali završili u proceduri ugovaranja Plomin C, milijardu eura, 1,5% na godišnjoj razini kroz 30 godina porast BDP-a, budžet, uravnoteženje bilance, da ne govorim sve ono što imam. Ekološki kvalitetan projekt bitno poboljšava, dvostruko poboljšava stanje na tom području kada izađe … [[Govornik se ne razumije.]] Ništa, … [[Govornik se ne razumije.]] ništa, da dalje ne nabrajam, samo 4 projekta su strateški ugovorena. O.K. nije napravljeno, nije napravljeno, nažalost. Ne ulazim u razloge, moglo je biti, nije. Jedan dio razloga zašto nije je bio strah od donošenja odluke. To je najgore. Šta je izvršna vlast? Izvršna vlast je sustav za donošenje odluka. Da bi se donijele odluke ljudi još jedanputa, ako niste bedak pa donosite odluke a da o ni o čemu ne vodite računa je potrebno znanje, znanje daje samopouzdanje i onda donosite odluke. Ako nemate znanja, nemate ni samopouzdanja, glumite da ste ministri, glumite da ste vlada a rezultati su nula. To se ne odnosi na prošlu Vladu samo. To se odnosi na shvaćanje izvršne vlasti u ovoj zemlji kroz 25 godina u velikoj mjeri. Možemo se samo nadati iako nikakvih razloga da se nadamo nemamo da će ova buduća Vlada biti bolja jer za sada nemamo nikakvog razloga za Vladu jer ništa nemamo pred sobom. Daj Bože da bude drukčije. Donosimo ljudi odluke. Ne donošenje odluka je put u propast. Odluke mogu ponekad biti, nikada nisu savršene, mogu biti djelomično i krive. Ali moraju, ali se moraju ispravljati, moraju se donositi. Zato je ovaj zakon važan i kao poruka i u svojoj primjeni i plediram na Vladu da to na taj način razumije i na taj način primijeni. Ja vam sad tu naravno neću sve ovo čitati, nema ni smisla ali može govoriti tko god šta hoće. Od ovog zakona mi nismo imali ništa, napravljeno nije ništa i taj zakon se pokazao do sada kao potpuno beskoristan. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Čačić, slažem se s vama potpuno. Od ovog zakona nije bilo nikakve koristi i nikakve štete. Ništa taj zakon ništa nije napravio u smislu poticanja investiranja. Dok sam se pripremao za kasniju raspravu pročitao sam svoje rasprave u prvom i drugom čitanju zakona, sebi potpisao što sam rekao i tada. Nama ovakav zakon ne služi, ovakav. Pitanje je da li uopće i treba zakon koji na ovaj način regulira problematiku. To je mogla Vlada svojom uredbom propisati postupanje potpredsjednika Vlade i ministara u pojedinim slučajevima. Ono što je taj zakon dobro imao to je u uvodnom obrazloženju u kojemu je popisao čime se 16 zakona koji su stvarna barijera investicijama u Hrvatskoj, brzoj realizaciji investicija. I rekli ste, slažem se tu je gospođa anka Mrak Taritaš sa tri, odnosno sa dva zakona popravila na određeni način ubrzala proceduru iako i tu još ima tu sam govorio i tu još ima mogućnosti da se pojednostavni i u tom sektoru. Ali potrebno je mijenjati Zakon o pomorskom dobru, Zakon o šumama, Zakon o vodama, Zakon o upravljanju državnom imovinom, Zakon o turističkom zemljištu. Ne znam zašto se na tom zakonu ništa nije napravilo. To su temeljni zakoni koji sprječavaju brže ulaganje i brže investicije u Hrvatsku. Ja i sugeriram ministru i Vladi da ovakav zakon ste umjesto ove izmjene mogli slobodno staviti van snage, ništa se u Hrvatskoj ne bi promijenilo s temelja ubrzavanja investicija. Treba ili ići na kvalitetan zakon ili ono što ja, na čemu ja inzistiram uđimo u tih 15-tak zakona za koje znamo da reguliraju problematiku koja ograničava brzinu ulaganja u Hrvatsku. To su zakoni lex speciallis na kojima bi trebalo intervenirati i slažem se sa vama ovakav kakav je okljaštren, koji je u stvari jedan postupovnik ponašanja dijela Vlade i resornih ministarstava. Kad se pojavi određeni projekt ničim ne može rodit dobrim i to je evo, ali o tome ću kasnije kad budem u pojedinačnoj raspravi.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa. Repliku koristim kao oblik rasprave. Dakle, kolega Čačić je sasvim u pravu i to iz dva razloga. Ovo je zakon koji je donesen iz nužde, zakon iz nužde i on je protiv sustava. Izuzetak je čak iz sustava i kad bi mi imali popis projekata strateških ja bih uvijek digao ruku u zrak. Dakle, znamo za što će odgovarat Vlada izvan sustava i onda ćemo znati koji čovjek će odgovarati za sustav. I još jedan razlog koji je bio za raspravu, dobili smo na klupe amandman na ovaj prijedlog zakona Kluba zastupnika MOST-a jednostavno rečeno, želim upozoriti, dakle u amandmanu je sadržan normativni optimizam gdje bi se kroz normu borili protiv korupcije što je dobro, prihvatljivo, ideja je o.k. Ali da li je on sa ustavnog stajališta moguć da mi iz tržišne utakmice isključimo firme koje su netko od rukovodećih ljudi osuđen za kaznena djela koja se ovdje navode. Dakle, mi uvodimo sankcije, kaznene sankcije za firme koje bi se trebale natjecati po izuzetku Zakona o strateškim investicijama i na europskom tržištu ćemo tražiti da nam iz Bruxellesa, Beča, Bonna, Pariza ili nekog daju dokaz da nisu nikada ili nigdje sudjelovali u koruptivnim radnjama. Mi uvodimo novo pravilo za jedinstveno europsko tržište. Ja samo upozoravam nisam ja protiv toga da se borimo protiv korupcije, ali ne budimo naivni. Postoje državni fondovi za korumpiranje. Sjetimo se samo afere Lokid ili nekih drugih. Nisu to radile privatne firme. Još jedanput želim tu upozoriti. Zakon je izuzetak iz sustava, on je naša nužda, napravimo popis projekata koje ćemo podržati i kontrolirati iz Hrvatskog sabora i slažem se potpuno sa kolegom Čačićem on ima smisao da iziđemo iz blokada koji se nalaze u bezbroj zakona. A amandman sasvim sigurno će otežati realizaciju strateških projekata. Nisam protiv borbe, protiv korupcije [[Upadica Tepeš: Vrijeme.]] ali vodimo brigu šta želimo postići. Hvala lijepa. Ispričavam se.
Ništa, ništa. Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Radimir Čačić.
I ovo što je rekao i kolega Bačić i kolega Leko tako je, ne mislim mi znamo o čemu govorimo budimo iskreni. Neki ljudi ponekad u ovom Saboru znaju o čemu govore ne često, ali dešava se. Dakle, to je lex speciallis, to je kirurški nož koji se primjenjuje kad se primjenjuje ako su okolnosti kakve jesu. Treba procijeniti da ili ne, a sustav u cjelini treba ozdravljivati. Ovaj amandman MOST-a pokazuje nešto što je i dovelo do toga da ovaj recimo zakon uopće nije zaživio jer je bilo nekih stranaka i neću sad spominjati kojih i nekih koji su smatrali da bi trebalo ovo, ovo, ovo, ovo e pa ovo. Kad smo došli do šestotog ovog onda smo sve mogli baciti u koš. Ne? Policija je tu da goni lopove, ne'. Fala Bogu, ne'. Imamo represivni aparat. Ne treba se prenormirati ljudi. Osim toga ovakve stvari pa to svaki bedaček može eliminirati kao prepreku. Pa neće biti ova osoba nego će biti ona osoba. Kakav je to problem? Tu piše da prijava se neće smatrati urednom ukoliko zainteresiranom investitoru je netko bio negdje kažnjen. Pa neće biti ovaj nego će biti onaj, ne. Dakle, ljudi nemojmo se zavaravati da država može napredovati time što ćemo stvari prenormirati. Naprotiv, učinimo ih jednostavnim. A odgovornosti prebacujmo naravno onima koji su za njih dužni imati tu odgovornost. Ovdje je to država, ovdje je to izvršna vlast, to je na razini države i država, Vlada, predsjednik, ministri moraju odgovarati za odluke o tome. Evo, to je sve. Dakle, slažem se sa kolegama i podržavam da na taj način pristupamo ovom problemu.
Zahvaljujem. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Čačić mislim da kad svi trezveno razmislimo ovakvi zakoni su obično rezultat ne vlastite nemoći pred nefunkcioniranjem sustava. Jer da funkcionira sustav onda u principu uopće ne bi trebalo. Ali s obzirom da ću puno o nekim stvarima govoriti u pojedinačnoj raspravi dotaknuo bih se samo jedne stvari, a to je Državni inspektorat. Kad su određeni ministri mislili da će imati moć ako budu imali inspekciju u rukama i onda su to sve rastepli na o-ho-ho pa na kraju je žalosno danas vidjeti što rade carinici, što rade neki drugi itd. Carinici se bave sa turističkim pristojbama itd. Međutim, ima još nešto što je tragičnije a o čemu ovdje nitko ne govori a sustav koji uopće ne funkcionira. Dakle, mi smo upravno državu podijelili na 5 regija. Odredili smo 5 centara koji ne postoje po nijednom zakonu ustrojstva Republike Hrvatske. Ali nekom je bilo zgodno reći to će biti u Zagrebu, to će biti u Osijeku, to će biti u Rijeci, to će biti u Splitu i tako su vam formirani nekakvi područni uredi od Porezne uprave pa ne znam i dalje. Međutim, to nažalost nije profunkcioniralo. I sad mi možemo donijeti ne znam ovakav i onakav zakon i kažemo da to treba napraviti recimo Područni ured u Osijeku. A taj područni ured ne funkcionira. Ali to nije samo u financijama, to je i u graditeljstvu i u nizu drugih. Dakle, podijelili smo državu na nešto na što država nije podijeljena, ne znam temeljem čega. Ili je to bila prethodnica za nešto drugo. I zato nije čudo što nažalost u Hrvatskoj ima hrpa ovakvih zakona. A samo trebamo pogledati kako nas gledaju drugi i malo zatomiti vlastiti ego i te kritike samo ubaciti u primjenu zakona koji već postoji jer zakoni su napravljeni i onda nećemo trebati razgovarati o ovom. Jer pogledajte mi smo donijeli zakon, on je na snazi 2,5 godine, koju smo investiciju napravili po ovom zakonu? Nijednu!
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Radimir Čačić. Izvolite.
Naime kao i kod puno drugih stvari mi smo nažalost još uvijek u fazi da nam se država pretvorila u skup, mi nismo sustav nego smo skup. Razlika je naravno ovdje imamo točkice, a ovdje imamo silinu koja ima pamet koja je vodi. I ovo recimo oko tih regionalnih centara je jedan pokazatelj toga. Da smo imali jasnu ideju što hoćemo, kud idemo, da u cjelini i dubinski i horizontalno vodimo sustav to bi imalo smisla ili ne bi ali netko se može složiti, a netko ne, ali mi smo rješavali stvari parcijalno. A parcijalno rješenje dovodi do ovakvih problema i u ovom zakonu i u ovome. Kod inspekcija međutim nije tako. Tamo je samo krivo, tu nema greške, tu je samo krivo. To je kriva ideja jer davanje ovlasti ministrima i ministrićima da se igraju vlasti kroz inspekcije otvara prostor korupcije, eliminira mogućnost kontrole tih istih ministara iz tih istih ministarstava. Jer kad vi imate nezavisno tijelo Državni inspektorat to je nešto sasvim drugo kao cjelina. A kad vi imate u svakom feudu da svatko ima svoju igračku onda imate ozbiljan problem. Ali to su te ozbiljne teme koje se neće riješiti od danas do sutra iako mislim da je sretna okolnost da polako postajemo njih svjesni. Na budućoj je Vladi, mi ćemo naravno konstruktivno kritizirati i doprinositi, ali na budućoj Vladi je da stvari pokuša mijenjati. Hvala.
Sljedeći za repliku je uvaženi zastupnik Andrija Mikulić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege pa htio bih reći evo imamo tri ministra, dva bivša, jednog sadašnjeg gospodarstva ovdje. Dakle, kolega Čačić vama zahvaljujem na čvrstoj borbi dok ste vi bili potpredsjednik Vlade i ministar niste dozvolili da se rasturi taj Državni inspektorat, jer ste shvatili što je to. Novi ministar to isto govori. Bojim se da ministra gospodarstva gospodina Vrdoljaka nitko nije ni pitao o tome. Ali ok, imali smo dakle jednu organizaciju državnu upravnu organizaciju, rekao sam u više navrata što je radila i koji su bili opisi poslova. Prema tome, lijepo ste rekli partikularni politički interesi nekih pojedinaca koji su mislili imam polugu pa ću ja s njom funkcionirati. Doveli su ljude nigdje. Da pričamo o smještaju tih ljudi kojih je bilo 1000 u sustavu? Da pričamo o automobilima? Da pričamo da ih u 100 kvadrata sjedi 25, itd., itd. I ovo ste lijepo rekli pa nije normalno da imate ministra kojeg njegov inspektor kontrolira. Pa nije ministar iznad zakona. Dakle, to je vrlo jednostavno. Ne znam zašto se ne gledaju iskustva zemalja u okruženju koja su dobra i kvalitetna. Nije to daleko, treba sjesti i otići par sto kilometara oko Hrvatske i vidjeti na koji način to funkcionira. A koliko je to bilo dobro ili kvalitetno reći ću vam jedan podatak, zadnji proračun je bio otprilike oko 120 milijuna kuna. Znate koliko je po osnovu inspekcija prema proračunu gurnuto? Preko milijardu kuna. Toliko oko efikasnosti sustava kojeg su neki namjerno rastočili na 6 lokacija da nema sustava kontrole.
Evo zahvaljujem. Određujem stanku do 15,00 sati.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI.]] Evo poštovane kolegice i kolege mi nastavljamo sa raspravom po klubovima. I sada će u ime kluba HDZ-a riječ uzeti uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, je novi saziv Sabora ali nažalost praksa je ista. Poslije tri sata poluprazna i više nego prazna sabornica a tema o kojoj bi trebali u svakom slučaju bez obzira što sadrži samo jednu tehničku promjenu zakona ali tema o kojoj bi trebalo itekako progovoriti u ovom visokom domu. Kad je donošen ovaj zakon onda su bila velika očekivanja. A mene u životu obično strah zakona koji imaju bombastične ovako naslove, međutim ovo je samo još od onih zakona koji su doneseni zbog toga što nije funkcionirao sustav. I umjesto da pokušamo izgraditi sustav da funkcionira mi smo donijeli zakon, pa smo dodatno neke stvari napravili i mislili smo da će nešto funkcionirati. Međutim, kad govorimo o investicijama i kad govorimo o konkurentnosti hrvatskog gospodarstva onda nekad treba kritički poslušati što drugi misle o vama. I Doing Business Report svjetske banke, ko ga malo analitički bolje pogleda možda se s nekim stvarima baš nećemo složiti da smo tako loše ali u principu kad pogledamo on jasno karakterizira što su problemi hrvatske bih rekao birokracije. Što je to što odvraća ljude da investiraju u RH? Dakle vi imate osnovna načela gdje netko želi doći investirati, dakle traži političku, pravnu i financijsku tj. poreznu stabilnost. Da li je Hrvatska kao zemlja koja nema sređene zemljišne knjige, koja vrlo često mijenja zakona pravno sigurna? Nije. Da li ako u četiri godine napravite preko 40 promjena poreznih zakona da li ste porezno stabilna i sigurna zemlja? Niste. Jer ako netko ulaže novca onda želi imati jasne kriterije po kojima će te novce sutra da li ponovno investirati ili na kraju krajeva ono što mu se zakonom daje mogućnost uzeti dobit i investirati u nešto drugo. Dakle toga nažalost u Hrvatskoj nema. Kad pogledate izvješće Vijeća za konkurentnost isto tako ćete doći do određenih spoznaja koje možete i gledati kroz ružičaste naočale koliko god hoćete, ali oni se promijenit neće. I kad sve to zanemarujete onda dođemo u poziciju danas gdje jesmo. Dakle politika je ta koja treba imati snage, volje i želje provesti reforme. I ako politika nema snage onda imamo situaciju kakvu imamo. Dakle mi imamo zakon koji je donesen prije 2,5 godine, koliko smo po njemu imali investicija u RH? Praktički ni jednu. Ovo što govorimo da je investiranu u Hrvatskoj dogodilo bi se i bez ovoga zakona jer ništa ovaj zakon i provedba ovog zakona nije potaknula. Ali zato kad kažemo da u ovom trenutku imao samo 18% vlasnika nekretnina, dakle zemljišta, stambenih objekata u RH u zemljišnim knjigama zavedeno putem OIB-a, OIB je jedini pravi identifikacijski znak da možete utvrditi čije je vlasništvo, najbolje vam govori koliko smo mi spremni za investicije i koliko smo spremni ponuditi nekome nešto. Hrvatska je u razdoblju od 2005. do 2009.uložila silne novce u prostorne planove i nema danas niti jedne jedinice lokalne samouprave koja je od one najmanje općinice do najvećeg Grada Zagreba koji nema prostorni plan. Dakle prostornim planom definirate uvjete života, prostornim planom definirate uvjete pod kojim ožete nešto graditi itd. Pa ako smo donijeli te prostorne planove na lokalnoj, županijskoj i državnoj razini onda se postavlja pitanje zašto nekome tko radi jedan ajde recimo normalan građevinski objekat bez nekakvih specijalnih uvjeta zaštite od onečišćenja, ovoga, ili onoga treba preko godinu ili dvije dana da dobije građevinsku dozvolu? Ako je prostornim planom točno propisano što se može, što se ne može, u kojim gabaritima, koliko pod zemljom, koliko nad zemljom. A to vam sve lijepo piše u Doing Business Reportu i tu smo po toj kategoriji ohoho visoko, tj. ili kad pogledate ovako sa začelja poprilično blizu kraju. I to su naši problemi. I kad je kolega Čačić danas govorio o nekim stvarima a ja kad sam se spremao za raspravu oko ovog zakona kluba ustvari u ime kluba sam samo želio na određen način pomoći ministru da sagleda neke stvari i da sam donese odluku u principu što treba napraviti. Jer ako imate 2,5 godine star zakon, ako cijela Europa ide u nekom smjeru a vi temeljem tog zakona praktički nemate nikakvu investiciju nego mnogi investitori i poduzetnici ali i putem nekakvih poticajnih mjera koje su išle preko Vlade, preko ovoga, preko onoga guraju neke vlastite stvari. Međutim gledajte, mi oko nekih krucijalnih energetskih objekata u RH dan danas nemamo jasan stav oćemo ih graditi ili ih nećemo graditi bez obzira što mi mislili o njima i o Plominu C, i o ovoj hidroelektrani, i onoj hidroelektrani naprosto ne moramo se mi slagati. Dakle netko može reći da je za Plomin C, netko će reći da je protiv i to je njegovo pravo. Ali ako Vlada iziđe sa projektom da je to jedan od najbitnijih investicijskih projekata. Ako Vlada digne cijenu struje 25% da bi HEP bio jedan od glavnih investitora u Republici Hrvatskoj generator gospodarskog oporavka Republike Hrvatske od toga se ništa ne dogodi, onda je logična stvar da Zakon o strateškim investicijama za takve stvari ne treba. Jer ako, … [[Govornik se ne razumije.]] HEP koja je državna tvrtka želi nešto investirati, ako dobije suglasnost od države i za zaduženje i sve živo, pa logična stvar da će sva ministarstva pa i jedinica lokalne samouprave koja se slaže sa time ili ne slaže poduzeti mjere da se omoguće da se ti papiri čim prije ishode. Međutim, to se ne događa. I sada se vraćam na onaj početak, to je stvar politike. I možemo mi donesti još 20 ovakvih zakona, možemo ih zvati kako god hoćemo. Međutim dok ne riješimo one sustavne stvari a to je reforma državne uprave, ukidanje birokratskih prepreka, stvaranje povoljnije investitorske klime u Republici Hrvatskoj mi investicije nažalost nećemo imati, investicije će ići negdje drugdje. Mi smo neki dan ovdje raspravljali o i obveznim mirovinskim fondovima, raspravljali smo i o izvješću Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Gledajte mi imamo definitivnih problema. Dakle, s jedne strane kada govorimo o konkurentnosti cijene rada, onda kažemo da je cijena rada u Hrvatskoj nekonkurentna zbog visokog poreznog opterećenja iako nije visoko porezno opterećenje nego opterećenje doprinosima. Dakle visoko je zdravstveni i mirovinski doprinos je prosječna hrvatska plaća kada uzmete ukupna davanja, nije opterećena ni nekakvih 8% sa porezom na dohodak. Dakle visoki su doprinosi. I sada kada uzmete koliko u tih doprinosa prikupite novaca, koliko se iz tih doprinosa zapravo trebalo platiti, onda dođete do deficita do deficita od 21 milijarde kuna. Toliki je minus mirovinskog i zdravstvenog sustava. I onda mi pričamo o konkurentnosti rada, skupi smo, ovakvi smo, onakvi smo a imamo tu situaciju. S jedne strane nam to opterećuje cijenu rada a s druge strane nam to diže deficit državnog proračuna, stvara nam i povećava javni dug i jedino rješenje za sve to skupa je nekoliko desetaka tisuća novih radnih mjesta. Jer vi niti problem zdravstvenog niti mirovinskog sustava ne možete riješiti nikako drugačije osim novog zapošljavanja. Jer zašto? Državni proračun vam je opterećen i naslonjen isključivo na potrošačke poreze. Proračun jedinica lokalne samouprave vam je, zapravo jedini i pravi prihod mu je prihod od zarade i prihod od, nije prihod od imovine ali komunalna naknada je praktički nekakva socijalistička … [[Govornik se ne razumije.]] poreza na imovinu. I vi kada pogledate vi praktički ni u jedno porezno područje ne možete ući da bi došli u poziciju da smanjite doprinose nego isključivo sa otvaranjem novih radnih mjesta. I tako se možemo vrtjeti u krug i možemo pričati koliko god hoćemo. Međutim, mislim da kada razgovaramo o ovim temama investicija pa i kada je bila rasprava o ovom zakonu možda je bilo različitih pogleda na neke stvari ali naprosto trebamo svi tražiti tu rješenje jer pogledajte i nakon 4 godine ove Vlade govorimo o istim problemima o kojima se govorilo i 2007. i 2008. znači da politika naprosto neke stvari nije napravila. I sada želim ovdje još nešto reći, ne želim braniti kolege iz MOST-a ali bilo mi je drago slušati danas kolegicu Ingrid Antičević kada je objašnjavala oko toga kako se ne mogu podnijeti amandmani. Imate ovdje jednu situaciju u Saboru koja će vjerojatno ući u anale a to je kada je bio amandman za izbor zastupnika u Hrvatski sabor. Mimo svih poslovnika, pravilnika itd., je izglasan. Ali što je najveća tragedija mi smo u izbore za saborske zastupnike u 2015. godini ušli po takvom zakonu koji je izglasan totalno suprotno od svih poslovnika. Prema tome nisu kolege iz MOST-a napravile takvu strašnu grešku što su pokušali umetnuti nešto. Ovo da kažem, nije mi ih namjera braniti nego naprosto jedna druga stvar iz ovoga svega je skupa bila da se jednako trebamo ponašati i razmišljati kada smo na vlasti i kada smo u oporbi jer problem je isti. Tako i kada govorimo o investicijama, dakle neću danas ništa drugačije govoriti nego što sam govorio kada sam bio oporbeni zastupnik. To su problemi koji ako ne pomognemo ministru Paneniću i Vladi da to riješi, to su problemi koji će sačekati one sljedeće. A mislim da naprosto nemamo niti vremena niti prava prema svojoj djeci, prije svega da dozvolimo još 4 godine da to sačeka nekog drugog. Zato gospodine ministre ovaj zakon ovako dosta zvuči jako snažno međutim pomoću njega ćemo vrlo teško napraviti, idemo natjerati sve institucije ove države, sva ministarstva i regionalnu i lokalnu samoupravu da počnemo raditi ono što treba raditi da se počnu natjecati da investitori dođu kod njih i onda ćemo napraviti pravu stvar. Klub HDZ-a će podržati ove izmjene zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo tri replike. Prva je uvaženog zastupnika Giovannia Sponza.
