Sljedeće iznošenje stajališta u ime Kluba nacionalnih manjina, poštovani kolega, potpredsjednik Sabora, g. Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Već je pomalo i deplasirano i otrcano reći koliko je jezik bitan za identitet svakoga naroda i svakog pojedinca, svakog građanina koji živi na određenom području, odnosno koliko je identitet bitan da bi se, koliko je jezik bitan da bi se ostvario identitet naroda i identitet pojedinca. Da nije tako, ne bi bilo 1967. godine niti Deklaracije o hrvatskom jeziku, kada je grupa intelektualaca i te kako shvatila koliko je taj jezik bitan radi emancipacije, da tako kažem, kulturne emancipacije naroda i svih pojedinaca u tom narodu, u ovom slučaju Hrvatima. To vrijedi dakako i za manjine, za manjinske nacionalne skupine, za njih to znači zapravo, ako se njihov jezik službeno upotrebljava na određenom području, to znači samo jedna stvar. Vi na tom području ste doma. Što je bitno. Nisu to apstraktne stvari. To su vrlo konkretne stvari. Zbog toga u operativnom planu koji se, koji su manjine potpisale, koji zapravo proizlazi iz programa, iz Vladinog programa koje su potpisane su, manjine su potpisale taj operativni program sa hrvatskom Vladom. Piše da se Vlada RH u suradnji s jedinicama lokalne samouprave osigurat će dosljednu primjenu prava na službenu uporabu talijanskog jezika, tu se radi naravno o Talijanima, u skladu s Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina itd., itd., poticat će zaštite razvijanja dostignutih prava na službenu uporabu jezika i što je najbitnije, to sve u skladu sa zakonima, statutima jedinica lokalne samouprave i međudržavnim sporazumima. Kada se radi o međudržavnim sporazumima, ja naravno navest ću one koje je Hrvatska potpisala 1996. godine sa Italijom u kojem piše, Vlada RH nastavit će provedbu Ugovora između RH i Talijanske Republike o pravima manjina, analizirat će mogućnost dodatnih promicanja manjinskih prava navedeni u čl. 3 ovoga Ugovora te će predložiti Talijanskoj Republici osnivanju stalnog mješovitog povjerenstva, ali bitno je što piše u tom čl. 3. U tom čl. 3 piše da je, da će se prava, uključujući naravno i jezična prava talijanske manjine proširiti na svim mjestima gdje povijesno živi talijanska manjina u Hrvatskoj. Piše i Sloveniji, ali mi ćemo se ovdje ograničiti na Hrvatsku. I sad dolazim na zapravo na temu ovoga mom kratkog izlaganja. Rijeka je važna sredina za talijansku manjinu, ali u Rijeci, Liburniji, nisu se od 1990. godine do danas napravili, nisu napravljeni značajni pomaci, kada se tiče zaštiti i unaprjeđenju u skladu sa međudržavnim ugovorom i unaprjeđenju jezičnih prava talijanske manjine. To se odnosi na cijelu Liburniju. Talijanski jezik je bitan za riječku kulturu i to niti jedan pravi Riječanin vam neće reći ništa suprotno ovome što sam rekao danas. Uzmimo evo, maloprije kolega Sladoljev govorio o navijačima, koliko je bitan jezik i koliko je ušao u sve pore i hrvatske kulture riječke kulture, ne samo naravno talijanske, talijanski jezik i govori i činjenica da u Rijeci zapravo Armada ima slogan Forza fiume izrečen na talijanskom jeziku i na taj način hoće pokazati svoj dio svog identiteta. E sada, u posljednje vrijeme napravljeni su u Rijeci neki pomaci, ali ima i određenih poteškoća. Uvest će se 2020. godine, a trebalo se već i sada zapravo prije, prije proglašenja Rijeke gradom kulture, prije te godine, uvest će se odonimi, što znači stari nazivi nekoliko ulica u staroj jezgri grada [[Upadica: Kolega.]] Mi očekujemo, trebalo se to u 3. mj. dogoditi, a nije se još dogodilo [[Upadica: Zahvaljujem.]] Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Radinu.
Pa ćemo prema redu javljanja, prvi će biti Klub zastupnika nacionalnih manjina u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Furio Radin i potpredsjednik ovog visokog doma.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Odgovor ministra zdravstva Milana Kujundžića, da nije točno da ministarstvo, da njegovo ministarstvo odbio pilot projekt Zavoda za hitnu medicinu Istarske županije kojim bi se spasilo 70-tak života godišnje ne zadovoljava nikoga. I to ne samo sa zdravstvenog stanovišta već zadire u pokušaj dobrog uspostavljanja pozitivne prakse sa zemljom Slovenijom s kojom se gotovo u ničemu ne uspijevamo inače dogovoriti. Tako gdje Zagreb i Ljubljana ne čine nikakve korake poboljšanja odnosa, lokalna realnost traži odgovore i nalazi ih jer se povijesno s jedne i druge strane Dragonje živjelo i živi bogatim zajedničkim životom. Podsjećam radi se o poboljšanju hitne medicinske službe na prekograničnom području u okviru EU projekta. Radi se o bivšoj zoni B čija je sudbina riješena Osimskim sporazumom koji je recitiran Ustavom RH i kojim se postavljaju elementarna pravila zajedničkog života i prekogranične suradnje između tada dvije, a danas tri države. Jednostavno, hitni slučajevi bi se obrađivali u Izoli jer ta bolnica je udaljena tek nekoliko kilometara od granice i od općina i gradova koji su u bivšoj zoni B. Na ovom području do 1990.g. prekogranična suradnja bila je pravilo, a ne iznimka i cijeli teritorij udaljen 80-tak km od Pulske bolnice gravitirao je prema bolnici u Izoli. Naravno, bilo je i niz drugih oblika prekogranične suradnje, opet na osnovi pozitivnog shvaćanja međudržavnih sporazuma. Drugim riječima, ovo je područje izvanredno surađivao i podsjećam da EU danas nam daje priliku da taj teritorij opet nađe oblike suradnje, a mi ih odbacujemo, umjesto da prekograničnu suradnju razvijamo u svakom pogledu jer bi bilo kobno npr. da u izvanrednim okolnostima koje zahtijevaju brzo intervenciju, bilo bi kobno čekati npr. vatrogasce ili drugi pomoć sa juga Istre kad su tamo na nekoliko km udaljenosti, naravno uz maksimalnu recipročnost. Pilot istraživanje, inače Ministarstvo zdravstva podržao je na razini odmah ispod ministra već u travnju na zajedničkom sastanku u Istri i predviđao, jer on predviđa minimalnu hitnu medicinsku skrb stanovnika područja Umaga, Buja, Novigrada i Grožnjana i Brtonigle koji bi upravo u hitnim slučajevima bili prebačeni u bolnici u Izoli i tamo bi im životi bili spašeni. Ne ulazeći u detalje, odgovor koje je Ministarstvo zdravstva dobilo od HZZO-a crno na bijelo jel su objavljeni dokumenti, kaže da to nije moguće jer bi se stvarali diskriminirajući odnosi prema drugim područjima, uvodeći u priču ni krive, ni dužne stanovnike Metkovića i Ploča. Drugim riječima, naše zdravstvo budući da ne uspijeva u potpunosti imati svoju ulogu na jugu RH, treba onemogućiti njegovo djelovanje i na sjeverozapadu RH odnosno u Istri, umjesto da se uspostavi npr. suradnja s bolnicom u Mostaru, koje smo platili, između ostalog, i mi porezni obveznici RH, rušimo je u projekte u drugim dijelovima zemlje. Ravnatelj HZZO-a priču i proširi, tako postavlja sebi i svima nama jedno pitanje, tko će platiti troškove hipotetsko talijanskog turista koji će biti hitno prebačen u Izolsku bolnicu, hrvatsko ili talijansko zdravstveno osiguranje? Nadajmo se da talijanski turisti nikada neće saznati koje dvojbe muče našu politiku zdravstva. Ministar kaže, sam kaže u svojoj izjavi da to nije mišljenje ministarstva, ja to primam na znanje, ali primam na znanje također da ako nije mišljenje ministarstva onda je to mišljenje HZZO-a i krug se opet zatvara, tako kažu dokumenti i izjave i zaključujem, ja znam da ministri ne pišu pisma, a pretpostavljam ni ravnatelji HZZO-a, ali ih potpisujem, predlažem ministru i ravnatelju da naprave korak natrag i da dozvole da to multikulturno područje funkcionira na osnovi dobre suradnje, a ne nametnutih sukoba. Hvala.
Hvala lijepa.
Prelazimo na prijave za iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika ispred kluba nacionalnih manjina prijavio se gospodin Veljko Kajtazi. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] na istupe predstavnika jedinice lokalne samouprave nakon čakovečkog prosvjeda. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. Nastavno razvoj situacije u posljednjih par dana i istupe čak nekih od nas vezane za prosvjed održane u Čakovcu po nazivom „Želim normalan život“. Želim reći nekoliko stvari da nakon što je prosvjed održan da sam ponovno iznenađen kako ni dužnosnici niti dio MUP-a a posebno predstavnici jedinice lokalne samouprave nisu svjesni svoje gluposti govoreći da prosvjed nije diskriminacija. Neovisno o tome što su gotovo svi govornici na skupu paušalno govorili o cijeloj Romskoj zajednici povezujući ih sa određenim navikama i devijacijama poput kriminalnog ponašanju, neredu i sličnom. Šokantno je da visoko obrazovani ljudi i lokalni lideri uopće ne razumiju što je sporno sa prosvjedom i što je to diskriminacija. Vjerujem da im tom logikom nisu sporni ni rasni zakoni koji govore upravo ono što smo mogli čuti na prosvjedu da se izrečenim od pojedinaca ne bi posramio ni Robert Rutter i da je izvjesnije da se u Međimurju osnuje institut kriminalističke biologije nego da se jedan Rom zaposli u instituciji međimurske županije. Nejasno je kako ne razumiju kako se njihovi sugrađani Romi nakon prosvjeda osjećaju te da je jedina reakcija i države i jedinice lokalne samouprave slanje dodatnih policijskih snaga. Naravno da je to potrebno, naravno da se mi slažemo sa tim korakom, naravno da i Romi žele normalni život ali problem Roma ne može rješavati MUP i problem Roma nije kriminalitet nego je to posljedica nečega za što odgovornost nosi cijelo naše društvo. Samo nekoliko dana nakon prosvjeda došlo je do nekoliko incidenata u Međimurskoj županiji a jučer u susjednoj županiji zapanjeno je imanje koje je jedan Rom kupio sa ciljem da se izdvoji iz lošeg okruženja i kako bi započeo bolji život. Počinitelj tog djela otvoreno je priznao da je to učinio jer ne želi cigane u blizini. Ponavljam, ne želi cigane u blizini. Naivno je povjerovati da je sve to nepovezano sa porukom ... [[Govornik se ne razumije.]] Kada potakne o socijalnoj instituciji ili o obrazovnoj strukturi Roma tražimo od institucije i kad pokušavamo izraditi strategije zapošljavanje i obrazovanje institucije nam redovno nam odgovaraju da ne vode evidenciju o takvim podacima na način da građani izdvajaju po nacionalnoj pripadnosti. S druge strane danima u medijima gledamo kako je sasvim u redu da MUP i predstavnici jedinica lokalne samouprave javno opetovano ponavljaju informaciju kao 70% djela koje su u suprotnosti sa zakonom u Međimurju počine Romi. Odjednom je postalo u redu izdvajati statistike po nacionalnoj osnovi i to nikome nije problematično. Pitam se gdje su statistike o tome koliko je Roma napadnuto u posljednje vrijeme i o nacionalnoj pripadnosti počinitelja tih djela. Gdje su podaci o nacionalnoj pripadnosti onih koji ugnjetavaju Rome? Pitam se a i druge šta bi bilo da je netko na središnjem trgu bilo kojeg grada organizirao skup na kojem bi isticao da i među Židovima, Hrvatima, Nijemcima ima dobri ljudi iako je većina takva i takva. Reakcija županije, grada, službi, odnosno većine onih koje sam prozvao je u najmanju ruku neadekvatna, nije istina da suradnje nema, da nije bilo i da je neće biti. U Međimurju sam posljednjih dvije godine bio barem 300 puta, dakle tvrdim da sam tamo svaki drugi dan. Ono što je romska zajednica očekivala, da nas se zaštiti od takvih istupa. Ponavljam pojedinci procesuirati te da sam ja prvi potaknuo temu krađe i maltretiranja unutar naselja, to nije od jučer i najveće žrtve toga su Romi, ali policija niti sudovi nisu još uvijek procesuirali niti jednu takvu osobu. Naprotiv, takve osobe sad zajedno s njima organiziraju skup, ponavljam takve osobe sad zajedno s njima organiziraju skup. U Međimurju smo učinili jako puno, ali jednostavno nije dovoljno te taj problem ne može riješiti jedan saborski zastupnik, niti taj problem može riješiti policija ili Vlada samostalno. Zbog toga pozivam sve kolege ovdje da podrže napore koje čini krovna organizacija Roma u Hrvatskoj KALI SARA, ono što pokušavamo kroz operativni program Vlade i ono što sam sam dogovaram sa svim načelnicima i gradonačelnicima. Ako već javno prozivamo Rome pozivajući na statistike, pozivam da se onda [[Upadica: Gospodin Kajtazi hvala.]] uvaži i broj Roma u Međimurju te da načelnici i gradonačelnici, župani i ostali koji ne vide [[Upadica: Hvala gospodine.]] problem u rečenici, da i među Romima ima dobrih [[Upadica: Kajtazi ne možemo više, hvala.]] ljudi, svoje snage usmjere u romsko naselje, naravno da ne mogu sami, ali nije istina [[Upadica: Hvala gospodin Kajtazi ne možemo tako.]] da naselje ne mogu asfaltirati, uvesti komunalni red, zaposliti [[Upadica: Gospodin Kajtazi ne možemo više.]] bar po jednog Roma u upravnim tijelima. Hvala.
