Sloučená rozprava k bodům 1 a 2 /sněmovní tisky 513 a 514/ S přednostním právem se hlásí pan ministr financí. Pane ministře, prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dobrý den, vážený pane předsedající, vážené dámy, vážení kolegové, vážení pánové. Nejdříve bych vám chtěl popřát v novém roce hodně zdraví, štěstí, rodinné pohody a pokud možno také přeji této Sněmovně, aby v tomhle roce jednala pokud možno konstruktivně a věcně. Doufejme, že se nám to povede. Já bych ve svém vystoupení rád reagoval na to poslední čtení - evidence tržeb v rámci třetího čtení, které, jak se zdá, už trvá asi 26 hodin. Takže bych chtěl uvést na pravou míru mnoho dezinformací o EET, které byly ať už záměrně, nebo neúmyslně vyřčeny a rozšířeny.
Pane ministře, já se velmi omlouvám. Prosím sněmovnu o klid. Prosím, abyste se usadili, abyste nediskutovali a věnovali pozornost vystoupení pana ministra. Prosím.
Nejdříve bych chtěl reagovat na opakovaná tvrzení, že Ministerstvo financí tzv. loví malé ryby. Tedy že neřešíme velké daňové úniky a soustředíme se pouze na výběr ze zatajených tržeb, které jsou navíc podle názoru autorů těchto výroků zanedbatelné. Není to pravda. Chtěl bych k tomu uvést dva fakty. Za prvé, elektronická evidence tržeb je pouze jedním z projektů, kterým chceme přispět k lepšímu, efektivnějšímu, a tedy i spravedlivějšímu výběru daní v naší zemi. Ministerstvo financí samozřejmě připravilo a dále připravuje další legislativní i nelegislativní projekty, které zlepšují výběr daní a omezují daňové úniky, tedy daňovou kriminalitu. Jedná se např. o rozšíření režimu reverse charge u daně z přidané hodnoty, které zabrání karuselovým podvodům u komodit, u kterých to předpisy EU dovolují. Proti karuselovým podvodům a zároveň proti fiktivním dokladům je také namířeno kontrolní hlášení, které začalo platit od 1. ledna tohoto roku a které může zabránit daňové kriminalitě v rozsahu až 10 mld. ročně. To je 10 mld., které místo toho, aby končily na kontech organizovaných gangů, skončí v peněženkách občanů ČR.
Kolegyně, kolegové, já se velmi omlouvám a znovu prosím o klid. Prosím levou stranu sálu a některé konkrétní poslance, aby nediskutovali.
Zaměřujeme se na zlepšení výběru spotřebních daní, ať už je to lepším prověřováním daňových subjektů, které nakládají s citlivými komoditami a jejich ekonomické stability, nebo specifickými projekty, jako je omezení daňových úniků na speciálních olejích, které byly zneužívány přimícháváním do motorové nafty. Zaměřujeme se na nezákonné odlévání zisků nadstandardních korporací, a to prostřednictvím lepšího zaměření kontrol převodních cen. Soustředíme se na odstranění fenoménu Praha - daňový ráj, a to prostřednictvím uvolnění kontrolních kapacit pražského finančního úřadu. Například přesunem některých aktivit do jiných regionů nebo usnadnění změny správce daně, který kontroluje firmy na virtuálních sídlech.
Já se velmi omlouvám. Kolegyně, kolegové, pokud nebude klid v Poslanecké sněmovně, tak přeruším tuto schůzi. Dám vám prostor, abyste si prodiskutovali věci, které potřebujete prodiskutovat, a pak budeme pokračovat. Je to závažné téma a prosím, věnujte pozornost panu ministrovi financí.
V této Poslanecké sněmovně je předložen také zákon o prokazování původu majetku, který umožní správci daně postihovat zatajené příjmy, které mají v řadě případů pochybný zdroj, formou srovnání příjmů vykázaných správci daně s majetkem poplatníka. Samozřejmě se soustředíme i na posílení Finanční a Celní správy, a to jak z personálního, tak i z technického hlediska. Jelikož se nacházíme v 21. století, musí být Finanční a Celní správa schopna efektivně pracovat s daty, která má k dispozici. Soustřeďujeme se na posilování elektronizace správy daní, aby náplní práce finančního úředníka nebylo přepisování dat z papírového formuláře do počítače, ale naopak kontrola vykazovaných dat. Inspirací na Slovensku nám byla daňová Kobra, tedy technicky vybavené a efektivně spolupracující týmy lidí Finanční správy, Celní správy a Policie ČR. Daňová Kobra si už připsala řadu úspěšných zásahů, v celkovém objemu přes 4 mld. korun. Takže my zásadně odmítáme obvinění, že se soustředíme pouze na EET. EET je pouze jedním z kamínků v mozaice opatření proti daňovým únikům. Je namířena na specifický fenomén zatajování hotovostních plateb, ať už jsou malé, nebo velké. Jde o významný projekt, avšak zdaleka nejde o projekt jediný. Také díky dalším projektům, z nichž jsem uvedl ty nejvýznamnější, jsme již podstatně zlepšili a dále zlepšíme výběr daní. A já se ptám: co udělala ODS za období své vlády pro zlepšení výběru daní? Co udělala strana, která zde prohlašuje, že jediným receptem na lepší výběr daní je snížení daňových sazeb? Pro zlepšení výběru daní udělala to, že zvýšila DPH z 5 na 15 %. Zavedla superhrubou mzdu a solidární zvýšení daně. Takže peníze, které měla sebrat podvodníkům, vytáhla místo toho z kapes všem občanům této země. [[(9.10 hodin)]] Naše strategie je lépe vybírat existující daně a vytvořit prostor pro snížení sazeb, jako jsme již udělali u DPH. Mimochodem, v roce 2015 jsme oproti plánu vybrali na daních o 36 mld. více, po zohlednění mimořádných vlivů dokonce o 59 mld. více. Současně jde o nárůst o 72 mld. ve srovnání s rokem 2014. Také díky tomu jsme srazili plánovaný deficit státního rozpočtu o 38 mld. Kč. Je zřejmé, že naše strategie funguje, ale existuje stále podstatný prostor pro zlepšení díky elektronické evidenci tržeb. Jak funguje elektronická evidence tržeb? Vzhledem k tomu, že i přes naše snahy informovat jak tuto Sněmovnu, tak i podnikatele a všechny občany České republiky o skutečnosti fungování elektronické evidence tržeb, existuje stále mnoho nepochopení či polopravd. Zopakuji zde základní principy, na kterých je elektronická evidence tržeb postavena a které jsou obsaženy v návrhu zákona. Jaká je tedy elektronická evidence tržeb? Jak napovídá název, je elektronická, je tedy založena na využití techniky, a to v rozličných podobách pokladních zařízení, ať už tak, jak je dnes známe, nebo ve formách, které zdaleka tak obvyklé nejsou. Je to evidence, jde tedy o systém evidenční, kdy mezi podnikatelem a Finanční správou probíhá komunikace o skutečnostech, které následně ovlivňují jeho daňovou povinnost. A na závěr je to evidence tržeb, nikoliv evidence zákazníků, nikoliv evidence jejich nákupního chování. Evidence je zaměřena pouze na výši tržby, která je z daňového pohledu jeho příjmem. Jak bude evidence fungovat z technického hlediska? Půjde o čtyři jednoduché kroky. Krok první. Podnikatel zadá tržbu do svého pokladního zařízení, a to formou, na kterou je zvyklý, ať už přímo zadá částku tržby, nebo ve svém pokladním systému vybere, co zákazník zkonzumoval. Zde bych zdůraznil, že pro podnikatele se vůbec nic nezmění proti postupu, který znají již dnes. Neexistují zde žádné kroky navíc, žádná administrativa. Podnikatel pouze takzvaně namarkuje tržbu. Krok druhý. Pokladní zařízení, které obsahuje příslušný software, odesílá elektronickou formou přes zabezpečené spojení informace o tržbě na centrální server, a to pouze nejnutnější informace, které Finanční správa potřebuje, tedy informace o výši tržby. Pokud je podnikatel plátcem DPH, pak samozřejmě informaci o sazbě DPH a konečně informaci sloužící k identifikaci podnikatele a ke kontrolní činnosti, tedy datum, čas, DIČ a místo tržby. Abych nebyl napaden, že něco zamlčuji, další odesílané položky povinného charakteru jsou pouze pomocné údaje. Například jde o kryptografickou transformaci odesílaných údajů. Zde chci zdůraznit jeden podstatný fakt. Neodesílá se žádná informace o obsahu nákupu. A jelikož jde skutečně o podstatnou věc, tak ještě jednou: neodesílá se žádná informace o jednotlivých položkách nákupu. Neodesílá se ani informace o identitě zákazníka, pokud tuto identitu podnikatel zná. V tomto směru existuje spousta dezinformací. Takže opakuji: výše tržby, DPH, DIČ, místo a čas. Krok třetí. Server Finanční správy okamžitě - a zde hovoříme o řádu desetin sekundy - zasílá pokladnímu zařízení unikátní kód potvrzující přijetí zaslaných údajů. Krok čtvrtý. Pokladní zařízení vystavuje účtenku, která obsahuje unikátní kód a další údaje předepsané zákonem. Nepoužívám zde záměrně výraz "tiskne účtenku", protože zákon nestanoví formu účtenky. Ta může být vystavena i v elektronické formě. Tu využijí například internetové obchody nebo další podnikatelé, kteří vystavují již dnes doklady v elektronické formě a zasílají je na e-mail zákazníka. Pro úplnost dodávám, že podnikatel samozřejmě nemusí vystavit zvláštní účtenku pro evidenci tržeb. Údaje například z daňového dokladu pro DPH, údaje z účtenky pro evidenci tržeb, stačí uvést na jeden dokument. Takto ve čtyřech jednoduchých krocích funguje elektronická evidence tržeb. Všimněte si prosím, že jediný zásah podnikatele je ono zadání tržby do pokladního zařízení, chcete-li namarkování tržby. Vše ostatní je automatika. A já se ptám: Kde je ta administrativa, o které opozice neustále mluví? Kde je to obtěžování podnikatelů? Kde jsou ty dodatečné úkony? Znovu opakuji: podnikatel pouze namarkuje tržbu do pokladny způsobem, jakým je zvyklý, a v ten okamžik, ve který je zvyklý, tedy samozřejmě až při placení celkové útraty zákazníkem. Žádné zadávání položek, žádné markování každého piva zvlášť a podobné nesmysly, kterými podnikatele straší opozice. Pan poslanec Kalousek na této půdě vyjádřil obavy, že mu pivo zvětrá, než se hostinský s evidencí tržeb vypořádá. Nevím, zda to znamená, že v restauracích vyžadují po panu poslanci Kalouskovi platbu předem. Jak jsem tedy popsal, elektronická evidence tržeb funguje na principu automatické komunikace stroje se strojem. Vše funguje automaticky a zcela přirozeně. Zákazník nemá šanci poznat, zda se podnikatel do evidence tržeb zapojil, dokud neobdrží účtenku se speciálním kódem. Také pan poslanec Gazdík vyjádřil obavy, že pivo nebude, protože třeba nepůjde internet. Doporučoval bych mu přečíst si návrh zákona, případně návštěvu chorvatské restaurace, kde systém již funguje. Zákon jednoznačně stanoví, že v případě výpadku spojení není nutné čekat, než se spojení obnoví. Pokladní zařízení se pouze bude snažit navázat spojení s centrálním systémem po dobu, kterou si podnikatel určí a která nesmí být kratší než dvě sekundy. Tato doba by měla odpovídat charakteru činnosti podnikatele a kvalitě jeho internetového připojení. To znamená, že pokud se bude jednat o samoobsluhu či podnik rychlého občerstvení, stanoví si podnikatel uvedené dvě sekundy. Pokud se bude jednat například o recepci v hotelu, může si stanovit dobu delší. Stále se však bavíme o době v řádu jednotek sekund a v mimořádných situacích výpadku internetového spojení. V běžném provozu bude systém odbavovat jednotlivé účtenky okamžitě. Přirovnejme to k placení kartou. Co se stane v případu výpadku internetu po uplynutí uvedených dvou sekund? Pokladní zařízení uloží informaci o tržbě do paměti a okamžitě vystaví účtenku. Tato účtenka, říkejme jí například off-line účtenka, samozřejmě nemůže a nebude obsahovat unikátní kód Finanční správy. Místo toho ji pokladní zařízení podepíše takzvaným podpisovým kódem poplatníka. Zákazník dostává účtenku a odchází. Nemusí čekat na obnovení internetového spojení. To by byl samozřejmě nesmysl něco takového požadovat. Pokladní zařízení se bude nadále snažit připojit k centrálnímu systému, a jakmile se připojí, odešle všechny v paměti uložené účtenky. Mimochodem, odeslaná data budou tak malá, že rozhodně není nutné mít vysokorychlostní internet, kterým tu opakovaně operovala opozice. Hovoříme o jednotkách kilobytů na jednu účtenku. V takovém případě skutečně není nutné mít k dispozici LT signál nebo optickou linku. A tvrzení pana poslance Gazdíka, že zavedení evidence tržeb v Chorvatsku způsobilo přetížení jejich mobilní sítě, to je skutečně pohádka hodná předvánočního času, ale už bychom se k ní neměli vracet. Návrh zákona umožňuje podnikatelům, kteří přijímají tržby v místech, kde není dostupný internet nebo kde je velký problém s kvalitou mobilního signálu, zažádat o takzvaný zjednodušený režim. Pak budou evidovat zcela off-line a data odesílat do pěti dnů. Takže opět shrnuji: V případě výpadku internetového připojení dostane zákazník off-line účtenku po uplynutí řádu jednotek sekund. Žádné fronty se netvoří, nikdo nikoho nezdržuje. A pro pana poslance Kalouska, který platí předem, žádné zvětralé pivo. Pro koho je vlastně ta elektronická evidence tržeb? Elektronická evidence tržeb míří do oblasti hotovostního placení. Jde o plošný systém, který není mířen na žádnou velikost podnikatelského subjektu. [[(9.20 hodin)]] Opozice ráda používá termín jako živnostník, malý podnikatel apod., aby vzbudila dojem, že se evidence bude týkat výhradně malých podnikatelů. Není to pravda. Elektronická evidence tržeb má nastolit rovné podnikatelské prostředí, a z principu tedy nemůže obsahovat výjimky podle výše obratu ani jedním směrem. Takže pro připomenutí: Evidenci bude podléhat největší i nejmenší podnikatelský subjekt, který přijímá platby v hotovosti. Pokud si půjdete nakoupit do největšího hypermarketu, dostanete evidovanou účtenku, pokud půjdete do nejdražší restaurace v Praze, dostanete evidovanou účtenku. Buďme tedy v tomto ohledu korektní a nelžeme našim občanům. Proč potřebujeme evidenci tržeb? Pan předseda Fiala zde několikrát uvedl, že evidence tržeb je zbytečná, že Finanční správa už dnes má dostatečné nástroje k výběru daní a zamezení daňových úniků v oblasti hotovostního placení. Bohužel se vždy zastavil v polovině a nesdělil nám, jaké že nástroje to jsou. A já jsem si jistý, že nám to nesdělí ani dnes, protože takové nástroje prostě Finanční správa dnes nemá - a historicky nemá. Za stávajícího stavu má totiž správce daně velmi ztížené možnosti správného stanovení daně u podnikatelů, respektive daňových subjektů které přijímají platby v hotovosti. Podle daňového řádu je vždy úkolem správce daně prokázat nevěrohodnost evidence hotovostních plateb předložené daňovým subjektem, respektive podnikatelem. To není, až na do očí bijící případy agresivního krácení tržeb, prakticky možné. Navíc vzhledem k odhadovanému počtu cca 600 tisíc daňových subjektů přijímajících hotovostní platby by detailní daňová kontrola všech těchto subjektů vyžadovala účast více než sta tisíc, sta tisíc kontrolorů Finanční správy. Reálná kontrolní kapacita Finanční správy je zhruba na třech procentech uvedeného počtu. Současně jsou také takové detailní kontroly velmi zatěžující pro samotný daňový subjekt, který se místo svého podnikání musí věnovat daňové kontrole. Aby mohl správce daně ověřit, že podnikatel vykázal v kontrolovaném období všechny hotovostní příjmy, musí mít k dispozici údaje o veškerém nakoupeném zboží či materiálu, dále o prodaném zboží včetně skutečných prodejních cen a o změně stavu zásob na počátku a na konci zdaňovacího období. Pokud by správce daně nechtěl slepě spoléhat na stavy zásob na počátku a na konci zdaňovaného období uvedené podnikatelem, musel by de facto provést inventarizaci, což je prakticky nerealizovatelné jednak z kapacitních důvodů na straně správce daně, jednak z důvodu zatěžování podnikatele. Není vždy možné spoléhat se na předložené nákupní doklady, jelikož i tyto doklady mohou být podnikatelem, který chce podvádět, samozřejmě předloženy jen v takovém objemu, aby odpovídaly vykázaným tržbám. Toto souvisí s fenoménem anonymních nákupů mimo velkoobchodní sklady, kdy nepoctivý prodejce nakoupí své zboží v běžném hypermarketu, aby Finanční správa nemohla získat potřebné informace o nakoupeném zboží od velkoobchodního dodavatele. Asi nikoho z přítomných nepřekvapí, že existuje ale i řada velkoobchodů, které nevykazují tržby a prodávají mimo jakoukoliv evidenci za hotové. Koho to překvapí, doporučuji, ať se jde zeptat těch podnikatelů, kterým tyto sklady dělají nekalou konkurenci. To jim to poví. Pokud podnikatel nákupní doklady neuvede ve svých formálně bezvadných evidencích, je prakticky nemožné mu zatajené příjmy prokázat. Jak to má všechno Finanční správa zkontrolovat? Postavit do každé provozovny jednoho kontrolora skutečně není možné. Další zásadní problém za současného stavu představuje skutečnost, že pokud se již podaří správci daně prokázat, že podnikatel příjmy zatajil, vyvstává problém stanovit daň podle takzvaných pomůcek, tedy porovnáním srovnatelných daňových subjektů a jejich daňových povinností. V některých oborech podnikání dosáhl fenomén krácení tržeb takového rozsahu, že velká část podnikatelských subjektů vykazuje trvale nízkou či nulovou daňovou povinnost. Počítají totiž s tím, že stávající kontrolní mechanismy umožňují správci daně odhalovat zatajené příjmy jen velmi obtížně. Zatajené příjmy mají zásadní dopad do odvodové povinnosti podnikatelských subjektů. Dochází ke krácení daní z příjmů, což má následně dopad i do odvodu sociálního a zdravotního pojištění. Dochází také ke krácení daně z přidané hodnoty u plátců DPH. Podnikatelé, kteří uměle udržují vykazovaný obrat pod hranicí jeden milion korun, se takto navíc vyhýbají registraci k DPH. Zatajená hotovost je dále využívána k vyplácení černých mezd, čímž se efekt násobí, dochází ke krácení daně ze závislé činnosti a pojistného na sociální a zdravotní pojištění. Mnozí podnikatelé toho zneužívají. Je jim jedno, jaký vliv to má na jejich zaměstnance, kteří zapláčou ve chvíli, kdy pak mají obdržet například nemocenskou, mateřskou nebo starobní důchod. Má-li být dosaženo cíle, to znamená minimalizace daňových úniků souvisejících s krácením tržeb, je tedy z pohledu podnikatelů elektronická evidence tržeb nejméně zatěžující možností z těch, které přicházely v úvahu. Jedná se o opatření, které splňuje požadavek proporcionality, představuje minimální administrativní zátěž, minimalizuje libovůli správce daně v tom, kam zamíří daňovou kontrolu, a přinese podnikatelům, kteří řádně vykazují tržby, výhodu v podobě snížení počtu daňových kontrol. Celkově potom dojde i k narovnání podmínek podnikatelského prostředí, kdy poctiví podnikatelé získají důvěru v rovnost podmínek podnikání, a tím bude posílena i motivace podnikatelů k placení daní. Jaké má efekty zavedení elektronické evidence tržeb? Ačkoliv primárním cílem elektronické evidence tržeb je narovnání podnikatelského prostředí v české ekonomice, nese s sebou i nezanedbatelný fiskální efekt. Jak je uvedeno v závěrečné zprávě hodnocení dopadu regulace, očekávaný dodatečný daňový výnos na dani z příjmů a dani z přidané hodnoty v sektorech stravování, ubytování a obchodu, tedy za první dvě fáze evidence, je až 12,5 miliardy korun ročně. Za ostatní sektory je potenciál dodatečných výnosů 5 až 6 miliard korun ročně. Takže celkový daňový výnos po plném náběhu evidence tržeb bude cca 18 miliard korun ročně. Musíme si uvědomit, že jde o sdílené daně a že z těchto 18 miliard ročně půjdou přibližně 4 miliardy korun ročně do rozpočtů obcí a přibližně 1,5 miliardy korun ročně do rozpočtů krajů. To znamená, když jsme tady diskutovali RUD, tak tady EET je lepší než RUD, co navrhovala opozice. To znamená více investic do lokálních projektů, do infrastruktury, obcí, do školek apod. A já se ptám pana poslance Gazdíka: Kdo to tu minule zpochybňoval, co mu na tom vadí, že obce a kraje dostanou více peněz? No tak vy jste proti těm obcím a krajům. Tady je to na stole. Tady EET jim přinese více peněz. Elektronická evidence tržeb tedy dokáže podstatným způsobem navýšit příjmy veřejných rozpočtů, a to bez zvyšování daňových sazeb. Mimochodem je nesmysl, že Ministerstvo financí odhadovalo výnos na 12,5 miliardy korun jak pro první dvě fáze, tak pro plný náběh evidence. Dodatečný výnos ve výši 12,5 miliardy se vždy týkal pouze prvních dvou fází evidence, to znamená stravování, ubytování a obchodu. Zároveň je znovu potřeba zdůraznit nejzásadnější, byť penězi nevyčíslitelný přínos - narovnání tržního prostředí v české ekonomice, nastavení férové konkurence, zefektivnění a narovnání pokřivených ekonomických vztahů, podpora té velké většiny našich podnikatelů, kteří hrají podle pravidel a o jejichž peníze je zde opozice okrádá svými obstrukcemi. Pan předseda Fiala se nám tu minule pokoušel argumentovat příkladem Švýcarska, které má nízkou míru zdanění a současně nízkou míru šedé ekonomiky. Na příkladu jedné země tak dovozuje, že existuje příčinná souvislost mezi mírou zdanění a velikostí šedé ekonomiky. Možná by bylo dobré připomenout, že například skandinávské země rozhodně nízkou míru zdanění nemají, a přitom šedá ekonomika tam dosahuje průměrných až podprůměrných hodnot. Také by si pan předseda Fiala měl uvědomit, že ve Švýcarsku je podnikatel, který podvádí na daních, vyloučen ze slušné společnosti a ztrácí důvěru svých zákazníků a obchodních partnerů. K takové úrovni daňové morálky musí Česká republika absolvovat ještě dlouhou cestu. [[(9.30 hodin)]] Nicméně když už jsme zmínili šedou ekonomiku, která zde byla v souvislosti s elektronickou evidencí tržeb mnohokrát skloňována, dovolím si některá tvrzení uvést na pravou míru. Šedá ekonomika má mnoho definic. Obecně lze však říct, že šedá ekonomika zahrnuje takové ekonomické procesy a vztahy, které nejsou zahrnuty v oficiálních evidencích a ze kterých není odváděna daň a pojistné. Podle metodologie OECD, na základě které funguje i statistika v rámci zemí Evropské unie, rozlišujeme následující kategorie takzvané nezjištěné ekonomiky: Za prvé ekonomiku skrytou. Ta zahrnuje nehlášené nebo podhodnocené příjmy, ať už jako důsledek zkreslování hospodářských výsledků, nebo práce na černo. Za druhé ekonomiku nelegální, někdy také označovanou jako černá ekonomika. Ta zahrnuje aktivity nelegální z podstaty, případně nelegální, pokud jsou prováděny nelicencovanými subjekty. Patří sem například trh s drogami, prostituce, výroba, prodej nelegálního alkoholu či tabákových výrobků. A za třetí ekonomiku neformální. Ta zahrnuje zejména produkci domácností pro vlastní potřebu. Mluvíme-li o šedé ekonomice, nesmíme tedy zapomínat na rozdělení, které jsem uvedl. Nemohu tedy nabídnout 50 odstínů šedi, které tu minule zmiňoval pan poslanec Novotný. Ale rozlišujeme aspoň tyto tři - ekonomiku skrytou, ekonomiku černou a ekonomiku neformální. Když to vezmeme odzadu, neformální ekonomika, která zahrnuje například to, když si někdo svépomocí opraví rodinný dům, to je naprosto přirozené, v pořádku, nikdo ho nechce danit ani regulovat. Ekonomika černá, to jsou trestné činy. Takovou ekonomiku postihuje zejména policie, případně tým daňové Kobry. Zde jde zejména o daňové úniky na spotřebních daních, případně nelegálně nabytý majetek, například prodejem drog. Do této ekonomiky může zasáhnout i zákon o prokazování původu majetku, který tato Sněmovna projednává. A teprve ekonomika skrytá, která zahrnuje zkreslování výsledku hospodaření a úmyslné vyhýbání se registraci, tedy v podstatě podnikání na černo, je oblast, do které míří elektronická evidence tržeb. Bohužel dochází ke zmatení pojmů, kdy právě tato skrytá ekonomika bývá označena jako šedá ekonomika v užším smyslu. Zároveň je však pouze jednou ze součástí celkové šedé ekonomiky, a to pouze do takzvané skryté ekonomiky míří elektronická evidence tržeb. Abychom hovořili konkrétně, tak za rok 2013 vyčísluje Český statistický úřad skrytou ekonomiku na cca 324 mld. korun. Toto číslo se skládá z cca 14 mld. korun produkce neregistrovaných podnikatelů, cca 141 mld. korun nadhodnocených nákladů a cca 169 mld. korun zatajených příjmů. A těchto téměř 170 mld. korun ročně může zasáhnout elektronická evidence tržeb. Mimochodem, kdyby si někdo srovnal toto číslo s RIA, kde je uvedeno 160 mld. korun, upozorňuji, že to není chyba, ale nárůst mezi roky 2012 a 2013, kdy data za rok 2013 ještě nebyla v období přípravy RIA k dispozici. Tedy odhad zatajených, či chcete-li zkrácených příjmů narostl meziročně o téměř 10 mld. A to má být ta klesající šedá ekonomika, o které mluví opozice? Ano, šedá ekonomika může klesat jako celek, nikoliv ale z důvodu zlepšení v oblasti krácení tržeb. Naopak, tam dochází k zhoršení už tak špatného stavu. Co tedy vyplývá z uvedeného? Že není možné vycházet ze souhrnných čísel bez jejich hlubší analýzy. Šedá ekonomika nejsou jen krácené tržby. Jde o širší oblast zahrnující různé legální i nelegální činnosti. Je proto nutné vždy vycházet z detailního rozboru a nepřistupovat k tomu povrchně. Věřím také, že chybné závěry, kterých se dopouští opozice na základě zprávy Nejvyššího kontrolního úřadu, jsou jednou provždy vyvráceny. Nejvyšší kontrolní úřad chybně uvedl, že elektronická evidence tržeb bude mířit do oblasti černé ekonomiky a v oblasti neregistrovaných podnikatelů vedle jeho výpočtu tvoří sedm procent mezery DPH, tedy méně než 7 mld. korun. To je samozřejmě nesmysl. Dovolím si předpovědět, že ani přes osvětovou kampaň Ministerstva financí se dealeři drog nepřipojí k evidenci tržeb. Elektronická evidence tržeb míří do krácení tržeb, což je v absolutní hodnotě částka 170 mld. korun ročně. Pojďme teď na mezinárodní srovnání. Z úst opozice zazněly informace, že evidence tržeb je vlastně neobvyklé opatření v mezinárodním kontextu, protože ze zemí původní evropské patnáctky mají evidenci pouze tři země. Ani to není pravda. Těch zemí je pět, z nichž Rakousko je už od 1. ledna 2016 ve