14. Návrh poslanců Tomia Okamury, Radima Fialy a dalších na vydání ústavního zákona, kterým se mění ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky, ve znění pozdějších ústavních zákonů /sněmovní tisk 40/ - prvé čtení Tímto návrhem jsme se zabývali ve čtvrtek 1. března tohoto roku, kdy jsme jej přerušili v obecné rozpravě. Připomínám, že stanovisko vlády bylo doručeno jako sněmovní tisk 40/1. Prosím, aby - ano, již zaujali svá místa zástupce navrhovatelů poslanec Radek Rozvoral a zpravodaj pro prvé čtení poslanec Jan Farský. Budeme pokračovat v přerušené obecné rozpravě, nicméně předtím tady přečtu jednu omluvu, dvě omluvy. Za prvé pan poslanec Pavel Staněk, přijměte prosím mou omluvu, ano, ve dnech 6. až 7. 3. z rodinných důvodů. A pak tady mám omluvu pana poslance Stanislava Grospiče a je to 6. března od 16.15 do konce jednání z důvodu pracovního jednání mimo Sněmovnu. Teď mám tedy do obecné rozpravy přihlášeno, ano, jako první pan poslanec Ivan Adamec. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, vážená vládo, kolegyně, kolegové, úvodem mé řeči mi dovolte říci, že tady už proběhla rozprava na toto téma, padla tady spousta argumentů proti návrhu tohoto ústavního zákona. Samozřejmě slyšel jsem tady několik vystoupení od zástupce předkladatelů, která byla jak přes kopírák, ale samozřejmě vyslechli jsme si je. Já bych spíš řekl, že je potřeba si uvědomit, o co v tuto chvíli jde. Protože pokušení přímé volby, to tady pořád je, a nehledejme, řekl bych, nehledejme zkušenosti, nehledejme, jak to funguje jinde. Je to představa, je to osobní pocit toho, že naše demokracie bude lepší, že to začne fungovat lépe a že touto změnou dosáhneme lepšího vedení našich měst, obcí a hejtmanství. Musím říct, že je potřeba si uvědomit, co máme před sebou na pořadu. Je to změna ústavního zákona. Tady pan předseda Okamura říkal, že už několik let se snaží o přímou volbu starostů, senátorů. Není jediný. Zažil jsem to tady. Byl jsem tady minulé volební období, ale musím říct, že tehdy to aspoň byly návrhy zákonů. Bavili jsme se o problémech konkrétně a vždycky to zhavarovalo na tom, že nebyl dostatek přesvědčených zástupců toho, že ty navrhované zákony jsou v pořádku a že to je ta správná cesta. Tady ale dneska budeme postupovat do dalšího čtení, a já si myslím, že budeme, protože se domnívám, že to je součástí určitých politických dohod, a budeme posouvat ústavní zákon. To je velký problém, protože ústavní zákon, změna je velmi jednoduchá. Prostě se tam napíše, že budeme volit přímo starosty a hejtmany - a primátory, abych na ně nezapomněl, a to je všechno. Vystavujeme bianko šek do Ústavy. Mimochodem, když jsem začínal v politice, ve vysoké politice, tak jsem to bral odzadu, já jsem začínal v Senátu, A tehdy mi zkušení politici ze Senátu říkali, a já si myslím, že to je hluboká pravda, že do Ústavy se má sahat zcela výjimečně a musí to být uděláno tak, abychom tím skutečně nezpůsobili jakýkoli problém, který by právě aplikací té změny Ústavy mohl nastat. Co budete dělat v druhém, třetím čtení s tímto návrhem zákona? Já vám to řeknu. Nic. Nic! Protože to je velmi jednoduché, je to jedna nebo dvě věty. A já si myslím, že nemáme o čem debatovat. Ano, můžeme si říct, je tady skupina poslanců, poslankyň, kteří chtějí přímou volbu starostů, primátorů a hejtmanů. Pak je tady velká skupina zkušených komunálních politiků, kteří to z jasných důvodů nechtějí. A na druhou stranu, o čem to bude, pokud to pustíme do dalšího čtení? Bude to o proklamaci. My to do Ústavy nějakým způsobem propašujeme, legálním zákonodárným procesem, samozřejmě třípětinovým hlasováním, a to už je trošku jiná káva. Věřím tomu, že nakonec zvítězí zdravý rozum a že z naší Ústavy ČR si prostě trhací kalendář dělat nebudeme. Já bych to pochopil, kdyby tady byl konkrétní návrh na změnu systému. To bych pochopil. Asi bych s tím taky nesouhlasil, ale to můžu, to je věc každého poslance, poslankyně, jak se k tomu postaví. Ale už bychom se konkrétně měli na výborech o čem bavit. A tady ten problém takto nastaven není. Tady se vlastně o ničem bavit nebudeme, protože pokud to nebude připraveno, tak politické proklamace nestačí. A já tedy musím říct, že když jsem tady slyšel některá vystoupení, tak jsem došel k závěru, že kromě kolegů, kteří se v komunální sféře pohybují a dobře ji znají, tak řada našich poslankyň a poslanců o tom vůbec nic neví. A já bych možná si tady dovolil takové okénko, jsem v řádné rozpravě, ono to nebude tak rychlé, jak říkal pan předseda Okamura, vám sdělit, jak ten systém funguje v současné době. Víte, ono máte na jednu stranu pravdu v tom, že lidé si dnes na obcích myslí, na hejtmanstvích o tom nejsem přesvědčen, ale na obcích si myslí, že skutečně ve volebním systému volí starostu a primátora. Protože způsob volby je tak nastaven. Ono to tak vypadá, média to živí. Protože ten lídr, to musí být nakonec ten starosta vítězné strany. Ono to tak není. Protože pokud znáte způsob volby a pokud volíte jako občané, tak víte, že na rozdíl od parlamentních voleb je kandidátka do města, obce úplně jiná. Je to jedna kandidátka podle počtu subjektů, hnutí, politických stran nebo těch, kteří seženou patřičné podpisy. Ta plachta je podle toho různě veliká. Ve velkých městech není výjimka formát A0, tzn. přes celý kuchyňský stůl tam, kde se bojí toho, že kdyby to udělali oboustranně, že se lidé na tu druhou stranu nepodívají, což se ukazuje, že to problém byl i ve volbách do Poslanecké sněmovny. No a teď lidé volí, a oni jim říkají - můžete si zakroužkovat kandidáty, kteří jsou vám sympatičtí, kterým věříte, a když je zakroužkujete, a můžete dát maximálně tolik kroužků, kolik je počet členů konkrétního zastupitelstva, tak to je ten správný způsob volby lidí, kteří podle vás mohou vás zastupovat na obci nebo na městě. Ale takhle to není. To je problém, řeknu, když zastupitelstvo má 33 členů, tak když volíte z kandidátky člověka, kterého chcete za starostu, a zbytek volíte někde jinde, tak to znamená to, že ten člověk od vás dostane jeden hlas, a kdybyste volili celou skupinu, celou kandidátku, tak jich bude mít 33. A tady je problém. Není to tak, že se volí starosta nebo primátor nebo hejtman tímto způsobem. Lidé si to myslí, je to jinak. Já si myslím, že tvůrce tohoto volebního zákona vedla myšlenka toho, aby se tam dostalo co nejbarevnější spektrum zastupitelů v té obci. Protože také je pravda to, že poslední na kandidátce vítězné strany nebo skupiny nebo hnutí kolikrát má víc hlasů než první na kandidátce strany, která se dostane do zastupitelstva jako druhá, ale on zvolen není a je zvolen ten první z té druhé strany. To je taky velká nespravedlnost toto. Vlastně je to tak, že lidé si myslí, že volí, a volí něco úplně jiného. Tady si myslím, že by skutečně stálo zapřemýšlet, jak tento systém zlepšit, jak to udělat tak, aby si lidé skutečně mohli vybrat pořadí, tak jako třeba ve Sněmovně nebo podobně, ale to je na diskusi. Dokonce se tam dají ty většinové prvky vsunout, do těchto návrhů, protože - nakonec mluvil o tom i pan prezident Zeman, že jeho představa byla taková, že první z vítězné strany nebo hnutí by byl automaticky starostou, primátorem, hejtmanem. Ono to zas tak jednoduché ale není, protože pokud ten člověk řekne, že to dělat nechce, tak co bude? Bude muset odstoupit z kandidátky, ze zastupitelstva, nebo se jenom posune? Výklad by asi byl velmi složitý a celé by to bylo trošku komplikovanější, než by si takové představy ti, co je prezentují, mohli uvědomit. [[(16.00 hodin)]] Já bych k tomu chtěl říci, že ten volební systém není úplně dokonalý, ale na druhou stranu zase říkám, že to prostě umožňuje i těm malým stranám, malým sdružením, nezávislým kandidátům, se do obecního, městského či krajského zastupitelstva dostat. To byl záměr tvůrce tohoto volebního zákona. Když tady někdo říkal, že někdo vyhraje a někdo jiný složí vítěznou koalici, tak já tady připomenu slova bývalého pana prezidenta, pana Václava Havla, který říkal zcela na rovinu: vítěz voleb není ten, kdo vyhraje počtem hlasů, ale vítěz voleb je ten, který je schopen složit vítěznou kandidátku. A teď jak to v praxi může vypadat? Nejhorší model je ten, kdy strana, která vyhraje, ale na těch prvních místech jsou tahouni kandidátky, jako jsou místní lékaři, učitelé, no tak ti to dělat nechtějí, tak prostě vytahuje zespodu kandidátky toho, kdo by toho starostu případně mohl dělat. Já jsem to zažil v jednom nejmenovaném městě. A jak si myslíte, že to dopadlo? Vydrželo to půl volebního období, pak se to zhroutilo, protože takový postup podle mě nemá legitimitu od voličů, prostě je to výsměch voličům a takhle se to dělat nemá. Druhý případ je ten, že vyšachuji vítěze voleb. No to je složitější případ, protože když vítěz voleb není schopen normální komunikace se zbytkem politických stran v té oblasti, v tom městě, v obci, tak tam už je zárodek nedohody hned na začátku a může to také skončit tak, že prostě ten vítěz je v opozici. To je jedna z nevýhod, ale zase je to ta premisa, že vítěz voleb je ten, který je schopen dát dohromady vítěznou koalici. Nejlepší je samozřejmě to, když starostou, primátorem, hejtmanem je ten, který je první na kandidátce vítězné strany a ty volby vyhraje. Já vím, o čem mluvím, já to sleduji celou dobu. Já jsem dvacet let starostou okresního města a musím říci, že jsem zažil různé modely, ale já osobně jsem vždy volby vyhrál, vždy jsem byl první a vždycky jsme se koalici snažili sestavit tak, aby ten první, co byl na pásce, měl právo postavit starostu. Je to nejlepší řešení, nejčistší řešení, ale někdy se také může stát, že ten, kdo je první na pásce, to dělat nechce, a pak samozřejmě dochází buď k dohodě, nebo nedohodě. Toto jsou nevýhody toho volebního systému, ale pojďme se o tom bavit. Myslím si, že tady je prostor obrovský. Já si myslím, že v zahraničí jsou různé modely, ale tento systém přes své nevýhody má přece jenom jednu výhodu. Někteří z vás tady mluvíte o odvolatelnosti politiků. No tak jednoznačně každý, kdo je starostou, tak je vždy starostou od zastupitelstva k zastupitelstvu. Každý, kdo je v radě, je radním od zastupitelstva k zastupitelstvu. Zastupitelstvo musí být minimálně jednou za tři měsíce. Takže pokud to nefunguje, jsou nedohody, tak prostě politická situace se změní, může se odvolávat, koalice se mění. Tady prostor je. Připadá mi neuvěřitelné, že tady někdo obhajuje, že zvolíte starostu v přímé volbě a pak ho hodíte všanc zastupitelstvu, které bude úplně jiné a nekomunikativní. Zkušenosti od sousedů jsou. Já znám případy v Polsku, kdy předsedající zastupitelstva, který řídí zastupitelstvo a radu jako výkonný orgán, se nedohodne s primátorem, a když pak jedou někam na akci, třeba na družební akci do spřáteleného města nebo obce, tak každý jede v jiném autě, protože se nesnášejí. Dovedete si představit, jak taková situace bude vypadat v obci? Za čtyři roky budou nové volby. To už může být hodně pozdě. Já si myslím, že ten starosta z přímé volby je těžce odvolatelný, řekl bych skoro neodvolatelný a ten systém má tuhle nevýhodu, na kterou upozorňujeme. Já znovu opakuji, já se nebráním diskusi o tom, jak má vypadat volební systém. Bránil bych se přímé volbě. Máme vlastně de facto několik přímým voleb v České republice. Ta poslední, přímá volba pana prezidenta, ukazuje se, že to asi úplně nejlepší v tom systému není, a když chcete někoho odvolávat, tak tady v tomto případě je to velmi obtížné, pokud se začne chovat nějak nestandardně, začne si z Ústavy dělat, co potřebuje. Pak tady máme přímou volbu dvoukolovou senátní, když volíme přímo senátory. Mimochodem, velmi těžká volba, mám ji dvakrát za sebou, vím, o čem mluvím, jednou jsem vyhrál, jednou prohrál. A kolikrát nevyhrává nejlepší, to vám řeknu zcela otevřeně, protože ve druhém kole se spojí slabí proti silnému nebo političtí protivníci proti tomu, který vyhrál první kolo. Mimochodem, také mluvím z vlastní zkušenosti, protože první kolo jsem vždycky vyhrál. Ve druhém už to tak být nemusí. Takže to jenom abychom si řekli, jak to vlastně dneska funguje. Přidám k tomu, že kolikrát na těch obcích dneska nemáte vůbec nikoho, kdo by starostu chtěl dělat. Připomenu, že my občas tady v parlamentě vymyslíme něco, co se prostě dořítí na obce takovým způsobem, že pak zájem o komunální politiku je menší a menší. A to není jenom majetkové přiznání, to je teď takové módní říkat, že to je hrozné, že starosta se odhalí donaha před veřejností, nekontrolovatelnou veřejností. Těch věcí je celá řada jiných. Já si myslím, že když se podíváte na historii fungování našich zastupitelstev po roce 1991, tak zjistíte, že problémy byly třeba i v případě aplikace evropského práva, oblíbený hit opozice, řekl bych nekonstruktivní opozice, dehonestující opozice. Mohl bych jmenovat, byla by toho celá řada, ale nechci vás tady tím zdržovat. Já znovu opakuji, tady máme opravdu velký problém. My otevíráme Ústavu, aniž bychom věděli, co do ní dáme. Bude tam v Ústavě navíc jenom to, že v České republice se volí přímo starosta, primátor, hejtman. Ale jak to budeme dělat, o tom tam není ani slovo. Fakt nevím, o čem na čteních chceme diskutovat, když nemáme předlohu obecného zákona, protože bez toho je to podle mě prázdná proklamace. Víte, k čemu bude sloužit? K politickému vydírání. To vidím jako nepěknou věc, protože pořád se bude odsouvat - už jsem to slyšel - pošleme to do výboru, zastavíme to, pak se budeme bavit o zákonu, který to bude provádět, na to je dost času. Ale to je špatný přístup. Já si myslím, že bez prováděcího zákona nelze tímto způsobem vstoupit do Ústavy, dělat z ní trhací kalendář, protože to vzbudí velkou nejistotu v našich 6 500 obcí, nebo kolik jich dnes dokonce máme. Jakákoli nejistota v této oblasti je podle mě hazardem s veřejností. Já tomu rozumím. Tady je proklamace - chceme přímou volbu starostů, hejtmana, primátora. Rozumím tomuto pojmu, ale na druhou stranu když jsem to tady poslouchal, tak mi připadalo, že ta politická proklamace je nade vše. Udělejme to prostě, ať to stojí co to stojí. Když jsem o tom přemýšlel, tak mi padl do oka výrok starořímského politika Cata staršího, který vždycky říkal na konci schůze ctihodného Senátu římského impéria: Ostatně soudím, že Kartágo musí být zničeno. Já bych řekl po tom, co jsem tady slyšel: Ostatně soudíme, že systém musí být rozvrácen. A dodal bych: Jenom pro politické proklamace. Dámy a pánové, to je málo. To je málo. Aby byla seriózní debata, tak je potřeba, abychom skutečně viděli prováděcí zákon. Já si vzpomínám, kdy tady ta diskuse byla poprvé, když jsem tady byl v minulém volebním období, a musím říci, že problém je - samozřejmě chápu transparentnost, otevřenost, představy některé části politického spektra, ale většinově zástupci navrhovatele prostě ukázali jasnou malou znalost prostředí komunální politiky. Tady na plénu, co jsem viděl, vystupovali starostové, náměstci, lidé, kteří se v komunální politice pohybují dlouho, a říkali, proč bychom neměli hazardovat a neměli navrhovat změnu Ústavy tímto způsobem. [[(16.10 hodin)]] Co se týká představy, že to vzbudí větší pozornost občanů, takovéto volby, na to odpovím jednoduše. No poprvé určitě ano, pak se ta obecní nebo městská společnost štípne, protože samozřejmě podle větší části možná to bude dobře, z menší části to bude špatně, a to do toho ještě nepočítám to zastupitelstvo, které se tak navolí. A co se stane? Zájem o ty volby se postupně dostane do starých kolejí. Jinak mimochodem, komunální volby pořád jsou v současné době, řekl bych, v největším zájmu občanů, je tam největší volební účast a musím říct, že důvěra občanů v jejich komunální politiky je výrazně vyšší než důvěra v nás, poslance Parlamentu České republiky, dokonce výrazně větší než důvěra v senátory Parlamentu České republiky, kteří jsou voleni přímo na rozdíl od nás a dvoukolově, velmi těžká volba. Takže prosím vás, proč zasahujeme tímto způsobem, takto nekvalifikovaným, takto agresivním, do něčeho, co funguje? A funguje to relativně dobře. Samozřejmě můžeme najít excesy, můžeme tady vnímat některé negativní osobní zkušenosti, ale vy si myslíte, že v přímé volbě to tak nebude? No co se stane v přímé volbě? Podle těch představ, které jsem tady slyšel, je to velmi jednoduché. My si navolíme