Vrijeme je, vrijeme je neumoljivo oprostite. Molim vas, molim vas nemojte intervenirat iz publike govorio je o ozbiljnoj stvari. Oprostite ovo što vi dižete papire nema veze sa radom sabora. Nema veze sa radom sabora. Hoćete opomenu gospodin Culej? Hoćete opomenu? Imate opomenu. Opomenu za gospodina Culeja.
Sada sukladno čl. 249. je vrijeme za iznošenje stajališta Kluba zastupnika. Prvo iznošenje stajališta Kluba zastupnika je cijenjeni kolega potpredsjednik Sabora, kolega Furio Radin. Izvolite kolega Radin.
Hvala lijepa. Brigadni general Sergio Rabar jedini general iz Istre ne bi nikad zaslužio našu pažnju da nije dobio naslovnicu istarskih dnevnih novina i dvije stranica intervjua izjavama koje da kojim slučajem pripadaju nekoj suvisloj vrsti govora, onda bi to bile izjave govora mržnje. Što kaže taj, nažalost vijećnik HDZ-a u rovinjskom gradskom vijeću, dok mu, kao što piše u članku žena govori, Sergio, pazi se infarkta, a novinar primjećuje da se brzo uzbudi, plane, eruptira, pa se odmah nakon toga nasmije, namigne i nastavi pa ga nazove enfant terrible rovinjske politike. I nitko nam ne treba objasniti što nam novinar želi reći kada čovjeka od više od 70 godina nazove enfant terrible, djetetom. Što kaže taj, nažalost rovinjski vijećnik. Kao i svaki pošteni šovinist, general počinje izjavom da nema ništa protiv Talijana. Ali odmah nakon toga tvrdi da su oni ... [[Govornik se ne razumije.]] da provode talijanizaciju Istre, u ... [[Govornik se ne razumije.]] s IDS-om i da njima, odnosno nama Hrvatska je zemlja koji nama ništa ne znači. Onda se zločesti enfant zalaufa i kaže da po cestama u Istri sve piše samo na talijanskom, da talijaniziramo djecu i da namećemo talijanski jezik Hrvaticama i Hrvatima u Istri. Nakon toga, kočnice mu otkažu, poslušnost i priznaju da kada je on došao 1952. godine u gradu Rovinju, oko njega je bilo 90% Talijana, oponaša njihov govor, koji je, kako kaže i sam naučio i general počne puštati onomatopejske zvukove oponašajući kako po njemu govore Rovinježi. Moglo bi se reći da general muca ili glumi idiota, ali ne, Sergio iz nekih svojih nezdravih razloga namjerava samo poniziti Talijane. I sada preskočivši gomilu Rabarovih besmislica kojima članak obiluje, dolazi ono najbolje. Kada Sergio daje sve od sebe i počne razglabati o povijesti. Uglavnom, u Istri Talijani su bili svi fašisti ili što je kod njega pogrdno i pokvareno, liberali. Antifašista partizana je bilo jedna par stotina, u mom gradu, u Puli, 450 je izgubilo život kao antifašisti, većina su bili Talijani, samo kao u zagradi. Zato je razumljivo da su ih bacali u fojbama, kaže. A razlog svemu je bila Mussolinijeva, sad slušajte malo, Republika Del Sole. Da, dobro ste čuli, Mussolini je bio na čelu Republike sunca. I ne radi se o pogrešci jer su svi ostali talijanski termini u članku napisani besprijekorno. Taj enfant terrible an generale. Ili u skraćenom obliku, taj terrible generale, taj odlikaš akademije kopnene vojske još iz prošlog sustava, shvatio je da je fašistička i zločinačka Repubblica di Salo zapravo Republika sunca. A mi naivni Talijani iz Istre mislili smo da je to bila republika mraka. Tu naprosto padaju ruke od nemoći i riječi nisu dovoljne za opisati takav slučaj koji samo uvidom u razlog o kojima su svojevremeno pisale novine, ali koje su u toj mjeri osobni, da ja ne kao zastupnik bih mogao koristiti, nego kao psiholog, što ne mogu, ne želim ulaziti. Ali, naravno, one me navode da čitam intervju drugačijim očima. Taj teoretičar sunčeve republike zato ne uspijeva vrijeđati niti naljutiti već samo ražalostiti. Znam da se Istrijani ne samo iz Rovinja revoltirani. Znam da su moji sunarodnjaci, ne samo Rovinjezi i ne samo u Istri ogorčeni i to s pravom. Zato Sergio, neću koristiti velike parole. Ne zaslužujete ih. A reći ću vam samo da se smirite, da je sve pod kontrolom, da slušate ženu i da mislite na zdravlje. Nemojte se razočarati, ali Republika sunca nije nikad postojala. Možda samo sunce previše tuče ovih dana. Možda ima pravo novinarka da školovanog generala Sergia Rabara rovinjskog nažalost pjesnika od kojeg u Istri bježe i njegovi stranačke kolege pita da li ga je možda netko tuko dok je bio mali. On tvrdi da nije, ali Bog bi ga znalo, ja to nikako ne mogu zaključiti. Molim vas kolege zastupnici i kolegice da ove moje riječi shvatite ozbiljno i da ne stavljate ih u karikaturalnom kontekstu koji sam iznio do sada. Milijun etničkih ne Hrvata nestali su iz popisa stanovništva Hrvatske nakon II. svjetskog rata, dio njih su bili Talijani, o njima danas gotovo, u njima u danas gotovo samo etnički konzistentnu zemlju nitko govori kao o demografskom gubitku. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Radinu. Slijedeći na redu u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina, poštovani kolega Veljko Kajtazi, izvolite.
... [[Govornik se ne čuje.]] poštovane kolegice i kolege. U kratkom vremenu moram još jednom sa ove govornice govoriti o problemima i pobuni protiv Roma, ovaj put u Zagrebu u Petruševcu gdje se jučer odvijao još jedan performans protiv Roma ovaj put pod krinkom o izvanrednoj brizi za njih gdje bi se u spornoj izgradnji trebao useliti određeni broj socijalno ugroženih romskih obitelji. Ta briga se jučer manifestirala na način da su građani Petruševca izvan sebe od zabrinutosti za te romske obitelji odlučili svojim tijelima blokirati njihovo useljenje. Naglašavam da se ovdje ne radi o idealnom rješenju niti tvrdi da su uvjeti u spornom objekti odlični ali svakako se radi o velikom iskoraku za dio tih obitelji koje stanuju u nehumanim uvjetima, bez pitke vode, bez osnovne infrastrukture, bez struje, u barakama, nedostojnim ljudskim životom. U takvim uvjetima stanuju jednu ili dvije godine već desetljećima a do sada nisam imao prilike vidjeti da se bilo tko pobunio, prosvjedovao, pružao pasivni otpor interventnoj policiji kako bi ukazivao na njihove životne uvjete ali to čine danas jer na ovoj lokaciji recimo radijatori nisu adekvatni i naravno, i ovi prosvjednici kao i oni prije mjesec dana će reći da nemaju ništa protiv Roma već da se brinu za njihovu dobrobit. Ta briga je tolika da je opet kod Roma proizvela osjećaj nelagode pa su u tom smjeru išle izjave ... [[Govornik se ne razumije.]] stanovnika kao citiram „bilo je grozno vidjeti toliko ljudi koji prosvjeduju zbog našeg dolaska, nisu se brinuli kad smo živjeli u Strugama u užasnim uvjetima, za mene je ovo spas jer će moja djeca napokon imati kuću sa strujom i vodom“. Prethodno o ovome u nekoliko navrata sam razgovarao sa građanima Petruševca te sam njihovu delegaciju primio i ovdje u HS-u. podsjetit ću i da je ovo nije prvi prosvjed protiv preseljenja Roma, ali da su sve ovakve inicijative na kraju bile uspješne, a oni koji su eventualno radili problemi su uklonjeni. Za takav model se i mi Romi zalažemo jer nam je dosta generaliziranja i objektiviziranja. Nisu ni svoje obitelji zadovoljni sa ovim rješavanjem, ali moramo prihvatiti da je i loše rješenje bolje od nikakvog rješenja te da nije prihvatljivo sa moralne i sa svake druge razine da u zimi 2019. g. djeca u Gradu Zagrebu, snijeg i vremenske nepogode dočekaju u barakama bez struje, vode i izolacije. To je nešto što se događa godinama, a s druge strane, očekujemo od tih ljudi puno više nego što im uvjeti dopuštaju. Radi se o začaranom krugu stanovanje, obrazovanje, zapošljavanje i zdravstvena skrb kojima se mora pristupiti paralelno, ukoliko želimo rezultate. Iako se ne radi o idealnom rješenju, Grad Zagreb u ovoj slučaju ima podršku romske zajednice, a imat će je i svi ostali koji na bilo koji način pristupe rješavanju ovog problema. Na samom kraju najavljujem da oni koji budu radili bilo kakve probleme neće imati podršku romske zajednice, isto kao što nemaju i oni koji stvaraju probleme u drugim romskim naseljima, a što je još jednom eskalirao u Kuršancu u Međimurju u kojem se vozač automobila zabio u trudnu 20-godišnjakinju te je vozilom prikliještio u betonski rub ograde. U naletu automobila zadobila je teške tjelesne ozlijede, amputirane su joj obje noge. Vozač koji je skrivio nesreću bio je u alkoholiziranom stanju i vozio je neprimjerenom brzinom. Takve romska zajednica također ne žele, takve romska zajednica ne opravdava. Romska zajednica također želi normalan život, a u tome nam neće pomoći prosvjedi usmjereni protiv Roma nego upravo mali koraci kojima se ovaj put Grad Zagreb, a nadam se, sutra i druge sredine unaprjeđuju uvjeti života ugroženi sugrađana svih nacionalnosti. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Kajtaziju.