dvoufázovém procesu zavádění evidence v letech 2016 a 2017. Takže není pravda, co tady minule tvrdil pan poslanec Gazdík, že Rakousko o evidenci vůbec neuvažuje. Možná by si měl udělat výlet do Vídně, a podívat se, jak to tam je. Co nám ovšem opozice neřekla, že z 13 nově přistoupivších zemí má evidenci tržeb Malta, Kypr, Litva, Lotyšsko, Chorvatsko, Bulharsko, Rumunsko, Slovinsko, Maďarsko, Polsko a Slovensko. Pokud jste počítali, tak je to 11 zemí. Chybí pouze Estonsko a Česká republika. Dovolte mi přeložit, co to znamená. Znamená to, že na rozdíl od většiny evropských zemí, včetně našich přímých sousedů z Visegrádské čtyřky, jsou naši podnikatelé stále vystaveni tlaku nekalé konkurence. Znamená to, že podnikatelé, kteří přistupují ke svému podnikání, ke svým povinnostem zodpovědně, jsou omezováni ve svých ziscích těmi, kteří se rozhodli, že ten základ daně zkrátka takzvaně poladí. A já se vás ptám: Znamená to snad, že český podnikatel má mít menší právo na úspěch než podnikatel maďarský, rakouský či polský? Pokud je toto názor poslanců ODS a TOP 09, tak prosím, přijďte sem a řekněte to nejen této Poslanecké sněmovně, ale řekněte to všem podnikatelům této země, protože zatím se takto chováte. A tak prosím vysvětlete nejen podnikatelům, ale všem lidem této země, proč umožňujete, aby byli okrádáni, proč lidé této země pak nesou to břemeno nezaplacených daní, a ne nikdo jiný. Takže zde opakuji: Více než polovina zemí Evropské unie má zavedenou určitou formu evidence tržeb. Samozřejmě není to vždy takzvaný on-line model, který je v současné době nejmodernějším a nejefektivnějším modelem evidence tržeb. Jsou země, například Itálie, která evidenci tržeb začala zavádět v roce 1983. V té době nebyl internet v každé domácnosti, jako je tomu dnes. Itálie má tedy zavedeny tradiční registrační pokladny. Ty pokladny, které zde byly diskutovány v roce 2005 a pro jejichž zavedení mimochodem tenkrát hlasoval i pan poslanec Kalousek. Bylo to dokonce dvakrát, takže nepředpokládám, že by to byl nějaký omyl. Proto se tedy ptám: Znamená to, že registrační pokladny ano, a online evidence ne? To by mohl být legitimní názor, který jsem z úst poslanců TOP 09 a ODS ale nezaznamenal. Nebo je to prosím všeobecný odpor k narovnání podnikatelského prostředí a k efektivnímu výběru daní v tomto státě? Budu rád, kdyby někdo na tuto otázku odpověděl. Rozdíl mezi registračními pokladnami a EET. Dovolte mi znovu vysvětlit základní rozdíly mezi elektronickou evidencí tržeb a registračními pokladnami a důvody, které nás vedou k preferenci dříve zmíněného modelu evidence tržeb. Uvedu to i proto, že představitelé ODS v rámci své dezinformační kampaně tento rozdíl nevidí nebo nechápou a zarputile používají pro elektronickou evidenci tržeb termín registrační pokladny. Takže registrační pokladna je pokladniční zařízení, které ukládá data o tržbách do paměti, která je více či méně chráněna proti manipulaci. Ze své podstaty obsahuje registrační pokladna specifické komponenty, je certifikovaná státem a podnikatelé si tuto pokladnu musí zakoupit v některých verzích, které jsou certifikovány, a to od státem určeného dodavatele. Servis registrační pokladny tak musí provádět pouze certifikovaná servisní firma, a to v předepsaných intervalech. [[(9.40 hodin)]] Je nasnadě, že za takových podmínek není síla, která by tlačila ceny pokladen a servisu dolů, spíše naopak. Finanční úřad pak podnikatele obtěžuje kontrolou při nahrávání dat z registrační pokladny, nebo dokonce kontrolou pokladny samotné při podezření na nelegální manipulaci s daty. A že taková nelegální manipulace není výjimkou, potvrzují zkušenosti ze zemí, kde jsou registrační pokladny zavedeny. Potvrzuje to i zpráva OECD, která se specificky zabývá nelegálním softwarem používaným v registračních pokladnách. Jde o dva druhy softwarů. Takzvaný phantomware, což je nelegální software, který manipuluje s daty o tržbách již při samotném markování tržby, a dále o tzv. zapper, což je nelegální software, který umožňuje manipulovat s daty již uloženými v paměti pokladny. To, že by mělo jít o paměť nesmazatelnou a neopravitelnou, je tedy evidentně pouze zbožné přání. Jak se liší od registračních pokladen evidence tržeb v on-line modelu, který ve své čisté podobě funguje v Chorvatsku a od minulého víkendu také ve Slovinsku? Základní a pro nás zcela klíčové jsou dva rozdíly: možnost svobodné volby pokladního zařízení a zcela volná konkurence. Pro pana poslance Bendla, který to minule odmítal pochopit: Podnikateli nikdo nepředepisuje, jakou pokladnu si může koupit. Co víc? On si žádnou kupovat nemusí, pokud už má pokladnu nebo jiné zařízení, které dokáže elektronicky komunikovat. Potřebuje pouze úpravu, software k pokladně, případně nahrání příslušné aplikace do tabletu nebo chytrého telefonu. Nejsou a nebudou žádní státem vybraní nebo certifikovaní dodavatelé. Pro elektronickou evidenci tržeb podnikatel použije zařízení, které mu vyhovuje, ne které mu předepisuje stát. A samozřejmě existuje zcela volná soutěž dodavatelů pokladních zařízení, případně dodavatelů softwarů. Stát pouze zveřejní komunikační rozhraní. A jak zde pan poslanec Gazdík minule žádal, já mu mohu slíbit, že bude včas zveřejněno po schválení zákona. Zbytek je záležitostí volného trhu. To jsou klíčové výhody pro podnikatele, které jim v porovnání s registračními pokladnami zásadním způsobem snižují jejich náklady. A ty jim ještě snížíme slevou 5 000 Kč pro živnostníky. Další výhodou je on-line přenos dat, který znamená, že Finanční správa nemusí podnikatele zatěžovat kontrolami pokladen. Finanční správa zaměří svou pozornost tam, kde budou data indikovat problém. To umožňuje nezatěžovat poctivé podnikatele a naopak maximálně efektivně využívat kontrolní kapacity. Dovolte mi shrnout srovnání registračních pokladen a elektronické evidence tržeb přirovnáním k hypotetickému příkladu kontroly platby mýta. V případě registračních pokladen stát podnikateli předepíše, jaký si musí koupit kamion, a to v případě, kdy již podnikatel nějaký kamion bude mít a ten stávající mu bude naprosto vyhovovat. Do toho kamionu mu pak bude úřední kontrolor chodit kontrolovat mýtnou jednotku, jaká vlastně obsahuje data a zda nedochází k nezákonné manipulaci. V případě elektronické evidence tržeb nikdo nikomu nic nenutí. Podnikatel si do svého stávajícího kamionu umístí jednotku, která bude odesílat vyměřené částky mýta. Pokud budou odeslaná data důvěryhodná, podnikatel v životě kontrolora neuvidí. A přestože půjde o velmi omezenou skupinu dat, bude zajištěna jejich důkladná ochrana. Již nyní spravuje Finanční správa spoustu citlivých dat a má je zabezpečena proti úniku a zneužití. U dat z elektronické evidence tržeb půjde ještě o vyšší stupeň zabezpečení, kdy k datu bude mít přístup pouze omezená skupina analytiků s bezpečnostní prověrkou. Veškeré jejich přístupy do systému budou zaznamenávány. Systém bude umístěn v bezpečné lokalitě podniku Státní pokladna Centrum sdílených služeb, který již zajišťuje provoz mnoha citlivých systémů státní správy, a bude samozřejmě zabezpečen proti kybernetickým útokům. Veškerá komunikace mezi pokladním zařízením podnikatele a centrálním systémem bude probíhat na protokolu HTTPS, což je šifrované spojení, které všichni používáme např. při propojení k internetovému bankovnictví. Věřím, že pokud takovému systému spojení svěřujeme své peníze, je dostatečně bezpečný i přenos dat o tržbách. Pan poslanec Kučera zde hezky vytrhl ze studie proveditelnosti k projektu elektronické evidence tržeb potenciální rizika projektu. Nějak ale zapomněl uvést důvod, proč je studie obsahuje. Cílem řízení rizika každého projektu je identifikovat a specifikovat jednotlivá rizika projektu, posoudit jejich dopady a v návaznosti na to vymezit vhodné preventivní opatření. Je s podivem, že pan poslanec Kučera tvrdí, že rizika nebyla odstraněna, a to zvláště s ohledem na to, že ve studii je o pár stránek dále uvedeno, že pro eliminaci rizik byl vždy zvolen vhodný postup, který vedl k stanovení konkrétního opatření na jejich eliminaci. Pojďme tedy k nákladům na centrální systém. Je jasné, že vybudování centrálního IT systému nese náklady. A zde se opět ukazuje výhoda chorvatského systému evidence tržeb, protože pokud nám opozice opakovaně tvrdí, že přenášíme náklady na podnikatele, tak je potřeba si uvědomit, že pokud bychom šli cestou registračních pokladen, jak tomu bylo např. v Polsku nebo na Slovensku, tak ty náklady pro stavbu budou nižší, ale pro podnikatele výrazně vyšší, a to nemluvíme o vedlejších nákladech, jako jsou náklady na pravidelný certifikovaný servis apod. To by byly skutečné vícenáklady, nikoli těch 30 000,- Kč, kterými se tu minule oháněl pan předseda Fiala, který se do nákladů snažil zahrnout pomalu i školní pomůcky příslušného podnikatele. Ale zpět k nákladům. Pro jistotu si zopakujeme, aby snad někdo neuvěřil lžím pana předsedy Kalouska, že Ministerstvo financí bude budovat nějaké datové centrum za 6 miliard korun. To nebude. Žádné datové centrum pro evidenci tržeb budovat nebudeme. Postaví se pouze centrální IT systém pro evidenci tržeb. A můžu pana poslance Gazdíka ubezpečit, že jej postavíme za těch sedm měsíců mezi platností a účinností zákona, i když on tomu nevěří. Systém bude stát 370 milionů korun a provozování bude stát 170 milionů korun ročně. Možná i méně, protože záleží na konkrétních nabídkách od dodavatelů. Do schválení zákona IT systém nebudujeme a do řešení neinvestujeme. Ostatní náklady budou zejména mzdové náklady na 400 pracovníků Finanční a Celní správy, kteří budou provádět kontroly. Upozorňuji, že jich je 400, a nikoli 700, jak tvrdil pan poslanec Gazdík poprvé, ani 900, jak tvrdil stejný pan poslanec Gazdík o deset minut později. Takže ani 700, ani 900, ale 400. A ti pracovníci opravdu jsou potřeba. Už dnes jsou oba orgány ve svých kontrolních kapacitách významně poddimenzovány a bez tohoto navýšení by nebyly schopny efektivně vykonávat svou činnost a bez efektivní kontroly by byl systém zbytečný. Takže srovnejme tyto náklady s odhadovaným dodatečným výběrem daní 12,5 miliardy jen za dvě fáze náběhu. A po plném náběhu 18 miliard ročně, takže počátek 370 a potom 170 ročně, takže si myslím, že to je investice snů i pro private equity, které mají brutální marže. Neuvěřitelná návratnost. Vůbec nechápu, že vůbec někdo diskutuje náklady. A to jen na dani z příjmů z podnikatelské činnosti a dani z přidané hodnoty, nejsou zde započítány sekundární efekty na daň z příjmů ze závislé činnosti a sociální a zdravotní pojištění. Pojďme se bavit o sankcích. Minule zde bylo zmíněno nastavení sankcí návrhu zákona o evidenci tržeb. Toto nastavení respektuje veškeré principy správního trestání a ve vztahu k českému právnímu řádu nezavádí žádné sankce, které by český právní řád už neznal. Ačkoliv to pana poslance Fialu pohoršilo, 500 tisíc jako maximální výše pokuty za přestupek není žádným výstřelkem zákona o evidenci tržeb. Naopak, 500 tisíc jakožto pokutu za přestupek již dnes umožňuje uložit řada českých právních předpisů a nejedná se zdaleka o nejvyšší možnou výši sankce za přestupek v českém právním řádu. Živnostenský zákon umožňuje až jeden milion korun a zákon o podmínkách provozu vozidel na pozemních komunikacích dokonce umožňuje uložit za přestupek sankci ve výši pěti milionů korun. [[(9.50 hodin)]] Také v daňových zákonech není maximální výše pokuty ve výši 500 tisíc korun nic výjimečného a například v oblasti spotřebních daní mohou být pokuty i vyšší. Mimochodem, to by se mohlo panu předsedovi Fialovi líbit, že stejně vysoká pokuta až půl milionu korun může být podle daňového řádu uložena zaměstnanci Finančního úřadu za porušení povinnosti mlčenlivosti. Můžeme také udělat krátké mezinárodní srovnání se zeměmi, které mají zavedenou elektronickou evidenci tržeb. Zatímco v českém návrhu zákona je maximální pokuta ve výši 500 tisíc, v Chorvatsku je to 500 tisíc chorvatských kun, tedy více než 1,5 milionu korun. Ve Slovinsku to je v přepočtu dokonce více než 2 miliony korun pro fyzické osoby a více než 4 miliony korun pro malé společnosti a více než 6 milionů korun pro střední a velké společnosti. Důležité je podotknout, že při ukládání sankce podle zákona o evidenci tržeb musí správní orgán vždy přihlédnout ke konkrétním okolnostem a může pokutu uložit pouze v takové výši, která odpovídá závažnosti porušení dosavadní činnosti a majetkovým poměrům trestaného. Smyslem sankcí skutečně není nepoctivého podnikatele zlikvidovat. Smyslem je donutit jej, aby se začal chovat podle pravidel. Stejně tak možnost uzavřít provozovnu na základě rozhodnutí správního orgánu není žádnou novinkou. Takovou pravomoc už dnes svěřují zákony České obchodní inspekci a Státní zemědělské a potravinářské inspekci a podmínky jsou obdobné jako v případě uzavření provozovny podle navrhovaného zákona o evidenci tržeb. Uzavření provozovny nemá charakter potrestání. Správní orgán podnikateli nezakazuje podnikání, jak tvrdí pan předseda Fiala, uzavření provozovny je krajním prostředkem, jak donutit podnikatele, aby napravil závažné porušení zákona. Takové opatření samozřejmě může být uloženo pouze v krajních případech, kdy podnikatel doslova bojkotuje svou zákonnou povinnost. Pokud ale protiprávní stav odstraní, bude moci svou provozovnu znovu otevřít a dál podnikat. Výběr daní v Chorvatsku. Nyní zde budu reagovat na demagogii opozice ohledně výběru daní po zavedení evidence tržeb v Chorvatsku. Zástupci opozice zde předvedli mentální ekvilibristiku s čísly výběru daní, která neměla ovšem s realitou dopadu evidence tržeb nic společného. Když to vezmu z obecného pohledu, výběr daní je vždy funkcí více proměnných, kdy jednou z nich je efektivita výběru daní a další například výkon ekonomiky. Je zajímavé, že podle opozice funguje v Chorvatsku jen ta první, zatímco v České republice ta druhá, jak jsme se mohli přesvědčit u komentářů k plnění státního rozpočtu za minulý rok. V Chorvatsku docházelo v letech 2012 až 2014 k propadu ekonomiky. Podle logiky opozičních představitelů by tedy mělo dojít i k propadu výběru například daně z přidané hodnoty. Došlo k němu? Nikoliv. Výběr zůstal přibližně na stejné úrovni, což logicky značí zvýšení efektivity. Zároveň je však potřeba férově přiznat, že daň z přidané hodnoty procházela v daných letech změnami jak z pohledu sazeb, tak i v principu v souvislosti se vstupem Chorvatska do Evropské unie. Výsledky výběru DPH byly tedy ovlivněny tolika faktory, že je nelze spolehlivě použít jako měřítko efektivity evidence tržeb. Co se týká výběru daní z příjmů, podívejme se prosím, na jaké subjekty evidence tržeb dopadá. Jsou to subjekty s hotovostními příjmy. Podniky a živnostníci, jejichž faktury jsou hrazeny formou bankovních převodů, evidenci nepodléhají. Jistě uznáte, že to je převážná část firem a podstatná část podnikatelů fyzických osob. Jak tedy z celkového čísla výběru daně můžeme usuzovat na efektivitu opatření, která dopadá pouze na vybraný segment? Odpovím sám: nemůžeme. V Chorvatsku však existuje daň, kterou zavedení evidence tržeb skutečně ovlivnilo a pro jejíž výběr je evidentně zcela relevantní. Jde o takzvanou daň ze spotřeby nápojů. A to prosím neplést se spotřební daní. Tato se odvádí z hodnoty nápojů prodaných v restauracích. Sazba této daně byla zafixována na 3 % z hodnoty nápoje. Pro segment stravovacích služeb byla v Chorvatsku evidence spuštěna jako první již od 1. ledna 2013 a ovlivňovala jej tedy celoročně. A výběr daně ze spotřeby v Chorvatsku narostl. Znovu podotýkám, že v prostředí klesajícího výkonu ekonomiky. A narostl o 48 %. Já bych poprosil kolegy z ODS a TOP 09, aby nám vysvětlili, čím to bylo způsobeno, pokud ne zavedením elektronické evidence tržeb. To je přece evidentní. V Chorvatsku narostly tržby díky evidenci v průměru o 40 % v restauracích a o 14 % v obchodě. V průměru, to opakuji pro pana poslance Gazdíka, který nerozlišuje mezi průměrným nárůstem za celou ekonomiku a extrémními případy některých podniků, kde došlo skutečně k navýšení vykazovaných tržeb o stovky procent. V souvislosti s Chorvatskem bych chtěl ještě pro zapamatování zopakovat, že zavedení evidence tržeb v Chorvatsku nemělo vliv na počty podnikatelů. Jak už zmiňoval ve druhém čtení pan poslanec Nykl a vyplývá to i ze studie Parlamentního institutu, v Chorvatsku sice došlo k poklesu počtu OSVČ, ale naopak narostl počet podnikatelů ve formě obchodních společností a celkově je zaznamenán nárůst počtu podnikatelů. Naopak zmiňovaný pokles počtu OSVČ se projevil převážně u podnikatelů v zemědělství, kteří jsou elektronickou evidencí tržeb, respektive fiskalizací v podstatě nedotčeni, a zároveň má dlouhodobou tendenci už od roku 2010, kdy o zavedení evidence tržeb v Chorvatsku ještě nemohla být řeč. Takže závěr je jasný. Bylo jim trapné ukázat, že podvádějí, tak ukončili jednu činnost a přešli na druhou. Ještě bych chtěl uvést na pravou míru některé dezinformace, které tu minule padly ve vztahu k údajům, které se kontrolují v Chorvatsku a údajně se budou kontrolovat i u nás. My nebudeme kontrolovat otevírací dobu. Pan předseda Fiala si může oddechnout. Stát mu prostřednictvím EET nebude nařizovat, kdy si bude moci nakoupit a kdy ne. My nebudeme kontrolovat stav hotovosti v pokladně. Nemůže se tedy stát, že by byl někdo pokutován za přebytek v pokladně. Stejně tak nebudeme evidovat panem poslancem Gazdíkem zmiňovaný název zboží, neboť, a to zdůrazňuji, i když jsem to už říkal stokrát, obsahem datové zprávy nebudou jednotlivé položky nákupu, natožpak název zboží. Když už jsme u rozdílů oproti Chorvatsku, nebudeme evidovat ani údaje o obsluze pokladny, které Chorvatsko eviduje z důvodu kontroly pracovní doby a černé práce. A poslední rozdíl: neukládáme zákazníkovi povinnost převzít účtenku, a tím pádem jej za její nepřevzetí nebudeme sankcionovat. K dopisům občanů. Pan poslanec Gazdík tady měl okénko "nad dopisy občanů". Považuji zde za svou povinnost na tyto dopisy krátce reagovat. Paní Voňková měla obavu o prodej trdelníku na vánočních trzích a zadávání údajů o každém trdelníku. Jak jsem už o tom hovořil, existuje spousta zařízení a každý si vybere to své. Některá zařízení vypadají skutečně jak velká kalkulačka, zadám částku a je to. Nebo zmáčknu obrázek trdelníku a pak enter. Není to skutečně nic složitého a ani obavy o rychlost nejsou na místě, o tom jsem už hovořil, zákazník to nepozná. Pan Holý psal o tom, že úspěch se neodpouští. Ano, my chceme, aby podnikatelé byli úspěšní, ale aby byli úspěšní ti, kteří hrají podle pravidel. Zatím je to právě naopak a předchozí vlády neudělaly nic pro to, aby většinu poctivých podnikatelů ochránily proti nekalé cenové konkurenci nepoctivých. Pan Zahradníček měl dotaz i na efekty a plánované výnosy a náklady systému. Ty jsem zde už popsal. Dále se ptá na technologické požadavky a ceny pořízených systémů. Odpověď jsem tady uvedl. Znovu opakuji, že kdo dnes již má elektronickou pokladnu či obdobné zařízení, nemusí si pořizovat nic nového, pouze si objedná úpravu softwaru. Digitální certifikáty bude vydávat Finanční správa zdarma. Další dotaz pana Zahradníčka byl, proč má být evidence zavedena jen pro určité skupiny. Není tomu tak. Postupně bude zavedena na všechny segmenty, pouze s určitým zpožděním dle dohody koaličních stran. A závěrem dotaz, jak je plánované využití dat z EET. Odpověď je jednoduchá. Stejně jako u všech ostatních dat sbíraných Finanční správou, správné stanovení daňové povinnosti a správný výběr daní. Tak to bylo vždy a vždy to tak bude. Dámy a pánové, děkuji vám za pozornost, kterou jste mi věnovali. Věřím, že jsem zde mnoho věcí objasnil, a prosím o konstruktivní diskusi nad tématem elektronické evidence tržeb, abychom se posouvali kupředu a mohli o návrhu zákona hlasovat. [[(10.00 hodin)]] Rád odpovím na případné dotazy. Prosil bych však, abychom se nevraceli k tématům, která již byla několikrát diskutována a zodpovězena. A prosím, abychom si uvědomili, že současně se zavedením evidence tržeb je obsahem zákona i snížení daní. Ano. Znovu opakuji: snížení daní! My daně snižujeme. Tedy snížení DPH v restauracích z 21 % na 15. Takže snižujeme DPH v restauracích o 6 %. A díky obstrukcím jsou podnikatelé pohostinství okrádáni o tuto daňovou výhodu. Určitě vědí, komu mají poděkovat. Na závěr bych zde ještě připomněl slova pana poslance Šarapatky. Pan poslanec v prvním čtení řekl: Já jsem proto pro zavedení registračních pokladen, aby daně museli platit skutečně všichni, aby nedošlo k tomu, že šikovný hospodský s daněmi uteče a hloupý hospodský je prostě platit nebude. Pokud nebude existovat spravedlivá soutěž. Ale současně se domnívám, že daně by měly být takové, aby těm živnostníkům, té střední vrstvě, umožňovaly spokojený život bez potřeby lumpačit. S tímto se skutečně dá jenom souhlasit. A já už jsem mnohokrát řekl a znovu to zopakuji: my chceme nízké daně, ale placené všemi, kdo je platit mají. Protože když platíme daně všichni, tak jich každý z nás platí méně. To je selský rozum. A v takovém prostředí mohou naši podnikatelé a naše ekonomika prosperovat. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane ministře. Ještě než dám prostor k faktickým poznámkám, přečtu další omluvy. Omlouvá se pan ministr Pelikán z pracovních důvodů. Omlouvá se pan poslanec Sedláček z osobních důvodů. Omlouvá se pan premiér a rovněž pan poslanec Petr Adam ze zdravotních důvodů. Tolik tedy omluvy. A mám teď tři faktické poznámky. První bude pan místopředseda Gazdík, po něm pan poslanec Bendl a po něm pan poslanec Kučera. Pane místopředsedo, prosím, máte slovo.
Vážené paní kolegyně, vážení páni kolegové. Vážený pane ministře, nemohu skrývat svoje nadšení a musím vám poděkovat. Jsem skutečně nadšen. Takto si skutečně představuji parlamentní diskusi. Děkuji vám za to, že jste se na mnoho otázek snažil odpovědět nebo odpověděl. Někteří vaši kolegové říkají, že parlamentní diskuse by se měla omezit a že bychom neměli diskutovat. Já si myslím, že právě u takových věcí, tak náročných věcí, jako je elektronická evidence tržeb, kdy názory jsou tak protichůdné, má parlamentní diskuse svoje místo. A panu ministrovi děkuji, protože on předvedl, jak ta diskuse má vypadat. Cítím se být částečně nalomen. Předpokládám ještě několik takových diskusí a možná i moji kolegové budou zvažovat o tom, že by ustoupili od svého názoru a třeba názor i změnili. Děkuji, pane ministře, a jen tak dále. Díky.
Děkuji. Dalším vystupujícím bude pan poslanec Bendl.
Hezký dobrý den. Já tedy nalomen nejsem. [[Se smíchem.]] Pozorně jsem poslouchal pana místopředsedu vlády s těmi jeho argumenty a chtěl bych jenom technickou poznámkou reagovat na dvě věci. To první bylo to jeho komentování, že na to, aby byli všichni podnikatelé kontrolování, tak by potřeboval asi sto tisíc úředníků a že jich zdaleka tolik nebude, že nějaké obavy z příliš mnoha kontrol být zase tolik nemusí, jestli jsem tomu dobře rozuměl. Tak se tedy ptám, podle čeho budou vybíráni ti, kteří budou kontrolováni, pokud nemáme dostatek úředníků na to, abychom je kontrolovali. Jestli se bude losovat, anebo jestli to budou jenom ti, kteří budou zrovna tou největší konkurencí někoho, aby bylo potřeba je zlikvidovat. Jestliže tedy nebudou - já jsem to pochopil tak - rovné podmínky v kontrole jednotlivých podnikatelských subjektů. A pak je to k tomu rozhraní. Jen se zeptám: Už bylo zveřejněno? Když jste říkal, že pokladny si budou muset podnikatelé zajistit sami, že Ministerstvo financí jenom zveřejní rozhraní, zdali už bylo zveřejněno, tak aby bylo vůbec možné ten podnikatelský sektor přizpůsobit. Děkuji.
Ano. Prosím pana poslance Kučeru.
Dobrý den, dámy a pánové. Děkuji za slovo. Já bych chtěl rovněž poděkovat panu ministru Babišovi, že nám tady předvedl celou řadu argumentů, samozřejmě jak už bývá jeho zvykem, celou řadu polopravd a nepravd, ať už záměrně, či jeho neznalostí. Pan ministr Babiš tady zmiňoval jednu věc, a to jsou obrovská bezpečnostní rizika, která jsou samozřejmě uvedena ve všech studiích, dokonce v číslování 1 až 5 s bodem 5, to znamená s hodnocením číslo 5, to znamená bezpečnostní riziko hraničící s jistotou. Pan ministr Babiš tady vyzýval ke konstruktivní diskusi. Samozřejmě ji vítám a vítám také to, že pan ministr Babiš je připraven odpovědět na naše otázky. Má otázka je velice jednoduchá. To bezpečnostní riziko, které je v těch studiích, a na základě té studie byl pak samozřejmě připravován tento zákon, vyplývá zejména z toho, že celý systém bude běhat na bázi protokolu SSLv3. Pokud je bezpečnostní riziko odstraněno, jak o něm mluvil pan ministr Babiš, chtěl bych se ho zeptat, na jakém jiném protokolu tedy bude tento systém běhat. Bezpečnostní riziko protokolu SSL je všem známo. Je to děravý protokol. Některé systémy s ním dokonce odmítají pracovat, berou ho jako bezpečnostní riziko. To znamená, můj dotaz na pana ministra Babiše je velice jednoduchý. Řekl, že tento problém bezpečnostního rizika již byl odstraněn, to znamená, chápu, že tento protokol byl změněn. Na jakém protokolu tedy bude elektronická evidence tržeb pracovat? Děkuju.
Děkuji. To byly faktické poznámky. A nyní prosím s přednostním právem pana předsedu Fialu. Po něm je přihlášen pan předseda Stanjura a potom pan předseda Laudát. Všechno přednostní práva. Prosím.