přímo starostu, hejtmana, primátora, to jsme chtěli, to je dobře. A co se bude dít dál? Dáme mu ty pravomoci všechny, nebo nedáme? V České republice? Prosím vás, to přece nemyslíte vážně! To znamená, budeme volit k němu zastupitelstvo a je zas úplně jedno, jakým způsobem se zastupitelstvo navolí. Tam ty alternativy jsou veliké. Já znovu opakuji, v České republice nikdo ze starostů nechce větší pravomoci. Já vám řeknu, proč. A propos, víte vůbec, jaké pravomoci má současný starosta obce, primátor nebo i hejtman nakonec na hejtmanství? Já vám to řeknu, jsou dvě. Jsou dvě ty pravomoci - jedna je nosit městské insignie. Kdo to dělá, tak ví, co to je. Já mám tedy hnusný řetěz, musím říct, který mě píchá do krku, a vadí mi to, ale nikdo jiný na něj nesmí sáhnout, natož aby si ho dal na krk. A druhá z pravomocí toho starosty je zastupovat obec navenek. Já se přiznám, že nevím, co to je. Když to přeložím do češtiny, je to velmi komplikované, prostě není to jednoduché. Fakt si zkuste tu větu přeložit do praktického života. Ale co je důležité na těch starostech dneska? Oni musejí umět vyjednávat, prosazovat názory, které si dali do koaliční smlouvy s koaličními partnery. Musí umět komunikovat, přesvědčovat. A rozhodně se přesvědčuje lépe v partě, která vznikla na začátku a která si řekla, že udělá nějaký koaliční program, který bude dodržovat, než když starosta řekne: já jsem volený přímo, mě zastupitelstvo a nějaké vaše programy vůbec nezajímají, protože já jsem byl zvolen, já zodpovídám voličům, já chci udělat tohle, tamto a tamto a tamto a vy mě budete poslouchat. Ani omylem! Nebudou. Podle zkušeností ze zahraničí to tak prostě není. Takže zvažte ještě to, jestli opravdu v tomto stavu to chcete pouštět do dalších čtení, ústavní zákon, kde je jedna věta. Fakt mi to připadá jako velmi odvážné. A jestli je to cena za nějaký politický kalkul, tak vás prosím, kdo jste v komunální politice, ať na to nepřistoupíme. Fakt to nedělejte. Jestli je cílem destabilizovat komunální sféru i přes ty problémy, které má, jako každý obor lidské činnosti má určité problémy, které je potřeba řešit, a pan zpravodaj to říkal na začátku, spíš se zaměřme na ten volební způsob, na volební systém. Je to i jednodušší mimochodem, tam vlastně obě komory hlasují nadpoloviční většinou, nejsou to ty tři pětiny jako v případě Ústavy. Je to jednodušší. Ale já si myslím, že se na tom shodneme. Pokud chcete posílit v první etapě nějaké většinové prvky, proč ne? Bavme se o tom, já jsem pro. Ale jestli to chcete dělat touhle formou, že prostě řeknete ano, teď se to hodí, třeba nám za to někdo něco dá, když pro to ruku zvedneme a dáme to do Ústavy, tu jednu nebo dvě věty, a pak se uvidí, tak vás chci upozornit, že toto je cesta do pekel. Proklamace je málo, nestačí to. Fakt to nestačí, je to cesta do pekel a já vás před ní varuji. Prosím, nedělejte to. A říkat, že musíme spěchat, že několik let už to není - já si nemyslím, že máme spěchat. Víte, já jsem to tady říkal v pátek, když jsme projednávali tu čtyřistašestnáctku, to znamená zrychlení výstavby dopravní infrastruktury. Přece - jak pospíchejme, ať to stihneme, v pátek jedeme ve dvě domů? To je přece špatná cesta. Proto jsme v parlamentu, abychom tady o tom mohli diskutovat, abychom to mohli rozebírat ze všech stran. A vzpomeňte si, co problémů nám přesto uniklo, když jsme se tady snažili na to přijít, na výborech, na plénu a podobně, a spousta problémů stejně se dostala do toho systému. Oni ti staří Britové vždycky říkali: když zasedá parlament, člověk si není jist ani majetkem, ani životem. A jestli si myslíte, že je to dneska jinak, tak se podívejte na některá hlasování. Opravdu! Tak já si myslím, že to je úplně stejné, akorát žijeme v moderní době, nikdo vám asi řezat hlavu za to nebude. Ale uvidíme, jak to bude v budoucnu. Takže já znovu opakuji - prosím, nedělejme to touto podobou. Já tomu rozumím, že tady ty proklamace jsou. Mimochodem, přál bych si větší diskusi, třeba konkrétnější, odbornější téma, ale my nemáme o čem diskutovat. Jestli máme diskutovat o tom, zda chceme přímou volbu, nebo nepřímou volbu, no tak jako bohužel ta diskuse tímto skončí. Tak jenom představy, někdo řekne já chci přímou, já řeknu já ne, já chci nepřímou. A víte, co je ještě největší paradox? Většina z nás, co tvrdí, že nechtějí přímou volbu, tak oni by v té přímé volbě uspěli úplně jednoduše. Úplně jednoduše, protože většina z těch starostů, kteří tady sedí dneska, jsou zkušení komunální politici, kteří to nedělají první volební období, a ta známost mezi lidmi je. A musím vám říct, že i takto ty volby v tomto systému se všemi těmi problémy, o kterých jsem hovořil, jsou nejnáročnější volby, pánové prostřednictvím pana předsedajícího, jsou to nejnáročnější volby, které znám, protože ti lidé vás znají a i v těch velkých městech k vám mají blízko. Není to, jako když volíte do parlamentu kandidátku. Ano, primární volby. Omlouvám se pirátům, že jsem je nařkl, že to dělají stranické sekretariáty. U nás to taky děláme primárními volbami, ale nechtějte po mně, abych vám vysvětloval, jak ty primární volby mohou vypadat. Zase je to prostě nějaké porovnávání různých oblastí v rámci těch regionů, těch volebních oblastí, zase se tam spojují slabí proti silným a není pravda, že jako jednička se dostane ten kandidát, který opravdu je nejlepší. Fakt to není pravda, ty zkušenosti nám to říkají. Pak se všichni najednou diví, když se lidé proberou, začnou kroužkovat, že se do toho parlamentu dostal úplně někdo jiný, než si představovaly stranické špičky. A myslím v těch regionech, teď nemyslím ty nejvyšší špičky, těm je to asi relativně jedno. Takže zvažme všechno to, co tady říkám. Já vás opravdu žádám, abyste to vzali z praktického hlediska. Systém funguje, má více než 60procentní důvěru. Prosím neříkejme, že jsme si dělali nějaké statistiky a jenom ti, co nám odpověděli, říkali, že to chtějí. To přece není relevantní průzkum, tohle to. Průzkum pro mě je ten, že většina obyvatel věří svým komunálním politikům, věří těm zastupitelstvům výrazně víc než Parlamentu České republiky v obou komorách. Na krajích už je to trošku horší, protože ten kraj je vzdálenější, ale to je tak vždycky. Takže já tady zopakuji návrh zamítnout v prvním čtení s tím, že se rozhodně nebráním diskusi na téma většinových prvků v systému komunálních voleb, ale bianko šek, prosím vás - já nevím, jestli byste podepsali bianko šek třeba v bance jako zástavu. Někteří možná ano, ale já ne! Takže nevydávejme bianko šek tady, neberme to jako prostředek k tomu, že to prostě bude součást nějakých politických obchodů, nezasahujme do systému, který funguje v České republice z těch politických systémů nejlépe. Takže já vám děkuji, že jste mě vyslechli, tamhle pánové asi moc ne, ale to nevadí, nemůžu očekávat, že by všichni chtěli slyšet všechno. Znovu opakuji, navrhuji zamítnout v prvním čtení, protože nevidím žádný důvod druhého a třetího čtení. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane poslanče, poznamenávám si. Teď tady máme tři faktické přihlášky, tři přihlášky do faktických poznámek. Takže na prvním místě pan místopředseda Pikal. Prosím.
Děkuji. Já jsem poslouchal, takže si dovolím reagovat. Jednak bych se chtěl ohradit proti tomu, že v tom druhém čtení s tím zákonem nebude co dělat, protože to je jenom jedna věta. Právě proto, že je to jenom jedna věta, tak tam je co dělat a je tam co upravovat i v tom ústavním návrhu. Například tam chybí rozdělení působnosti, například se tam dá navrhnout poměrnost volby těch zastupitelů oproti tomu starostovi, například se tam dá vyřešit to, jestli tam budou nebo nebudou ty rady, které jsou tam teď zmíněny, ale není jasně řečeno, kde se berou. Bylo také v té řeči mého předřečníka zmíněno, že je těžké odvolat prezidenta. Já souhlasím. Myslím si, že bychom se měli zabývat tím, aby bylo jednodušší odvolat prezidenta než zrušit tuto funkci ústavní cestou, jak je tomu v současné době v zásadě, a byla zmíněna přímá volba do Senátu. Tam bych chtěl upozornit, že ta dvoukolovost, která se v současné době používá, na rozdíl od prezidenta není zakotvena v Ústavě, takže tam se tím samozřejmě můžeme zabývat, že bychom zavedli něco, co dosáhne výsledku lépe, dříve a legitimněji a přitom poměrně s nějakým respektem k menšinám nebo přenosnosti hlasu. Děkuji.
Děkuji a další faktickou poznámku pan poslanec Dominik Feri. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážení členové vlády, vážené kolegyně, vážení kolegové, tak ještě jednou. Já a mnozí mí kolegové jsme tady minulý týden vyzvali SPD, aby předložilo alespoň nějaký malý nástřel toho, jak si představují, že by měl vypadat ten obecný zákon. Ta úprava se netýká jenom toho ústavního zákona, té ústavní normy. Je potřeba jasně odpovědět na nějaké základní parametry. Pak jsem sem přišel, koukl jsem se na tabule a čekal jsem, že tam tedy budou přihlášeni jednotliví členové SPD, budou mít nějaké připravené projevy a zodpovědí nám tedy, jak by si oni tu přímou volbu starosty představovali. To se bohužel nestalo. Vážení kolegové z SPD prostřednictvím pana předsedajícího, nestyďte se, nežinýrujte se. Pojďte nám říct alespoň nějaké základní věci. Nechceme paragrafové znění. Řekněte nám, v jakých obcích by se měl starosta volit přímo, jak by se měl volit, jak by se měl odvolávat. Tyto základní věci je potřeba mít vyjasněné. Jinak dále platí samozřejmě můj návrh na zamítnutí, tak jak jsem to proslovil minule. Ale prosím, zodpovězte nám alespoň tyto elementární otázky. Toto se má řešit zpočátku. Stačí nějaký obecný popis. Velmi vám děkuji a věřím, že mé žádosti vyhovíte. Díky.
Děkuji a další faktickou poznámku pan poslanec Adamec? Ano. Tak prosím. A připraví se na faktickou poznámku paní poslankyně Vildumetzová. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, dovolte mi vaším prostřednictvím reagovat na pana místopředsedu Pikala. Víte, ono upravovat Ústavu jednáním na výborech, to je docela odvaha, to říkám zcela otevřeně a to by se přesně nemělo. Pokud opravdu změnu Ústavy nebude iniciovat vláda, legislativní odbor vlády, ústavní právníci o tom nebudou mluvit, tak to považuji za obrovský hazard. A jestli si fakt myslíte, že tohle se vám povede na výboru, tak opravdu z vlastních zkušeností... nebudu vám říkat, že jste nějaký. Ale z vlastní zkušenosti vám řeknu, že se hluboce mýlíte. Co se týká toho Senátu, to mě baví. Já jsem byl v Senátu v letech 2002 až 2008 a už tehdy jsem slyšel takové ty řeči: zrušme Senát, nebo předělejme to na něco jiného, ať tam jsou třeba hejtmani jako sbor regionálních politiků, nebo změňme volební systém na jiný. Má to jeden háček. Když chcete měnit volební zákony, tak musí být souhlas nadpoloviční většiny všech členů obou komor Parlamentu České republiky. A vy si fakt myslíte, že senátoři udělají tyto kroky? Já si to tedy vůbec nemyslím, já senátory dobře znám. A byl jsem tam v době, kdy tam ještě byly kapacity, v Senátu, a ústavní kapacity, které právě říkaly některé věci, které by bylo dobré, kdybyste si vyslechli, vy, co si myslíte, že tu Ústavu slepíte na koleni. Prostě to nebude nikdy tohle to. Tak si tu nelžeme do kapsy. Jako zrušení Senátu. Na to přece existuje české přísloví: kapřík si rybník nikdy nevypustí. Ale abych byl spravedlivý, když jsem jezdil po světě, v zemích, kde měli jednu komoru, chtěli druhou, a kde měli dvě, tak ti senátoři je štvali, protože to furt vraceli, tak chtěli jednu. Tak to je. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane poslanče, za dodržení času. A paní poslankyně Vildumetzová, prosím na faktickou poznámku.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, kolegové, já bych si dovolila reagovat na našeho předřečníka, pana starostu Trutnova, pana Ivana Adamce. Ráda bych reagovala na jak přímou volbu starostů, tak přímou volbu hejtmanů, že u přímé volby starostů se hlasuje napříč politickým spektrem, to znamená, že pokud je patnáct zastupitelů, tak se takzvaně křížkuje, kdežto když se volí do krajského zastupitelstva, tak tam si musíte vybrat pouze jednu politickou stranu a nekřížkuje se, ale kroužkuje se. A můžete i upřednostnit čtyři kandidáty. Zároveň bych tady chtěla prostřednictvím pana předsedajícího na pana Adamce, že mě velmi překvapuje, když tady říká, že kandiduje vždy do komunálních voleb, že vyhraje a že už je několik funkčních období starostou. Tak bych mu ráda připomněla krajské volby, které se naposledy uskutečnily v roce 2016, kde v Královéhradeckém kraji on také kandidoval za Občanskou demokratickou stranu a kde vyhrála volby ANO v čele s paní Klárou Dostálovou, kdy tam ANO získalo 25 % hlasů. Druhý získal 13 % hlasů. Ale v Královéhradeckém kraji, ano, hejtmana nemá. A zrovna pan Adamec jako krajský zastupitel podpořil hejtmana z jiné politické strany, která získala 13 %. Pokud se tady budeme bavit o volební účasti, myslím si, že my musíme udělat všechno pro to, aby volební účast byla co nejvyšší. Jestli je dneska volební účast v komunálních volbách 50 %, je to málo. Občané chtějí vědět a chtějí mít tu jistotu, že když půjdou k těm volbách, že koho zvolí, tak ten pak bude popřípadě na té radnici [[upozornění na čas]] nebo na tom kraji. Děkuji.
Ano, děkuji. A mám tady další faktickou poznámku, ale nechtěl jsem ji narušovat, nicméně je to další a další, takže musím přečíst už ty omluvy, abych byl stále aktuální. Takže omlouvá se ze zdravotních důvodů z dnešního jednacího dne pan poslanec Benešík, dále se nám omlouvá pan ministr Stropnický od 16.00 hodin z pracovních důvodů, dále se nám omlouvá paní poslankyně Jana Pastuchová od 17.30 hodin do konce jednacího dne ze zdravotních důvodů a poslední omluva, paní poslankyně Adámková od 18.00 hodin do konce jednání z pracovních důvod. A teď mám jednu faktickou poznámku a je to pan poslanec Adamec. Prosím, pane poslanče.
Děkuji, vážený pane předsedající. Od bývalé členky ODS mě to těší, že uznala to, co jsem říkal v úvodní řeči. Já jsem říkal, že se to stát může. A jenom proto, že prostě ten, kdo vyhraje volby, už dopředu dává najevo, že ostatní jsou všichni takoví, jací jsou. A co se týká... ano, omlouvám se. Na kraji to takto je, to je pravda. Tam ten systém není jako na městě. Omlouvám se. A ještě bych chtěl říci, jak jsem tady citoval starořímského politika, tak někde se mu říká Cato a někdy také Caton, aby bylo úplně jasno, abych tady neříkal něco, co pak mě budete tahat za fusekli. A skutečně je to tak, tohle to, co říkáte, nicméně... nicméně já znovu opakuji, tak zvolme toho člověka starostou a to zastupitelstvo se dohodne tak jako v tom Královéhradeckém kraji. A co tam ten starosta bude dělat? Vůbec nic.
Děkuji, pane poslanče. A mám tady další faktickou poznámku. Pan poslanec Svoboda. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Já si myslím, že to, co říká kolega Adamec, je hluboká pravda. Já něco o řízení města vím. Mluvil jsem před časem s bratislavským primátorem, který je přímo volen. On sám vnímá tu svou přímou volbu jako to nejhorší, co ho kdy mohlo potkat, protože jeho jednání se zbytkem zastupitelstva je dennodenní problém. Dohodnout se na čemkoliv je strašně složité. A přitom mají ta pravidla trošičku jiná, protože například primátor drží v rukou veškeré zastupitelské peníze a v zásadě o nich rozhoduje. Chceme-li měnit něco na přímou volbu, musíme se rozhodnout pro to, že změníme naši demokracii a dáme tomu primátorovi jiné pravomoci, protože bez nich to nepůjde, anebo musíme toho primátora zvolit a primátor si najmenuje svoje úředníky, kteří pro něj budou pracovat, jako má ministr vládu. Ale takovýto návrh zákona je naprostý nesmysl, ústavní nesmysl. Bez čehokoli dalšího to je nerealizovatelné. To prostě bude strašná rána do vody a já se nechci dočkat toho, že Prahu bude řídit primátor, který byl zvolen většinově a za sebou má zastupitelstvo, které se bude mezi sebou hádat jako současné zastupitelstvo, a on nad tím bude jako ten blázen, který dělá něco naprosto nesmyslného. Nejde to. Věřte mi, že vím, o čem mluvím. Nedělejte to bez toho, aniž bychom dořešili celý ústavní problém. Toto je rána do vody a jako rána do vody se to bude chovat!
Děkuji, pane poslanče, a mám tady dvě faktické poznámky. Takže jako první pan poslanec Vojtěch Munzar. Prosím, pane poslanče, máte slovo. Prosím.