Dobar dan. Prva točka dnevno reda danas je: - Prijedlog Zakona o privatnoj zaštiti, prvo čitanje, P.Z. br. 635 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Prije nego što dajem riječ g. Žarku Katiću, državnom tajniku u MUP-u, želim pozdraviti učenice i učenike gimnazije iz Velike Gorice, pozdravimo ih pljeskom, hvala što ste s nama. [[Pljesak.]] Hvala lijepa, pretpostavljam da g. Žarko Katić želi predstaviti Prijedlog Zakona o privatnoj zaštiti, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Sigurnost je jedno od temeljnih ljudskih potreba i otkad je čovjeka, on za njim čezne i želi je imati međutim rijetko kad u ljudskoj povijesti je tu sigurnost iskusio u dovoljnoj mjeri da bi bio sretan i zadovoljan. I danas na svijetu u mnogim njegovim zakucima vladaju ratovi, neredi, nesigurnosti, grabež ili opća nesigurnost. Moderne države nastojale su svojim građanima pružiti i osigurati dovoljnu mjeru sigurnosti ali ni to uvijek a često i danas u mnogim krajevima i državama nije moguće. Mi živimo u Europi, po mnogima najsigurnijem kontinentu i u zemlji za koju mnogi, možda mi ne toliko toga nismo svjesni ali mnogi stranci koji dođu ovdje prvu stvar koju primijete, to je sigurnost. U sigurnost treba ulagati ali naravno potpune nikad nema i stalno na tome treba raditi. Osim dakle one sigurnosti koju osigurava država, i ovaj zakon koji je red vama, dakle Zakon o privatnoj zaštiti, definira privatnu zaštitu kao onu zaštitu koja je izvan opsega koji pruža država i mimo tog opsega koji pruža država, dakle nešto što pojedinac ili gospodarski subjekt želi i traži i spreman je za to platiti. Zaštitarska djelatnost na području RH svoju je ekspanziju doživjela 90-ih godina prošlog stoljeća, to je povezano i sa razvitkom privatnoga vlasništva na kojem se temelji i naše gospodarski i politički sustav. Prvi propis kojim se dakle ta materija privatne zaštite uređuje u RH, Zakon o zaštiti osoba i imovine koji je donijet '96. g. koji postavlja temelje obavljanja privatne zaštite u RH ali i djelatnosti privatnih detektiva koji su time također započeli svoj afirmativni put. Dakle, razvojem privatnog vlasništva, zaštitarsko prerasta u ozbiljnu gospodarsku granu kako na polju tjelesne zaštite tako sve više razvojem tehnologije u sferi tehničke zaštite, raste broj zaštitarskih tvrtki a potražnja za kadrovima iz zaštitarske struke postaje sve veća. Porastom aktivnosti na području zaštitarstva osuvremenjuju se i propisi pa je slijedom toga donesen i danas važeći Zakon o privatnoj zaštiti 2003. g. sa svoje dvije novele 2010. g. koje su se uglavnom ticale prilagodbe propisa za ulazak RH u EU. Zakon o privatnoj zaštiti kao obveznike primjene obuhvaća trenutno evo, podaci iz sredine travnja ove godine, 253 trgovačka društva za tjelesnu i tehničku zaštitu, 111 obrta tehničke zaštite i 147 unutarnjih čuvarskih služni sa ukupno 16 447 aktivnih osoba sa dopuštenjem dakle licencom za obavljanje poslova privatne zaštite. Izobrazbu tih čuvara zaštitara, zaštitara tehničara, provodi 49 ustanova koje su od MUP-a dobile, ishodile propisana odobrenja za rad. Na temelju Zakona o privatnoj zaštiti doneseno je i na snazi je 11 podzakonskih akata koji detaljnije uređuju odnosno razrađuju navedeno područje. Dakle u posljednjih 10-ak godina privatna zaštita nameće se više kao značajna sigurnosna grana i potreba zaštite osoba i imovine ali dakle ne samo više u opsegu isključivo privatnog vlasništva veći u okviru općih društvenih, gospodarskih i drugih aktivnosti koje se odvijaju u javnom sektoru i sveukupnom društvenom okruženju. Stoga je u posljednje vrijeme donijeto i više posebnih propisa koji privatnu zaštitu prepoznaju kao potrebu za dodatnom zaštitom a ponegdje je privatna zaštita utvrđena i kao osnovna zaštita, jedan od takvih propisa je primjerice Zakon o zaštiti novčarskih institucija donijet 2016. iako to nije bio prvi zakon, postojao je još jedan zakon iz sredine prvog desetljeća iz 2007. koji kao temelj zaštite osoba ima, dakle, upravo područje primjene tjelesne i tehničke zaštite koje obavljaju pravne osobe i obrti s odobrenjem za privatnu zaštitu, ali s naglaskom za zaštitu osoba u objektima ili pri poslovima dakle, u objektima, gdje se posluje s gotovim novcem, gdje se čuva gotovi novac, dakle, banke, poslovnice Hrvatske pošte, poslovne Hrvatske lutrije, kladionice, automat klubovi, kasnim izmjenama i draguljarnice, zlatarnice itd. Ali dakle, i u onim poslovima, kojima se distribuira novac, kao i naravno pri zaštiti poslovne imovine. Jednako tako, pojedini propisi, koji uređuju zaštitu osoba i imovine, pri skladištenju opasnih tvari, zaštiti određenih objekata od iznimnog značaja za RH, te izvora i ionizirajućeg značaja, također temelje svoju zaštitu na primjeni upravo privatne zaštite. Zaštitarska djelatnost, ne pripada u skupinu uslužnih djelatnosti, te ne podliježe obvezi usklađivanja propisima koji uređuju pružanju usluga, sukladno Zakonu o uslugama iz 2011. privatna zaštita, dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] spada u sigurnosnu gospodarsku granu i bavi se zaštitom građana, njihove imovine, čime pruža potporu i nadopunu temeljnoj zaštiti države, dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] Primjenjuje se i u slučajevima, kada korisnik, unatoč, osiguranoj, javnoj zaštiti, želi povećati vlastitu sigurnost, iznad one koju osigurava država, kao što sam uvodno i rekao. Godine 2013. u Europi je bilo više od 1,5 milijuna privatnih ugovaratelja, koji obavljaju zaštitarske poslove, bilo je zaposleno, dakle bilo je 40 tisuća privatnih zaštitarskih društava, a te brojke rastu narednih sljedećih godina, a promet tih društava iznosio je otprilike 35 milijardi eura u cijelom dakle, svijetu 2016.g. vrijednost sektora privatne zaštite na globalnoj razini, procijenjena je na 200 milijardi dolara, te je brojka, te je brojala otprilike 100 tisuća privatnih zaštitarskih društava, sa oko 3,5 milijuna uposlenika. Jednako tako, do danas u EU, nije donesena jedinstvena direktiva, uredba ili propis, kojim bi se hramonizirala djelatnost privatne zaštite na razini Unije, nego je ova djelatnost uređena nacionalnim zakonodavstvom, sukladno unutarnje društveno, političkim, dakle, gospodarskim, socijalnim, geostrateškim sigurnosnim i drugim uvjetima koje kod svakih od država članica. Sigurnost stanovništva te teritorijalni integritet i suverenitet RH svakako su temeljni preduvjeti opstojnosti države, sa svim njezinim funkcijama, što je jedan od osnovnih nacionalnih interesa i domovinske sigurnosti. Za sigurno društvo, nužna je zaštita života, spašavanje ljudi, dobara, te zaštita kritičnih infrastruktura. To je prije svega razumljivo, kada se uzme u obzir veliki broj licenciranih osoba uključenih u privatnu zaštitu, koje u nekim državama … [[Govornik se ne razumije.]] sa ukupnim brojem policijskih službenika ili ga čak i premašuje. Kod nas je taj broj, dakle, zaštitara nešto manji od broja policijskih službenika, ali mu se približava i koje je svakako, dakle sve te zaštitare je potrebno uključiti u sigurnosni sustav, uz stalno podizanje razine znanja i procjene rizika i naravno uz nove uz primjenu novih sigurnosnih i tehničkih i tehnoloških dostignuća. Poticaj za donošenje Zakona o privatnoj zaštiti dakle, pokrenut je u Ministarstvu unutarnjih poslova, radi poboljšanja, odnosno, kvalitetnije primjene tjelesne i tehničke zaštite u praksi. Potreba za time, utvrđena je kroz nadzor koji se provodi na temelju važećeg Zakona o privatnoj zaštiti, koje provodi inspektori te privatne zaštite, ali i naravno, određeni time, na ukazivanjima obveznika primjene zakona, odnosno, poslodavaca korisnika usluga zaštitarskih tvrtki, sindikata i ostalih dionika u ovoj djelatnosti. Pritom je radna skupina koja je izradila ovaj prijedlog zakona, koji se nalazi pred vama, sastojala se također i od predstavnika socijalnih partnera, poslodavaca i sindikata. Spomenuo bi dakle, i strategija nacionalne sigurnosti koju je Hrvatski sabor donio 2017. g. predviđa uključivanje pravnih subjekata iz sektora privatne zaštite u sustav domovinske sigurnosti, što predstavlja dodatni razvoj, da se privatna zaštita osuvremeni i podigne na višu kvalitetu i o tome u prilog govorili činjenica da udio privatne zaštite u pružanju usluge sigurnosti u važnim gospodarskim ili infrastrukturnim objektima sve više se povećava. Evo to možemo vidjeti na primjeru zračnih luka. Dakle, sve ovo što se kani ovim zakonom postići, moguće je jedino u uvjetima učinkovite djelatnosti i privatne zaštite osposobljenja, obučene i opremljena za preventivno i operativno djelovanje, u okolnostima visokima rizika, primjenjujući primarno, dakle, djelujući primarno, kao preventivno, ali kao podrška drugim institucijama, prvenstveno policiji, kada se za to ukažu i ako se ukažu potrebe. Osnovna pitanja koji, želimo, koji Vlada RH želi postići ovim zakonom bili, bi bili najkraće. Usklađivanje uvjeta poslovanja za pravne i fizičke subjekte, u RH tako i one koji dolaze iz republike, iz ostalih država. Dakle propisuje se uvjeti kojim se omogućava obavljanje djelatnosti privatne zaštite u našoj zemlji i zainteresiranim pravnim i fizičkim osobama iz EU pri čemu će se izjednačiti uvjeti stjecanja dopuštenja za obavljanje tih poslova s onima koji vrijede za istovjetne pravne i fizičke poslove i obrte u RH. Stoga se predlaže da dakle inozemni pravni subjekti moraju ostvariti poslovni nastan u RH te ispuniti druge uvjete, primjerice prostorno tehničke, organizacijske, personalne i sigurnosne koje imaju i hrvatski pravni subjekti za obavljanje ove djelatnosti. Jednako tako ovim zakonom uređuje se i pitanje obavljanja povremenih i privremenih djelatnosti u skladu sa posebnim propisima kojima se uređuje ovo područje. Ovim zakonom uvode se i nove kategorije osoba s kojima se podiže razina kvalitete obavljanja privatne zaštite. Tako se propisuje da, propisuju uvjeti za osobe koje su prethodno stekle dopuštenje, odnosno licencu za obavljanje poslova zaštitara a koje bi nakon provedene dodatne izobrazbe i položenoga ispita stekle dopuštenje za obavljanje poslova visokog rizika u svojstvu zaštitara specijalista. Poslovi specijalizacije u obavljanju poslova privatne zaštite posebice tjelesne zaštite nisu naravno inovacija RH već se takva praksa provodi i u EU. Prije svega za potrebe međugraničnog cestovnog prijevoza eura u članicama EU ispod čega je donijeta Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenog 2011. godine o profesionalnom prekograničnom cestovnom prijevozu gotovog novca u eurima između država članica euro područja. I dakle tim propisom se primjerice zahtjeva dodatna izobrazba i specijalizacija zaštitara za izdavanja posebnog certifikata kojim se dokumentira stečena ovlast za obavljanje takve vrste rizičnih poslova. Od kandidata za stjecanje statusa zaštitara specijalista zahtjeva se posjedovanje posebnih vještina i znanja a poslodavac je dužan osigurati visoku razinu opremljenosti kako bi se na zakonit, razmjeran i opravdan način primjenjivale ovlasti koje su im dane zakonom. Osim specijalizacije zaštitara ovim zakonom predlaže se i imenovanje osoba, u pravnim osobama i obrtima koje će biti zadužene za organizaciju i unutarnji nadzor provedbe sigurnosti, zatim također jedno novo zvanje zaštitara, to bi bio zaštitar i izrađivač prosudbe ugroženosti kao one kategorije osoba koje su dovoljno stručne, identificirati i analizirati rizike i izrađivati prosudbe ugroženosti objekata i prostora i provoditi njihovu kategorizaciju. Nadalje, ovim zakonom privatna zaštita pozicionira se primarno kao sigurnosna djelatnost. Dakle njime se prvi put jasno definira djelatnost privatne zaštite kao sigurnosne djelatnosti sa gospodarskim obilježjem koji se treba kontinuirano razvijati i unapređivati u cilju osuvremenjivanja njezine zaštitne uloge u sustavu sigurnosti. Da bi to bilo i moguće potrebno je podići razinu kvalitete obavljanja poslova privatne zaštite, posebice tjelesne zaštite na još višu razinu. Tehnička zaštita i djelatnost koja se ubrzano razvija na dnevnoj bazi te se primjećuju veliki pomaci u kvaliteti i funkcionalnosti primjene međutim potrebno je dodatno urediti područje izrade procjene rizika od kojih počinje svaka primjena i određivanje vrste zaštite osoba i imovine. Dosadašnja iskustva u praćenju provedbe tehničke zaštite ukazuju na preveliku subjektivnost osoba koje izrađuju prosudbe ugroženosti