Dobrý den, dámy a pánové. Já podobně jako pan ministr Babiš vyjadřuji přesvědčení, že diskuse bude probíhat věcně a že věcné argumenty budou zaznívat i ze strany vládní koalice, a doufám, že budeme pokračovat v debatě tak, jak ji dnes začal s řadou argumentů nebo odpovědí na naše otázky pan ministr Babiš. Tím samozřejmě neříkám nebo nenaznačuji, že mě přesvědčil, ale alespoň jsme se dostali do fáze, kdy můžeme o některých těch věcech diskutovat, a to diskutovat věcně a na základě dat a opravdových argumentů. Já jsem podobně jako pan ministr Babiš poslouchal nejenom to, co jsem minule říkal já, ale poslouchal jsem i reakce na moje vystoupení v řadě faktických poznámek a poslouchal jsem i celou následující diskusi a na základě toho jsem se rozhodl dnes znovu vystoupit a dodat některé argumenty, některé argumenty vysvětlit a vyrovnat se s některými tvrzeními, která toho 18. prosince tady při debatě o elektronické evidenci tržeb zaznívala. Jeden z těch argumentů, který občas slyšíme, je: A jakými podnikateli a živnostníky vy vlastně argumentujete? Vždyť podnikatelé nám říkají, že elektronickou evidenci tržeb chtějí. A z těch průzkumů, které jsme mezi podnikateli dělali, se ukazuje, že vlastně většina z nich si to dovede představit a vlastně něco takového vítá, aby se narovnalo podnikatelské prostředí. Já samozřejmě uznávám, že některé průzkumy, zvláště které byly zaplaceny nebo zadány vládními úřady, které dělala některá velká podnikatelská sdružení, tak ty průzkumy docházely k výsledku, že podnikatelská veřejnost je ve vztahu k elektronické evidenci tržeb rozpolcená. Nicméně nezaznělo tu, že byl proveden také výzkum, který byl dělán podle platných mezinárodních standardů, který provedla agentura MEDIAN pro Českou televizi před několika týdny a který ukazuje poněkud jiný obraz názorů podnikatelské veřejnosti na elektronickou evidenci tržeb. Když se podíváme tady na ty výsledky, tak vidíme, že jsou trošku odlišné od předcházejících průzkumů. A může to být samozřejmě dáno jinou metodikou, výběrem otázek, respondentů nebo interpretací výsledků, ale právě protože ten výzkum je dělán podle mezinárodních standardů, tak bych ho považoval za docela relevantní, nebo aspoň takový, aby jeho výsledky byly v diskusi zohledněny. [[(10.10 hodin)]] Podle tohoto průzkumu 56 % oslovených živnostníků a podnikatelů chápe pokladny jako novou administrativní zátěž a část z nich se dokonce přímo bojí likvidace. Pouze 8 %, to je tedy sedmkrát méně dotázaných, oceňuje pozitivní přínos pokladen. Zbylé třetině jsou pokladny víceméně lhostejné, protože třeba předpokládají, že systému elektronické evidence tržeb budou vyhovovat pokladny, které již vlastní. Což, jak se potom přesvědčí, nebo by se přesvědčili, kdyby ten zákon vstoupil v planost, pravda není. Značně negativní vztah většiny podnikatelské veřejnosti podle tohoto průzkumu potvrzuje i podrobnější datování, které se ptá na to, zda elektronická evidence tržeb má vůbec nějaký smysl. Vice než polovina podnikatelů předpokládá, že tento systém půjde obejít třeba tím, že se budou více zapírat tržby, že se budou vymýšlet náklady atd., čili ani taková nějaká důvěra podnikatelské veřejnosti v tom, že by došlo k narovnání podnikatelského prostředí, z tohoto průzkumu nevyplývá. Pouze třetina podnikatelů si myslí, že něco takového nehrozí, a polovina se obává, že informace z pokladen budou moci politici a úředníci zneužít. Pouze 40 % věří, že k tomu nedojde. Tak tady vidíte postoje podnikatelské veřejnosti na základě relevantního průzkumu. A já myslím, že když se tady bavíme o tom, co chtějí podnikatelé a živnostníci, oháníme se jejich zájmy, tak nemůžeme používat jenom ta data, která se nám hodí, ale musíme používat i data nebo průzkumy, které provedly nezávislé agentury, a s nimi pracovat. Z tohoto průzkumu se jasně ukazuje, že většina živnostníků a podnikatelů má z toho obavy a nevidí smysl. Má obavy jak ze zvýšené administrativní zátěže, z případné likvidace, tak ze zneužití těch dat. A jenom pro velmi malou skupinu podnikatelů je elektronická evidence tržeb něco, v co by věřili a co si myslí, že přinese pro naši ekonomiku něco pozitivního. Zaznívá zde často v diskusi, bylo to i minule a nakonec se to tady objevilo i dnes ve vystoupení pana ministra financí, že není možné argumentovat jenom tím Chorvatskem, že přece i jiné země mají nějaký systém registračních pokladen. Byl zde několikrát zmíněn příklad Rakouska jako země nám blízké, kde se uvažuje o zavedení nějaké formy elektronických pokladen. Já myslím, že případ Rakouska je do značné míry ilustrativní a že by zde měl být zmíněn skutečně, ale že by zde měl být zmíněn ve všech souvislostech. Tedy včetně rakouských debat, které se o elektronických pokladnách vedly. A o tom, jak ty politické debaty dopadly a v co ten systém v Rakousku nakonec vyústil nebo vyústí. Takže když se podíváme do několikrát zmíněného Rakouska, tak zjistíme, že tam měl být skutečně zaveden systém elektronických pokladen mnohem méně přísný a jinak konstruovaný než to, co se chystá v České republice - protože u nás se skutečně chystá ten chorvatský model - a že tyto pokladny měly být zavedeny od ledna 2016. Nakonec ale po velmi rozsáhlé veřejné debatě a po diskusi i politické bude toto opatření účinné až od ledna 2017, a to ještě s řadou výjimek pro malé podnikatele, pro malé podnikatele s obratem do 15 tis. eur nebo v případě trhovců bez kamenné prodejny dokonce s výjimkami pro ty, kteří dosahují 30 tis. eur ročně. Výsledek toho posunutí a toho, že do toho systému byla zavedena řada výjimek - nebo to, že se posunula účinnost a že do toho systému byla zavedena řada výjimek, to bylo způsobeno právě tou diskusí a tím, že podnikatelé si sami začali uvědomovat, co by pro ně zavedení elektronických pokladen v tom původním návrhu znamenalo. Začali argumentovat proti tomu na veřejnosti a nakonec přesvědčili i řadu politiků, kteří původně byli pro, že v té podobě, v jaké to vláda navrhovala, to není dobré. Tady zaznívalo takové mírné zpochybňování toho, že nějaký podnikatel nebo živnostník u nás něco říká, napíše nějaký dopis nebo se vyjádří, co pro něj elektronická evidence tržeb znamená, a že to tak jako úplně vážně brát nemůžeme. No v tom Rakousku právě zaznívaly taky názory jednotlivých podnikatelů a společnost to vážně brala, nebo politici to vážně brali. Tak já si myslím, že to vážně brát můžeme. Tak třeba v Rakousku se diskutovala argumentace majitelky prodejny knoflíků - můžete se usmívat, ale to je taky docela závažná živnost - konkrétně v Salzburgu, která zjistila, že tisíce různých typů knoflíků by podle původního návrhu musela položku po položce zanést do elektronického systému, aby je vůbec mohla nějak vyúčtovat. Mluvčí salzburgských restauratérů Ernst Fierlinger vypočetl, že pořízení kvalitních pokladen pro deset číšníků ve směně znamená investici 20 tis. eur. A tak bych mohl pokračovat. To znamená, že když se na nás dnes obracejí živnostníci a podnikatelé a říkají nám "prosím vás, moje živnost je tím vaším nápadem, vládním nápadem, ohrožena a znamená to pro mě toto a toto" a vy nad tím mávnete rukou, tak to není správné. Podobná debata se vede i v jiných zemích, podobné názory zaznívaly i od rakouských živnostníků. A to znova podotýkám, to, co se chystalo v Rakousku, je nesrovnatelné s tím, co tady chce zavést tato vláda. S blížící se účinností, která, jak jsem říkal, měla být od ledna 2016, přibývalo těch stížností a přibývalo i politiků, a to bych rád, kdyby takových politiků přibývalo i v našem vládním táboře, kteří si začali uvědomovat, že ten nápad není nejlepší, a začali uvažovat alespoň o odkladu. Jako první se veřejně vyslovil pro odklad nejvlivnější muž vládní lidové strany, dlouholetý dolnorakouský hejtman Ervin Pröll, který ještě na jaře ten projekt podporoval. Jednoznačně vládu za tyto úmysly odsoudil šéf Svazu rakouského průmyslu Georg Kapsch, podle kterého jde o další krok k zavedení dohlížitelského státu. Tady bych pana Kapsche citoval. "Z národohospodářského pohledu jde o výnosy, které jsou za desetinnou čárkou. Dělá se to jen kvůli emocím. V zemi vládne přesvědčení, že každý podnikatel je potenciální daňový podvodník," prohlásil Kapsch v rozhovoru pro deník Der Standard a dodal, že podvádět s daněmi je už dnes nemožné kvůli častým kontrolám ze strany různých úřadů. "Ty kontroly blokují všechno. Když musíte ohlídat, jestli plníte všechny předpisy, jak vůbec stihnete podnikat?" ptá se Kapsch a obává se stejně jako řada dalších rakouských podnikatelů, že konečným důsledkem toho tzv. tažení státu proti daňovým únikům může být to, že se zastaví ekonomika a že Rakousko zažije ztracené desetiletí nulového růstu, tak jak se to nedávno stalo Japonsku. Dámy a pánové, můžete si o tom myslet, co chcete, ale musíte to vzít na vědomí. Takto probíhala diskuse v Rakousku, s těmito argumenty vystupovali živnostníci a podnikatelé, k těmto výsledkům, k těmto závěrům dospěli politici sociální demokracie a lidovců rakouských poté, co tato diskuse proběhla, a zmírnili a odložili to, co původně navrhovali. [[(10.20 hodin)]] A vidíte tady i z argumentace, se kterou jsem vás tady seznámil ze strany rakouských podnikatelů nebo šéfa Svazu průmyslu, že když my tady mluvíme o tom, že to ohrozí podnikání, že je to další útok na podnikatele, že to je součást cesty k zavedení socialistického, kontrolujícího, vychovávajícího, nebo jak on použil ten termín Überwachungsstaat, tedy dohlížitelského státu, že to není argumentace, kterou si my tady vymýšlíme a kterou strašíme lidi, ale je to argumentace, která se vůči podobným nápadům, a znovu opakuji, nápadům v mnohem menší míře, mnohem méně intenzivním, mnohem méně plošným, mnohem méně online a já nevím, co všechno to tady bude znamenat, že podobná kritika se proti tomu objevuje i v jiných společnostech a ze strany lidí, které určitě - šéf Svazu průmyslu v Rakousku - musíme brát vážně a považovat je za seriózní. My, Občanská demokratická strana, odmítáme právě ze stejných důvodů, jaké tady zaznívaly v té mnou interpretované rakouské diskusi, elektronickou evidenci tržeb. Elektronická evidence tržeb, a zatím jsem na základě debaty, která tu probíhá, nedospěl k jinému závěru, je pro nás symptomem, je pro nás symbolem snahy současné koaliční vlády zavádět v České republice dohlížitelský stát, novou formu socialismu, kontrolovat a regulovat, a to za každou cenu. Tady bych si dovolil použít ještě jeden citát, který zní takto: Ekonomická regulace není jen mocí nad jedním úsekem lidského života, který lze oddělit od ostatních. Je to regulace prostředků pro naše cíle, a má-li někdo pod kontrolou prostředky, musí také určovat, k jakým cílům mají sloužit, které hodnoty mají větší a které mají menší váhu, stručně řečeno, v co lidé věří a za co mají bojovat. Takže pokud kontrolujeme a regulujeme, tak omezujeme významným způsobem lidskou svobodu a nakonec i stanovujeme to, v co lidé mají věřit a za co mají bojovat. To je citát, který jsem vzal z knihy Friedricha Hayeka z roku 1944, z knihy, kde varoval před cestou do socialistického pekla, která je samozřejmě na první pohled vždy dlážděna dobrými úmysly. Já myslím, že ta situace se do jisté míry reprodukuje a nebezpečí cest k socialismu, před kterými varoval Hayek již ve 40. letech, to nebezpečí je tady znovu na stole a tomu nebezpečí tady čelíme. A nemůžete se nám divit, že my, kteří nechceme mít dohlížitelský stát, kteří nechceme mít stát, který určuje do všech detailů naše životy, že se takovýmto opatřením bráníme. Elektronická evidence tržeb jako jakási plošná restrikce vůči všem, to není věc, která tady spadla z nebe. Ona zapadá do celé té mozaiky opatření, kdy se tady posiluje role státu, který nás najednou má kontrolovat, vychovávat a určovat nám všechno. Určovat nám, ve které hospodě se může kouřit a kde nemůže, kolik má stát pivo, kolik bude stát limonáda, co si mám večer, když do té hospody jdu, obléci, protože budu mít reflexní vestu, abych byl vidět, nebo reflexní prvky na oblečení a podobné věci, které stát vůbec nemusí dělat. Stát mně chce říkat, že musím posílat děti povinně do školky, říkat ředitelům škol, z čeho mají děti skládat přijímací zkoušky, říkat nám všem, kdy a kde si budeme moci ve svátek jít nakoupit a kde ne. To všechno jsou věci, kdy stát nebo vládní poslanci to s námi myslí hrozně dobře a každé opatření je strašně pěkně zdůvodněno a týká se to všechno obecného dobra a všechno to má v nás budit zdání, že to je přece dobré pro naše zdraví, dobré pro vzdělání našich dětí, že to je dobré pro lepší život společnosti, ale za tím se skrývá přesvědčení, že to je stát, který ví, co je dobré pro naše vzdělání, že to je stát, který ví, co je dobré pro naše děti, že to je stát, který lépe než my ví, jak chceme zorganizovat volný čas, že to je stát, který ví, co kdo může prodávat, nakupovat a kdy ty prodeje a nákupy mohou proběhnout. A do tohoto všeho zapadá i elektronická evidence tržeb. Ale dámy a pánové, a to je moje přesvědčení - můžete mít jiné, můžete mít levicové, můžete si myslet, že tady má být stát tím, který nás všechny řídí, ale já si to nemyslím a nebudu si to myslet a budu proti tomu bojovat, a proto budu bojovat i proti elektronické evidenci tržeb. Kdykoliv stát začne řídit naše životy, kdykoliv je společnost svázána, absolutně svázána předpisy, kdykoliv byrokracie a právo zbytňuje náš život, kdykoliv začne mít navrch bezpečí před určitým rizikem, před svobodou, blahobyt začne mít navrch před svobodou, tak vždy se vytváří zárodek socialistické společnosti. A ono to nejprve vypadá všechno dobře, ale nakonec je to společnost, ve které se vůbec nedá žít. A já se obávám, že to, k čemu tady směřujeme nejrůznějšími vládními nápady, to je právě cesta k jakési nové formě socialismu, k novému centrálnímu řízení nás všech ze strany státu, a to je cesta, po které tedy já jít nechci. Samozřejmě to není tak naivní, a když tady mluvím o socialismu, tak nemyslím reálný socialismus, nemyslím návrat k tomu, co tu bylo před rokem 1989, takhle naivní nikdo být nemůže, nakonec už klasikové marxismu-leninismu i jejich inspirátor Hegel věděli, že vývoj jde po spirále. Takže to je samozřejmě socialismus jiný, socialismus manažerský, který v sobě obsahuje prvky volného trhu a zachovává něco z naší individuální svobody, především v oblasti spotřeby, a nepotřebuje už ani žádnou komunistickou stranu a nepotřebuje nic takového, ale potřebuje silné vůdce a potřebuje tzv. odborníky a experty, kteří nám budou naši společnost organizovat. A tady bych zase připomenul klasika, tedy Hayeka ze 40. let, kdy říká: "Socialisté věří, že musíme vyjmout řízení z rukou politiků a umístit je do rukou expertů." Tak já bych chtěl všem, kteří nám tady mluví o tom, jak mají vládnout experti a jak politická debata a demokracie je namáhavá, tak aby si připomenuli tento Hayekův citát, protože když pak o sobě třeba říkají: my jsme vlastně také pravicoví, tak jejich činy a to, čemu věří, je usvědčují z toho, že to jsou vlastně levicoví lidé, kteří směřují tuto společnost k socialismu, což je něco, co, jak jsem už říkal, je pro mě a moje kolegy z Občanské demokratické strany naprosto nepřijatelné. Tito výkonní sociomanažeři, a proto je oprávněné mluvit o manažerském socialismu, tito výkonní sociomanažeři v řízení státu upřednostňují efektivitu, jak říkám, není to nic nového, varoval před tím už Hayek, a rádi projevují, a to je typické, únavu a znechucení z demokracie, která nás všechny otravuje a zdržuje. I pan ministr financí si to neodpustil, když říká: zdržovat v práci, to není demokracie. A tady to slyšíme od vládní koalice: diskusí už bylo dost, co nás tady zdržujete, my chceme přijímat další a další zákony, pojďme to skončit, nemáte právo tady dlouho diskutovat. Samozřejmě to právo máme a je potřeba, abychom mohli říct všechny argumenty a mohla diskuse v plné míře proběhnout. Není to žádné zdržování. Je to normální standardní součást demokracie, demokratické debaty v parlamentu, která má probíhat. Ještě mi dovolte jeden citát, abych celou tu věc ještě jednou zasadil do historického kontextu, abychom si nemysleli, že se tady odehrává boj, který je nějak úplně specifický. Ten citát zní takto: "Demokracie rozšiřuje oblast individuální svobody, socialismus ji omezuje. Demokracie přikládá veškerou možnou hodnotu každému člověku, socialismus činí z každého člověka pouhého vykonavatele, pouhé číslo. Demokracie a socialismus mají společné pouze jedno slovo, a to rovnost. Všimněme si však rozdílu - zatímco demokracie hledá rovnost ve svobodě, socialismus hledá rovnost v omezování a poslušnosti." Tato slova pronesl Alexis de Tocqueville v roce 1848. Ale tato slova a tento střet platí i pro Českou republiku v dnešní době. A když se tady tolikrát reprezentanti vládní koalice zaštiťovali rovností, rovností podmínek pro podnikatele, narovnáním podnikatelského prostředí, tak je to právě ta negativní rovnost, o které mluví Tocqueville už v roce 1848. [[(10.30 hodin)]] Rovnost, o kterou by nám mělo jít a o kterou jde v demokracii, je rovnost ve svobodě. Rovnost omezování, rovnost poslušnosti, to není rovnost, která je slučitelná s demokracií. To je rovnost, která je naopak slučitelná se socialismem. V tomto smyslu mohu konstatovat, že argumenty pro zavedení EET, tak jak je slyšíme z úst vládních představitelů, znamenají odklon od hodnot, které zde v posledních minimálně dvaceti letech vytvářely podmínky pro rozvoj demokratického pluralismu, volného trhu a osobní iniciativy. Důsledkem zavedení EET bude v podstatě státní dohled nad podnikáním, pokřivení tržního a konkurenčního prostředí. Vykročíme krokem ke státem řízené ekonomice. A koneckonců to není moje hrozba. Již zmíněný chorvatský ministr financí Lalovac, mnou zmíněný při mém minulém vystoupení, na konferenci o EET jasně řekl, že potřebují sledovat v Chorvatsku každého podnikatele a chtějí řídit hospodářství. A tady to máte. To není žádné varování nebo strašení ze strany ODS. To je cíl EET, tak jak ho chápal chorvatský ministr financí. Myslím, že i na základě argumentů a zasazení do určitého historického kontextu souboje mezi demokracií a pokušením vytvářet dohlížitelský socialistický stát, že z toho vidíte, že řada opatření, která vláda připravuje, je motivována ideou sociálního inženýrství a vrací nás zpět. Nebo vede nás zpět k nějaké nové formě socialismu. A právě proto tady vláda chrlí nápad na jednu novou kontrolu za druhou, proto tu máme kontrolní hlášení, rejstříky, evidence, registry a spousty dalších věcí. Protože se tady buduje prostředí, ve kterém nikdo nikomu nevěří a kde je lepší všechny kontrolovat, protože podnikatelé přece okrádají všechny, jak to tady vláda opakovaně podsouvá nebo naznačuje. Samozřejmě EET, já jsem ji zasadil nejen do historického kontextu, ale i do kontextu těch dalších opatření, která Sobotkova vláda pro svobodné podnikání v ČR, nebo vůbec pro společnost v ČR připravila. Ale nemohu znovu nepřipomenout, že EET souvisí i s dalším opatřením, před kterým jsme také varovali a které bohužel prošlo a nebyla jeho účinnost ani odložena, a to je kontrolní hlášení DPH. I tady pan ministr mluvil o sankcích, které se chystají na podnikatele. Tyto sankce přece jsou naprosto zničující. Nebo zničující - dramatické a neodpovídající tomu, co podnikatel může opomenout nebo co může udělat. Budete elektronická podání dávat pouze přes elektronickou podatelnu Finanční správy nebo datovou schránku. A těm, kteří tak neučiní a obrátí se na Finanční správu s klasickými tiskopisy a daňovým přiznáním, těm hrozí pokuta 2 tisíce až 50 tisíc korun. U kontrolního hlášení bude v případě jeho nepodání udělena fixní pokuta tisíc korun, pokud to podnikatel včas napraví před výzvou finančního úřadu. Jestliže tak učiní po výzvě, bude mít pokutu 10 tisíc korun. Kdo nepodá hlášení ani na základě výzvy k podání, dostane 50 tisíc korun atd. Tady vidíte i dopad sankcí v rámci kontrolního hlášení DPH. To je přece příklad jakéhosi likvidačního tažení vlády proti soukromému sektoru. Ale když mluvím o souvislosti EET a kontrolního hlášení plátce DPH, tak je tu ještě jedna souvislost, kterou nesmíme také pominout. Na základě kontrolního hlášení bude mít stát k dispozici jakýsi seznam všech odběratelů a dodavatelů a na základě EET bude mít stát detailní informace o tržbách. A když k tomu ještě přidáme chystaný zákon o centrálním registru účtů, tak nám vyjde jakýsi komplexní obraz, kdy stát bude disponovat neuvěřitelným množstvím citlivých údajů, u nichž nevíme, jak budou chráněny před zneužitím a kdo k nim bude mít přístup. Existuje tak poměrně vysoké riziko porušení ochrany svobody, svobody soukromí a porušení obchodního tajemství a poškozování oprávněných podnikatelských zájmů. V této souvislosti není bez zajímavosti, že zástupkyně chorvatského finančního ředitelství ve svém příspěvku na konferenci pořádané zdejším Ministerstvem financí, sdělila: "Podnikatelům jsme chtěli umožnit, aby díky fiskalizaci EET sami viděli, jak podnikají a jak podnikají i ti ostatní." Tak dámy a pánové, odpovězte si sami na otázku, jaký má smysl zavádět takový systém a proč bychom měli takový systém podporovat. Proč by měli podnikatelé vidět, jak ti ostatní podnikají? K čemu to je? V demokratickém a fungujícím tržním hospodářství takové informace nepotřebují ani podnikatelé a nepotřebuje je ani stát. A mimochodem, když jsem mluvil o citlivých datech, o tom, že existuje riziko porušení ochrany, že data mohou být zneužitelná. Tady slyším: ale ono je to dokonale zabezpečeno a všechno. Nerozumím informačním technologiím příliš detailně, ale čtu nebo sleduji média. Nedávno jsem si všiml, že ani osobní korespondence předsedy české vlády není zabezpečena. Čteme si ji tady prakticky ve všech médiích opakovaně. No tak prosím vás, jak stát, který není schopen ani zabezpečit korespondenci předsedy vlády, zabezpečí všechna ta citlivá data, která mají takový ekonomický význam a takový ekonomický dopad? Vláda svým prosazováním současné podoby zákona o EET, a to včetně jeho důsledků, o kterých jsem tady mluvil, jenom potvrzuje moje slova, že co nesváže regulací a permanentním dohledem, tak to že považuje za podezřelé. To je přístup, se kterým se opravdu nemůžeme smířit. A myslím, že to je přístup, který je velmi nespravedlivý k živnostníkům a podnikatelům. Já bych tady rád citoval dva dopisy, které jsem vybral z obrovské řady mailů a dopisů, které dostávám od živnostníků a podnikatelů, a dostávají je i moji kolegové, kteří se nám svěřují právě s obavami, se svým názorem na zavedení EET. Myslím si, že je dobré, aby i názory voličů i názory živnostníků, těch, na které to dopadne, tady zazněly a bylo jasné, čeho se ti lidé obávají. Já mám samozřejmě k dispozici jména a ti lidé to podepsali a nemají s tím žádný problém, ale já je tady zveřejňovat nebudu, protože je nechci vystavit hrozbě, že by je někdo třeba začal kontrolovat nad rámec principu rovnosti, o kterém se tady mluvilo, protože takové případy, nebo aspoň dojem takových případů tu už v minulosti nastal, že ti, co kritizovali EET nebo některé nápady Ministerstva financí, byli vystaveni kontrolám. [[(10.40 hodin)]] Takže cituji: "Dobrý den. Jsem vyučený prodavač potravin. Do roku 1991 jsem byl zaměstnancem Pramenu. Od roku 1993 jsem OSVČ, prosperující. Nyní tedy ohrožená skupina ekonomicky aktivních obyvatel České republiky. Pokud se zavede do praxe EET, pozastavuji podnikání v oblasti prodeje potravin a budu hledat jinou práci. Svého času, už je mi padesát, si začínám čím dál víc vážit. Zaměstnával jsem před třemi lety pět zaměstnanců, nyní mám ještě tři, ale skončí asi se mnou. Vím, že kontrola prodeje potravin musí být, ale EET představuje totální byrokratickou zátěž malých a drobných živnostníků a podnikatelů. Neskutečné komplikace při zavádění EET do praxe v jiných zemích moje rozhodnutí jen utvrzují. Toliko jeden názor z praxe z oboru, z východní Moravy. Hezký den přeje... atd." Tady vidíte, jak se na to dívají živnostníci a podnikatelé, čeho se obávají a že ty jejich obavy zdaleka nejsou rozptýleny a že to není to, že chtějí někde něco prodávat, aniž o tom ví stát, a něco šidit. Mají strach z obrovské byrokratické zátěže a mají pocit, že tohle ohrožuje jejich podnikání. Řekl jsem dva, tak názor dalšího soukromníka. Cituji: "Začnu asi tím, že můj otec podnikal, já jakožto jeho jediný syn jsem k němu vzhlížel a snažil jsem se vše pochopit. To se také odvíjelo ve výběru střední školy. Podnikání mi ale začalo být velmi silně znechucováno ze strany současné vlády. Návrh o elektronické evidenci tržeb z dílny ANO pana ministra financí je toho jasným důkazem. Na jednu stranu jeho rozhodnutí chápu, neb šedou ekonomiku je potřeba značně snížit. Ale proč tímto způsobem? Vždyť jen investice, kterou bude muset podnikatel do podnikání vložit, například registrační pokladna propojená s Ministerstvem financí České republiky, dalších x formulářů atd. Ve srovnání s USA, kde se vyplní jednotný formulář, se v České republice vyplňuje již nyní tolik formulářů, že by si na to člověk měl vyhradit několik propisek a pár dní. Další minus, nebo také další odrazující věc na EET od podnikání je to, že podnikatel bude muset velmi hlídat své náklady, neb se mu zvýší obecné náklady například výroby [[sítě, energie atd.]]