Evo poštovani kolega Šuker vi ste na samome početku izrekli da sustav ne funkcionira i vaša konstatacija baš u ničemu se ne razlikuje u odnosu na sve one koji su prije vas diskutirali u čemu se u potpunosti slažem a to napominjem iz razloga da konačno istina dolazi na vidjelo. Naime, posljednjih godina vladala je jedna nevjerojatna hajka gdje se građanima Republike Hrvatske bacao pijesak u oči i da se za sve optuživalo čelnike jedinice lokalne samouprave a dosadašnje sve rasprave ukazuju da je država ključni, glavni kočničar svega. I dobro je da smo se oko toga svi zajedno usuglasili. Istaknuli ste također da problem leži u propisima, u administrativnim mjerama koje koče gospodarski rast i razvoj. Svatko je iz svog kuta gledanja spominjao prijedlog rješenja i kojim putem moramo ići. Evo ja ću biti slobodan kazati da rješenje vidim u katalogu. U katalogu kojeg predlaže Vlada Republike Hrvatske, usvaja Sabor i Sabor ga jedini može mijenjati. A zašto spominjem katalog kao ključno rješenje? Jer ono obvezuje neovisno o odnosu snaga i unutar Sabora i unutar Vlade Republike Hrvatske, da se vrlo precizno navedu nositelji, da se navedu propisi koje trebamo mijenjati i ono što je ključno i što ste rekli vi na kraju u čemu se u potpunosti slažem. Mi smo na početku mandata. Ovo je trenutak da doista svi zajedno, jer je ova rasprava bila i konstruktivna, učinimo jedan politički zaokret i ovo je doista pravi trenutak da se podrže ovi projekti. Ali da se obavezno ono što sam rekao napravi katalog zbog transparentnosti da svi znaju koji su nam strateški projekti, jer mi smo proglasili strateškom investicijom, investicijom u visini od 150 milijuna kuna [[Upadica predsjednik: Hvala lijepo.]] To je malo veća benzinska pumpa.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Sponza, dakle počet ću sa ovim što ste rekli na kraju. Nekome je investicija od dva milijuna strateška investicija. Ako rješava njegov krucijalni problem i ako mu otvara prostor za neke druge investicije. Prema tome, nominalni iznos ne mora značiti da je nešto strateški. Strateški je nešto što za jednu malu jedinicu lokalne samouprave ili jedan kraj znači otvaranje prozora ili otvaranje … [[Govornik se ne razumije.]] da se nešto napravi. Dakle, to je ključno. Ono što sam rekao na početku sustav i kad govorimo o jedinicama lokalne samouprave, dakle imate puno jedinica lokalne samouprave koje su sjajno iskoristile europske fondove, koji su iskoristili sve mogućnosti da nešto naprave i da privuku investitora. Međutim, ono što je ključno jedinica lokalne samouprave ne može promijeniti generalnu klimu koja vlada u jednoj državi, a to je na žalost Hrvatska u ovom trenutku ima i nekakav negativni trend i mi se moramo složiti s tim ne da smo zbog metodologije napredovali za toliko i toliko mjesta, nego kad pogledamo unutra pojedine segmente po kojima se ocjenjuje da smo tu napredovali. I onda kad to prihvatimo zdravo za gotovo bez obzira da li bili u oporbi ili bili na vlasti onda ćemo krenut naprijed. Ali ako to nismo u stanju napraviti onda ćemo se na žalost kuburiti ovdje gdje jesmo. Netko će tu i tamo nešto iščupati jer ne možemo reći da mi već zadnjih 7, 8 godina nemamo u Hrvatskoj investicije za nekakvih 50, 60 milijardi. I onda se uvijek netko nađe tko je protiv ovoga, nego tko je protiv onoga, pa se odustane od ovoga, pa se odustane od onoga. Svi smo bili za LNG terminal na Krku, onda najedanput se pojave koji su protiv ovoga i protiv onoga. Mi se naprosto moramo odlučiti što hoćemo napraviti. Od turizma ne možemo živjeti. Isto tako moramo strateški vidjeti, ako ćemo i govorit o poljoprivredi, pa ne može se dogoditi da sad se 60 ili 50% svinja iz Hrvatske vozi na klanje u Mađarsku.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je ona uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Šuker, slažem se s vama da bi trebale imati istu identičnu raspravu kada se oporbeni ili vladajući zastupnik upravo na ovom zakonu i hoću reći da on po meni sve ono što je planirao riješiti, sve one investicije koje su se očekivale da će biti ubrzane njegovim donošenjem, a nisu se ostvarile danas držim otprilike isti stav, o tome identičan stav to je da ovaj zakon u ovakvom obliku nama nije potreban. On ne može ništa bitno riješiti ako se ne promijene osnovni zakoni koji usporavaju, onemogućavaju ili predstavljaju na određeni način prepreke ka bržem realizaciji samih projekata. No, ono što smo tada govorili a i što i sada želim istaknuti ako se ide u izmjenu zakona pravu sustavnu izmjenu zakona to je da ne prihvaćam činjenicu da bi taj novi zakon trebao smanjiti ovlasti jedinice lokalne samouprave. Naime, ovaj zakon je bio na tragu značajnog smanjivanja ovlasti jedinica lokalne samouprave i to upravo u dijelu kojim je Europska povelja jedinicama lokalne samouprave dala ogromne nadležnosti u dijelu koji se odnosi na prostorno uređenje i graditeljstvo na prostoru koji se nalazi na području pojedine jedinice lokalne samouprave. Prema tome, zakon koji ide ka ubrzavanju investicija ne treba s druge strane podrazumijevati smanjivanje ovlasti jedinica lokalne samouprave niti županija, niti gradova, niti općina. Ovdje se naime, ovim se zakonom išlo za tim da pojedinim investitorima ne trebaju detaljni urbanistički planovi, da ne trebaju urbanistički planovi uređenja što je bio po meni non sens zašto smo se, vi to dobro znate tome protivili i ne bi bilo dobro da se taj novi zakon koji bude planiran ide ka tome da se dosegnu te ovlasti i samostalnost jedinica lokalne i područne samouprave ovim zakonom mijenja.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bačiću, jedinice lokalne samouprave i država moraju biti partneri, a ne da netko nekome ili nešto naređuje. A ako mi idemo u sustav da zbog toga što mi želimo nešto napraviti, pa će tamo nama nekakav lokalni čelnik to smetati mi to trebamo eliminirati, onda radimo krivu stvar. Onda prenormiramo sustav, a kad prenormiramo sustav onda smo na kraju u bez zakonju. I to je ključni problem. Dakle, mi moramo napraviti sustav koji funkcionira, jer ako jedna jedinica lokalne samouprave u svojoj prostornoj dokumentaciji napisala i usvojila da na svom području može imati to, to, to, sve pobrojano od iskorištavanja prirodnih bogatstava do određenih industrijskih pogona, onda se držimo tog prostornog plana. Istovremeno ako to jedinica lokalne samouprave ne želi zašto bi joj to netko nametao. Pa uzmite sad slučaj ovih regionalnih odlagališta otpada. Dakle, Zagrebačka županija je napravila sve dokumente, sve studije utjecaja na okoliš za sebe, zapravo jedinice lokalne samouprave na svom području, onaj dogovor koji su imali sa jednim dijelom sa gradom Zagrebom oko pepela, da bi na kraju ispalo kad je to sve bilo gotovo netko je došao i sjetio se da bi još dvije okolne županije tamo trebale dovoditi svoj otpad. Pa logična stvar da će se stanovnici Zagrebačke županije pobuniti i već praktički jedan gotov projekat u onih 20 projekata koliko se treba financirati iz sredstava EU naprosto stao i pitanje je kad će se pokrenuti. To nam najbolje samo pokazuju samo stvari koje se ne smiju događati. Ako je rečeno jednoj jedinici lokalne samouprave i na kraju na razini države donesena je odluka gdje će biti ti centri. I ako su provedena sva istraživanja, sve ocjene utjecaja na okoliš i ako je rečeno da će biti tu da se lokalno stanovništvo složilo onda tko ima pravo to mijenjati i praktički zaustaviti investiciju od par desetaka milijuna eura? To je tipičan primjer onoga što se ne smije događati. I na kraju kroz takav primjer šaljete negativnu poruku svakome tko želi doći i investirati.
Hvala lijepa. I sljedeća replika uvaženog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo. Gospodine Šuker u vašoj raspravi mi je upalo u uho nekoliko teza s kojima se ne slažem a mislim da ne bi trebali olako ih izgovarati ovdje. Rekli ste prvo da se prije 4 godine i sada isto rezonira, odnosno da biste isto govorili. To može biti zbog toga što politički tako nastupate ako se radi o određenim stvarima ali što se tiče fakata to nije tako. Jer kad pogledate prije 4 godine smo imali u Hrvatskoj milijardu eura stranih investicija, 2014. smo završili sa 4 odnosno nešto preko 3 milijarde eura. Tako da ipak se neke stvari kreću. Drugo stvar što mi je upalo u uho i što ovako znači pomalo nevjerojatno da vi mislite da ovaj zakon ne pomaže odnosno da ga ne bi trebalo uopće ni biti, da sad radimo samo jednu formu koja bi onda nakon 3, 4 mjeseca trebala izmjenom zakona napraviti neki drugi koncept ili nešto što nije u smislu ovog zakona definirano kako je. Ali tu pogledajte koliko projekata čeka sjednicu ovog povjerenstva koje se danas mijenja, 47. Znači, da li je šteta te sve projekte sada baciti u vodu i da li je u biti taj rad povjerenstva koje je bilo u prethodnom razdoblju bezvrijedan ako imamo u ovom trenutku 47 vrijednih projekata, nekih vrijednih i preko 100 milijuna kuna koji su u fazi realizacije. Zbog čega onda proglašavate ovakav koncept u biti nebitnim i nepotrebnim? Ja bih upravo suprotno od vas, a očekujem i od kolege Panenića ministra gospodarstva da se zalaže za ovakav pristup jer očito daje određene rezultate. I nisu na osnovu ničega ni korigirane procjene rasta BDP-a ni procjene rasta investicija. Očito da ovaj zakon nam treba i da će u budućnosti biti itekako, itekako potreban.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Maras vi ste nažalost došli na trećinu moje rasprave i naravno kao po običaju slažete priču kako vama paše. Prvo, ove investicije u Hrvatskoj treba vidjeti koje su. Hrpa njih bi se dogodila i bez ovog zakona, 99%. Druga stvar, ako je to istina sve što ste rekli što te investicije niste gurnuli prije godinu dana kad je cijela Europa ko na mlazni pogon krenula prema naprijed, ako je to sve istina što ste rekli. Druga stvar, sjetite se projekata koje ste kandidirali na početku mandata da će nosioci biti velika javna državna poduzeća. Pa na kraju krajeva i to je nekakav popis strateških investicija. Što se dogodilo od toga? Ništa! Prema tome, ovo su projekti da sad uzmete sve političke opcije, da ih stavite na stol u 90% ćemo se projekata složiti. Tu uopće nije ništa sporno. Ali ako imate sustav koji funkcionira a to je onaj dio koji niste vi na početku čuli onda sve ovo skupa ne treba. Jer ako sustav funkcionira on će naprosto napraviti ono što treba napraviti da bi se dogodila investicija. Ali ako sustav ne funkcionira, a on očigledno ne funkcionira, onda morate izmišljati zakon, morate određivati turističkog vodiča koji će voditi određene investitore kroz određene birokratske institucije da ih ovi ne zafrkavaju na ovakav ili onakav način. To vam je sad slučaj sa umirovljenicima. 200 i još nešto tisuća umirovljenika je dobilo poziv da se dođe javiti u Poreznu upravu. Zašto? Pa zato što sustav ne funkcionira. Jer da sustav funkcionira, da smo došli do toga da ti umirovljenici ne trebaju plaćati porez na mirovinu jer ih je netko davno najurio da moraju otići van ako hoće preživjeti ne bi ovo sve skupa imali. Ali ne, sustav ne funkcionira, napravila se čitava zbrka pred ljudima i onda ćemo reći treba sad donijeti zakon recimo za inozemne mirovine da se to ne događa. Nije istina, treba uspostaviti sustav koji će to eliminirati, ništa drugo. Dakle, nitko nije niti protiv investicija, niti da se olakšaju investicije ali samo ovakvi zakoni su posljedica nefunkcioniranja sustava.
Hvala lijepa. Sljedeća će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista – Stranke rada riječ uzeti uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Vratimo se na ovaj zakon. Dakle, pred sobom imamo zakon koji ima 4 nova članka. Jedino što ovdje unutra mijenjamo to je da mijenjamo 2 stvari. Dakle riječi odluku o stavljanju izvan snage zamjenjujemo riječima odluku o poništenju i čisto tehničke promjene zakona gdje u povjerenstvo imenujemo potpredsjednika i mijenjamo onaj dio jer nažalost usprkos tome što smo govorili da ćemo se baviti isključivo razvojem gospodarstva u Hrvatskoj nemamo potpredsjednika za gospodarstvo pa mijenjamo taj zakon. I to je sva istina oko ovog zakona. Možemo sad razgovarati o investicijama da li su zakoni dobri, da li su zakoni loši ali ako smo danas slušali cijelo vrijeme i iskreno se nadam da je premijer i da su ostali ministri slušali danas ovu raspravu jer vidimo da imamo rješenja i to od vladajućih. Dakle, oni znaju sve kako treba i što napraviti i ja se iskreno nadam da je to netko u Vladi osim vas ministre koji ovdje sjedite čuo i da će se to jako, jako brzo riješiti. Dakle, svi govorimo o tome da zakon ne valja. Zakon je donesen 2013. godine i u ovim saborskim klupama sjedili su ljudi zastupnici koji sjede i sada. Nitko nije dao izmjenu tog zakona, kao oporba, od 2013. do ovog saziva, da bi se taj zakon popravio. Dakle nismo reagirali, nismo utjecali a sad ispada da smo znali da to nije dobro. I onda govorimo isto kad smo u oporbi i kad smo u vlasti, da radimo isto kad smo u oporbi i kad smo u vlasti. Nije istina, ako ne djelujemo a znamo da problem postoji onda smo isto krivi kao oni koji su nešto napravili. Moje mišljenje i imam pravo na njega. Druga stvar, koju ovdje vidim ništa ne mijenjamo, dakle sad ispada da znamo kako zakon treba izgledat, da znamo kako investicije treba u Hrvatskoj provodit ali ovim izmjenama zakona mi to opet ne mijenjamo. Dakle ostaje sve isto. Mi ovim zakonom samo biramo potpredsjednika Vlade koga imenuje Vlada u povjerenstvo odnosno u tijelo koje ocjenjuje prijedloge strateških projekata i predlaže središnjem tijelu državne uprave nadležnom za gospodarstvo donošenje odluka o uvrštenju svakog pojedinog projekta na listu strateških projekata. Dakle, ništa ne mijenjamo ovim izmjenama zakon i to je ono što zbunjuje. Ja pretpostavljam da zbunjuje i građane. Ako cijelo vrijeme govorimo da nešto ne valja i da nešto nije od 2013.dobro a dolazimo u saborsku proceduru sa ovakvim izmjenama Zakona o strateškim investicijama svjesni da sve što je dosad bilo ne valja, ali to i dalje ostavljamo da djeluje i funkcionira na isti način onda stvarno nešto ne valja. Ja sam očekivala ako želimo razvijati gospodarstvo, ako želimo te strateške investicije uistinu tri, četiri, odredit tri, četiri strateške investicije koje su nam važne i sa njima ćemo se zabavljati da ćemo onda ako je taj zakon, ovaj zakon toliko loš jednostavno ga ukinut. Ali mi sada ovim zakonom omogućavamo povjerenstvu da i dalje prima kao i dosada prijedloge strateških investicija i da ih isto kao i dosada predlaže resornom ministarstvu. To povjerenstvo donosi odluku i o osnivanju operativne skupine za pripremu i provedbu svakog pojedinog projekta i imenuje voditelje operativnih skupina za svaki pojedini projekt. To se u zakonu nije mijenjalo, znači i to ostaje isto. Povjerenstvo predlaže Vladi Republike Hrvatske donošenje odluke o proglašenju strateškog projekta prati provedbu strateških projekata, predlaže Vladi Republike Hrvatske donošenje odluka o poništenju odluke o proglašenju strateškog projekta te predlaže odluke o brisanju projekta s liste strateških projekata. Kad sve to skupa uzmemo u obzir i nakon svega ovoga što smo danas čuli pogotovo od vladajućih možemo zaključiti da je ovo povjerenstvo nužno i hitno samo zbog toga da donese odluku o brisanju projekata s liste strateških projekata. Da li je to točno? Vi ministre u vašem uvodnom izlaganju spomenuli ste 6+6 projekata i ja bi voljela u vašoj završnoj riječi ipak čut i ovo što su kolege sad govorili koliko su ti projekti bitni, da li će ti projekti i dalje biti na snazi i provodit se kako strateški projekti ili će to povjerenstvo jednostavno reć svi ovi projekti koji su bili dosada ne valjaju ništa i mi ćemo ih sad brisati jer po zakonu to imamo pravo. Očekivala sam, uistinu sam očekivala i nakon gospodarskog programa HDZ-a, i nakon svih onih silnih pregovora i stranica šta smo pregovarali sa MOST-om, o obećanju da će se voditi računa o razvoju gospodarstva i jačanju gospodarstva u Hrvatskoj da će nam to biti prioritet, da će nam ova izmjena zakona biti upravo na tom tragu i da će ovaj zakon imati puno puno više članaka i da će se tim člancima popravit ono što danas od svih slušamo da ne valja. To se nije dogodilo. Dakle, i dalje imamo isti zakon koji isto ne valja i na isti način ćemo provodit sve ovo što smo provodili dosada za što govorimo da nije dobro. Drugu stvar za koju vas molim a izgleda da je vama bila jako važna, ja nisam pravnim pa vas molim da mi to objasnite, koja je razlika s osnove gospodarsko ekonomskog aspekta između stavljanja izvan snage i poništenja? Očito ste to smatrali vrlo važnim jer ste evo u ova od tri članka dva članka posvetili tome. Ako nešto stavljamo izvan snage to bi značilo da nova Vlada nije suglasna s nekakvim odlukama koje su bile donijela bivša Vlada i neke projekte jednostavno ne želi podržati kao strateške. I to je u redu, međutim poništenje da li to znači da se poništavaju svi pravni učinci doneseni o strateškoj investiciji. Jer ako se poništavaju svi pravni učinci da li to znači stroži odnos prema investituru koji će zbog samog poništenja te odluke državi morati vratiti ili nadoknaditi troškove svih beneficija koje od države s osnove strateškog projekta dobiva? Jer neke beneficije su po toj osnovi strateškog projekta postajale od brzine do povjerenstva, do ljudi koji su bili 24 sata na raspolaganju investitorima i tome slično. To mislim da je sve nešto koštalo iako sad odlučite određene projekte jednostavno proglasit ne znam koju riječ bi upotrijebila, ali evo nisu dobri, loši su, ne valjaju ništa, ovi koji su bili dvije godine radili prema ovom zakonu na strateškim projektima nisu razumjeli ništa, ako se to misli napraviti na taj način onda mislim da je vaša dužnost da jasno kažete od tih projekata koji sada jesu što u njima ne valja i koje eventualno mislite micat odnosno brisat, odnosno da budem preciznija poništit. Ovakve rasprave mislim da nas nazaduju i sigurno nas neće unaprijedit a mislim da svi u ovom Saboru bez obzira na kojoj strani sabornice sjedimo jesmo zato da se investicije događaju, da ih bude čim više i da zahvaljujući tim investicijama možemo računati na povećan broj radnih mjesta, upravo ono što je kolega Šuker i naglašavao. Neke od tih strateških investicija koje su navedene nemaju planirano ni jedno novo radno mjesto pa ću vam ja reći konkretno za termoelektranu u Plominu nema u planu niti jedno novo radno mjesto ali dobro, važno je kao strateška investicija zbog nečeg drugog. Ali mislim da ono što je kolega Sponza rekao jedan registar dobrih stvari, da li će Vlada, odnosno vi kao ministar odrediti 3, 4 prioriteta da na te 3, 4 strateške investicije kažemo ovo nam u Hrvatskoj u ovom trenutku treba, imamo pravila i uvjete za te strateške investicije, zakone koji te strateške investicije moraju pratiti i sada tražimo strane investitore. Ukoliko toga nemamo i dalje će se temeljem ovoga zakona kojega niste promijenili ama baš u ničemu investitori odnosno ljudi javljati sa određenim investicijama, tražiti od vas da ih proglašavate strateškim i opet se cijeli ciklus ponavlja. Nemamo vremena, jednostavno više nemamo vremena. I ono malo što ga imamo čini mi se da trošimo evo ne produktivno, ne racionalno i to mislim da nam je svima na štetu bez obzira na kojoj strani sabornice sjedimo. Druga stvar koju mislim da griješimo jeste to što smo veliku pažnju dali velikim investicijama a ne razmišljamo o onim malim investicijama ali te male investicije za obrtnike i poduzetnike su itekako velike investicije a svako novo radno mjesto bez obzira da li dolazi od malog investitora, srednjeg, velikog, domaćeg ili stranog mislim da nam je u ovom trenutku podjednako važno i podjednako bitno. Ministre ja vas molim da mi u završnom obraćanju pokušate odgovoriti na ovo pitanje jer me, evo to baš ne znam pa bih voljela to čuti od vas, vaše objašnjenje. I iskreno se nadam da ćete ovaj zakon ili promijeniti da bude bolji jer i vi ste se složili zajedno sa svojim partnerima da ne valja i nadam se da će to doći čim prije u saborsku proceduru kako ne bismo opet za 4 godine govorili da smo imali nešto što 4 godine nije valjalo ali smo svi bili svjesni toga da ne valja ali smo isto tako svi bili lijeni da to što ne valja bilo na koji način mijenjamo. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođo Tireli, zaista su nam potrebni investicije, ulaganja, ulagači a vi ste to dokazali kada ste spominjali ovdje da u proteklim mandatima u kojima ste i vi bili, bili ste u opoziciji. Znači stvarno da je onda u protekloj Vladi, pošto ste bili na listi sa, u koaliciji, tj. u samoj izbornoj koaliciji sa listama koje su na vlasti bile te 4 godine. Znači da je toliki ciklus investicijski pokrenut u Hrvatskoj da bi sada trebao ministar Panenić odmah potpisati bušenje Jadrana za istraživanja ugljikovodika, odmah isti trenutak, a bivši ministar npr. nije to potpisao. Znači mi bi trebali sve te radnje koje su napravljene isti čas potpisati dok prije 15 dana nitko nije potpisao. I samo da znate ne troši Vlada vrijeme uludo. Vlada je prije 25 dana, ovdje je premijer znači izglasan i članovi Vlade. Znači Vlada radi svoj posao, ovdje je čovjek koji je sada ministar gospodarstva. Podržite ono što bude predlagao u narednom periodu, tek se ljudi imenuju, znači članovi njegovog kabineta i pomoćnici. Prema tome, biti će investicija, biti će ulaganja ali sigurno na korist hrvatskog čovjeka i isključivo zaštite prirodnih resursa. Znači isključivo. Nekakvi interesi možda da bi netko nešto trebao potpisati od prije ne mora potpisati jer nešto ne mora biti dobro za Hrvatsku ako ugrožava Jadransko more. Hvala lijepo.
Odgovoriti će uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem predsjedniče, zahvaljujem i vama kolega Bulj na replici. Ja mislim da smo se jako dobro razumjeli šta sam ja pitala. Kada vi budete kao MOST i kao politička stranka u Saboru u 4 godine dali onoliko prijedloga zakona koliko su iz dali Laburisti u prošlom sazivu ja ću vam prva čestitati i reći bravo. Toliko o izmjenama i predlaganjima zakona. Ja nisam tražila od ministra ništa drugo nego da mi odgovori na pitanja koje to strateške investicije u ovom trenutku po njemu nisu dobre. Vjerujem da je u ovih 20 dana usprkos svemu uspio pogledati koje to jesu i da upravo zbog hitnoće donošenja ovog zakona i obrazloženja koje u njemu piše da se povjerenstvo mora sastati kako bi se nešto nastavilo dalje ja sam postavila vrlo jednostavno pitanje. Da li investicijski projekti ostaju ili će ih to novo povjerenstvo brisati, proglasiti lošima? I ako se to dogodi mislim da ministar ima obavezu svima nama reći zašto nešto jeste dobro ili nije dobro. Jer ukoliko ne počnemo razgovarati i transparentno govoriti zbog čega nešto ukidamo ili ne ukidamo onda stalno ponavljamo i radimo iste greške. Evo, hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Giovannia Sponze.
Poštovana kolegice, spomenuli ste u svojoj raspravi projekat termoelektranu Plomin. I vi i ja dolazimo iz iste izborne jedinice ali sada kao izabrani zastupnici ovog saziva Sabora dužnost nam je da promišljamo o energetskoj neovisnosti Republike Hrvatske ali isto tako da štitimo i standard građana u našoj izbornoj jedinici. Vjerodostojnost je nešto što je vrijednosna odrednica bavljenja politikom. I veseli me što i vi i ja i jučer i danas jesmo istog stajališta da termoelektrana Plomin na ugljen kao energent nije prihvatljiv. Danas tijekom rasprave konkretno od gospodina Čačića imali smo prilike čuti da termoelektranu Plomin na ugljen treba i dalje gurati naprijed, a zapravo tu se prešućuje jedna vrlo važna stvar da prostornim planom Istarske županije određena je termoelektrana Plomin na plin. Ako bi kojim slučajem prihvatili ono što sam malo prije rekao da se mora pošto poto nešto forsirati, da se stvari lome snagom mišića bez poštivanja onoga što stoji u županijskom prostornom planu, bez poštivanja Županijske skupštine, svih onih gdje vi sjedite, gdje predstavljate sve građanke i građane u Istri tada prelazimo u jedan vrlo opasan proces, a to je samovolja.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem predsjedniče. Hvala kolega Sponza na replici. Ma da slažemo se uvijek i ostali smo čvrsto na istom tragu da se slažemo sa strateškim projektom termoelektrane zbog energetske neovisnosti, ali isto tako inzistiramo cijelo vrijeme na uvažavanju prostornog plana Istarske županije, ali i samim odlukama Županijske skupštine što evo nije bio slučaj. I jedan od razloga zbog čega ja ministra tražim da kaže koji su to strateški projekti koji će između ostalog ostat, a koji će otpast jeste i ta termoelektrana Plomina C. Jer jedan od razloga zbog koga ću reći da upravo se poštuje i lokalna samouprava i prostorni planovi županija, gradova i općina ovisit će o tome kakav odgovor od ministra budem dobila. Dakle, upravo na tragu ovoga što ste i vi rekli u replici, ukoliko ne poštujemo neke stvari onda možemo govoriti o samovolji što u svakom slučaju nije dobro. I kada pitam da mi se odgovori ne pitam zbog sebe, pitam, postavljam pitanje upravo zbog građana koji isto tako te nekakve odgovore zaslužuju dobiti. A ako govorimo samo načelno da su nam neke investicije važne, a da na stranicama ministarstva kad gledamo strateške projekte nemamo projekciju novih radnih mjesta ili koliko će takva investicija eventualno otvoriti novih radnih mjesta, nego govorimo samo o milijunima eura i radimo kalkulaciju koliko je neka investicija dobra ili loša temeljem milijuna eura koji su se u nju investirali, a ne razmišljamo o radnom mjestu i o radnim mjestima koja će ta investicija donijeti. Mislim da radimo krivu stvar i dugoročnu lošu stvar. Ono što nam sad treba jesu radna mjesta i boljitak naših građana.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo gospođo Tireli. U vašoj raspravi ste ja mislim i dobro konstatirali da se u biti ne uz naravno određenu skepsu kolega iz HDZ-a koju je artikulirao gospodin Šuker se ipak neće odustati od ovog zakona s obzirom da se mijenja sastav povjerenstva, odnosno vjerujem da su ljudi i konkretno ministar gospodarstva Panenić šta je evo i u medijima bilo izrečeno zadovoljni informacijama koje su dobili od ljudi iz ZAIK-a odnosno o projektima koji idu i da nema razloga da nešto šta funkcionira da se ukida. Tako da možda je dobro šta sa ove strane je evo tu dužnost u Vladi dobio kolega iz MOST-a, a ne iz HDZ-a jer bi vjerojatno onda išli odmah sa ukidanjem cijelog zakona i vraćanje priče na početak, a ovako ja vjerujem da će kolega Panenić iskoristiti pozitivna iskustva koja je ovaj zakon donio, a ona jesu sigurno u prethodnom razdoblju i određene stvari su korigirane, bili smo svjesni u prvoj fazi zakona da je on previše možda i rigidan i previše zahtijeva od investitora i on se mijenja od 2014. godine i zbog toga je i dovelo do ovih 47 projekata koji su sada na stolu koji nisu nahrupili iz cijele Europe, ali su nahrupili iz pojedinih zemalja EU i nose više milijardi kuna investicija. Najviše naravno u hotelima i u proizvodnji što je također vrlo bitno za Republiku Hrvatsku, a mnoge stvari su se i u samom poslovanju, izdavanju dozvola i papira unaprijedile. Evo tu je kolegica Anka Mrak Taritaš koja je napravila veliki iskorak u izdavanju građevinskih dozvola, pa se recimo evo i jedan gradonačelnik Virovitice koji je iz redova HDZ-a hvali kako u dva dana se sada izdaju dozvole. Znači, neke stvari su se ipak napravile i dobro je kaže taj kolega Panenić ministar da je recimo kolega neki poput gospodina Šukera vjerojatno bi taj zakon odmah sada stavili van snage.
Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HSS-a, HDZ-a, HDS-a pardon, govoriti uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče sa suradnicima, poštovani predlagatelju gospodine ministre gospodarstva gospodine Panenić, štovane kolegice i kolege saborski zastupnici sve vas skupa pozdravljam u ime kluba Hrvatske seljačke stranke i hrvatskog HDS-a. Drago mi je da je evo, danas se raspravlja o Prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o strateškim investicijama i projektima Republike Hrvatske s konačnim prijedlogom zakona. Pozdravljamo ovu inicijativu da se u hitni postupak uputi ovaj zakon i onaj sljedeći zakon o upravljanju državnom imovinom, jer konačno je evo naša inicijativa Hrvatske seljačke stranke i partnera da u Hrvatskom saboru raspravljamo o zakonima koji će pokrenuti Hrvatsku i stvoriti preduvjete za razvoj gospodarstva i stvaranje novih radnih mjesta, a da one teme koje su bile i prošli tjedan zaboravimo, nego da se osvrnemo i da kreiramo politike koje će stvarati gospodarski rast i razvoj i nova radna mjesta u Republici Hrvatskoj. Slijedom toga, evo jutros na Odboru za zakonodavstvo kad smo raspravljali o ovim prijedlozima zakona, ono što je mene osobno obradovalo, da iako je predlagatelj u svom prijedlogu propustio urediti sve članke na koje se izmjene odnose i da smo uspjeli konsenzusom jednoglasno donijeti odluku da se ipak ovaj zakon uputi u proceduru i da se donese u Hrvatskom saboru ova izmjena zakona jer nam je konačno svim zajednički cilj da se pokrene investicijski ciklus u Republici Hrvatskoj. I to me raduje i želio bih da takva praksa bude i ubuduće i nastojati ćemo evo mi iz Hrvatske seljačke stranke na taj način doprinositi kvaliteti akata koji se ovdje i usvajaju. Naravno da ovaj zakon ima reperkusije na sve jedinice lokalne samouprave, na sve obrtnike i poduzetnike, na sve nas koji na određeni način želimo sukreirati polite i želimo stvarati uvjete za razvoj gospodarstva. U samom donošenju zakona i zašto je uopće donesen ovaj zakon je jasno bilo da je bio pad gospodarske aktivnosti, da je bilo preko 160 tisuća nezaposlenih u Republici Hrvatskoj i da je u mojoj Slavoniji pri mojoj županiji iz koje dolazim bilo preko 30% nezaposlenih i da se moralo nešto pokrenuti da bi se evo privukle investicije i da bi se pokrenuo taj investicijski ciklus. Da li je zakon u svojim odrednicama pogodio bit, da li se u okviru zakona moglo sve prejudicirati što će on u praksi proizvesti? Naravno da nije i da vidimo i danas iz svega ovoga, iz svih izlaganja i replika da ima tu određenih nejasnoća, neslaganja ali mislim da je zakon bio pozitivno donesen da bi se pokrenuo investicijski ciklus. Jer je opća klima kod investitora, kod Međunarodne zajednice bila da u Hrvatskoj postoji jedna pravna nesigurnost zbog silnih izmjena zakona, zbog jedne prakse da se potpisani ugovori ne poštuju, da je bilo nužno i riješiti to kroz Zakon o strateškim investicijama. Mi kao Hrvatska seljačka stranka smo bili i tada protiv donošenja ovoga zakona jer smo smatrali da same strateške investicije kroz energetiku, infrastrukturu, željeznice i drugo ne možemo multiplicirati ono što mi želimo a to je da pomognemo malim obrtnicima, poduzetnicima, obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima da budu nositelji gospodarskog razvoja i do stvaranja novih radnih mjesta. Opet će se to odnositi kako mi to volimo reći na velike i stvoriti preduvjeti da se velike razvijaju. Naravno da nismo protiv velikih investicija i da želimo da se Hrvatskoj i našoj regiji Slavoniji i baranji dogode velike investicije ali nažalost smo svjedoci da je najmanje investicija bilo upravo u Slavoniji i Baranji. Pa evo i pozivam i ministra gospodarstva i sve članove Vlade i nas da doprinesemo da se investicije dogode i u Slavoniji i Baranji. Imamo i svijetlih primjera jer često je bilo ovdje priče i replika da je lokalna zajednica kroz nedonošenje prostornih planova, kroz nedonošenje ostalih akata išla ponekad i kontra investicija i investitora. Imamo svijetli primjera evo industrijski park Nova Gradiška, klima oprema, Atlantic Grupa u Slavonskom Brodu, Boxmark i da ne nabrajam dalje. Znači može se i u malim sredinama stvoriti kvalitetne preduvjete za razvoj gospodarstva i stvaranje novih radnih mjesta. Nažalost državna tijela su bila na određeni i kočnica gospodarskog razvoja i sprječavala investicije. Pa evo i u luci Slavonski Brod smo svjedoci da je jedna velika investicija privatnog investitora zastala koja je značila puno za luku Slavonski Brod, za grad Slavonski Brod, za širu okolicu zbog neslaganja dva, tri državna tijela. Pa čak je i investitor morao posegnuti za sudskim procesom da još uvijek investicija nije krenula. I mislim da u tim segmentima ovaj zakon ima smisla i da ovaj zakon mora i takve slučajeve sankcionirati i pomoći investitorima da njihova investicija krene. Jer i u ovim izmjenama zakona stoji u onom dijelu ako investitor u određenom zakonskom roku ne pridonese akte koji su potrebni da bi strateška investicija krenula da će se on smatrati brisanim ili poništenim nebitno kako. Ali mislim da državna tijela moraju pomoći takvom investitoru da se upravo to ne dogodi da on nema vremena u zakonskom roku doći do građevinske dozvole, uporabne dozvole i svega onoga što je nužno da bi investicija išla. Zato mislim da mi svi skupa moramo podržati ovakve investicije i ovakve zakone i da se konačno nešto promijeni. Naravno da i mi iz Hrvatske seljačke stranke tražimo da dobijemo na uvid kojih su to 47 projekata kako je ovdje rečeno da se nalaze na čekanju i da sjednica povjerenstva krene i da se o njima očituje da vidimo koji su to projekti i zašto su proglašeni strateškima, koliko je njih iz Slavonije i Baranje i što mi kao Hrvatski sabor možemo pridonijeti da pomognemo upravo tim investicijama da se i dogode. Naravno da mi je posebna želja da damo šansu mladima iz moje regije, iz regije Slavonije i Baranje da dobiju radna mjesta, da se konačno nešto pokrene. Jer u Slavoniji i Baranji nažalost samo raste broj agencija za posredovanje u zapošljavanju Europske unije i šire, raste broj prijevoznih jedinica autobusnih poduzeća koji odvoze mlade iz Slavonije i Baranje. Mi iz Hrvatske seljačke stranke ćemo podržati ovaj Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o strateškim investicijama sa željom da čim prije povjerenstvo krene. Pa evo i predlažem da se ne čeka 30 dana već da na prvoj sljedećoj sjednici Vlada krene razmatrati i imenuje članove povjerenstva i da krene razmatrati ove strateške projekte i da se pomogne investitorima u njenim investicijama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti uvaženi zastupnik Maro Kristić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici, gospodine ministre. Evo prije svega želim reći da će MOST nezavisnih lista podržati ovu kozmetičku promjenu Zakona o strateškim investicijskim projektima isključivo kako ne bi stajali na putu radu povjerenstva i novoj Vladi. Međutim moram reći da podržavamo ovakav prijedlog izmjena i dopuna Zakona o strateškim investicijskim projektima isključivo iz razloga što ste i vi ministre najavili vrlo skoru izmjenu ovoga zakona. Dozvolite mi da kažem nekoliko riječi oko našega amandmana kojega ćemo povući upravo iz razloga što su najavljene izmjene i dopune ovoga zakona. Međutim, želim reći da je naš amandman bio u potpunosti u skladu sa Poslovnikom o radu Hrvatskog sabora i da ne sadrži nikakve diskriminatorne odredbe po pitanju bilo kakvih skupina investitora. Naime, u svim zemljama u okruženju koje imaju stabilan investicijski okvir koji je konzistentan i koji stvara jedno pozitivno investicijsko okruženje ugrađene su ovakve odredbe pa moram reći da kada govorimo o investitorima investitori mogu biti i pravne i fizičke osobe. Kako postoji odgovornost fizičkih osoba tako postoji i kaznena odgovornost i pravnih osoba. Evo imamo jedan primjer u neposrednoj blizini, primjer je Alstom koji je osuđen za korupciju i da je postojala ova odredba u ovakvom zakonu on ne bi mogao biti dio konzorcija koji je strateški partner za Plomin C. A sada mi dozvolite da kažem i nekoliko rečenica vezano za sam zakon koji je, po meni osobno, jedan od zakona kojima je prekršen Ustav u više od 4 do 5 članaka. Takav zakon koji je potpuno paušalan je otvorio prostor zapravo špekulantima i developerima koji su se pojavili konkretno recimo imamo takav slučaj kod nas u Dubrovniku u Dubrovačko-neretvanskoj županiji. Ovaj zakon je zapravo jedan supstitut Zakona o golf igralištima koji je ukinut i otvorio se prostor za razvoj jednog projekta na platou Srđa koji počiva na nezakonitim izmjenama prostornog plana. Kao što i sami znate taj projekt se razvija na obuhvatu od 310 tisuća hektara iako postoji presuda Visokog upravnog suda da je tada povjerenik nezakonito izmijenio prostorni plan da mu to nije bilo u ovlastima i da taj projekt može saživjeti jedino na njegovim prirodnim gabaritima od 100 hektara. Danas imamo situaciju da je Vlada koja više nije Vlada Republike Hrvatske zadnji dan izdavala građevinske dozvole na tom platou iako svi znamo da taj projekt nema uporište u zakonu. Cijeli je niz članaka zakona koji su suprotni sa Ustavom i cijeli je niz odredbi ovoga zakona koji u potpunosti isključuju lokalnu zajednicu u procesima odlučivanja. Pa mogu samo spomenuti neke da vidite koliko je to diskriminatorno u odnosu na prava lokalne i regionalne samouprave ali i na prava investitora. Ovo je jedan pravni okvir koji zapravo ne služi ni investitorima a ni hrvatskim građanima. Cijeli je niz takvih odredbi, recimo jedna od odredbi je da se dozvole izdaju u roku od 15 dana i da će se kazniti službenici koji ne izdaju dozvolu u roku od 15 dana. Recite mi što je s onim investitorima i građanima koji ne potpadaju pod ovaj zakon, koji čekaju dozvole po godinu ili dvije dana? Tko njih išta pita? Studije utjecaja na okoliš gotovo da se ne spominju u ovakvim projektima koji su milijunske vrijednosti za koje je gotovo sigurno da izazivaju velike utjecaje negativne na okoliš. Javna rasprava koja je provedena u ovom zakonu je održana mimo svih konvencija i mimo svih zakona i europskih regulativa. Trajala je svega 8 dana i onemogućila je zapravo bilo koga od onih koji su htjeli sudjelovati u procesu rasprave i ponuditi konstruktivne prijedloge praktički nitko od njih nije mogao u takvom roku uopće sastaviti svoje prijedloge. Stoga evo ministre vjerujem da su ovo dovoljni razlozi da svi skupa moramo razmisliti i sudjelovati u procesu donošenja novog zakona koji će zaista ponuditi jedan konzistentan pravni okvir koji će ponuditi pravnu sigurnost svim investitorima a koji će znati razdijeliti one koji su špekulanti i developeri od onih koji će stvarno donijeti gospodarski rast i razvoj. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje repliku ima uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Kristiću kada govorite da su kozmetičke promjene onda se očekuje da kažete i da očekujete da će biti izmjena zakona u skorom roku, onda bar malo u raspravi bi trebali reći što to ne valja, što biste vi mijenjali u MOST-u, što ministar možda misli pošto je isto iz vaše stranke o tome. Znači, te stvari su vrlo bitne da znamo za ubuduće i za rasprave i da se upoznamo na neki način sa vašim stajalištima jer jednostavno nije dobro reći samo evo kozmetičke su promjene pa zato ćemo podržati ne'. Evo gospodin Šuker je jasno rekao, on je rekao od početka da to ne valja, da to treba ukinuti da ovih 47 projekata ništa ne znači, da je milijarda eura isto kao i 3,5 milijarde eura 2011-2014. Znači, treba malo ja bih rekao dati i obrazloženja i drugih stvari da bi ljudi bili upoznati sa vašim stavovima. Što se tiče korupcije tu ste dali jednu komparaciju koja bi izuzela ne samo jednu tvrtku nego mnoge svjetske korporacije. Nije Alstom imao jedini problem sa korupcijom, imao je recimo i Siemens i Daimler i mnoge tvrtke da sad ne nabrajam koje su se u svojim zemljama ili u zemljama gdje su poslovale zbog nekog koruptivnog ponašanja u prošlosti nagodili sa tim državama ili u Njemačkoj sa svojim istražnim organima itd. Ali i dalje nastavljaju poslovati. Pa nećete reći da sad primjerice Daimler odluči nešto napraviti u Hrvatskoj da bi mi trebali reći nemojte i nećete biti na popisu strateških projekata zato što je nekad netko u vašoj povijesti imao određenu koruptivnu radnju. Znači, ukoliko te tvrtke posluju, ukoliko prihvaćaju standarde poslovanja koje vladaju u Hrvatskoj, znači koje ne podržavaju korupciju ja ne vidim nikakvog razloga da im se izdaju rješenja da imaju status strateškog ulagatelja i da nastave raditi u Republici Hrvatskoj.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Maro Kristić.
Činjenica je da predmetni, poštovani kolega Maras ispričavam se, činjenica je da predmetni zakon nije polučio gotovo nikakve učinke. Osim što imamo bazu strateških investicijskih projekata gotovo niti jedan projekt nije u gotovo nikakvoj fazi realizacije niti se očekuje njegova nekakva brza realizacija. Nisam htio bagatelizirati investitore, svakako da među njima ima onih koji zaslužuju povjerenje. Ja sam spomenuo investitora u Dubrovniku o kojemu svi dobro znamo, o kojemu je čak o tom projektu održan i referendum, znate koliko je građana reklo ne na tom referendumu, koliko je reklo da, vjerujem da se danas odražava takav referendum da bi 90% građana Dubrovnika reklo ne takvom projektu. Mislim da smo mi bili konkretni, mi smo u odnosu na mogućnosti koje nam dozvoljava Poslovnik Hrvatskog sabora predložili amandman, on je u ovom trenutku mogao uključivati samo zaštitu od mogućnosti da oni koji su skloni koruptivnim radnjama dobiju status strateških investicijskih projekata i kao takvi koriste te pogodnosti. Nisam se referirao na one koji nemaju takve kvalifikacije, siguran sam da ima jako puno dobrih projekata koje treba podržati, međutim vjerujem da se i vi slažete da ovaj zakon treba cijeli niz korjenitih promjena, ne samo onih kozmetičkih kako bi i lokalna zajednica bila partner u razvoju takvih projekata jer gotovo sam siguran da tamo gdje ne postoji podrška lokalne zajednice da niti jedan investitor neće realizirati projekt, a i ako ga realizira neće se tamo dugo zadržati.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HNS-a sada će riječ uzeti uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani ministre pošto se radi o jednoj tehničkoj izmjeni, korekciji zakona klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona iako kod nas postoji određena nedoumica, nikakav slijed prije ovih izmjena je možda trebao biti Zakon o Vladi odnosno određene korekcije unutar same organizacije same Vlade. U ovom djelu ne vidimo ništa sporno međutim kao što su i moji prethodnici kolege i kolege u ime klubova govorili smatram za shodno i određene stavove temeljem tih rasprava i u ime kluba HNS-a kazat. Naime, bilo je negiranja ovoga zakona, postavljalo se pitanje zašto je opće bio potreban, međutim nemojmo zaboraviti neke stvari, mogu se složiti u načelu da li je on, to je tema o kojoj možemo raspravljati i vjerojatno da će biti kao što je najavljeno slijedom izmjena toga zakona u kojoj mjeri je on polučio i koje rezultate. Taj zakon je na snazi negdje dvije godine i koliko je realno bilo očekivati s obzirom na sam zakon, na tekst zakona ono što on regulira da se u ove dvije godine dogodi investicijski bum. Naime, tu je bilo spomenuto, ja ću ga imenovati povoljno poslovno okruženje što je ključan faktor da li će neki investitor investirati, da li u lokalnoj, regionalnoj odnosno da li će na razini na cijelom području RH neko investirati. Ovaj zakon nema prevelikoga utjecaja na povoljno poslovno okruženje, on je samo jedan segment. Povoljno poslovno okruženje to je puno šire, puno više i puno kompleksnije. Zašto je ovaj zakon uopće donesen? Pa evo samo pogledajmo ovaj dio u članku 8.povjerenstvo osim potpredsjednika Vlade tada zaduženog za gospodarstvo, sada će biti potpredsjednik Vlade kojeg imenuje Vlada. Ja bi samo htio spomenuti, znači prethodna Vlada je smatrala investicije, poboljšanje investicijskog okruženja ili povoljnog poslovnog okruženja vrlo bitnim za razvoj RH. To po ovome sad, neću reći da ova Vlada marginalizira jer i prema izjavama mislim da je i ovih dana i premijer Orešković napomenuo da treba pojačati investicije. Međutim mi imao sada dva potpredsjednika Vlade da li će oni fizički stići se baviti i sa ovim područjem? To je pitanje koje imamo dilemu. Ili će se možda velim izmjenama Zakona o Vladi i te stvari korigirati da se tu pojača. Znači stavak 5.članka 8.četiri stalna člana povjerenstva su čelnici središnjeg tijela državne uprave, znači ministri nadležni za graditeljstvo, prostorno uređenje, državne uprave nadležnog za pravosuđe, znači ministar pravosuđa, ministar zaštite okoliša i prirode i čelnik tijela nadležnog za upravljanje državnom imovinom. To je suština ovog zakona. To na neki način pokušat će odgovoriti onim kolegama koji su minorizirali ovaj zakon do te razine da je u potpunosti nepotreban. Ja se slažem sa svima vama da smo možda u određenom dijelu preregulirani da bi trebalo napraviti deregulaciju, da parafraziram znači pojednostavi procedura. Zašto je ovaj zakon uopće i donesen? Pa mislim da je bilo jednostavnije koliko god je bilo kompleksno, a kolege koji su bili u prošlom sazivu sjećaju se rasprava, jednostavnije bilo donijeti ovaj zakon lex specialis i na neki način izbjeći promjene deset, petnaest, šesnaest zakona koji su tangirali ova područja pogotovo iz ovih ključnih resora ovih ministara ministarstava koji su članovi ovog povjerenstva. Ono što bi također želio kazati bilo je spomena koje su to investicije? Prema dostupnim statističkim podacima tri projekta koja su proglašena sa liste strateških projekata su u fazi realizacije. Brzinski, znači negdje oko 600 milijuna kuna investicija. Strateški investicijski projekti RH o kojima se čitamo iz medija ovih dana dvoji. Termoelektrana Plomin C rekonstrukcija da li će biti, da li neće. 6,2 milijarde kuna. LNG terminal također se postavlja, dovodi se u pitanje. Jedan ne toliko iznos, ali isto tako vrijedan, izuzetno važan za čitav sjeverozapad RH projekt Regionalni centar za gospodarenje otpadom. Slušali smo ministra da je dovodio u pitanje Regionalni centar za gospodarenje otpadom Piškorica. Bio sam dionik još od 2003. godine tada je bila osnovana ustanova itd. itd. i svi čelnici lokalne samouprave i regionalne s tog područja željko smo priželjkivali upravo ovo da dođe do realizacije i mislim da je skoro u završnoj fazi i sada se dovodi u pitanje. Vrijednost procjena je 760 milijuna kuna. Nije to taj projekt toliko bitan što se tiče financijskog iznosa koliko benefit koji će donijeti. Kuda sa otpadom? Meni sad nije jasno da li ministar smatra da taj projekt nije održiv, odnosno ekonomski neodrživ, da li ne znam iz kojih razloga dovodi se u pitanje da li tehnologija, da li oprema ili dobavljač opreme možda što ne bi bilo možda dobro. Svatko od nas je za nove tehnologije, za jeftinije tehnologije. No, ali nadam se da ćemo dobiti odgovore i na to pitanje. Tako da ne mogu se složiti, znači to su ovi neki najznačajniji projekt koje je država proglasila, odnosno Povjerenstvo o strateškim projektima. Dva, četiri, pet koliko imam privatnih projekata koji su proglašeni strateškima. Radi se o negdje oko 2 i pol milijarde kuna. Citirat ću ono što je predsjednik Vlade rekao, pojednostaviti procedure. To se svi slažemo. Tu će imati maksimalnu podršku svih klubova. Nadalje, svi ti projekti od LNG-a itd. procijenjeni su od Europske komisije kao strateški ne samo za RH, nego i za Europu. Mi ih dovodimo u pitanje. Nadalje je premijer kazao da bi trebalo povećati investicije u energetiku i turizam. Zašto to govorim? To govorim naprosto iz razloga što određeni klubovi pozicijski sada dovode u pitanje i ministri energetske strateške projekte, a isto tako i uglavnom privatne projekte u turizmu da li trebaju biti strateški ili ne. Kad smo govorili i kolega Šuker i prethodnici trebaju nam strukturne reforme, da. Da i ovaj zakon. Kakve god promjene na bolje doveo da pojednostavi procedure. Ja uvijek velim da ima prostora za poboljšanje u kolikoj mjeri. Nadam se da će nam vrlo uskoro ministar podastrijeti prijedlog izmjena i dopuna, pa ćemo vidjeti. Međutim, bez strukturnih reforma slažem se. Vraćam se na povoljno poslovno okruženje. Kolegice i kolege, ovo nemojte shvatiti kao samo promociju. Naime, 2012. godine moj grad je imao priliku sudjelovati u jednom projektu financiranom od njemačke Vlade, BFC certifikat, bussiness friendly sredina. Dobili smo. Od 5 gradova u Hrvatskoj Bjelovar i Ivanec su dobili 2013. Sad smo u postupku nakon 2 godine recertifikacije. Zašto to govorim? Niti jedno ministarstvo naše i država Hrvatska u cjelini da uđe u taj proces certifikacije ne bi dobila certifikat. Vrlo je jednostavno. Hrvatska nema strategiju razvoja. Postoje određene sektorske strategije, apsolutno se slažem i mi smo ih u prošlom sazivu donijeli i bilo je određenih strategija i iz prethodnog i iz šestog saziva, sedmog. Međutim, generalne strategije što velika većina lokalnih samouprava ima tu su bile spomenute u nekoliko navrata i u pozitivnom i u negativnom kontekstu to je nedopustivo. Da li znamo, tu je bilo spomenuto da li golf igralište na Srđu, da li termoelektrana Plomin C, da li LNG. Kolegice i kolege, mi se moramo odrediti što želimo, koji su nam ciljevi, koja nam je vizija razvoja Hrvatske. Tada se mogu složiti ovaj zakon ne bi bio predmet rasprave i ne bi pobudio toliko interesa koliko sada, iako se radi velim o tehničkoj promjeni ali kao što je uvijek dobra praksa u Saboru i mislim da je nužno i radi novog ministra da se spomene i u malo širem kontekstu povoljno poslovno okruženje. Stoga smatram da je ovaj zakon nužan, da je dobro da je donesen. Isto tako se slažem i ministre imat ćete sugovornike u klubu HNS-a oko toga izmjena zakona. Svaka poboljšanja ćemo podržati, ali kolegice i kolege i tu se slažem sa kolegom Šukerom bez reformi neće ići. Ali zašto je još ovaj zakon nužan? Jer kolega Šuker još više od mene i bilo koga tu, ima i starijih kolega, zna da reforme da su to procesi koji traju, ne jedan naš mandat minimalno dva mandata da bi se provele strukturne reforme od svega spomenutog. Ali ih je važno započeti. I stoga je ovaj zakon nužan. Jednostavna matematika bolje je donijeti. To je bila intencija i naprosto potreba bivše Vlade da donese jedan takav zakon. Bolje jedan lex specialis nego 15, 16 izmjena zakona, neusklađenosti. Stoga velim ne mogu se složiti sa onim kolegicama i kolegama koji su raspravljali i negirali određene stvari. Ajmo se dogovoriti, raspravljati na tragu i intencije zakona, ajmo raspravljati o investicijama, ajmo raspravljati što trebamo sve učiniti mi ovdje u Saboru da popravimo povoljno poslovno okruženje, da bude bolje. A sve sa ciljem da našim građanima bolje bude u Republici Hrvatskoj, ono što je intencija i zašto jesmo ovdje. Još jednom klub HNS-a će podržati ove izmjene. Hvala.
Hvala lijepa. Vaša diskusija izazvala je nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine Batinić i nakon vaše, ali i nakon rasprave svih klubova mislim da je ključno da se ministar sada nakon rasprave klubova odredi prema zakonu. Da li je ovaj zakon potreban Hrvatskoj? Da ga treba mijenjati apsolutno treba sve zakone unaprjeđivati, situacija nije ista kao što je bila prije godinu dana ili prije 3 ili prije 7 ali je bitno da čujemo ovdje u Hrvatskom saboru jer me iskreno zabrinula rasprava Kluba zastupnika HDZ-a na način da je ovo nepotrebno, da samo smeta, da ometa jedinice lokalne samouprave i da na neki način taj zakon treba što prije maknuti van snage. Htio bih jasno određenje evo ovdje i ministra da on to vrlo jasno kaže za ovom govornicom jer to je u biti glavna rasprava danas ovdje, ne ove kozmetičke ja bih rekao kadrovske promjene u povjerenstvu. Znači, vrlo jedan jasan stav ministra gospodarstva u Vladi RH da li ovaj zakon po njegovom mišljenju i po ovom iskustvu koje ima sada mjesec dana, a ono nije malo, konzultirao se i sa suradnicima i sa agencijom i sa svima, da li ovaj zakon treba ostati, da li ga treba unaprjeđivati ili ćemo ga za 3 mjeseca staviti van snage. I još jedna stvar koja je ovdje vrlo bitna je ta, još jednom bih to evo kolege iz MOST-a upozorio, a vi ste to dijelom u raspravi i rekli, znači vezano za ove generalizacije i tvrtke koje su u jednom dijelu svoje povijesti imali ekscese koje imaju mnoge svjetske korporacije. Zamislite situaciju da to pravilo primijenimo u političku praksu pa sutra u Zakon o izborima hrvatskih zastupnika ili napišemo da se ne može stranka kandidirati koja ima presudu za koruptivno djelovanje. Da li ćete to podržati? Ako ćete to podržati onda je to konzistentno. Onda ajmo to i u Zakonu o izborima napraviti
Hvala vam lijepo. Vaša replika, naravno ja vas molim prvo da međusobno ne komunicirate na taj način. Drugo, vaša replika
Ali ja nisam, ja sam imao riječ a gospodin Šuker
Ne, niste imali riječ jer ste premašili vrijeme pa sam vas opomenuo radi toga. A vaša replika naravno nije uopće bila usmjerena kolegi Batiniću, on će vjerojatno odgovoriti na nju iako ste vi zapravo vašu repliku uputili ministru i kolegama iz MOST-a. Ali kolega Batinić će ipak nešto reći o tome, izvolite.