objekata te ne postojanje odgovarajućih kvantitativnih pokazatelja razine rizika u štićenim objektima i prostorima. U tom smislu ovaj zakon također će dati dodanu vrijednost. Jednako tako smatramo da bi ova djelatnost mogla funkcionirati u ovim okvirima da je potrebno uspostaviti veću razinu nadzora nad osobama i djelatnosti privatne zaštite od nadležnog ministarstva a to je Ministarstvo unutarnjih poslova. Stoga se ovim zakonom i povećavaju ovlasti inspektora i nadzornika MUP-a koje prilikom nadzora utvrđuju usklađenost poslovanja sa odredbama zakona pa se stoga propisuju i mehanizmi fiksiranja činjeničnih stanja u skladu sa novim tehnologijama te omogućavanju primjene zaštitnih mjera. Jednako tako u određenoj mjeri povećavaju se i novčane sankcije kojima se ipak prije svega nastoji preventivno utjecati na obveznike primjene zakona. Ovdje bih svakako naglasio da je, iako naravno djelovanje inspekcije je jasno propisano ali uvijek je namjera najprije djelovati edukativno pa zatim ako to nije, ne urodi plodom dati određeni nalog za ispravak određenih ponašanja. Ako ni to ne urodi plodom tek onda podnijeti optužni prijedlog i dakle prići sankcioniranju obveznika primjene određenih mjera. Važnim smatramo i određene izmjene koje će pridonijeti skraćivanju vremena ishođenja licence za zaštitare kao i odobrenja za obavljanje poslova privatne zaštite za pravne osobe. Naime, ovim zakonom propisuje se samo iznimno provođenje operativnih provjera za fizičke osobe ukoliko se ukaže sumnja za počinjenje određenih protupravnih radnji. Dakle, to ne bi bila obveza za sve osobe ako za njih temeljem raspoložive dokumentacije i uvida u određene evidencije ne postoje nekakve sumnje da nisu dostojni za obavljanje poslove zaštitara čuvara i zaštitara tehničara. To bi svakako skratilo postupak izdavanja dopuštenja odnosno licence za fizičke osobe i obrte za najviše mjesec dana. Dakle, trajalo bi najviše mjesec dana. Ovim zakonom predlaže se nadalje i smanjiti potrebnu razinu kvalifikacije, ali samo za čuvare. Čuvari primjenjuju samo određeni fundus ovlasti, dakle ne primjenjuju neke ovlasti prvenstveno ne primjenjuju ovlasti uporabe dakle sredstava prisile, dakle ne nose oružje tako da obavljaju naj jednostavnije poslove tako da s ovim zakonom omogućava da čuvarske poslove koji spadaju dakle u manje zahtjevne sigurnosne aktivnosti mogu obavljati i osobe koje, uz ostale propisane uvjete koje naravno ovaj određuje za sve obveznike, da imaju završenu samo osnovnu školu. Do sada je bila propisana niža stručna sprema koja uključuje nekakvu početnu kvalifikaciju ili ono što se nekad zvalo polukvalifikacija. Osim toga da će zaštitarske tvrtke dobiti onda i potreban broj zaposlenika koji će raditi ovakove poslove, mislim da to može imati određene pozitivne efekte na veću zapošljivost jer je u našoj zemlji u drugoj polovini prošle godine evidentirano 30.365 nezaposlenih osoba sa završenom osnovnom školom. Mislimo da propisivanje navedenih uvjeta otvara mogućnosti tim osobama da se zaposle, a da to ne utječe naravno ne pogoršava sigurnost i kvalitetu njihovih poslova. Ovim postojećim zakonom sigurnosna procjena, provjera se radi za odgovornu osobu u pravnoj osobi. Ovim novim zakonom predlaže se odnosno i predviđa se da se ona može provesti i za druge osobe, primjerice osobe koje su u vlasničkoj strukturi određene firme ili druge povezane osobe. Dakle, proširuje se krug osoba za koje je moguće provesti i obaviti temeljnu sigurnosnu provjeru. Tako da bi ta djelatnost da tako kažem bila u pravim rukama. Evo to su one osnovne, osnovni naglasci iz ovoga novog zakona koji se nalazi pred vama. Ponavljam još jednom ono što sam rekao na početku, potpune apsolutne sigurnosti nema, međutim mi moramo težiti što većem stupnju sigurnosti. Nastojali smo ovim zakonom definirati jedan specifičan dakle segment sigurnosti, privatnu zaštitu i omogućiti ljudima koji žele je koristiti da je koriste pod jasnim i transparentnim uvjetima. Naravno, možda u nečemu nismo uspjeli, ja vas evo molim i pozivam da svakako vaše primjedbe i prijedloge, sugestije iznesete, mi ćemo ih pozorno razmotriti i vjerujem za drugo čitanje pripremiti još kvalitetniji prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Ima dosta replika, ali prije replika htio bih reći samo jednu stvar budući da je bilo upita. Kao što ste shvatili i kao što je jučer najavljeno kad smo svi bili u sabornici, počnemo sa Prijedlogom Zakona o zaštiti, sa godišnjim izvješćem, pardon ispričavam se, sa Prijedlogom Zakona o privatnoj zaštiti. Nakon toga imat ćemo Prijedlog Zakona o zaštiti dužnika u posebnim slučajevima prijenosa tražbina. Tako da znate tko se želi prijaviti. I time, kažu mi iz Tajništva da ćemo završiti današnju raspravu. Sad prelazimo na, na replike, gospodin Maras, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče u ovom vašem obrazloženju i zakonu koji ste ovako utanane objasnili, jedno pitanje visi nad svima nama u Hrvatskoj ja bih rekao i u Hrvatskom saboru. Kada govorimo o sigurnosti, recite mi molim vas da li je zbilja moguće da jedan vozač na poticaj uglednog HDZ-ovca špijunira ministra unutarnjih poslova? Da li je to moguće u RH i da li se to zbilja dešavalo? Hrvatska javnost mora znati odgovor na ta pitanja. Premijer ne daje odgovore, HDZ ne daje odgovore, ministar Božinović ne daje odgovore. Da li smo mi toliko sigurna zemlja gospodine državna tajniče, da jedan vozač ministra može špijunirati e-mail ministra unutarnjih poslova? Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Iskoristili ste vašu priliku, dopustite ali vam to nema nikakve veze s ovim zakonom, nikakve veze, nikakve veze s ovim zakonom molim vas. Gospodin Lipošćak, izvolite. Molim vas, neću vam dat uopće to je moje mišljenje da nema nikakve veze s ovim zakonom, ne. Izvolite gospodin Lipošćak. A dajete molim vas, dobro dat ću vam, dobro dat ću vam, ali slijede opomene to znate jel da. Izvolite. Ako slijede, ako slijede. …/Govornici govore istovremeno, ne razumiju se./… Zato što nema veze s ovim zakonom, ne znam što ćete reći ali to nema veze s ovim zakonom, zakonom je ponovit ću i za gospodina Ostojića ću ponovit također koji sigurno to zna jer je bio ministar unutarnjih poslova, Prijedlog Zakona o privatnoj zaštiti. Izvolite gospodin Maras, izvolite, povreda Poslovnika, koji članak?
Članci koji se odnose na vođenje sjednice [[Upadica: Ne koji članak, koji članak?]] 236. znači članci koji se odnose na, vi gospodine potpredsjedniče prvo nemate što komentirati da li je nešto u skladu sa zakonom i moja replika sa time ili nije jer to ne radi predsjedatelj sjednice. Znači ja vas upozoravam, nemojte vi kršiti Poslovnik, ljudi imaju pravo znati da li se u Hrvatskoj špijunira ministre. To je sigurnost, to ima veze sa sigurnosti građana, ja vas molim.
Vrijeme. Ja kao što vi dobro znate jer ste veteran takvih stvari, vi znate dobro da ja ako nešto ide izvan teme, imam obavezu upozoriti a ne pravo. Izvolite, g. Ostojić.
Poštovani potpredsjedniče, povrijeđen je članak 236., zastupniku koji želi govoriti o povredi Poslovnika, predsjedatelj daje riječ čim ovaj zatraži pa nemam šta drugo reći. Ne govorim o tome šta je sadržaj, vi ne možete uskratiti pravo zastupniku da se obrati po pitanju povrede Poslovnika, to je bila moja intervencija.
Dal' sam ja g. Ostojić dao riječ ili nisam dao? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Samo malo, dal' sam dao ili nisam dao?
Poštovani potpredsjedniče, ja sam digao povredu Poslovnika [[Upadica Radin: Dobro, onda ste morali odustat kad sam mu dao, jel da?]] Ne, nije, ja samo kazujem zašto.
Ispričavam se, idemo dalje, g. Lipošćak, izvolite, replika.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, državni tajniče Katić da suradnicima. Pozdravljam svaki zakonski prijedlog koji ide u poboljšanju, u smjeru poboljšanja i smatram da to i ovim zakonskim prijedlogom uistinu činimo. Naime i sami ste spomenuli da je više od 30 000 trenutno nezaposlenih na tržištu rada koji imaju završenu samo osnovnu školu i ovim se prijedlogom i njima na jedan način omogućuje ulazak na tržište rada i u ovoj branši međutim ostaje činjenica da su ovi poslovi izuzetno slabo plaćeni, da su potplaćeni i da radnici koji rade na ovim poslovima imaju izuzetno niska primanja te jednako tako smatram da bi trebalo poraditi i na pojačaju inspekcijskog nadzora samih poslodavaca kako se ne bi dešavalo kako pojedinci a vjerujte mi takvih situacija na terenu itekako ima, imaju fond sati i od 300 sati mjesečno a koje im se ne može niti u zakonskim okvirima prikazati niti platiti niti regulirati. Hvala lijepo.
G. Katić, izvolite.
Hvala vam lijepa g. zastupniče. Svakako da plaće u zaštitarskoj djelatnosti nisu one koje bi bile poželjne, međutim ovim zakonom mi to ne možemo ispraviti. Radne uvjete zaposlenika pa tako i čuvara i zaštitara treba nadzirati inspekcija rada pri Ministarstvu rada ali isto tako ostale uvjere nadzire inspekcija za zaštitarsku djelatnost MUP-a, oni se dakle tiču ispunjavanja uvjeta iz ovog zakona koji je sada pred vama odnosno zakona koji je trenutno na snazi, hvala.
G. Đujić.
Hvala lijepo. G. Katić, vi ste na početku svog izlaganja spomenuli sigurnost, spomenuli ste da je Hrvatska jedna od najsigurnijih zemalja EU-a i da mnogi stranci kada dolaze u Hrvatsku često to ističu. E sad, moje pitanje je, u Primorsko-goranskoj županiji iz koje ja dolazim, zadnje vrijeme imamo učestale provale migranata u obiteljske kuće na području, pogotovo Gorskog kotara i zaleđu same Rijeke, mi dolje promoviramo sada recimo turizam u našem zaleđu a ne možemo jamčiti sigurnost ni ljudi koji tamo žive i da mi potpredsjednik ne bi rekao da ovo nema veze sa ovim zakonom, ima veze sa ovim zakonom, kako MUP misli jamčiti sigurnost građanima? Mi smo u Mrkoplju imali prije 2 dana provali migranata u kuću u kojoj su bili ljudi koji žive tamo unutra prisutni. Da li sada moraju uzimati zaštitare iz zaštitarske tvrtke da bi osigurali svoju sigurnost koju im država očito ne može pružiti i tko će im platiti te troškove i šta radite po tom pitanju?
G. Katić.
Ova pitanja koja ste poštovani zastupniče spomenuli, naravno tiču se ove aktualnog migracijskog pritiska na RH, s tim se Hrvatska susreće već niz godina, modaliteti i područja nad koje se vrši pritisak su se mijenjali i u zadnjim mjesecima i godinama, sada je najviši pritisak upravo na područje Karlovačke, Ličko-senjske i Primorsko-goranske županije, da ne izdvajam naravno i neka druga područja. Tu se upućuju pojačane policijske snage, tehnika, najsuvremenija koju imamo, MUP je puno uložio u tehniku kao i edukaciju i osposobljavanje ljudi, problem postoji, mi smo ga svjesni i rješavamo ga na najprimjereniji mogući način. I zaštitit ćemo sve ljude koji imaju probleme sa ovim, koji žive na tim migrantskim rutama. To područje koje ste spomenuli jest rijetko naseljeno i to nam otežava naravno posao ali dajemo sve od sebe da omogućimo građanima miran život i san, hvala.
G. Ostojić.
Poštovani državni tajniče, ja bih samo citirao u članku 1. da se ovim zakonom utvrđuju živjeti i načini obavljanja djelatnosti poslova, zaštite osoba i imovine koje ne osigurava država iznad opsega koji osigurava država. Prema tome, ovaj vaš odgovor koji ste rekli, ja mislim da je kolega Đujić upravo bio u pravu kad kaže da li oni trebaju angažirati zaštitare ako rijetko u naseljenim mjestima ne možete zaštititi i pružiti sigurnost ljudi? Ali i ono što je moje pitanje, repliciram, da li naša straža, ovdje u Saboru, to me interesira, ima licencu, da li oni podliježu pod ovoj zakon ili ne i po kojem zakonu su oni regulirani da mogu upotrebljavati sredstva prisile u Saboru?
Izvolite, g. Katić.
U svakom slučaju g. zastupniče, država a prvenstveno hrvatska policija jamči svojim građanima sigurnost i nastoji sve učiniti da je osigura. Ja sam ovdje uvodno i rekao da nema apsolutne sigurnosti, da nema kaznenih djela, ne bih trebala postojati ni policija. Ostajem pri tome da je Hrvatska sigurna zemlja a ovakvih ekscesi koji nastaju prvenstveno ovom migracijskom krizom, policija rješava na najkvalitetniji mogući način uz uporabe dakle i najbolje tehnike i sa najboljim ljudima koje ima. Što se tiče saborske straže, ona nemaju licence MUP-a u smislu Zakona o privatnoj zaštiti i koliko znam on, to pitanje je regulirano unutarnjim propisima Hrvatskog sabora, svakako ne ovim zakonom o privatnoj zaštiti. Hvala.