. To se samozřejmě promítne i v ceně výrobku, takže řeči, že EET se běžných spotřebitelů nedotkne, jsou také - slušně řečeno - blbost. Z tohoto důvodu již o podnikání dál nepřemýšlím a myslím, že nejsem jediný." Opět následuje podpis. Dámy a pánové, to je výběr z řady mailů, které dostávám, dostávají moji kolegové, dostává určitě i řada z vás. Já myslím, že to není možné brát na lehkou váhu, když lidé, kteří chtějí podnikat, kteří chtějí poctivě podnikat, kteří dokonce vyjadřují pochopení pro to, že stát bojuje s šedou ekonomikou, tedy ne ti, kteří chtějí, aby se nic nekontrolovalo, tak mají pochybnosti o elektronické evidenci tržeb. Co pochybnosti? Mají z toho obrovské obavy. Já myslím, že i na základě těch výše uvedených názorů je vidět, že současný vývoj nebo trend, který tady nastavila vládní koalice, je pro řadu našich občanů, kteří jsou aktivní, pracovití, ochotní riskovat, berou do svých rukou odpovědnost za své životy, že ten vývoj je demotivující. A ta obava, která tady zazněla z mých úst, ale i od řady mých kolegů, že se tu může opakovat scénář, který se opakoval v Chorvatsku, že prostě řada těch lidí svoje podnikání ukončí, že ty obavy nejsou plané. Nakonec lidé to ve svých reakcích i vyjadřují. Já samozřejmě chápu, že pokud se vláda přiklání k jakési myšlence, nebo k tomu, co jsem nazval manažerský socialismus, tak těžko lze od ní čekat pochopení, že základy prosperující společnosti nejsou postaveny na mechanismech dokonalého plošného řízení a kontroly, ale že jsou právě postaveny na hodnotě individuální motivace, na motivaci tvrdě pracovat, rozvíjet svůj talent, riskovat, vyrábět nové věci, vzdát se pohodlí, přizpůsobovat se změnám atd. Ale pro to, abychom to mohli dělat, nebo aby to ti, kteří chtějí podnikat, mohli dělat, aby mohli tyto hodnoty rozvíjet, hodnoty, na kterých je mimochodem postavena prosperita každé společnosti, tak k tomu potřebují od státu svobodu. A k tomu potřebují nejenom svobodu, ale k tomu potřebují i důvěru. A omezování svobody nejenom v podnikání - já jsem tady uvedl celou řadu jiných příkladů omezování svobody - ze strany současné vlády je výrazem nedůvěry vlády k občanům, je výrazem nedůvěry k autonomii každého z nás, aby se rozhodoval, co je pro něj dobré a špatné. Tady mě napadají slova, která jsem už jednou v tomto parlamentě řekl, slova Miltona Friedmana, že jedním z motivů omezování svobody volného trhu je strach ze svobody samotné. Tak já jenom doufám, že tohle není motivace současné vlády. Nicméně řada těch kroků - a ta elektronická evidence tržeb je vyvrcholením řady těch kroků - k takovému podezření vede, protože ten hlavní útok je veden na skupinu živnostníků, malých a středních podnikatelů a to jsou právě ti lidé, kteří mnoho služeb stále silnějšího korporativisticko-klientelistického systému nepotřebují, kteří jsou nezávislí a kteří jsou vládou nejobtížněji vydíratelní, nebo vláda na ně nejhůře dosáhne. Živnostníci a malí podnikatelé se nedají koupit za sociální výhody, protože oni mají raději třeba málo, ale to, co je jejich, a chtějí mít svobodu a to, aby si mohli rozhodovat o svém životě, a ne aby jim do toho někdo neustále mluvil. Ale tady se zdá, že to je něco, co současnou vládu provokuje a kde se snaží současná vláda různými cestami jít právě proti těm živnostníkům a podnikatelům. A bohužel jsme tady svědky vyvolávání jakéhosi umělého, v realitě neexistujícího, umělého střetu mezi státní správou a zaměstnanci na jedné straně a živnostníky a středními a malými podnikateli na straně druhé. To je střet, který vláda ať už vědomě, nebo nevědomě, provokuje a který by nás všechny měl vést v maximální míře k opatrnosti. A měli bychom ten střet odmítnout. Já bych tady na dokreslení té atmosféry třídního boje - to berte s nadsázkou - použil vyjádření pana ministra financí, když v březnu minulého roku řekl: "Podnikat by dnes chtěli všichni, ale není špatné si alespoň ze začátku zkusit zaměstnanecký poměr a najít úspěch v tvrdé práci." Pan ministr to možná tak nemyslel, ale z toho citátu vyplývá, že podnikání vlastně tou tvrdou prací není. Pokud si to někdo z vás myslí, tak bych vám doporučoval, abyste udělali to, co jsem dělal já v posledních měsících a letech, a skutečně objížděli podnikatele a živnostníky, ale ne tak, že se s nimi setkáte na nějaké besedě, ale šli k nim do prodejen a ptali se jich, jak podnikají, s čím se potýkají, co pro ně znamená někoho zaměstnat, co to znamená udržet podnikání. To jsou lidé, kteří neznají pracovní dobu, víkendy, nemají několik týdnů placené dovolené, za své živobytí ručí veškerým svým majetkem, a přesto se dokážou postarat o sebe a o svou rodinu, dávají pracovní příležitost ostatním a výplatu si nakonec berou jako poslední, pokud na ně zbude. Tady z řady vystoupení reprezentantů vládní koalice slyšíme, že tito lidé tam někde něco nepřiznávají, něco někde zatajují, oni vlastně berou ty miliardy, které bychom mohli mít ve státním rozpočtu, a my je tedy musíme všechny plošně kontrolovat, protože tam k těm únikům dochází. No já nevím, tihle lidé jsou kontrolováni, dají se kontrolovat, já jsem přesvědčen o tom, a mám pro to i důkazy, že nástroje pro kontrolu stát má dostatečné, ale tady vzniká dojem, že je potřeba je všechny kontrolovat a priori, že všechny je potřeba plošnou restrikcí ovládat, protože jinak se dopouštějí toho podvodného jednání. A to mně vůči lidem, kteří takto riskují, aby vytvořili nějakou hodnotu, aby udrželi svoji živnost, to mně připadá jako neuvěřitelně urážlivé. [[(10.50 hodin)]] Chtěl bych také připomenout všem, že malé a střední podniky včetně živnostníků v České republice zaměstnávají více než 60 procent lidí, tedy ne že většina zaměstnanců je u těch velkých firem, ale 60 procent všech zaměstnanců je v podnicích malých a středních, u živnostníků. A malé a střední podniky se také podílejí více než 50 procenty jak na vývozu, tak na dovozu. Čili pro českou ekonomiku právě ti malí jsou z mnoha hledisek klíčoví. A tohle vláda prokazatelně nevidí. Tady zase mohu použít jeden citát člena vlády, kde se říká: "Malé a střední podniky, to jsou klišé a kecy. My potřebujeme podporovat velký průmysl, který má tu tradici. Že pomáháte zakládat inovatérské firmy, to je super, ale je to k ničemu." Tady jsem necitoval správně, protože tady bylo použito slovo, které nechci v Poslanecké sněmovně užít. Ale vyjadřuje to určitý postoj vlády k malým a středním podnikatelům, který se právě projevuje i v těch nápadech, jako je elektronická evidence tržeb. A k tomu stát samozřejmě přidává další kroky, kterými ukazuje, jak se dívá na živnostníky a malé a střední podnikatele - omezování výdajových paušálů, uvalování kaucí, navrhování zvýšení povinných odvodů na zdravotní pojištění a tak dál a tak dál. Nebudu se tady vracet k tomu tisíckrát omílanému přirovnání jednoho z ministrů této vlády živnostníků k parazitům. A ani to jako by nestačilo, šéf Českomoravské konfederace odborových svazů - a odbory jsou teď jedna ruka s vládou - by šel ještě dál a živnostníkům by v rámci jejich zdravotního ošetření povolil jenom třetinu sádry nebo chlopně, protože prý odvádějí do systému zdravotního pojištění jenom třetinu toho co zaměstnanci. Přitom srovnání zdravotních odvodů zaměstnanců a živnostníků neobstojí. Aby si živnostník vydělal stejných 25 tisíc korun, jako má zaměstnanec, tak musí na sebe vzít podnikatelské riziko, musí si pořídit výrobní a pracovní prostředky, není pod ochranou zákoníku práce a často si nemůže dovolit ani být nemocný. A teď si to srovnejte. Srovnejte si to, jak vláda přistupuje k živnostníkům a podnikatelům, ale ne na základě nějakých řečí, ale na základě těch konkrétních opatření, která jsem vám tady připomenul, a vezměte si naproti tomu, jak vláda přistupuje k úředníkům a státním zaměstnancům. Zvyšují se jejich počty, zvyšují se výdaje na jejich platy o 10 miliard korun, zajišťuje se jim definitiva formou služebního zákona, kterým vláda zabetonovala na úřadech svoje lidi, a tak dál. A proti tomu máte jedno za druhým opatření vlády, které komplikuje život živnostníkům a drobným podnikatelům. Tak po ovoci poznáte je. Tady je jasně vidět, jak se vláda dívá na ty, kteří podnikají. A jedno vám mohu garantovat. Tady, když se podíváte na kroky současné vlády, tak nenajdete snížení rozpočtu nějakého úřadu, nenajdete omezení pravomoci státu, nenajdete odstranění nějaké regulace, ale všechno se to naopak navyšuje. A to, co vám mohu garantovat, je, že tímto způsobem nedosáhnete žádného navýšení daní, nedosáhnete efektivnější kontroly, nedosáhnete lepšího fungování státu. Dosáhnete jenom toho, že tady obnovíte některé prvky dohlížitelského státu, socialistického státu, a to je stát, který je, jak se historicky mnohokrát prokázalo, naprosto dysfunkční. Takže i v těchto souvislostech musíme vidět elektronickou evidenci tržeb, protože ta její škodlivost není dána jenom v tom, co bude stát, není dána jenom v těch ekonomických dopadech, ale v souvislosti s těmi jinými kroky Sobotkovy vlády je bohužel nebezpečná i společensky, protože prohlubuje umělý příkop mezi jednotlivými skupinami obyvatel a fixuje ve společnosti, nebo má za cíl fixovat ve společnosti přesvědčení části vládní koalice o tom, že podnikatelé jsou podvodníci nebo potenciální podvodníci. A to si myslím, že je neodpustitelné, a tomu nemůžeme přihlížet. Ono to ukazují i ty citáty, které jsem tady z mailů a dopisů živnostníků a podnikatelů přednesl. Ono to má ještě jeden dopad a to je ten, že vláda v podstatě demotivuje občany České republiky, aby podnikali. To je něco, co do budoucna významným způsobem ohrožuje podnikatelského ducha, který je potřebný pro to, aby tato země prosperovala. Já vím, že - a to je také vidět z kroků současné vlády - vás zajímá přítomnost a nezajímá vás budoucnost. Vy klidně zrušíte druhý důchodový pilíř, aniž víte, co s důchody. Vy klidně zrušíte poplatky ve zdravotnictví, aniž víte, jak do budoucna financovat zdravotnický systém. No a vy klidně prostě spoutáte podnikatele, budete je demotivovat, aniž víte, jak do budoucna zajistíte prosperitu České republiky. Ano, teď jsme v situaci, kdy ekonomika roste, kdy máte velké příjmy do státního rozpočtu bez vaší zásluhy, je to naopak zásluha rozumné politiky předcházejících vlád. Ale ono tohle jednou přestane a takto vláda nemůže uvažovat. Vláda přece se musí starat o budoucnost České republiky a i o budoucí prosperitu. Odvracet nebo narušovat společenskou soudržnost a demotivovat lidi v tom, aby podnikali, to je z hlediska budoucí prosperity nebezpečné. Myslím také, že je obrovským paradoxem předpokládat, že zavedení - nebo zdůvodňovat zavedení elektronické evidence tržeb narovnáním podnikatelského prostředí, omezením daňových úniků a bojem proti šedé ekonomice. Já chápu, že to je součást té rétoriky, té propagandy, ale pravdivé to není. Já už jsem se vám minule, když jsem vystupoval, snažil ukázat - a tady potom někdo řekl: no to byla přesná čísla nepřesně interpretovaná - na velmi konkrétních číslech, ale hlavně na relevantních interpretacích autorů, jako je Feld, Schmidt, Schneider a analýzách OECD včetně interpretací, že boj proti šedé ekonomice se musí vést úplně jinými prostředky, než jsou odstrašující plošné restrikce. Ale chápu, že se tady snažíte vzbudit svými uváděným důvody jakýsi dojem férovosti a transparentnosti tohoto systému. Nicméně, to je potřeba jasně říct, to není pravda. Ten systém žádnou férovost a transparentnost nepřinese, naopak, jak jsem se tady snažil ukázat, povede za prvé k prohlubování příkopu mezi státní a soukromou sférou, bohužel také pravděpodobně k přelivu části šedé ekonomiky do černé, za třetí povede ke vzniku konkurenčních výhod pro privilegované skupiny a za čtvrté bezprecedentním způsobem zasahuje do osobních svobod občanů. Já ještě na závěr svého vystoupení tady ty čtyři body, které jsem teď zmínil, trošku vysvětlím. Za prvé se ptám, jak chce vláda nastolit větší podmínky férovosti výběru daní v situaci, kdy stát přerozdělí skoro polovinu toho, co vybere, čímž vlastně vytváří rozsáhlé skupiny obyvatel, které jsou závislé na příspěvcích od státu. Já tady schválně používám stejnou logiku, ona je trochu absurdní, já to uznávám, ale je to stejná logika, kterou argumentuje vládní koalice. Kdybychom totiž použili stejnou logiku, se kterou třeba vláda obviňuje živnostníky z toho, že podvádějí, parazitují na systému, respektive že parazitují na odvodech zaměstnanců, tak zas můžeme říct, že každý, kdo je závislý na příjmu od státu, je tak při vysoké míře přerozdělení zvýhodňován proti živnostníkům. Sami cítíte, že ta argumentace je v mnoha směrech absurdní, ale je ve stejné logice, v jaké tady argumentujete proti živnostníkům a podnikatelům. A rétorika férovosti tady zakrývá socialistickou logiku třídního boje. [[(11.00 hodin)]] Za druhé. Jedním z důležitých předpokladů snížení podílu neformální šedé ekonomiky je podle řady zjištění ze zahraničí posílení důvěry, že stát dodává užitečné služby. A naopak, jak jsem se zmínil už ve svém minulém vystoupení, mnohé empirické studie ukazují, že šedá ekonomika roste s rostoucí restrikcí ze strany státu. A opět tady máme to téma svobody a důvěry jako klíčového faktoru, který přispívá k prosperitě země. Ale tam nepatří elektronická evidence tržeb. Elektronická evidence tržeb je jenom další plošnou restrikcí ze strany státu, která nepomáhá ke vzniku bohatství, ale k jeho většímu přerozdělování. Proč většímu přerozdělování? Protože budeme muset mít peníze na platy pro nové úředníky, státní a celní správy, náklady na nový software a hardware a další a další věci, které zajišťuje stát. V logice těch zahraničních zkušeností je zde tedy velká pravděpodobnost, že vláda pomůže roztočit kola šedé ekonomiky. A to přece nechceme, protože my jsme si tady řekli, i když se někteří nad tím usmíváte, ale ona je to prostě pravda, že šedá ekonomika je v České republice pod úrovní, nebo na úrovni průměru, ona trošku kolísá, vyspělých států OECD a blíží se spíše Německu než Chorvatsku. Za třetí. Vláda se snaží soukromé podnikání a svobodu poptávky spotřebitele do značné míry devalvovat takovou tou karikaturou hostinského, který šidí, a zákazníka, který platí na dřevo, a proto prý potřebujeme elektronickou evidenci tržeb, aby se tady narovnalo podnikatelské prostředí a zákazníci byli zbaveni těch manýr kradoucích zelinářů. Jenomže elektronická evidence tržeb, a to je potřeba za tou karikaturou a za tou povrchní rétorikou vidět, elektronická evidence tržeb bude generovat obrovské množství dat. A nenechme se zmýlit, že se to týká jen plateb v hotovosti. Budou evidovány platby šekem, směnkou, stravenkami, dárkovými poukazy, budou také evidovány rozhodné příjmy ovlivňující daňový základ firem, pokuty, penále, kauce a tak dále a tak dále. A když jsem tady zmiňoval toho chorvatského ministra financí, který, jak jsme tady předtím slyšeli, byl pro naše Ministerstvo financí, pro pana Babiše, zdrojem inspirace, budu ho citovat ještě jednou. Ten si při návštěvě v České republice pochvaloval výhody EET a říkal: Vidíme nejen to, kolik peněz má podnikatel na účtu a jak ty peníze převádí, ale vidíme také, zdali dotyčný nakupoval nemovitosti, vozidla nebo akcie. Můžeme řídit nejenom daně, ale také hospodářské aktivity, neboť stát má ty informace okamžitě. Dámy a pánové, to si nevymyslela opozice, která něčím straší. Toto říkal chorvatský ministr financí, kde elektronická evidence byla zavedena. A ohromné množství dat o tom, kdo, kdy, co a za kolik kupuje, až se to dá všechno dohromady, elektronická evidence, kontrolní hlášení a další věci, to ohromné množství dat je velmi cenným zdrojem informací. Samozřejmě na jedné straně pro ministra financí, jak si to pochvaloval ten chorvatský ministr financí, ale kdyby se k těm datům někdo dostal, tak je to také velký a cenný zdroj dat pro jakéhokoliv velkopodnikatele. A já se omlouvám, ale prostě v České republice je ministr financí a velkopodnikatel jedna a tatáž osoba, tak ať se nikdo nediví, že zde vznikají otázky nad tím, kdo ta data bude využívat, jak je bude využívat a zda náhodou nejsou zneužitelná a proč právě ministr financí takovým způsobem lpí na tom, aby se projekt elektronické evidence tržeb, a zrovna v té chorvatské podobě, s tím obrovským množstvím dat získávaným on-line uvedl do praxe v České republice. Je přece jasné, že kdo bude držet v ruce ty informace, které budou tímto způsobem získány, tak bude disponovat nesmírnou výhodou. Já tady nikoho neobviňuji, já tady neříkám, že to tak stoprocentně je, ale přece bychom byli slepí, kdybychom to nebezpečí neviděli, a kdyby to podezření tady neexistovalo, kdyby se o něm opakovaně nemluvilo. A i toto by se měl stát snažit vyvrátit, protože obrovské množství dat - a my tady i na tom příkladu, který jsem uvedl na začátku svého vystoupení, vidíme, že stát není schopen řadu dat vůbec chránit - tak toto obrovské množství dat je neskutečným způsobem zneužitelné. Pokud by jimi někdo disponoval a byl schopen vyhodnotit, která společnost je vhodná k nákupu, který konkurent kdy a co prodává, s kým je vhodné vyjednávat o pozicích na trhu, koho lze v klidu ignorovat, a tak dál a tak dál, no tak potom to může využít k likvidaci konkurence a samozřejmě především k likvidaci menších hráčů na trhu. To si myslím, že je nebezpečí, které prostě nemůžeme v žádném případě podceňovat. Já tady pořád nevidím žádnou jinou výhodu elektronické evidence tržeb, než že usnadní centrální řízení našeho hospodářství. To je tedy výhoda, kterou já považuji za naprostou nevýhodu, za krok zpět, a je to výhoda, proti které bychom měli všichni co nejusilovněji bojovat. Myslím, že by voliče mělo znepokojovat, a to i voliče vládních stran, že vládou navrhovaný zákon, kterým se shromáždí obrovské množství dat o podnikání a o našem chování, že ten zákon data vlastně nijak nechrání před únikem a zneužitím. Vláda zavádí elektronickou evidenci tržeb bez jakékoliv záruky ochrany soukromí a bezpečnosti každého z nás a to já tedy za zvýšení férovosti nepovažuji a považovat ani nemohu. Za čtvrté. Pokud má elektronická evidence tržeb přispět k narovnání a zkvalitnění podnikatelského prostředí, proč nás ten zákon, tak jak je připraven, proč ten zákon tedy vytváří právní nejistotu a bude nutit žít podnikatele pravděpodobně podle praxe soudního výkladu? Co mám na mysli? Třeba to, že obsahuje terminologické zmatky a nevysvětluje, kdo je oprávněn autorizovat a vydávat jeden ze základních prvků systému EET, takzvaný fiskální identifikační klíč. A hlavně ten zákon je plný výjimek a nebude působit na všechny účastníky trhu stejně. Vláda bude moci například bez parlamentní kontroly určit, jaké tržby bude možné evidovat ve zjednodušeném režimu, jakých tržeb se evidence vůbec nebude týkat. A to přece, když to vláda může udělat bez parlamentní kontroly, tak to vytváří prostor pro korupci, nebo aspoň pro podezření z korupce. Vytvoří se skupiny, které budou užívat ekonomická privilegia na úkor jiných, a to vše při omezení jednoho ze základních principů zastupitelské parlamentní demokracie, jakým je právě zákonodárná kontrola exekutivy. Takže i v této věci ten zákon vytváří řadu otázek a řadu podezření, pro které s ním nelze souhlasit. Dámy a pánové, já myslím, že jsem dostatečně vysvětlil i v reakci na diskusi, která se tady rozpoutala 18. prosince po mém vystoupení, dostatečně vysvětlil další důvody, které nás vedou k odmítání elektronické evidence tržeb, že jsem přesvědčivě ukázal, že současná vláda se snaží regulovat chování a jednání společnosti místo toho, aby se starala o to, o co se starat skutečně má, a tím je efektivní vynucování základních pravidel hry, protože v tom bychom se s vládou shodli. Ale neshodneme se s ní ve snaze regulovat naše životy, chování a jednání a neshodneme se s ní v myšlence plošných restrikcí s přesvědčením, že všichni kradou a že je potřeba podnikatele tímto způsobem zkrotit. [[(11.10 hodin)]] Chci jasně říci, že my chápeme roli státu jako státu, který má skutečně hledat všechna řešení, jak daně vybírat, ale nemůže tuto svou roli přenášet na podnikatele a živnostníky, a to ještě za jejich vlastní peníze, jak se tomu děje v případě elektronické evidence tržeb. A nepřesvědčil mě v tom svém úvodním vystoupení pan ministr financí, když říkal, že elektronická evidence tržeb narovnává prostředí a není diskriminačně zaměřena na drobné podnikatele a živnostníky. Já nevím, jestli jde tak snadno zpochybnit údaje, podle kterých jenom nepatrná část předpokládaných daňových úniků, tedy těch 7 %, jde na vrub živnostníků a podnikatelů, a přesto Ministerstvo financí právě na tuto skupinu zaměřuje svoje hlavní úsilí. Myslím, že mnohem pravděpodobnější výklad bude ten, který jsem tady nabídl já, a to je, že to zaměření na drobné živnostníky a podnikatele je právě proto, že jim vládní koalice nevěří, má je za podezřelé a snaží se jejich podnikání ztížit. Dámy a pánové, ze všeho toho, co jsem říkal, je asi zřejmý názor Občanské demokratické strany, to je to, že Sobotkova vláda svými opatřeními, a to i elektronickou evidencí tržeb, destruuje přirozené ekonomické a společenské procesy a hodnoty, na kterých tato společnost funguje 20 let, a my se obáváme, pokud to nezastavíme, pokud tomu nezabráníme a pokud tomu nezabráníme v takových věcech, jako je elektronická evidence tržeb, že náklady tady těch plošných evidenčních, restrikčních a kontrolních experimentů Sobotkovy a Babišovy vlády poneseme v budoucnosti v případě jejich úspěšného prosazení všichni. Proto mějte pochopení pro náš zásadový a neměnný postoj, že budeme dělat všechno pro to, aby jedno z těch socialistických opatření, tedy elektronická evidence tržeb, nevstoupilo v platnost. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu předsedovi Fialovi. Dalším řádně přihlášeným s přednostním právem je pan předseda poslaneckého klubu ODS Zbyněk Stanjura. Pardon, ještě je tu jedna faktická poznámka. Pan poslanec Bohuslav Chalupa. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Dobré dopoledne, vážené kolegyně a kolegové. Především mi dovolte, abych vám popřál vše dobré v roce 2016. A nyní k věci. Já bych nerad, protože tady může vznikat dojem, že tady sedíme v těch lavicích a apaticky jenom jakoby přizíráme tomu, co se tady děje. Prostě už se tady scházíme kvůli tomu poněkolikáté, já tento pocit prostě chci vyvrátit. My tady nebudeme sedět dál apaticky. Chci říct toto: Je naprosto legitimní, že opozice vyjadřuje nesouhlas, že prostě s tím nesouhlasí, že v tom hledá problémy, že vznáší pozměňovací návrhy, nicméně pokud se tady odvoláváme na parlamentní demokracii, tak jediný relevantní postup je dát o tom hlasovat, protože všichni, kteří jsme tady, jsme byli zvoleni nějakým mandátem a my jsme oprávněni tento mandát plnit a plnit politickou vůli voličů. A jediným způsobem, jak můžeme zjistit, jestli Sněmovna s tím zákonem souhlasí, nebo nesouhlasí, je dát to odhlasovat. Potřetí nebo počtvrté se tady scházíme k úplně stejné věci, posloucháme stejné věci, plýtvá se naším časem, který bychom měli trávit ve výborech nad řešením skutečně závažných problémů, a o tomto padlo už tolik slov, že je skutečně načase dát o tom hlasovat. Ať Sněmovna projeví svoji vůli a respektuje tak vůli občanů, kteří nás sem zvolili, ať už jsme z opozice, nebo z koalice. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Chalupovi. S faktickou poznámkou ještě pan poslanec Josef Hájek. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane předsedající, pane ministře, dámy a pánové, já panu předsedovi Fialovi rozumím, prostřednictvím pana předsedajícího. Převzal stranu v době, kdy se z hrdého modrého ptáka stala zmoklá slepice. S preferencí 5 %. Nyní usilovným, a to má můj hold, soustavným ohlupováním národa se snaží získat na svoji stranu určitou skupinu živnostníků. Já si myslím, že těch nepoctivých. Já když selským rozumem spočtu nárůst preferencí 3 %, na voličskou základnu je to nějakých 150 tisíc voličů. Takže když jste tady diskutoval, kolik je těch nepoctivých - já si myslím, že je to těch 150 tisíc, kteří se oprávněně obávají toho, že EET se jim bude dívat na prsty. To je můj laický pohled a myslím, že se dalece nepletu. Navážu na oba. Prosím vás, tohle je jednací řád zastupitelstva Městské části Praha 2, kde je starostkou paní Černochová. Tady v tomto jednacím řádu jsou stanovena stejná pravidla pro všechny. Každý zastupitel, ať je koaliční, nebo opoziční, má stejná práva. Není tady žádný nadzastupitel, jak tady máme nadposlance. To mi vadí. Tady máme nadposlance, kteří tady můžou vystupovat kdykoliv, kdekoliv, mluvit o čemkoli atd. V čem je rozdíl? Já jsem se stal také zastupitelem. Bylo mi tady řečeno na začátku, že zastupitelé a poslanci pracují na stejném principu. Ano, s tím souhlasím. Proto je tady nějaký jednací řád, 6 000 obcí a měst, kde pracují se svými voliči, dodržují jednací řád. Tady jsou limity, dvakrát pět minut, je tam pan Svoboda, jak může opoziční paní Michaela Marksová využívat svého opozičního práva, když je tady přiškrcena? [[Předsedající upozorňuje na čas.]] Tak buď je špatně tento jednací řád na Praze 2 a dalších 6 000, nebo tady náš poslanecký. Děkuju.
Děkuji, pane poslanče. S další faktickou poznámkou pan předseda Fiala. Prosím, pane předsedo.
Pane poslanče Hájku prostřednictvím pana předsedajícího, já jsem si v minulosti všiml, že když se vás třeba někdo dotkl, vašeho vystoupení, a zmínil tam vaši bývalou profesi nebo si z toho udělal legraci, tak jste na to reagoval velmi dotčeně. A já jsem vám rozuměl a tyto věci považuji za nevkusné. Ale stejně tak je nevkusné a pro mě urážlivé, abyste si dovolil říct, že já hájím někoho nepoctivého. Vy můžete nesouhlasit s mými politickými názory, na to máte právo, ale toto říct, na to právo nemáte. Podívejte se na můj život, podívejte, co mám za sebou, pak se mi podívejte do očí a řekněte mi, že hájím nepoctivé lidi.