Dobrý den. Děkuji za slovo. Dobrý den, dámy a pánové. Já bych chtěl navázat na pana kolegu Svobodu. Ono to není jenom o starostech, ono je to také o místostarostech a náměstcích primátora. Všichni víme, kdo jsou v komunální politice, že se kompetence potom dělí. Jeden člověk to nezvládá všechno. A jak se budou potom řešit místostarostové a náměstci primátora? Na to jsme nedostali odpověď. Já bych se tady připojil k výzvě svých kolegů, abyste nám předložili, ti z vás, kdo chtějí starostenský model, je to legitimní, já s vámi sice nesouhlasím, ale je to legitimní, tak nám předložte skutečně model fungování předtím, než půjdeme do hazardu a budeme rozhodovat o takovémto zákonu, který dneska pouze v této podobě je takovým kočkopsem, taková pohádka. Starosta nebude ani nahatý, ani oblečený, ani nebude obutý, ani nebude zutý. Prostě je to kočkopes v tomto případě. Takže prosím, odpovězte nám na ty otázky, jakým způsobem by to fungovalo, ať se máme reálně o čem bavit. Děkuji.
Děkuji, pane poslanče. A další faktickou poznámku - pan poslanec Birke. Prosím, pane poslanče.
Děkuji mnohokrát, pane předsedající. Čtyři malé poznámky. Dovolte mi, abych zareagoval vaším prostřednictvím na paní kolegyni Vildumetzovou. Víte, já znám dalších asi třicet případů, kdy prostě se měnily politické struktury, kdy vítěz voleb nebyl, a já bych si to tady nevyčítal. Já bych od toho šel raději pryč, ono bychom s nikam nedostali. A nemyslím to nijak pejorativně. Jenom tři poznámky. Víte, v závislosti na tom, co jsem říkal já tady v pátek, pokud se to projednávalo v pátek, tak první věc byla, že se pokoušíte vlastně demontovat něco, co funguje velmi dobře. Dovolím si tvrdit, že úžasně, co se týče samospráv. Druhá poznámka. Podotýkám, že starostové jsou v politickém řemesle, a opakuji to znova, nejpopulárnější z hlediska politických řemesel, která dneska jsou. A třetí poznámka. Všichni ti, kteří tady vystupovali přede mnou a zcela určitě budou vystupovat po mně, ať už to byl kolega Adamec vaším prostřednictvím, pan Svoboda, pan doktor, a další, anebo pan kolega Kupka, všichni patří mezi skvělé a významné komunální politiky, a vlastně bychom strašně moc chtěli mít přímou volbu, protože bezesporu budeme určitě zvoleni na první, jak se říká, že? Já mezi ně asi pravděpodobně patřím také. Dovolte mi tedy, abych vstoupil do toho klubu vyvolených a známých, ale myslím, že paní kolegyně Vildumetzová je velmi známá v Karlovarském kraji - prostřednictvím pana předsedajícího - a paradoxně my to nechceme, i přesto, že bychom asi vyhráli. Tak to jsou jenom čtyři malé poznámky. Děkuji.
Děkuji. A nyní mám přihlášky do řádné rozpravy, takže pan poslanec Martin Kupka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane předsedající, milé kolegyně, milí kolegové, já navážu hned na slova svého předřečníka. Já totiž také přímou volbu starostů nechci. A rozhodně ne proto, že bych snad nechtěl dopřát české demokracii, aby se rozvíjela pozitivním směrem. To právě naopak. Já nechci přímou volbu starostů právě proto, že v této oblasti nespatřuji žádný dramatický problém. Zkusím doplnit několik konkrétních čísel, aby debata dostala i víc faktický ráz. Bavíme-li se tady o důvěře v komunální politiky, tak společnost CVVM na podzim loňského roku zjistila, že důvěra dosahuje 60 %. Pro srovnání, a to není dobré číslo, důvěra v poslance dosahuje 23 %. Já jsem přesvědčen opravdu o tom, že komunální sféra funguje dobře. Zasahuje do mnoha rovin lidského života. Neuvážený krok v téhle oblasti může opravdu způsobit vážné problémy. V okamžiku, kdy má jít jenom o základní ustanovení, změnu Ústavy, která řekne jednou větou, že se mění volba, ale nezasáhne do celé řady dalších podstatných norem, tak tady opravdu hrozí vážné škody. My jsme se tu nedávno zabývali GDPR, kde nastalo něco podobného. Existuje jenom obecné nařízení, ale neexistuje jasný prováděcí předpis, a ty škody dosahují milionů korun. V případě komunální politiky a celého systému správy měst a obcí by škody mohly být opravdu mnohem rozsáhlejší. Obhajuji stávající systém proto, že v něm opravdu žádné vážené dramatické problémy neshledávám. Platí známá poučka, že když něco funguje, tak se to přeci nemá měnit. Navíc bych rád doplnil, že ze všech těch systémů právě komunální volby nejméně dávají prostor k tomu, aby nedošlo na hlas veřejnosti. Tady ten prostor je naopak poměrně velký už tím, jak se volí do radnic, protože víte, že si každý může kroužkovat napříč kandidátkami, takže i tenhle prvek významně posiluje hlas veřejnosti v tom, jak se nakonec poskládá místní zastupitelstvo. Další významný prvek, druhý v pořadí, je to, že lidé samozřejmě velmi dobře znají konkrétní lidi i ve větších městech. Můžou si na ně sáhnout, znají jejich historii, znají jejich kroky, znají jejich názory. A konečně to, co tady zaznívalo, další významný prvek - a u toho by vlastně SPD mělo tleskat - odvolatelnost politiků, odvolatelnost starostů je v tomhle případě nejjednodušší ze všech jiných politických řemesel. Fakticky k tomu může dojít nejpozději jednou za tři měsíce. Stačí jakékoliv významnější zaváhání, stačí jakákoliv jiná dohoda v zastupitelstvu a starosta už není starostou. Tohle ale na druhou stranu může přispívat někde k destabilitě, ale jinde k velmi jednoduchému řešení vážných problémů. Dostávám se k dalšímu důležitému okruhu faktických výhrad a to je faktická pružnost systému. Znovu konkrétní čísla. Slovensko, kde se volí starosta přímou volbou, tak muselo opakovat přímé volby starostů v roce 2016 ve 45 obcích a městech. Prostě proto, že například starosta onemocněl, nebo se rozhodl, že už nebude starostovat, nebo ho k tomu vedly jiné důvody. Čtyřicet pět takových případů, a to je na Slovensku necelých tři tisíce obcí a měst. V ČR jich máme přes šest tisíc, tedy dvojnásobek. Znamenalo by to, že by se volby opakovaly, mohly opakovat téměř u stovky obcí a měst. To je docela vážný problém zejména v okamžiku, kdy už teď voleb probíhá celá řada, a myslet si, že tím přispějeme k významnější volební účasti, si troufnu tvrdit, je chiméra. A další podstatná věc, která souvisí s přímou volbou starostů a je možná nejpodstatnější, protože se dotýká podstaty správy obcí a měst, a to je přeci to, že ke všem rozhodnutím starosta ať v tom, či onom systému nutně potřebuje zastupitele. To rozhodnutí vážnější nemůže ani v systémech, kde funguje přímá volba starostů, udělat sám. Potřebuje se s někým bavit, potřebuje získat jeho podporu. A český systém takové prostředí, kde se od začátku podpora pro program musí hledat, tu existuje. Existuje dokonce od samotné tvorby kandidátek, protože už tam se musejí jednotliví kandidáti shodnout na programu, se kterým jdou do voleb, a to je samozřejmě do jisté míry zavazuje a vytváří větší jistotu a větší předvídatelnost v tom, co budou prosazovat a jak budou spravovat svoje město či obec. Já si dovolím skončit touhle podstatnou poznámkou pro mě nejdůležitějším argumentem, protože reálně hrozí, že přímá volba může narušit prostředí, ve kterém starosta potřebuje své zastupitele, ve kterém se s nimi musí bavit, musí s nimi hledat nějakou dohodu a nějaký kompromis. A často to jednoduché řešení, které přináší referendum nebo přímá volba ano, nebo ne, prostě pro reálnou a dobrou správu obce a města nestačí. Tam je potřeba hledat třeba i pátou i šestou variantu, která by měla být lepší a která by mohla projít a sloužit lidem ku prospěchu. [[(16.40 hodin)]] Tak já bych tady rád znovu vyzval, odhlédněme od toho, že se objevila ta tři slova - přímá volba starostů - někde na volebních plakátech. Ale dokud to není odpracováno, dokud to není opravdu rozsáhlejší diskuse s připravenými dalšími zákony, tak se nepouštějme do takového hazardu. Opravdu by to České republice neprospělo. Je to zbytečné. A když je něco zbytečné, tak se to pokud možno dělat nemá. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci. Mám tady jednu faktickou poznámku, ano, pan poslanec Ferjenčík. Prosím, pane poslanče, nyní máte slovo.
Děkuji za slovo. Jenom velmi faktická věc - už dnes proběhlo za uplynulé volební období víc než sto doplňujících komunálních voleb, takže to není žádná změna.
Děkuji panu poslanci. A pan poslanec Martin Kupka. Prosím, máte faktickou poznámku.
Děkuji za připomínku, abych mohl doplnit ty faktické statistické údaje. Ano, máte pravdu. I v České republice se v roce 2016 konaly doplňující volby do zastupitelstev prostě proto, že se tam třeba zastupitelstvo nedokázalo usnášet. Ale podotýkám, že v roce 2016 takových voleb v České republice bylo 34 při existenci více než šesti tisíc obcí a měst. Na Slovensku ve stejném roce musely opakované volby starostů probíhat ve 45 případech při polovičním, nebo dokonce méně než polovičním počtu obcí a měst. To je přeci jasná statistika. A chceme-li všichni pružnou veřejnou správu, a to si troufnu tvrdit, že se objevuje ve všech případech, a každý soudný ví, že veřejná správa má být co nejpružnější, tak přece nemůžeme na druhou stranu konkrétním návrhem zákona dělat pravý opak.
Děkuji, pane poslanče. Do obecné rozpravy požádám o vystoupení pana poslance Milana Poura. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené dámy, vážení pánové, vážený pane předsedající, dovolte mi sdělit vám také názory k návrhu zákona o změně Ústavy České republiky, která umožní přímou volbu starostů a hejtmanů. Osobně jsem přesvědčen, že přímá volba starostů patří jednoznačně k současnému evropskému trendu. Měli bychom se určitě inspirovat zkušenostmi z okolních států, kde přímou volbu starostů v určitých úpravách aplikují již mnoho let. U nás v České republice se však v žádném případě také nejedná o nové téma. O přímé volbě starostů na území České republiky se diskutovalo a analyzovalo, jak jistě si z vás většina pamatuje, i za období Topolánkovy i Nečasovy vlády. Bohužel, jak je již v naší vlasti nepsaným pravidlem, pokud chce vláda učinit zásadní koncepční kroky, potom nám trvá případná implementace koncepce mnohem déle, než je obvyklé v našich okolních zemích. Po prostudování sněmovního tisku včetně důvodové zprávy jsem nabyl jako starosta, ale i jako poslanec přesvědčení, že případná realizace přímé volby starostů a hejtmanů v navrhované podobě by znamenala rozvrat ve vedení a v rozvoji obcí. Chybí zde návrh parametrů přímé volby a rozdělení kompetencí mezi orgány obcí a kraje. Tuto významnou koncepční změnu, jakou je přímá volba starostů a hejtmanů, je dle mého názoru klíčové projednat napříč politickým spektrem, rovněž se zástupci Svazu měst a obcí a Sdružení místních samospráv. A rozhodně by do diskuse měli vstoupit i zahraniční zástupci z Polska, Slovenska, spolkových zemí Německa, kteří již mají zkušenosti s přímou volbou starostů. A rozhodně je třeba definovat následující parametry, o kterých už se tady asi diskutovalo minulý týden, ale já je shrnu. Zaprvé - v jakých velkých obcích bude starosta volen přímo. Zadruhé - odpovědnost a odvolatelnost starosty. Za třetí - vztah starosty k ostatním orgánům obce. Ale samozřejmě nemělo by se zapomínat i na místostarosty, to znamená postavení a kompetence místostarosty a postavení a kompetence starosty. Dále se tady ještě chci vyjádřit k výběru kandidátů na starosty a hejtmany formou výběru stranických sekretariátů, jak se tady v minulém týdnu zmínil ve svém příspěvku kolega za Piráty. Dle mého názoru je potřeba si nastavit parametry, jak moc demokratický má být výběr kandidátů. Ale tam je potřeba zdůraznit pro ty volby, jestli lídry na kandidátky mají vybírat občané, nebo stranické sekretariáty. Stranické vedení dle mého názoru zná obvykle potenciální kandidáty z měst mnohem lépe, neboť jsou s nimi v kontaktu, pracují s nimi. Rovněž také vědí, jak tito kandidáti reagují ve stresu a zda jsou komunikativní a schopní vyjednávat. Mají proto lepší pozici pro rozhodování na rozdíl od občanů, kteří je mnohdy znají pouze z nahodilých setkání, nebo co se dozvědí z lokálních médií či od sousedů. Je podle mě důležité a klíčové pro rozvoj obcí vybalancovat složku zastupitelské demokracie a složku přímé demokracie. Ze zkušenosti z komunálních voleb vím, že občané často volí zástupce profesních elit. Občas se však stává, že právě tito lidé dostávají nejvíce preferenčních hlasů, ale ačkoliv ve své profesi vynikají, tak bohužel pro výkon funkce starosty nemusejí mít vždy dostatečné předpoklady. Pokud se zmíním o stavu, kdy převládají prvky zastupitelské demokracie, potom občané mají v těchto případech pocit, že na jejich hlasech vlastně vůbec nezáleží. A dotknu se i konkrétní situace. Například v současné době starostou může být zvolena osoba, které nevznikl ani ve volbách mandát zastupitele. Stane se například při odstoupení zvoleného zastupitele, na jehož místo přichází náhradník. Tomu nic nebrání v tom, aby se ucházel o post starosty. Starostou se tak, a bohužel se to tak i stává, může stát člověk s nízkou podporou voličů, kteří následně ztrácejí zájem o věci veřejné. Důvodem je potom domněnka voličů, že nemají reálnou možnost politiku své obce ovlivnit. Těchto případů opravdu, můžu říkat potom konkrétní města, znám od svých kolegyň starostek a starostů několik. Na úrovni komunální politiky v České republice najdete také řady zastupitelů, kteří jsou schopni jednat věcně, bez zbytečných průtahů a politikaření. Bohužel se však i stává, že jsou i zastupitelstva, kde dochází k opačnému jednání. Určitě nyní, když se podívám, je tady spousta starostů, tak se najdou obce a města, kterým by posílení pravomoci starosty prospělo, ale na druhé straně určitě v České republice najdeme spoustu měst a obcí, kde by to bohužel i uškodilo. Co se týká mého názoru na přímou volbu starostů, tak já podporuji přímou volbu starostů na rozdíl od některých svých předřečníků, protože si myslím, že by to pomohlo k rychlejšímu rozhodování a prosazování záměrů vedoucích k rozvoji obcí a měst. Jsem přesvědčen, že bychom měli uzákonit přímou volbu starostů v obdobném pojetí jako na Slovensku, je však potřeba reagovat na úskalí slovenského modelu přímé volby starostů a provést určitá opatření. Mezi nevýhody toho systému totiž patří slabá vnitřní kontrola činnosti starosty, jehož nemůže kontrolovat ani zastupitelstvo. Rovněž rubem silného postavení starosty na Slovensku je jeho malá, v podstatě pouze politická odpovědnost, což se s ohledem na jeho silné postavení a odbornou náročnost na výkon jeho funkce nejeví jako dostatečné. Vzniká také řada problémových situací v případech, kdy starosta a obecní zastupitelstvo nemají vůli vzájemně spolupracovat. Na Slovensku totiž dochází, a bohužel je těch případů více, ke stavu tzv. kohabitace, kdy je starosta volen odděleně od zastupitelstva a důsledkem toho je, že se v některých případech potýká s nesouhlasnou většinou v zastupitelstvu. [[(16.50 hodin)]] Je třeba také zdůraznit, že výhoda přímé demokracie se ztrácí v případech, kdy v obci přetrvává nezájem o opětovnou účast voličů ve volbách. Jelikož není stanoveno kvorum pro účast ve volbách a uplatňuje se systém relativní většiny, postačí v řadě případů ke zvolení malé množství hlasů. Také je potřeba vzít v úvahu odlišnou základní koncepci organizace územní samosprávy v České republice. V naší vlasti by znamenala přímá volba starostů a hejtmanů řadu rozsáhlých legislativních úprav, které však nejsou v tuto chvíli připraveny. Nabytí účinnosti změny Ústavy České republiky k 1. 7. 2018 dle předkladatelů tohoto tisku bez široké odborné diskuse a beze změn do právního systému vidím zcela jako nereálné. Je potřeba také sdělit na závěr, že v současné době Ministerstvo vnitra uvedlo, že začne připravovat věcný záměr předpisu, který bude z legislativního hlediska propracovanější a který následně umožní přechod na přímou volbu starostů a hejtmanů. Než se tak stane a než případně dojde k rozsáhlé odborné diskusi, je dle mého názoru vhodné přerušit projednání tohoto tisku. Jestli se tak uskuteční po vpuštění tohoto tisku do druhého čtení, záleží nyní a dnes, pokud se bude hlasovat, právě na vás. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji panu poslanci. Mám tady faktickou poznámku, pan poslanec Martin Baxa. Prosím, pane poslanče.