Da, ali ako imate informacije da je saborska straža sastavljena od ljudi iz privatne zaštite molim vas to kažite jer to interesira i mene a ne samo druge, ako je to tako ali po mojim informacijama nije ali dopuštam. Gospodin Varga.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, interesira me podatak koji ste rekli da mnoge zemlje imaju izjednačen broj osoba u privatnoj zaštiti sa brojem policijskih snaga. Sada gledamo podatke u Europi, broj policajaca na 100 tisuća stanovnika kreće se brojka od 132 policajca u Finskoj do brojci od preko 530 u zemljama, pogotovo bivše Jugoslavije, Makedonija, Hrvatska, Crna Gora i Srbija. I sada je moje pitanje kada se govori o izjednačavanju broja privatne zaštite sa policajcima dolazimo do za moj pojam do hipertrofije sigurnosnih snaga u zemlji koja se smatra da je sigurna i ima nisku stopu rizika po pitanju takvih događaja. Moje pitanje za vas je onda da li ta brojka opravdava sigurnosno stanje u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Izvolite gospodine državni tajniče.
Poštovani gospodine zastupniče i kad je u pitanju državna sigurnost odnosno prvenstveno policija ona, jedna od njenih osnovnih zadaća je i definiranih u zakonima jest i prevencija, preventivno djelovanje. Dakle mnogi koji imaju loše namjere, kriminalne namjere kada vide policajca ili znaju da policija može brzo djelovati ustegnuti će se od kriminalnog djelovanja. Jednako tako i kod privatne zaštite čuvari, zaštitari rade svoj posao prvenstveno djelujući preventivno, dakle kad na određenoj lokaciji stoji zaštitar to odvraća potencijalnog počinitelja kaznenoga djela. Dakle to pitanje koje ste rekli je kompleksno međutim broj zaštitara svakako je u vezi sa sigurnošću. To ne znači da bi puno veći broj automatski jamčio i veću sigurnost. Ali upravo je zato da propisi budu takvi da su, rade takve procjene ugroženosti koje će omogućiti da zaštitari budu najbolje iskorišteni. Hvala.
Gospođa Čikotić.
Poštovani državni tajniče, poznato je da zaštitari rade za niske plaće, da rade prekovremene sate, da rade u nepovoljnoj radnoj atmosferi i da su često premještani sa objekta na objekt i da zapravo fond sati koji određuju zapravo im se nadomješta određenom stimulacijom. Iz vašeg odgovora na javnom savjetovanju vi priznajete nedostatak radne snage i rješenje su vam umirovljenici jer mladi odlaze iz zaštitarstva, ne žele raditi u takvoj radnoj atmosferi. Nama u MOST-u su bitni radni uvjeti žaštitara a bitna nam je i sigurnost građana je li tako zato što je to zajedno povezano. Zanima me obzirom da ove izmjene zakona idu u smjeru poboljšanja kvalitete vjerojatno sigurnosti i radnih uvjeta kolika je prosječna starost dobi zaštitara i koliko je izvršeno u prethodnoj godini inspekcijskih i zaštitarskih firmi. Hvala.
Izvolite gospodine državni tajniče.
Poštovana gospođo zastupnice, naravno da nadzor nad radom zaštitara i zaštitarskih tvrtki je vrlo bitan i kao što sam u odgovoru na jedno od prethodnih pitanja rekao taj nadzor obavlja inspekcija rada ali i inspektori privatne zaštite. Naš inspektori privatne zaštite godišnje obave oko 3 tisuće nadzora, tvrtki, pogona, poslovnica, banaka i drugih obveznika primjenom ovih i drugih propisa. Ne bih vam mogao odgovoriti točnu starosnu strukturu i dob zaštitara i čuvara međutim od 1. siječnja omogućen je rad i umirovljenicima ali naravno pod, uz uvjet ispunjavanja svih ostalih propisanih uvjeta zakonom. Oni će moći raditi da pri tome zadrže svoju mirovinu a moći će raditi najviše 4 sata tjedno. Dakle, zarade plaće nisu kakve bismo htjeli da jesu i one bi svakako trebale, morale rasti. Hvala.
Gospodin Stričak.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče vi ste u svom izlaganju naveli da je zakonom predviđeno, tj. da su predviđeni privremeni i povremeni zaštitarski poslovi. Pa možete li malo to pojasniti na što se to odnosi, koliko dana, koliko navrata, u kojim slučajevima da bude javnosti jasno. Hvala.
Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, u praksi, u gospodarskim i drugim aktivnostima javlja se potreba ponekad da i inozemni zaštitari ali koji moraju dakle imati uvjete obavljaju poslove i u našoj zemlji. Zato ako tvrtka naravno registrira poslovni nastan onda ona može raditi bez ograničenja, odnosno uz ograničenja koja postoje ovim zakonom. Ali ako su to privremeni ili povremeni poslovi oni se odnose na, dakle oni se mogu raditi tako da se rade najviše tri dana uzastopce a najviše 4 puta u tijeku godine, dakle to bi bilo maksimalno 12 dana. Postoji potreba da ponekad nekakav zaštitar prati određenu osobu u koju ima povjerenje dakle iz druge zemlje. Ili imali smo recimo jednu poznatu situaciju koje se sjećam od prije 10-ak godina kada je bila izložba Fabergeovih jaja u Dubrovniku, dakle vrlo cijenjenih umjetničkih djela. Izlagatelji dakle su tražili i vlasnici tih dragocjenih predmeta da imaju svoje zaštitare i to ima je bilo onda omogućeno da oni nadziru i čuvaju tu izložbu. Hvala vam lijepa.
Gospodin Škorić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Jedno pitanje, s obzirom da je cilj i razlozi za donošenja ovog zakona prije svega leže u podizanju razine kvalitete privatne zaštite ali i s obzirom na novu strategiju Nacionalne sigurnost koja predviđa uključivanje privatnih subjekata i sektora privatne zaštite u sustav domovinske sigurnosti, vidimo da ovdje imamo praktički pravu novu vojsku, dakle, gotovo 16 i pol tisuća registriranih zaštitara. Zanima me na koji način će biti definirano kojim propisima njihovo uključivanje u sustav domovinske sigurnosti? Dakle ovim se otvara taj prostor, da li će se donositi nekakvi posebni akti i u kojim segmentima sustava, osim, dakle, vidimo da će imati značajnu pomoć i policiju u obavljanju njihovih djelatnosti, ali u kojem ostalim segmentima sustava, da li u sustavu zaštite i spašavanja, civilne zaštite, gdje ćemo sve to moći koristiti zaštitare, praktički [[Upadica: Hvala.]] [[Govornik se ne razumije.]] uključivanja.
Hvala lijepa. Želite odgovoriti? Izvolite.
Pa g. zastupniče, ovdje se prvenstveno misli da će se zaštitari koristiti na poslovima zaštite kritične infrastrukture. Dakle, važnim gospodarskim i infrastrukturnim objektima koji su vitalni za gospodarstvo ili redovno funkcioniranje države. Dakle, tu se traži onda veća specijalizacija zaštitara, dakle stalno učenje, edukacije i naravno veća razina tehničke zaštite koja evo, sama po sebi dolazi sa sve većim stupnjem razvoja tehnike i tehnologije. Dakle, oni će moći, kao što čuvaju zračne luke, tako će određene brane ili javne površine koje su posebno osjetno osjetljive, itd. Hvala.
I na kraju g. Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Mene malo zabrinjava ovaj trend smanjivanja kvalifikacija, to smo isto imali neki dan u Zakonu o policiji gdje smo smanjili sa 4-godišnje na 3-godišnju školu, sada uvodimo te čuvare i što time radimo. Time rušimo kvalitetu, snižavamo cijenu. Rekli smo da nam je stalo do plaća, a mi sada uvodimo novu radnu snagu koja de facto će biti manje plaćena i time opet idemo nekako na ruku samim zaštitarima i razini njihovih troškova, što se tiče plaća radnika i naravno da bi, mislim da je bolje da idemo u smjer, ne da smanjujemo kriterije nego da povećavamo obrazovni sustav, odnosno broj obrazovanih ljudi, da ulažemo u obrazovanje tih ljudi koji imaju samo osnovnu školu i da onda stječu kvalifikacije za obavljanje tih poslova. Jer time bi i digli kvalitetu, u krajnjoj liniji, ti čuvari kao jedan od obaveza odnosno mogućnosti je privremeno ograničavanje slobode kretanja, što isto nije mala stvar, a pogotovo ako nemaju sredstva prisile, to se isto onda dovodi u pitanje onda. Zahvaljujem.
Gospodine državni tajniče.
Poštovani g. zastupniče. Mislim da nije u pitanju rušenje kvalitete rada čuvara, trenutno u ukupnoj strukturi zaštitara ima 1700, dakle to je jedan manji broj u odnosu na preko 13 i pol tisuća zaštitara i oko 1300 zaštitara tehničara. Oni rade manje zahtjevne poslove, ali mi smo kroz uvođenje novih kategorija, prvenstveno zaštitara specijalista, zahtijevamo da se zaštitari specijaliziraju, da se educiraju i da mogu obavljati ove najsloženije poslove. Uvijek ostaje jedan dio poslova koji su manje zahtjevni i koji mogu obavljati ljudi s manjim znanjem i kompetencijama i za te ljude bi bili ovi poslovi čuvara.