Děkuji panu předsedovi a nyní řádně přihlášený s přednostním právem pan předseda poslaneckého klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Tak nejdřív nad rámec toho, co jsem si připravil, krátká reakce. Jako dlouholetý člen zastupitelstva města Opavy musím říct, že v zákoně o obcích je právo poslance vystoupit kdykoliv na zastupitelstvu. Nikdo nenavrhl, ani vy, pane poslanče Hájku prostřednictvím pana místopředsedy, aby toto právo, které mají všichni poslanci vůči komunálním politikům, bylo zrušeno. Když mluvíte o nadposlancích, zřejmě myslíte poslance s přednostním právem. Tak si to spočtěme, kolik přednostních práv má vládní koalice, kolik přednostních práv má opozice. My máme dvě, kolegové z TOP 09 mají tři, komunisté mají dva a z Úsvitu je to jeden. To je všechno. Vláda má 17 členů, to máte 17krát přednostní právo, k tomu vedení Sněmovny, tam máte tři, to je 20, pak máte předsedy stran, předsedy klubů, tak dejme tomu 24, někdy se ty funkce prolínají, takže máte více než dvojnásobek přednostních práv. A když jsme jednali o jednacím řádu, a naposledy jsme novelu schválili v roce 2014, tak jste nic takového nenavrhli. To jenom na okraj toho vystoupení. Já se budu na rozdíl od vás snažit argumentovat věcně, nepouštět se do osobních útoků a nikoho neurážet. Nejdříve se musím vrátit k tomu, co se v této Poslanecké sněmovně stalo v pátek 11. prosince, kdy se vládní většina pod taktovkou hnutí, jehož členem je pan poslanec Hájek, rozhodla, jmenovitě to bylo v režii a pod taktovkou pana Faltýnka a paní Jermanové, vědomě flagrantně porušit zákon, jednací řád, práva demokratické opozice, ale také obyčejnou lidskou slušnost, brát slovo někomu, který mluví k věci. Na druhé straně, možná překvapivě, vám za to chci poděkovat. Ani v tom nejlepším scénáři našeho souboje o EET mě nenapadlo, že už po dvou hodinách třetího čtení většina vládních poslanců, ne všichni, poruší zákon. To jsem ani neočekával, že nám to budete usnadňovat od samotného začátku. [[(11.20 hodin)]] Můžeme se přít, jestli dlouze vystupujeme, jestli zdržujeme nebo jestli provádíme obstrukce u tohoto zákona. Já chci říct, že využíváme jednacího řádu, a to zejména ustanovení, že pro třetí čtení jsou vyčleněny v zákoně hodiny, a to ve středu a v pátek 9 až 14. Chci říct, že se to dostalo do zákona po dvanácti letech fungování českého parlamentu. Nebylo to v zákoně od 1. ledna 1993, dostalo se to do zákona v roce 2004, kdy si tehdejší vládní většina chtěla usnadnit projednávání vládních návrhů zákonů v Poslanecké sněmovně, byla to vládní koalice sociální demokracie, KDU-ČSL a Unie svobody, a prosadily si tento paragraf do jednacího řádu. Pokud se podíváte do análů, tak zjistíte, že tehdy existovala velmi těsná vládní většina. Já jako bývalý předseda vládního klubu vím, jak je složité mít každou vteřinu v Poslanecké sněmovně většinu, takže jste si ulehčili práci. Chci říct, že z tehdejších poslanců ODS pro změnu nehlasoval vůbec nikdo. Už tehdy jsme říkali, že to omezení není správné, nicméně dneska fňukají ti, kteří si to prosadili. Abych byl jmenovitý, když jsem se podíval na sjetinu, hlasování mělo číslo 437, proběhlo 8. dubna 2004 a podívejme se, kdo byl mezi těmi, kteří byli pro. Nechci číst všechny, většina byla těsná, ale byla. Například byl pro dnešní premiér pan Bohuslav Sobotka, lídrem změny, tím, kdo to předkládal a obhajoval, je dnešní ministr zahraničí Lubomír Zaorálek. Mezi těmi, kteří hlasovali pro, je dnešní ministr průmyslu a obchodu pan Mládek. Ale to není všechno. Často čtu v Právu rozohněné komentáře pana profesora Jičínského, jak opozice zneužívá obstrukcí a jak je to špatně. Pan profesor Jičínský pro tuto změnu jednacího řádu hlasoval, protože chtěl ulehčit vládní většině práci. Taky dnešní prezident NKÚ, který velmi často kriticky hovoří ať už o práci exekutivy, nebo Poslanecké sněmovny či Senátu, hlasoval pro. Taky dnešní předseda Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, tehdejší poslanec sociální demokracie, hlasoval pro. Proč o tom mluvím? Protože se jasně ukázalo, že účelová změna zákona jednacího řádu se nakonec obrátila proti těm, kteří si to z vlastních důvodů chtěli ulehčit. A dneska slyším znovu úvahy o tom, jak je třeba změnit jednací řád, protože se vládní koalici nedaří prosadit jeden jediný zákon. Možná se vám to povede, možná budete spokojeni. Ale jsem si skoro jist, že za pár let budete buď vy, nebo vaši nástupci fňukat, co je to za špatný jednací řád a jak to opozice využívá, že tehdy jste to mysleli jinak. Já vás před tím varuji. Ale máte většinu, klidně si to můžete změnit. Na tomto případu chci ale ukázat, kam vedou účelové změny zákona. Nakonec se velmi často obrátí proti těm, kteří to navrhovali. Velmi často to vidíte u volebních zákonů. Na základě minulých voleb mnozí přemýšlejí, jak změnit pravidla, aby při stejném výsledku měli větší počet mandátů, silnější většinu, a taky velmi často platí, že změny se nakonec obrátí proti tomu, kdo je navrhl. Já bych chtěl na začátku svého vystoupení ztratit pár slov o tom, jestli tady vládnou obstrukce, nebo ne. Máme za sebou přibližně dva roky fungování Poslanecké sněmovny, o něco déle, když počítáme ustavující schůze, než se ustaví orgány a podobně. Za tu dobu Poslanecká sněmovna schválila celkem 167 zákonů. To je tempo 83,5 zákona za rok. To mi přijde dost pro to, aby se v tom někdo orientoval, více než jeden zákon týdně vychází pro ty, kteří se tím mají řídit. Z toho bylo 146 vládních, 18 poslaneckých návrhů zákona, bez ohledu na to, jestli je podali vládní, nebo opoziční poslanci, a tři senátní návrhy zákonů. My jako občanští demokraté jsme hlasovali pro 93 vládních návrhů zákonů z celkového počtu 146, 53 případů bylo, když jsme vládní zákon nepodpořili, takže celkově jsme podpořili 63,7 % vládních návrhů zákonů. U poslaneckých je naše bilance dvanáctkrát pro, šestkrát proti, to znamená přesně dvě třetiny, a u senátních návrhů je bilance úplně stejná, dvakrát jsme byli pro, jednou proti, opět dvě třetiny. Když to sečteme, tak my jako opoziční klub jsme podpořili celkem 107 zákonů ze 167 a to je 64 %. Myslím, že slova o tom, že někdo brzdí práci Sněmovny, prostě neodpovídají realitě, když se podíváte na tuto statistiku. Vy vždycky řešíte, že dneska se toho udělalo málo a zítra se udělá málo a mohli jsme toho udělat víc. Ale opravdu 167 přijatých zákonů, které vyšly ve Sbírce za dva roky, mi nepřipadá vůbec málo. Podle mě to nejsou žádné obstrukce, ale standardní práce opozice, kdy zhruba ve dvou třetinách hlasuje s vládou a zhruba v jedné třetině hlasuje proti vládě. Úplně stejně bych mohl argumentovat obstrukcemi, co se týká poslaneckých návrhů zákonů, zejména opozičních. Víte stejně jako já, že některé návrhy zákona byly podány už v roce 2014, to znamená předloni, a ještě se nedostaly na prvé čtení. Jak je to možné? Proč děláte takové obstrukce? 15, 14, 13 měsíců. My po vás nechceme, abyste hlasovali pro, máte přece svůj politický názor a ten vyjádříte hlasováním, jak říkal pan poslanec Chalupa. Proč jsme u desítek návrhů zákonů, které tady leží rok a půl, nehlasovali ani o případném zamítnutí v prvém čtení nebo propuštění do dalších čtení? Protože je to politický postoj vládní většiny, který respektuji. Takže zase na oplátku respektujte politický postoj opozice, která u jiných návrhů zákonů říká, že je proti a že využije - jako vy využíváte práv jednacího řádu a neprojednáváte návrhy zákonů, tak my to uděláme stejně. Tak buď budete přísní na všechny a nebo tolerantní ke všem. Ale nemůže to být tak, že když je to vládní návrh, tak samozřejmě jedeme rychle, rychle, ale když je to opoziční, tak o něm ani nebudeme jednat. Takhle to je. Já si nestěžuji, abyste rozuměli, to není žádná stížnost, to je konstatování faktů a každý z vás, když se podívá na naše webové stránky, najde si sněmovní tisky, dá "zatím neukončené", zjistí, že například návrh zákona, aby kompetence přešly z Ministerstva financí na MPO v řízení některých státních podniků, jsme zahájili v prvním čtení více než před rokem, zahájili, přerušili jsme to a od té doby jsme nepokračovali, protože to nikdy nepustíte na program a pak poslední den schůze hlasujete spolu s námi, to musím říct, o vyřazení všech neprojednaných bodů. A je to zrovna návrh zákona, který má nějaké ratio, který by se i sociálním demokratům možná líbil, na druhé straně je ostře proti ministr financí, jako pravděpodobně každý ministr financí, kterému by Sněmovna chtěla odebrat nějakou kompetenci a dát to jinému členovi vlády, takže ho nechcete ani zamítnout, protože to se jednou může ve vnitrokoaličním boji hodit, na druhé straně tím pádem to pro jistotu ani neprojednáváte, abyste si nevyrobili koaliční konflikt. A tomu rozumím. Je to přirozené, normální. Ale pak si nestěžujte, když my u jednoho jediného návrhu zákona, a jsme tady třetí pátek, 11. prosince, 18. prosince a 8. ledna, a srovnejte to s dobou, kdy tady leží návrhy zákonů 18, 16, 14 měsíců, a to vám nevadí. Já tomu rozumím. Nejsou vaše. Ale pak po nás nechtějte, aby to všechno bylo podle vašich not. Takové to "obecné volby rozhodly a vy nás zdržujete a opozice má umožnit vládě vládnout". Tak proč tu vlastně jsme? Skoro zbytečně bychom akceptovali takový motiv, ale to my samozřejmě akceptovat nechceme. Takže chci zmínit ještě jednu věc. Od konce prosince vypouštíte takovou informaci, že až nadejde ten správný čas, až usoudíte, že diskusí bylo dost, tak ukončíte rozpravu, porušíte jednací řád, prohlasujete si tento návrh zákona, určitě si pak zatleskáte a budete spokojeni, jak jste tu opozici doběhli. Ale já říkám, že vědomé a připravované porušení zákona není dobrou zprávou o politické kultuře v Poslanecké sněmovně. Jak byste se dívali na jiné občany, kteří by dlouhodobě, vědomě a organizovaně připravovali porušení jiného návrhu zákona? Myslím, že byste žádná dobrá slova a slova obdivu a potlesku k tomu nevolili. [[(11.30 hodin)]] Teď se můžeme dostat k EET. Pan poslanec Faltýnek vyzývá k věcné odborné debatě. A já jsem pro. A dneska se budu snažit mít konkrétní připomínky i konkrétní dotazy a těším se na odpovědi. Podle vládní propagandy, já to neumím jinak nazvat, má projekt EET tři cíle: snížení šedé ekonomiky, narovnání podnikatelského prostředí a zvýšení výběru daní bez zvýšení sazeb či rozšíření základů daně. Za sebe i za svou politickou stranu chci říct, že to jsou dobré cíle. A jestli někdo dneska říkal z vládních poslanců či z vládních ministrů, že tohle podporují v zásadě relevantní politické strany, tak má pravdu. Tyhle cíle jsou dobré a my je podporujeme. Jenom se na rozdíl od vás domníváme, že zvolený nástroj - elektronická evidence tržeb - je naprosto špatný a k naplnění žádného z těch cílů nepovede. Já to pak podrobně vysvětlím. Považuji to pouze za marketingový projekt hnutí ANO, kterým se snaží dohnat to, že zatím tato Sobotkova vláda plní především levicový program sociální demokracie. Když se podíváte na návrhy, které jsme schválili, a pak si vzpomenete i na komentáře mnohých významných činitelů hnutí ANO, tak velmi často ty komentáře jsou: to byl koaliční kompromis, nám se to úplně nelíbí, ale v rámci zachování koaliční jednoty jsme pro to hlasovali. Opět chci říct, že tomu rozumím. Taky jsem byl vládní poslanec, který byl členem koalice, a velmi těžko se mi někdy hlasovalo pro dohodnutý koaliční kompromis. Takže to nechci ani ironizovat, ani zlehčovat. Je to samozřejmě něco úplně jiného, kdyby kterákoli politická strana měla jednobarevnou vládu, většinu v Poslanecké sněmovně, pak by nesla plnou odpovědnost za všechny kroky vlády a všechny administrativní nápady a všechny přijaté zákony. To ale v České republice díky volebnímu systému není možné, takže vznikaly a vznikají koaliční vlády a tím pádem vznikají i koaliční kompromisy a já to nepovažuji za sprosté slovo. Jenom chci říct, že když nám někdo něco vyčítá a možná i oprávněně, co jsme udělali v minulém či předminulém volebním období, tak chci připomenout, že to byly taky koaliční vlády. I tehdy se dělaly koaliční kompromisy a ne všechny kroky, které naše vlády, nebo vlády, kterých jsme se účastnili, byly plně v souladu s naším politickým programem. Ale je zajímavé, že třeba některé kroky, které jsme navrhli a prosadili na roky 2013 až 2015, které zejména hnutí ANO velmi tvrdě kritizuje, tak svým vědomým hlasováním platnost těchto kroků prodloužilo i na další roky. Když se budeme bavit o nešťastném opatření, jako byla solidární přirážka k dani, tak ta už neměla osm dnů platit. Byla schválena na tři roky. A mluvím zrovna o jednom těžkém koaličním kompromisu, kdy mně osobně se velmi těžko mačkalo tlačítko ano a zvedala ruka u toho. Ale vy jste to vědomě prodloužili. Stejně tak jsme navrhli se vrátit k nižším sazbám DPH, tak nás tady kritizujete. Dneska pan ministr financí... A když jsme to navrhli, tak jste opakovaně hlasovali proti. A když tady leží návrh zákona od července loňského roku, tak jsme ho ještě nepustili ani do prvého čtení. Takže ta kritika může být. Současně vám nabízíme možnost, abyste spolu s námi některá opatření odstranili nebo změnili, snížili daně, ale vy jste sami proti. Takže nemůžete současně říkat, nebo můžete, ale nemá to logiku, že kritizujete například zavedení solidární přirážky, a když ji chceme zrušit, tak jste proti, a případně když má účinnost končit, tak to vědomě svým hlasováním prodloužíte. Pak se k tomu přihlašujete jako ti z nás, kteří pro to s těžkým srdcem hlasovali. V politice existují mnohdy paradoxy a já chci dneska ukázat na jeden z nich, který je opravdu zvláštní. Myslím si, že pro nás, pro náš politický úspěch a pro to, abychom získali větší podporu veřejnosti, by bylo nejlepší, kdybychom umožnili schválení zákona o elektronické evidenci tržeb, aby se naplno projevily nedostatky, slabiny, rizika tohoto projektu. A mohli bychom z toho těžit a říkat: Vidíte, měli jsme pravdu. A my tomu přesto bráníme. Mnozí z vás, i když to na mikrofon neřeknete, kteří takhle silně veřejně podporujete zavedení EET, máte stejné obavy, že by ten projekt nemusel fungovat. To je ten paradox. Vy říkáte, že jste pro, na druhé straně mnohým z vás vyhovuje, že to opozice blokuje, a tudíž zákon není účinný. Vzpomeňme si, kdy to mělo platit. Podle mě to mělo platit od 1. ledna 2015. [[Hlasy z pléna: Šestnáct.]] 2016. Omlouvám se. Teprve jsme osm dnů v novém roce, tak se mi ty letopočty ještě pletou. A poprvé jsme projednávali třetí čtení 11. prosince. To znamená, i kdybychom nevystoupili ani minutu, i kdybychom nevystupovali a hlasovalo se 11. prosince, tak jste to nemohli k 1. lednu letošního roku stihnout. O tom se už příliš nemluví. Všechno se svádí na opozici. Otázka je, proč to tedy děláte? Proč nevyužijete toho možného benefitu z toho, že jste přesvědčeni, že ten zákon je špatný, že přinese komplikace drobným podnikatelům nebo živnostníkům? Vždyť by vám to přece mohlo přinést i nějakou podporu ve volbách. Letos budou volby. Příští rok budou volby. A takhle to bude platit dalších deset let, kromě roku 2016, že budou volby. Ten důvod je jednoduchý. My bychom to možná i udělali, kdybychom tím nevystavili statisíce drobných podnikatelů a živnostníků do role pokusných králíků. Nechceme se přihlásit k názoru, že čím hůře ve státě, tím lépe pro opozici. I kdyby to pro nás bylo pohodlnější a pro vás rizikovější. Pan ministr Babiš ve svých vystoupeních k tomuto návrhu zákona toho řekl poměrně dost. Mě zaujaly, a dneska chci okomentovat, pouze tři výroky. Za prvé, to říkal minule, že se jedná o revoluční projekt. Za sebe jako konzervativní politik říkám, že se bojím a obávám revolučních projektů. Dneska říkal pan ministr, že to je v zásadě jednoduché, že nemáme strašit, že bude stroj mluvit se strojem. Já nechci žít ve státě, kde naše životy řídí stroje. To skutečně nechci. Taková odosobněná společnost, kde všechno řídí stroje a my jsme jenom takové součástky a plníme naprogramované úlohy. A pak říkal pan ministr, že jeho cílem jsou nízké daně. A v tom se shodujeme. Tak ho vyzývám k tomu, abyste pustili naše návrhy na snížení či zrušení daní a abyste hlasovali pro. Pak se ukáže, že to nebyly jenom proklamace a že to byl skutečně politický postoj podpořený hlasováním v Poslanecké sněmovně. A je možné, že levicoví poslanci neumožní schválení tohoto zákona. Ale když někdo říká pojďme o tom hlasovat, tak pojďme hlasovat o snížení daní. Ukáže se, kdo to skutečně podporuje tím, že je připraven dát hlas pro, a kdo to říká jenom tak, protože si myslí, že to dobře zní, ale přitom to reálně nepodpoří. Své vystoupení k EET rozdělím do pěti částí, aby to mělo nějakou strukturu. První část se bude týkat legislativní přípravy zákona a zejména IT řešení navrženého či uvažovaného. Druhá část vystoupení se bude snažit vyvrátit mýtus, že tento zákon bojuje s šedou ekonomikou. Třetí část mého vystoupení se pokusí vyvrátit mýtus, že EET přispěje k narovnání podnikatelského prostředí. Čtvrtá část mého vystoupení se pokusí vyvrátit mýtus, že EET povede k vyšším daňovým příjmům státu a veřejných rozpočtů. V poslední, páté části budu mít dotazy a výhrady k jednotlivým paragrafům a konkrétnímu znění zákona. Pokud se vrátím k tomu prvnímu, to znamená celé dosavadní legislativní cestě i ke zvolenému řešení, tak chci nám všem připomenout usnesení vlády č. 889 z 2. listopadu loňského roku, které mimo jiné stanovuje povinnost předkládat všechny IT projekty v hodnotě nad 6 milionů korun, resp. služby po dobu pěti let v součtu nad 30 milionů korun k posouzení hlavnímu architektovi eGovernmentu Ministerstva vnitra, který vydá stanovisko do 30 či 60 dnů ve smyslu přílohy tohoto vládního usnesení. Týká se to všech ministerstev, ústředních orgánů státní správy a jejích složek. Podle všech podkladů a i z vystoupení pana ministra financí i z dnešních slov vyplynulo, že ten IT projekt bude dražší než 6 milionů korun. Můj první konkrétní dotaz do věcné odborné debaty zní: Platí usnesení vlády 889 z listopadu 2015 i pro projekt EET? Pokud ne, tak proč. Pokud ano, chci se zeptat, jestli byl ten projekt předložen hlavnímu architektovi eGovernmentu na Ministerstvu vnitra. Zda tento hlavní architekt splnil svou povinnost a vydal stanovisko do 30 resp. 60 dnů. [[(11.40 hodin)]] Návrh řešení pro EET provází od jeho počátku řada problémů, které jsou ze strany Ministerstva financí přehlíženy. Já nevím, jestli úmyslně, nebo neúmyslně. Některé z nich jsou neřešeny. Ty problémy bych rozdělil do několika částí. První část je nestandardní legislativní proces obejití vnějšího připomínkového řízení u části navrhovaného zákona. Jak jistě víme z praxe, a ví to jak koalice, tak opozice, tohle může být jeden z důvodů pro napadení přijatého zákona u Ústavního soudu, kdy v minulosti již došlo ke zrušení řady právních předpisů z důvodu nedodržení legislativních pravidel, ne z důvodu vlastního obsahu zákona. Protože ta verze zákona, kterou nakonec Ministerstvo financí předložilo do vlády, neodpovídala té verzi zákona, která byla poslána do vnějšího připomínkového řízení. Já myslím, že podrobně o té problematice mluvil pan místopředseda Petr Gazdík, tak já nebudu opakovat jeho vystoupení a nebudu tady dlouze říkat všechna ta nestandardní opatření, nestandardní kroky a výjimky a obcházení, které se u legislativní cesty tohoto zákona zatím staly. Druhá věc, na kterou chci upozornit, je problematika účetních záznamů a jejich přenosu účetních jednotek, kdy v navrhovaném řešení se vůbec nepočítá s novelou zákona o účetnictví, která by případnou povinnost označovat účetní záznamy určené k přenosu v technické formě uznávaným elektronickým podpisem ze zákona vyjmula, jak je tam dneska, nebo by při zachování současné právní úpravy zákona o účetnictví řešení pro EET muselo navíc označovat u těch dotčených subjektů, které jsou účetními jednotkami a vedou účetnictví, u každého přeneseného záznamu záznam uznávaným podpisem. Třetí věc je problematika vlastností daňového dokladu u plátců daně z přidané hodnoty, která se při tisku na tzv. termotiskárnách - to je to nejlevnější řešení, které je velmi často prezentováno, že to stojí pár korun, a kdo nemá pár korun, aby si pořídil termotiskárnu, ať raději nepodniká. Tak pokud tyto termotiskárny použijete, tak velmi často nezabezpečíte dvě zákonem požadované vlastnosti daňového dokladu, a to jeho čitelnost a neporušenost jeho obsahu. Pokud jste někdy viděli daňový záznam dva, tři, čtyři roky starý, který je vytištěn termotiskárnou, tak víte přesně, o čem mluvím. Je to nečitelné, tisk se z toho ztrácí a v zásadě je to papír, ze kterého se nic nedozvíte. Další je problematika způsobu využití certifikátu dle návrhu zákona o EET, kde předkladatel počítá s využitím elektronické značky pro označení přenášených účtenek a dále pak pro prvotní identifikaci subjektů v místě centrálního příjmu pouze dle příslušné elektronické značky. Další věc, o které chci mluvit, která zatím způsobuje problémy v legislativní cestě, je problematika utajení projektu, zabezpečení projektu či architektura zvoleného řešení. Protože dle navrhovaného zákona a dle získaných údajů od předkladatele bude v rámci technické realizace projektů řada naprosto kritických míst v celém projektu, která nebyly konzultována s odbornou veřejností, a to ani s příslušnými úřady. Například podle zákona č. 365/2000 Sb. by správně měl předkladatel technické řešení předložit na Ministerstvo vnitra České republiky ke schválení. Tak můj druhý konkrétní dotaz: Bylo technické řešení předloženo podle zákona Ministerstvu vnitra ke schválení? Ano, či ne? Pokud ano, tak kdy a s jakým výsledkem? Pokud ne, proč se tak doposud nestalo a proč nebyl naplněn zákon č. 365/2000 Sb.? Podle mého názoru je to, že se to zatím nestalo, protože nemám informace, že by se tak stalo, tím pravým důvodem, proč se tzv. zatajuje připravované řešení. Je to snaha schovat nesprávné architektonické či technologické řešení projektu, a ne obava o zneužití dat, jak je často prezentována. Navíc pokud ta data nebudou anonymizována, a to nemají být podle zvoleného navrhovaného řešení, pak je možnost jejich zneužití v místě centrálního zpracování mnohonásobně vyšší než v případě anonymizovaných dat. Na tom se určitě shodneme. Pak se chci zmínit o problematice časové osy projektu, a to nikoliv na základě obstrukcí, i když my to za obstrukce nepovažujeme, ale bych prokázat vstřícnost a přistoupil na vaši rétoriku, dobře, od 11. prosince, to znamená méně než jeden měsíc, probíhají obstrukce v Poslanecké sněmovně. Ale s tím, a už jsem to jednou říkal, jak neustále předkladatel posouval sám o sobě termíny realizace. Původní termín 1. dubna 2016 vymyslel určitě někdo, kdo nikdy nepodával daňové přiznání. Já si myslím, že v březnu mají všechny účetní jednotky mnohem větší starost zkompletovat, zkontrolovat daňové přiznání, účetní uzávěrku, a ne zavádět nový revoluční projekt - podle slov pana ministra Babiše. Ať už mluvíme - já trošku přeskočím k tomu, jak chci vyvracet mýtus o narovnání podnikatelského prostředí. Jak je možné, když mluvíte o narovnání podnikatelského prostředí, že jste vybrali několik skupin, u kterých vy sami už neomylně navrhujete účinnost až po příštích parlamentních volbách? Tady jasně deklarujete obavu z toho, jak ten projekt bude fungovat. A proto pan zpravodaj, jestli se nepletu, načetl pozměňující návrh, který má koaliční podporu, který říká, těch statisíců zejména řemeslných živnostníků se to bude týkat 25 měsíců poté, co to vyjde ve Sbírce zákonů, jestli jsem dobře počítal, je to ve složitou dobu, ale když tak pan zpravodaj mě určitě opraví, jestli to není 25 ale 24. To znamená, neomylně směřujete až do roku 2018 minimálně u poloviny subjektů, u kterých tvrdíte, že mají mít povinnost používat EET. Ale současně u toho odvážně mluvíte o rovných podmínkách! Tak jak je to možné, že to má platit jenom pro někoho za sedm měsíců, pro někoho za deset a minimálně pro polovinu za dva roky? Kde je ta rovnost? To bych prosil, to je dotaz na pana zpravodaje, aby mi odpověděl, pokud uzná za vhodné. Pokud chce vést věcnou debatu. V čem vidíte rovnost podnikatelského prostředí, když polovina to má mít až za dva roky? Já chci říct, že to podporuji! Každé oddálení je dobré! Aby to nebylo špatně pochopeno. Nenavrhuji, aby to platilo pro všechny hned. My navrhujeme, aby to neplatilo pro nikoho. To je úplně jiný přístup! Ale vy, když máte plná ústa slov o podnikatelské rovnosti a rovných podnikatelských podmínkách, tak byste měli zdůvodnit, proč jsou někteří rovni a někteří jsou rovnější. Já vím, že náš pan předseda v rámci předvánoční akce Mladé fronty DNES si vyměnil vánoční dárky s panem předsedou hnutí ANO. Pan předseda Fiala dostal maketu dětské pokladničky, ale panu ministru financí podle mě věnoval dvě zajímavé knihy od uznávaného prognostika Orwella. Jedna se jmenuje Farma zvířat, tam je docela dobře popsán ten princip "všichni jsme si rovni, ale někteří jsou si rovnější". A druhý neméně slavný román 1984, Big Brother is watching you, kdy tě sleduje Velký bratr, a to je jeden z nástrojů, který prosazuje do české legislativy. A kdo z vás tu knihu četl, tak musí říct, že tam jsou úžasné věci. A já myslím, že kdyby Orwell sledoval legislativní návrhy české vlády v roce 2016 a 2015, tak by řekl: Já jsem se držel moc při zdi. To mě ani nenapadlo, co všechno se dá vymyslet, co všechno se dá kontrolovat. I to, že máme ministerstvo pravdy, které přepisuje politickou minulost podle toho, kdo s kým byl v koalici a kdo ne. I s tím, že se uplatňuje dvojité myšlení: Něco říkám na veřejnosti, něco jiného si myslím. Myslím si, že je to inspirativní kniha. Pan předseda Fiala říkal panu ministru financí, že když tu knihu bude dobře číst, tak pochopí, proč odmítáme tu společnost, kdy stroj komunikuje se strojem, kdy stroje řídí naše chování a kdy stát ví úplně všechno. Já myslím, že mnozí z vás to četli a že mi dáte i za pravdu. [[(11.50 hodin)]] Další věc, na kterou bych chtěl poukázat, je problematika neprojednání řešení na Radě vlády pro informační společnost. Pokud si už vláda nějaké rady zřizuje, a já jsem k tomu poměrně skeptický, těch rad není vůbec málo; kdo někdy zažil nějaké jednání, tak ví, že Poslanecká sněmovna je mnohem produktivnější než jednání kterékoliv rady vlády pro cokoliv. Nicméně schválená pravidla říkají, že takhle velký projekty by se měl projednat na Radě vládě pro informační společnost, kdy podle mých informací do konce loňského roku to projednáno nebylo, není stanovisko Rady vlády pro informační systémy k navrhovanému systému a předkladatel také nepostupuje podle zákona č. 365/2000 Sb., o informačních systémech veřejné správy, kde má povinnost u informačních systémů veřejné správy - což si myslím, že bez pochybnosti lze prohlásit, že EET je informační systém veřejné správy, doufám, že ano, a ne pro privátní správu - povinnost postupovat v souladu s příslušným zákonem. A teď těch svých sedm připomínek trošku podrobněji rozvedu, abyste mě neobvinili z toho, že jsem to záměrně zkrátil, zkreslil, karikoval apod. Nejprve se vrátím k problematice nestandardního legislativního procesu a k problematice certifikátů, které mají zabezpečovat elektronický přenos dat. Jak už jsem říkal, předkladatel od začátku obešel řádné připomínkové řízení, kdy do vnějšího připomínkového řízení původně předložil návrh zákona a k tomu odpovídající důvodovou zprávu a ekonomické dopady v takové verzi, která vůbec, vůbec neobsahovala řešení certifikátů, a po vypořádání vnějšího připomínkového řízení předkladatel předložil na vládu 8. dubna loňského roku návrh v jiném znění, který obsahoval nové paragrafy týkající se tzv. certifikátů, kde - a poprosil bych ty, kteří chtějí opravdu věcnou a odbornou debatu, aby teď dávali pozor - předkladatel předpokládá využití tzv. elektronických značek, které se ovšem na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 910/2014, o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu a o zrušení směrnice 1999/93/ES, tzv. nařízení eIDAS, po účinnosti této směrnice k 1. 7. 2016 zruší. Už samotný název říká dostatek o tom, jak přehledně a jasně postupuje Evropská komise -
Já se omlouvám, pane předsedo, ale musím přerušit dle jednacího řádu jednání Sněmovny pro nepřítomnost nikoho z vlády, takže přerušuji jednání Sněmovny do doby přítomnosti alespoň jednoho člena vlády.
Dámy a pánové, můžeme pokračovat v projednávání tohoto bodu. Jsou zde přítomni dva ministři vlády, v tom případě budeme pokračovat v rozpravě. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Chci jenom říct, že jsem nepožadoval přerušení jednání - pro stenozáznam. A myslím si, že kolegové pana ministra financí by mohli být více kolegiální a plnit tu povinnost, když dneska je teď tady pouze jeden, aby pan ministr nemusel sedět celých pět hodin - vlastně ne, hodinu mluvil, takže hodinu stál, tak čtyři hodiny aby nemusel sedět. Říkám, nepožadoval jsem přerušení svého vystoupení a této schůze. Já to ještě jednou zopakuji. Nebudu číst ten bruselský název směrnice. Říkám, sám o sobě je tak nepřehledný a nejasný, že se pak nedivme, že je problém s implementací. Když to zjednoduším, předkladatelé tohoto návrhu navrhují pro zabezpečení elektronické komunikace elektronické značky, které podle nařízení Evropského parlamentu a Rady bude zakázáno používat od 1. července letošního roku. A můj dotaz logicky zní proč, a jak se předkladatelé - a to je třetí konkrétní dotaz, který kladu v rozpravě - s tím vypořádají, když toto navržené řešení je v rozporu s evropskou legislativou. Podle mě v poměrně absurdním rozporu, ale tato vláda říká, že je proevropská a chce být v hlavním jádru. A pak Evropská komise a Evropský parlament produkují věci jako nařízení Evropského parlamentu o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu, ale bohužel se tím musíme řídit a předkladatelé si toho buď nevšimli, nebo na to zapomněli, nebo to ignorovali. A to je opravdu odborná a věcná věc. [[V sále je hluk.]] Takže tyto elektronické značky budou po zrušení směrnice k 1. červenci letošního roku v českém právním řádu zrušeny. Přitom na tom je postaveno technické řešení. Problematika certifikátů zásadním způsobem též ovlivní některé technické aspekty řešení... Já myslím, že byla přestávka, tak bych poprosil, pane místopředsedo, abyste mi zjednal klid.