Dobré odpoledne, vážený pane předsedající, milé kolegyně, milí kolegové. Já bych vaším prostřednictvím chtěl ocenit úsilí pana kolegy Poura, který tady vystoupil s analýzou, kde se zabývá částmi, které by připadaly v úvahu, které naopak nikoliv. Já předesílám, a už jsem tady jednou zmiňoval, že nesouhlasím z principu s tím, aby byla přímá volba starostů a hejtmanů v právním systému České republiky, a už jsem tady ty důvody zmiňoval. Ale chtěl bych vystoupení pana kolegy dát do kontrastu s tím, co tady zaznělo při zahájení projednávání tohoto zákona, kdy poslanci hnutí SPD pouze opakovali stále stejný proslov, ve kterém bylo v zásadě jenom zmiňováno, že jsou jakési obecné důvody přímé demokracie a že to v obcích nefunguje a že bychom měli občanům dát prostor k tomu, aby mohli těm nevoleným politikům, které dávají moc z rukou stranické sekretariáty (?), ukázat, co jsou zač. Dámy a pánové, fakt bychom měli brát v potaz to, že to, co je tady předloženo z pera poslanců SPD, nesplňuje ani základní parametry toho, abychom o tomto vůbec mohli začít diskutovat, abychom mohli vést vážnou rozpravu, kterou tady vlastně v dobré víře pan kolega teď zahájil, ale sem prostě nepatří. Jasně řekněme, že to, co je teď připraveno v tomto sněmovním tisku, je neprojednatelné, nesplnitelné a ve svých důsledcích nebezpečné pro zastupitelský systém v České republice. Děkuji.
Dobré odpoledne. Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní se hlásí s přednostním právem pan místopředseda Tomio Okamura a pan kolega Bauer je řádně připraven. Prosím, pane místopředsedo, máte slovo.
Vážené dámy a pánové, já si tady dovolím krátkou reakci. Trošku znovu ještě zopakuji to, co jsem říkal minulý týden. Tady v minulém volebním období byly dvě snahy prosadit přímou volbu starostů. Já vím, že ODS je proti přímé volbě, máte to v programu, je to v pohodě, vy neprosazujete přímou demokracii, TOP 09 taky ne. Proto moc nereagujeme, protože víme, že vy stejně budete hlasovat proti, protože to máte v programu, a to je v pořádku. Já tady ale znovu ještě vysvětlím tu věc tady panu poslanci Pourovi. Právě proto, že v minulém volebním období to bylo zamítnuto, tehdy ale tady byl jiný poměr, a mimochodem, jeden z návrhů byl taky Starostů a výtka vlády byla, to byl stostránkový prováděcí zákon a opravdu si tam našli všichni tu jednu větičku, proč ne a takhle. Já jsem to konzultoval s Andrejem Babišem za přítomnosti šéfa Legislativní rady vlády a i šéf Legislativní rady vlády, když jsem mu to vysvětlil, tak v podstatě sdělil ano, takhle se tam najde každá větička a neprojde to zbytečně. Proto jsme volili ten systém a já se k tomu hlásím a přiznal jsem se k tomu před týdnem, že předkládáme tady ten ústavní zákon, ten prošel jak legislativním odborem Poslanecké sněmovny, tak Parlamentním institutem, oběma jsme ho nechali zkouknout, takže je zcela legislativně správně, zcela legislativně správný návrh, je to možné i z pohledu Ústavy, aby toto prošlo, máme to oběma organizacemi, stejně jako všechny naše zákony, resp. oběma odbory jsme si to nechali zkouknout , takže to je v pořádku, a řekli jsme, že bychom byli rádi, kdybyste to propustili do druhého čtení, kdo by rád o tomto diskutoval. A ve druhém čtení, protože je to ústavní návrh, znovu to zdůrazňuji, na rozdíl od běžných zákonů není lhůta na projednání. Nic nás netlačí. Nic. Nic nás netlačí. Takže krátce řečeno, když poslanci hnutí ANO nebudou spokojeni s tím prováděcím zákonem, který bychom společně vytvořili, k tomu se ještě dostanu krátce, tak to stejně neprojde. Takže naopak pojďme na tom pracovat, já jsem rád, že i Piráti na tom chtějí pracovat, i další, já myslím, že je to skvělé, že ten, kdo na tom chce pracovat, pojďme na tom pracovat. A už tady padlo, že by se tady přichystal seminář, který by to probral i s odborníky, co a jak. Uděláme si pracovní skupinu, ten, kdo do toho chce jít. Vím, že jsou tady lidi z ANO, které to zajímá, vím, že KSČM, vím, že Piráti, vím, že my, i Starostové jsou tady, a pojďme ten prováděcí zákon, který je opravdu, a v každé zemi je to jinak, já jsem se na to díval, to odpovídám i tady na ty otázky, je to jinak na Slovensku, v Polsku, je to opravdu v každé zemi jinak. Většina zemí v Evropě má přímou volbu starostů, to jsem tady jmenoval minulý týden, ale jinak. Takže skutečně my jsme volili tu cestu všeobecného politického konsenzu, abychom se tedy sešli na to a ve druhém čtení v klidu bez jakéhokoli časového tlaku, to tady slibuji, bez jakéhokoli časového tlaku pojďme skutečně, tady pan Kupka je úspěšným starostou, znám Líbeznice, jsou tady další starostové, to znamená, pojďme si na to sednout, i ti, kteří původně pro to třeba nebyli, a pojďme tedy udělat nějaký kompromis, aby to bylo komfortní pro všechny a abychom se zařadili mezi tu většinu zemí Evropy, která tu přímou volbu má, abychom si ty pravomoci rozdělili tak, aby to bylo pro všechny komfortní. Jaké tedy má mít to zastupitelstvo, jaké má mít starosta atd., atd. Takže toto všechno jsem říkal minulý týden, nic neříkáme, lámejme něco přes koleno, takže proto jsem vás chtěl požádat, abychom to dneska v klidu propustili do výborů. Máme tam dostatek času a pojďme to připravit tak, aby ten prováděcí zákon byl komfortní. Protože v minulém volebním období už to bylo naopak a nedostali jsme se vůbec nikam, protože skutečně, uznávám, je provádějící zákon tak komplikovaný, že je potřeba nalézt všeobecný konsenzus skrz politické strany. Proto jsme volili tuto cestu. To je cesta reálná, při zkušenostech tady ve Sněmovně je to cesta konsenzuální a já myslím, že by to takhle bylo zcela ideální. Takže tím jsem myslím, doufám, odpověděl na většinu otázek, která tady byla, a na čem se dohodneme vzájemně na těch parametrech, na prováděcím zákonu, tak to je přeci v pořádku. A jestli ve druhém čtení jsem tady zaznamenal, třeba jsem o tom hovořil i s Piráty, tady s panem Ferjenčíkem, říkal, že třeba i v dikci ústavní změny, že by se jim něco líbilo malinko rozšířit, tak pojďme se o tom samozřejmě bavit. Ale my už bychom rádi, abychom se o tom bavili na platformě Sněmovny konečně, aby už to bylo na té úrovni, že už se o tom bavíme ve Sněmovně už v rámci nějaké zlegitimizované platformy, tzn. že už to prošlo do druhého čtení. A pojďme to ladit. Jako jsme se přeci sešli třeba nad zákonem na referendu, taky tady bude na to seminář ve spolupráci vícero politických stran, jsem si všiml. Takže je to super a my chceme spolupracovat se všemi a dobré návrhy přece bychom si takhle měli vzájemně podpořit. Děkuji.
Děkuji panu předsedovi Tomiu Okamurovi. A nyní s řádnou přihláškou pan poslanec Jan Bauer. Připraví se pan kolega Marek Výborný. Jsme v rozpravě. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené a milé kolegyně, milí kolegové, dovolte mi krátce taktéž můj názor k této problematice. Přišlo by mi vhodné, abych tady také dlouze hovořil o svých dvacetiletých komunálních zkušenostech z pozice zastupitele nebo dlouholetého starosty, ale já to tak neudělám. Hlavně z toho důvodu, že mnohé ty argumenty, tady pro mě logické, už zazněly, a na druhou stranu cítím v sobě dostatek pokory a možná i dostatek zkušeností, abych si byl jistý dvěma věcmi. Za prvé, že přímá volba starostů je mimořádně citlivé téma a citlivá záležitost. A za druhé, takto, jak to navrhuje SPD, si myslím, že se to skutečně, ale opravdu dělat nedá. [[(17.00 hodin)]] Já bych tady spíše jen krátce řekl svoji osobní taktéž dlouholetou zkušenost z legislativního procesu tady v této ctihodné Sněmovně, protože si myslím, že je to taktéž velmi zajímavé. Já osobně debatu nad tímto návrhem poslanců SPD považuji za ztrátu času, protože všichni tady víme, že jde o legislativní nedodělek. Nakonec to bezděky přiznávají i samotní předkladatelé. Ve zdůvodnění svého návrhu sami píšou, že zákon si vyžádá další prováděcí předpisy a ústavní změny. Nic takového ale spolu se svým návrhem nepředpokládají a ani nepředkládají. Tím se také stává zbytečnou celá debata o výhodách a nevýhodách přímé volby starostů, protože ani nevíme přesně, jak si předkladatelé v praxi přímou volbu představují. Jak jsem řekl, já k tomu mám spíše obecnější poznámku. Podle mých zkušeností v Poslanecké sněmovně projednáváme z hlediska kvality tři typy zákonů. Jednu skupinu tvoří dobře připravené a provázané návrhy, které jsou míněny vážně a které se mohou stát součástí právního řádu, přestože, a to uznávám, tu o nich, o jejich obsahu můžeme vést dlouhé diskuse, můžeme se u nich dokonce i pohádat. Tu druhou skupinu tvoří ryze populistické návrhy podle mých zkušeností, které jsou projevem politického marketingu. Některé politické strany chtějí těmito návrhy získat přízeň voličů, přestože dopředu vědí, že jde o návrhy problematické, drahé nebo se těžko převádí do praxe. I takové návrhy podle mých zkušeností se ale mohou stát a v minulosti se staly součástí právního řádu, opakuji - bohužel. Pak je tu ale třetí skupina zákonů - a v tomto případě jde o legislativní zmetky, které se součástí českého práva nikdy stát nemůžou. Jsou šité horkou jehlou, nemají návaznost na stávající legislativu a ústavní rámec. Politické strany je předkládají, přestože dobře vědí, že nikdy nemohou legislativním procesem projít a být schváleny. Vážené dámy a pánové, tomu já osobně říkám legislativní marketing. A přesně sem patří i návrh SPD na přímou volbu starostů. Je podle mého názoru odfláknutý a nereálný a SPD ho zjevně předložila jen s úmyslem udělat si čárku a vykázat svou aktivitu v parlamentu. Tím podle mého názoru poslanci SPD ukazují nejen to, že pohrdají parlamentem, ale také to, že možná pohrdají i svými voliči, kterým přímou volbu starostů slíbili. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Janu Bauerovi. Nyní pan poslanec Marek Výborný, připraví se pan poslanec Juránek. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážení členové vlády, milé kolegyně, vážení kolegové, mnohé tady zaznělo. Slyšeli jsme, že obce nefungují a že přímá demokracie je jedinou spásou, která nás může zachránit na úrovni obcí i krajů. Já za sebe i za KDU-ČSL musím říct, že to takto vyhroceně nevnímáme, a jestli nám něco velmi vadí, tak je to přístup k základnímu zákonu naší republiky a tím je Ústava. Ústava není ledajaký zákon, který bychom tady mohli co schůzi pléna upravovat, novelizovat apod. Teoreticky samozřejmě mohli, ale prakticky si myslím, že to je velmi nebezpečné, protože jakýkoli zásah do Ústavy znamená zásah do uspořádání, které tady v České republice platí, a myslím, že takto je k tomu třeba přistupovat. A z tohoto pohledu já přesto, že jsem slyšel slova pana místopředsedy Okamury o tom, že mají kladné stanovisko legislativních odborů jak Sněmovny, tak vlády, tak tomu docela rozumím, protože samozřejmě tyto odbory posuzují návrh po formální stránce a po formální stránce skutečně asi není v rozporu s tím, že by nemohl být projednáván. Ale tady přece jde o tu věcnou stránku, o obsah toho návrhu, a ten, nezlobte se na mě, skutečně vykazuje znaky značného legislativního paskvilu nebo diletantství. Omlouvám se za ta slova, ale skutečně to takto na nás působí. A ta věc má samozřejmě ještě širší konotace. Odbýt to jednou větou, že podmínky stanoví prováděcí předpis či zákon, je velmi laciné a velmi jednoduché. My nevíme, jak bude vypadat, nebyl nikde diskutován, notabene zde na půdě Sněmovny jsme ustavili komisi pro Ústavu, kterou vede paní kolegyně Valachová, a jestli se nepletu, tak na posledním jednání, kde tento bod byl zařazen, tak hned na začátku jednání komise jsme ho také odročili právě proto, že na něj je třeba více času, a komise se teprve sejde jak k zákonu o obecném referendu, tak, předpokládám, i k zákonu o přímé volbě starostů a hejtmanů. Já se opravdu domnívám, že tato věc si zaslouží velmi širokou debatu. A my se nebráníme diskusi o změně volebního systému. My se nebráníme diskusi o přímé volbě starostů třeba na těch malých obcích. Ale parametry z toho návrhu ani z důvodové zprávy předkladatele z hnutí SPD nevyplývají a domníváme se, že zde je potřeba postupovat velmi pečlivě a s důrazem na odbornou debatu nejenom tady na půdě Poslanecké sněmovny, ale také na půdě Senátu jako horní komory Parlamentu a také společně s odbornou veřejností, a to nejenom s odbornou veřejností na úrovni ústavního práva, ale také se zástupci Svazu měst a obcí, Sdružení místních samospráv a komunálními politiky. Protože pokud tyto věci neprojednáme, nevydiskutujeme a na základě toho nebudou také připraveny novely zákona o obcích, zákona o krajích, protože to s tím úzce souvisí - tady není možné jednou čárkou změnit Ústavu a poté se divit tomu, co nastane - a já se obávám za rozvrat na té komunální úrovni. Je potřeba také registrovat zkušenosti ze zahraničí. Snad jeden příklad za všechny. Víme, jak probíhala správa Banskobystrického samosprávného kraje, když tam byl županem Marian Kotleba, ten by vám mohl být blízký, kdy on měl proti sobě celé zastupitelstvo. A to nebezpečí, že tady správa obcí, krajů bude tímto zcela destabilizována, skutečně hrozí a je potřeba při diskusích o případných změnách, pokud se k tomu skutečně dostaneme, vzít tyto dotazy v potaz. A na závěr mi dovolte říct ještě jednu věc. Já jsem nakonec byl rád, že tady pan místopředseda Okamura říkal, že se vlastně nespěchá a že bude dostatek času na projednání a že jste opustili myšlenku, že tady musíme narychlo něco přijmout a rychle, už například na podzim, hlasovat. No tak to je opravdu absurdní situace, protože jednak i kdyby nakonec ten ústavní zákon prošel Sněmovnou, tak je tady horní komora Senát a víme, jaká tam je pozice jednotlivých parlamentních stran. A věřím, že právě Senát v těchto věcech bude tou důležitou pojistkou i ústavního systému České republiky. Za poslanecký klub KDU-ČSL bych se na závěr rád připojil k návrhu poslanců ODS i klubu TOP 09 na zamítnutí tohoto návrhu, a to právě proto, že není připraven tak, abychom tuto věc na jeho základě mohli otevírat, a to ani ve druhém čtení tohoto zákona. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Marku Výbornému. Poslance Stanislava Juránka požádám o posečkání. S faktickou poznámkou pan poslanec Adamec. Vzdává se? Ne. Tak prosím, pan poslanec Adamec faktická poznámka a poté řádně přihlášený pan poslanec Stanislav Juránek. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji, pane předsedající. Kolegyně, kolegové, já už jsem tady toho dneska říkal hodně, ale teď bych chtěl zareagovat na několik věcí. Pan předseda Okamura tady říkal, že panu Babišovi to nevadí v této podobě. No tak tohle je mi úplně jedno. To se přiznám, že tohle vůbec neberu jako argument. Když se podíváte na důvodovou zprávu vlády, která vyzní neutrálně, tak já už jsem to tady říkal minule, vždyť to je vláda v demisi, podle mě by měla být opatrná ve svých vyjádřeních. A když se podíváte na obsah té zprávy, tak je to o něčem úplně jiném. Já jsem upozorňoval, že Ústava není trhací kalendář, že takhle se to dělat nedá. Nakonec zástupce Pirátů tady tvrdil, že už bychom do Ústavy mohli dát další a další věci. Já si myslím, že to je špatný postup. Ústava by se opravdu měla měnit jiným způsobem, ne poslaneckou iniciativou. Mělo by to být, řekl bych, na popud vlády, mělo by to projít všemi orgány, institucemi, mělo by to být takto ošetřeno. Nakonec musel jsem souhlasit s kolegou z ANO, co tady říkal k tomu problému, i když samozřejmě můžeme se dohadovat o tom, zda přímou volbu chceme, nebo nechceme. Já ji odmítám z principu jenom proto, že někdo říká, že to je ve všech zemích Evropské unie nebo Evropy. No, není to tak. Kdyby to tak bylo, tak samozřejmě ani to není důvod k tomu, abychom se takhle chovali. Opravdu, opravdu ne. [[(17.10 hodin)]] Já říkám znovu, ta důvodová zpráva vlády vůbec není jednoznačná, není neutrální, myslím si, že to je opravdu dost složité téma, a otevírat Ústavu s tím, že tam dáme jenom tyto dvě věty, které jakoby na první pohled nikomu nevadí, podle mě není ta správná cesta. Takže chtěl bych říct, že opravdu nějaké dohody v tuto chvíli mě můžou přesvědčit o tom, že tady nějaká nepsaná koalice funguje, aspoň částečně, ale nemůže mě to přesvědčit o tom, že je to návrh, o kterém bychom byli připraveni tady v tomto prvním čtení hlasovat s tím [[předsedající upozorňuje na čas]], že ho pošleme do druhého čtení. Děkuji.