Hvala lijepo. Pa dobro, ja sam ipak predsjedniče shvatio da je kolega Maras meni uputio repliku. Možda iz razloga što je očekivao da ću u svojoj raspravi javno pitati ovdje za govornicom ministra što on misli o zakonu? Naime, to sam i htio, to i očekujem od ministra ali nisam postavio to pitanje kolega Maras naprosto iz razloga jer kad je na neki način kolege iz MOST-a kad su povukli svoj amandman i kad je ministar tada najavio da će doći do izmjena i dopuna zakona određenih korekcija očekujemo i nadamo se da će biti poboljšanje to je za mene bilo ustvari potvrdno od strane gospodina ministra da on prihvaća ovaj zakon. Tako da evo to nisam osjećao potrebu kolega Maras da javno za govornicom prozovem ministra i da ga pitam da li on podržava taj zakon. Mislim da sam dobio odgovor. Nadam se da će ministar kao što je i praksa na kraju rasprave se možda javiti i očekujemo također da to potvrdi i da veli mada znam da neće moći kazati da li će to biti za 15 za mjesec dana ali u što kraćem periodu sa osnovnim ciljem da investicija bude što više u Hrvatskoj.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Batinić ja razumijem vašu potrebu da branite zakon koji je prošla Vlada predložila Hrvatskome saboru. Ja niti onda niti sada nisam za ovaj zakon ovakav kakav je. Nema od njega nikakve štete ali niti ikakve koristi. Prema tome, ništa taj zakon nije pomogao da bi se u Hrvatskoj stvorilo dodatno investicijsko ozračje koje bi potaknulo njegovu realizaciju brojnih projekata. Vi ste rekli da ste vi pobornik da se donese ovakav zakon koji će omogućiti brže investicije, bolje nego da se mijenjaju lex specialis zakoni koji definiraju pojedino područje a koji kada se tako puno 15, 16 zakona mijenja su u pravilu onda kontradiktorni jedni s drugim. Tu se s vama apsolutno ne slažem. Ja sam upravo obrnuto, ja sam pobornik da se promijene temeljni zakoni koji definiraju pojedino područje i da se usklade sa onime što Vlada, što Sabor što investitori očekuju da se promijeni u zakonima kako bi oni mogli biti poticajni za ulaganja. Vi ste u svom izlaganju naveli 3 strateška projekta za koji kažete da su u rješavanju, u realizaciji i da je već samim time na određen način pokazano kako je bilo opravdano donošenje ovakvog zakona. A vidite ja ću vam reći da ima jedan veliki projekt koji je Vlada riješila u prošlom sazivu a uopće nije bio proglašen strateškim projektom a vrijedi više nego sva ona tri projekta koja ste vi spomenuli da iznose oko 600 milijuna kuna ili 600 milijuna čini mi se kuna da ste rekli. Naime, Vlada je u prošlom sazivu raspisala natječaj i donijela odluku o izboru najpovoljnijeg koncesionara za izgradnju hotelskog kompleksa Kupari i za koncesionara pomorskog dobra u Kuparima. I čitav taj postupak je prošao ispod radara ovog zakona. I bolje, jer da je bio vezan uz ovaj zakon ne bi bio realiziran. Dakle, nije, ovaj zakon kad su investicije u Hrvatskoj, kad je njihova realizacija u pitanju uopće mu ne treba ovaj zakon, nego je bitno pojedine zakone koji definiraju upravljanje pomorskim dobrom, korištenje državnog zemljišta itd. itd. potrebno je njih izmijeniti kako bi se moglo priči bržoj realizaciji pojedinih projekata u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala predsjedniče. Naime kolega Bačić, uopći sam bio da ste pažljivo slušali ali očito ste prečuli nešto. Naime, ovaj zakon o strateškim investicijama donesen je kao međufaza, kao među, da se popuni među prostor dok se ne riješi povoljno poslovno okruženje odnosno dok se ne provedu strukturne reforme u RH. To je osnovna intencija. I dok god se to ne provede a strukturne reforme naprosto podrazumijeva i ovaj dio deregulaciju i donošenje potpuno nove regulative u određenim područjima koja antagiraju razvoj gospodarstva ajmo reći investicija i sve skupa. Znači iz toga razloga ga smatram važnim u ovom periodu dok se praktički u Hrvatskoj ne stvori jedno drugo kvalitetnije pozitivno okružje. Što se tiče Kupara, ja ne mogu sad niti tvrditi da li je bilo pogreške ili nije bilo pogreške, međutim znam da je tu bilo određenih dilema i dvojbi kao sa puno državne imovine i još dan danas i još uvijek jedan veliki broj državne imovine nažalost pogotovo kad se radi o vojnim objektima mislim da je sada pri kraju, vi ih nemate nigdje evidentirane. To je generalno problem koji je naslijeđen, koji su dosada sve Vlade bile nasljeđivale, pokušavale rješavat, neka je bila uspješnija, neka manje uspješna. Što se tiče općenito još jednom ovoga zakona, što drugo bilo napraviti u tom periodu, da li ići mijenjati velim 15, 16, zakona koji tangiraju, koji su sadržani u ovom zakonu da se pojednostavi procedura, da se procedura ubrza i da kao što je rekao, parafrazirao kolega Šuker znači uhvatit za ruku i provesti investitora kroz šumu regulative. Da to je bilo nužno i dan danas je nužno, i sutra će biti nužno, ali na nama je ovdje znači da to promijenimo. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Ivana Sinčića.
Hvala vam gospodine predsjedniče Sabora. Evo kolega Batinić me podsjetio kada je rekao da Hrvatska nema strategije na gospodina pokojnog Račana i Budišu koji su isto tu sa ove govornice prije jedno 15 godina kad sam počeo pratiti politiku govorili kako nema strategije. I do dana današnjega eto još uvijek nemamo te strategije. Pa sam htio samo kazati da oni koji su prije sudjelovali u radu ovog Sabora i u vlasti da se zapitaju što su radili a apeliram na gospodina ministra Paninića i Vladu da donesu što prije strategije i to izvodljive a ne kao onu energetsku iz 2009. koja je pala već prvi mjesec nakon donošenja. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala lijepo. Pa kolega da koliko je meni poznato, a dao sam si truda da proučim Hrvatska generalno nema strategiju razvoja. Postoje sektorske strategije i od bivših Vlada koja je korigirana, i prošla Vlada i pretprošle Vlade su donosile određene strategije za određena područja, znači sektore, generalno to nije objedinjeno na jednome mjestu. I smatram da je to nužno, smatram da je nužno a isključivo je nužno iz vrlo jednostavnog razloga imam određenih iskustava, dugo sam na lokalnoj razini, prvo što vam gleda investitor kada dolazi kud je došao, kud je došao. Da li je to u pravom smislu Business friendly sredina? Tada ide od prostornih planova, strateških, njega zanima razvoj komunalne infrastrukture, zanimaju ga svi manje-više projekti. Jer ako ima veliku investiciju, ako misli možda ne čitavu godinu živjeti tu kod vas, raditi zanima ga kud je došao. I on može manje-više u svim sredinama lokalne samouprave naći razvojne strategije kakve su kvalitete, to je nešto o čemu se može razgovarati, međutim one su odlične, bolje ikakav dokument, ikakva strategija neko nikakva. Kad se donose strategije da li na regionalnoj, lokalnoj razini vi se nemate na što vezati. Analogija prostornih planova, općinski, gradski usklađen sa županijskim, županijski sa nacionalnim. Vi nemate strategiju lokalne, regionalne vezati na ništa. I zato velim da je to prije svega, slažem se i s vama to bi trebao biti politički konsenzus za boljitak svih nas u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. I sad imamo jednu pojedinačnu raspravu uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege pa ja ću u svojoj raspravi već nastaviti na isti način kao što sam i u replikama tvrdio a to je da je zakon ovakav kako je koncipiran ne pridonosi apsolutno poboljšanju investicijskog okruženja u RH i nepotreban je po meni u pravnom i zakonodavnom okviru u RH. Ovakav kakav je sa svojih 30.članaka koliko je on definirao strateške investicijske projekte. No prije toga reći ću nekoliko riječi, naime, vas je gospodine ministre klub SDP-a dočekao u svojoj raspravi sa opaskom kako Vlada u proteklih 27 dana ne radi ništa, kako je ovo prvi zakon koji je došao na raspravu u Hrvatskome saboru i to je točno. Dakle ovo je, vi ste prvi ministar koji brani jedan zakon u ovom mandatu. No ja bih tu nešto dodao. Naime, ova Vlada je prva Vlada Republike Hrvatske od 2000. godine koja je počela sa radom i kroz to vrijeme zasjeda Hrvatski sabor. Naime u 4., 5., 6. i 7. sazivu Hrvatskoga sabora nakon što je Vlada imenovana Hrvatski sabor nije zasjedao najmanje mjesec dana. U tih mjesec dana se Vlada formirala, konstituirala i imala je vremena za u miru pripremiti pojedine zakonodavne tekstove. A evo ovaj je puta odmah nakon što je Vlada imenovana Hrvatski sabor je nastavio sa svojim zasjedanjem i to je ovako odlična prilika da ako hoćemo možemo politizirati i biti politikanti o radu ili ne radu Vlade. Dakle ovo je prva Vlada koja nije imala tu stanku, tu mogućnost da se u miru konstituira, da započne sa radom jer je čitavo vrijeme zasjedao Sabor i propitkivao se rad Vlade što kažem s prijašnjim Vlada nije bio slučaj, sve su Vlade imale negdje oko 27 do 40 dana pauze u kojem su vremenu mogle prići izradi pojedinih tekstova zakona. No, to sam samo dao kao opasku uvodno a sada ću reći nekoliko riječi o samome zakonu. Dakle kada je zakon donesen mi smo njegovu raspravu proveli u prvom i drugom čitanju i između prvog i drugo tekst je donekle i mijenjan, usklađivan je. Međutim i tada smo tvrdili da se bitno investicijsko okruženje u Hrvatskoj neće sa ovim zakonom popraviti. U tom prijedlogu zakona su bili pobrojani svi, u uvodnom obrazloženju toga prijedloga zakona bili su pobrojani svi oni zakoni u Hrvatskoj koji na određeni način koče investicije i predstavljaju administrativne prepreke za bržu realizaciju investicija od Zakona o pomorskom dobru, Zakona o cestama, Zakona o vodama, Zakona o šumama, Zakona o prostornom uređenju i gradnji itd., itd., dakle bilo je negdje oko 16 zakona koji su pobrojani. I ja držim da ozbiljna Vlada ako doista hoće promijeniti svoj zakonodavni okvir, napraviti strateške reforme, učiniti državu konkurentnom, državu u kojoj se brzo izdaju određena rješenja, odluke, država u kojoj se promptno reagira na zahtjev investitora ili podnositelja zakona treba te zakone mijenjati. U tim zakonima treba napraviti, treba u njih ući i propisati procedure koje će realizirati bržim rješavanjem. Naime, ja bih želio da me netko demantira, da mi kaže ima li ijedan akt u Hrvatskoj kojega su službenici državnih tijela u Hrvatskoj napisali a da je taj akt oslonjen na ovaj zakon? Ijedan akt kojim je uređeno u dijelu cestogradnje, u dijelu … [[Govornik se ne razumije.]] pomorskog dobra, u dijelu rješavanja šumskog zemljišta, poljoprivrednog zemljišta. Dakle ima li ijedan akt, da li jedan službenik u Hrvatskoj ako je taj zakon dobar koristeći se s ovim zakonom derogira onaj zakon koji je njemu osnovni zakon? Nije i ne može. I ne može zakon koji dođe i koji općenito rješava pitanje poboljšanja investicijske klime naložiti nekom državnom službeniku koji daje koncesiju na pomorskom dobru ili utvrđuje granicu na pomorskom dobru da postupi po ovom zakonu a ne onom svom osnovnom zakoni koji njemu propisuje procedure. Dapače, kada bi to napravio, završio bi, bio bi sigurno predmet istrage. Prema tome, ja tvrdim da je potrebno da bismo napravili kvalitetni iskorak ući u promjene pojedinih zakona i na njima realizirati. Ja sam malo prije u replici kolegi Batiniću rekao i sljedeće. Projekt koji je prošla Vlada nastavila od one bivše HDZ-ove Vlade je projekt Kupara. Mi smo u Hrvatskome saboru raspravljali o tom natječaju, o tom javnom pozivu. I zanimljivo je dakle da najveća investicija koja je realizirana u tom projektu uopće nema nikakvih dodirnih točaka sa ovim zakonom koji bi trebao riješiti stratešku investiciju a to je najveći strateški investicijski projekt u turizmu u Republici Hrvatskoj. U prembuli odluke kojom se raspisuje natječaj i objavljuje javni poziv nema nigdje spomena ovom zakonu. Jasno, spominje se Zakon o upravljanju državnom imovinom po kojemu mora pojedini službenik reagirati. I spominje se Zakon o pomorskom dobru. Nigdje riječi o ovom zakonu jer ne treba jer on ništa bitno ne doprinosi u tom projektu koji je kaže Vlada evo privela kraju i odabrala najpovoljnijeg ponuđača za izgradnju tog kompleksa. Nema i ne može biti. Naime, Hrvatska će postati država koja može odgovoriti bržem zahtjevu investitora onda kada riješi tri bitna pitanja. Prvo i temeljno pitanje ne sređeni imovinsko-pravni odnosi. Na zemljištu i u skladu s time neažuran katastar i zemljišna knjiga, to je najveća prepreka bilo kakvoj realizaciji projekata u Hrvatskoj. Svi oni koji su bilo kada sudjelovali u izradi projekata, u realizaciji projekata znaju da zbog neusklađenog katastra i zemljišne knjige sa stvarnim stanjem na terenu nemoguće je brzo reagirati sa izdavanjem građevinskih dozvola i sa realizacijom projekta. Naš je katastar jedna zemljišna knjiga u najvećem dijelu oslonjena na izmjeru od prije 160 godina. Brojne su nastale promjene na terenu i u zemljišnoj knjizi nisu praćene i to je jedan od temeljnih problema. Drugi problem je o čemu je kolega Šuker govorio, država koja u 3, 4 godine 40 puta mijenja porezne zakone, porez na dohodak, porez na dobi, stope PDV-a itd., itd. je nesigurna država za bilo kakvo ozbiljno ulaganje. I dok se ne utvrdi siguran i stabilan sustav teško da je moguće očekivati bitno investiranje, jedan investicijski ciklus koji bi podrazumijevao i ovako velike strateške projekte. I treća stvar je brže donošenje prostornih planova u skladu sa prostornim planovima uređenja gradova, županija i općina u Republici Hrvatskoj koji onda mogu po zahtjevu investitora brže se donijeti skraćivanje rokova iako smo ih već i u prošlom mandatu a i u onom prije toga na određeni način skraćivali i još uvijek je taj rok s obzirom na brojne druge studije i projekte koji prate donošenje prostorno-planske dokumentacije taj dio je potrebno je riješiti. Dakle, to su temeljne pretpostavke da bi se moglo riješiti, odnosno odgovoriti bržem investiranju u Republici Hrvatskoj. I jasno da postoje zakoni koji su dijelom neusklađeni, a koje sam malo prije i pobrojao koje je također potrebno riješiti. Dakle, nema tog čarobnog štapića. Pa zar vi mislite da bi se u Hrvatskoj čekala 2014. godina da se sa jednim malim zakonom koji broji 30 članaka s dubokom promijeni investicijska klima? Pa to bi se bio sjetio netko prije nego 2010., treće, druge, '98. kad bi se moglo s jednim čarobnim zakonom koji ima svega 30 članaka potpuno izmijeniti investicijska klima u Hrvatskoj. To je jednostavno nemoguće. Zakon kojega smo donijeli i kojega nazivamo Zakonom o strateškim investicijskim projektima nije ništa drugo, gledam postupovnik koji govori kako i na koji način se prijavljuje projekt, koji govori tko čini povjerenstvo Vlade i tko čini operativno tijelo. To je zakon koji je u bitnome riješio, propisao je neku proceduru koja se mogla komotno urediti vladinom uredbom. A da on pretendira biti zakon koji će bitno promijeniti okruženje u Hrvatskoj to jednostavno nije točno i to nije ni moguće. Dakle, ovakav zakon, mi njega možemo mijenjati, možemo ga dorađivati, ali ako ne promijenimo osnovne zakone koji su, koji doista često puta jesu prepreka i barijera ulaganju neće niti jedan ovakav zakon, generalni zakon moći bitno promijeniti. Prema tome, skloniji sam da Vlada svojim programom definira i prepozna identificira koje su to prepreke u pojedinome zakonu i onda s time ide ovdje u Sabor i mijenjamo te zakone, a da ovakav jedan zakon koji može biti ili ne mora biti kažem on bitno u tom dijelu neće promijeniti. Evo dakle da zaključim. Ja također podržavam ovu izmjenu zakona. Da bi povjerenstvo koje je temeljem zakona nastalo moglo i dalje funkcionirati, ali ako gospodine ministre želite doista kao ministar gospodarstva krenuti u jednu, omogućiti jedan brži način investiranja u Hrvatsku, onda ovaj sam zakon po sebi ovakav kakav je i samo jedan zakon ne može bitno promijeniti ako se doista ne zadire u pojedine zakone. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je ona uvažene zastupnice Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Poštovani kolega Bačiću, pa vi kažete i to je vaše mišljenje ali mnogi dijele s vaše strane i ne samo s vaše strane mišljenje da ovaj zakon ništa ne rješava i vi ste uglavnom svoju raspravu usredotočili upravo u tom pravcu ne govoreći o ovim izmjenama, nego govoreći kako ovaj zakon ništa neće riješiti. Pa mene čudi zašto vi ne ukidate taj zakon. Netko je govorio čak da je protuustavan. Zašto se taj zakon onda ne ukine, jer kažete da on ništa ne rješava, osim što rješava jednu fotelju, a o tome niste ni govorili. Zatim kažete ovoj Vladi se prigovara da zaista ima samo dva, tri zakonska prijedloga, a da je ovo prva Vlada koja nije imala toliko vremena da su druge vremena. Imale su vremena da se konstituiraju, odnosno konstituirali su se na vrijeme i to u onoj ustavnoj stanci. Ali vi ste svoju većinu imali 28.12. kada je konstatiran Hrvatski sabor. Tko je vama kriv što je vama trebalo skoro mjesec dana formirate Vladu, gdje je već bilo jasno da imate većinu.
Odgovorit će poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice, ministar će i ministarstvo i Vlada će odlučiti što će sa ovim zakonom. Ovakav kakav je niti joj koristi, niti joj šteti. Prema tome, ništa bitno neće promijeniti ni ako ostane, ali niti ako ga ukine. To će odrediti Vlada. Ja sam u svojoj raspravi samo htio reći da on neće potaknuti investicije. To sam htio reći. A što se tiče vaše primjedbe da ova Vlada nema taj komoditet koji su imale, odnosno komoditet, tu jednu stanku kada Sabor nije zasjedao, pa onda nije bila toliko pod paskom javnosti jer nije zasjedao Sabor. To je točno. Naime, ni prijašnja Vlada koja je konstituirana 22.12., dakle Vlada Kukuriku koalicije imala je 28 dana Sabor nije zasjedao. U tih 28 dana Vlada je također se konstituirala polako, imenovala je zamjenike, pa pomoćnike i prvi akt koji je došao ovdje je došao nakon gotovo mjesec dana. Prema tome, ništa se ovdje nije bitno promijenilo. I ova Vlada sa svojim prvim aktom bez obzira što se radi o kozmetičkoj promjeni došao je gotovo manje prije nego što je to došao od one Vlade koja je bila prije. To hoću reći, da jednostavno Vlada kada preuzme odgovornost za vođenje države, kada se imenuju ministri nema tog čarobnog štapića koliko god bila spremna da može odmah doći sa zakonom u Sabor treba vrijeme dok se formira Vlada, dok se formiraju ministarstva, dok se ne pripreme zakonski prijedlozi. Vi ste isto bili ministrica, vi ste pisali zakone, pa i vi jako dobro znate da se zakon ne može napisati u jedan dan koliko god bio spreman, da on mora proći mišljenje svih drugih ministarstava, da se o njemu moraju očitovati druga ministarstva, da postoji procedura da bi onda taj zakon došao pogotovo ako je ozbiljan zakon. Ovakav mali zakon može doći nakon dva dana, ovakav zakon koji se samo mijenja jedan članak. Ali ozbiljan zakon koji podrazumijeva određenu reformu, koji podrazumijeva financijska sredstva zahtijeva i proračun. Kad Vlada donese neki zakon mora znati da taj zakon podrazumijeva i financijska sredstva koja moraju biti osigurana u proračunu. Prema tome, to je bilo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika bit će uvaženog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja se isto moram osvrnuti na opasku gospodina Bačića. Postoje određeni termini, postoje dinamike, postoje uhodavanja, ali postoji i arhiva dnevnih redova. I onda kad pogledate recimo današnju sjednicu Vlade koja je četvrta u ovom sazivu nemate ni jednog zakona na njoj. A kada pogledate četvrtu sjednicu protekle Vlade, onda ćete vidjeti 7 zakona na dnevnom redu. Znači, to nema veze sa Saborom, jer Sabor zasjeda kada zasjeda i kada Vlada njemu podnese zakone. Ali ima veze sa Vladom. Ako je protekla Vlada u ovom periodu donijela već 10-ak zakona i imala jednu dinamiku i krenula ja bih rekao vrlo ozbiljno raditi onda se ta razlika vidi. To svatko tko je objektivan promatrač će to reći. Možda vi s obzirom da ste malo subjektivni nećete ali kada se pogleda rekao sam i dnevne redove i ono što se odradilo tu se razlika jasno vidi. I sa te strane nema nikakve isprike za to što evo sad na 4. sjednici danas nemamo nitijednog jedinog zakona, niti uopće ideje. I imam osjećaj da i ministri pa i premijer skupljaju ideje u ovom periodu proteklih mjesec dana. Kao da su se tek sada našli i sad skupljaju ideje iz onoga što je protekla Vlada radila i sada će predlagati nešto u narednom periodu. I još jedna stvar nije Vlada ta koja donosi zakone, to znate, znači nije na Vladi što će s ovim zakonom biti. Na Vladi je da predloži a na nama je da izglasamo. Znači, ipak nemojte toliko Hrvatski sabor stavljati u podređeni položaj Hrvatskoj vladi jer ipak ovaj Dom znači Hrvatski sabor je ono što najviše reprezentira hrvatske građane i treba imati najveći utjecaj u odlučivanju.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Maras ja se mogu složiti da je bivša Vlada u prvih mjesec dana imala nešto više prijedloga zakona, to se mogu složiti. No, sama inflacija zakona ne govori da su kvalitetni. Vi ste doista donosili zakone pa i na način da ste znali u godinu dana 5 puta promijeniti zakon. I znali ste poslati zakon u sabornicu pa dok dođe već ga dva puta mijenjati. Uostalom zar nije Ustavni sud vam srušio ogroman broj zakona jer su bili nekvalitetni i to cijelih zakona? Da ne govorim da vam je van snage Ustavni sud stavio brojne članke pojedinih zakona jer su bili nepripremljeni, nisu bili usklađeni, bili su neustavni itd., itd. Sama brzina i inflacija donošenja zakona sama po sebi ne znači puno. Bolje da se donese jedan zakon ali dobar nego pet loših. U tome ja očekujem da će ova Vlada na taj način i postupati. Nama se nigdje ne žuri, prije svega dok se ne donese proračun, dok se proračunom ne utvrdi što i na koji način ova Vlada misli voditi Hrvatsku, u kom pravcu ima namjeru raditi reforme teško je očekivati neke krucijalne zakone u Hrvatskome saboru. Prema tome meni ne smeta to što zakoni već do danas nisu bili gotovi. Nek dođu zakoni usklađeni sa državnim proračunom onda će to biti ono što ovaj narod i ova država treba. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika bit će uvaženog zastupnika Damira Krstičevića, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, gospodine ministre, kolega Bačić, uvaženi zastupnici. Ja bih želio još jednom poduprijeti ono što ste rekli. Ljudi mi nemamo, posebno oko pretpostavki za ulaganje od katastra od poreza od znači tih poslovnih planova mislim da smo svjesni svi skupa ovdje u ovoj dvorani da puno toga mi moramo promijeniti, a mi više prostora nemamo niti smijemo više čekati. Naš danas najvažniji strateški cilj mislim da smo svi skupa svjesni je snažno pokrenuti gospodarstvo. I mene veseli da je tu ministar. Ministre, puna potpora da napravite sve ono što trebate napraviti da ljudi u našoj Hrvatskoj žive bolje, kvalitetnije. Prema tome, iskoristiti sve ono dosada što možete iskoristiti od svih prethodnih Vlada, naučenih lekcija je jako puno. Prema tome onu svu pamet, tako da se to artikulira, tako da sutra kroz i zakone koji će se ovdje donijeti ali i ono što je najvažnije znači sutra i provedba tih zakona da u našoj Hrvatskoj bude bolje i kvalitetnije. Mi moramo biti, mislim da smo svjesni svi skupa, brži, bolji i spremniji od konkurencije. Prema tome, tu je apsolutno sve u tom dijelu na nama. Tako da evo ja bih apsolutno podupro ovu pojedinačnu raspravu kolege Bačića i evo još jednom i ministru ono krenite tako da bude u našoj Hrvatskoj još jednom bolje i kvalitetnije. Fokusirajmo se i ono ne gubite energiju na neke rasprave koje ne vode ničemu, koje nemaju nikakav cilj. Evo još jednom potpora.
Hvala lijepa. Sad će replicirati uvaženi zastupnik Goran Marić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
A oprostite, nisam vidio da ste digli ruku.
Aha, jesam. Pa kolega Krstičević ustvari vi ste dali potporu gospodinu ministru na ovome da pojedine projekte koji su već u ovom katalogu i predbilježeni čini mi se da ima negdje oko 12 projekata plus 4 strateška koji su već proglašeni, to su projekti koji su već dugo u hrvatskom društvu, o kojima se govori, pojedina ministarstva već u vrlo visokoj fazi imaju dokumentacije za njihovu realizaciju. Ti projekti naime otkad su proglašeni strateškim od strane ovog zakona oni, probleme u njihovom rješavanju ne proizlaze iz provedbe ovog zakona nego iz provedbe drugih zakona koje treba riješiti kao prethodno pitanje da bi se ti projekti realizirali. U tom smislu je potrebno na tim zakonima inzistirati da bi se njihova izmjena mogla omogućiti bržu realizaciju samih projekata. Hvala.
Hvala. Sad će riječ dobiti uvaženi zastupnik Goran Marić za repliku.
Hvala lijepa. Kolega Bačić, slažem se s vama da je izmjena ovog postojećeg zakona nužna radi samog funkcioniranja Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom, a isto tako važno je i naglasiti ono što ste vi započeli da je na ministru i na Ministarstvu gospodarstva iznimno velika odgovornost zbog duboke krize u kojoj se hrvatsko gospodarstvo već godinama nalazi i da je čak i slažem se i s onom tezom da ovaj zakon postojeći je neupotrebljiv, on je potpuno neupotrebljiv. I da zapravo je potreban Zakon o investicijama a ne samo o strateškim investicijama jer nema gospodarskog oporavka bez investicijske aktivnosti. A za investicijsku aktivnost su bitna mnoga okružja ponajviše je bitno kreditno, monetarno okružje. Bitno je ekonomsko u cjelini okružje, bitno je porezno okružje, bitno je i društveno okružje i istodobno sve to treba uskladiti i funkcionirati. Primjerice PDV na građevinsko zemljište u krizi je uvedeno sa stopom od 25%, efekta nema nikakvog jer od toga nema prihoda u državnom proračunu, a poskupili smo neprodane stanove kojima je cijena i onako neprihvatljiva za 10 do 12%. Prvi potez je da se ta porezna stopa PDV-a na građevinsko zemljište smanji na nekih 5 do 10% ili kao međustopa odredi. Važno je otkloniti strah koji postoj, a postoji strah od plaćenih a ne izvršenih radova, postoji strah od izvršenih a ne naplaćenih radova, postoji strah od nekvalitetnih radova, strah od nelojalne konkurencije, strah od ucjena, strah od porezne uprave, strah od poreznih promjena. Općenito moramo otkloniti strah da bi investitori mogli funkcionirati. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odgovorit uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Slažem se kolega Mariću. Nama treba zakon o investicijama. Pa vi se dobro sjećate kada smo ovaj zakon donosili i u prvome i drugom čitanju da smo jedan i drugi tvrdili kako limit, kako granica da bi se neki zakon proglasio strateškim mora biti 150 milijuna kuna, odnosno 20 milijuna eura. I sad neki projekt koji ima 150 milijuna eura zapošljava primjerice 60 ljudi je strateški projekt a neki koji vrijedi 130 milijuna kuna ne može biti proglašen strateškim projektom i on jednostavno, a zapošljava možda 130 ljudi on nije strateški projekt. Dakle, već sami kriteriji kad je taj zakon donesen je s jedne strane određenog investitora stavljao u nepovoljan položaj njemu vrata državne administracije nisu bila otvorena, za njega se moralo, on nije imao tu blagodat da mora državni službeni u 15 dana izdat mu svaku potvrdu, a možda s gospodarskog aspekta vrijedi kud i kamo više hrvatskom gospodarstvu nego taj projekt koji je proglašen strateškim a koji sa aspekta zapošljavanja, doprinosa, stvaranja novih vrijednosti možda ne doprinosi kao neki projekt koji nije bio. Dakle iz tog aspekta samo vidjeli kako je taj zakon možda i neustavan itd. itd. Mene bi, to sam maloprije postavio pitanje interesira da li je iti jedan državni službenik u Hrvatskoj bio kažnjen zbog toga što nije potpisao u roku 15 dana strateškom investitoru bilo kakvu potvrdu, zaključak ili nije riješio njegov zahtjev. Nije mogao biti kažnjen jer je on postupao po svom zakonu koji rješava upravo taj djelokrug u kojemu je i zahtjev podnesen. Prema tome, u tom smislu gospodine ministre mi tvrdimo da ovakav zakon nije dobar, nema od njega koristi, ako ima i moguće je napraviti novi zakon o svim investicijama u Hrvatskoj koji će imati isti pristup prema svim investitorima onda je to, o tome možemo raspravljati i tu ćemo svakako dati punu podršku takvom zakonu. Hvala.