Dobře, pane předsedo. Já si myslím, že klid v sále je dostatečný. [[Posl. Stanjura: To je tím, že nemluvíte!]] Ale přesto tedy požádám ty z vás, kteří máte potřebu něco diskutovat, abyste šli do předsálí. Prosím, pokračujte.
Opravdu ty věci nejsou jednoduché, jsou věcné a odborné. A já se teď chci dotknout takového toho tvrzení, že nikdo si nic pořizovat nemusí, že už všichni to zařízení mají a že žádné náklady podnikatelům a živnostníkům nevzniknou. Ale není to pravda. Díky elektronickým značkám nebude možno využít starší hardwarové prostředky, kterými řada subjektů, které jsou dotčeny návrhem zákona o EET, disponuje. To znamená, tyto podnikatelské subjekty budou nuceny starší technické prostředky nahradit novými. To znamená, ponese to vyšší náklady na straně dotčených subjektů. Situaci kolem připomínkového řízení lze jednoduše dohledat v eKLEPu, kam má přístup i opozice, tudíž kdo chce, si může sám přečíst veškeré připomínky, které vznášely jednotlivé rezorty, a to i tohoto odborného charakteru, a může si také přečíst, jak je vzalo, nebo nevzalo Ministerstvo financí jako předkladatel tohoto návrhu zákona v potaz. Nejsou to žádné tajné či překvapivé informace. Když si pak porovnáte znění, které šlo původně do vnějšího připomínkového řízení, se zněním návrhu zákona, které šlo na vládu, jak už jsem říkal, 8. dubna, liší se zejména v paragrafech, které se právě týkají certifikátů. Dalším problémem bylo neústavní vymezení dotčených subjektů, které není vyřešeno do současné doby i přes nesouhlas Legislativní rady vlády, o tom mluvil Petr Gazdík při minulém projednávání tohoto návrhu, a přes nesouhlas řady rezortů. To vymezení musí být uvedeno přímo v zákoně a nelze jej řešit vyhláškou nebo nařízením vlády ČR. Jaké by mohly být dopady, pokud by to řešení, tak jak je navrhováno, bylo skutečně přijato? Tím, že je zvolena cesta k užití podepisování datových zpráv předávaných a přebíraných mezi pokladním systémem a centrálním přípojným systémem, tak - opakuji - není možno, není možno využít starší pokladní systémy, jelikož jejich hardware nebude schopen pracovat s certifikáty. Naroste podstatným způsobem velikost datových zpráv, to znamená, podnikatel přenese podstatně větší množství dat, než je technicky nutné, a tím budou zvýšeny náklady na připojení na internet, případně dříve dojde k vyčerpání tzv. FUP limitu a dojde ke zpomalení datových přenosů. A existuje riziko zneužití certifikátu, neboť jeho privátní část bude muset být v pokladním zařízení dešifrována. Výše uvedené rizika a nedostatky nebyly žádným způsobem zdůvodněny ani v RIA ani v důvodové správě. Všechno je to bagatelizováno a ironizováno. Důsledkem toho bude, že podstatně větší počet subjektů, než vláda zatím prezentuje, bude nuceno si pořídit nové hardwarové zařízení. [[(12.00 hodin)]] Dalším dopadem je řešení při příjmu na centrální příjmový bod při kontrole pouze existence certifikátů, jako ověření původce, bez vazby na aplikační logiku. Může přiřadit číslo účtenky i na tzv. falešné účtenky. Stačí zkopírovat ze zařízení certifikát, a může to udělat obsluha, servis. A víte, jak to je u obsluhy, když máte zaměstnance. Já už jsem tady v prvním čtení poukazoval na fenomén kukačky, který je v Chorvatsku. V rámci konkurenčního boje vyšle zaměstnance s cílem, aby neplnil u konkurenta povinnosti, a tím ho poškodil. Pak velmi často předem vybranému člověku takový zaměstnanec nevydá účtenku a v tom okamžiku člověk volá finanční úřad na kontrolu a už je podnikatelský subjekt v problémech. To znamená, bude mít k tomu přístup jak obsluha, tak k tomu bude mít přístup ale i servis. Určitě se shodneme, že každé takové zařízení potřebuje servis. Můžeme vést polemiku, jestli jednou za rok, jednou za měsíc. To ukáže až praxe. Nicméně servis to mít prostě bude. Tito lidé budou mít přístup k této části certifikátu. To znamená, bude možné [[nesrozumitelné]]účtenku, která bude následně označená jako neplatná, přičemž bude mít číslo účtenky, kterou přidělila finanční správa. Dalším dopadem bude samozřejmě nutnost pravidelně obnovovat certifikáty, což v každém případě způsobí komplikace dotčeným subjektům. Nevím, kdo z vás má velké zkušenosti s prací s certifikáty, vlastním elektronickým podpisem, zabezpečováním elektronickým podpisem, s instalací certifikátu například při nějakém internetovém spojení s bankou, k obnově certifikátů apod. Není to opravdu nic triviálního. Velmi často na to potřebují zejména ti drobní a živnostníci odborný servis. Někteří poslanci jsou možná lépe zdatní v tomto, ale věřte mi, neposuzujte vždycky počítačovou gramotnost a schopnost ovládat aplikační softwary, certifikáty podle sebe a podívejte se zejména u drobných provozoven, tam, kde nemají odborné aparáty. Samozřejmě u velkých firem, tam problém nebude. Tam odborné aparáty existují ať už v ekonomické, personální, nebo IT oblasti. O těch také nemluvím. To je to, co panu ministru financí vyčítáme, co nechce slyšet - že míří na ty malé ryby. No míří. A my říkáme - pan ministr říká, že míří na všechny - že mnohem lepší by byla cílená kontrola než plošná. Že takhle jsou sprostí podezřelí všichni. A velmi často v debatě slyšíme: My už dneska víme, kdo vlastně neodvádí daně. A teď, až budeme mít EET, tak je jako dostihneme. A já se ptám, když už to víme, tak proč to neřešíme. A pokud to nevíme, tak neříkejme, že víme, že ti nebo oni, tento sektor, jiný sektor, že švindlují a neplní své daňové povinnosti. Mluvil jsem o nařízení Evropského parlamentu a od 1. července letošního roku bude pro právnické osoby nutné využívat místo elektronické značky...
Já vás požádám kolegové, už jsem to jednou říkal, přestože nás zde není mnoho, tak jestli máte potřebu něco řešit, jděte do předsálí. Děkuji. Prosím, pokračujte.
Takže od 1. července bude pro právnické osoby v českém právním řádu povinnost místo elektronické značky používat tzv. elektronickou pečeť. A účinnost tohoto zákona bude až po 1. 7., to už dneska víme. Vzhledem k tomu, co je navrženo, tak vznikne povinnost po 1. 7. elektronické značky prostě vyměnit. Říkal jsem, že věcí mám připraveno poměrně hodně. Nechci mluvit déle než ministr financí, který mluvil zhruba hodinu. Takže já se potom přihlásím někdy mezi ostatními kolegy s dalším vystoupením. Za prvé dokončím ten odborný pohled zejména, který se týká IT řešení. Možná bych mohl položit ještě další konkrétní dotaz, na který očekávám v příští debatě odpověď. Je mi jasné, že na tak odborné dotazy z IT oblasti nemůže pan ministr financí reagovat okamžitě. To je naprosto pochopitelné. To nevadí, že jsme ve třetím čtení. Já opravdu, pane místopředsedo, já nevím, jestli byste neměli zvážit ve vedení Sněmovny, uspořádat seminář a vysvětlit, co je třetí čtení. Jediné, co ten zákon říká, že nemohu předkládat pozměňovací návrhy. Jinak je tam napsané, že ve třetím čtení se vede rozprava. Vede se rozprava ve třetím čtení. Pořád slyším, že můžu pouze říkat legislativně technické připomínky. Není to pravda. Ty můžu navrhovat. A nemohu navrhovat žádné pozměňovací návrhy. To je naprostá pravda. Ale ve třetím čtení se vede rozprava. A také jsme slíbili a také jsme udělali, že nebudeme protahovat první a druhé čtení. Myslím si, že když se podíváte zpět, tak mnozí z nás v druhém čtení nevystoupili. Druhé čtení proběhlo poměrně rychle. A pokud mě pan předseda poslaneckého klubu ANO Faltýnek vyzývá k věcné, odborné debatě - říkal jsem, že to vítám. A k tomu patří konkrétní dotazy, na které očekávám odpověď. Současně říkám, že rozumím, že na konkrétní technický dotaz nemůže ministr financí odpovědět okamžitě. To by bylo i nefér to po něm chtít. Na druhé straně víme všichni, že dneska to není poslední den, kdy to projednáváme, a rád bych na ty dotazy dostal odpověď příště nebo přespříště, nebo kdy uznáte za vhodné, že je třeba se s těmi připomínkami a dotazy vypořádat. Mě opravdu zajímá - já shrnu první a třetí dotaz - jestli do technického řešení bude, či nebude zataženo Ministerstvo vnitra. Pan ministr Chovanec, pokud si ho dobře pamatuji, u projednávání ani jednou nebyl. Možná částečně. Ale protože se tu jedná o informační systém veřejné správy, ze zákona tuto problematiku má na starosti Ministerstvo vnitra, tak já očekávám, a je to výzva pro pana premiéra, aby příště na otázky neodpovídal ani tak ministr financí jako ministr vnitra, do jehož gesce toto platí. Tam je hlavní architekt eGovernmentu. Tam se vytvářejí stanoviska. Pan ministr vnitra vytváří nový státní podnik. Nevíme, nakolik bude úspěšný, nebo ne. My jsme k těmto plánům poměrně skeptičtí a věřím, že to vláda nakonec neschválí, ale myslím, že i jeho lidé by měli být zapojeni do přípravy technického řešení EET. A nemůže se Ministerstvo vnitra tvářit, jeho civilně správní úsek a úsek, který má na starosti eGovernment, že se ho to netýká a všechno patří financím. Takže očekávám dotazy na to, jestli to projednávali, kdy to bude projednáváno Radě vlády pro informační systémy apod. Děkuji za pozornost.
Já vám děkuji. Nyní s přednostním právem pan předseda Laudát. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Dobré poledne. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené dámy, vážení pánové, začnu tím, že dopoledne tady s faktickou poznámkou vystoupil můj kolega, místopředseda Sněmovny Petr Gazdík. Jeho vystoupení je interpretováno tak, že snad jsou nějaké rozpory mezi naším zatím stanoviskem ve věci dalšího pokračování argumentací proti tomuto zákonu. Že snad panuje v klubu TOP 09 a Starostové nějaký rozdílný postoj, který může vést k tomu, že ne všichni budeme dál setrvávat na svém stanovisku. Tak vás chci velice důrazně upozornit, i média, že tomu tak není. Že dále trváme na svém stanovisku. Využijeme všech ústavních možností, všech možností jednacího řádu, aby tento zločinný zákon nebyl schválen. Využijeme všech prostředků k tomu, abychom případně napadli, pokud přikročíte k tomu, co avizujete, tento zákon u správního a Ústavního soudu. A upozorňuji vás, že s tímto stanoviskem jsou ztotožněni všichni členové klubu TOP 09, včetně těch, kteří nejsou členy TOP 09. Tolik tedy jenom na vysvětlení. Za další bych vás organizačně poprosil, aby se náhodou Sněmovna nerozešla před 14. hodinou. Dnes jsme domluveni konsenzuálně, že skončíme ve 14 hodin. Ale potom je hlasování, je shoda poslaneckých klubů, že bychom hlasovali o přerušení této schůze do 22. ledna do 9. hodiny.
Pane poslanče, já s tím počítám, že to bude do 22., respektujeme jako u jiných politických stran to, že v sobotu 16. je kongres ODS, nebo zasedání ODS. Prosím, pokračujte.
Já jenom upozorňuji, že není jenom kongres ODS, je den před výročím Jana Palacha, jsou další akce, sociální demokraté mají něco a další a další. Takže ono o to nejde, já nechci ale, aby se náhodou procedurálně stal problém, že nebude shoda na tom přerušení v těch 14 hodin. Teď již k vlastní problematice elektronické evidence tržeb. Na úvod, protože jsme se naposledy sešli k tomuto tématu před Vánocemi, tak mi dovolte takovou krátkou reflexi toho, co zaznívalo v médiích a jak je interpretována činnost Sněmovny v tomto bodě. Je mně smutno v českých zemích, protože jsem potkal několik drobných podnikatelů a podnikatelek, na které je zejména elektronická evidence tržeb cílena, a oni, i přestože tedy Ministerstvo financí udělalo poměrně velkou informační kampaň, tak v duchu české nátury co na mě nedopadne a co můžu odložit na zítra, tak to udělám a začnu se starat buď když už je pozdě, anebo když najednou mám před sebou tu povinnost. Sami to znáte, naposledy například s reevidencí značek, které jsou dány do úschovy a podobně. Poslední den, i když na to mají občané dva roky a podobně. Daňová přiznání, fronty na hlavní poště v hodině dvanácté nebo těsně před čtyřiadvacátou ten rozhodný poslední den atd. atd. No, nicméně z té diskuse, a bohužel média v tom vůbec nepomohla, je veřejnost přesvědčována o tom, nebo resp. padají takové dotazy, nebo jsou věšeny do toho prostoru řečnické otázky a otazníky, proč zrovna blokujeme tento zákon, vždyť, jak řekl jeden dokonce novinář z Hospodářských novin, "jde o obyčejné pokladničky". Ono nejde o obyčejné pokladničky. Je přece naivní se domnívat, že v dnešní době prostě někdo půjde na to, že tady udělá nějaký zásadní obrat, co se týká svobody občanů, práv občanů, v jednom bodě. Ale sami, když si vezmete, jaké zákony už prošly, jaké zákony jsou tady projednávány a jaké zákony koalice ještě zvažuje projednat, tak určitě ti, pro které jsou svoboda a demokracie nejvyššími hodnotami, tak přece alespoň sami pro sebe musí uznat, že se tady salámovou metodou demokracie a osobní svoboda lidí, osobní svoboda podnikatelů, jejich práva, jejich právo na obchodní tajemství nebezpečně prolamuje, a to prosím pod taktovkou premiéra, který čerstvě není schopen ani ochránit svoji mailovou poštu. Předpokládám, že téměř nikdo z nás nemá nějaké zvláštní stupně ochrany mailové pošty, nicméně my také neřešíme řadu základních citlivých témat, nejsme ministři vlády, nejsme na nějakých tajných výborech, nebo kde se pracuje s tajnými informacemi, a nejsme zejména premiérem této země. Takže jak věrohodně si mám vykládat, že prostě premiér nás přesvědčuje a ministr financí taktéž, že data budou bezpečná, nebudou nabouratelná, že se z nich téměř nic nedá zanalyzovat kromě záležitostí, které se týkají platby, plateb. Já o tom mám prostě veliké pochybnosti a praxe dokazuje, že jejich sliby nejsou hodnověrné. Ještě k tomu, proč zrovna tento zákon takto tady k němu vystupujeme a snažíme se využít všech možností, aby nebyl schválen, a ne třeba kontrolní hlášení, jak nedávno prošlo a jak nám nebylo dovoleno ani o tom diskutovat v řádném programu na mimořádné schůzi 22. prosince loňského roku. Řada zákonů, které tato koalice schválila, které výrazně ingerují do svobod profesních skupin nebo jednotlivců, tak v případě, že se dostanou k moci v budoucnosti, a já v to věřím, ať už to bude trvat ještě šest let, dva roky, strany, které budou mít ve svém štítu a budou skutečně se řídit principy a budou mít za nejvyšší hodnotu svobodu, tak že prostě vcelku mohou tyto normy velmi rychle předělat, či dokonce zrušit. V případě, že bych byl u tohoto procesu, tak udělám všechno možné, aby řada věcí, které tady prošly, tak aby přestaly platit v termínu naprosto nejkratším. Ovšem elektronická evidence tržeb je trošku z jiného soudku. Ona bude dopadat vedle tedy dejme tomu větších podnikatelů a velkých podnikatelů i na ty nejmenší podnikatele, kteří podnikají na venkově, v okrajových částech třeba velkých měst, v ne zrovna tržně nejlepších a nejvhodnějších lokalitách, a často jsou to poslední instituce, které - v uvozovkách instituce, nemyslím veřejné, ale instituce, které tam vytvářejí ještě to, že tam vůbec existuje nějaký život, nějaká nabídka služeb, často už poslední, co na tom venkově existuje. A jestliže - nedomnívám se, nesouhlasím s panem ministrem financí v tom, že k ochuzení podnikatelského sektoru nedojde, že nedojde k tomu, že prostě 30 tisíc a víc to stát nebude, ale 30 tisíc pro venkovského hospodského je možná jeho zisk po řadu měsíců. Skutečně ti lidé, jejich největším proviněním je, že nejdou na úřad práce a snaží se postarat sami o sebe. A sami víte, že jestliže do těchto regionů, kterých máme čím dál více v republice, kde jsou s prominutím z hlediska pohybu podnikání mrtvé nebo umrtvující se, je tam vysoká míra nezaměstnanosti, je tam strukturální nezaměstnanost, tak vy tomuto sektoru dáte další drtivou ránu. Jestliže si vezmete a vrátíme se v historii, tak český venkov se dodneška nevyrovnal a zjevně už se nikdy nevyrovná s následky komunistického řádění během kolektivizace. A protože mám tuto zkušenost i osobní, tak na venkově, na tom vylidňujícím se venkově, jestliže zruší někdo hospodu, protože už se mu to nerentuje, nebo kvůli tomu velmi malému zisku přidávat další povinnosti, další otravuje přesně ta poslední kapka, která povede k tomu, že tu hospodu zavře, nebo provozovnu nějaké služby, nebo nějaké řemeslo, vy se na to chystáte odstupňovaně likvidovat tuto podnikatelskou mikrostrukturu, tak i když to potom někdo zruší, váš projekt, tak už ten podnikatel nebo ten hospodský už se nevrátí po několika letech, aby tu hospodu znovu otevřel. Ta pravděpodobnost je velice malá. To, co se bude dít, bude jenom to, že někde ty služby mohou zcela zmizet, nebo se dostanou do cenových relací takových, že zvýší to nějakým způsobem náklady těm poskytovatelům služeb, že zase se dostanou do problémů ti nejchudší, že už na ty služby nedosáhnou, vytáhne jim to další peníze z kapsy. A samozřejmě v okamžiku, kdy to nebudou služby nezbytné, tak je nevyužijí. [[(12.20 hodin)]] V žádné zemi, o kterých tady bylo mluveno, a zejména o Chorvatsku, to rozhodně nepřispělo k podpoře podnikání a rozhodně to nepřispělo k prosperitě, nepřispělo to k vyššímu výběru daní. Sami protagonisté v těchto zemích říkají, že tomu tak není a že to, co nám tady říká pan vicepremiér a ministr financí, není pravdou. Proto na ty dotazy, a často hloupá, a musím říct skutečně hloupá vystoupení takzvaných politických komentátorů chci říct, proč zrovna toto takto úporně bráníme. Protože tady mohou vzniknout škody nevratné. U řady dalších zákonů, byť to bude bolavé, spoustě lidí to naruší život, poničí život, změní to jejich kariéru, tak přece jenom se domnívám, že jsou to změny vratné. A moc bych poprosil, abyste přemýšleli v této kategorii. K samotnému zákonu. Já jsem tady posledně začal probírat závěrečnou zprávu hodnocení dopadů regulace RIA, jejímž zpracovatelem je aparát, úředníci Ministerstva financí. Říkal jsem, že bych nemusel pokračovat dále v dalším probírání diskuse, o jejich argumentech, o jejich číslech, o jejich tvrzeních v případě, že poskytnou nějaký servis, že mě budou kontaktovat a celou tu analýzu probereme. Samozřejmě jak se dalo očekávat ve stavu, v jakém se Ministerstvo financí nachází, tak nikdo se ani nenamáhal zavolat a toto nabídnout. Nicméně dneska, protože nevím, jak dlouho nám umožníte vystupovat k této problematice a nepřerušíte násilně tu diskusi, nezbavíte nás ústavního práva upozorňovat na chyby, nedostatky tohoto zákona, tak přeruším to svoje vystoupení nebo nebudu v něm pokračovat k té regulaci RIA a vezmu si některé věci a doufám, protože tady nejsou všichni ministři, a já bych chtěl, aby konkrétně při příštím pokračování na to odpověděli, a ne ve všech případech chci, aby na to odpovídal ministr financí, ale například ministr, který má na starosti legislativu, což je ministr Dienstbier, tak tady ty otázky vznesu a doufám, že na ně dostanu při některém z dalších projednávání odpověď. A nejlépe by bylo, abychom si ukrátili čas při těch dalších vystupováních, že bude zpracována písemná odpověď, kterou dostanete na stůl. Takže to, co je první, tak zrovna bych chtěl, aby na to reagoval pan ministr Dienstbier coby nejvyšší garant činnosti Legislativní rady vlády. Některými právníky jsem byl upozorněn, že - a byla to nějaká reakce na nějaké víkendové vystoupení pana premiéra Sobotky, který řekl: Zastavili jsme přípravy elektronické evidence tržeb, chybí zákon. Ministerstvo financí rozjelo nějaké přípravy, pak ze strany opozice bylo deklarováno, že je porušován zákon, že ministerstva i státní instituce, týká se to i dalších stupňů veřejného života, mohou dělat to, pro co mají zmocnění, co má oporu v zákoně. Zákon o elektronické evidenci tržeb nemá zatím oporu v zákoně, tudíž byly zastaveny ty kroky. Ovšem když vezmu důsledně tento výrok pana premiéra - zastavili jsme přípravy. To znamená, že některé přípravy - nelze zastavit něco, co předtím nebylo, to znamená, že pan premiér nechtěně přiznal, že k porušení zákona došlo. Teď je pouze otázka, zda za to byly provedeny nějaké platby, zda to stálo erární kasu nějaké finance. A myslím si, že tuto záležitost by měl prošetřit Nejvyšší kontrolní úřad. Já bych tady jenom upozornil, že v minulosti se odehrávala kauza, ve které svého času ministr Vladimír Mlynář, doufám, že si vzpomínám dobře na to jméno, tak udělal nějaký obdobný krok, ale toho žádná Sněmovna, nikdo veřejně neupozorňoval, že se jedná o velmi nebezpečný a legislativně nekonformní krok. V prvních stáních byl dokonce odsouzen na roky vězení, pak k podmínce a teprve po zničeném životě několika let a kariéře byl osvobozen. Nevznikla žádná škoda. A tady minimálně Ministerstvo financí zřejmě šlo v duchu těchto kroků. To znamená, že tady zřejmě mohlo dojít k porušení kompetenčního zákona, protože neexistovalo náležité zmocnění k provedení konkrétního typu operace, tedy převádění peněz a tak dál a tak dál. Samozřejmě může to být nějaká přechodná situace, kterou zřejmě orgány, které někdy konají velmi rychle, někdy nekonají vůbec, nevím, tak to možná bude přejito. Nicméně byl jsem upozorněn, že co se týká zmocnění a kompetencí, legislativně řešeno, tak že ani to, co tady má být schváleno ve třetím čtení, tak není v pořádku. Takže já si dovoluji vyzvat nepřítomného ministra Dienstbiera, aby předložil Sněmovně skutečně analýzu a prohlášení o tom, že všechny kompetenční záležitosti, které se týkají kompetenčního zákona, a všechna zmocnění, která jsou nezbytná k tomu, aby byl systém elektronické evidence tržeb spuštěn, jsou legislativně v pořádku a neodporují žádným dalším zákonům, protože zmocnění není údajně tedy ani v tomto zákoně, zmocnění, o němž tedy shodou okolností možná nechtěně mluvil i pan premiér Sobotka. Takže i když pokud by toto tvrzení některých právníků bylo relevantní, tak Ministerstvo financí a konkrétně jeho nejvyšší činitel se také mohou vystavovat riziku trestního stíhání nebo soudních žalob. Takže já bych poprosil nepřítomného pana ministra Dienstbiera, aby se k tomuto jednoznačně vyjádřil. Dnes již bývalá náměstkyně ministra paní Hornochová k tomu, z čeho ministerstvo při organizování toho projektu vychází, řekla, že na organizaci, to znamená předvýběr těch, kteří se na tom budou podílet, nějakým způsobem dělat technický systém, soutěž dodavatelů atd., zjednodušeně na utrácení peněz jim stačí kompetenčák a logika. Takto to někde zaznělo doslova. Tak jenom říkám, kompetenčák tady není a nebyl vyřešen. [[(12.30 hodin)]] Co se týká logiky, já nepochybuji o tom, že ministr dopravy Daniel Ťok také nechce poškodit tento stát. Naopak, chce nějakým způsobem hrnout elektronické mýto tak, aby vůbec mohlo být vybíráno od 1. ledna 2017. A víte, že dostal tu problematiku do naprosto katastrofálně krizové situace, z které rozhodně nebude tak jednoduché dneska vycouvat. Vycouvat se z toho nedá, jinak budeme přicházet o stovky milionů každý měsíc. To znamená, často dobré úmysly jsou dlážděnou cestou do pekel. Podle mého názoru, a zase je to ještě k tomu, mnohokrát jsem se setkal i na úrovni obcí, měst s tím, že někdo se snažil za každou cenu, a mělo to často hlavu a patu, já to nezapírám, něco protlačit, a vždycky, nebo často bylo řečeno, že tohle nemůže obec udělat, tamto nemůže udělat, protože obec, a nebo v tomto případě dneska stát může dělat pouze to, co je mu dovoleno. Dovoleno pozitivním výčtem. No a v tomto zákoně o EET jsou pouze dvě místa, která uvádějí zmocnění, přičemž tedy existuje názor, že to zmocnění by mělo být provedeno i ve smyslu vertikálním, to znamená po těch jednotlivých stupních nadřízenosti a podřízenosti směrem nejenom tedy k Ministerstvu financí České republiky, ale dále v určitých bodech samostatné správě výkonu agendy, kontroly a správních řízení pro Finanční správu a celníky. To znamená i směrem k nim. Nic takového v zákoně není. Výkon působnosti upravuje § 2. Ministerstvo financí je ve formě zmocnění či pozitivního výčtu určující přímý vztah či povinnost plně zmíněno na jediném místě, § 19 odst. 3, způsob tvorby podpisového kódu. Zde je tato věc upravena přesně ve smyslu toho, co tady říkám, ale v těch ostatních situacích ne. Vzhledem k tomu, že od začátku tady bylo bráno, že nebude příliš dlouhá diskuse při prvním a při druhém čtení, že se ta diskuse soustředí až na třetí čtení, tak samozřejmě nebyl ani příliš čas na to, aby se důsledně pitvala i vůbec filozofie, nebo když už tedy chce nějaké nástroje Ministerstvo financí nebo Sobotkova vláda zavádět, tak zda vůbec je to dobré to dělat samostatným zákonem, anebo využít i stávající legislativy a změnit daňový řád, protože svým způsobem to, co říká ministr financí, že to povede k nějakému cíli, kterým je - podle jeho tvrzení - vyšší výběr daní, omezení šedé ekonomiky, tak se domnívám, že v tomto by bylo možno chápat ten zákon jako spíš zpřesnění daňového řádu. Říkám, to je můj názor, já ho nevnucuji, nicméně taková diskuse tady nebyla, přednější byly prázdniny, dovolené, přednější bylo hekticky procpat co nejrychleji i druhým čtením. Takže proto se tady k tomu vracím, protože už asi další šance nebude. Samozřejmě pak už by to nebylo tak mediálně zajímavé, ale to, že to komplikuje už tak komplikovaný daňový systém v České republice, je prostě zřejmé. V § 33 je vztah k daňovému řádu, nestanoví-li tento zákon jinak, pouze správní delikty jsou exemplárně jiné. To znamená, že v praxi, a zase se vracím na ne úplně samotný začátek, zda si podnikatelé, kteří zatím mlčí a kterých se to bude dotýkat, uvědomují riziko tohoto paragrafu, nebo této části. Nestanoví-li tento zákon jinak, půjde pouze o správní delikty. Jsou i exemplárně jiné. No, co to může v praxi znamenat? Vy sami víte, a obávám se, že s postupujícím virtuálním světem, informačním věkem, že čím dál více se budou zhrzení zaměstnanci, zhrzení manažeři mstít svému majiteli nebo svým nástupcům. A ono už se to děje, děje se to hodně v IT, děje se to dokonce i při podávání nabídek na veřejné zakázky, že někdo, tedy zpracovatel, a najednou se objeví jako zaměstnanec jiné firmy a ta samozřejmě prostě najednou dá nabídku výhodnější. Také se to děje, nebo se to v minulosti údajně dělo podle veřejně dostupných zdrojů. A tady se vám může stát, že skutečně... Tady se může ta společnost dostat do frapantní situace, jestliže někdo v oblasti toho EET udělá nestandardní kroky, které budou v rozporu s tímto zákonem. Poběží to úplně po jiné lince. Tak je ten § 33 potenciálně možno zneužívat. Velkým nedostatkem, a často je to docela frapantní pochybení, je, že v zákoně není uveden výklad používaných pojmů, a potom tedy se dostává řada těch subjektů, které aplikují ten zákon nebo které jsou zatíženy dopady toho zákona, jak si mají tu záležitost vysvětlovat. A když tak ať v nějakém budoucím vystoupení mě pan ministr financí opraví, jestli se mýlím, tak tam je jeden problém, a nemyslím si, že je to problém ojedinělý. To skutečně by ale měl posoudit nějaký tým právníků, předpokládám, že to udělá Legislativní rada vlády. Je tam používán pojem... [[Odmlka pro šum v sále.]] Je tam používán pojem fiskální identifikační kód. Poprvé je o něm v § 20 písm. a), což je někde zhruba už velmi daleko, možná to bude nějaká polovina zákona, a tam se tedy říká, že se týkají i povinné údaje na účtence. Ale vlastně nikde předtím není vysvětleno, co fiskální identifikační kód je. Není tedy definováno tím pádem, co obsahuje, kdo ho vydává, na základě jakého oprávnění. [[(12.40 hodin)]] Ono to vypadá, já vím, že, jestli se nemýlím, k tomuto pan ministr Babiš vystupoval na tiskových konferencích, nemám k dispozici a nedělám si screeningy jeho vystoupení ani mi je nikdo nedělá, nicméně mám pocit, že při tom vysvětlování vždycky říkal, že každý dostane přidělen kód a pak pošle to hlášení a už to bude. Jenže vysvětlování na tiskových konferencích nebo konferencích nebo tady ve Sněmovně je jedna věc a pro společnost, pro subjekty je dáno pouze to, co je psáno. Takže prosím, jestli se mýlím, tak mi vyvraťte, že chybí výklad pojmu fiskální identifikační kód. Jinak už víme i o těch poměrně známých kauzách, kdy prostě Sněmovna, Senát a prezident podepsal, prošel prostě nějaký návrh zákona, nebyly přesně specifikovány výkladové pojmy nebo byly nejasné, což zavdává obrovský potenciál pro zpochybňování výkladu toho zákona nebo té jeho části, soudní spory potom zatěžují, a v tomto případě by zjevně zatěžovaly finanční úřady nebo Generální finanční ředitelství. Pokud by to šlo a nebylo to napraveno legislativní cestou, tak bychom se dostali, stát by se dostal do situace, že běžně, pokud by bylo setrvalé tempo řešení soudních sporů, na to, že někde může být problém, dokonce v řádu roků, u některých obdobných případů to bylo pět až sedm let. Takže když ne nic jiného, tak přece jenom by asi ještě měl krok po kroku někdo ten zákon projít, byť je tady už ve třetím čtení, a tyto nedostatky, pokud se nemýlím, napravit. Pan ministr to tady i dneska zmiňoval a snažil se vyvrátit, nicméně veřejně je vnímána problematika elektronické evidence tržeb, že se týká hospod a maloobchodu. V období této vlády - a za pár dní to bude přesně polovina jejich mandátu, dva roky, kdy se ujali správy této země - se dějí poměrně podivné věci. Dříve často velice razantní a nekompromisní oborové organizace, hospodářské komory se zastávaly svých členů. Teď tomu tak není, alespoň některé příklady doslova bijí do očí. Byl jsem upozorněn na to, že... Vím, že na rozpočtovém výboru jsem nestačil polykat nad vystupováním zástupce Asociace hotelů a restaurací, jestli to říkám dobře, nicméně v souvislosti s tím, že ti, co propagují elektronickou evidenci tržeb, tak ji použili, teď