Děkuji. Kolega Juránek ještě posečká, je tady faktická poznámka pana poslance Patrika Nachera. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji, pěkné odpoledne. Já navážu na to, co jsem říkal minule, a stále mi na to nebylo odpovězeno, tj. jaká je přidaná hodnota. Jaká je přidaná hodnota přímo voleného starosty, kdyby to bylo v Praze, přímo voleného primátora. Například na tu krizi, která tam byla těch sedm měsíců. Můj kolega Pour mluvil o politikaření a o tom, aby to šlo rychleji, takže opět bych se chtěl zeptat, jaká by byla přidaná hodnota. Protože si dovedu představit, že v momentě, kdy v zastupitelstvu, a rada bude v nějaké krizi, zastupitelstvo odvolá radu, ale nikoliv už přímo voleného starostu, navolí se nová rada, ta nová rada ale bude úplně z jiné strany, než je ten starosta, tak mě pak zajímá, jakým způsobem se bude dělat tedy ta reálná politika a nebude se dál politikařit. Protože to je faktická, tak tady nebudu rozvíjet nějaké teorie o tom, jestli v menších obcích má šanci uspět přímo volený starosta, ten, který je skutečně ten nejlepší, jak se říká, neprošel těmi politickými sekretariáty, anebo prostě jenom ten, kdo je nejznámější. To může být třeba nějaký sportovec, co už dávno nehraje hokej a přijde a kandiduje a vyhraje. To znamená, chtěl bych vyzvat ty kolegy, aby mi - protože jsem řekl, že mám k tomu takové neutrální stanovisko - tak aby mi řekli tu přidanou hodnotu přímo voleného starosty, aniž bychom věděli, že se významně zvyšují jeho pravomoci a jaké to bude mít další konsekvence. Děkuji.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Ještě jedna faktická poznámka, pana poslance Jakuba Michálka. Pan kolega Juránek je stejně trpělivý jako já. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Moje faktická poznámka, reakce na pana kolegu Nachera. Přidaná hodnota toho zákona je, že v Praze paní primátorka Krnáčová už nebude zvolena, a za druhé ten, kdo bude zvolen na její místo, nebude muset uplácet většinu zastupitelů funkcemi s částkami nad sto tisíc korun měsíčně, aby se udržel ve funkci.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní řádně přihlášený pan poslanec Stanislav Juránek, připraví se pan poslanec Karel Krejza. Pane poslanče, máte slovo.
Děkuji. Já si stále ještě nemůžu zvyknout na ty faktické poznámky, protože člověk se vlastně dostane ke slovu už po poměrně dlouhé době a na některé věci už nebudu zpětně reagovat. Chtěl bych přesto říct tři věci, nebo ve třech postupech bych chtěl tři věci sdělit. Ta první je, že jsem zastáncem přímé demokracie a jsem zastáncem od roku 1998. Mohu říci, že jsem v té věci vyzkoušel velmi mnoho postupů, tady v Poslanecké sněmovně jsem stál jako zástupce Jihomoravského kraje, který dva roky připravoval a potom tady přednesl zákon o celostátním referendu. Tento zákon jsem po projednání ve druhém čtení této Poslanecké sněmovny byl zastupitelstvem pověřen stáhnout, protože to, co se z něho stalo, znamenalo, že padly veškeré dohody, které jsme v rámci politických stran v rámci Jihomoravského kraje měli. Chci tady tuhle věc docela zdůraznit, protože jsem přesvědčen o tom, že nejde tento problém řešit samostatně, a já k tomu přiznávám, že jsem se pokoušel i o řadu dalších věcí později, ale že nikdy nebyl dostatek času a nenašel se dostatek času, aby se tyto věci řádně projednaly. Proto jsem přesvědčen, že musí přijít systémový přístup, a tam jsem poznal, že musí být zároveň projednávány tyto tři věci. Že musí být zároveň projednáván volební systém, celý, kompletní, tak jak tady už na něj padly některé narážky, současně s referendem a současně s přímou volbou jako takovou. Pokud nebudeme tyto tři věci projednávat současně, nedostaneme se potom k tomu, abychom tuto věc vyřešili. Takže to je ten systémový přístup. Další věc je postup. Ten postup z toho vyplývá pro mě, že je zapotřebí začít seminářem, tedy obráceně, než jak se tady mluví, tzn. začít tím seminářem, po semináři teprve se podívat na ty prováděcí předpisy, na změny zákonů, a teprve po tom to předložit, po závěru tohoto postupu, na ten ústavní zákon, a teprve potom komplexně, když tyto věci budeme mít, teprve potom je schvalovat. Ten důvod je prostý a jednoduchý, protože potom pozměňovací návrh obyčejného zákona může tak změnit ten ústavní zákon, resp. tu praktickou část ústavního zákona, že se k nějakému rozumnému fungování nedobereme, a potom je lepší zůstat u zastupitelské demokracie. Mohu říci, že co se týká Jihomoravského kraje, tak jsem právě debatu o přímé a zastupitelské demokracii vedl i s klubem ODS, se kterým jsme v tu dobu byli v koalici, a že jsme tady tuto debatu si vyříkávali, a právě proto byl potom ten důvod, že jsem jako hejtman Jihomoravského kraje ten zákon musel stáhnout z toho prostého důvodu, že tady doznal nepřiměřených změn. Já tedy teď nechci mluvit o konkrétních případech, protože konkrétní případy, a jsem rád, že tady zaznělo i od kolegy Ferenčáka, že volby se opakují u nás, chci říct, že i... [[hlasy z levé strany sálu]]. Prosím? Strašně se omlouvám, nenaučil jsem se pořádně jméno, teď ho snad řeknu dobře - Ferenčik. Řekl jsem to dobře. Ještě jednou se omlouvám, sám jsem velmi nerad, když někdo mění moje jméno, zvláště v tom prvním písmenu. Takže velice se omlouvám a už to víckrát neudělám, pokud se nespletu. [[Hlasy z pléna.]] Ta záležitost je tedy v této pozici -
Pane poslanče, já vás přeruším a požádám Sněmovnu o klid. Myslím, že by bylo dobře, aby to bylo v důstojném prostředí, kolegové. Vím, že jste i kolegové z bývalého zastupitelstva, byl bych rád, aby bylo slyšet pana poslance. Prosím, pokračujte.
Ano, děkuji. Já tedy právě proto bych byl rád, kdyby ta diskuse nějakým způsobem pokračovala, a proto bych rád využil ještě jednoho institutu, který je tady možný, a to vrátit tento zákon k přepracování. Ten důvod není o tom, abychom se tímto nezabývali, ale právě naopak, aby mohl být zvolen ten obrácený postup, tzn. postup začít tím seminářem a končit ústavním zákonem. Já se za to přimlouvám z toho důvodu, že si přeji, aby ke změně došlo, protože mám praktické zkušenosti, kdy by to mohlo pomoci, ale o těch nechci dnes mluvit. O těch chci začít mluvit na tom semináři a teprve potom tady v Poslanecké sněmovně, abychom si skutečně zvážili, že jsou situace, kdy je lepší a kdy je ve výhodnější pozici župan ze Slovenska, ze slovenského státu, proti hejtmanovi z České republiky, a právě, abychom tady tyto věci porovnali i na úrovni těch starostů, abychom zvážili, která metoda je lepší. Já se tedy přimlouvám za to, co jsem řekl, a znovu opakuji, navrhuji vrátit tento zákon k přepracování.
Děkuji, panu poslanci Stanislavu Juránkovi. A mám tady tři faktické poznámky. Pan poslanec Vojtěch Munzar, Antonín Staněk a Roman Onderka. Poté tedy máme řádně přihlášené. Nyní pan poslanec Vojtěch Munzar. Máte slovo k faktické poznámce, pane poslanče.
Děkuji, pane předsedající. Já mám faktickou poznámku k panu předsedovi Michálkovi prostřednictvím pana předsedajícího. Snad mě nebudete podezřívat z toho, že já bych podporoval paní primátorku Krnáčovou z Prahy. Ale skutečně proto, že nesouhlasíte v konkrétním městě, i když by to bylo hlavní město, s kroky konkrétního člověka, tak přece tady nebudeme měnit systém pro celou Českou republiku. To prostě nejde. Já jsem také v Kladně v opozici. Také nesouhlasím třeba s některými kroky naší radnice a nechci to sem tahat, protože tady se bavíme o systému. A ten systém musí být připraven. Takže prosím, je to skutečně nezodpovědné tady měnit celý systém v České republice jenom proto, že nesouhlasíme v konkrétním místě s některými kroky radnice. Děkuji.
Děkuji, panu poslanci Munzarovi za dodržení času k faktické poznámce. Nyní faktická poznámka pana poslance Antonína Staňka a poté pan poslanec Onderka, poté pan poslanec Bartoš. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Vážený pane předsedající, děkuji vám za slovo. Stejně tak jako můj předřečník, i já bych chtěl ve své faktické poznámce vaším prostřednictvím reagovat na pana poslance Michálka. Já se poměrně děsím faktu, že zde budeme předkládat ústavní zákony jenom proto, že se nám nelíbí jedna situace v jednom městě. Lex Krnáčová nemůže být ústavním zákonem. Prokristapána, Ústava je něco, co bývá tvořeno po určitou dobu, má to určitý systém a nelze to takovýmto způsobem realizovat. Pomíjím už ty poznámky o trestních věcech, které by spíše měly být dány asi jiným způsobem, pakliže pan kolega má, vaším prostřednictvím, představu, že zde byl někdo uplácen. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Pan poslanec Roman Onderka také s faktickou poznámkou a poté pan poslanec Ivan Bartoš. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Vážený pane místopředsedo, dámy a pánové, kolegyně, kolegové, já se musím přiznat, že Pirátům rozumím, ale vnímám to, že to bylo řečeno v určité nadsázce. Protože samozřejmě stejně tak jako já i oni vědí, že i v tom systému, který je dnes a který by byl i poté, co by byla přímá volba, by byla určitá možnost v uvozovkách korumpovatelnosti a vycházení si vstříc v rámci zastupitelstva jakékoliv obce, Prahy jakožto hlavního města nevyjímaje. K tomu zákonu, co říkal tady kolega Juránek, bych chtěl jenom podotknout jednu věc. My se tady budeme zabývat dneska pokračováním diskuse bodu 29 o dopravní infrastruktuře. Bavíme se o zákonu, který je velice důležitý pro Českou republiku. A přesto už během té první zkoušky diskuse, kterou jsme absolvovali v pátek, jsme zjistili, že zde budou problémy. Ten zákon přitom diskutujeme dávno dopředu. Diskutujeme ho v rámci i Ministerstva dopravy. Je zde nějaká relativní shoda v rámci jednotlivých poslaneckých klubů Poslanecké sněmovny. A přesto si nejsme nikdo jistí, jestli tento zákon projde a v jaké formě projde. A dneska se tady bavíme o ústavním zákonu, který musí získat samozřejmě daleko větší podporu nejen v Poslanecké sněmovně i v Senátu, a začínáme způsobem "pojďme to otevřít a potom to tady na koleně budeme skládat". Já se připojuji jednoznačně k těm, kteří tady dali návrh pro zamítnutí, za sociální demokracii. Myslím si, že takovéto politikum do Sněmovny prostě nepatří. Jestli něco takového chceme, pojďme napřed diskutovat a potom to předložme třeba i jako poslanecký návrh do Poslanecké sněmovny do pléna. Děkuji.
Děkuji, panu poslanci Romanu Onderkovi. Než budeme pokračovat ve vystoupení faktické poznámky Ivana Bartoše, dvě konstatování omluv. Paní poslankyně Květa Matušovská od 17 hodin z osobních důvodů a paní poslankyně Markéta Adamová od 17.30 do konce jednacího dne z pracovních důvodů. Pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji. Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážený pane předsedající, já bych chtěl jenom požádat kolegy poslance, když reagují na nějaké vystoupení faktickou poznámkou - my nejsme v debatách na Facebooku, kde lidé vidí titulek. Můj kolega Michálek reagoval na pana Nacherta, který se ptal, jakou má např. přidanou hodnotu. A Jakub Michálek řekl například přidanou hodnotu. Takže reakce, že to nějaký účelový zákon, lex Krnáčová - prosím, když reagujete na někoho, kdo mluví před vámi, poslouchejte, na co reagujete, abyste potom nemuseli obracet to, co on řekl. Takže Jakub Michálek dával příklad panu Nachertovi. [[Připomínky ze sálu.]] Obracel se i na něj. Tak nevytvářejte nějaký dojem, že to je nějaká účelová změna Ústavy kvůli paní Krnáčové, která, já věřím, že neobhájí, ať už je legislativa, jaká bude. Děkuji.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Pan kolega Staněk se hlásí ještě jednou k faktické poznámce. Pan kolega Krejza bude jistě trpělivý. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji, pane předsedající. Já se velmi omlouvám, nemám rád faktickou poznámku k faktické poznámce, ale vašim prostřednictvím k panu Bartošovi. Já se přiznám, že jsem pana kolegu Michálka poslouchal velmi dobře. A odpovídal, jaká je přidaná hodnota. A odpovídal, že například přidanou hodnotou je, že nebude zvolena paní Krnáčová. Na to jsem reagoval. Jestliže někdo je schopen uvést například jeden konkrétní takovýto příklad, tak je to ubohé u ústavního zákona. Děkuji vám.
Tak, bohužel, pana Krejzu požádám ještě o strpení, protože tady mám faktickou poznámku pana poslance Patrika Nachera, Jakuba Michálka a z místa se hlásí ještě Pavel Blažek, pokud ho někdo nepředběhne elektronickou přihláškou. Tak to bude takhle pořadí. Nyní pan poslanec Patrik Nacher s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Já už jsem si zvykl - Nacher, Nachr, Machr, to je teď úplně jedno. Beru to. Já budu reagovat na to... No, ten můj dotaz, aby to bylo úplně správně vyrozuměno, navázal na to, co tady zaznělo minule. To jest přidaná hodnota oproti tomu, že v Praze stejně jako v jakémkoliv jiném městě prostě byla nějaká koaliční krize. Šest sedm měsíců. A tady zazněl minule názor, a proto padl ten můj dotaz, že kdyby byla přímá volba starostů, primátorů, tak by to nenastalo. A já jsem chtěl hledat tu přidanou hodnotu, protože zatímco teď to zastupitelstvo může na každém zastupitelstvu - v Praze je to vždycky poslední čtvrtek v každém měsíci, můžete se tam přijít podívat. Každý poslední čtvrtek může zastupitelstvo odvolat celou radu včetně primátora, nebo primátorky. Tak jaká je přidaná hodnota toho návrhu v momentě, kdy zastupitelstvo odvolá radu, ale nemůže odvolat tu primátorku nebo primátora? Na to já jsem reagoval. Protože tady se to říkalo jako důvod, že přímo volený starosta, primátor, právě přinese tu přidanou hodnotu, aby se nekonaly takové krize, jako byla v Praze těch šest měsíců. Tak jenom aby to bylo úplně jasné, celý ten řetězec těch dotazů. A na to já jsem reagoval. Mě ta odpověď neuspokojila. Děkuji.
Děkuji, panu poslanci Patriku Nacherovi za dodržení času k faktické poznámce. Ještě než dám slovo panu poslanci Jakubovi Michálkovi také k faktické poznámce, konstatuji došlou omluvu mezi 18. a 19. hodinou z pracovních důvodů pana poslance Dominika Feriho. Nyní pan poslanec Jakub Michálek k faktické poznámce. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Myslím si, že to je právě tím problémem, to, že dochází k neustálému odvolávání na každém jednání zastupitelstva každý měsíc. A pak to skončí tak, že se ve dvě hodiny ráno někdo pohádá a ve dvě hodiny ráno se odvolává Rada hlavního města Prahy. A není to samozřejmě pouze o Praze. Já mám pocit, že se nám tady vytratila schopnost abstrakce. To, co jsem říkal o primátorce Krnáčové, se samozřejmě týká všech starostů. A pokud někdo má být starostou obce, tak má mít důvěru občanů. To je ten základní princip, který stojí za přímou volbu starostů. A to je ta přidaná hodnota. Ten, kdo stojí v čele obce, má mít důvěru občanů. Jsou starostové, kteří jsou nepřímo voleni, kteří mají důvěru občanů. Ale bohužel ten systém generuje i takové osobnosti, které tu důvěru nemají a které mají velice nízkou procentuální důvěru, třeba kolem 10 nebo 15 %. To znamená, že 80 nebo 90 % tam ty lidi nechce a nedá se s nimi nic dělat, protože je tam drží ta politická reprezentace. Ta klíčová přidaná hodnota je právě v tom, že se utváří jasný vztah mezi tím, kdo volí, a tím, že jeho důvěru má ten, kdo je volen. Tohle je bohužel v té zastupitelské demokracii, resp. v tom nepřímém systému, abych byl úplně přesný, tam je ta vazba pouze nepřímá a v řadě případů to vyvolává deformace. Hlavní město Praha je nejviditelnější ze všech příkladů. Pokud to někteří kolegové vzali osobně, tak mě prosím omluvte. Byl to samozřejmě příklad, který měl vést k té abstrakci. Děkuji za pozornost.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Karel Krejza řádně přihlášený do rozpravy. Máte slovo, pane poslanče.
Vážený pane předsedající, vážení poslanci, poslankyně, slyším tady, že obce nefungují. Já tedy nevím přesně, kdo to říkal, ale já si to tedy nemyslím. Já nevím, jestli víte, co jsou to třeba ECI indikátory, které pravidelně děláme u nás ve městě, ale i v jiných obcích. Tam ta spokojenost občanů s fungováním obce dosahuje 90 %. Kolik máme důvěru my tady jako poslanci? Od občanů? Myslím si, že jsme tak na třetině u těch starostů, kteří tedy voleni přímo nejsou, nicméně občané je znají. Máme tady 6,5 tisíce obcí. Kolik těch obcí tedy podle vás nefunguje? Jednotky procent? No možná. No a to je pořád docela dobrý úspěch. A zadluženost veřejného sektoru? Kolik mají obce dluhů oproti krajům? Oproti naší republice? Myslím si, že obce hospodaří mnohem, mnohem lépe. Tak proč tady máme řešit něco, co podle mého názoru funguje? Výjimky se najdou. Samozřejmě. A o tom, že tady budeme bourat Ústavu kvůli momentální situaci v několika obcích, že tady podkopneme jeden opěrný sloup v zastupitelské demokracii? No to já s tím nemůžu souhlasit. Pak ale navrhněme celou věc. Pokud chceme opravdu přejít k nějakému občanštějšímu principu, tak zaveďme generálního ředitele obcí s plnými pravomocemi, aby mohl odvolávat své vedoucí odborů, aby mohl zasahovat do územních plánů a aby za to nesl odpovědnost. Ale nechme zvolit občany primátora nebo starostu, nedejme mu ty pravomoci - no k čemu tam bude? No k ničemu. Ponese za všechno zodpovědnost, nemá žádné pravomoci, tam si myslím, že nám to přestane fungovat nadobro. Já toto opravdu podpořit nemůžu. Možná chápu kolegy Piráty, nevím kolik z nich řídilo, nebo se snažilo řídit nějakou obec. Nechci je tady z toho nějak zkoušet, trénovat, ale opravdu to není vůbec nic jednoduchého. Prosím, nebourejme principy, které tady naši předchůdci vytvořili, a byli to lidé, kterých já jsem si velice vážil. Toto není dobrá cesta. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Karlu Krejzovi. Kolegyni Valachovou požádám o strpení. S přednostním právem se přihlásil zpravodaj a zároveň předseda klubu Jan Farský. Uděluji mu slovo. Prosím, pane předsedo.
Pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, začnu se zkušeností starostenskou, kterou jsem si prošel. Starostou jsem se stal v roce 2006 a tehdy jsme vyhráli volby tak, že jsme dokázali sestavit kandidátku natolik, že byla pro lidi zajímavou, že nám dali dostatek hlasů na to, abychom ve volbách uspěli, a zároveň jsme věděli, že už když děláme kampaň, musíme tu kampaň dělat tak, abychom byli schopni dát dohromady v druhé části nějakou koalici. Pokud si dobře vzpomínám, z 21 mandátů jsme tehdy s 27 % měli 7 a druzí za námi měli 4 mandáty. V roce 2010 jsme mandát v Semilech se stejným uskupením opakovali. A znovu už to, že jsme dávali dohromady kandidátku, že jsme museli přesvědčit lidi o společné vizi, už to bylo hrozně důležité pro to, aby se vize v dalších částech v tom městě dala uskutečnit. A skutečně to fungovalo v tom, že přijdete přesvědčit nejdřív ty, které chcete na kandidátku. Ne všichni tam chtějí, ale tu vizi přijmou, přesvědčí další, a vy už v té první části, ještě než vůbec proběhnou volby, se musíte naučit argumentovat, musíte se naučit lidi přesvědčovat o tom, že dává smysl, kam směřujete, ale zároveň upravit svoje představy v debatách, v desítkách debat, které absolvujete. A to je možná nejlepší starostovská škola, která může přijít. Právě v tom, že v komunále se musíte pokusit uspět tak, abyste vize mohli naplnit. V roce 2010 jsme dostali 47 % a z 21 mandátů jsme měli 12 mandátů. Přesto jsme si do rady přibírali tu nejtvrdší opozici, protože nám přišlo naprosto správné, aby nápady a řízení města, které bylo kontrolováno už od počátku. V roce 2014 se ta situace docela zkomplikovala, protože přestože jsme volby docela razantním způsobem vyhráli, měli jsme nějakých 35 %, druhé bylo tou dobou nové ANO, myslím, asi s polovinou hlasů, tak volby proběhly vcelku přesvědčivě, ale výsledek byl takový, že hnutí ANO u nás složilo kandidátku všech proti vítězovi. Odpovídalo to ale přesně tomu, že když sestavujete vedení města, aniž byste předem získali pro to podporu, tak těžko to vedení města může dlouhodobě fungovat. Také to trvalo asi pět měsíců, koalice se rozpadla a starostkou je žena, která měla nejvíce preferenčních hlasů, vedla vítěznou kandidátku. Tak jako to bylo roky zpátky. V obou případech, kdy mi bylo ctí být lídrem kandidátky, tak jsem také dovedl kandidátku do zastupitelstva s nejvyšším počtem preferenčních hlasů. A z mého pohledu to bylo velice funkční. Bylo to velice funkční i v tom, že musíte hledat shodu už od sestavování kandidátky a musíte potom hledat širokou shodu i při řízení obce, protože pokud ji nehledáte, tak tu obec samozřejmě výrazně rozdělujete. Přesto - ve velkých městech zvláště - nejsem příznivcem přímé volby starostů. Pokud se o ní bavíme, a myslím si, že jsou velikosti obce, jako jsou obce, v kterých není zřizována rada, tak tam může právě mít přímá volba starostů smysl v tom, že to bude taková určitá zkouška toho, jak ten systém může fungovat. V nich už dneska starosta je nadán vyšší pravomocí v rozhodování a řízení obce, takže změna v této velikostní kategorii obcí nebude tak zásadní v tom dopadu do toho, jak obec může fungovat. V klubu Starostů a nezávislých jsme tento návrh debatovali skutečně zeširoka, protože skutečně v jednom z minulých volebních období jsme byli ti, kteří poté, co prošla velká debata na vládní úrovni o tom, jestli má být zavedena přímá volba, nebo nemá být zavedena přímá volba starostů, která skončila s tím, že tuto aktivitu vláda opustila, tak my jsme tento návrh předkládali. Ale když jsme ho předkládali, předkládali jsme ho právě s omezením pro nejmenší obce a předkládali jsme ho i s prováděcím návrhem zákona, tak aby všechno to, co tady reálně zaznívalo jako problémy, které tento návrh zákona, tento tisk číslo 40, vyvolá, tak aby nenastaly. Protože tak jak je to v této chvíli navrženo, tento zákon je plácnutím do vody. Tento zákon je krokem do tmy. Tento zákon nepřinese přímou volbu starostů. Kdyby byl nedejbože schválen, tak přinese rozvrat komunální politiky. Proto ho jako Starostové nepodpoříme. Protože jsme v situaci, kdy, a to tady nezaznívalo příliš často, ale je to také skutečnost, kterou se dočtete ve stanovisku vlády, ten návrh zákona je dokonce v rozporu s mezinárodními smlouvami, kterými jsme zavázáni. To jsou věci, které nelze překročit tím, že řekneme, že to přepíšeme. Práce, která je spojena s tím, jestli zavedeme, nebo nezavedeme přímou volbu starostů, ta šíře debaty není dána tím, že na jednu A4 vypíšu, a to ještě chybně, změny Ústavy a řeknu, že jsem zavedl přímou volbu starostů. Tím skutečně akorát rozvrátím komunální politiku. Tu část politiky, tu oblast, která má největší důvěru občanů. To je snad cílem? Doufám že ne. Práce, kterou je nutné odvést, je na prováděcích zákonech. A já už jsem to tady minule zmiňoval. My jsme připraveni, a už pracujeme na tom, že jako Starostové a nezávislí, myslím, že nám to je tak trochu vlastní, dáme dohromady seminář, na který pozveme odborníky ze zahraničí, kteří tam budou prezentovat svou zkušenost z toho, jak je to zavedeno u nich a co to přineslo za pozitiva a negativa. Je to tak zásadní parametrická změna, že skutečně ta debata musí být odborná, a ne takto vystřelená od stolu. [[(17.40 hodin)]] Z tohoto pohledu tedy, přestože jsme předkládali zákon o přímé volbě starostů, přestože jsme takto upravovali, ale v daleko rozsáhlejším dokumentu, pravomoci, a nepodařilo se nám to prosadit, riziko, kterým je tento návrh zákona, nehodláme podstoupit, a proto ho jako Starostové a nezávislí nepodpoříme do dalšího čtení a budeme hlasovat pro zamítnutí, a kdyby to neprošlo, tak vrácení předkladateli k přepracování. Což je ale trošku eufemismus, protože toto není o přepracování, toto je o zcela nové práci. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Janu Farskému. Nyní paní poslankyně Kateřina Valachová a připraví se pan poslanec Ivan Adamec. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, vedeme rozpravu o nejdůležitějším zákonu země, o Ústavě. Důležité je říci, že přímá volba starostů není projevem přímé demokracie. To je absolutní nesmysl. Přímá volba starostů je pouze technickou změnou zastupitelské demokracie, protože teď i případně potom nás starosta zastupuje. A je otázkou, jestli pro tuto technickou změnu zastupitelské demokracie má smysl znejistit obce, města, zanést tam chaos, možná jenom proto, že - jak jsem si všimla - v části politického spektra přímá demokracie je tak nějak sexy. Ale to je dost málo pro změnu Ústavy. Hodně málo. Je to zajíc v pytli, u kterého nevíme, co udělá. Jak řekli předřečníci, několik bodů, co se možná stane, ale také možná nestane. Také proto bychom neměli podpořit tento neodpovědný návrh a zásah do Ústavy České republiky. Zaznělo tady, že nastane v případě podpory efektivnější vztah mezi těmi, kdo volí, to znamená voliči, a starostou. Skutečně? To bychom asi mohli říci a odhlasovat pouze tehdy, pokud bychom věděli, jak efektivní takový starosta bude mít vztah s radou, zastupitelstvem, a to nevíme. Takže z mého pohledu, tak jak je to předloženo, by to zatím bylo velmi neefektivní. Chaos, to je to jediné, co by nastalo. Návrh se také tváří, že se opírá o zásadní analýzy. Ano, byla provedena analýza přímé volby starostů Ministerstvem vnitra, ale jinak, než popisuje návrh. Už v roce 2009. Ano, v první fázi se 39 % hlasujících starostů opravdu vyjádřilo dvěma třetinami pro přímou volbu. Následně ale Svaz měst a obcí zjistil, co to přesně znamená, že bude starosta mimo zastupitelstvo, že nebude moci podle tehdejšího návrhu - a my nevíme, jaký ten návrh je, o kterém v tuto chvíli hlasujeme - schvalovat rozpočet. A potom se hlasovalo znovu a dvě třetiny starostů, kteří se účastnili této ankety, řekly ne. A to v důvodové zprávě k této novele nečtu. Také bych chtěla zdůraznit, že měníme systém, kdy jsme v situaci, kdy starostové a starostky na rozdíl od nás, poslanců a poslankyň, se těší nejvyšší důvěře ve společnosti, dámy a pánové, v rámci zastupitelské demokracie, a jak vidno, občané jsou s nimi spokojeni. Z tohoto důvodu jsem pro, abychom nepodpořili tuto neodpovědnou a chaotickou změnu Ústavy, která je jenom technickou úpravou zastupitelské demokracie, a v případě návrhu na zamítnutí dokonce podpořili zamítnutí tohoto návrhu. Děkuji.
Děkuji paní poslankyni Valachové. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Leo Luzar. Pan kolega Adamec je připraven. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo, vážený pane předsedající. Dámy a pánové, poslouchám tu debatu, která se tady rozvíjí, slyším ty názory a vnímám, že jsou neprodiskutované. Tady zaznělo od předkladatelů, že ten návrh je variantou řekněme otevřenou, kterou by rádi ve druhém čtení měli možnost dopracovat, že jim bylo doporučeno legislativci to takhle udělat. Já to vnímám, já to chápu, proto jsem zvědav na diskusi ve druhém čtení, která bude probíhat, jak se vyjasní jednotlivé připomínky, které tady zaznívají. Proto jsem vcelku ochoten podpořit postup tohoto zákona dále, abychom si to vyjasnili, protože ta otázka se bude neustále vracet. To není otázka teď okamžitě, že teď to zamítneme a už to nikdy nebude. Ne, to bude neustále na stole, neustále se budou hledat cesty, jak tu přímou demokracii dostat až do obcí. Pro mě osobně v té diskusi bych byl velice rád, aby bylo vyjasněno - hovoří se, že ten nejlepší z nejlepších bude starostou. Chápu, ale ti ostatní potom musí být ti nejhorší z nejhorších, aby ten poměr tam byl. Jinými slovy, když bude rozhodovat jedno dvě procenta mezi tím, který bude ten favorit, který má usednout s řetězem starosty na tu židli, a tím, co skončil pod ním, je to rozhodující, že to je ten nejlepší? Nejsou oba shodní? Čili by mě zajímalo, jak by předkladatelé chtěli vyřešit třeba tento rozpor. Chápu, když tam bude nějaký jasný kandidát, který o 10-15 % všechny převýší, tak řeknu dobře, ano, je oblíbený mezi občany, ať tedy dělá toho starostu. Ale když tam není žádný mantinel, žádný limit, tak se také může stát, že mezi těmi nejlepšími z nejlepších bude rozhodovat jedno dvě procenta a to by pak byl problém. V Evropské unii se snaží tzv. Spitzenkandidat udělat v kandidátkách a toho navrhovat. I to je třeba cesta. Ale ukazuje se, že to není prodiskutované a bude to práce pro druhé čtení. Děkuji za pozornost.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Ivan Adamec, řádně přihlášený do rozpravy, zatím poslední. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, vážený pane předsedající. Kolegyně, kolegové, já už jsem dneska vystupoval vícekrát, ale teď to zkusím trošku z jiného úhlu pohledu. Tady padlo - občané si přejí, občané chtějí volit. Já si musím položit otázku, co je výsledkem voleb v komunále, to znamená na obcích, na městech, ve statutárních městech. Cílem přece je zvolit zastupitelstvo. Kdo má největší moc na obcích? Fakt si někdo myslí, že to je starosta a že po zavedení přímé volby to bude starosta? Největší moc přece leží na zastupitelích dané obce. A to je právě úhel toho problému, jak to vnímat. Rozdíl mezi pohledem občanů města a pohledem zastupitelů města podle mě je minimální. Lidé mají možnost si zvolit zastupitele přesně podle toho způsobu, jak jsem tady už na začátku své řeči uváděl. To znamená, lidé volí zastupitelstvo. Tady vítězná strana měla necelých 30 %, máme vládu bez důvěry, a přesto nám vládne, ale problém je, že pokud nějakým způsobem nezvládne většinu, to znamená důvěru tady ve Sněmovně, tak zákony tady probíhat hladce nebudou, pokud to nebude ad hoc. A přece to samé je na městech. Když se zvolí zastupitelstvo, které je odrazem té obecní nebo městské společnosti, tak to zastupitelstvo přece má největší pravomoci. Zastupitelstvo rozhoduje o územním plánu, zastupitelstvo rozhoduje o rozpočtu města, zastupitelstvo rozhoduje o investicích města. To je přece ten základ a to je ten výsledek komunálních voleb. Pominu starostu, jak říkala správně kolegyně Valachová, který vlastně by se z toho systému jenom vyčlenil, a de facto tady je třeba si položit otázku: Opravdu chceme, aby starosta měl moc zastupitelstva? To je pak přímá volba a budeme tady mít, já nevím 6 250 diktatur na obcích v uvozovkách, protože bude přímo zvolen starosta a pak mu řekněme, když je přímo zvolen, tak ty pravomoci mít bude. Ale dneska to přece funguje jinak. Dneska málokteré volby dopadly tak, hlavně ve větších městech, že by v zastupitelstvu nějaká skupina, nějaká strana získala více jak 50 % a byla schopna sama utvořit radu, sama navolit vedení města. To jsou výjimky, já jim říkám kladenský syndrom, a jak dopadají, to všichni nakonec víme. Příliš moci v komunálu škodí, vyvolává to velkou závist, vyvolává to, řekl bych, jednání, které v řadě případů se ani neslučuje s morálkou této společnosti. Podávají se různá trestní oznámení na koalici, která získala těch 50 %. Takhle je to ale v málo městech. A tady říkal správně kolega Farský, že raději si přibrali ostrou opozici částečně do koalice, protože přece jenom hlasovat se nějakým způsobem musí a není možné po každém hlasování čelit záplavě trestních oznámení a nějakému jinému problematickému jednání. Nakonec to všichni znáte. Když opozice dneska neprosadí něco v zastupitelstvu, kam jde? Žalovat do České televize, do zpravodajství. To prostě tak je. To si řekněme na rovinu. Nebo do jiných médií se dnes žaluje. Dnes máme internet, dneska se vyrobí cokoli v mediálním prostoru. Tím tady nechci nasazovat psí hlavu novinářům. [[(17.50 hodin)]] Takže zastupitel je odrazem lidí, kteří v té lokalitě žijí. Přece když volím zastupitelstvo, tak to je odrazem té společnosti, toho města, obce. Takže vůle občanů se v těch volbách projeví. Zvolí zastupitelstvo a zastupitelstvo samozřejmě - hledají se většiny na to, aby prostě mohlo dělat tu práci, kterou jim ukládá zákon o obcích, kterou po nich chtějí občané. My tady chceme jenom vysunout starostu a dát ho do nepřátelského prostředí zastupitelstva, které bude voleno taky ale průřezem té společnosti. Jaký je rozdíl mezi přímo voleným starostou a zastupitelstvem v tomto případě? No to je jenom o tom úhlu pohledu. Vy si někteří myslíte, že když zvolíte přímo starostu a zastupitelstvo zvlášť, že to bude dobře pro občany. Já si to úplně nemyslím. A skutečně vůle občanů a vůle zastupitelstva je jedno a totéž. Já se vrátím k tomuto ctihodnému plénu ve Sněmovně. Jak si myslíte, že jsme tady složeni, v té Sněmovně? Čemu to odpovídá? No přece vůli občanů v tomto státě. Je to pravda, ať chceme nebo nechceme. Ti, co chtěli volit, šli volit a zvolili. To znamená, je to vlastně průřez společnosti, my, každý jeden z nás je součástí společnosti a byli jsme zvoleni v parlamentních volbách. Já bych hrozně rád o tomto diskutoval. Tady pan předseda Okamura říkal, že to nemá cenu, že Občanská demokratická strana na to má jiný názor. No dobře, ale právě o to bychom se tady měli utkat, protože já tedy zatím nevím - tady jsem slyšel "chceme přímou volbu starostů" a všichni, kdo to tady říkali, až na výjimky přečetli text napsaný na papíru, který byl velmi podobný. A jestli takhle si představujete diskusi, tak já si ji takhle nepředstavuji. A jen tak mimochodem, ještě se vrátím k tomu, co jsem tady zaslechl od kolegy pana předsedy Michálka prostřednictvím pana předsedajícího. Pane předsedo, když bude přímo volená primátorka Prahy a bude chtít ovládat zastupitelstvo, které může být navoleno úplně jinak, a ono se rozhodne, že ji nebude poslouchat, tak co musí udělat ten primátor Prahy? Musí využít veškerý svůj sociální kapitál, aby získal hlasy zastupitelů pro ta strategická rozhodnutí. A to je daleko těžší, když to dělá až po volbách, než když ty strany jdou do voleb s tím, že tedy chtějí kandidovat do zastupitelstva a podle výsledků voleb si řeknou, které volební programy, kde mají nějaké průsečíky a s kým je dobré ustavit tu vládu na té obci a městě. Takhle to přece funguje. A jestli si myslíte, že z toho vyčleníte starostu, no tak si to myslete a pojďme o tom diskutovat. Ale podle mě to tak není a dopadne to opravdu dost fatálně. Ono srovnávat volební systémy různých zemích v Evropě je dost ošidné. Já vám řeknu příklad. My jak občas máme partnerská města v Polsku, na Slovensku, tak oni na rozdíl od nás mají partnerská města třeba z větších dálek - my si to nemůžeme dovolit. A přijel starosta městečka ve Velké Británii. Když jsme se ho zeptali, jaká je vlastně jeho pozice v rámci zastupitelstva toho městečka, tak on se začal smát a říkal - já pouze reprezentuji tu obec. Věc zastupitelstva je úplně jiná. Tak jestli tohle chcete, no tak dobře, tak tam budete mít nějakého člověka, který se bude všude ukazovat a nebude mít žádné pravomoci a to zastupitelstvo bude stejně největší pravomoci rozhodovat samo. Uvědomme si to, že pokud nezasáhneme do těchto věcí - vyberme si, buď to bude přímá volba se vším všudy, starosta bude rozhodovat o všem a pak bude mít velkou zodpovědnost a pak říkejme, že je odpovědný těm občanům, že se musí obhájit, to je v pořádku. Anebo budeme volit zastupitelsky, kdy tuto odpovědnost má zastupitelstvo, a mimochodem, ti voliči to také umějí spočítat. Přece když budu potřebovat jako přímo volený starosta rozhýbat zastupitelstvo - pan kolega to tady řekl, uplácet nějakými, já bych to nazval jinak, já bych to nenazval uplácením, ale musel s nimi jednat, protože pokud chcete prosadit rozpočet s investicemi, pokud chcete udělat strategické věci, tak vám nic jiného nezbude a je to rozhodně obtížnější, protože vám to dají ještě sežrat, jak se říká lidově, když jste si kandidoval sám za sebe, tak co bychom tě poslouchali. Takhle to prostě v praxi je. Ale na druhé straně já jsem tady říkal, nebráním se zavedení většinových prvků do toho systému, odstranit některé problémy, které se tam vyskytují - já jsem je tady poctivě vyjmenoval na začátku své úvodní řeči. Ale rozhodně, prosím vás, tohle není ta správná cesta. Diskutujme, odložte ty papíry A4 a pojďme říkat vlastní názory na mikrofon. Já jsem pro. Já jsem pro! Ale zatím jsem to tady takhle neviděl. Mluví tu jenom ti, kteří vědí, o čem mluví, anebo ti, kteří si prostě myslí, že je to politicky správně. Je to politický hazard. Nedělejme to, zamítněme to. Vrátit k přepracování není co, ale v případě, že to dojde tak daleko, tak budu zase taky pro vrácení k přepracování, protože i když není co, je to furt lepší cesta než to postoupit do dalšího čtení. A navíc varuji, už jsem tady zažil návrhy, o kterých všichni na začátku říkali to je blbost, nedělejme to. Nakonec se prosadila další čtení a víte, jak to dopadlo. On to kolega Kalousek říká tady dobře. Víte, co je to velbloud? To je kůň, který projde legislativním procesem. A přesně takhle to dopadlo. Ale tady máme ústavní zákon. Já už jsem to říkal. Nedělejme to, nedělejme to. Vraťme to, shoďme to ze stolu a pojďme dál. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Ivanu Adamcovi. Vyvolal dvě faktické poznámky, pana poslance Marka Výborného a pana poslance Jakuba Michálka. Nyní tedy faktická poznámka pana poslance Marka Výborného. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážená vládo, dámy a pánové, já bych se chtěl vaším prostřednictvím vyjádřit ke kolegovi Luzarovi. Já se nedomnívám, že to je správný postup, říct: ten zákon sice vykazuje mnoho nepřesností, nejasností, legislativně není úplně správně, ale pojďme ho pustit do druhého čtení. Možná, že to tady bylo zvykem, nebo je zvykem takto postupovat, ale já to považuji za velmi nebezpečné a my se pak nechováme zodpovědně. Pojďme poctivě říct, že tento zákon je třeba připravit lépe a vydiskutovat ho. Domnívám se, že zásadní úpravy Ústavy by měly být také vládním návrhem zákona, nikoli aktivitou žádného z poslaneckých klubů, když je to takto zásadní věc. Ale mně vadí ta představa, že to sice jako není úplně košer, ale pustíme to do druhého čtení a tam to budeme diskutovat. Já si myslím, že to je špatná vizitka nás, Poslanecké sněmovny. A pokud to tady takto bylo zvykem, tak si myslím, že pak může hrozit to, co tady říkal přede mnou kolega Adamec. A já se k tomu nepřidávám a doporučuji tedy opravdu takto nepostupovat, a to nejenom u zákona o přímé volbě starostů, hejtmanů, ale i u všech dalších. Děkuji.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Jakub Michálek, připraví se pan poslanec Miroslav Kalousek. Máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážení kolegové a vážené kolegyně, já jsem jenom chtěl poprosit, abychom tady nestrašili tou přímou volbou starostů. Měli jsme tady strašení, že pokud se zavede registr smluv, tak zkolabuje celá státní správa. Teď tady máme zase strašení, pokud se zavede přímá volba starostů, zkolabuje nám komunální politika. Přímou volbu starostů mají ve všech okolních státech, když se podíváte, Slovensko, Rakousko, Polsko, v některých státech Německa, ne tedy ve všech spolkových státech. Takže tam to mají a funguje jim to. Tak prosím vás, nedělejme z toho, že se tady zavádí nějaká revoluce. V jiných státech to funguje. Já jsem chtěl navázat na to vystoupení a na to, co zaznělo ve vystoupení pana kolegy Adamce, že by snad měl starosta nějakým způsobem ovládat zastupitelstvo. Samozřejmě pokud se rozdělí, vyčlení se ten starosta a bude přímo volen nezávisle na zastupitelstvu, tak musí proběhnout i úprava jeho kompetencí. O tom jsme se tady bavili minule, že ten starosta musí mít exekutivní kompetence a naopak zastupitelstvo musí mít kompetence rozhodovat o dlouhodobých strategických rozhodnutích a kontrolovat toho starostu. Takže to samozřejmě s tím půjde ruku v ruce a bude to řešit prováděcí zákon, stejně tak jako to řeší dneska prováděcí zákon - obecní zřízení. Já myslím, že jedna cesta, která vede z téhle diskuse a zároveň i z té otázky, jak můžeme schválit změnu Ústavy, aniž bychom měli prováděcí zákon, je, že můžeme prostě v rámci té Ústavy delegovat volbu, přímou volbu starostů, že tak může stanovit zákon. Nikoli tak, že je to všude, ve všech obcích, ať už v malých obcích, i v těch největších, v hlavním městě Praze, ale prostě v těch případech, kde to stanoví prováděcí zákon. Protože tím bude vyřešeno i to, že přímá volba bude zavedena teprve v okamžiku, kdy budeme mít jasno, jak ty kompetence mezi exekutivní řízení a nějaké strategické směřování budou rozděleny. Děkuji za pozornost.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Konstatuji došlou omluvu pana poslance Jiřího Kobzy mezi 18. a 21. hodinou z jednání Poslanecké sněmovny. A nyní pan poslanec Miroslav Kalousek k faktické poznámce. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji za pozornost. Dámy a pánové, dovolte mi dvě poznámky. Ta první je prosba, zda bychom se neuměli zamyslet nad prioritami, co skutečně trápí občany v České republice, co trápí veřejnost v České republice. Já vsadím ruku a klidně si ji nechám useknout za to, že jestli je něco opravdu netrápí, tak způsob, kterým je volen starosta do jejich obce. My tady věnujeme obrovské množství hodin a energie tomu, abychom o tom diskutovali, ale fakt si nemyslím, že tohle je v tuto chvíli ten hlavní, prioritní problém České republiky. Jenom o tohle zamyšlení prosím, nic jiného. To je poznámka číslo jedna. Poznámka číslo dvě, a já si velmi vážím toho, že pan kolega Adamec mě citoval, ale, a to musím opravit, já tvrdím, že velbloud je kůň, který prošel hlasováním Poslanecké sněmovny. Nikoliv který prošel legislativním procesem, protože do legislativního procesu patří vnitřní připomínkové řízení, vnější připomínkové řízení, jednání legislativní rady a tam stále je ještě přítomno nějaké racionálno. Ale pak to přijde k nám a tady už je jakékoliv racionálno podezřelé a tady vzniká ten velbloud. Mějte se hezky.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Leo Luzar s faktickou poznámkou, pan poslanec Stanjura s faktickou poznámkou a pan poslanec Munzar také s faktickou poznámkou. Pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, já si dovolím reagovat na tu připomínku. Já nejsem příznivcem referenda, nejsem příznivcem přímé volby starostů, ale ctím, že někde je snaha tyto věci prosadit. Máme nenaplněnou Ústavu, co se týče referenda, a vnímám, že občané ji chtějí, a proto ano, budu příznivcem referenda. Vnímám, že nemáme přímou volbu starostů, ano, ale pokud si to občané přejí, budu příznivcem přímé volby starostů. Tak by mělo znít naše zastoupení. My jsme tady za voliče, za občany, kteří nás sem volí. Tady zazněla připomínka, co je pro ty občany důležité a že bychom měli ratio řešit to důležité, co občany trápí dnes a denně. Dopoledne jsme byli trošku svědky, jak se posouvají věci a co je důležité a co je méně důležité, co je více důležité. A nechci tuto debatu rozvíjet. Tady jasně zaznělo, že legislativec doporučil předkladatelům tohoto zákona tento postup. Já jim chci umožnit, aby to bylo prodiskutováno, aby se tam jasně vyjasnily ty legislativní problémy, které s tím zákonem stoprocentně jdou, to víme všichni, a aby potom třeba i sami uznali, že to je problém. Ale ne zavřít oči před tímto problémem, který už se tady x let neustále vrací, vrací a říci: vlastně to není problém. Je. Občané tu potřebu cítí. Není to jenom výmysl jedné politické strany. Vnímám to aspoň tak. Proč se s tím setkávám? Jako komunální zastupitel se s tím setkávám, vnímám ty problémy, oblíbený starosta, neoblíbený starosta, jak s tím. Já to všechno cítím. Ale prostě pokud si to nevyříkáme tady, tak prostě je to problém. A znovu upozorňuji, že Ústava zná i nenaplněné věci, o kterých se budeme bavit v rámci třeba toho referenda. Děkuji.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan předseda Stanjura, také s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Nejdřív na pana poslance Luzara. Není to pravda. Ústava ohledně referenda je naplněna, nic nedlužíme. To, co navrhují mnozí, nechybí v Ústavě, je to legislativní [[nesrozumitelné]], ale není pravda, že to chybí v Ústavě. Dnes máme 6. března a s největší pravděpodobností přesně za sedm měsíců budeme znát výsledky komunálních voleb, takže bych řekl, že je velmi pravděpodobné, že to bude pátého, šestého října. Kam spěcháme? Fakt si myslíte, že se to dá stihnout, aby se letos volilo podle nového systému? Ne. Takže to klidně můžeme vrátit k přepracování. To, co navrhujete - a já jsem vlastně s panem předsedou Michálkem, že pokud by to mělo mít smysl, tak musí dostat přímo volený starosta nebo primátor mnohem větší pravomoci, než má dneska. A to je těžká debata a na to potřebujeme podle mě debatovat ne [[tak]], že už jsou lhůty do výboru, ale předtím. Protože je to přesně proti tomu, [[nesrozumitelné]]my říkáme. To znamená, my toho starostu budeme fixovat na celé volební období. Budeme ho fixovat na celé volební období. Dneska každé zastupitelstvo, mluvili o tom mnozí mí kolegové, může odvolat starostu, když nepostupuje správně, neplní věci, které slíbil a podobně. Představa například SPD, že ho odvoláme, tak pak se dostaneme do stavu, a já před ním varuji, že budeme neustále odvolávat. Může vyhrát starosta o jeden hlas. Může v přímé volbě. A všichni, kteří nebudou spokojeni s tím výsledkem, mohou podle těch návrhů vyvolat hlasování o odvolání. Myslím, že je správné, že ten, kdo volí, tak i odvolává, což máme dneska v zastupitelské demokracii na obci. Volí zastupitelstvo, odvolává zastupitelstvo. Tady zvolí jedna skupina občanů starostu a jiná skupina se nesmíří s výsledkem a bude to odvolávat. Žádná stabilita, větší chaos a poklesne důvěra občanů v obecní zastupitelstvo a starosty, která dneska je nejvyšší ze všech institucí ve veřejném prostoru.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Vojtěch Munzar, připraví se pan poslanec Kalousek, také s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Tak potřetí dnes, dámy a pánové. Já bych chtěl reagovat opět na pana předsedu Michálka prostřednictvím pana předsedajícího. Víte, to, co jste tady řekl, nejdřív pojďme udělat změnu, a pak teprve navrhneme, jak by to mělo fungovat - mně připadá, že to tady trošku děláme obráceně. Nejdříve bychom měli mít představu o komplexní změně systému a pak se o tom pojďme bavit. Ale takhle měníme za každou cenu něco, co funguje. Starostové mají dneska největší důvěru občanů. Daleko větší než my tady v Poslanecké sněmovně, a to proto, že si to zaslouží. Jsou nejblíže občanům a ta města a obce fungují. Může vám připadat, že v nějakém městě se vám to nelíbí, mě se to také třeba v nějakém městě nelíbí, ale kompletně ten systém funguje. Proč to za každou cenu měnit? A pokud si řekneme, že nějaký systém je lepší, tak musíme ale vědět, proč je lepší, ne jenom si říct, je lepší, a teď budeme vymýšlet to, aby byl lepší. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan poslanec Miroslav Kalousek, také s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji. Pan poslanec Luzar relativizoval moji poznámku, co je důležité pro občany, s tím, že to, o čem jsme tady dnes diskutovali ráno, pro občany příliš důležité není, možná méně než ta problematika, kterou projednáváme teď. Já mám za to, že to, co je důležité pro občany, si většinou ti občané řeknou sami. A to, že ta problematika z dnešního rána pro ně byla důležitá, ukázali na jedenácti místech v České republice na poměrně masivních demonstracích s desetitisícovou účastí. Já si rád vezmu lístek do první řady, až občané vyjdou do ulic za přímou volbu starostů. Zkusme si to tak trochu představit, jestli by k něčemu takovému mohlo dojít.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Nyní faktická poznámka pana poslance Leo Luzara. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji. Já budu jenom krátce replikovat a budu velice rád, až přijde na stůl zákon o obecném referendu, až z pravice zazní podpora, protože to je přesně to vyjádření těch občanů, správné, ne na náměstí pokřikem, ale tím v referendu se vyjádřit k věcem, které je tíží. Čili předpokládám, že zákon o obecném referendu projde touto Sněmovnou jako nůž máslem. Děkuji.
Děkuji. Nemám žádnou písemnou přihlášku - a ještě pan kolega Munzar. Krejza, pardon, omlouvám se. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Ještě jednou. Klid na práci, to už jsme tady měli. To si také pamatuji. Ale na to reagovat nechci. Mně ten postup připadá klasický, salámová metoda. Vrazíme do systému vir, budeme se pak divit, co nám s tím udělá, s tou Ústavou. Proboha, použijte hlavu! Kolegové, nebořme něco, co funguje! Děkuji.
Děkuji. Nyní nikoho nevidím s přihláškou. Rozhlížím se. Rozpravu končím. Má zástupce navrhovatelů zájem o závěrečné slovo? Ano, je tomu tak. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Já bych chtěl poděkovat, vážené kolegyně a vážení kolegové, všem, kteří jste vystoupili v rozpravě, a všechny vás prosím, abychom propustili tento zákon do druhého čtení. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Radku Rozvoralovi a nyní pan zpravodaj, jestli má zájem o závěrečné slovo. Je tomu tak? Pane zpravodaji, máte slovo.
V předělené diskusi vystoupilo až skoro nepočítaně poslanců s názory ze všech stran a různého spektra. Padly dva zásadní návrhy, které jsou k hlasování v prvním čtení, a to jeden na zamítnutí tohoto zákona a jeden na návrh k přepracování.
Ano, máme se nyní zabývat procedurálními návrhy. První je na vrácení předloženého návrhu navrhovateli k dopracování od pana poslance Juránka. Já vás všechny odhlásím a požádám vás o novou registraci. Prosím, přihlaste se svými identifikačními kartami. Já zagonguji, aby kolegové z předsálí mohli dojít do Sněmovny, a o návrhu na vrácení předloženého návrhu navrhovateli k dopracování rozhodneme v hlasování padesát čtyři, a to jakmile se počet poslanců ustálí, a po něm bude návrh na zamítnutí, který byl předložen několikrát, několikrát byl podpořen. Vypadá to, že všichni, kteří chtějí vyjádřit svou vůli hlasováním, jsou přítomni v sále. Zahajuji hlasování číslo 54 a ptám se, kdo je pro vrácení návrhu navrhovateli k dopracování. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 54 z přítomných 161 poslanců pro 50, proti 86. Návrh nebyl přijat. Budeme tedy hlasovat o návrhu na zamítnutí, a to v hlasování číslo 55, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro zamítnutí návrhu. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování číslo 55 z přítomných 161 poslanců pro 50, proti 87. Ani tento návrh nebyl přijat. Můžeme tedy přikročit k tomu, abychom přikázali předložený návrh výborům Poslanecké sněmovny. Organizační výbor navrhl přikázat předložený návrh k projednání ústavněprávnímu výboru jako výboru garančnímu. Ptám se, jestli je jiný návrh na garanční výbor. Není tomu tak. Budeme tedy hlasovat o garančním výboru, tedy o výboru ústavněprávním. Rozhodneme v hlasování číslo 56, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 56 z přítomných 162 poslanců pro 153, proti 4. Návrh byl přijat. Konstatuji, že tento návrh byl přikázán k projednání ústavněprávnímu výboru jako garančnímu výboru. Organizační výbor nenavrhl přikázat tento návrh dalším výborům Poslanecké sněmovny. Má někdo jiný návrh? Ano, paní poslankyně Vildumetzová a pan zpravodaj se hlásí také k dalšímu návrhu. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, já bych si dovolila dát návrh, aby tento sněmovní tisk byl ještě přikázán výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj.