Hvala. I sad će završnu riječ imati uvaženi ministar gospodarstva Tomislav Paninić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici evo ja sam pažljivo sjedio ovdje, pet sati slušao raspravu ovu i mogu reći da mi je drago što sam bio ovdje da ova rasprava koje je danas vođena nije bila samo u duhu ove izmjene koje se svi slažu da je tehničke prirode. Ona je tehničke prirode i očekuje se da napravi pomak i da budemo odgovorni prema projektima koji su nominirani jer oni koji ih nominiraju oni očekuju od nas odgovor. Odgovor sigurno prema njima nije da čekamo da se nešto promijeni, da se naprave strukturne reforme, oni očekuje da se brzo dogodi i to je i razlog zašto sam naveo da želim da jednostavno nešto se mijenja s ovim zakonom. Jer što nedostaje? Nedostaje vremenski okvir. Znači mi danas od 2013.kad je stupio na snagu nemamo niti jedan projekt sa ove liste strateški koji je doveden do kraja. To je odgovornost i mene sada kao ministra koji je u ovome resoru. Ja jednostavno ne mogu da kažem da izmjene se moraju događati, da one moraju biti tekuće, da ti projekti koji su odabrani u jednom trenu oni su bili odabrani radi toga, bilo je i pitanje da li mi nešto zaustavljamo, ne mi trebamo samo ako je vremenski okvir tako širok kako smo ga postavili sada da 2016.još uvijek neki projekti koji su stavljeni na listu da se očekuje i njihova realizacija kako što su možda bili predloženi 2013. Problem je znači okruženje u kojem živimo više ne dopušta da se ponašamo da možemo tri godine čekati da se jedna ideja realizira na način kao što je bilo i tada i zato mi dopustite i kako ministru gospodarstva koji zastupam interese i RH da one projekte, ja ih ovdje imam s ove strane, da možemo reći na koji način zapravo i RH očekuje od njih ne samo da budu kratkoročni doprinos našem BDP-u, da se brzo realiziraju, da ta gradnja, radnja mjesta koja će se angažirati da budu samo kratkoročna dobit a da na kraju kroz dugi niz godina kako se realizacija, taj projekt amortizira da bude nešto što čini štetu. Prema tome, to je nešto što trenutno se i radi u ministarstvu gdje ovi projekti ja ih prihvaćam kao ozbiljne, kao kvalitetne prijedloge. Isto tako i oni koji još uvijek nisu stavljeni na listu trebaju proći analizu da mogu i ja onda odgovorno kao resorni ministar potvrditi da to može u daljnju proceduru. Ali ću reći ova sama izmjena, nije to izmjena mene ili procedure nego je to izmjena u povjerenstvu jer ono je to koje donosi odluke. Ja i moji suradnici i svi koji su uključeni, mi trebamo povjerenstvu dostaviti podatke koji su aktualni, koji su realni da oni mogu donositi kvalitetne odluke. I onda će se odluke donositi na osnovu činjenice i na osnovu ekonomskog plana i znači kako to može biti korisno u budućem vremenu. Složio bih se ovdje i sa konstatacijom da pitanje zašto imamo ovaj zakon i sigurno možemo preispitivati da li je on donesen sa svrhom zapravo da mi preispitujemo sebe a ne zapravo da poguramo investicije. Jer činjenica je da postoji niz prepreka, svakoga dana vjerujte mi da imamo upućene bezbrojne prijedloge kako smanjiti određena opterećenja, određene prepreke veće ili manje. Prema tome ja mogu razumjeti da je u dugu toga i donesen zakon da ubrza neke procedure, da naučimo iz realizacije njih da oni koji su uključeni shvate važnost ne samo ovih strateških projekata nego isto tako i svakog projekta koji donosi bilo koje zapošljavanja i ono što je nama najbitnije da … [[Govornik se ne razumije.]] utječe na opću gospodarsku sliku Hrvatske. Trenutno ja nemam alibi da mogu proglasiti ovaj zakon da nije potreban jer oni koji su na listi oni zapravo oslikavaju našu želju da brzo i kvalitetno realiziramo bitne strateške projekte iz kojeg god da oni sektora dolaze i da oni ona mogu biti zamašnjak u budućem razvoju. Vrijeme pred nama nam otvara priliku da sagledamo i kroz ovaj zakon njegovu ubrzanu realizaciju, njegove izmjene, da li će nam to u budućnosti stvarno biti nešto što možda nećemo ni trebati nego će postati redovna praksa. Ali sada bih stvarno zamolio da evo s obzirom potpora je dana da upravo ovakve izmjene koje možemo reći da su tehničke ili nomotehničke da one prođu kroz proceduru. A ja i sve vaše sugestije, svu raspravu ću uvažiti i tijekom izmjena koje ću predložiti. A isto tako evo i zahvaljujem se i na ponudi da uključim i klubove zastupnika i naravno i odbore koje imate, koji se bave ovom temom da svojim doprinosom daju da imamo što bolji zakon i da možemo reći i kada budu obuhvatnije izmjene da možemo i kvalitetno raspraviti i u okviru jednoga radnoga dana donijeti odluku jer mislim da onda evo i ovaj cijenjeni Dom a isto tako i Vlada mogu reći ono mi smo postali efikasniji i u duhu smo protočnosti koje želimo i gospodarstvu. Zahvaljujem se na potpori koju ste danas dali ovim izmjenama. Evo i preporučam se i vrata svoga ministarstva da budu otvorena za sve vas da zajedno sudjelujemo u napretku. Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodinu ministru. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Željka Glasnovića.
Poštovani predsjedniče. Uvijek govorimo o nekakvom, ja se slažem sa ministrom, potreban je okvir. Ali kada ćemo urediti pravnu državu i tko će investirati ovdje ako nema pravne sigurnosti. Imate na svjetskoj burzi, globalnoj burzi imate 2 stotine tvrtki Hrvatskih koje su na burzi globalnoj. Kakve smo investicije odbili od tih ljudi vani i tko će doći ovdje ako imamo korupciju na svim razinama, 40 tisuća poduzeća bez ijednog zaposlenika. I kada ćemo stvoriti taj pravni okvir? 20 godina je prošlo otkada smo došli na svoje međunarodno priznate granice, još nemamo te pravne sigurnosti. I bez sinergije između Ministarstva gospodarstva, pravosuđa i drugih nećemo daleko ići. Ja ne vidim tu upravljanja na višoj razini, imamo tu generale ovdje koji su upravljali velikim sustavima, nitko ne pita njihovo mišljenje ovdje i ta se situacija mora poboljšati jer mi smo opet do '16. godine BDP će biti, vanjski dug više od 100% BDP-a i mi smo tu na razini Grčke ako se ne popravi situacija. Koliko dugo možemo čekati? To je moje skromno pitanje.
Hvala lijepa. S time bih ja zaključio raspravu o ovoj temi. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Sada bismo išli na Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o strateškim investicijskim projektima Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 3. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je završena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista povukao je amandman. Molim da se predstavnik Vlade očituje o amandmanima Odbora za zakonodavstvo. Izvolite, zamjenik ministra gospodarstva gospodin Leo Prelec. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo saborski zastupnici. Dakle, prihvaćaju se amandmani Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora sa sjednice održane 17. veljače 2016. godine na članke 2. i 3. Konačnog prijedloga zakona o izmjenama Zakona o strateškim investicijskim projektima Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Prema tome amandmane koje je predlagatelj prihvatio oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o strateškim investicijskim projektima Republike Hrvatske. Molim vas uključite se i glasujmo. Tko je za? Glasovanje je završeno. 103 glasa za, 1 suzdržan. Utvrđujem da je većinom glasova donesen zakon o izmjenama Zakona o strateškim investicijskim projektima Republike Hrvatske zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Pa bismo onda prešli na sljedeći zakon a taj je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 4.; Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 24. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste tih odbora primili na sjednici. Vlada je podnijela amandmane koji postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 202. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da, onda izvolite. Uvaženi ministar gospodarstva Tomislav Panenić.
Hvala gospodine predsjedniče Sabor, zastupnice i zastupnici. Znači vezano je za ove izmjene Zakona o izmjenama Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom. Ja bih rekao da je isto kao što smo raspravili sada o strateškim investicijama i ovdje se radi o izmjenama upravo koje se odnose na povjerenstvo koje upravo treba raspolagati sa imovinom, donositi odluke. Zakon o upravljanju i raspolaganju imovinom u Vlasništvu Republike Hrvatske stupio je na snagu 23. srpnja 2013. godine. Zakonom se uređuje upravljanje i raspolaganje imovinom u vlasništvu RH utvrđuju pojavni oblici državne imovine, načela upravljanja imovinom, dokumenti s kojima se upravlja imovinom kao i načini, uvjeti upravljanja i raspolaganja dionicama, poslovnim uvjetima koji čine državnu imovinu, trgovačkim društvima, načini i uvjeti upravljanja i raspolaganja nekretnina koje čine državnu imovinu, djelokrug i ovlasti Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom u upravljanju istom tom imovinom, razgraničenje u ovlasti upravljanju državnom imovinom između državnog ureda, ministarstva, trgovačkih društava kojima su te ovlasti dane posebnim zakonima. Zatim uspostava i vođenje registra državne imovine, upravni i inspekcijski nadzor, te sva ostala pitanja. Zakonom je propisano da Vlada RH radi učinkovitog upravljanja trgovačkim društvima i drugim pravnim osobama od strateškog posebnog interesa za Republiku Hrvatsku odlukom imenuje povjerenstvo Vlade RH za upravljanje strateškim trgovačkim društvima i to kako čine, znači bio je potpredsjednik Vlade RH za gospodarstvo, ministar financija, ministar gospodarstva, ministar pomorstva, prometa i infrastrukture, ministar poljoprivrede, ministar poduzetništva i obrta, ministar rada i mirovinskog sustava. Navedeno povjerenstvo je ovlašteno razmatrati planove, izvještaje o poslovanju trgovačkih društava i drugih pravnih osoba od strateškog posebnog interesa za Republiku Hrvatsku, predlagat Vladi Republike Hrvatske kodeks upravljanja trgovačkim društvima i drugim pravnim osobama, predlagati Vladi Republike Hrvatske članove nadzornih odbora i uprava trgovačkih društava i drugih pravnih osoba, razmatrati planove restrukturiranja trgovačkih društava isto tako drugih pravnih osoba od strateškog i posebnog interesa za Republiku Hrvatsku. Tu proizilazi problematika jer je propisano da je član povjerenstva potpredsjednik Vlade Republike Hrvatske nadležan za gospodarstvo. Međutim, kao što ste i upoznati formiranje nove Vlade RH nije predviđeno mjesto potpredsjednika Vlade nadležnoga za gospodarstvo, te je slijedom toga nužno izmijeniti odredbe zakona koje se propisuje da je član povjerenstva potpredsjednik Vlade, te se ovom izmjenom Zakona o upravljanju imovinom predlaže propisati da su članovi povjerenstva potpredsjednik Vlade Republike Hrvatske nadležan za upravljanje državnom imovinom kao predsjednik povjerenstva u navedenom povjerenstvu i potpredsjednik Vlade RH kojeg odredi Vlada kao zamjenik predsjednika povjerenstva. Na taj način osim što ćemo izmijeniti da kažem tehničku izmjenu vezanu za sastav nove Vlade, isto ćemo i ojačati sastav povjerenstva, te će se omogućiti da Vlada Republike Hrvatske u roku od 30 dana od stupanja na snagu izmjene imenuje sve članove povjerenstva, te da povjerenstvo počne sa svojim radom u svrhu učinkovitog upravljanja trgovačkim društvima od strateškog i posebnog interesa. Stoga predlažem da Hrvatski sabor donese ovaj zakon po hitnom postupku. Hvala lijepo.
Hvala lijepo gospodine ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. E onda otvaram raspravu. Napominjem da ima dosta prijavljenih i klubova i pojedinačno, tako da se pripremimo za dulju raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika IDS-a govoriti uvaženi zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite.
Hvala. Evo ove izmjene Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske su zapravo kao što i sami vidimo tehničke i političke naravi, a kao što je sam zastupnik koji je govorio u ime kluba MOST-a izrekavši da su zapravo kozmetičke naravi, tako da na samom početku želim kazati da sam od predlagatelja očekivao ipak puno više. Stava sam da je manje bitno hoće li u povjerenstvu Vlade RH za upravljanje strateškim trgovačkim društvima biti jedan ili dva potpredsjednika Vlade i kakvi će biti njihovi formalni nazivi, a da je puno važnije da svi zajedno stvorimo cjelovit koncept gospodarske strategije upravljanja državnom imovinom jer nju nemamo i to sa jasnim ciljevima, zakonskim propisima, provedivim mjerama i da rezultat toga bude visok postotak iskorištenosti državne imovine a sve u cilju razvoja države, njenih županija, gradova, općina, u cilju jačanja cjelokupnog gospodarstva Republike Hrvatske i u cilju boljeg standarda svih građana RH. Uostalom i sam predsjednik Vlade RH gospodin Orešković naglasio je da je stavljanje u funkciju državne imovine, efikasnije upravljanje i raspolaganje njome najlakši način kako ublažiti i značajnim dijelom riješiti probleme koji tište našu državu. Pretpostavljam da to podrazumijeva jasna pravila, pretpostavljam da to podrazumijeva pravila koji štite nacionalne resurse poput voda i pravila koja ne oduzimaju potencijal rasta budućim generacijama. U tom smislu, svima nama je obaveza prvo Vlade RH, a tada i nas zastupnika, da u najkraćem roku detektiramo propise koji jesu manjkavi, neprovedivi, propisi koji danas definitivno otežavaju gospodarski napredak Republike Hrvatske u cjelini. Spominjem primjere poput Zakona o šumama, Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu, pomorskom dobru ili određenim mjerama koje se tiču nedovoljne usklađenosti katastarskih i zemljišno-knjižnih podataka. Klub IDS-a drži da je došlo konačno vrijeme da se provede sveobuhvatna decentralizacija kako funkcionalna, tako i financijska sa prenošenjem obaveza i ovlasti sa državne na lokalnu razinu, sa prenošenjem odgovornosti sredstava i materijalnih dobara koji su trenutno u vlasništvu ili pod upravljanjem državnih tijela na lokalnu razinu. Klub IDS-a zalaže se za to da državna razina u prvom redu treba osigurati pravni okvir i funkcioniranje istoga, da državna razina zadrži kontrolne mehanizme kako bi se izbjegle moguće zlouporabe. To se da vrlo efikasno riješiti. Na koncu, primjeri dobre prakse širom Europe dokazuju nam da se potrebe građana najbolje i najefikasnije zadovoljavaju na njima najbližoj razini, a to su gradovi i općine gdje građani žive. Ova teška gospodarska situacija u državi ne bi smjela niti Vladi RH niti ovom sazivu Sabora biti opravdanje da i dalje ostanemo u poziciji statusa quo jer dosadašnji način rada ono što smo i kroz prethodni zakon svi zajedno zaključili nije polučio zadovoljavajuće rezultate. Definitivno jest vrijeme za drugačiji smjer državne politike, ali je isto tako vrijeme za jači zaokret u smjeru decentralizacije. Na tragu prethodno iznesenog mi iz kluba IDS-a nemamo ništa protiv ovakvih tehničko-političkih izmjena zakona jer je nama razumljivo da si svatko postavlja organizaciju sustava onako kako mu najviše i odgovara. Ali smo sa druge strane stava da Vlada Republike Hrvatske treba čim prije napraviti pomak od političkog kadroviranja koje doista već predugo traje, da Vlada Republike Hrvatske sve snage usmjeri na izmjene temeljnih zakona i propisa. Klub IDS-a očekuje da će Vlada Republike Hrvatske što prije otvoriti raspravu u Hrvatskom saboru oko ovih izuzetno važnih i bitnih tema, a mi ćemo sa naše strane pružiti pun doprinos raspravi i predlaganju kvalitetnih rješenja a sve u cilju poticanja i razvoja gospodarstva Republike Hrvatske i boljeg životnog standarda za sve njene građane.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a riječ uzeti uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. Već u predizbornoj kampanji HDZ je vrlo odgovorno, temeljito obećao brojne značajne, sveobuhvatne reforme u upravljanju državnom imovinom. HDZ je velik dio najave svojih poteza koji bi za cilj imali gospodarski oporavak Hrvatske bazirao na ozbiljnim intervencijama u sustav upravljanja državnom imovinom. Tako je da podsjetim na primjer ministar financija gospodin Zdravko Marić u Dnevniku HRT-a 24. siječnja ove godine rekao: "Manji deficit, gospodarski rast i aktivnija upotreba državne imovine pogotovo mrtvog kapitala naši su ciljevi." Još jedan uvaženi HDZ-ov zastupnik poštovani Domagoj Milošević također na HRT-u nešto ranije, 5. siječnja, kaže: "Od državne imovine proračun prihodi samo 1% BDP-a. Golem potencijal za gospodarski rast postoji ako se državna imovina stavi u funkciju. Predložili smo stoga da se odvoji upravljanje nekretninama od upravljanja javnim poduzećima. Namjera je depolitizacija javnih poduzeća, odnosno njihova profesionalizacija." – 5. siječnja 2016. I gospodin Tomislav Karamarko još prije izbora grmi o potrebi stavljanja u funkciju mnogobrojnih neiskorištenih turističkih potencijala te zapuštene poljoprivredne zemlje i državne imovine. I na kraju čak i osoba koja bi trebala imati ključnu ulogu u Vladi, kažem trebala a nema, premijer Tihomir Orešković, tadašnji mandatar, najavljuje iz Kitzbuhella da će se fokusirati na pokretanje neaktivne imovine, posebno aktiviranju zapuštene državne imovine koja nije u funkciji te kaže: "To je mrtvi kapital i tu mislim da imamo vrlo jasne mogućnosti za aktiviranje te imovine i time smanjiti dug." I eto, obećanja se ispunjavaju. Reforma je tu pred nama. Trebalo je Vladi gotovo mjesec dana da je pripremi ali reforma je tu. Zbog napornog rada na ovoj reformi zanemareni su brojni drugi isto tako važni projekti. Genijalni Ante Tomić tako otkriva da bebe u Hrvatskoj plaču jer ih je HDZ prevario za 1000 eura. Za ispunjavanje tog obećanja trebalo je izmijeniti jedan članak u Zakonu o rodiljnim i roditeljskim potporama ali eto razumijemo nije se stiglo jer se radilo na ovoj reformi, reformi upravljanja državnom imovinom. A u čemu se sastoji ta reforma? Sastoji se u zakonskoj izmjeni jednog jedinog članka. Ostatak zakona ova Vlada očito smatra dobrim, smatra da ga ne treba mijenjati što mi shvaćamo i kao priznanje bivšoj Vladi koja ga je donijela, zahvaljujemo. Imamo dakle tu reformu i uđimo malo dublje u nju. Naime, po dosadašnjem zakonu Povjerenstvom za upravljanje državnom imovinom predsjedavao je potpredsjednik Vlade zadužen za gospodarstvo. Ovoj Vladi je izuzetno stalo do gospodarstva, to je nekoliko puta napominjala. To su napominjali i stranke u kampanji, pogotovo HDZ. Pa zbog toga što je ovoj Vladi izuzetno stalo do gospodarstva ona je ukinula funkciju potpredsjednika Vlade zaduženog za gospodarstvo. To je dosta logično, to razumijemo. E sada, Vlada je poslala prijedlog zakona da će tim povjerenstvom predsjedati potpredsjednik Vlade kojeg odredi Vlada. I tu nastaje spor, tu nastaje nesporazum među koalicijskim partnerima. Koji će to potpredsjednik Vlade biti? Karamarko ili Petrov, Petrov ili Karamarko? To je najvažnije za ovu reformu. I popravljajući zakon u kojem je izmijenila jedan članak Vlada to rješava amandmanom. Tu se zapravo radilo o tome tko će staviti šapu na državne tvrtke, na državne nekretnine, tko će ugrabiti milijarde vrijedan plijen. Dogovora nema, nema očito ni povjerenja. Jer da ga ima onda bi MOST rekao pa vjerujemo HDZ-ovom potpredsjedniku Vlade. Da HDZ vjeruje MOST-u onda bi rekao pa vjerujemo gospodinu Petrovu neka on bude taj. Nema dogovora, nema povjerenja, čak ni na saborskim odborima nije bilo kvoruma vladajuće većine pa su eto HDZ i MOST prisiljeni amandmanom iz Vlade mijenjati taj jedan jedini članak a po tom najnovijem rješenju u povjerenstvu sjede oba potpredsjednika Vlade i Karamarko i Petrov. I još samo fali da se u zakonu navedu njihova imena da bi to bilo posve jasno. To je jedina dakle izmjena postojećeg zakona, to je suština i bit te reforme. Vlada sebi daje sa i rok, od 30 dana da bi imenovala to povjerenstvo, a u povjerenstvu će dakle sjediti potpredsjednici Vlade, ministar financija, ministar gospodarstva, ministar pomorstva, prometa i infrastrukture, ministar poljoprivrede, ministar poduzetništva i obrta i ministar rada i mirovinskog sustava. I da bi imenovala povjerenstvo koje se sastoji od ovih ministara Vladi će trebati točno 30 dana. Tome se isto tako ne treba čuditi kada vidimo kako Vlada radi. Evo prošlo je gotovo mjesec dana, nisu stigli još ni zamjenike imenovati. Možda će to uspjeti do polovice mandata. Mi kao odgovorna opozicija mi podržavamo ovu reformu prije svega zbog njezine sveobuhvatnosti, zbog njezine dubine, zbog ozbiljnosti pristupa i glasat ćemo za. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će ona u ime kluba HDZ-a i to će biti uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege žao mi je da je jedan od naših kolega koji je izražavao ozbiljnu zabrinutost pod prethodnom točkom, a vrlo je slična ovoj morao otići pa da se ne referiram na njegova izlaganja kojih nema, sve to je nadoknadio kolega Stazić u ovom svom nadahnutom govoru ispred kluba SDP-a. Nešto što bismo rekli u pohvalu ovog zakona će demantirati ono o čemu ste vi pričali. Prvo nažalost nemate baš točne informacije što se kvoruma tiče na radnim tijelima ali to je za ovaj zakon stvarno manje bitno. Temeljno je pitanje, a drugi je zakon sličnog sadržaja i slične ideje danas na sjednici a svi su ga krstili kao tehničke izmjene zakona rekao bih da nisu to samo tehničke to su i suštinske izmjene ali ne iz razloga koji je uspio prepoznati kolega Stazić. Suštinske promjene ovoga zakona očituju se u nečem drugom. Očituju se u tome što je to promjena u upravljanju državnom imovinom od onog načina kako se njome upravljalo dosada u režiji vaše stranke gospodine, stranke SDP-a i njihove koalicije koja je vodila državu protekle četiri godine. Pa ću vas tako podsjetiti da vaša stranka koja je na drugačiji način kreirala zakonodavstvo najčešće prema osobnim potrebama nekih od vaših članova zbog čega su ti zakoni i dobivali osobna imena. Vi ste čim je Vlada Zorana Milanovića stupila u mandat donijeli odluku u veljači 2012.godine kojom ste a reći ću kako se zvala o određivanju uvjeta za kandidate za članove nadzornih odnosno upravnih odbora te uprava trgovačkih društava u kojima RH ima dionice ili udjele drugim riječima način kako ćete birati tijela koja upravljaju imovinom RH. U to vrijeme 2012.vrijedili su kriteriji nekoliko osnovnih uvjeta da završite studij, imate 5 godina radnog iskustva i da vas Vlada na prijedlog Državnog ureda za upravljanje imovinom predloži i imenuje na tu dužnost. To je bio jedini kriterij koji ste vi uspjeli ostvariti da biste postavili uprave trgovačkih društava koja su upravljana imovinom RH pa i onim strateškim društvima, društvima od strateške važnosti za RH. Danas mijenjamo članak 45.zakona koji govori o povjerenstvu Vlade za upravljanje strateškim trgovačkim društvima i imate prigovore na to tko bi trebao sjediti u tom povjerenstvo odnosno vidite u tome cjelokupnost reformi Vlade koja je stupila na dužnost. A s obzirom na zakone koji reguliraju i ovo područje reći ću vam da je vaša Vlada nakon ove odluke iz 2012.godine što je isto tako zanimljivo tada u formi odluke nakon što su raspisani parlamentarni izbori donijela 14.10.2015.uredbu koja stupa na snagu 22.10. dakle već tijekom predizbornih kampanja. Uredbu koju prema Zakonu o preuzimanju vlasti uopće nije smjela donijeti a kojom ste promijenili princip imenovanja uprava trgovačkih društava i nadzornih odbora koje sam vam citirao iz 2012. pa sada tražite natječaje, tražite čitav niz dokumenata kojima bi se trebalo poslužiti u izboru najboljih kadrova i onda izmišljate jedan fenomenalan pristup da ćete koristiti posebne specijalizirane agencije ili kako to vole vaši kolege hrvatski reći head hunting agencije koje će za potrebe trgovačkih društava loviti najbolje kadrove koje bi kasnije Vlada postavila za upravljanje trgovačkim društvima. Problem je u tome dragi kolege iz oporbe što je to dokument koji niste smjeli donijeti niti po Zakonu o preuzimanju vlasti, ali još važnije što je to krajnje nekorektno prema svima onima kojima ste vlast morali predati jer ste na kraju mandata u samoj predizbornoj kampanji mijenjali uvjete pod kojima ste poslovali 4 godine. Do tada po vašem principu vrijedila je politička podobnost a onda odlazeći sa vlasti ostavljate u nasljeđe nekom drugom da provodi natječaje prema samo vama znanoj proceduri. Prema toj proceduri te agencije još naravno nisu ni po natječajima izabrane i prema toj proceduri vjerojatno i idućih 6 mjeseci sva trgovačka društva ne bi mogla imati uprave koje bi mogle odgovarati za svoj posao. To ste nažalost u svom nadahnutom govoru propustili spomenuti. A to nas vraća na diskusiju o tome kako ste vi vodili kadrovsku politiku a sjećam se i vaših riječi kada je Vlada SDP-a stupala na dužnost. Od vaših riječi tada, izrečenih za ovom govornicom ostalo je vrlo malo. Ali ću vas podsjetiti u toj poplavi zakona kojima ste nas obasipali na početku mandata bili su i zakoni kao što sam već rekao krojeni prema osobnim preferencijama nekih od vaših članova. A onda ste nas posebno uvjeravali da se i državni službenici trebaju i mogu zapošljavati mimo natječaja, bez natječaja i bez ikakvih kvalifikacija često rabeći termin revolving doors po kojima ćete vi uvesti u državnu službu ljude bez natječaja, znanja, iskustva i sposobnosti i isto tako ćete ih po prestanku mandata iz državne službe otpuštati. Nije se dogodilo niti jedno od danih obećanja, osim što ste iz zaposlili bez natječaja. Ostavili ste ih i dalje na radu u državnoj upravi a onda vam je zanimljivo 21. prosinca 2015. godine Ustavni sud je donio odluku kojom je ukinuo zakon, odnosno članak Zakona o državnim službenicima koji je omogućavao ovo zapošljavanje po političkoj podobnosti. Da stvar bude bolja i u tim rješenjima Ustavnog suda ima zanimljivih stvari, ta odluka Ustavnog suda stupa na snagu, odnosno primjenjuje se od 1. siječnja ove godine. Što znači čitav 4-godišnji mandat vaše Vlade može se zapošljavati po političkoj podobnosti, tada kada odlazite sa vlasti ta pravila više ne vrijede i za sve buduće potrebni su natječaji, potrebne su kvalifikacije, potrebno je testiranje i potrebno je ono što i Ustav garantira da su svi pred zakonom jednaki. Tako je izgledalo zapošljavanje protekle 4 godine ne samo u strateški važnim poduzećima nego čak i u državnoj upravi. A o kreaciji propisa, o reformama o kojima govorite bolje od mojih riječi govore vaši primjeri. Rekao sam za neke zakone neću spominjati niti jedno cijenjeno prezime naših kolega. Ne samo da ste in favorem tih kolega pisali zakone koji su se odnosili samo na njih nego ste čak išli tako daleko u zakonodavnoj aktivnosti da ste neke od njih htjeli isključiti iz političke utakmice, iz predizborne ili izborne utakmice koristeći se teško shvatljivim odredbama zakona koje ste predlagali. To je bio mandat koji je obilježila vaša Vlada i danas vi prigovarate za rješenja Vlade gdje nastoji urediti tijela koja će se baviti između ostaloga i imenovanjem nadzornih odbora i uprava društava na način koji je svima jasan. A da će doći u najavljenim reformama i princip natječaja i natjecanja najboljih za te dužnosti to ćete morati imati malo strpljenja pa pričekati da se dogodi i neće vam trebati godina dana. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Nenada Stazića.