nevím, který z nich to byl, takový ten příklad, aby se ukázalo, že my jsme ti, kdo chrání zloděje. V nějaké hospodě nebo v nějakém restauračním zařízení to mají rozděleno tak, že babička má snídaně, otec obědy, maminka podniká ve večeřích, dcera dělá účetnictví a syn má samostatnou živnost na provozování předzahrádky. No. A tady se snaží veřejnosti naznačit, že tady jsou ty daňové úniky na DPH, protože oni se dostávají pod ten limit, a proto nejsou plátci DPH a nikdo vlastně neví, kolik vydělají a jsou nezkontrolovatelní. Zřejmě tady je zakopán pes toho, že v Chorvatsku si zjevně možná také mysleli při zavádění, oni tomu říkali nějak fiskalizačního projektu, nebo jak to označovali, oni neříkali elektronickou evidenci tržeb, že právě tyto drobné živnostníky zmáčknou a z těch vyrazí ty peníze. Když se to potom nedostavilo, tak proto ten český systém jednak tedy, když pominu, že je to fatální útok na rodinnou firmu, tak samozřejmě že ti lidé se chovají podle zákona. To, že si rozdělují tržby a neplatí tak DPH na výstupu, rovná se ze své přidané hodnoty, ovšem neznamená, že je to podvod, protože nakupují vstupy s daní z přidané hodnoty. Kupují elektřinu, vodu, spoje, internet, benzin, potraviny a další a další věci, tzn. že přece platí DPH. Neodvádějí ho jako plátci DPH, ale nakupují za ceny, ve kterých ta DPH je. A pokud platí, tak je vše řádně a legálně, potom DPH odvádí jejich dodavatelé. Takže kde je ta ztráta DPH? U dodavatelů, pokud vím, to bude teď podchyceno kontrolním hlášením. Samozřejmě může ať už pan ministr, nebo zastánce elektronické evidence tržeb tomuto oponovat, že tedy mohou nakupovat nebo shánět ty produkty v šedé zóně. Osobně se domnívám, kdo zná hospodské apod., tak pravděpodobnost, že nějakou významnější část těch komodit budou nakupovat v šedé zóně, je velmi malá a rozhodně by nestálo za to, jít s kanonem na ani ne vrabce, protože vrabci jsou v tomto případě příliš velicí, možná na nějaké mravence. Takže tvrzení, že zavedení EET, které vstoupí do podnikání v rodinných firmách, prostě.... Nevím, jestli pokřiky - když to asi nebylo na mě... nebylo - forem, které používají 15letí pubescenti, patří do Poslanecké sněmovny, ale nebylo to ani sem, nicméně i tak by se někdo měl krotit. Děkuji. Takže nevěřím tomu, že prostě tady jsou nějaké zásadní daňové úniky. Odporuje to logice myšlení. A je to právě segment těch firem nebo podnikání, který může ochudit zejména náš venkov, a potom si ministr Jurečka a KDU-ČSL může vypisovat tisíckrát projekty oživení venkova a tak, to už bude pozdě a neoživíte to potom ani miliardami. Naopak můžete akcelerovat to vylidňování a ztrátu přitažlivosti venkova, což pro naši zemi může mít do budoucna velmi fatální následky. Samozřejmě, řada těchto podnikatelů nakupuje, nebudu tady uvádět ty velkododavatele produktů pro tyhle drobné živnostníky, a samozřejmě když se ptáte, jak na ty drobné živnostníky, tak ve většině případů se dá jít do toho velkoobchodu, on je povinen z jiného zákona spolupracovat, poskytnout součinnost, jinak je pod trestem, takže proč by si on prostě kvůli často prodané majonéze nebo hořčici riskoval obrovské problémy, ba dokonce nějaké stíhání? To znamená, jestliže finanční úřad chce tuto rodinnou firmu zkontrolovat, není tam žádný problém. Na to vás upozorňuji. [[(12.50 hodin)]] Pan ministr financí tady dneska, proto omluvte tempo mého vystoupení, protože chci zareagovat na většinu věcí, který tady dneska řekl, takže ad hoc, ne to, co jsem měl připraveno, co bych vám tady asi mohl říkat bez problémů dvě hodiny. Tento zákon míří zejména na platby v hotovosti. Nicméně viz zákon platby v hotovosti, platby šekem, platby elektronickými prostředky, platby směnkou, platby stravenkami, platby dárkovými poukazy a zaměstnaneckými benefity v odborné formě, také zápočty, kauce, zálohy, jejich storna a smluvní pokuty, penále a tak dále. Toto vše je zákonem považováno za rozhodný příjem. Tady to jde dokonce výrazně dále než panem ministrem milované Chorvatsko, protože tam údajně tento detail jejich zákon nemá. Tam tedy jdou pouze po hotovostních tržbách. Každý dostane účtenku, teď nevím, jak se to jmenuje, pan ministr to tady říkal chorvatsky, "račun", nevím. Nicméně s tím, že už existují domněnky, že by mohla začít pomalu legitimní diskuse o tom, jak dlouho se ještě vůbec bude platit hotovostně, a zde už se nebude platit pouze elektronicky. Samozřejmě to ještě nějaké roky bude trvat, nicméně neznám poslední čísla, ale postupně počet hotovostních operací přirozeným způsobem klesá, protože je velmi nebezpečné nosit s sebou hotovost, starat se o ni. Jsou už i zákonné limity na omezení, i když jsou to pořád ještě velké částky. Nicméně se domnívám, že i když stát v tomto nebude sociálně tlačit na občany, tak s postupem obměny generací v plné síle většinu společnosti budou tvořit generace, které již procházejí érou počítačů a informačního věku, takže plateb v hotovosti bude stále více a více ubývat. Už jenom proto, že to bude spojeno i s dalším, a už se tak děje, komfortem, takže i z hlediska budoucnosti, a to už asi nepříliš vzdálené, můj odhad je nějakých deset roků, budou platby v hotovosti dále více ustupovat do marginalizace, co se týká výše a rozsahu. O to víc se bude ukazovat, jak zbytečný a zbytečně nákladný tento projekt byl. Další věc, která je a která může být případně, pokud by někdo sáhl k napadení tohoto zákona, ať už u správního soudu, nebo spíše u Ústavního soudu, s kterým mám veliký problém, je otázka stanovení výjimek pro tržby. S tím, jak se tady po posledních sněmovních volbách ocitla řada lidí, kteří v životě nefungovali ve veřejném sektoru, ať už na úrovni obcí, měst či krajů, regionů státu, se domnívají, že je nejlepší, a často to má i hlavu a patu, když nejsme přece schopni domyslet všechny odstíny života a všechny možné případy, tak dáme vládě kompetenci a ona bude náš produkt, který schválíme, nebo spíše poloprodukt, legislativní zmetek - často novináři v dobách minulých to označovali - no tak dáme vládě pravomoc a ona už to vyhláškami a dalšími podzákonnými normami bude dolaďovat. To znamená, že tady v § 12, je stejně jako tržby ve zjednodušeném režimu, vláda stanoví v § 10 a 12 odst. 3 takové řešení, kterým v podstatě dostává nástroj, jak zásadně ladit, to je tedy v uvozovkách, ten legislativní zmetek, který odsud vyjde, a účinky tohoto zákona, protože dopady zjevně nejsou všechny domyšlené. I tvůrci tohoto zákona si toho jsou vědomi. To znamená, že velmi zásadní rozhodnutí, která se potom budou dokonce likvidačně dotýkat některých skupin podnikatelů, bude vláda dělat svými usneseními nebo svými pravomocemi. A parlament na to bude koukat a lidé budou posílat a nadávat parlamentu. Další věc, která tady roste jak houby po dešti. Společně s kolegou Kolovratníkem a dalšími se snažíme. Víte sami, jak dopadla Prachařova novela o výkupu pozemků, respektive zákon o urychlení výstavby dopravní infrastruktury, kde to sice nebylo svěřeno vládě, ale dokonce ministru dopravy a zástupcům investora na nižších stupních. Skončilo to fiaskem, takže teď budou v Senátu snad příští týden ve středu projednávat náš návrh, který jsme tady ve stavu naprosté zoufalosti z toho, v jakém stavu se ocitlo po Prachařově novele vykupování pozemků na klíčové dopravní stavby, schválili jedním vrzem na moji osobní přímluvu a nátlak, aby to bylo vzato jako priorita této Sněmovny, jinak by to tady dodneška leželo a nebylo to projednáno a koaliční politici by dál chodili do různých médií vysvětlovat, jak my blokujeme Sněmovnu. Tohle bude poměrně stejný případ. Vy jste prostě při minulých volebních kampaních a po začátku slibovali, že nejste politici. Také jsem od vás slyšel, že legislativa je zlá, nepřehledná. A to, co tady děláte, tak děláte legislativu nedefinovanou, nepředvídatelnou, zlou, takže si nikdo nebude před vaším legislativním řáděním jistý žádnou minutu, ani když bude spát. Další věc, a už jsem to tady uvedl, je ochrana dat a soukromí. Analogie, a už to také padlo, že zatím zaplať pánbůh se nestalo, že se někdo naboural do systému finančních úřadů, Generálního finančního ředitelství. Za to zaplať pánbůh, nicméně zákon, pokud je schvalován a pokud jsou vymýšleny takovéto nové projekty, tak bychom neměli to riziko a pokušení navyšovat, ale minimálně ho nezvyšovat. Mělo by zůstat standardní. Všechno je jednou prvně. Prvně v této zemi jsme svědky toho... [[Poslanec se odmlčel.]] Pane místopředsedo Sněmovny, já moc děkuji, že tady byl od rána zatím velmi korektní a slušný přístup, dokonce i někteří poslanci se udrželi, že nedělali scény, jako svého času například kolega Komárek a další, moc bych poprosil, abychom vydrželi v tom, že jsme schopni jednat solidně. Tady ty výkřiky.
Pane poslanče, já jsem vás nepřerušoval, můžete pokračovat, hladina hluku je mírně pod normálem, více než pod normálem běžného zasedání Sněmovny.
Já jsem nevyžadoval ticho, já jsem tady reagoval na ty výkřiky. Jedním to začne, byť nebyl neslušný, a skončí to víte jak.
Pane poslanče, vyvolal jste pouze čtyři faktické poznámky, a to od tří svých kolegů a jednoho kolegy z KDU-ČSL, to je všechno. Prosím, pokračujte.
Slušnosti není nikdy dost. [[Mírná veselost v sále.]] Takže co se týká tohoto, byl bych rád, protože se nedávno vyskytly informace, že jak se technicky zatím nepřipravuje, ale zřejmě bude možná připravován projekt, že bude používáno ochrany, která už je snadno napadnutelná a snadno rozkódovatelná. [[(13.00 hodin)]] Domnívám se, že dneska neexistuje na světě systém, který by byl tak bezpečný, aby nebyl napadnutelný. Navíc ta data vám budou posílat statisíce subjektů, pokud si to nechají líbit, tuto balkánskou novinku, a setrvají u podnikání, ty zjevně svoje systémy mít chráněny nebudou. To znamená, ta chuť podívat se na data tímto bude velmi se navyšovat. Doteď byly diskuse velmi často vedeny z toho, zda Generální finanční ředitelství nebo finanční úřady nebo někdo z úrovně státu bude mít chuť a nutkání sbírat tato data selektivně na vybrané lidi, osoby, na vybrané subjekty a tam potom zakročit, i když třeba nebudou mít nic na svědomí. Já se spíš obávám, a už jsem tady na to upozorňoval ještě dlouho předtím, než se mailová pošta pana premiéra Sobotky stala veřejnou, že se obávám stále více a více a poslední kauza mě v tom jenom utvrzuje, že prostě tím větším rizikem dokonce bude ta druhá strana. Protože jestliže dneska někdo má nějaký podnikatelský záměr, ať už lokální, či dokonce síťový s přesahem na města, regiony či celou republiku, tak si musel platit poměrně drahé výzkumy a zjišťovat data, tak to bude možná v podstatě levnější, řádově levnější se tím nezabývat, z hlediska časového rychlejší, pokusit se získat tato data a nemusí to být tím, že bude krtek zakopán na úrovni státní správy, ale že půjdou zvenku s tím, že se budou do systému snažit nabourat. Nicméně dobře, pokud by tak bylo, tak ty zákony, a nejenom tento, který schvalujete, tak vy říkáte: Občane, plň! Občane, plať! Občane, posílej hlášení, občane, registruj se v tom či onom registru! A když to neuděláš, tak jsou tam sankce. U vámi prosazeného zákona o kontrolním hlášení jsou ty sankce drakonické, likvidační. Dokonce dělají z podnikatelů otroky, protože když už budou mít nějaký ať už zdravotní problém, nebo taky občas možná že by si chtěli odjet po mnoha letech práce na dovolenou, tak se vrátí a budou mít na krku obrovskou pokutu a často i konec firmy. A dobře, domnívám se tedy, když už tohle chcete za každou cenu prosadit, tak v tom případě ale dejte nejenom, co hrozí občanům, ale co hrozí státu a konkrétním viníkům, když půjde o pochybení a prolomení a zneužití těchto dat a stane se špatným chováním státní správy. To znamená, proč jste tam nedali tedy, aby to bylo fifty fifty, přímo klasifikaci trestného činu zneužití a únik informací? Mělo by to být mimochodem upraveno ve všech možných zákonech, které se týkají například odposlechů a podobně. Samozřejmě že vím, že nějaká diskuse existovala nebo bylo na rozpočtovém výboru. Pan generální finanční ředitel ujišťoval, že tam budou taková opatření, že se to nemůže stát. Já radši vždycky beru tu pesimističtější verzi, a když se to nemůže stát, tak proč se bojíte tam ten paragraf dát? Stejně tak, jako jsme dneska ubezpečováni od finančního ředitelství, že se to nemůže stát, tak nás ubezpečuje často policie, dokonce výzvědné služby nebo veřejnost ubezpečují a ten výsledek znáte. Proč to doteď nebylo? Protože stát doteď neshromažďoval tak atraktivní data, jako se to stane nyní. Jsem o tom přesvědčen. A skutečně nemusí to být o výrobku. Dobře, beru, že tam nebude, že prodá plzeň dvanáctku a podobně, ale je celá řada věcí, které už se potom prostými analýzami čísel, peněz, dají domyslet a doformulovat. On-line sběr dat, tady bych řekl, tak například když se tedy nad tím zamyslím, a když tak ať mně to pan ministr financí někdy vyvrátí, tak dají se dopočítat marže - to je velmi důležitý indikátor o ceně toho podniku nebo podnikatelského subjektu. A nemusí jít skutečně o to, kolik prodal dotyčný v prodejně rohlíků, chleba či párů bot od Bati nebo jiného Bati. To se dá počítat i podle sociodemografických indikátorů nebo podle kupní síly v místě. Ale tyhle věci se dopočítat dají. A jak jsem říkal, dnes si musí zájemce, který má nějaký podnikatelský záměr a zkoumá to prostředí, musí si na to najmout nějakého analytika nebo firmu a velmi draze platit. A čím je ta analýza přesnější, tím lépe. Zřejmě některé politické strany asi vědí, jak drahé jsou i průzkumy volebních preferencí, a řekl bych, že podnikatelské průzkumy možná mohou být ještě dražší nebo stejné, srovnatelné. Další věc je, že veřejnosti je předkládáno, že v Chorvatsku došlo k vyčištění podnikatelského prostředí, že teď už je jasné, že tam mohou podnikat téměř jenom ti, kteří platí daně, a ti, kteří neplatí daně, tak skončili, nebo zavřeli svoji živnost, aby ukončili minulost, to bude zřejmě jeden z těch důvodů jisté části zániku těch podnikatelských subjektů, a udělali si ty jejich nějaké společnosti s ručením omezeným, které začínají od nuly. Tam tedy nějaké příjmy vykazovat budou. Nicméně na té velmi ošidné zkušenosti té jediné země je zde stavěna obecná teorie, jak bude vypadat funkcionalita toho systému i jak se začnou chovat daňoví poplatníci v České republice. Chorvatsko je co do objemu šedé ekonomiky černou ovcí. Někteří dokonce říkají, já ten termín mám z kuloárů v Bruselu, "uličníci Evropy". A Česko, když se podíváte na ta data, k těm bych se taky ještě dneska rád dostal, protože jisté analýzy Nejvyššího kontrolního úřadu pan ministr financí tady zjevně citoval anebo se aspoň inspiroval, tak tam Česká republika je, řekl bych, někde kolem středu, co se týká daňových úniků. A jeden ekonom mi říkal, že by to viděl na dvě minus. Tak je docela absurdní, že tedy následně, když už byl chorvatský model nebo argumentace Chorvatskem zpochybněna, tak padalo Švédsko a další. Takže nicméně obecně nevím, proč si bereme za vzor zemi, která je někým označena dokonce v této oblasti jako "uličník Evropy". To znamená, je to stejné, jako kdyby za vzor jedničkářům ve škole byli dáváni ti největší průšviháři. [[(13.10 hodin)]] Vždycky je dobré - nevím, jak to, od koho, případně pokud někdy, i když minimálně podle víry poslanců klubu ANO Babiš je vynikající a vždycky byl nejlepší všude, kam vstoupil, takže nikdy neopisoval, ale nevím, zda a jak efektivní pro něj by bylo opisovat od čtyřkařů a pětkařů, nikoliv od jedničkářů. A to vy právě tady chcete svými hlasy pustit, že tedy my budeme opisovat od čtyřkařů. Nemyslím si, že bychom i vůbec, co se týká politické kultury, měli přebírat vzor a učit se v Chorvatsku. Myslím si, že pro nás těmi vzory jsou Německo, Benelux, Spojené státy, Japonsko a další kultivované země, které už mají dlouhou tradici, nějakou vizi další existence apod. Ne Chorvatsko, které ne tak dávno prošlo tragickou zkušeností občanské války. Takže nevím. A když jsem se jednoho Chorvata ptal, je to běžný občan, co to udělalo s morálkou nebo jak se to odrazilo na morálce, fungování tohoto systému, tak mi na to povídal: No, znám hodně vaši krásnou Prahu a víte, když tady jsem, tak jezdím tramvají. A všiml jsem si, že dost lidí už je zřejmě vycvičeno na revizory, kteří neplatí, tedy jsou černými pasažéry, a že tedy už mají takový vypěstovaný instinkt a poznají kontrolora na délku celé tramvaje. A říká - u nás, když to přenesu z vašich pražských tramvají do naší zkušenosti, tak v Chorvatsku se začíná rozmáhat znova různorodé zacházení s jejich analogií systému EET. To znamená, už jsou lidé děleni. Obchodníci nebo poskytovatelé služeb mají kategorie: cizinec - našinec, našinec-kamarád a našinec-práskač a podle toho také padají data do jejich systému. Takže prosím, znovu vám to zdůrazňuji, vy můžete naopak dosáhnout přesného opaku, než vykládáte a co vyčítáte pravicové opozici, že bráníme nějaké zločince. Víte, často i zákony mohou vést k tomu, že lidé se začnou chovat ještě cyničtěji. Takže prosím znova, a zřejmě k tomu může dojít i zejména v městech, kde je velký turistický ruch apod., takže možná už by si veřejnost měla začít osvojovat chorvatské zkušenosti. Plátce nebo zákazník-cizinec, našinec, našinec-kamarád, našinec-práskač. Nepřijde vám divné - škoda, že tady není ministr spravedlnosti. Nevím, zda tedy je přítomen v Praze či medituje v Indii, nicméně očekával bych, když jste slibovali takovou zásadní revoluci úplně ve všem, že by začal intenzivně pracovat na nějaké koncepci, která změní situaci, kdy národ, který rozhodně není ani lepší ani horší, než jsou Němci, než jsou všechny národy Evropy, tak má téměř nejvíce lidí, kteří sedí v kriminálech na tisíc obyvatel. A zaváděním těchto systémů, první krok - pokřivení morálky, druhý krok - kriminál. Řešení to není. Vždyť tady existoval totalitní systém a sami víte, jak to dopadlo a jak z drtivé většiny společnosti to vychovalo takové cyniky, že něco říkali doma a přesný opak říkali na veřejnosti, týraní celý život od rána do večera strachem, co bude. Takže bych poprosil, a znova opakuji, aby na některém z příštích projednávání tady ministr Dienstbier, nebo nám ji zaslal předem v nějaké podobě, přinesl analýzu, co se týká kompetenčního zákona a dalších norem, které s tím souvisí, že tento zákon je v pořádku až do všech stupňů aplikace. A od ministra Pelikána bych chtěl, aby nám řekl, jaký je problém, aby se do zákona dostalo to, že by odpovědnost za pochybení, v případě státu za zneužití dat, samozřejmě v případě, že bude prokázáno, byla jaksi garantována i trestní odpovědnost viníků, včetně náhrady škody. Takže doufám, že se toho dočkám. A neměl by to být pro ně problém, když tímto systémem tak žijí a je to vaše priorita. Teď bych se vrátil k jedné větě, kterou tady řekl pan ministr financí ve svém téměř hodinovém vystoupení dopoledne, a to sice, že teprve vy, anebo říká i veřejně, teď ho nebudu citovat přesně - my bojujeme teprve nyní s daňovými úniky, protože Kalousek nebo předchozí vláda, když to řeknu volně, s tím nebojovala, nic nerobila. No, já bych tady jenom řekl a i to bylo nějak medializováno, zjevně, nebo jedním z možných cílů toho, jak špatně se vybíraly daně v minulém období nebo v období pravicových vlád, tak bylo, že NKÚ provedl poměrně zajímavou analýzu správy daně z přidané hodnoty ve vazbě na legislativní změny, které byly v nějakém období provedeny. Je škoda, že byť tam třeba nějaká nápravná opatření - zřejmě by mohla být promlčena, je škoda, že toto někdo neprovedl už a nedělá to průběžně třeba v nějakém kvartálu čtyř let, aby vznikla delší časová řada. To čtení je velmi zajímavé. Je to tedy kontrolní akce č. 14/17. Samozřejmě něco je zase tvrdě zaměřeno na to, aby to zpochybňovalo předchozí fungování Ministerstva financí nebo finančních úřadů a tak, ale já bych se zamyslel nad výrokem pana ministra financí. On říká, že vláda nic nedělala, nebo Ministerstvo financí. Já jsem si teď nestihl, protože reaguji ad hoc, sehnat všechny zákony, které sem předložil ministr financí, a bude ve funkci za několik dnů dva roky, které by se týkaly daňových úniků nebo úniků na DPH. A určitě si nechám udělat analýzu, kolik že změn, které by vedly - říká, jaké částky unikají; jedna verze je 160 mld., druhá je 100 mld. To záleží, jak se na to podíváte, jaké jsou výklady, jaká byla použita metodika atd. atd. V tom má pravdu. Nicméně určitě tedy si nechám udělat srovnání, zda tedy byl také tak legislativně činný, jak to bylo za éry pravicové vlády. Já jenom upozorňuji, že si nechám udělat analýzu předkladů zákonů od konce koalice, co byl myslím červen nebo konec června, začátek června, přesně si nevzpomínám, 2013. Dneska máme rok 2016 a minimálně nejsilnější složka koaliční vlády, což je sociální demokracie, musí nést morální spoluodpovědnost za činnost vlády Rusnokovy, kterou tady ona podporovala, byť většina Sněmovny měla jiný názor a vládla bez mandátu Sněmovny. Nejvyšší kontrolní úřad právě zkoumal - a já jenom pro vaši informaci, co se tedy v poměrně úzkém časovém prostoru odehrálo za legislativní změny, které měly směřovat k tomu - některé směřovaly, některé částečně, některé zřejmě vůbec dle té analýzy -, aby se zamezilo daňovým únikům na dani z přidané hodnoty. [[(13.20 hodin)]] Takže první ze zkoumaných položek bylo zveřejnění bankovních účtů, které je účinné od 1. ledna 2013 a ukládá správcům daně zveřejnit čísla bankovních účtů používaných pro ekonomickou činnost a určených plátci ke zveřejnění. Zveřejnění bankovních účtů. To byl první zákon. Ptám se, udělali jste vy v tom něco dalšího? Nebo nějaká technická opatření těm, kterým to náleží, že v tomto se zvýšila efektivita? Přišli jste s něčím obdobným? Zatím ne. Další zákon, který v tom období... je přenesení daňové povinnosti. Nabývalo účinnosti podle jednotlivých komodit v letech 2006 až 2012. Jde o specifický režim, který znamená, že u poskytnutí vybraných zdanitelných plnění je povinen přiznat daň příjemce tohoto plnění. To je přesně to, co my bychom podporovali. To znamená zacílení na konkrétní věci, kde se ať už karuselové, či jiné podvodné obchody dějí. Ale vy tady chcete terorizovat slušnou většinu. V tom je naprosto zásadní rozdíl mezi námi, pravicovou opozicí, TOP 09, a hnutím ANO, resp. potažmo panem Babišem. Další co bylo. Nespolehlivý plátce. Institut je účinný od 1. ledna 2013. Nespolehlivým se stane daňový subjekt, který závažným způsobem porušil povinnosti vztahující se ke správě daně a o jehož nespolehlivosti rozhodl správně správce daně. Takže další snaha vyčistit podnikatelské prostředí, resp. prostě tu část, která šidí na daních. Ručení příjemce zdanitelného plnění. Tento institut nabýval účinnosti v letech 2011 až 2013 podle typu ručení a spočívá v tom, že za zákonem stanovených podmínek ručí příjemce zdanitelného plnění za daň nezaplacenou poskytovatelem plnění. Znovu opakuji, většinu to nezajímá. Další zákon byl a nabýval účinnosti průběžně od roku 2011 do 2013 - ručení příjemce zdanitelného plnění. Další velmi mocný nástroj, který může bránit při jeho intenzivním využívání, může bránit únikům daně z přidané hodnoty. Další opatření bylo zvláštní způsob zajištění daně. Je účinný od 1. dubna 2011 a umožňuje příjemci zdanitelného plnění uhradit daň za poskytovatele plnění přímo finančnímu úřadu. Takže další možnost, ve které je to velmi výhodné toto opatření pro stát. Bohužel přenesla se ta povinnost nebo možnost toho, kdo je příjemce zdanitelného plnění. Další bod nebo další úprava legislativní - zajištění úhrady za nesplatnou nebo dosud nestanovenou daň. Tento mechanismus je účinný od 1. ledna 2012 a umožňuje zajistit daň vydáním zajišťovacího příkazu, jehož vykonavatelnost nastává již okamžikem jeho vydání. Další legislativní nástroj. Oprava daně za dlužníky v insolvenčním řízení. Opatření je účinné od 1. dubna 2011 a mělo naopak přinést snížení inkasa daně z přidané hodnoty. Tento institut zvýšil ochranu věřitelů tím, že jim umožnil uplatnit nárok na vrácení daně neuhrazené dlužníkem v insolvenčním řízení. Jeho cílem bylo podpořit podnikání v rámci protikrizových opatření. Tak. Tady jsem vám přečetl, včetně toho, jak je to definováno, jak se stát, resp. prostřednictvím Ministerstva financí pokoušel a co uvedl v život. Fakticky v letech 2010, když budu ještě velkorysý, až 2013, včetně toho, že to mělo účinnost. To znamená, že legislativní procesy probíhaly ještě o něco dříve. Nicméně vždycky materiály Ministerstva financí, které k tomuto směřovaly, byly prioritou zde ve Sněmovně a prioritou koalice. Nevládly tady takové priority, jako je významná tržní síla, resp. nástroj, který si vymyslel Úřad na ochranu hospodářské soutěže, nebo ho údajně potřebuje. A omezení prodejní doby. To jsou opravdu fičáky, bez kterých tato republika nemůže existovat. Takže není pravdivé to tvrzení, nebo samozřejmě v případě, že pan ministr financí řekne, že jenom vybrané věci, které se týkaly DPH fakticky v nějakých třech letech, že docela poměrně dost důležitých nebo zásadních rozhodnutí nebo pokusů o nějaké omezení daňových úniků jste za tři roky, jeden, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, je málo. Ale říkám, jenom vycházím z té informace NKÚ, nebo to, co ona zkoumala. Nevím, já to srovnám s tím, co jste dokázali zatím vy v této oblasti. Rozhodně by tady nikdo neblokoval selektivně cílenou úpravu norem na konkrétní oblasti a konkrétní pachatele, kteří prostě tuto činnost nebo konkrétní metody, které jsou používány k daňovým únikům. Ale říkám znova, to prostě není problém, který je tady tímto nastolován. Když jsem si pročítal zprávu NKÚ, tak co mně tam vypadává. Že často normy začaly platit velmi rychle po schválení nebo nabytí účinnosti. A finanční úřady neměly čas k dostatečné šíři a rychlosti se na ně připravit. A domnívám se asi z toho, nebo vycítím, byť chybí relevantní data za poslední roky, a určitě by bylo zajímavé si postupně tak, jak budou někdy k dispozici i data novější, to dávat do nějakých časových řad, aby bylo zcela jasné, jestli ten nástroj účinný je, nebo není účinný. A ruku v ruce i s tím, jak je prostě využíván finančními úřady. Jak je aplikován, jak je používán, jaké jsou možnosti, jak je prostě uveden v praxi. Já si odnáším z té informace NKÚ, že intenzita toho využívání není dobrá, a jestli skutečně byste chtěli, mysleli vážně zahájit prostě rychlejší a razantnější boj s daňovými úniky, tak vždycky rozumný člověk nejdříve využije všech nástrojů, které má k dispozici na hranici jeho možností, a teprve, když to nepomáhá, tak přichází s něčím novým. Ovšem když se tak nad tou zprávou zamýšlím, tak i u podstatně menšího objemu dat těch možností, a ne že tam není u některých zákonů i automatizace, to znamená používání informačních systémů, tak si říkám, jaká intenzita využívání bude i v případě, že tedy nastane to, že bude uveden v praxi tento systém. Byť pan ministr říká, že přijal nebo přijme tři sta nebo čtyři sta nových zaměstnanců, což povede k nárůstu počtu možností pracovat s daty, více intenzivně je využívat. Nicméně já se domnívám, že zase nárůst těch dat bude natolik enormní, že prostě považuji za velmi málo pravděpodobné, že to bude účinný nástroj. [[(13.30 hodin)]] Kdybych vůbec chtěl hledat nějaké praktické dopady - pan ministr financí, já jsem nad tím přemýšlel, tady při nějakém ze svých předchozích vystoupení říkal, že například ty karuselové obchody se přesunuly ze Slovenska sem, že tam uzavřeli ty kohoutky, ty možnosti, takže se to přesunulo sem. Tady když budou uzavřeny, tak předpokládám, že se přesunou jinam nebo tato část vymizí. Nicméně, pane ministře, není to jenom to, že byť z hlediska morálního by to bylo správně, ale že se tím nezvýší výběr daní, ale pouze se odstraní jedna část virtuální ekonomiky. Spíš možná jsem pochopil, že oni tedy v rámci těch karuselů nejenom že nezaplatí to dépéháčko, ale ještě tedy si vytáhnou ze státu vlastně to DPH, na které jako vratku, na kterou nemají nárok. Ono vůbec v informačním věku bude do budoucna zřejmě otázka, a už se chýlím ke konci, jestli tedy vůbec ta klasická už dneska konstrukce daně z přidané hodnoty je udržitelná v rámci otevřených ekonomik v době informačního věku, jestli se to stále více nestává skutečným lákadlem na to, aby nejenom že nebylo placeno, ale aby naopak nebylo tunelováno, tunelován už systém nebo peníze z vybraných daní těch slušných lidí. To je velká otázka, která se nabízí do budoucna. Nicméně ta diskuse samozřejmě kolem, tady jenom chci zmínit, že to jako podpůrný argument pro to, že jsem si jistý, ale jedna věc je, co bude říkat pan ministr po případném zavedení tohoto systému, tak určitě nebude říkat nevybral jsem nic. Když se vyberou nižší peníze, tak řekne no, začala chladnout ekonomika nebo jsme museli nějaké staré kostlivce ze skříně uhradit, proto máme menší výběry. Já se obávám, že k relevantním datům, a nechci nikomu nasazovat parohy, prostě se může někdo dostat až k poměrně vzdálené budoucnosti podle rozhodnutí občanů v dalších a dalších volbách. Takže dámy a pánové, když na nic jiného, tak tentokrát bych znovu chtěl, abych dostal pokud možno závazné nebo nějaké relevantní, a vy všichni spolu se mnou, odpovědi jak od ministra Pelikána, tak zejména od ministra Dienstbiera na ty dvě věci, které jsem tady říkal. Pro tuto chvíli vám děkuji za pozornost.