Idemo dalje. Ne, najprije, želi li predstavnici kluba uzet riječ? Odbora pardon. Sada prelazimo na klubove. G. Anđelko Stričak, govorit će u ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Prema nama je Prijedlog zakona o privatnoj zaštiti u prvom čitanju, što znači da još uvijek svi zainteresirani mogu se javiti i pomoći da zakon bude što bolji i kvalitetniji. Zaštitarska djelatnost u Hrvatskoj svoju ekspanziju doživljava sredinom 90.-ih, a prvo propis kojim se reguliraju Zakon o zaštiti osoba i imovine, koji je donesen 1996. godine. Zakon predstavlja temelj sadašnjeg pravnog okvira privatne zaštite, a njime je uređena zaštitarska djelatnost, uvjeti za osnivanje i ustrojavanje trgovačkih društava te obavljanje poslova zaštite osoba i imovine. Potom je 2003. godine donesen Zakon o privatnoj zaštiti koji je danas važeći, a u njega su ugrađene i odredbe vezane uz tadašnje pristupne pregovore o ulasku Hrvatske u EU. Zaštitarska djelatnost ne spada u skupinu uslužnih djelatnosti nego u sigurnosnu gospodarsku granu koja se bavi tematikom zaštite građana i njihove imovine, čime pruža potporu i nadopunu temeljnoj zaštiti države. U posljednjih 10-tak godina, privatna zaštita nameće se sve više kao značajna sigurnosna grana i potreba zaštite osoba i imovine, ne samo u opsegu privatnog vlasništva, već i u sklopu općih društvenih, gospodarski i drugih aktivnosti koje se odvijaju u javnom sektoru, npr. osiguranju zračnih luka. Isto tako u posljednje vrijeme doneseno je više propisa koji privatnu zaštitu prepoznaju kao potrebu za dodatkom, primjerice, Zakon o zaštiti novčarskih institucija. Da zaštitarstvo postaje ozbiljna gospodarska grana, govore nam podaci o registraciji 253 trgovačka društva za tjelesnu i tehničku zaštitu, 111 obrta tehničke zaštite i 147 unutarnjih čuvarnih službi s ukupno 16 447 osoba s dopuštenjem za obavljanje poslova privatne zaštite. Za usporedbu prema podacima iz prijedloga rezolucije EU parlamenta o privatnim zaštitarskim društvima iz 2013. godine, u Europi kod više od milijun i pol privatnih ugovaratelja bilo je angažirano otprilike 40 tisuća privatnih zaštitarskih društava. Iste godine promet tih društava je iznosio približno 35 milijardi eura. Nadalje, na globalnoj razini u 2016.g. vrijednost sektora privatne zaštite procijenjena je na 200 milijardi dolara s otprilike 100 000 privatnih zaštitarskih društava, te 3,5 milijuna zaposlenika. Iz navedenih podataka vidljivo je koliko je taj sektor bitan i koliko dobiva na važnosti. Strategija nacionalne sigurnosti donesena 2017.g. navodi kako će sustav domovinske sigurnosti uključivati pravne subjekte iz sektora privatne zaštite. Navedeno predstavlja dodatan razlog da se privatna zaštita osuvremeni, te podigne razina kvalitete obavljanja zaštitarskih poslova. Činjenica da se povećava udio privatne zaštite u pružanju sigurnosti na važnim objektima s povećanim sigurnosnim rizikom, npr. zračne luke, što je propisano i drugim zemljama EU, te postaje svojevrsni trend. Primjerice, naoružani zaštitari djelom su sigurnosne aktivnosti u SAD-u, Kanadi, Ujedinjenom Kraljevstvu, Švedskoj i mnogim drugim zemljama pri čemu operativno djeluju u suradnji s policijom ili su zaduženi za preventivni pregled prtljage i osoba prilikom ulaska u zrakoplov. Isto tako strategija navodi kako će se provoditi kontinuirana izobrazba i obuka zaposlenika u sektoru privatne zaštite, kao i uvođenje suvremenih organizacijskih modela i tehnoloških dostignuća u svim tijelima javne vlasti. Donošenjem ovog zakona želi se: 1. povećati opća sigurnost društva temeljem koje se bolje razvija i gospodarska djelatnost zbog sigurnijeg okruženja, 1. razviti zaštitarsko tržište, 1. povećati standard osoba koje obavljaju zaštitarsku djelatnost, 1. mijenjati percepciju o privatnoj zaštiti kao djelatnosti upitne kvalitete, 1. stvarati i razvijati sigurnosnu kulturu u društvu i 1. uspostaviti veću mogućnost nadzora od strane MUP-a. Ovim zakonom se uređuju pitanja kao što su usklađenje uvjeta poslovanja za pravne i fizičke subjekte u i izvan RH, uvođenjem ovih kategorija osoba tj. zaštitar specijalist i zaštitar IPU, izrađivač prosudbe ugrađenosti, čime se podiže razina kvalitete. Pozicioniranje zaštitarske djelatnosti kao primarne sigurnosne djelatnosti, primjena metodologije procijene rizika, uspostava veće razine nadzora nad osobama i djelatnostima od strane ministarstva, skraćivanje vremena i ishođenja dopuštenja, smanjivanje potrebne razine kvalifikacije za čuvare, provjera osoba u vlasničkoj i u upravljačkoj strukturi trgovačkih društava i obrta, što je državni tajnik kvalitetno objasnio, pa smatram da nema potrebe to ponavljati, ali zato ću navesti par primjera na koji način je zaštitarska služba uređena u državama EU. U Austriji privatna zaštita nije regulirana posebnim zakonom koji se tiče isključivo ovog sektora, nego općim trgovačkim pravom tj. Zakonom o regulaciji trgovine i industrije koji je donesen 94.g. Potencijalni djelatnici u ovom sektoru moraju proći obuku, osposobljavanja koja je po zakonu obavezna financirati tvrtka, a provodi Akademija sigurnosti MUP-a i udruga poslodavaca. U Češkoj sektor privatne zaštite spada u djelokrug općeg trgovačkog prava, ne postoji posebno zakonodavstvo. Za kontrolu i inspekciju industrije privatne zaštite nadležno je Ministarstvo financija, a trgovački sudovi obavljaju nadležnosti izricanja sankcija. Potencijalni zaposlenik zaštitarske tvrtke mora proći provjeru kaznene evidencije i opću sigurnosnu provjeru, a za to nadležnost dijele Ministarstvo pravosuđa i policije. Osim navedenog, obavezna je i obuka koju financira tvrtka. U Italiji, privatna zaštita regulirana je konsolidiranim aktom Zakona o javnoj sigurnosti koji je donesen 1931.g., a izmijenjen je i dopunjen 2008.g., kao takav važeći je i danas. Obuka potencijalnih djelatnika privatne zaštite obavezna je po zakonu, financira se iz fondova i regija ili ju financiraju tvrtke. U Njemačkoj privatna zaštita regulirana je posebnim zakonom, Zakonom o poduzećima za privatno osiguranje, donesen 2002.g. Ministarstvo trgovine nadležno je nacionalno tijelo zaduženo za izradu i izmjenu navedenog zakona. Potencijalni zaposlenici moraju proći osnovnu obuku koju provodi gospodarska komora, a financira zaštitar osobno ili tvrtka. U Mađarskoj privatna zaštita regulirana je posebnim zakonom, a tijelo nadležno za njegovu provedbu je Ministarstvo pravosuđa. Policija je, s druge strane, zadužena za kontrole i inspekcije, ali i sankcije. Prema nalogu ministra unutarnjih poslova, obuka je obavezna za sve potencijalne zaštitare, financiraju ju sami, a nakon što ona završi, dobivaju potvrdu o osposobljavanju. U Sloveniji privatna zaštita regulirana je Zakonom o privatnoj sigurnosti iz 2003.g., izmijene su slijedile 2011. i kao takav je važeći i danas i Zakonom o detektivskoj djelatnosti iz 2003.g. Nacionalna tijela zadužena za izmjenu dopune i izrade propisa u ovom sektoru su MUP i Komora za razvoj privatnog osiguranja u Sloveniji. Također što se tiče obuke, ona je po zakonu obavezna, provodi ju ovlašteni Institut za obuku u području sigurnosti, financira tvrtka, a nakon što je polaznici uspješno završe, dobivaju potvrdu o osposobljenosti. Stoga smatram da ovaj naš prijedlog zakona je dobar i kvalitetan, napominjem da je ovo prva rasprava, još uvijek se mogu svi zainteresirani uključiti u raspravu i naravno napominjem da će Klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Darinko Kosor ispred Kluba zastupnika HSLS-a i HDSSB-a.
Poštovani potpredsjedniče HS, saborski zastupnici, državni tajniče sa suradnicima, radi se o jednoj važnoj temi koja se tiče svih građana RH. Prvo bih istaknuo prijedlog da se po novom prijedlogu zakona izrađuje prosudba ugroženosti. Člankom 3. prijedloga zakona predlaže se da prije obavljanja poslova privatne zaštite kojom se štite objekti ili osobe tehničkom ili tjelesnom zaštitom potrebno je izraditi dokument koji se naziva prosudba ugroženosti. Znači, ovim zakonom se predviđa uvođenje zaštitara koji će izrađivati prosudbu ugroženosti. Smatram da je to nepotreban namet i sami ste državni tajniče rekli da smo u prvom čitanju i da imamo još vremena da popravimo zakon. Usporedio bi to recimo kad uzimate kredit, pa onda u banci ili štedionici kažu pa mora izaći ovlašteni arhitekt da vam procijeni nekretninu, onda čovjek dođe, 5 minuta uđe u stan izmjeri kvadraturu i to vam naplati 1.700 kuna. Otprilike ovo je nešto slično, radi se o privatnoj zaštiti, vi želite u svojem privatnom stanu, kući stavit si kamere, vi morate raditi prosudbu ugroženosti, to vam radi neki ovlašteni zaštitar i ovo je jedan dodatan namet koji ide u korist onih koji bi to izrađivali, a na štetu onih koji bi ugrađivali određene oblike zaštite. Predlažem da se ovakav namet razmotri i da se u konačnom prijedlogu zakona kao takav i izbaci. Drugo što je jako važno, u ovom prijedlogu zakona izostala je jedna po meni jako važna rečenica, a to je da se dosadašnji Zakon o privatnoj zaštiti, da je propisano da pravne osobe i obrtnici koji imaju odobrenje za obavljanje poslova privatne zaštite ne smiju primjenjivati operativne metode i sredstva koja na temelju posebnih propisa primjenjuje MUP. U prevodu kada se ova rečenica ne bi pojavila u novom prijedlogu zakona, a mi inzistiramo da se ponovo pojavi, postoji mogućnost da se nekim podzakonskim aktom omogući što je ono što je posebno propisano kao djelatnost MUP-a prenese na zaštitare. Uzmite da imate imovinsko-pravne odnose i da imate dvije strane u tim odnosima i da svaka strana može angažirati zaštitare. Uzmite da zaštitari mogu obavljati posao ophodnje, što danas ne mogu, da imate privatne policije po cesti. Sve je to moguće ako nemamo unaprijed u prijedlogu zakona i zakonu koji ćemo usvojit u ovom Hrvatskom saboru jasno definirano da zaštitari nisu policija i da ne mogu obavljati one djelatnosti koje su posebnim propisima propisani samo za MUP. Kada bi ovakav zakon prošao, bez ove rečenice koja je do sada bila, kada bi se sutra nekim podzakonskim aktom takve ovlasti prenijelo, nastao bi kaos u RH. I treća važna točka, to su po meni objekti od posebne važnosti. Ovdje su već spomenute zračne luke, al to su i naftovodi, hidrocentrale i ostali objekti da i sada zaštitari čuvaju te objekte, nije to sporno, čuvaju svugdje u svijetu, ali smatra da u ovo moderno vrijeme kada se vlasnička struktura može dnevno mijenjati, kada se može obavljati preko raznih offshore fondova i tvrtki gdje ne možete na pravi način znati, bar iz prve ruke tko su vlasnici, a i sam državni tajnik je ovdje spomenuo da se širi provjera sa članova uprave na vlasnike, da za takve objekte od posebne važnosti se uvode posebni certifikati koje će odobravati određene državne službe, da li je to Ured vijeća za nacionalnu sigurnost i normalno koji će imati posebnu procjenu sigurnosne agencije. Po meni su čak manje važni ljudi koji su u upravi, to su većinom stručne osobe koje obavljaju tehnički posao, važni su mi vlasnici. Može se desiti da neka firma ima pravo pregleda prtljage u zračnoj luci, a da su vlasnici ljudi koji se bave kriminalom. Povežite jedno i drugo pa vidite kako bi se mogao napraviti dobar biznis. Postoji mogućnost da preko nekih vlasničkih udjela neke terorističke organizacije ili zemlje koje se organizirano time bave, uđu u vlasničku strukturu određenih firmi, a da paralelno su vlasnici firmi za zaštitu koji osiguravaju u Hrvatskoj naftovode, hidrocentrale i druge objekte od državne važnosti. Znači, dodatni certifikat, dodatna provjera za firme koje se bave zaštitom upravo ovakvih specifičnih objekata. Ovo su naša tri prijedloga, u ime našeg kluba računamo da će predstavnici MUP razmotriti ove prijedloga u konačnom prijedlogu zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Sad je na redu ispred Kluba zastupnika HNS-a gospodin Stjepan Ćuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Vrlo kratko, na početku ono što sam i u replici rekao, ma ja imam malo problem uvijek ovakvih stvari jer mi se to više sliči na nekih povećanje i davanje policijskih ovlasti privatnim tvrtkama. I onda uvijek zazirem. Naravno, to znači, ne znači da ne treba ali mislim da je prioritet da se to treba vrlo dobro regulirati i još bolje točno propisati što su kako, gdje ovlasti. Ja mislim, imam neki dojam da malo previše dajemo ovlasti. Ono što mi je prvo zapelo u oko, je smanjivanje potrebne razine kvalifikacije za čuvare Člankom 19., dakle smo naveli da ima 30.365 nezaposlenih na burzi rada koji imaju samo osnovnu školu. Šta s time radimo, osim što