Kažete uvaženi kolega da imam prigovore na ovaj zakonski prijedlog. Upravo suprotno, pa ja sam izrazio svoje divljenje, svoje oduševljenje dubinom zahvata i širine ovih promjena. Govorili ste ovdje, to je jedino što ste rekli o ovom zakonu, to da imam prigovore i to je netočno. Sve drugo što ste govorili, analizirali ste djelovanje bivše Vlade, shvatite izbori su završili, MOST vam je donio pravo da upravljate. Da, donijeli smo odredbu, donijeli smo odredbu po kojoj bi se na javnim natječajima trebali birati oni koji će upravljati trgovačkim društvima. Bili smo uvjereni da ćemo zajedno s MOST-om ili s drugim koalicijskim partnerima osvojiti vlast, formirati Vladu i držati se toga pravila koje vama sada očito smeta. Vi biste htjeli da tamo stavljate HDZ-ovce ali ne ide. Donijeli smo zakon s jasnim pravilima, to se mora obavljati po javnom natječaju. Vi biste vjerojatno na sjednici Vlade, na prvoj sjednici Vlade tu našu odredbu izmijenili kad biste mogli. Vjerojatno vam to MOST ne dopušta, a mi smo one promjene stavili u funkciju, izmijenili smo taj zakon jer smo na neki način predvidjeli što bi to MOST mogao tražiti, pa smo eto takve promjene donijeli koje vama sada MOST brani poništiti. Tome se radujemo kao i ovom zakonu.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Poštovani kolega Stazić, meni je drago da ste ponovili da vas ovaj zakon oduševljava. Ja sam možda stvarno krivo razumio vašu ironiju ili sarkazam, ali zadržat ću si ipak ono što sam shvatio u početku kako ste oduševljeni našim propisima i o čemu ćete se vi to izjašnjavati. Ono što je netočno i što ne biste smjeli koristiti u svojem govoru, to je da ste se vi zalagali u bilo kojem trenutku rada ili vladavine ako hoćete vaše Vlade da ste se vi zalagali za natječaje. To jednostavno nije istina. Četiri godine vi ste sve radili bez natječaja i isključivo i jedino po političkoj podobnosti i zato sam vam citirao neke od zakona koje ste s tom namjerom donijeli. Nisam vam ni spominjao Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji, ali vjerojatno će i on biti ovdje na dnevnom redu i tada će bit svejedno da li ćete vi nastojati na ovaj način govoriti o kolegama iz moje ili drugih stranaka. Vi ste stranka koja je četiri godine radila bez natječaja po političkoj podobnosti, a tada kad ste shvatili da silazite s vlasti željeli ste stvari promijeniti ne zbog toga što vi vjerujete u natječaj i što vjerujete u pošten odabir ljudi, nego zato što ste htjeli komplicirati proceduru onih koji dolaze na vlast da odlučuju o ljudima koje ste vi bez ikakvog natječaja rasporedili diljem državne uprave, lokalne samouprave, javnih poduzeća i svih institucija u ovoj državi. U tome je problem i od toga pobjeći ne možete.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar, sjećamo se sjednice Sabora u veljači 2012. godine kada je mijenjan Zakon o sustavu državne uprave, kada su ukinuti ravnatelji uprava kao najviši službenici u sustavu državne uprave, kada su uvedeni pomoćnici ministara kao treći razred državnih dužnosnika. I sjećam se tada kolege Stazića kada smo u samoj raspravi tvrdili kako bi bilo dobro da ostane odredba prema kojoj se članovi upravnih vijeća i nadzornih odbora javnih poduzeća i državnih ustanova biraju natječajem pa onda i uprava, pa onda i uprave tih institucija. Upravo je on govorio kako ministar da bi suvereno vladao svojim resorom mora postaviti sebi odane i lojalne ljude, nikako one koji dolaze s natječajem jer tu onda on nema potpuni nadzor nad svojim ministarstvom, nad svojim javnim poduzećem, nad svojom javnom ustanovom. U to vrijeme je potpredsjednica Vlade rekla jednu sintagmu tko je s politikom došao, tada je ona rekla, s politikom mora i otići. E sada kada sve to skupa pogledate, kada vidite kako je to radila Kukuriku vlada 2012. godine i kada se evo prisjetimo ovoga što ste vi rekli, a to je da je prije u izbornoj kampanji mijenjan zakon koji ponovno vraćaju na isti institut javnog natječaja za imenovanje u državnu upravu, kada se propisuje natječaj za imenovanje nadzornog odbora i uprave, onda je, sada bi trebala po njima vrijediti sintagma tko je s politikom došao mora nakon nje ostati. To bi bilo po ovome što kolega Stazić ovdje nama želi pokazati. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Bačić, pa mi smo navikli na kolegu Stazića da on koristi za svoje humoreske i ovu govornicu u Saboru. Međutim, to te mjere iskrivljavati stvarnost je nešto što bi se ipak trebao zapitati ima li pravo na taj način se ponašati. Oni su govorili kao što ste rekli vrlo često da je to jedan novi princip revolving doors, to je jedan novi model u državnoj upravi da bismo opravdali kako smo uzeli ljude koji niti su imali iskustva, niti znanja, niti stručnu spremu za obavljanje određenih poslova. To su u krajnjoj liniji i dokazali rasporedom mnogih na dužnosti i to je bilo nešto što se trebalo otrpjeti. Danas ne samo da se vraćamo na pitanje natječaja koje smo tada branili. Ono što sam u svom izlaganju rekao danas se komplicira u takvom zakonu postupak u kojem vi morate još čitav niz predradnji ostvarit da biste došli uopće u fazu natječaja kojim biste birali ljude u trgovačka društva. I sve to kada skratimo priču u Hrvatskoj traje od 6 mjeseci do godinu dana. Čiji je interes da godinu dana poduzeća ne rade, odnosno možda korektnije pitanje čiji je interes da oni koji su politički podobni bili kad su dolazili na te pozicije ostanu na tim pozicijama zbog nemogućnosti drugačijeg načina odabira ljudi. I onda kad zbrojimo dva i dva rezultat je vrlo jasan. Kolega Stazić je u međuvremenu otišao ali to ćemo mu u pisanoj formi izračunati i pokazati zašto su radili tako kako su radili.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Kolega Mlakar ne trebate se čuditi gospodinu Staziću jer zaista ovo donošenje uredbe kojom oni na drugačiji način rješavaju pitanje izbora vodećih ljudi u javnim poduzećima pokazuje da ne samo da su peti put izgubili izbore u protekle četiri godine nego još gore od toga izgubili su i obraz. To je ono na što su sami sebe upozoravali u davnim vremenima da ne smiju nikako dozvoliti. Jer kad vidite sve te njihove priče danas zaista se pitamo što smo mi to gledali protekle 4 godine? Možda najbolju dijagnozu je dao jedan kolega što sjedi isto tamo s druge strane iz njihovih redova koji je nedavno izjavio kad vidim što govore i pišu moje kolege iz SDP-a dođe mi da popijem tabletu za smirenje. Jer sjetimo se što smo radili punih godinu dana u ovom Domu. Stvarala se struktura i tehnologija vlasti kroz brojne zakonske prijedloge. Pa ako im je smetao nekakav ravnatelj agencije oni bi došli s prijedlogom zakona i rekli bi ova agencija ima sada pet članova upravnog vijeća, mi ćemo to podignuti na sedam, a onda ćemo svih smijeniti i stavit ćemo svoga ravnatelja. I tako je bilo za svaku agenciju, za svaki zavod. Propisivali su koeficijente ako se sjećate kroz zakonske prijedloge, plaće podizali. I danas slušamo njihovu priču koja ide u sasvim drugom smjeru. A sami sebe optužuju da su namještali određenim svojim kolegama određene funkcije i nakon izbora. Sjetimo se nedavno kako je sam Zoran Milanović rekao da je netko skakutao oko njega kao vjeverica dok mu nije riješio pitanje predstojnika jedne klinike ako sam dobro razumio. Pa sjetimo se onog APIS-a gdje se čovjek nagne, onako nasloni se na zgradu i veliki naslov u Jutarnjem listu, kaže zvali su me svaki dan iz SDP-a da zaposlim nekog iz SDP-a. I tako do preko 100 i nešto ljudi u taj APIS o kojem se puno danas priča. I sad slušamo sasvim drugu priču. Jednostavno promijenila su se vremena i ne mogu se nikako pomiriti s time da su sišli s vlasti, ali kažem dosad na nezabilježen način.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik gospodin Mlakar.
Kolega Borić mislim da kolega Stazić računa da smo i mi nešto popili tableta pa da nas je potpuno obuzela amnezija i da smo zaboravili na kadroviranje i u ovom Domu. Nismo zaboravili na HRT, nismo zaboravili na sva ona tijela koja su zadužena za kontrolu i praćenje, nismo zaboravili ni na nedavni ponovljeni slučaj Agencije za zaštitu tajnosti podataka ako se sjećate kada je Vlada odlučila da ljude koji zakonito rade svoj posao pa dođu u sukob sa drugom institucijom koja ne radi na isti način budu smijenjeni ali se njihova smjena odnosno prijedlog razrješenja izgubi u saborskim hodnicima nakon što je poslana od Vlade i nikada ne dođe na plenarnu sjednicu zbog razloga koji nam ni danas nisu poznati. I pitanje je uopće tko rukovodi tim agencijama i na koji način rade. Danas prozivati nekoga, Vladu na početku svoga mandata koja želi urediti pitanje upravljanja državnom imovinom i to ovim argumentima i ovim sarkazmom o kojem govore naši kolege to je stvarno za sjesti i plakati i možda popit koju tabletu.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Mlakar treba imati političke hrabrosti pa nastupiti ovako kao što je nastupio klub SDP-a danas. Dakle, ovo o čemu mi govorimo, raspisivanje natječaja itd. pa mi smo to sve imali već 2011. Međutim, došlo je do promjene vlasti a mala bara i puno krokodila i trebalo je na brzinu zadovoljiti sve te. I znate što je rezultat tih zakona i političkih odluka u prva dva mjeseca ove Vlade? Pogledajte, ovo su smjene koje su se dogodile. Sve sa imenom i prezimenom, sa datumom. Dakle, bilo je rečeno s politikom su došli s politikom će i otići. Dakle, to je bio samo jedan dio. Pokušala se državna uprava depolitizirati i profesionalizirati pa smo umjesto pomoćnika ministara putem javnog natječaja imenovali ravnatelje uprave sa ciljem da stvarno na čelu državne uprave budu profesionalci koji znaju raditi, koji imaju iskustva međutim tada je rečeno ma ne to su politički natječaji, to ovo, to ono, nije. Mi ćemo to maknuti pa ćemo mi dekretom imenovati svoje ljude. E onda kako se približavao mandat kraju shvatilo se da ne možeš dobiti sljedeći mandat. Kako zaštititi sve te svoje krokodilčiće u maloj bari? Ajmo mi donijeti uredbu, ali uredbu mimo zakona. Pa Zakon o primopredaji vlasti je donesen zbog toga da vlast na odlasku ne može podmetnuti kajlu vlasti koja dolazi. Kako financijsku tako i zakonodavnu i bilo koju drugu. Na kraju krajeva tražen je nekakav džentlmenski odnos između onih koji odlaze i onih koji dolaze. Međutim, što se ovdje dogodilo? Nama je ova Vlada 14.10. ostavila minsko polje kroz uredbu o tome kako bi DUUDI trebao imenovati tj. smijeniti sve ove političke kadrove, a o ostatku ću malo više govoriti u svojoj pojedinačnoj raspravi.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Kolega Šuker kad bi to bilo sve s tim bi se još mogli nositi. Pitanje je što je sve ono što još nismo vidjeli? Reći ću vam jedan primjer iz SDP-ove prakse, 23. prosinca 2015. godine jedno od ministarstava mijenja uredbu o unutarnjem redu za neke od svojih agencija da bi proširilo … [[Upadica se ne čuje.]] oćete vi umjesto mene da ja zastanem? Molim? … [[Upadica se ne čuje.]]
Molim vas, javite se za repliku. Molim vas, javite se za repliku ako imate što reći. Hvala.
Ne znam jel vas nešto osobno smeta ili vas princip smeta? Mogu li ja dobiti dodatno vrijeme ili da prepustim gospodinu Hrelji on zna vjerojatno što sam htio reći? Dakle ministri na odlasku kada im je već potvrđen odlazak mijenjaju unutarnji red u svojim ministarstvima i agencijama koji im po nadležnosti pripadaju, proširuju krug zaposlenika da bi zaposlili sve one koji su u ovom vašem fenomenalnom novumu revolving dorsa ušli u državnu upravu. Sutra kada netko po pravu nadzora utvrdi da je to bilo protuzakonito pitam vas kako ćete reagirati na sudske sporove, naknade šteta svima onima koje ste nezakonito zaposlili a onda ih raspoređivali po državnoj upravi i utvrdili da ti ljudi nikada tamo nisu ni mogli biti uposleni, a to je ovo što vam je na koncu sada odredio i Ustavni sud. Lako je pričati iz ove pozicije, možete dobacivati koliko vas je volja, jedino to nema veze sa zakonom za koji se zalažete.
Zahvaljujem. Time smo završili s ovim. Slijedeći u ime Kluba zastupnika SDSS-a i Reformista prvo će govoriti uvaženi zastupnik gospodin Pupovac.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ja mislim da s obzirom na to kako smo počeli da bi bilo zapravo vrijeme da dodatno reguliramo institut replike, pa ću ja predložiti da i oni koji govore po pojedinoj točci dnevnog reda imaju pravo sami sebi replicirati. Tako bi ja volio npr. odem u klupe i kažem kolega Pupovac to što ste vi maloprije rekli to vam je takvo i takvo. To otprilike tako izgleda što mi radimo. To nema smisla bez obzira tko to čini, ali to je devalvacija jednog plemenitog instituta za kojeg smo se borili godinama da ga imamo, ali dobro. U tom smislu je bilo moje komentiranje iz klupe a ne zato što bih ja komentirao različita mišljenja jer na ta mišljenja imam pravo, a sad mi dozvolite da kažem dvije riječi ono zbog čega sam se javio u ime kluba SDSS-a i Reformista. Prvo ova izmjena je tehnička po svojoj prirodi ali ona ima dvije ozbiljne političke poruke. Prva politička poruka je ta da zapravo postoji mogućnost da Vlada odredi da dvojica potpredsjednika budu članovi Povjerenstva ili Komisije za upravljanje državnom imovinom. To ima svoju dobru stranu s obzirom na to kako ovoga trenutka Vlada funkcionira i koji je sistem uzajamne podjele odgovornosti i uzajamne kontrole provođenja zajedničke politike koja je dogovorena između ključnih partnera Domoljubne koalicije i MOST-a. I tome u ovom trenutku teško itko razuman može nešto prigovoriti kad je već tako kako jeste, pa tome neću prigovoriti ni ja, niti moj klub. Druga implikacija je ta da mi zapravo ovu promjenu činimo iz razloga što nemamo potpredsjednika Vlade za gospodarstvo. I kolika je ova prva dobra, toliko je ova prva jako loša. Dakle, vodeća komponenta u Vladi Domoljubna koalicija na čelu s HDZ-om je više puta javno a i nejavno u razgovorima koje smo mogli imati s predstavnicima koalicije kazala gospodarstvo ili ekonomija su srce politike naše Vlade. I to je ozbiljna pozicija za poštovanje, za cijenjenje jer ova država doista treba ozbiljno fokusiranje na ekonomske i na gospodarske teme. Ali kako ćemo mi imati to ozbiljno fokusiranje ako Vlada čini ovakvu promjenu zakona zbog toga što još uvijek nema potpredsjednika za gospodarstvo? Nije valjda da ćemo premijera smatrati onim koji je zadužen za gospodarstvo? On sigurno ima ozbiljne kompetencije i za financije i za gospodarstvo to nećemo dovoditi u pitanje, ali njegovo ovlasti kao što znamo su mnogo šire, mnogo značajnije i iz tog razloga mi postavljamo pitanje zar nije bilo bolje ostaviti zakon kakav je bio a izabrati potpredsjednika za gospodarstvo koji bi ojačao Vladu, koji bi ojačao ulogu premijerovu i koji bi omogućio da ono što je bilo zacrtano kao program a to je ekonomija ili gospodarstvo kao srce programa to doista i bude? I još jednu stvar želim reći prije nego što moj kolega gospodin Čačić preuzme svoj dio vremena da govori u ime našeg kluba. Upravljanje državnom imovinom je doista bilo jedno od kriznih točaka našega gospodarstva. Kriznih u tom smislu što se to nije koristilo na način na koji je to bio opći interes, na način na koji je to nalagala zakonitost gospodarenja i zakonitost ekonomije. I ono što mi se čini da bi ova Vlada a tu prije svega mislim na kolege iz MOST-a koji su reforme postavili u centar svojih programa a pri tome mislim i na reforme državnih institucija trebali posebno posvetiti pažnju tome a kako je zapravo i u kakvom je stanju državna imovina koju je država u proteklim godinama dodijelila npr. jedinicama lokalne samouprave za gospodarske zone, za druge oblike unapređenja gospodarstva u pojedinim sredinama. Jesu li one još uvijek u vlasništvu tih jedinica lokalnih samouprava ili su prešle u privatne ruke? I pod kojim okolnostima? I s druge strane, posebno bi bilo važno vidjeti što je to i kako i da ovaj Sabor to može dobiti … [[Govornik se ne razumije.]] od raspoložive državne imovine, takvoga potencijala da može poslužiti za ekonomski oporavak i za privlačenje investicija. To bismo htjeli. A za to, ponavljam još jedanputa, trebao bi sektorski potpredsjednik Vlade. I pri tome ne mislim ništa loše, možda se nije stiglo, ali bilo bi mnogo bolje da se sačekalo još 15 dana i da se stiglo odrediti i potpredsjednika Vlade a mi smo se iscrpljivali ministrom branitelja, ministrom kulture, dakle opet ideologijskim temama iako su se mnogi kleli da ih u njihovom programu i njihovoj politici neće biti koliko ni "i" a sada smo upali u mulj upravo tih tema. E pa kolege, ovo je bila prilika da pokažemo da iz tog mulja želimo izaći. Toliko od mene.
Izlaganje će nastaviti uvaženi zastupnik Radimir Čačić u ime kluba SDSS-a i Reformista. … [[Upadica se ne čuje.]] To je jedno izlaganje u ime kluba samo su dva govornika. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, ali ne možete usred izlaganja kluba. Usred izlaganja kluba, samo su dva govornika.
O.K. draga gospodo, uvaženi gospodine potpredsjedniče. Naravno svi mi ovdje smo svjesni, u to sam sasvim siguran, mnogi možda ili neki ne bi to htjeli priznati ali svi smo mi svjesni da ovaj perpetuum mobile otvaranja sukoba, optuživanje jedni drugih traje ovdje od, ja sam VI. saziv Sabora ovdje i uvijek je bilo tako. I sada je ponovno tako. Naravno da to nije dobro, pitanje je naravno da li možemo izbjeći i kada ćemo izbjeći da se malo samo podsjetimo oko ovih tko je koga smanjivao, nije smanjivao, zašto je smanjivao, kada je smanjivao. Slušajte, svi su smanjivali sve i tražili su načine kako da to učine. Tu i tamo u nekom vremenu je to bilo malo manje prisutno, moram priznati. Recimo ja 2000. godine kada sam postao ministar nisam smijenio nikoga. Slovima i brojem, nikoga. Sve sam, 11 pomoćnika sam razriješio i drugi dan sam ih imenovao. Dvojca su kasnije sami otišli jer je došlo do promjene ministarstava i moram reći bili su izvrsni. Uglavnom su bili nestranački, dva su bila HDZ-ova. Dakle bilo je nekih vremena, nekad nešto drukčijih, nažalost stvari ne idu u boljem smjeru, idu u lošem smjeru. U trenutku recimo koji se ovdje spominje kao dobar, kada su uspostavljeni ravnatelji uprava kao struka, to je isto bio jedan način koji se može čitati, ne moramo tvrditi da je tako ali recimo može se čitati kao način da se sačuvao na tim mjestima kao struka, međutim znate kada su Nikoli Pašiću prigovorili kako se ponaša prema parlamentu on je rekao, slušajte kakvi ste vi Englezi takav sam ja Gladston, jer su ga upozorili da bi bilo dobro da se ponaša kao Gladstone. Jednostavno država još uvijek nije zrela, vjerojatno zato da sve se regulira na taj način i mislim da ovaj institut pomoćnika ministra koji sada imamo nije loš. Mislim da ministar, zamjenik, pomoćnici su jedan tim koji politika ipak mora odlučiti. Struka je tu jako važna ali politika mora odlučiti i vjerojatno će ga ovaj model ovdje zadržati. Unaprijed osuđivati, unaprijed kritizirati buduću Vladu mislim da jednostavno nema nikakvog smisla, nema nikakve svrhe. Ovaj zakon sa kojim ovdje idemo danas je naravno čisto formalnog karaktera ali je tema strahovito važna, ona je suštinska. Šta je tema? Upravljanje državnom imovinom. 2000. godine, kada sam došao u ministarstvo formirao sam ured za evidenciju, koji nije postojao nikad, za evidenciju državne imovine. Par mjeseci sam držao ljude koji su mahali ušima jer je tada koalicioni parter smatrao da bi to bilo previše ovlasti u mom ministarstvu pa nisu imali šta raditi. Na kraju su izuzeti i stavljeni su pod državu. Tako je priča počela. Pazite, 2011. kad sam postao šef Upravnog odbora AUDI-a prva stvar koju sam naredio je da mi daju podatak o toj imovini. Dvije tisućite, deset godina je prošlo od devedesete do dvije tisućite da počnemo uopće mislit o tome. 2011. nismo imali ništa. Zatražio sam da mi daju imovinu, ne, nakon tih 10 godina, 11. Kad smo dobili imovinu? Četrnaeste smo dobili imovinu ljudi, tek četrnaeste. Hoću reći kojom mi brzinom, svi lijevi, desni, srednji. Šta smo utvrdili? Prema EUROSTAT-u smo utvrdili u četrnaestoj i javno je objavljeno, DUDI je to objavljeno 31,4 milijarde eura. Mi smo peta po državnoj imovini najbogatija država u Europi. Naravno sa stanovišta doprinosa državne imovine smo zadnji normalno, ne. Ispod jedan posto doprinosimo BDP-u, nemremo bit Norveška gdje je 11 i više, ali iz razloga koji su poznati, ne. Transformacije su bile, ponovno su bile političke igre i sukobi, AUDI je prešao u stvari sadržajem u DUDI gdje su bile strateške firme. Ovo je transformirano u nekakav Centar za prodaju. U suštini iskreno govoreći nije se napravilo ništa, ni jedna spomena značajna odluka, ni jedna o imovini nije donesena. Ta imovina sutra mora biti ključ pokretanja hrvatskog gospodarstva. Ako to nismo shvatili ne znam šta smo shvatili. Ne samo kroz prodaju, ne samo kroz koncesije, ne samo kroz korištenje u JPP, naravno uz zadržavanje svih strateških resursa, sve ono o čemu se slažemo šume, vode itd. nego i kroz jedan krajnje jednostavan model koji smo isto tako, o kom smo govorili, koga smo ponudili nikad nismo realizirali a to je da se samo recimo 3% te vrijednosti za koju uopće nemamo nikakve želje ni namjere da ga prodajemo, dakle samo milijardu eura po procjenama recimo naših bankarskih sustava da se izdvoje u garancijski fond za kolaterale, za investicione projekte u gospodarstvu. Jer najveći problem Hrvatske je da mi nemamo snage odgovoriti standardima europskim i svjetskim koje naše banke imaju, jer su europske banke. I mi možemo sto puta kroz HNB, kroz HBOR nuditi jeftin novac. Nema ga tko uzeti, jer naše gospodarstvo ne odgovara standardu. Ojačajmo ga. Taj prijedlog sam ostavio u Vladi, dogovorio sam ga sa svim velikim bankama u Hrvatskoj. Svi su ga prihvatili, ništa nije napravljeno. Ništa! Ministru gospodarstva koji me je naslijedio sam cijeli model objasnio ništa! Netko mora preuzet odluke, ne? Dakle, ne trebamo prodavati, netko će nas optužit korupcija, krivo smo učinili. Ne trebamo ništa, trebamo samo reći ova imovina je kolateral do 25%, sto put sam o tome govorio. Da sve propadne izgubili nismo ništa, jer smo već u tijeku investicije 25% povukli samo kroz PDV. Nisu to novi modeli. Junckers je taj model formirao istog trenutka kad je došao za predsjednika Europske komisije. To je taj Junckersov model sa tih 15%. Dakle, nema tu neke velike pameti. Osobno sam taj model primijenio na financiranju ipsilona B 2003. Dobili smo nagradu za najbolji financijski projekt jugoistočne Europe. Ništa, desetljeća prolaze, ne. Ljudi ovo je ogroman zadatak. Drago mi je da je jedan ozbiljan čovjek došao na čelo gospodin Boban, ne, koga nota bene kad sam došao isto tako sam zadržao kao zamjenika [[Upadica Podolnjak: Poštovani zastupniče, vrijeme je isteklo.]] Dakle, treba cijeniti kvalitetne ljude, otvara se prostor. Tu je naravno i posebno prostor o kojem HDZ ima jednu dobru stvar u programu koju smo mi stavili, [[Upadica Podolnjak: Zahvaljujem.]] a to je industrijski holding. Nadam se, o tome svemu ćemo još razgovarati. Ogromna tema, strašno važna tema i strašna poluga za razvoj.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Davorin Mlakar.