Já vidím, že se hlásí pan kolega Gazdík, ale má smůlu, protože tady mám pět faktických poznámek. Upozorňuji, že jsme samozřejmě nevyčerpali ani jednoho poslance, který byl řádně přihlášen do rozpravy. Zatím jsme vyčerpali pouze přednostní práva a faktické poznámky. Potom je otázka, k čemu slouží demokratická diskuse a kdo tady brání demokratické diskusi v Poslanecké sněmovně. [[Potlesk z levé strany a ze středu sálu.]] Vážené kolegyně, kolegové, kolega Gazdík musí podle jednacího řádu, on to ví velmi dobře, počkat s přednostním právem, protože teď mám faktickou poznámku pana poslance Kučery, po něm místopředsedy Bartoška a potom dalších kolegů. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Já děkuji za slovo. Já samozřejmě jsem byl velmi rád poučen o demokracii z úst pana místopředsedy Filipa. Nicméně mi dovolte, abych fakticky se vyjádřil ke dvěma záležitostem. První je věc, abych dal trochu do kontextu, v jaké době projednáváme onen nebudu říkat šmírovací balkánský tunel, on to pan ministr nemá rád, ačkoliv to je pravda. Projednáváme to v době, kdy panu ministru Ťokovi na Ministerstvu dopravy nefunguje evidence STK, jsou tam problémy, nefungují on-line přenosy, lidé, kteří přijíždějí na STK, mají problémy právě s oním on-line přenosem. Upozorňuji, že elektronická evidence tržeb má mnohonásobně větší přenos, než je STK. Projednáváme to v době, kdy panu ministru Němečkovi na Ministerstvu zdravotnictví nefungují elektronické recepty, zase z jiného důvodu. Zase ten on-line přenos nefunguje z důvodu nějakých licencí, co se týká databází. Projednáváme to v době, kdy panu premiérovi nějací hackeři, nevím kým placení, vytunelovali e-mailovou schránku, tedy v době velkého rizika. To, že elektronická evidence tržeb je obrovské bezpečnostní riziko, a znovu tady opakuji, zmiňuje i samotná studie, která byla vypracována pro ministra financí Andreje Babiše. V kontextu těchto událostí, které se staly v této době, naprosto nechápu, proč ministr financí takto nepřipravený projekt - takto nepřipravený projekt - za každou cenu chce prosadit.
Pane kolego, skončil vám čas k faktické poznámce. Trvám na tom, abyste nezneužíval institutu faktické poznámky. Budu na tom trvat u každého! [[Potlesk některých poslanců.]] Faktická poznámka slouží k tomu, aby byl komentován průběh diskuse, nikoliv aby nahrazovala diskusi. Pan kolega Bartošek tady není, propadá mu tedy faktická poznámka. Pan kolega Plíšek. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce. Prosím, pane poslanče.
Já děkuji. Vážený pane místopředsedo, milé kolegyně, vážení kolegové, já si dovolím reagovat na vystoupení pana ministra financí, který dnes hovořil déle než v prvním a druhém čtení, nicméně v prvním ani druhém čtení nezareagoval na moje zásadní výhrady, které spočívaly v tom, že předložený návrh zákona z mého pohledu - a řekla to částečně i Legislativní rada této vlády - odporuje právu Evropské unie v té oblasti nakládání s podnikatelskými subjekty ze strany státu, protože základní zakládající akta Evropské unie hovoří o tom, že stát musí rovnocenně a rovnoměrně přistupovat k podnikatelským subjektům. V tomto návrhu tomu tak není. Pro některé subjekty se povinnost zavádí po určitém čase, některé podnikatelské subjekty mají ze zákona trvalou výjimku a u jiných subjektů může dokonce vláda svým nařízením doslova šachovat s tím, kdy budou do tohoto systému začleňovány. Pak jsou tady ještě jiné podnikatelské subjekty, což jsou drobní podnikatelé a živnostníci, kteří mají do tohoto systému vstoupit až více než dva roky po účinnosti tohoto zákona, což už je v příštím volebním období, a to je otázka, jak to bude. To znamená, je tady nesoulad s právem Evropské unie. A ta druhá základní připomínka se týká nesouladu s naším českým ústavním právem, protože Ústava stanoví, že povinnosti lze zakládat na základě zákona. Tento návrh zákona hovoří o tom, že vláda svým nařízením, to znamená prováděcím právním předpisem, bude říkat, kdo bude mít dočasnou výjimku a kdo bude do systému začleňován nebo naopak ze systému evidence tržeb vyčleňován. I někteří úředníci Ministerstva financí se netajili s tím, že je tam určitý problém. Proto se určitě v této věci obrátíme na Ústavní soud. Děkuji za pozornost.
Tak, pane kolego, děkuji i za dodržení času. Nyní pan kolega Farský s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Já bych chtěl navázat na úvodní slovo pana předkladatele, který zmiňoval, že všechny ostatní oblasti státu jsou v podstatě pokryty, a proto je potřeba se vrhnout na EET a na živnostníky. Já o tom nejsem ani po tom původním přesvědčen a uvedl bych k tomu několik argumentů. Dneska se předkládá návrh zákona o elektronické evidenci tržeb, který znamená, že každý živnostník bude dokládat státu obrat o každém halíři, o každé koruně, která je. Já myslím, že se na to jde úplně z druhé strany. Za prvé by stát měl efektivně, transparentně a dobře hospodařit s každou korunou, kterou už dneska na daních vybere. Když jsme absolvovali tři roky debatu o registru smluv, tak výsledný kompromis daný vládou byl, že bude ukazovat jenom smlouvy nad 50 tisíc korun. Faktury, objednávky úplně vypadly z toho systému. Tak vláda, stát, veřejná správa na jednu stranu je ochotna jít maximálně v částkách nad 50 tisíc korun, a po živnostnících chce halíře a koruny? Podobně je to s kontrolním hlášením. Tam je to od 10 tisíc korun. Tam každý musí nahlásit pohyb ve fakturách nad 10 tisíc korun, ale stát si řekne u 50 tisíc a u EET dokonce do halířů? To je další část. Další bych chápal, že druhý krok bude, že se začnou honit miliardy. A jeden příklad, který tady byl zmíněn, Synthesia, roky 2010 až 2013, čistý zisk 1,8 miliardy, zaplaceno na dani kolik? Nula. Převedeny dividendy do Agrofertu, ale daně neplatí. Z miliardových zisků není placena ani koruna daně z příjmu a zároveň se žádá o 3 miliardy dotací? Tak na to má sloužit EET, aby bylo na dotace? Když už by se zvládly vybírat daně v miliardových položkách, můžeme jít k milionovým. A až budeme zvládat vybírat ty milionové částky a milionové úniky, tak teprv by bylo teoretické právo...
Prosím, pane poslanče, dodržujte čas k faktické poznámce.
... začít honit ty halíře, které jsou v EET. Děkuji.
Prosím, dodržujte čas k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Herbert Pavera, také faktická poznámka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Já jenom krátce zareaguji také na vystoupení pana ministra Babiše, který tady prosazuje úplně nový zákon o elektronické evidenci tržeb. Odkazuje se při jeho projednávání a prosazování jednak na chorvatský model, a jak jsem zaslechl z jeho řeči, i na své zkušenosti. Přiznám se, že mě to trošku svádělo k tomu, že jsem začal mít pocit z toho, že měl nějaké zkušenosti s tím, jak ohýbat zákony a neplatit daně, a nyní na základě těch zkušeností že ví, jak to druhým zamezit, aby to nedělali. Doufám, že tomu tak není. Pan Babiš také mluvil o tom, že ten zákon bude pro obce a města důležitý v tom, že mu přinese pravděpodobně více peněz na daních. Co určitě přinese, to už víme dneska jistě, o tom, jestli budou ty daně vyšší, nebo nebudou vyšší, to zatím nevíme. Ale co víme stoprocentně, je to, že přinese více nezaměstnaných na vesnici. Nevím, pan ministr Babiš tady říkal o nějakých restauracích v Praze, do kterých chodí, že dostane vždycky nějakou tu účtenku. Já chodím do obyčejné restaurace, hospody na vesnici, kde sedí třeba tři chlapi u piva, ten hospodský tak tak že přežívá, a vlastně ta hospoda určitě skončí. Já vím, že vy říkáte, ano, to je pravda, že tam by mělo také být všechno v pořádku. Všude by mělo být všechno v pořádku. Každý máme svoji pravdu. Vy také. Samozřejmě že necháme o tom hlasovat. Ale lidem je třeba říct, že si musí uvědomit, že na jedné straně se říká A, na druhé straně se neřekne to B, že je to postihne určitě mnohem víc než tady slibované zvýšení daní.
Prosím, pane poslanče, dodržujte čas k faktické poznámce. Tak, děkuji. Nyní dvě omluvy z dnešního jednání: paní poslankyně Chalánková od 12.45 a pan poslanec Karel Tureček do konce dnešního jednacího dne, a to od 12.30. Poslední faktická poznámka pana poslance Františka Laudáta, poté s přednostním právem pan místopředseda Gazdík. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji, já jenom chci zareagovat jako předseda klubu TOP 09 a Starostů. Pane předsedající, prosím, nezvyšujte vy hlas na naše poslance. To, že poslanci ANO a další vám tleskají, když vy zrovna vykládáte o svobodě a svobodné diskusi, tak to je jedna věc. Je to jejich - já už jsem se s tím smířil, že u nich je deficit demokracie také velmi silný. Nicméně prosím, abyste nekřičel. Dneska byl velmi korektní průběh celé debaty, já jsem ocenil, i že pan ministr Babiš se tentokrát zdržel svých politických filipik oproti jiným vystoupením, a prosím, nezkažte to. Jermanová tady není, takže chaos není, ať to dokončíme důstojně. Děkuji.
Děkuji za faktickou poznámku. Je oprávnění každého předsedajícího, aby každého vedl k dodržování jednacího řádu. Jestliže ani jeden z poslanců nedodržel dobu k faktické poznámce, tak jsem je na to upozornit musel. Budeme pokračovat s přednostním právem pana místopředsedy Petra Gazdíka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Hezké dobré už odpoledne, vážené kolegyně, vážení kolegové. Já bych znovu zopakoval, že si vážím toho, že diskuse dnes byla skutečně věcná, že pan ministr začal odpovídat velmi přesně a mnohem sofistikovaněji než dříve na naše otázky. Chtěl bych upřesnit, že přesto, že asi tři z mých zhruba dvaceti připomínek, závažných připomínek, které mám k EET, pan ministr odpověděl, tak to neznamená, že jsem se stal už zastáncem EET. Ale považuji za smysluplné, pokud v Poslanecké sněmovně o takto technicky náročném a takto komplikovaném zákonu vedeme věcnou diskusi. Víte, mnozí z vašich kolegů chtějí navrhovat omezení řečnické doby. Sám pan ministr mluvil o našich připomínkách, které jsme vznesli na minulém jednání, zhruba hodinu. Prostě nikdo z nás není Ježíš Kristus a ten zákon je velmi komplikovaný a nejednotný. To, jakým způsobem se zjednodušuje, to, že se řekne, když bude zavedeno EET, tak ti nepoctiví už nebudou, už budou všichni poctiví, tráva bude zelenější a slunce bude svítit víc, tak to skutečně není. A jsou tam technické a jiné detaily toho zákona, které mohou znamenat značný posun v životě občanů České republiky, značný posun třeba k nesvobodě, ke korupčnímu prostředí, a je potřeba si ty věci skutečně ujasnit. A to nejde, když to děláte v nějakých deseti nebo dvaceti minutách, na které byste na to podle vašich návrhů měli právo. Takže já si vážím toho, že pan ministr začal věcně argumentovat a odpovídat na otázky opozice, dokonce i některých občanů, kteří nám píší, a předložím další. Další námitku, kterou proti pro elektronické evidenci tržeb mám, a tu bych také velmi rád velmi vysvětlil a nikde jsem to příliš v důvodové zprávě nenašel rozpitváno, je situace obcí a měst. Obce a města jsou také plátci DPH a já bych rád od pana ministra slyšel, jak to bude vypadat v některých konkrétních případech, které já si dnes nedovedu představit. Já to rozvedu, ale než to rozvedu, tak bych rád přečetl dopis jednoho pana starosty, který mně psal a který to popisuje velmi přesně. Dobrý den, pane poslanče, dovoluji si vám popsat některá dosud neprezentovaná negativa projednávaného zákona o elektronické evidenci tržeb. Naše obec je - a nejen naše, i naše obec třeba - každoročním pořadatelem pouti. Na této pouti prodává více jak sto stánkařů své zboží. Nedokážu si představit, že bychom dokázali pro ně všechny zajistit připojení na elektronickou síť a nebo že by jejich elektronická zařízení vydržela celodenní chod na baterie. Rovněž v dané lokalitě nemáme přístupnou žádnou wi-fi a dost pochybuji, že by mobilní operátoři zvládali tolik on-line připojení v daném místě a čase. To nemluvím o tom, že na pouti rádi vidíme prodejce lidových řemesel. Velice se obávám, že tito po zavedení elektronické evidence tržeb zcela z poutí a takovýchto společenských akcí zmizí. Jedná se většinou o důchodce, kteří si výrobou proutěných košíků, dřevěných hrábí, kosí, vařeček a jiného zboží přivydělávají k důchodu. Stejně tak i ženy, které například vyšívají. [[(13.50 hodin)]] Pro společenský život v naší vesnici jsou důležité také spolky a jimi pořádané plesy či lidové veselice na otevřeném prostoru. Po metanolové aféře mají kvůli prodeji alkoholu koncesní, a tudíž i živnostenské listy. Vesnické spolky dnes nemají internet, nepotřebují ho. Při pořádání plesů či veselic budou potřebovat několik pokladen, a to standardně: dvakrát v šatně, jedenkrát v baru, jedenkrát u prodeje jídla, jedenkrát u prodeje zákusků a kávy, dvakrát u tomboly. Přitom prodej přes pokladnu v baru, kde stojí řada lidí na štamprličku a tři lidé se mají co ohánět, si vůbec nedokážu představit. Na nákup tolika pokladen by si museli vydělávat několik let. Takže očekávám, že raději plesy nebo veselice nebudou pořádat, nebo se z nich stanou soukromé akce jen pro zvané. Ano, to je řešení, které by to patrně mohlo vyřešit, aby se vyhnuli pokladnám, a tudíž i daním. Samostatnou kapitolu pak tvoří vesnické fotbalové či jiné ligy s prodejem pověstného piva a párků, a vybíráním vstupného na zápasy. Velice se rovněž obávám, že z vesnických řemeslníků, dnes živnostníků, se opět stanou meloucháři, kteří navíc budou evidováni na úřadech práce, a tudíž jim stát bude platit dvakrát. Za zamyšlení rovněž stojí poplatníci, kteří pro nízký příjem nedosažení stanoveného stropu daně neplatí. Pokud něco prodávají, i oni sami si budou muset pořídit pokladnu. To je z mého pohledu další argument, kterým bychom se měli zabývat. Mě velmi trápí to, jakým způsobem bude elektronická evidence tržeb řešena u zejména malých obcí, u vesnických tancovaček. Máme tady takzvaný protikuřácký zákon, v jehož nápadech bylo, že pořadatel akce bude muset zajistit, že se na veřejně pořádané akci, byť ve venkovním prostoru, nebude smět kouřit. Domnívám se, že to je konkrétní příklad toho, věřím tomu, že takový nesmysl tato Poslanecká sněmovna neschválí. Ale představa, a oba dva jsou to vládní návrhy, že byste na vesnické tancovačce hluboko po půlnoci měli zařídit, aby ti lidé nekouřili, k tomu zařídit, aby prodejci jeli dle zákona o elektronické evidenci tržeb, nezlobte se, to je z mého pohledu faktická likvidace spolkové činnosti a zábavných akcí, zejména na venkově. Tolik k jednomu dotazu. Předložím další dotaz, nebo další, který je mně blízký a který si také neví s tím zákonem rady. Dobrý den. Pokusím se zamyslet nad elektronickou evidencí tržeb z pohledu menší účetní firmy, která vede účetnictví a zpracovává daňovou agendu drobným živnostníkům. Účetní firmy jsou často ty, které z elektronické evidence tržeb mají největší obavy, protože zažily už mnohokrát v historii různé daňové změny. A ani minulé vlády v tom nebyly čisté. Víme o tom, že se některé věci schvalovaly a schvalují i dnes na poslední chvíli, a účetní firmy jsou ty, kdo se s tím bude muset nějakým způsobem vyrovnat. V první řadě si myslím, že zásadní chybou by bylo dívat se na EET izolovaně jako na jednu povinnost, kterou živnostník má. Při takovém pohledu by se možná opravdu mohlo zdát, že zapojit si nějakou chytrou krabičku, která cosi někam posílá, by neměl být problém. Problém ale tolik není v elektronické evidenci tržeb, ale v naprosto likvidačním mixu povinností, které již nyní podnikatelé musí dodržovat. Abych byl objektivní, tak musím říct, že první problémy nastaly již za předchůdců pana ministra Babiše. Státní správa se naučila používat výpočetní techniku a komunikaci -
Pane místopředsedo, já vás na chvilku přeruším, prosím sněmovnu o klid. Ještě to těch šest minut vydržte, já skutečně splním to, co jsem slíbil, že podle § 54 odst. 9 nechám Sněmovnu hlasovat o přerušení této schůze.
Já v tom s vámi, pane místopředsedo, budu rád spolupracovat. Pardon, teď nevím, kde jsem skončil... Stát nyní chce získávat informace, které kdyby chtěl získávat na papírovém formuláři, nezvládal by je zpracovat. Začalo to nevinně povinnými datovými schránkami pro právnické osoby, později následovalo zavedení přenesené daňové povinnosti, a tím povinnost podat výkaz evidence podle § 92, a to povinně elektronicky. Následovalo vylepšení v tom smyslu, že ten, kdo má už DS, musí podávat již většinu podání na finanční úřad pouze elektronicky. Elektronicky to ještě navíc znamená nepodání ve formátu PDF, kterému všichni většinou rozumí, ale ve formátu XML, kterému nerozumí skoro nikdo, ale podat jej musí. Nastala tak absurdní situace, kdy například kobercář položil koberec jinému plátci a díky tomu museli pidipodnikatelé řešit, jak podat elektronicky na finanční úřad něco, co neumějí a čemu nerozumějí. Tudíž ti, co podání nezvládli vyřešit sami, musí nutně kontaktovat účetní firmu, což s sebou nese první zvýšené náklady. Kdyby u toho zůstalo, ještě by se tolik nedělo. Bohužel každou chvíli přibývá nějaká další, jiná povinnost nebo modifikace už platných povinností. Následovalo pod záminkou boje proti daňovým únikům rozšíření jiných formulářů, zdanění příjmů právnických osob, a tím i zvýšení pracnosti při dodržování zákonných povinností vůči správci daně. Vedle toho nezahálely ani další úřady a v podobném duchu, jako například Česká správa sociálního zabezpečení. Ještě jsme se nedostali k EET, a podnikatelé již nyní řeší to, co dříve řešit bohužel nemuseli, a sice že podali cosi v XML na finanční úřad a správce daně je vyzval k odstranění vad v podání obecně formulovanou výzvou, že nebylo učiněno ve stanoveném formátu. Drobný živnostník se místo podnikání musí zabývat naprosto neskutečnou byrokracií při odstraňování "nepropustných chyb", kdy například nedojde k přijetí podání z důvodu chyby v čísle popisném nebo v telefonním čísle, e-mailu, a tak dále. Toto zřejmě zapřičinilo několikanásobný počet hodin, které jsou potřeba pro zpracování dříve triviálního podání. Naše společnost účtuje za své služby podle hodinové sazby, a proto máme počet odpracovaných hodin na jednotlivých podáních podrobně evidovaný. Tím došlo samozřejmě k výraznému zdražení, protože vzrostl počet fakturačních hodin. Problém je, že drobní živnostníci na takto drahé služby již nemají. Po zavedení elektronické evidence tržeb, pak kontrolního hlášení vzroste počet hodin ještě více a to se podle mého odhadu projeví nejenom v počtu fakturovaných hodin, ale i na zvýšení sazby na hodinu, protože na to vše budou muset přijmout další sílu, a vzrostou tak i mzdové náklady. Malé srovnání u jednoho klienta, kterému zpracováváme přibližně sedm stejných hlášení. Průměrná doba zpracování jednoho [[přiznání]] daně z příjmu právnických osob v roce 2012 byla dvě hodiny, v roce 2013 byla tři hodiny a v roce 2014 už je pět hodin. Do doby zpracování daňových přiznání musíte také započítat nejenom dobu vyplňování formuláře a zjišťování údajů, ale také řešení telefonátů a výzev se správcem daně, které je zapříčiněno například tím, že se správci daně například nepodařilo něco načíst nebo v podání je nějaká formální chyba nebo se mu prostě jenom něco nezdá a podobně. Dost často také poslouchám od klientů "my na to už nemáme peníze", a to v situaci, kdy elektronickou evidenci tržeb ani kontrolní hlášení ještě nemusí řešit. V současné době vedeme několik sporů s finančním úřadem, kdy správce daně není schopen pochopit, že když se mu nepodaří naimportovat XML soubor od poplatníka, nemusí to rozhodně znamenat chybu na straně poplatníka. Mohl bych tak pokračovat, ale protože se blíží 14. hodina a já jsem panu místopředsedovi slíbil, že mu umožním hlasovat o přerušení tohoto bodu, děkuji vám za pozornost, milé kolegyně, milí kolegové.
Vážené paní kolegyně, vážení páni kolegové, páni ministři, podle § 54 odst. 9 zákona o jednacím řádu navrhuji na základě dohody předsedů poslaneckých klubů přerušení tohoto bodu a také této schůze do 22. ledna do 9 hodin, to znamená, že jakmile v úterý přespříští týden zahájíme schůzi, ta bude přerušena ve čtvrtek odpoledne pro pokračování této schůze. Rozumíme si asi všichni. Rozhodneme v hlasování číslo 12, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování pořadové číslo 12, z přítomných 153 pro 126, proti 1, návrh byl přijat. Jednání této schůze o těchto dvou bodech ve sloučené rozpravě je přerušeno do 22. ledna 9 hodin. Děkuji, přeji hezký víkend.