Ano. [[Posl. Farský si již nepřeje vystoupit.]] Takže pan zpravodaj nemá jiný návrh. Pokud nikdo nemá žádný další návrh, rozhodneme tedy v hlasování o přikázání výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj v hlasování číslo 57, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 57 z přítomných 163 pro 156, proti 4. Návrh byl přijat. Konstatuji, že tento návrh byl přikázán také k projednání výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj. Lhůta k projednání je podle zákona o jednacím řádu. Vidím pana poslance Birkeho. [[Oznamuje, že chce přikázat ještě jednomu výboru.]] Ale to jsme už prošvihli. To už nemohu, protože jsme rozhodli a já jsem vyzval jaksi... [[Posl. Birke na své přihlášce dále netrvá.]] Takže pokud jiný... [[O slovo se hlásí posl. Kalousek.]] Mezi body pan předseda Kalousek. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, odpusťte prosím zdržení pro malé intermezzo, ale ve čtvrtek odpoledne se všichni sejdeme na společné schůzi obou dvou komor Parlamentu ČR k inauguraci prezidenta ČR a jeho volebnímu období. Je to společná schůze obou komor, která je tedy upravena zákonem, kdy předsedat bude předseda Poslanecké sněmovny a pozvánky posílá předseda Poslanecké sněmovny. Není to tedy akce pana prezidenta. Z důvodů, kterým nerozumím, na tuto akci nedostal pozvánku rektor Masarykovy univerzity v Brně Mikuláš Bek a rektor Jihočeské univerzity, ostatní rektoři logicky z kolegiální soudržnosti odmítli účast na této akci. Kdyby to byla akce pana prezidenta, který je svou osobní záští a pomstychtivostí znám, tak by se s tím holt nedalo nic dělat, ale naprosto nechápu, proč reprezentant naší Sněmovny, tedy pan předseda Vondráček, nepozval pana rektora Beka a pana rektora Jihočeské univerzity. Chci věřit, že je to jenom administrativní nedostatek, že to je jenom nedorozumění, a protože je dnes úterý a inaugurace je ve čtvrtek a máme moderní technologie, tak chci věřit tomu, že stále ještě pan předseda Poslanecké sněmovny může pozvat všechny rektory v ČR na tuto mimořádnou událost s omluvou, že díky administrativnímu nedopatření, pravděpodobně nějaké účetní, která to dělala poprvé nebo tak nějak [[pobavení]], a požádá všechny rektory českých a moravských univerzit, aby se na tuto akci dostavili. Protože tohle je naše pravomoc a je to náš předseda Poslanecké sněmovny! A já bych rád, kdyby plnil vůli Poslanecké sněmovny, nikoliv vůli jiné ústavní instituce, jakkoliv tak úctyhodné, jako je prezident republiky. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Kalouskovi. Pan předseda Poslanecké sněmovny se hlásí s přednostním právem. Já jsem to sem nechtěl zatahovat. Měl jsem na něj dotaz osobní, protože mi říkali europoslanci, že nemají pozvánky, tak jsem se chtěl zeptat, kde se stal zádrhel, ale to jistě pan předseda vysvětlí. Prosím, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Je to pro mě relativně nová informace a momentálně s ní nějak pracuji. Takže v tuto chvíli, o co se můžu podělit, administrativní nedopatření to není. Pozvánky jsem podepsal. Odpovědností Poslanecké sněmovny je pozvat všechny poslance, senátory a členy vlády. Stejně tak jako zveme vás na schůzi, tak nezveme potom na galerii. Ty ostatní osoby jsou hosté a hostitelem je Pražský hrad. A seznam hostů zatím nemám k dispozici. Já nevím, kdo pozván byl a kdo nebyl. [[Oživení v pravé části sálu.]] Já vám říkám informace. Budu rád, když mě nebude nikdo překřikovat, nebo bych poprosil předsedajícího, aby mi případně zjednal klid. Ale takové je vysvětlení, které pro tuto chvíli mám k dispozici. Je mi nepříjemné, že v tom figurují pozvánky, na kterých jsem podepsán já, a musím to vykomunikovat s hradním protokolem. Ale pro tuto chvíli mám informaci, že pozvánky Poslanecká sněmovna rozeslala všem poslancům, senátorům, členům vlády. Hosty zval hostitel, což je protokol hradní. Pro tuto chvíli jsou to veškeré informace, které mám. Budu zjišťovat další. Jenom abych tedy dovysvětlil a odpověděl na otázku, která tady padla.
Děkuji. S přednostním právem se hlásí pan místopředseda Fiala a potom ještě jednou pan kolega Kalousek. Jsme mezi body, čili vedeme rozpravu, ale samozřejmě všichni, kteří mají přednostní právo, mají možnost hovořit. Pane místopředsedo, máte slovo.
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, mně to samozřejmě z pochopitelných důvodů není jedno a určitě - nebo ne určitě, ale pravděpodobně znáte moje vyjádření k systematickému nezvání rektora Masarykovy univerzity na Pražský hrad při oslavách 28. října. Já jsem tu informaci, která tady zazněla před několika hodinami, také dostal, ještě dřív, než byla medializována. Bezprostředně jsem se obrátil nikoliv přes média a veřejně, ale v rámci své kompetence místopředsedy Poslanecké sněmovny na pana předsedu Poslanecké sněmovny s žádostí, aby okamžitě zjednal nápravu, protože jsem ho také informoval o věci, které si úplně vědom nebyl, a to je to, že ty pozvánky ostatním rektorům šly jeho jménem, nikoliv jménem Pražského hradu. [[(18.20 hodin)]] Já tu situaci považuji za vážnou a v této podobě neudržitelnou. Není prostě možné, aby pan předseda Poslanecké sněmovny za nás všechny zval na společnou schůzi Poslanecké sněmovny další hosty, kteří vykonávají veřejné funkce, a ty pozvánky šly takovým způsobem, že v souladu s rozhodnutím pana prezidenta tam někteří lidé nejsou pozváni. Tohle prostě není věc, kterou může určovat Pražský hrad. Tohle je věc, kterou musí určovat Poslanecká sněmovna. A my musíme trvat na tom, že budou pozváni všichni rektoři veřejných vysokých škol bez ohledu na to, co si o nich a o jejich osobách myslí prezident republiky. Takže pane předsedo Poslanecké sněmovny, budete mít mou, naši - doufám - veškerou podporu k tomu, abyste tuto situaci během příštích hodin napravil a všichni rektoři veřejných vysokých škol se mohli zúčastnit této důležité státní akce.
Děkuji. Z dalšího jednání se omlouvá pan ministr zdravotnictví, jeho omluva teď byla doručena, pan ministr odchází. Pane poslanče, máte slovo.
Děkuji panu předsedovi Vondráčkovi za odpověď a nepodezírám ho v tomhle případě z pokrytectví. Jenom mu chci říct, že my, kteří jsme tu božím řízením déle, tak víme, že to tak není, jak nám to řekl. Kdyby paní poslankyně Němcová měla přednostní právo, tak by vám teď mohla říct, že ona jako předsedkyně Poslanecké sněmovny v roce 2013 kontrolovala všechny pozvánky - bylo jich více než 700 -, protože skutečně všechny zve předseda Poslanecké sněmovny, nikoli prezident republiky. Tak jako jste pozval rektora univerzity v Pardubicích, tak jste se rozhodl nepozvat, pane předsedo, rektora Masarykovy univerzity. To je vaše rozhodnutí. Že vám to nadiktoval Nejedlý s Ovčáčkem, chápu, že prostě je to dáno tím, že jste tady ještě ne ani rok v této funkci. A nepodezírám vás z pokrytectví. Chci vám prostě jenom jako člen této Poslanecké sněmovny říct, že suverén je Poslanecká sněmovna, co se týče pozvánek. Takže byste si možná mohl prohlédnout, jestli v těch pozvánkách, které už jste podepsal, není třeba několik ruských nebo čínských agentů, a ty že byste mohl anulovat. A naopak v těch pozvánkách, které jste nepodepsal, je několik významných osobností veřejného života České republiky, které byste podepsat měl. V každém případě vám znovu říkám, je to společná schůze obou komor. Není to akce Miloše Zemana, Martina Nejedlého a Jiřího Ovčáčka. A my bychom si přáli, aby náš předseda - protože my máme tu odpovědnost - tu akci zorganizoval tak, aby se nikdo z nás odleva doprava za tu akci a za pozvané hosty nemusel stydět. Máte na to, pane předsedo, dva dni. A máte naši důvěru a máte naši podporu, že to zvládnete minimálně v tom, že budou přítomni všichni rektoři všech univerzit v České republice.
Děkuji. Pan předseda Vondráček. A ještě se hlásí s přednostním právem předseda klubu KDU-ČSL.
Rád s vámi budu sdílet informace a pokusím se zjistit víc. Pro tuto chvíli mám informaci od zdejšího odboru, že tato praxe trvá již od první volby prezidenta po roce 1989. Takže u mě se teď sbírají tyto střípky, tak bych poprosil možná trošku o uklidnění situace. Ještě je pořád šance, že se to nějakým způsobem vysvětlí. Koneckonců pan prezident slíbil, že bude hodný, když ho zvolili. [[Pobavení v sále.]] Budu volat na Hrad. Budu vás informovat.
Dobře, děkuji panu předsedovi Poslanecké sněmovny. [[Hluk v sále.]] Dovolte mi, abych pro uklidnění situace sdělil, že mám přednostní práva předsedy klubu KDU-ČSL, předsedy klubu Pirátů, předsedy klubu ODS, a zároveň došla omluva od pana ministra kultury od 18.30. Takže pane ministře, samozřejmě vás omlouváme. Pan Jan Bartošek, předseda klubu KDU-ČSL. Máte slovo, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Pane předsedo Vondráčku prostřednictvím pana předsedajícího, ani já vás nepodezírám z nějakého úmyslu. Věřím tomu, že ve funkci jste krátce a seznamujete se s tím, jakým způsobem věci probíhají. A inaugurace prezidenta je vaše první. Ale informace, které mám já, je o tom, že nejenom nebyli pozváni všichni rektoři vysokých škol, ale nebyli pozváni ani všichni hejtmani. Já to považuji za vysoce neuctivé jak vůči rektorům, tak vůči hejtmanům jednotlivých krajů. [[Předseda PSP Vondráček diskutuje s poslankyní Miroslavou Němcovou.]] Pane předsedo, mluvím k vám, prostřednictvím pana předsedajícího. [[Hluk v sále.]] Je důležité, jestliže paní předsedkyně Němcová má tuto zkušenost a zvala...
Požádám sněmovnu o klid, pane předsedo, abychom mohli... Prosím kolegy a kolegyně odleva doprava, já vím, že jsme mezi body a není žádná rozprava, ale pokud chcete něco vyřídit mezi sebou, tak prosím v předsálí. A nechte pana předsedu klubu KDU-ČSL domluvit. Prosím, pokračujte.
Poprosím vás jenom o pár minut vašeho času, pane předsedo. Je to skutečně o tom, že si myslím, že Poslanecká sněmovna by měla být hrdá a sebevědomá. Říkal jste, že zavoláte na Hrad. Já v tom nevidím nejmenší důvod. Je to schůze obou komor, kterou svoláváte vy. A jsem přesvědčen, že je ve vaší kompetenci, abyste pozval jak všechny rektory, tak všechny hejtmany, protože je podle mě nepřijatelné, abychom od začátku mandátu nového prezidenta pokračovali v rozdělování společnosti na ty, kteří s námi v partě jsou, a ty, kteří s námi v partě nejsou. Takže vás žádám, abyste pozval jak všechny rektory, tak všechny hejtmany v rámci České republiky. Děkuji.
Jinak samozřejmě ještě než dám slovo panu poslanci Michálkovi, poděkuji zástupci navrhovatelů a děkuji zpravodaji, protože jsme skončili první čtení návrhu zákona o přímé volbě, a když jsem ukončil ten bod, tak jsem jim nepoděkoval. Tak to se omlouvám navrhovateli i zpravodaji, abych je nenutil sedět u stolku zpravodajů. [[Navrhovatel i zpravodaj bodu 14 opouštějí stolek zpravodajů.]] Ale teď už tedy s přednostním právem předseda klubu Pirátů Jakub Michálek. Připraví se pan kolega Stanjura. Pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené paní kolegyně, vážení páni kolegové, chtěl bych prostřednictvím předsedajícího zdvořile požádat pana předsedu Sněmovny, aby udělal maximum pro to, aby nedocházelo k selekci osob z řad ústavních představitelů, kteří budou pozváni na schůzi. Podle platných zákonů, podle článku 59 se slib skládá na společné schůzi obou komor. Podle článku 37 se pro ni uplatní jednací řád Poslanecké sněmovny. A podle § 56 mají jiné osoby právo účastnit se té schůze se souhlasem Sněmovny. To je zákon. Takže poprosím, abychom jako Sněmovna, kteří jsme zodpovědní za to, kdo se bude účastnit té schůze, tak pokud je taková vůle, abychom některé osoby vyloučili z té společné schůze, abychom to tady schválili usnesením. Myslím si, že by to vůči rektorům a vůči představitelům krajů bylo krajně neuctivé. A za pirátskou stranu vás tedy žádám, abyste tuto věc se vší vážností řešil. Děkuji.
Děkuji. Pan předseda klubu ODS s přednostním právem a pan kolega Farský se také hlásí. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Přijímám tu výzvu, abychom zklidnili situaci. Pane předsedo Poslanecké sněmovny, prostřednictvím pana předsedajícího, nikam nevolejte. Je to úplně zbytečné. [[Smích z pléna.]] Nic nevysvětlujte. To je úplně zbytečné. Vyřešte to. Řešení je velmi jednoduché. Mluvili o tom i někteří z mých předřečníků. Pozvěte všechny. Je to vyřešeno. Nemusíte nic vysvětlovat. Máme ještě čas. Nemusíte nikam volat. Anebo je legitimní návrh, pokud máme seznam hostů, nebo potenciálních hostů, a chcete některé vyloučit, protože nejsou voliči Miloše Zemana nebo jsou kritici Miloše Zemana, tak ho sem předložte. Podrobíme to hlasování. Já taky nejsem volič Miloše Zemana. A snažil jsem se udělat všechno pro to, aby nebyl zvolen. Přesto na tu inauguraci jdu. Zatím jsem tedy pozvaný. Ale to musím, protože to je schůze Sněmovny. Kdyby to tak nebylo, tak bůh ví, jak by to dopadlo s našimi pozvánkami. Ale skutečně nevysvětlujte. Nevolejte. Vyřešte. Je to velmi jednoduché. A pokud, jak už jsem zaslechl v kuloárech, budou chybět dvě židle, protože nám je Kancelář Pražského hradu nezapůjčí, když tam budou dva rektoři navíc, tak já budu stát a určitě druhého v našem klubu najdeme. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Stanjurovi. Nyní pan předseda Farský, potom ještě jednou pan předseda Kalousek. Prosím, máte slovo, pane předsedo.
Já bych jednoznačně za klub Starostů a nezávislých chtěl vystoupit s podporou toho, ať se této slavnostní inaugurace účastní ti, kterým to patří, a ne ti, kteří jsou oblíbenci pana prezidenta Zemana. A protože aby se z toho stala soukromá párty, které má Poslanecká sněmovna pouze dodat jakéhosi lesku, tak mně to přijde opravdu nedůstojné ke všem těm, kteří by tam další měli dorazit. Osmadvacátý říjen už si pan prezident zprivatizoval ke svému osobnímu prospěchu a mnozí máme problém právě mu tam chodit dělat vůbec stafáž, aby to působilo co možná v jeho podání, jestli to vůbec jde, důstojně, tak v této situaci, kdyby i z inaugurace, což je otázka společné schůze obou komor Parlamentu, si začal dělat soukromou párty, tak budeme zvažovat, jestli takové párty se máme vůbec na Hradě účastnit. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Kalousek.
Děkuji, chci se přidat k doporučení, pane předsedo prostřednictvím pana předsedajícího, abyste opravdu nikam nevolal, zvlášť teď, už je 18.30, my starší víme, že po 16. hodině už to nemá cenu, a abyste prostě rozhodl, protože je to vaše pravomoc. A vy k té pravomoci máte naši podporu. A kromě toho, abyste pozval vyváženě všechny hejtmany a všechny rektory, což si zcela jistě přejeme všichni, jak jsme tady v Poslanecké sněmovně, tak abyste pro jistotu zkontroloval, jestli na těch pozvánkách není nějaké nepřijatelné jméno. Já jsem taky pozván a také tam jdu, protože je to pracovní povinnost, společná schůze obou komor. Ale jestli tam potkám nějakého ruského trolla, jehož význam naprosto nesouvisí s takovouhle akcí, tak se vás zase na té příští schůzi budu ptát, jak je možné, že jste takového zmetka mohl pozvat. Takže velmi prosím, abyste těm pozvánkám ještě v těch následujících hodinách věnoval pozornost. Děkuji.
Pan předseda Bartošek s přednostním právem.
Děkuji za slovo. Pane předsedo prostřednictvím pana předsedajícího, já si přeji, abyste reprezentoval hrdou a sebevědomou Poslaneckou sněmovnu a abyste stejným způsobem, jako budete zvát všechny hejtmany a rektory vysokých škol, například do budoucna byl schopen otevírat i otázky lidských práv při jednání s Čínou a byl schopen se dotýkat i dalších jiných témat, protože reprezentujete Poslaneckou sněmovnu a toto břímě, tato tíha leží na vašich bedrech. Ale znovu říkám, je důležité, abychom reprezentovali hrdou a sebevědomou Poslaneckou sněmovnu, v jejímž čele stojíte vy. A já věřím, že to dokážete.
Další přihlášky s přednostním právem nevidím, takže přistoupíme k zahájení dalšího bodu. Je to přerušený bod