Gospodine predsjedavajući sad je evo nakon nadahnutog izlaganja gospodina Čačića ovo malo deplasirano govoriti o tome. Kad sam već registriran kolega Pupovac je povrijedio Poslovnik Hrvatskog sabora u dva članka 229. i 238. Zastupnik tijekom iznošenja rasprave ne smije govoriti o temi koja nije predmet rasprave, svojim upadicama ili na drugi način ometati govornika. I 229. "Sjednicom Sabora predsjeda predsjednik Sabora." a s obzirom da ja cijenim njegovo mišljenje o replikama i o tehnici rada u Saboru to može kuvertirati, može kao temu predložiti na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, ali niti može voditi sjednicu niti s ove govornice davat svoje pravno tumačenje instituta kojima se u Saboru koristimo.
Zahvaljujem. Prihvaćam. Institut replike u svakom slučaju bi trebalo ozbiljno preispitati i u dosadašnjoj praksi koliko sam ja imao prilike vidjeti ima tu korištenja koje nije baš opravdano, ali takav ste sustav složili ranije i vidimo sada ima određenih nedostataka. Ali korištenje na isti način i s jedne i s druge strane ove sabornice. A mislim da je uvaženi zastupnik gospodin Pupovac svjestan toga da je kršenje te odredbe bilo i na jednoj i na drugoj strani i da tih replika i odgovora na repliku je bilo s obje strane jednako intenzivno, tako da barem tu postoji neka ravnoteža. Ali nadam se da ćemo mijenjati taj institut to ste u pravu. Hvala lijepa. Repliku ima uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Pupovac čudite se i pitate zar ne bi bilo bolje ostaviti zakon kakav jest i imenovati potpredsjednika Vlade za gospodarstvo? Nemojte se čuditi, lijepo vas molim. Naravno da bi bilo i logičnije i bolje. Ali ne može se zbog političke realnosti. A politička realnost je takva da MOST s pravom ne vjeruje HDZ-u i ne može im prepustiti kontrolu nad tim jer imaju povijesno iskustvo načina upravljanja HDZ-a državnom imovinom a HDZ iz meni nepoznatih razloga ne vjeruje MOST-u koji je nova politička opcija i koji nije imao prilike pokazati kako bi oni upravljali sami državnom imovinom. Dokaz tome za ovo što govorim je i rasprava u ime kluba HDZ-a. Nijednom jedinom riječju nisu govorili o temi i tako su obilato krčili i članke 229. i 228. Poslovnika nego su u brojnim replikama 10 minuta naricali i jadikovali o tome i zbog toga što će sada morati imenovati upravitelje javnih poduzeća javnim natječajem. Ja sam morao izaći van iz sabornice. Mene je to toliko ganulo da sam se bojao da se ne rasplačem i vratio sam se tek da slušam vas jer ovo mi je bilo uistinu teško slušati, ovo kršenje Poslovnika u člancima 229. i 228. Ali shvaćam, obuzele su ih emocije, obuzela ih je tuga, očaj što će se konačno morati ponašati pristojno.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Milorad Pupovac.
Gospdine predsjedniče, pardon predsjedavajući, ja sam zapeo za tog predsjednika, ne ljutite se gospodine potpredsjedniče ali molim vas kaznite me na zahtjev kolege Mlakara. Ja neću moći otići iz sabornice ukoliko tu kaznu ne konzumiram.
Sad nema predsjednika i sad ste se razgoropadili. Dajte, nemojte. Ja ne bih htio biti prvi koji izriče opomenu ovdje. Ajde, budimo parlamentarni.
Ja razumijem vas … [[Upadica se ne razumije.]] I da ne moramo baš svaku ironiju razumjeti kao ironiju ali ovo je doista s moje strane bila ironija. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja znam da Stazić ima malo direktnije figure nego što imam ja ali … [[Upadica se ne razumije.]]
On replicira gospodinu Staziću ali gleda u vas. E sad, mislim dobro dozvolite. Ali on službeno replicira gospodinu … [[Upadica se ne razumije.]]
Dobro, u svakom slučaju ja neću reći da se s vama slažem kolega Staziću u pogledu onoga što sam govorio jer bi to bilo ponavljanje onoga što sam već rekao. Dakle, ja se nadam da će ova Vlada u što je moguće skorije vrijeme biti u potpunom sastavu i imati između ostaloga i potpredsjednika za gospodarstvo jer je to doista neophodno i važno za funkcioniranje Vlade. Isto tako ja mislim da je iznimno važno ukoliko hoćemo kvalitetu rasprave ovdje u ovom Saboru imati na nivou na kojem je trebamo imati da replike ne upućujemo sami sebi. I da istovremeno koristimo replike kao institut. Gledam ministra jer mi se čini da me on sluša za razliku od vas koji to sigurno ne činite. Drugim riječima da replike ne samo da ne upućujemo sami sebi nego istovremeno da ih ne koristimo za druge teme kao što smo to činili tokom cijelog dana.
Ako se slažete da ovu temu ostavimo za Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i da nastavimo. Imamo sljedeću repliku, uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Kolega Pupovac ja reagiram na vaš dio izlaganja u kojem ste spomenuli da upravljanje državnom imovinom i sredstvima nije bilo onako kako nekada bi trebala nalagati zakonitost. To je nešto s čime se svi moramo složiti. Međutim, kako to izgleda u praksi? Evo jedan primjer. 30.12.2015. predstojnica Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje gospođa Mirela Stanić Popović s jedne strane i kolega Pupovac, predsjednik Srpskog narodnog vijeća s druge strane potpisuju ugovor o financiranju određenih aktivnosti na iznos od milijun i 176 tisuća kuna za razdoblje od 1.01.2016. do 31.10.2016. znajući da imamo 3-mjesečno financiranje privremeno, a onda 8.02. potpisuju i aneks tog ugovora potpisanog 30.12. s kojim se pobliže uređuju ti odnosi. Što se treba financirati? 8 koordinatora koji bi na određenim područjima trebali zastupati stranke i za te koordinatore koji bi valjda bez upravnog postupka jer svima nam je jasno da u upravnom postupku morate imati punomoć neke stranke trebali brinuti o onima koji se trebaju stambeno zbrinuti na posebnim područjima. Što podrazumijeva tih milijun i 176 tisuća troškova? Treba dati, znači troškovi su plaća, troškovi putovanja, troškovi komunikacija i možda najspornija odredba troškovi verifikacije troškova. To ste potpisali i nama ovdje govorite kako bi trebalo poštivati zakonitosti. Potpišete ugovor zadnji dan prije kraja nove godine, Riznica zatvorena davno, negdje oko 5.12. se inače zatvara, nema isplata …/Govornik se ne razumije. preuzimate obveze u trenutku dok Vlada se sastavlja ili se vode pregovori i govorite nam kako treba poštivati zakonitost i još uz to potpišete i takav ugovor.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Milorad Pupovac odgovor na repliku.
Kolega Boriću, to da vi čitate direktno HR to je meni jasno i da je direktno HR vaš revolver blatt i to mi je jasno ali što to ima Sabor sa time i što s tim moraju imati i činjenice? A sad ću vam reći nešto u vezi s tim činjenicama pa ćete onda možda sa malo manje smjelosti potezati taj svoj revolver blatt zvani direktno HR. Prvo, sporazum između Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje je iz Srpskog narodnog vijeća i je rezultat međunarodnog natječaja gdje je Srpsko narodno vijeće jedan od partnera rezultatom selekcije međunarodnih organizacija koje su to donijele takvu odluku i zahvaljujući donatorskoj konferenciji sarajevskom procesu ukoliko znate što je to? Ali budući da je to tema gospodine potpredsjedniče o kojoj raspravljamo i to vrlo striktna, tiče se državne imovine a ne tiče se a nije jedna vrsta insinuacije u najmanju ruku koju kolega Borić sada pokušava u ovoj raspravi uvesti umjesto da raspravlja o meritumu stvari on insinuira o nekoj drugoj temi o kojoj pojma nema a čita iz direktno.hr koji ima za cilj da insinuira ali uskoro ćete dobiti postavljena pitanja pa ćete onda vukući mačka za rep zapravo istjerati puno ozbiljniju stvar. Apsolutno, apsolutno kad već otvarate tu temu vodeći kampanju protiv jedne žene, vodeći jednu kampanju protiv dvoje Srba jedinih koji rade u tom ministarstvu, odnosno u tom uredu i koji vode brigu o obnovi i povratku stambenom zbrinjavanju izbjeglih Srba. A vi ste sada našli da pokrenete kampanju protiv njih, sram vas bilo.
Ovo nije primjerena retorika, ovo nije trebalo biti na kraju. Zahvaljujem. Završili smo sa ovim djelom. Idemo na slijedeće izlaganje u ime kluba uvažena zastupnica Nansi Tireli u ime kluba Hrvatskih laburista.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre, kolegice i kolege pokušajmo se vratiti ponovno na zakon. Dakle što se tiče Laburista ni mi nemamo uistinu protiv ovakvih izmjena, političko-tehničke izmjene Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH. Ono što me žalosti jeste amandman Vlade na svoj vlastiti zakon, dakle prijedlog zakona. To je nešto što mislim da se ne bi trebalo događati pogotovo ne ako je prijedlog zakona u ovakvom obliku odnosno u jednom jedinom članku. Činjenica jeste da sad u Hrvatskoj imamo dva potpredsjednika od kojih je prvi potpredsjednik imenovan za predsjednika koordinacije za unutarnju politiku i upravljanje državnom imovinom, a drugi predsjednikom koordinacije za društvene djelatnosti i ljudska prava. Razumljivo je dakle iz svih ovih pregovora koji se vode na način na koji se vode i svega ovoga što smo danas čuli zbog nekakve uzajamne, rekla bi uzajamne kontrole MOST-a i Domoljubne koalicije da u tom povjerenstvu uistinu sjede oba potpredsjednika. Što se mene osobno tiče a i kluba mi s tim nemamo nikakvih problema a vi odlučujete tko će i na koji način sjediti i kako će se kontrolirati, ali kažem žalosti me ovakav amandman Vlade na svoj vlastiti prijedlog što samo znači da ste prijedlog dali prije nego što su koalicijski partneri do kraja usuglasili tko želi sjedit u tom povjerenstvu i tko koga želi kontrolirat a onda to više nema ni veze sa našim ovdje izlaganjima, nema veze ni sa saborskim zastupnicima ali svakako ima veza sa hrvatskim građanima koji na taj način ponovno si postavljaju jedno te isto pitanje što se dešava? Mi danas slušamo ovdje retoriku kako se zapošljavalo u proteklih 4 godine, na koji način, da li s natječajem, da li bez natječaja ali nije problem proteklih 4 godine. Na isti način se zapošljavalo svih ovih godina, dakle tko god je bio na vlasti zapošljavalo se na isti način. Ova uredba da ćemo upravitelje birati javnim natječajem, ja je pozdravljam. Dakle svi se zalažemo za to da državnom imovinom i poduzećima u vlasništvu države upravljaju stručni kadrovi. I ja tu ne vidim ništa sporno. I drago mi je da je ta uredba donesena i drago mi je da ćemo to konačno početi primjenjivati. Ukoliko vladajućima ta uredba smeta mislim da je mogu izmijeniti ili donijeti drugu gdje će definirat neka druga pravila i te ljude birat na drugačiji način. I to je vaše legitimno pravo. Ono što mene brine u retorici vezano za državnu imovinu jeste slijedeće, mi do 2013.godine nismo ni imali Strategiju upravljanja državnom imovinom. Mi do 2013. godine nismo blage veze bili imali što to čini državnu imovinu. Mi nismo do 2013. imali ni plan upravljanja državnom imovinom. I sada najedanput, od 2013. od kada smo donijeli strategiju do sada drugi mjesec veljača 2016. znamo kako i na koji način treba tom državnom imovinom upravljati. Mi smo sada u situaciji da prvi put imamo kakav takav registar državne imovine, dakle nismo imali tu državnu imovinu ni popisanu, nismo imali ni inventuru čime raspolažemo, što je naše, što možemo i na koji način revalorizirati, iskoristiti u gospodarski razvoj i tome slično. Dakle ne možemo i ne smijemo govoriti da ništa nije napravljeno dobro jer na taj način ne idemo naprijed, samo nazadujemo. Priznajmo da smo u ovih od 2013. ako ništa drugo počeli ozbiljno razmišljati o državnoj imovini i počeli tu imovinu ozbiljno popisivati. A ako ništa drugo pa ćemo valjda doći do toga da kažemo imamo to, to i to a sada idemo vidjeti na koji način ćemo o tome, s time gospodariti. Druga stvar koja me brine jeste sljedeće, plan upravljanja državnom imovinom donosi se do 31. listopada tekuće godine za sljedeću godinu. DUDI i usvaja ga Vlada, dakle na prijedlog DUDI-a. DUDI je nacrt plana upravljanja državnom imovinom za 2016. godinu imao na javnoj raspravi. Očitovali su se dakle zainteresirana tijela kao i fizičke, pravne osobe. Međutim, Vlada taj program upravljanja državnom imovinom za 2016. godinu nije usvojila, zato što se, imali smo parlamentarne izbore, došla je druga Vlada itd.. DUDI danas kaže da su dali ponovno tijelima državne uprave, dakle zainteresiranim tijelima na očitovanje u 99,5% sličan prijedlog plana upravljanja državnom imovinom. I on više nije u javnoj raspravi za sve nego je taj prijedlog plana samo među ministarstvima. Osobno smatram da je to loše i da nije dobro jer ta državna imovina jeste imovina svakog građanina Republike Hrvatske. Iako je prvi prijedlog bio na javnoj raspravi a bio je na isti način bi trebao biti i taj prijedlog jer jedino na taj način ministarstvo i Vlada mogu reći da su ispunili sve one norme koje trebaju ispuniti vis a vis vlasnika državne imovine a to su građani. Bez obzira da li je taj prijedlog plana gospodarenja državnom imovinom ostao isti ili se u najmanjem djeliću promijenio. Ukoliko to ne bude na javnoj raspravi i ukoliko taj plan, a vjerojatno ćete ga donijeti kako čujem od DUDI-a do kraja 3. mjeseca odnosno usvojiti, Vlada će usvojiti takav plan upravljanja državnom imovinom, pitanje je dakle sljedeće. U tom planu državnom, raspolaganja i prodajom, raspolaganja državnom imovinom stoji da će se u 2016. dakle upravljati imovinom u vrijednosti negdje što prodati, što dokapitalizirati, što, negdje u vrijednosti 236 čini mi se, 236 milijuna kuna. Danas premijer na sjednici Vlade govori o 500 milijuna kuna prihoda za državni proračun. Dakle ono što je jako važno jeste da vidimo što čini određenu razliku od onoga što su građani znali do sada da će se prodavati i uprihodovati i što čini razliku od ovoga danas do ovoga što premijer sada najavljuje. Izvješće o provedbi plana za prošlu godinu s obzirom na vrijeme neću govoriti o tome ali dakle tri temeljna ključna dokumenta koja imamo, ispada sada da skoro ne poštujemo niti jedan. To nije dobro. Ukoliko želimo govoriti konkretno i biti iskreni onda budimo najprije iskreni u tome i pohvalimo bez obzira tko je to napravio, na koji način je napravio, zbog čega je napravio, pohvalimo onoga tko je odlučio se napraviti strategiju upravljanja državnom imovinom, prvi put u povijesti Hrvatske. Državnom imovinom se upravljalo netransparentno, radilo se s njom što se je radilo i neozbiljno je sada prozivati bilo koga na ovakav način a da ne priznamo da smo barem krenuli u nešto što voditi ako ništa drugo inventurnoj listi onoga čega imamo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolegice Tireli, kazali ste nije dobro govoriti da se ne upravlja dobro državnom imovinom, zatim zašto ne pohvalim ono što je dobro i da je strategija donešena. Onaj tko je pročitao Strategiju upravljanja državnom imovinom može sve to, taj dokument nazvati bilo kojim nazivom ali nikako Strategijom upravljanja državnom imovinom jer ona ne podrazumijeva, niti sadržava niti jednu rečenicu kako upravljati državnom imovinom. Nema ni jednog načela u upravljanju državnom imovinom. Nema ništa. To je dokumenat koji se trebalo izraditi, popise nekakav sastavio koji ne odgovara čak ni činjeničnom stanju. A Državni ured za upravljanje državnom imovinom je dobilo nepovoljno mišljenje od Državne revizije. Vi sad tražite da se hvali nešto što je dobilo negativno mišljenje Državnog ureda za reviziju, koje kaže: "Da je evidencija dionica i udjela za 50 društava i drugih pravnih osoba kojima upravlja DUDI u vrijednosti 16,6 milijarda kuna manji nego što se nalaze u registru državne imovine i središnjem … [[Govornik se ne razumije.]] depozitarnom društvu." 16 milijarda i 600 milijuna kuna odudara ta knjigovodstvena evidencija. Vi govorite kako upravlja se odlično. Računovodstveno poslovanje netočno iskazani podaci u financijskim izvješćima, nalaz Državne revizije. Rashodi za intelektualne usluge dvostruko premašili zakonsko dopušteno je više od 2% ukupnih rashoda za plaće. Oni su prešli na 4,1 sa 406 tisuća kuna za intelektualne usluge. Bez primjene propisanih postupka javne nabave nabavljena je imovina na Ksaveru, poslovnog prostora na Ksaveru i električne energije. Gdje su nestala [[Upadica Podolnjak: Isteklo vrijeme.]] Gdje su nestale nekretnine i objekti koje je DUDI otuđio a nemaju evidencije nikako. Koncesija Kupar [[Upadica Podolnjak: U redu.]] To je transparentno? Dalo tvrtki koja nije postojala uopće.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Tireli.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ma kolega Marić ja mislim da već svi znamo ovo izvješće Državne revizije što se tiče DUDI-a skoro na pamet najviše zahvaljujući vama, a imate i pravo. I ja evo, na istom smo tragu. Dakle, treba reći ono što ne valja. Ali pokušavam reći jednu stvar. Dakle, ovo je izvješće Državne revizije o DUDI-u o određenim nepravilnostima. Ali ja cijelo vrijeme postavljam pitanje da li to znači da do izvješća Državne revizije za 2014. godinu, jel' tako bilo za ovaj DUDI, da li je prije toga sa državnom imovinom sve bilo u redu? Da li je u Fondu za privatizaciju sve bilo u redu? Da li se je upravljalo državnom imovinom na dobar način? Mi možemo sad DUDI-a zavjesit tu na Markov trg neka visi Pedro i govorit o tome da se državnom imovinom upravlja loše, jer je nalaz Državne revizije vezano za upravljanje državnom imovinom za DUDI nepovoljan. Ali pitanje je cijelo vrijeme da li nam se loše upravljanje državnom imovinom događa od 2014. ili loše upravljamo državnom imovinom u nekakvom dužoj povijesti od te 2014. odnosno od te naše nesretne privatizacije. To ja cijelo vrijeme govorim. Nije dobro i nije dobro da se fokusiramo samo na jednu godinu na mene, na vas, na Čačića, na Hrelju, na bilo koga i kažemo to je loše, a radi se o općem dobru i radi se o stvarima o kojima moramo svi vodit računa. Jer nije dovoljno sad reći prošle godine je netko radio nešto loše, a da mi isto to vrijeme prošle godine nismo ni jednom riječju utjecali na to i upozoravali da netko radi loše. To znači da smo i mi isto loši kao taj netko koga smo pustili da radi loše. Evo samo to pokušavam da se ne fokusiramo na jednu godinu, jer državna imovina nije od 2014. Državnom imovinom upravljamo puno, puno duže i na žalost upravljamo loše svih ovih godina.
Zahvaljujem. Prelazimo na posljednje izlaganje u ime kluba. Molim? Tko ima repliku? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] To je bio kurtoazni razgovor, a ne replika.
Sve o.k. Evo dvije riječi. Ljudi još jedanputa do 2000. godine uopće nismo željeli znati šta imamo, jer je puno bolje bilo ne znati. Puno bolje. Da. Do 2011. se pokušavalo nešto popisati, ali se popisalo nije ništa. Onda smo 2011. sam dao izričit nalog da mi izvole odmah dati tu priču, mislim i to i rukama i nogama, nek' angažiraju koga god hoće i to je trajalo do četrnaeste. Onda smo kao nešto urodili, ne. I sad dođe revizija i sad konačno revizija ima nešto za gledat. Pazite, do tad nije imala uopće ništa ni za gledat, ne? I pogleda i veli ne valja, ne, ne slaže se sa EUROSTAT-om nego je drukčije. Naravno sa kolegom Marićem se potpuno slažem. To nije ni "s" od strategije, to nema veze sa strategijom nikakve ni kriterija, ni ideje, ništa! Da je čak i imalo pameti čovjek bi rekao ajde bar nešto, o.k. ovo smo napravili registar konačno nekakav, dobar, loš, EUROSTAT jedno, naša revizija drugo, ali imamo neku evidenciju, ne. Ideje šta napraviti nemamo. Jedina ideja DUDI-a je bila da ne napravi ništa, jedina ideja DUDI-a je bila da ne donese ni jednu odluku i u tom smislu se ne slažem sa Marićem, jer sam apsolutno uvjeren da oni nisu napravili ništa krivo osim što je sve krivo. Nisu napravili ništa krivo u smislu da su donijeli neku odluku da je netko nešto ukrao, nešto zamračio, nešto. Ne, oni jednostavno nisu donijeli ni jednu odluku. Vi od DUDI-a niste mogli da ste došli sa šmajserom vi ne bi dobili odluku od DUDI-a [[Upadica Podolnjak: Zahvaljujem.]] To je problem DUDI-a, a ne to da su nešto, nego ništa nisu radili.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Ma imate pravo, mislim da sve možemo složit u jednu rečenicu, ali ne samo od 2002. kad ste vi spomenuo da smo, da bimo bili najsretniji da nismo znali što imamo. Mislim da tu rečenicu i danas možemo isto tako ponoviti da bismo bili najsretniji da ne znamo čime upravljamo jer onda to znači da za to nešto ni ne odgovaramo. I mislim da tu leži sve. Strategiju smo donijeli u ovom Hrvatskom saboru. Zakon smo imali i taj zakon ima tri ključna dokumenta, strategiju, plan i izvršenje. Imali smo zakon i nitko nije ništa radio. Prema tome, danas smo čuli mislim u prijašnjoj raspravi kakva god strategija bila bolja je nego nikakva strategija. Nemate kolega Čačić više pravo na repliku, ja vama sad odgovaram na repliku. Prema tome, kada smo tu strategiju donosili u Saboru ako je ona bila loša, i ja isto kažem da je loša jer je napisana tako da zadovoljimo ja bih rekla formu, međutim to ne znači da kažemo da je DUUDI kriv, isključivo sad kriv, za loše upravljanje državnom imovinom i nedonošenje odluka. Nije točno. Ali to se cijelo vrijeme … [[Upadica se ne razumije.]] DUUDI je kriv ali sami ste rekli sad barem imamo nešto kontrolirati. Dosad nismo imali ni što kontrolirati. I zato su ovakve retorike kada kažemo imamo pravo i imamo argumente sad baš to govori da je u 2014. i prošla Vlada loše upravljala imovinom. Jer prije nismo znali da li je loše ili dobro jer nismo mogli kontrolirati dokument koji bi to nam mogao pokazati.
Zahvaljujem. Inače tema dnevnog reda je ova promjena zakona i promjena sastava povjerenstva i zapravo 90% vremena nitko od govornika o tome nije govorio. Eto to je ono. U ime Kluba zastupnika HNS-a uvaženi zastupnik Milorad Batinić, izvolite.
kolege. Vjerujem da kada ova tehnička izmjena bila bi u suštini i tehnička kada ne bi bilo amandmana Vlade. Naime, zašto? Neovisno o tome klub HNS-a ne vidi razloga da ne podrži iz više razloga, naprosto da ne bi usporavali određene procese koje ovo povjerenstvo mora raditi i u konačnici da ne bi osporavali i rad Vlade u cjelini. Naime, zašto? Inače nije, da nije bilo tog amandmana Vlade vjerujem da i rasprava ne bi išla toliko u širinu, ne bi imala u tolikoj dimenziji politički nazivnik ali nažalost moram se osvrnuti, ali vrlo kratko. Manje-više sve je jasno, ja ću se opet očitovati kao što sam i u Zakonu o strateškim investicijskim projektima, a vjerujem da će Zakonom o Vladi ovo su i naši prijedlozi, naše sugestije da se razmisli, da se stvarno imenuje potpredsjednik Vlade, osoba zadužena za gospodarstvo ali ovaj gospodarski dio segmenta. Znači, i strateških investicijskih projekata i upravo upravljanja državnom imovinom. Zašto ovo ima jednu političku dimenziju više? Svjedočili smo dugom procesu konstituiranja nakon samih parlamentarnih izbora pa sada slaganja Vlade koja još uvijek nije okončana. Određena retorika unutar pozicije znači i Domoljubne koalicije i MOST-a ključna riječ koju je, mislim da sam dobro pročitao, gospodin Petrov izrekao to je konsenzus. Da, uvijek se zalažem za konsenzus gdje je on moguć. Pa onda kad idete malo analitiku raditi tko su sve članovi povjerenstva pa kad pogledate funkcije ministara, jedan iz MOST-a, drugi iz HDZ-a itd., nije mi bila namjera, jer Vlada bi trebala funkcionirati kao cjelina u interesu svih građana RH pa se onda sad iščituje iako je i potpredsjednik Vlade gospodin Petrov sada član ovoga povjerenstva da opet Domoljubna koalicija gledajući pozicijski je u većini. Da li će ključna riječ opet biti konsenzus? Ukoliko će ključna riječ biti konsenzus bojim se funkcioniranja ne samo povjerenstva nego i provođenja određenih planova koje nam je prezentirao ovdje i tada mandatar a sada predsjednik Vlade gospodin Orešković. Pa ću evo pročitati objašnjenje naših pokretača transformacije i u trećoj točci kaže fokus na strateškim ulaganjima, privatizacija nestrateških poduzeća odnosno imovine. Da li će tu biti ključna riječ konsenzus odnosno da li će konsenzus biti moguć? Dvojim. Nadalje, u nastavku prezentacije znači jedan terminski plan aktivnosti programa koje nam je predstavio predsjednik Orešković pa u drugom stupu piše strateške investicije pa kaže aktivirati mrtvi kapital, procjena 500 milijuna eura. Super. I na kraju efikasnije upravljanje javnim poduzećima. Super. Za 2017. po ovome, naravno ja to tako ne iščitavam ali po ovome kad se iščitava u 2016. će se to riješiti. I aktiviranje mrtvog kapitala odnosno ajmo reći imovine koja nije u funkciji i efikasnije upravljanje javnim sektorom. I onda 2017.godina, ono što je isto vezano na imovinu, vezano na ovaj zakon porez na imovinu koja nije u funkciji. Da li se tu mislilo na državnu imovinu, da li se tu mislilo na državnu imovinu, da li bi država tu trebala plaćat porez? Onda je to enorman prihod, međutim kome? Neću biti prost ali oprostit ćete mi iz šupljeg u prazno. Dalje se ništa ne spominje. Opet ću se vratiti na sami članak 45.stavak 3. način rada i odlučivanja uređuje se Poslovnikom o radu koji donosi Povjerenstvo Vlade RH za upravljanje strateškim trgovačkim društvima. Volio bi vjerovati, vjerujem da i vi ostali ovdje da će se taj Poslovnik donijeti ali opet pitam, to pitam i kolegice i kolege iz MOST-a i kolege iz Domoljubne koalicije jer o vama ovisi kako će ovo Povjerenstvo funkcionirati da li će riječ konsenzus biti odlučujuća? Nisam uvjeren, niti mi u klubu HNS-a smo uvjereni da to može tako funkcionirati. Nadalje osvrnut ću se vrlo kratko i na samu povijest upravljanja državnom imovinom i na strategiju o kojoj mogu se djelomično složiti da možda i nije u cjelini kao strategija međutim ako pogledamo integralno i Strategiju upravljanja državnom imovinom nastavno Zakon o upravljanju državnom imovinom i što on, što nakon zakona slijedi plan upravljanja tada dobivamo jednu cjelinu. Metodološki gledano strategija nije napravljena po ustaljenim metodologijama. Strategija definira ciljeve, strategija definira prioritete i mjere. E sada, strategija u tekstualnom dijelu ona je, ali zakon, plan upravljanja, zato velik ako sagledamo integralno tu je ostavljen prostor i tu dajem za pravo svakoj Vladi da donosi plan upravljanja državnom imovinom koji bi po nama u HNS-u, a ići ćemo i sa tim prijedlogom ili ministre vjerujem da ćete ići na određene korekcije i ovog djela zakona ne zato što ne valja, po meni je dobar, ali svakako novo vrijeme, nove okolnosti, nova situacija na tržištu prvenstveno na europskom tržištu naprosto inicira određene korekcije na bolje. Da bi Vlada RH, i kolegica Tireli je govorila o tome, trebala ovo izvješće slati svake godine do ajmo reći konca prvoga kvartala izvješća o upravljanju imovinom u ovom predstavničkom tijelu. I na kraju da ne duljim, puno je toga rečeno, kako što sam rekao uvodno klub HNS-a podržat će ali velim još jedanput kolegicama i kolegama iz MOST-a i Domoljubne koalicije svojim potpredsjednicama Vlade sugerirajte jer neki puta vjerujte mi nećete se moći dogovoriti konsenzusom. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku uvaženi zastupnik Radimir Čačić. Izvolite.