je intencija da ishođenjem zapravo dopuštenja za obavljanje čuvarskih poslova oni zasnuju radni odnos, mi ovdje rušimo kvalitetu i snižavamo cijenu rada. A ti isti čuvari, praktički mogu raditi sve i mogu zamijeniti zaštitara specijaliste. Sve mogu raditi osim sredstava prisile. I ja sad ovdje pitam, koliko je bilo evidentiranih sredstava prisile od zaštite do sada ili u prošloj godini, ili uporaba da li vatrenog oružja ili bilo kojih drugih sredstava prisile? Na tisuće i tisuće radnih sati, ja ne znam koliko je slučajeva bilo i onda dolazimo zapravo do problema. Ti čuvari će radit sve isto. Ona će recimo, koliko smo rekli da imamo sada sam zapiso tu, mislim inače govorimo o jednom velikom biznisu, u kojemu onako ne malo ga prati neki loš a neću reći, da je to tako, ali bijega glas, da su ljudi dosta potplaćeni i izrabljivani. I mi ovime još snižavamo cijenu rada, jer dopuštamo ljudima s osnovnom školom da mogu raditi, sve osim primjene sredstava … [[Govornik se ne razumije.]] Ideja je da krenemo u smjeru, da recimo ovim zakonom omogućimo stipendiranje, neoporezivo, pa da u dogovoru s poreznim zakonima, već da na taj način da zaštitarske tvrtke stipendiraju, one koji imaju samo osnovnu školu, završetkom određenog stupnja obrazovanja, da steknu, kvalifikacije, znanja, da mogu obavljati … [[Govornik se ne razumije.]] To je po meni, smjer u kojem trebamo ići. Ali ako već i ovo moramo prepoznati, ja isto razumijem, zašto, ali onda isto ne može se dogoditi, da od 6, a sada ću nabrojati točno kojih, ovlasti, osoba kojima je izdano ovlaštenje, a to su provjera identiteta osoba, legitimacija, čuvar s osnovnom školom može legitimirali, davanje upozoravanje naredbi, privremeno ograničenje slobode kretanja, e sada to mi je već malo diskutabilno, predmet osoba predmetne i prometnih sredstava, osiguranje mjesta događaja i šesto je uporaba sredstva prisile, to … [[Govornik se ne razumije.]] to jedino ne mogu. A ja se pitam, koliko tu imamo situacija i slučajeva uporabe sredstva prisolile od strane zaštita na omjer cijeloga spektra obavljanja poslova. I zato mislim da je to, kao što sam rekao i kod Zakon o policiji smanjujemo znači mi imamo dovoljan broj policajca kada gledamo one prosjeke i ne trebamo smanjivati, da dobijemo ljude, koji će raditi za manje novaca, nego trebamo povećati plaće onima koje imamo i povećati kvalitetu, a smanjiti … [[Govornik se ne razumije.]] broj ljudi. Obrnuto radimo i to mi je možda jedna od najbitnijih. Također u pojmovniku, kada govorimo o nekom ograničenju slobode i ljudi i onoga što bi trebalo biti, na što bi se trebalo posebno paziti, perimetar, opseg kojeg omeđuje prostro unutar i oko štićenog objekta javne i druge površine ili uz štićene osobe, unutar kojeg je dopuštena primjena privatne zaštite, a to onda znači sredstva prisile suzavac, poluge, sve ono drugo što, kada netko ne izda naredbu ili se neće legitimirati što imaju pravo. Znači nekom, ne želite zaštitaru dati, nećete ga poslušati, on ima pravo nad vama sredstva prisile napraviti. Vidili smo kakvo je buru bilo kada je to policijska službena osoba napravila, nad gospođom koja je prešla preko crvenog. On je napravio sve pod zakonom, primijenio je sredstva prisile, osobi koja nije htjela legitimirati i polugu je napravljenu ženi od 70 g. Zamislite da je to bio zaštitar. Zamislite da je to bio zaštitar. Di bi onda tek završili, što to znači taj perimetar, dal je to 100 m, 20 m jel to pravilnikom posebno uređeno, možda je, ja ne znam, zato pitam, koja je to procjena, tko izdaje tu procjenu ili je to opet ono što moramo raditi, što je kolega Kosor rekao, raditi procjenu sigurnosti, šta znači perimetar u odnosu na štićenu osobu ili štićeni prostor. Znači ja kažem još jednom, nismo mi protiv toga, naravno da treba zaštiti, pogotovo kada god dovedemo u pitanje terorizma i teroristički prijetnji, apsolutno, ali tu je uvijek ona dvojba, štićenja privatnosti, prava slobode kretanja i interesa i sigurnosti i to uvijek treba dobro izbalansirati. Nadalje, kada smo rekli … [[Govornik se ne razumije.]] to smo spomenuli, još nekoliko stvari koje mi svakako zapelo za oko, što mislim da bi trebalo porazmisliti do drugog čitanja, je prije svega, znači kada govorimo o sredstvima prisile, tu smo posebno stavili u čl. 51. kaže posebnim obzirom primjenjivati prema djetetu, osobe s invaliditetom ili čije kretnje osobe čije kretnje za to je otežano, trudnice u vidljivom stanju trudnoći, te osobe koja je očigledno bolesna. Dakle, opet ne kažemo ne smije se, ali naravno ali, samo govorim dokle može neki zaštitar postupati. I mi ovdje, ako se sutra dogodi nešto da netko dijete sa … [[Govornik se ne razumije.]] bude predmet i ne daj Bože da se tako nešto dogodi, da ga zaštitar prisili, tko će procjenjivati jel to bilo dovoljno ili nije, to moramo razmišljati. Ipak, službena osoba je službena osoba i mi ovdje svi moramo imati povjerenja u te službene osobe, odnosno, u policiju koja nas treba štiti i prije svega njoj i ona je zato tu. Dalje, sada ne idem u neke prevelike detalje, dakle, ono što mi je generalno, predmete koje pronađu prilikom pregleda, znači, nisam siguran, da je taj dio u skladu sa Zakonom o kaznenom postupku, na koji način se izuzeti predmeti mogu smatrati dokazom i da li je to usklađeno, s obzirom da ona taj, da je ta sjedljivost, pribavljanja dokaza, na neki način prekinuta, jer nije pribavljena od službene osobe. Da li je to u skladu, dakle, to je čisto pravno pitanje, da li ne bi na sudu se pokazalo da taj, to što je netko zaštitar nekoga uzeo, da sada je imao problem njegova riječ protiv, da li nju gledamo kao ovlaštenu službenu osobu na sudu itd. itd. I također ovdje opet piše, kaže, čuvar može, članak 50. čuvar može u slučaju stavaka 1. ovog članka, osobu za koju procijeni da može dati obavijesti važna je u razjašnjavanju događanja, zatražiti da ne napušta mjesto događanja do dolaska policije, a ako osoba ne postupi sukladno traženju, čuvar će odmah to obavijestiti zaštitara itd. što se ovdje događa? Čuvar onaj isti s osnovnom školom procjeni možda da je netko nešto vidio u nekom trgovačkom centru kada šeta s djecom i sada ga zaustavi i osim što ga može legitimirati i na taj način dobiti saznanja i reći ja mislim da je taj čovjek vidio, ne onda može narediti zadržavanje te osobe. I vi sada šetate, netko istrići iz trgovine i vi ste zarobljeni tamo, sat, dva tri ili je netko možda mislio da je vidio ili nije. To malo dio ok, prema … [[Govornik se ne razumije.]] počiniteljima osamljenicima itd. ali vi kao potencijalni svjedok, koji možda jeste ili niste vidjeli, zato što netko smatra da nešto jesam, a vi kažete nisam, on vas zadržava tamo, protiv vaše volje. I mi mu damo pravo za to. Odnosno, ne on, ne može sredstvima prisile ali može zvati drugog zaštitara koji će onda primijeniti sredstva prisile na vas, kao potencijalnog svjedoka, a vi kažete ne znam ništa, nisam gledao, a on kaže mislim da jesi, jel ja eto, ja sam čuvar ja znam. Tako da po meni ako već tako je legitimacija bi bila sasvim dovoljna, zato kažem ima i slučajeva suprotnih, ali mi ne smijemo, ne smijemo ostaviti te stvari na prosudbu ljudi kojima snizavamo kvalifikacije da to rade. Evo, to je glavno zapravo pitanje. Ako nešto nije jasno u zakonu, tko procjenjuje jel ovako ili onako čuvar, a ne smije, on mora točno znat šta smije i šta ne smije, a ne se njemu ostavit na procjeni je li netko potencijalni osumnjičenik ili potencijalni svjedok i onda izvodit neka sredstva prisile i određene stvari koje smo ovdje, a široko smo dali zakon. I zapravo vraćam se na taj prvi dio koji mi je, i to sam ja na odboru i odmah i spomenu i detektirao ovaj jel sam pitao jel te osobe mogu nosit oružje i tu ste jasno rekli u uvodnom izlaganju da ne mogu i to je naravno dobro. Međutim, sve drugo mogu raditi. A kad gledamo prosječno koliko imamo sati štićenih osoba, objekata, radnih sati ljudi koji se bave time, tisuća i tisuća, a koliko imamo nekih upotreba sredstava prisile, pa to su u promilima i praktički dolazimo do toga da čuvar radi sve isto ko i svaki drugi osim da može, naravno negdje ne može on biti zaposlen jer se traži doslovno to ima i u zakonu napravljeno, kod prijenosa financijskih sredstava mora biti sa oružjem itd., znači jedan dio je već zakonom isključen što je u redu. Međutim, mislim da ovaj tu trebamo malo tu regulaciju tog čuvara apsolutno napraviti i ići u ovom dijelu bolje da zaštitarske tvrtke stipendiraju i da obrazuju ljude i da im daju veće plaće, ne da rušimo kvalifikaciju time otvaramo prostora da idu još za manje novaca da ljudi rade. Jedino mi nije jasno Članak 11. koji kaže radi promicanja i obilježavanja zaštitarske djelatnosti ustanovljuje se da zaštitarstvo koje se obilježava 21. rujna na dan Sv. Mateja, je li ovo potrebno imati u zakonu, mislim, ja nisam sad iskreno se susreo s time da mi ovdje u saboru raspravljamo donosimo zakon o danu zaštitarstva. Imamo mi puno drugih profesija, puno drugih cehova gdje nismo ovaj zakonom donijeli izrijekom kad su oni slave svoj dan, ne znam zašto bi sad to ovdje radili. Ljudi ako imaju svoj neka slave, ne znam po čemu mi moramo u saboru njima donosit kad je njihov dan i što to otvara s time. Evo, zahvaljujem.
Sada je na radu gospodin Ranko Ostojić, koji će govoriti u ime Kluba zastupnika SDP-a, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] zastupnici i zastupnici, poštovani državni tajniče sa suradnicima, ja sam slušao pažljivo vaš uvodni govor oko sigurnosti, onako blagoglagoljivo kako vi to znate, ali treba upozorit na jednu stvar, ovo je vrlo važan zakon. Država ima legalni monopol fizičke prisile. I to je nešto šta ukoliko nije zakonom regulirano naravno da onda dolazite u suprotnost sa Ustavom RH jer nitko nema pravo oduzeti nekome slobodu ili upotrijebiti sredstva prisile da pri tome ne čini kazneno djelo osim kad je to zakonom regulirano. Zato sam vam i postavio pitanje oko saborske straže, ali to ću nešto kasnije jer smatram da obveznik primjene svega onoga šta ide iznad ili uz policiju i primjenjuje ovlasti koje su slične policijskim ovlastima mora biti regulirano između ostaloga, možda je dobra prilika upravo u ovom zakonu. Ne možete odgovorit da je to internim aktom riješeno jer me čudi da vi kao državni tajnik ne znate da u Ustavu RH stoji da oduzimanje slobode, privremeno ograničavanje slobode, primjena sredstava prisile može biti regulirana samo zakonom. Na niti jedan drugi način. To bi podrazumijevalo slično da se izgovorili da internim aktima regulira se pregled putnika u zračnoj luci ili da oni primjenjuju ovlasti u zračnoj luci, to nije moguće, upravo zato se ovakav zakon i donosi. Što se tiče samom Zakona o privatnoj zaštiti one pravne osobe i obrtnici koje žele zaštiti i svoju imovinu iznad zaštite koju osigurava država ili iznad opsega koji osigurava država moraju u tu svrhu angažirati pravnu osobu ili obrtnika koji ima odobrenje za obavljanje poslova djelatnosti ove privatne zaštite ili osnovati vlastitu unutarnju službu zaštite. E ovo je regulirano u ovom zakonu i ja mislim da me sad bolje razumijete zašto govorim da i naša situacija koju imamo u ovoj zgradi mora biti na isti način regulirana. Jer čuvar je osoba koja obavlja poslove tjelesne zaštite osoba i imovine uz ograničenu primjenu ovlasti prema ovom zakonu. Također, kad govorimo o dopuštenju rješenje kojim se fizička osoba koja ispunjava propisane uvjete dopušta obavljanje poslova privatne zaštite. Ako netko to radi bez dopuštenja onda znači da se bavi ilegalnim poslom. Poslovi privatne zaštite, to su aktivnosti koje u okviru djelatnosti privatne zaštite obavlja fizička osoba na temelju dopuštenja ministarstva, ako niste dopustili znači nekome da to obavlja onda on ne može bit niti se zvat zaštitarom. Unutarnja služba zaštite, unutarnja ustrojstvena jedinica koju pojedina pravna osoba ili obrtnik ustrojava radi zaštite svojih objekata, prostora i osoba isto tako mora imati dopuštenje za izradu isključivo prosudbe ugroženosti štićenih objekata i prostora, a zaštitar specijalista to je ona osoba koja obavlja poslove tjelesne zaštite osoba i imovine primjenom ovlasti uz višu razinu osposobljenosti propisane ovim zakonom. Viša razina osposobljenosti nužna je u primjeni sredstava prisile i zaštite osoba, objekata i prostora visoke ugroženosti. Ovo je sve uvod za onaj dio koji na kraju mislim da je jako bitan da je meni nevjerojatno da u Hrvatskom saboru, instituciji koja donosi zakon, prvo slušam državnog tajnika koji ne pozna Ustav RH, a onda s druge strane misli da se može internim