Kolega Batinić me podsjetio sad kad je govorio o Strategiji o planu upravljanja na jednu stvar koja je ovdje već malo otvorena na jedan način koji je izazvao nažalost polemiku neprimjerenu čak. Mi imamo a vidim tu svog kolegu i dugogodišnjeg prijatelja gospodina Župana gradonačelnika Obrovca 4,5 tisuća obitelji od 95.do danas, mislim ja sam se s tom temom sreo još 2000., živi u objektima kojima nisu u vlasništvu, nisu vlasnici, koji su državna imovina i koji su jednom iznimkom u zakonu koji je donesen o dodjelama tih objekata svim drugima osim recimo Obrovcu, Benkovcu, Petrinji, Glini, dakle urbanim sredinama. Dakle Hrvati iz Bosne, Hrvati iz Vojvodine koji žive u državnim objektima nemaju nikakva prava, nemaju nikakve ovlasti, to nije njihova imovina. Svima drugima je dan, čak i podosilosti bi bilo njihovo. Ne mogu energetsku učinkovitost riješiti. To su ljudi koji su ekstencijalno ucijenjeni jednostavno zato jer Hrvatska država u upravljanju svojom imovinom od tih 28 tisuća objekata i stanova s kojima upravlja u tih 4,5 nije donijela odluku, nego ih je izuzela. Samo hoću reći koliko to upravljanje državnom imovinom u nekim segmentima koje mi uopće ne primjećujemo je strašno važna za građane ove zemlje. Počnimo donositi ljudi neke odluke. Dakle, važna je to tema. Iz formalnih razloga je danas ovdje otvoreno, ja se slažem ali ona je suštinska.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala. Slažem se kolega Čačiću. Naravno da je, zato sam i u svojoj raspravi potencirao pitanje ključne riječi konsenzus, političkog dogovora jer upravljanje državnom imovinom kao i ostale odluke to je prvenstveno politička odluka koju mora donijeti Vlada. O ovom problemu ne znam, ne znam cjelinu problema, suštinu. Pretpostavljam da tu ima, da tu nije ključan samo Zakon o državnoj imovini, da postoje neki drugi zakoni koji tangiraju tu problematiku, međutim slažem se a to sam nastojao istaknuti kroz svoju raspravu da treba imati snage, odlučnosti ali treba i znati što se želi i onda da se donese politička odluka. Zato dvojim oko ovog funkcioniranja ovog povjerenstva temeljem dosadašnjih i puno, gdje je bilo puno jednostavnije možda dogovoriti neke stvari kako će funkcionirati povjerenstvo.
Zahvaljujem. Repliku ima uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Batinić, nekoliko puta ste inzistirali na konsenzusu. Ali kako postići konsenzus koji je tako potreban ako se radi o iracionalnosti ili nelogičnostima koje se pojavljuju. Ali da ne bih samo govorio o nepravilnostima u DUDI-u, tipičan primjer, jedan par excellence primjer odnosa prema državnom imovini predstavlja, evo vratiti ćemo se nekoliko desetaka godina unatrag sveučilišna tzv. bolnica u Blatu dolje. To je par excellence primjer odnosa prema državnom imovini koja i dan danas onako zjapi napuštena, srušena kao da je u Vukovaru '92. se nalazi. Ali govorili ste o strategiji da je ona formalno, ona ni formalno ne zadovoljava. Ona samo nazivljem zadovoljava. Strategija podrazumijeva postupanje određeno da bi se došlo do zadanog cilja. Nema definiranog postupanja a što je još gore nema ni cilja, nije utvrđen cilj, nema ni taktike da bi se odredili modeli kako doći do tog cilja što podrazumijeva i strategija. Nema kriterija, nema standarda, nema načela. Prema tome ne zadovoljava ni formalno. Ali bih malo se osvrnuo i na kolegu Čačića koji je rekao da DUDI nije donosio odluke, da je to najveća šteta. Slažem se da odluke treba donositi kolega Čačić. Ali nažalost DUDI je i donosio odluke ali pogrešne. Biste li vi donijeli odluku o koncesiji Kuparima zadnji dan prije zasjedanja, prije parlamentarnih izbora tvrtki na 99 godina koja ne postoji, koja je registrirana 3 mjeseca nakon raspisivanja natječaja i nema niti jednog zaposlenog? A ni osnivač te tvrtke nema niti jednog zaposlenog niti ima kune prihoda ni jedna ni druga tvrtka. Biste li vi to napravili? Pa ne biste. Biste li vi nekretninu otuđili iz DUDI-a a da knjigovodstveno ne evidentirate? Ja mislim da ne bi.
Evo, gospodin Čačić vam sigurno neće moći odgovoriti danas na ovo pitanje, evo, zaključujem. Odgovor na repliku, vi ste pitali krivu osobu [[Upadica Marić: Nisam, nisam.]] Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Naime, kolega Mariću ako ste pažljivo pratili, znači ja u svojoj raspravi kada sam spominjao riječ konsenzus, on je napravo ovdje poželjan, ali nisam inzistirao na konsenzusu. A nastojao sam obrazložiti upravo sa pozicijom unutar povjerenstva političkih opcija vjerujte mi osobno tu konsenzus neće biti moguć. To da smo načisto. Tu je pitanje stava i političkih odluka. Kada ste govorili da strategija nije primjenjiva nastojao sam kroz raspravu kazati kako ja vidim strategiju, naravno kao strateški dokument ako ga integralno gledamo sa Zakonom o strateškim investicijskim projektima i ulaganjima u imovinu, ustavi Zakon o upravljanju imovinom i ako pogledamo sa programom upravljanja koji donosi Vlada tada je to strategija. Ali sama strategija po sebi ne. A to sam isto napomenuo, znači osnovne elemente nema, ciljeve, prioritete, mjere. Ali oni su sadržani u zakonu i u programu Vlade. Još jednom, znači nisam ja taj koji inzistira na konsenzusu jer znam da ga je nemoguće donijeti.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Riječ ima uvaženi zastupnik Ivan Sinčić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo, nakon cijelog dana i ja bih se htio osvrnuti na ovaj prijedlog zakona, odnosno na politiku upravljanja državnom imovinom u Hrvatskoj uopće. Već sam više puta govorio o Energetskoj strategiji koja je promašena a ovdje imamo Strategiju upravljanja državnom imovinom koju vidimo kako su kolege kritizirali. Što reći također o nalazu državne revizije koja je dala nezadovoljavajuću ocjenu Državnom uredu za upravljanje državnom imovinom? Evo spomenuti ću jedan slučaj koji zapravo samo potvrđuje sve što smo ovdje čuli a to je da se radi o jednoj instituciji koja radi neodgovorno, koja radi netransparentno, koja ne odgovara na upite i koja jednostavno ne mari. Njezin temeljni posao je upravljati državnom imovinom vrijednom 30 i nešto milijardi eura, ona to ne radi i vi nju ne možete prisiliti da ona vama da odgovor i vi nju ne možete prisiliti da ona radi kako bi trebala raditi. Možda nema drugog rješenja nego rastjerati tu cijelu ekipu iz tog državnog ureda, rastjerati, srušiti i raditi ispočetka, jedino tako čini se moći ćemo raditi neke rezultate. Sjećam se jednog slučaja, ako se ne varam iz 2013. kada je jedan lokalni moćnik tu u Zagrebu na Trnju uzurpirao česticu koja glasi na državu, znači državnu imovinu i počeo tamo graditi parkiralište. Osim te čestice on je maltretirao susjede, rušio neke ograde, stabla itd. Međutim, kada sam to prijavio tada AUDIO je bio, AUDIO, smješten na Vrbiku, u nekoliko navrata oni jednostavno nisu reagirali niti na naše snimke, niti na naše dopise ni sve drugo što se radilo. Možda nisu ni znali da je to državna imovina, nisu htjeli reagirati. A na istoj toj čestiti gdje se radi parkiralište, znate šta je 50m dalje od te čestice? Je čestica na kojoj je izgrađena Palača pravde. Zgrada od 7 katova plus prizemlje. I na toj čestici gdje se gradilo parkiralište protu pravno, protu sve, da ne nabrajam dalje, su suci, odvjetnici, državni odvjetnici godinama parkirali svoja vozila, nikada ne reagirajući na tolike dopise, sudske procese i općenito radi DUDI-a, tada AUDI-a, što se događa 50m od njihovih ureda, od njihovih sudnica. Toliko o hrvatskome pravosuđu i toliko o maru i svih nas i agencija za državnu imovinu. Preporučam stoga Vladi da strogo kazni sve one koji su do sada ovako ma nikako, htio sam reći traljavo, ali nikako upravljali ovim vrijednim resursom. Ako odete ipak na stranicu DUDI-a naći ćete podatak da znači uvedeno je u registar na 103855 stranica to je znači preko milijun nekretnina ili na svakoj stranici 10 nekretnina uvedenih. Znači ima preko milijuna nekretnina od toga oko 27000 stambenih objekata. Ako se ne varam nekih 20 i nešto tisuća od toga je stanova. Zamislite tu golemu imovinu za koju uopće nismo znali do neke godine ili je imamo ili je nemamo, jel' možda netko to zgrabio pa je prepisao na sebe kao i ovo parkiralište. Nemamo pojma. A sjetimo se s druge strane 4000 obitelji u Hrvatskoj naših građana nositelja višeg stanarskog prava njihovog nasljednika kojima su prodali '96. godine, tj. jesu ukinuli su im stanarsko pravo, sad su to zaštićeni najmoprimci. Sjetite se što se tada dogodilo. Država je ona bivša SR Hrvatska dijelila nekretnine kako je dijelila i sada Republika Hrvatska ima obvezu namiriti vlasnike ili posjednike već na kojoj nekretnini. Međutim, ona to u 20 godina nije napravila. I sada vlasnici deložiraju posjednike, posjednici vlasnike. Da dobro ste čuli, ima svakakvih pravnih apsurda kod stanarskoga prava. I 4000 hrvatskih obitelji svaki dan se pita hoće li sutra onaj tko mu je prije ne znam 70 godina dana imovina hoće li doći da ga sutra deložira, a sve to zato što država nije bila sposobna u 20 godina namiriti 4000 ljudi za nekih 4000 ako i toliko nekretnina. Naravno, pošto ni ne znamo koje su to nekretnine zasigurno mnoge od njih propadaju. Sjetimo se samo vojarni. Znači, imamo i vremena i srca pratiti kako nam trava raste, kako nam se štakori razmnožavaju u tim nekretninama, a s druge strane naši građani završavaju na ulici, nemaju gdje živjeti, ne mogu to ni kupiti, ni prodati, ni ući u najam niti bilo što treće. Sjetimo se također kad se radi o upravljanju državnom imovinom da onog prethodnika DUUDI-a, znači DUUDI, AUDIO i kad idete dalje u prošlost to je onaj nesretni Fond za privatizaciju. Što se tek tu radilo? Evo sjetit ću, pošto je sada prigoda. Dakle, 7.3. Georg Gavrilović ima u Washinghtonu arbitražu, arbitražu o onome što se dogodilo '91. godine. A što se dogodilo? Dogodilo se to da je tvornica Gavrilović i pola Petrinje, dakle mnoge nekretnine su prodane gospodinu Gavriloviću za bijednih nikakvih 3 milijuna maraka tadašnjih, a vrijednost je bila barem 20 puta veća u tom trenutku, da ne kažem da se sve događalo za vrijeme okupacije Petrinje itd. To je samo jedan od niza primjera kako se u ono vrijeme bud zašto šakom i kapom podobnima dijelila imovina na sve strane. I dan danas osjećamo posljedice. Evo arbitraža je kažem za nekoliko tjedana, strepe radnici. O ovoj temi ću još progovoriti. Sjetimo se također gospodina Leona Sulića koji je bio sol na ranu zadnjih dana kojeg je pomilovala predsjednica Republike. Hajde i onog dilera i onog koji je financirao kampanju, hajde to je isto nečasna stvar teška. Ali ovoga Sulića isto čovjeka iz priče o privatizaciji koji je bio osuđen i proveo određeno vrijeme u zatvoru sada ići pomilovati. Znači i ono malo tih tajkuna podobnih što ih je i naše nikakvo pravosuđe uspjelo zatvoriti. I ono malo kazni što su dobili sad ćemo još i to ići pomilovati. I to svojoj kolegici nekadašnjoj iz predsjedniče kampanje gospođi Grabar-Kitarović zapravo neću nikad oprostiti. To je jedan težak promašaj i za moral ovog naroda i za budućnost svih nas koji bi trebali na neki način živjeti od ove imovine. Evo da se sad vratim možda na samo srce teme to je prijedlog zakona. Je, ovo je tehničko politički prijedlog. Nije predsjednik za gospodarstvo, nego je potpredsjednik. To u svakom slučaju pravo i legitimno pravo vladajuće koalicije, tako da u načelu Živi zid nema ništa protiv. Hvala.
Zahvaljujem. I posljednja pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Pa vidite kako važna tema, a pogledajte koliko ih ima u sabornici. Međutim, moram ovdje nešto reći kad kaže DUDI je to sve objedinio. Pa od kud je DUDI dobio podatke, ako to nigdje nije postojalo? Pa nije si ljudi iz DUUDI-a isisali iz prsta i to unesli u terminal. Dakle, ta evidencija imovine je postojala. Međutim svi zaboravljamo zašto je osnovan AUDI, zašto je osnovan DUUDI, da se na jednom mjestu koncentrira podaci o imovini države kako vrijednosti poduzeća tako zemljištu i svemu tome skupa. I DUUDI je tu samo stavio na kompjuter i rekao većina te imovine na žalost nije u zemljišnim knjigama isto kao što većina imovine hrvatskih građana nije u zemljišnim knjigama. To su činjenice. Tek toliko da ne radimo famu od nečega, isto kao što se radi fama oko potpredsjednika za gospodarstvo. Pogledajte kolegice i kolege Zakon o upravljanju državnom imovinom je donesen u 7 mjesecu 2013., stupio je na snagu 30.7.2013. Postoji potpredsjednik za gospodarstvo. A u tom zakonu u članku 17. se kaže da će pobliže kriterije za provedbu javnog natječaja za imenovat članove i predsjednika uprave trgovačkih društava i drugih pravnih osoba od strateškog i posebnog interesa za Republiku Hrvatsku, te druga pitanja s tim u vezi propisuje se Uredbom Vlade RH. Sad gledajte Vlada ima potpredsjednika za gospodarstvo, DUUDI tako strašno brine o toj imovini a znate kad se donosi uredba, uredba se donosi kad se znalo da ova Vlada dolazi. Dakle 2,5 godine nakon što je donesen zakon. Toliko o tome, o formi ko je gdje, ko je šta. Ako netko ne radi može biti ne znam šta od toga nema nikakve koristi. I sad mi danas u mjesto da ove dvije točke odradimo na razini kao što jesu tehničke, pogledajte koliko raspravljamo. Ministar Panenić je ovdje već skoro 8 sati. 8 sati raspravljamo o dvije tehničke odredbe da bi političkim sarkazmom i ne znam čime uspjeli, pokušali uvjeriti nešto drugo. Međutim, mi danas raspravljamo o temi koja je možda jedan od ključnih faktora da se sutra u Hrvatskoj bude veći gospodarski rast, da bude više zaposlenih i da dođemo u situaciju ne da smanjimo javni dug, jer dok god imamo deficit nećemo ga smanjivati nego da usporimo rast javnog duga. I danas da smo mi u ovoj sabornici raspravljali ove tri stvari onda bi ja rekao da smo mi odgovorni ljudi. Ali mi o tome nismo raspravljali i mi smo neodgovorni jer ne možete ako imate ovoliku silnu imovinu i niste je aktivirali pa ne možete vi očekivati ako nemate nikakvih drugih potencijala, ako vam je struktura gospodarstva takva da proizvodnje praktički i nemate, ako vam je kreditna sposobnost poduzeća takva da praktički 95% njih se ne može zadužiti i ako nećete aktivirati potencijale koje imate na dohvat ruke pa kako vi mislite da će gospodarstvo Hrvatske krenuti? I druga stvar, ono što svi zaboravljamo a to je silna imovina Hrvatske vojske gdje konačno netko strateški mora reći ovo je vojno perspektivno, ovo nije vojno perspektivno i to je imovina koja se nalazi na strahovito atraktivnim mjestima. Ja se sjećam kad smo tamo 2004., 2005.pokušali samo razgovarati iz ureda predsjednika se nije dalo o tome čuti. Pa recite mi zar nije ljepše u Rijeci danas da imamo onaj prekrasni kampus umjesto vojarne na Trsatu koja je bila, koja je stršala u centru grada? Ili daj Bože da je tako isto bilo u Zagrebu na Borongaju. Ali o tome mi ne govorimo, ne govorimo kao nekakvim potencijalima. Pa nisu Kupari stajali ove godine zato što ih netko nije htio raspisati natječaj, zato što je vojska imala capu nad tim. I dok god vojska nije donijela odluku da je to vojno neperspektivna industrija, prostor, objekata nije se moglo o tome raspravljat. Mi danas umjesto da govorimo o tome, da pomognemo ministru iako doduše to je u njegovom resoru ali DUUD-i je poprilično neovisna u kojem smjeru da idemo o čemu mi danas govorimo, o tome jel to ovaj ovakav ili je to onaj onakav. Ali kolegice i kolege ova uredba ovako kako je napisana je definitivno minsko polje novoj Vladi, definitivno. Pročitajte pa ćete vidjeti da praktički Vlada da bi izvršila promjenu poduzećima koja je nezadovoljna, sa ljudima kako upravljaju poduzećima treba im mjeseci i mjeseci da to naprave. A znate šta je bivša Vlada napravila iako su svi ti ljudi bili izabrani na javnom natječaju? Promijenila je zakon, posmicala ih je sve, dovela svoje ljude, onda ih je Europa njih pak išamarala zašto su to napravili jer to je u suprotnosti sa direktivom EU pa je donesen ovaj zakon 2013. godine ali nisu doneseni podzakonski akti. I nije čudno zašto ovaj u DUUDI-u nije radio ništa, a da ne govorim kolegice i kolege mi smo svi ovdje zaboravili na još jednu instituciju koja ima svoje zaposlene, koje mi plaćamo, koja je čak oslobođena i poreza, koja ima svoj prihode a to je Centar za restrukturiranje i prodaju. Ovdje ga danas nitko nije spomenuo praktički. A isto tako kao i ovaj Zakon o strateškim investicijama donesen taj Centar za restrukturiranje i prodaju će prodavat tvrtke, ovo, ono međutim nažalost skoro pa mrtvo slovo na papiru. I definitivno mi ćemo o ovoj temi gospodine ministre morati porazgovarati u ovom Saboru ali na jedan sasvim drugačiji način. Prije svega da skinemo famu od toga što Hrvatska ima i da naprosto vidimo koji su to potencijali Hrvatske i zašto svi koji nas gledaju izvana ne gledaju nas kao nekoga ko je rizičan? Upravo zbog te silne imovine i silnih potencijala koje Hrvatska ima u svojoj imovini. Međutim, ako ćemo mi o toj imovini raspravljati na ovakav način i na ovakav način govoriti onda nećemo ni ovo kolega Sinčiću što ste vi govorili, ta silna imovina može poslužiti za rješavanje silnih socijalnih problema jer naprosto to je u rukama države, pa država mora voditi socijalnu politiku. A zašto to ne radi? Pa zato što mi raspravljamo na ovakav način kako raspravljamo u Saboru. I to je ključni problem. Možemo mi ovdje danas politizirat koliko god hoćemo i optuživat se ali DUUDI je osnovan isključivo zbog toga da se konačno na jednom mjesto skoncentrira sva imovina i da se na jedno mjestu vidi s čim država raspolaže. Pa mi smo nekada kad su se jedinicama lokalne samouprave davala ona silna zemlja za te poduzetničke zone, pa vi imate u Hrvatskoj oformljeno skoro 300 poduzetničkih zona. Koliko je njih danas aktivno, to sve ovisi o ljudima na lokalnoj razini koji su osjetili određene stvari, pokrenuli određene projekte pa praktički kad pogledate Dugopolje, Stankovce, to je na kamenu narasloj poduzetničkoj zoni ili negdje drugdje, hoćete otići u Viroviticu pa pogledati onaj dio. Ali kažem mi danas umjesto da raspravljamo o tome ili da kažemo jednostavno podržavam ili ne podržavam ovu tehničku promjenu kud smo mi otišli? Uvjeravati jedni druge ovako ili onako. Ali ponavljam i s time ću završiti bez aktiviranja državne imovine neće biti značajnijeg gospodarskog rasta, neće biti značajnijeg zapošljavanja i neće biti značajnijeg usporavanja javnog duga. A o tome ćemo razgovarati o svemu kad nam dođe državni proračun ovdje za 2 tjedna na klupe pa kad budemo govorili o rashodovnoj strani i kad budemo govorili o prihodovnoj strani a tu prihodovnu stranu više ne možemo pomaknuti za milimetar bez značajnijeg gospodarskog rasta a o nekakvom povećanju poreza ni u ludilu ne govoriti jer naprosto zato nema prostora. I zato sam se javio za ovu raspravu da pokušam usmjeriti u malo drugom smjeru, međutim zadnji sam pa neću imati priliku za to, ali sve ovo što se događalo prije naprosto ukazuje na to. Žao mi je što je klub SDP-a išao na sarkastičnu raspravu, a oni su ti koji su ovdje rekli, s politikom si došao, s politikom si otišao. I bilo je tako, oni su donesli takvu procjenu ocjenu, to je njihova politička ocjena ali raspravljati na sarkastičan način, Vlada je danas takva kakva je. Nek mi neko kaže kakve ovlasti je ministar Grčić imao nad ministrom Vrdoljakom? Kakve ovlasti je ministar Grčić imamo nad ministrom Jakovinom? Kakve ovlasti je ministar Grčić imao nad Hajdaš Dončićem, nad Marasom? Nikakve, ali je bio potpredsjednik za gospodarstvo. On je vodio samo tu koordinaciju ali oni su potpuno samostalno djelovali. Prema tome, nemojmo pričati zablude. Ja sam imao prilike biti s tim ljudima na zajedničkim sastancima pa sam vidio da tu Grčić nema nikakvu moć nad njima, da su oni teški samostalci. Ali mi smo danas htjeli prikazati evo ga ova dva potpredsjednika ne valjaju ništa, a naši su bili genijalci, a vrijeme će pokazati da li je su ljudi koji su u stanju slušati i poslušati više vrijede od onih koji galame?
Hvala. Zahvaljujem. Time smo završili s raspravama. Ostaje za kraj gospodine ministre oćete li zaključno obraćanje? Da. gospodin ministar Paninić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, cijenjeni saborske zastupnice i zastupnici evo zastupnik Šuker on je napomenuo 8 sati ovdje, meni je zadovoljstvo 8 sati ako znam da ova rasprava može u pozitivnom pogledu promijeniti nešto što smo raspravljali danas. Ja ovdje imam upravo taj članak 45.koji jasno kaže kako se upravlja strateškim poduzećima. To su poduzeća, nisu sva izrazito uspješna, neka su vrlo bremenita, ovo je vrijeme kad njihovi završni financijski rezultati trebaju doći na nadzorne odbore, trebaju se, isto tako moraju se u vrlo skoro vrijeme organizirati skupštine. Ko će donijeti, ko će usvojiti ta završna izvješća gdje negdje imamo i nadzorne odbore koji nisu potpuni, koji vape isto traže i od resornog ministra i mene, isto tako i od DUUDI-a da napokon se imenuju članovi. Ovdje jasno stoji da ovaj članak definira da se radi učinkovitog upravljanja trgovačkim društvima i drugim pravnim osobama imenuje povjerenstvo i navedeno je tko su. I upravo ta stavka gdje stoji da predlažu Vladi RH članove nadzornih odbora i uprava, to je u ovom trenutku bitno. A vidjeli ste i sami i na investicijama koje su strateške za Hrvatsku. Ako je HEP jedno od tih poduzeće kome ističe mandat upravi a oni su jedni od glavnih nositelja strateških investicija onda je jasno i bitno zašto je bila nužna brza i učinkovita izmjena upravo ove dvije nazvali ih mi tehničkima, ali ja bi rekao da su bitni jel to su poduzeća koja ne mogu čekati da se značajnije mijenjaju zakoni. Tako da ja ću zamoliti ovaj cijenjeni dom da i upravo kad dođe glasanje imate u vidu da upravo se radi o ljudima koji su tamo zaposleni, o upravama koje traže ohrabrenje, o povjerenstvu koje treba donositi odluke, o DUUDI-ju koji, i CERP-u i svima koji donose, da trebaju imati potporu od ovoga tijela i od mene od kog se očekuje da to sve skupa uspješno funkcionira kao resornog ministra. I radi toga ovdje, nije da je 8 sati, ako treba 88 sati ali to treba riješiti vrlo brzo i u ovome mjesecu već. Zahvaljujem se svima koji su sudjelovali u raspravi, i isto tako sve što je raspravljano cijenit ću i uvažavati u budućim prijedlozima zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo u 9,30 sa točnom Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti financiranja programa nevladinih udruga i ustanova nacionalnih manjina-Savjet za nacionalne manjine. Hvala i doviđenja do sutra.
Slijedeća točka je konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.4. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Prije početka rasprava Vlada je podnijela amandmane koji su postali sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 202. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno prijedlogu Odbora za gospodarstvo dajem na glasovanje konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH. Molim vas glasujmo. Glasovanje je završeno. 108 glasova za, 7 suzdržanih i 2 protiv. Utvrđujem da je većinom glasova donesen Zakon o izmjeni Zakona o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu RH. Dobro jutro, dobro jutro svima, evo početi ćemo kao što smo i najavili sa sljedećom točkom a ta je: - Izvješće o obavljenoj reviziji učinkovitosti financiranja programa nevladinih udruga i ustanova nacionalnih manjina – Savjet za nacionalne manjine; Podnositelj izvješća je Državni ured za reviziju, temeljem članka 9. Zakona o Državnom uredu za reviziju. Materijali su objavljeni na službenim stranicama Hrvatskoga sabora. Raspravu je proveo Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predsjednik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće? Da. Izvolite uvaženi glavni državni revizor gospodin Ivan KleŠić. Izvolite.