aktom regulirat da netko uporabi sredstva prisile. Sredstva prisile nisu samo oružje, raspršivači ili lisice, to je i tjelesna snaga, prema tome i te kako je bitno da se to riješi možda je ovo prilika upravo kroz ovaj zakon. Isto tako želim naglasiti u Članku 4. da djelatnici privatne zaštite mogu obavljati pravne osobe i obrtnici i unutarnje službe zaštite koji imaju odobrenje ministarstva za obavljanje tih poslova. Iz vašeg odgovora mi je jasno da naše takvo odobrenje nemaju. Pravna osoba ili obrtnik, dužni su nadoknaditi svaku štetu koju njihovi zaposlenici počine pri obavljanju poslova privatne zaštite, ugovornoj stranci ili trećim osobama, ako je do štete došlo zbog postupanja koje je u suprotnosti s odredbom ovog zakona. Stoga kad bi recimo sad g. Furio Radin, potpredsjednik HS-a zatražio od straže da me iznesu vani i da se pri tome nešto dogodi, onda ja imam pravo na novčanu naknadu i štetu jer apsolutno nisu regulirani zakonom, a uvjeti za obavljanje poslova privatne zaštite s obzirom da ovo to reguliramo sada, moraju imati, prije svega i odobrenje za ustrojavanje unutarnje službe zaštite i to ako ispunjavaju uvjete iz čl. 12 napisanih u točkama od 1-7. Isto tako, ministarstvo rješenjem će zabraniti rad pravnoj osobi, obrtniku te unutarnjoj službi zaštite dok ne ispuni propisane uvjete. Prema tome, ja mislim da bi bilo jako važno da mi to shvatimo, možda su se incidenti počeli događati ovdje kod nas tek nedavno, ali je istina sljedeća, a to je da svi ti poslovi koji se događaju nisu regulirani zakonskim procesom. To i podrazumijeva kako u čl. 21. napisano da ima najmanje 2 godine radnog iskustava na poslovima zaštitara, da ima provjerenu izobrazbu za zaštitara-specijalista, sukladno pravilniku i da ima položen stručni ispit zaštitara-specijalista. Prema tome, mogli bi doći malo inspekciju da vidite da li to mi imamo ili nemamo i u dijelu tjelesne zaštite, samo zaštitari-specijalisti mogu raditi tjelesnu zaštitu objekata i poslova od interesa za RH. To piše u čl. 35. Prema tome, ja bih vas molio da malo pogledate Ustav, čl. 16-22 pa ćete onda tamo moći primijetiti zašto vam ovo govorim, da bi i MUP trebalo riješiti pitanje ili kroz ovaj zakon, a u ovome trenutku imate i pravo da to pregledate i vidite kod nas u ovoj našoj instituciji koja se zove Hrvatski sabor i ja pretpostavljam da je valjda svima jasno da je to prostor od interesa za RH. Nadam se da je to tako. Ovlasti koje obavljaju poslovi tjelesne zaštite, u čl. 45, točno je napisano, provjeru identiteta osoba, davanje upozorenja i naredbi, privremeno ograničenje slobode kretanja, pregled osoba i predmeta i prometnih sredstava, osiguranje mjesta događaja i uporaba sredstava prisile. Ako nekome nije jasno da se ovdje događa situacija ukoliko ovakve odredbe pišu u ovom zakonu, one se moraju odnositi na svakog onoga koji čak misli da ako je to praksa može biti bez licence, bez dopuštenja, bez rješenja može biti osoba koja to može primijeniti. Ako bi takav presedan uveli, onda bi mogli to riješiti na način da svak se počne ponašati kao zaštitar, počne primjenjivati ove ovlasti i pozove se na to, kad zakonodavac, odnosno onaj koji čuva pravnu državi, između ostaloga ne regulira u vlastitoj kući, kako onda može tražiti od drugih da bude itekako precizno regulirana njihova postupanja. Između ostalog, u čl. 47., održavanje reda i mira i uspostavljanje narušenog reda i mira u štićenom objektu i prostoru. Ja se nadam da je to ovaj naš Hrvatski sabor. Što se tiče, zbog čega bi se to dogodilo, pasivni otpor, nepostupanjem po upozorenju ili naredbi ili stavljanje u takav položaj kojim se onemogućava izvršenje posla tjelesne zaštite. Doslovno piše u zakonu, osoba legne, klekne, uhvati se za drugu osobu ili predmet. To je otprilike ona scena koju možemo gledati ovdje u HS-u, to piše u ovom zakonu, ali na nas se ne odnosi, mi ćemo to regulirati internim aktom. Sve je to dobro dok se ne bude dogodila nesreća, a onda ćete biti odgovorni vi. Jer ste zaduženi za to da pratite i da ne dopustite da se događa da netko koristi sredstva prisile ili da postupa, a da pri tome to ne može raditi. Oko provjere zakonitosti primjene ovlasti osoba koje obavljaju poslove tjelesne zaštite, unutarnja služba, pa čak i da je istina ovo što vi kažete, to je da internim aktom riješeno, bila bi dužna u roku od 3 dana od primjene dostaviti pisano izvješće policijske uprave. Toga naravno nema. Nije vas nitko obavijestio o nijednom slučaju uporaba i sredstava prisile koje su se događale ovdje. Inače to izvješće mora biti sastavljeno sa mjestom, vremenom, cjelovitim opisom tijeka događaja, identifikacijske podatke sudionika događaju, opis činjeničnog stanja, podatke o očevicima i napomenu za ostale podatke i informacije. To sve skupa govorim iz razloga što naši, koji čl. 87 rade u ... [[Govornik se ne razumije.]] zaštitari i zaštitari-specijalisti su prije korištenja ovlasti dužni pokazati iskaznicu osobi nad kojom primjenjuju ovlasti. Ona mora biti jasno vidljiva, a kad ste imali javno savjetovanje, onda ste imali 131 primjedbu raznih udruga, cehova, zaštitara, itd., naravno da većina nije prihvaćena, ali kad jedan zakon ima toliko primjedbi, onda je savršeno jasno da postoje određene dvojbe koje bi trebale biti regulirane, nadam se i kroz ovu raspravu. U čl. 16 rekosmo, slobodu i pravo mogu se ograničiti samo zakonom da bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi te pravni poredak, javni moral i zdravlje. Svako ograničenje slobode i prava mora biti razmjerno naravi potrebe za ograničenje u svakom pojedinačnom slučaju i čl. 22. čovjekova je sloboda i osobnost nepovrediva. To se odnosi čak i na saborske zastupnike. Nikome se ne smije oduzeti ili ograničiti sloboda, osim kad je to određeno zakonom, o čemu odlučuje sud. Prema tome, nemojte mi govoriti da se to rješava internim aktom. Ja sam zatražio naravno od predsjednik Sabora smatrajući da treba ozbiljno raditi ovaj posao, kojim aktima je regulirano pitanje postupanja prema saborskim zastupnicama ili zastupnicima, odgovoreno je da je to „riješeno Poslovnikom i odlukom o stručnoj službi Hrvatskog sabora i da straža obavlja poslove nadzora odlaska osoba, robe i vozila te poslove održavanja reda i mira u objektima Sabora kao i druge poslove od značaja za sigurnost osoba i imovine u tim objektima“. Ovo sam citirao iz dopisa koji mi je stigao od g. Jandrokovića. Slijedom toga, postupanje hrvatske straže u provođenju stegovnih mjera udaljenja zastupnika po zahtjevu predsjedavajućeg sjednice, provodi se u skladu s odredbom članka 241. Poslovnika koji glasi zastupnik kojemu će se izreći stegovna mjera udaljenja sa sjednice i onda dalje piše na koji način se to može riješit a onda ako se zastupnik ni nakon izricanja mjere udaljenja iz stavka 3. ovog članka ne udalji sa sjednice, predsjedatelj će prekinuti sjednicu, naložiti da se zastupnika udalji iz dvorane za sjednicu, u tom slučaju predsjedatelj može tražiti od straže Sabora da zastupnika udalji iz dvorane. Jasno napisano šta trebaju radit i eklatantni primjer jasno napisano šta trebaju radit i eklatantni primjer kršenja zakona u Hrvatskom saboru koji je zakonodavac. Ja moram podsjetiti sad, najviše me iznenadilo, da se pozivamo na povijest odnosno da je povijesno gledajući Poslovnikom Hrvatskog sabora iz 2000. g. straža Hrvatskog sabora, prvi put dobila ovlast da na zahtjev predsjedatelja u svrhu izvršenja stegovne mjere udaljenja zastupnika sa sjednice, istog udalji iz dvorane a koja je norma nakon toga ostala nepromijenjena do danas. Ovo je naravno politički odgovor u kojem je jasno i želi me g. Jandroković podsjetiti da je 2000. predsjednik Hrvatskog sabora bio Zlatko Tomčić, g. Mato Arlović je bio predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji su put donošenja Poslovnika Hrvatskog sabora, očito nisu našli razloge za dodatnim normiranjem načina provedbe stegovne mjere udaljenja zastupnika sa sjednice pa se može zaključiti da nije bilo dvojbe oko zakonitog izvršenja stegovne mjere udaljenja zastupnika iz dvorane. E također mi je lijepo napisao da ukoliko smatram da nakon 19 g. koliko inzistira ova norma u nepromijenjenom obliku, istu treba dodatno normirati, molim vas da u tom smislu date odgovarajući prijedlog. I naravno da je interes da mi svojim ponašanjem u prvom redu poštivanjem Poslovnika kao posebnog zakona, pazite ovo me zaista iznenadilo, u kojoj je evo proglašen Poslovnik kao posebni zakon kojim se uređuje način rada Hrvatskog sabora, treba voditi računa da se ne povrijedi vladavina prava kao jedno od osnovnih vrednota ustavnog poretka RH. I ... [[Govornik se ne razumije.]] prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika obnašati savjesno i odgovorno. Naravno da ovo nisam govorio bez razloga, [[Upadica Radin: Vrijeme, g. Ostojić.]] Moram reć da naravno da ovo nije istina iz razloga evo, ja ću bit slobodan, znači u pismohrani Hrvatskog sabora [[Upadica Radin: Vrijeme.]] papir, prijedlog Zakona o hrvatskoj straži. Toliko o tome a kasnije ću onda ako mi kažete da je vrijeme isteklo [[Upadica Radin: Treći put, vrijeme g. Ostojić.]] onda ću moć govorit, hvala.
Hvala. Ja vam se zahvaljujem na odgovoru i priznajem da potakne određena razmišljanja, moram odgovorit na odgovor, dajte mi tu slobodu. Slažem se s vama da pitanja se može postaviti mada evo, iduće godine će biti 20-godišnjica mogućnosti postavljanja tog pitanja kao što ste vi rekli, ja možda i ranije, iako je bilo drugačije. Ono što je bitno je međutim i da ste zaboravili i drugu stranu zbog čega bi možda vjerojatno, ja bi vas čak i podržao u tome, imali posebnu dozvolu odnosno posebnu obuku naših, pripadnika naše straže. Suprotna strana koju ste zaboravili je da je dosada jedini prijetnje koje su izrečene u ovom Saboru su izrečene prema njima. A i vi kao čovjek koji je bio dugo na čelu represivno represivnog aparata unutarnjih poslova, trebali bi stat možda i na stranu ovih naših slabo plaćenih pripadnika straže koji su ponavljam, jedino oni doživjeli prijetnje do sada a vi je dobro znate da jedne noći su ovdje padale teške riječi. Izvolite, samo mi kažite članak.
Poštovani potpredsjedniče, povrijeđen je članak 232. jer se govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja. Ja znam da ne mogu replicirati vama kao predsjedatelju ali bilo bi dobro kao predsjedatelj da sami sebi izreknete opomenu radi toga šta komentirate nastup kluba zastupnika na koje nemate pravo replicirati, hvala.
Budući da ste vi odgovorili na jedno moje pitanje, tražio sam ga. Tražio sam od vas da mi je dajete tu slobodu pa malo tolerancije bi tu trebalo doći u pitanje, oprostite. Možda niste zadovoljni sa odgovorom, izvolite, g. Maras.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Moram priznati da evo, sad već drugi puta vas na to upozoravam, [[Upadica Radin: Koji članak?]] 232 [[Upadica Radin: 232?]] Da, znači vi učestalo to radite, komentirate, dobacivate, dajete opaske, još malo pa ćete pisati i didaskalije kako trebamo stat za govornicu. Tako da sa te strane ja vas molim prestanite to radit, mi imamo pravo na svoje stavove, ljudi su nas birali u Hrvatski sabor da izražavamo njihove također stavove [[Upadica Radin: Vrijeme, vrijeme.]] i to sa vama nema nikakve veze [[Upadica Radin: G. Maras, vrijeme.]] Ja znam da je vrijeme neumoljivo, to znate i vi [[Upadica Radin: Zbog vremena vam dajem opomenu.]] Zbog čega? [[Upadica Radin: Prvu opomenu, zbog vremena što ste prekršili 12 sekundi.]] Pa sada je maloprije Ranko govorio 25 sekundi preko i niste dali nikom opomenu.
12 sekundi više ste govorili nego što je bilo potrebno i vi imate pravo na vaše mišljenje, idemo dalje. Gospodin Saša Đujić, sada će, jel imamo još … [[Govornik se ne razumije.]] Bunjac, izvolite gospodine Bunjac, povreda Poslovnika.
Hvala lijepo, članak 238. znači gospodine predsjedavajući, ako želite komentirati sjednicu, izvolite se prijaviti za raspravu, još uvijek stignete. Donesete prijavnicu, dajte gospodinu Bukarici, pa raspravljajte. A druga stvar, dajte objasnite, kada se već javljate za riječ, šta ima samoborska straža raditi u hramu demokracije i slobode govora? Šta ona uopće ima tu raditi? Evo to je pitanje za koje biste vi lijepo mogli odgovoriti. Hvala lijepo.
Shvaćam da niste zadovoljni mojim odgovorom, izvolite, povreda poslovnika koji članak. … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Tražite stanku?
Da ja tražim stanku u ime Kluba zastupnika, nezavisnih zastupnika u vezi točke o kojoj upravo raspravljamo a to vrijeme, mislim da nam može svima dobro poslužiti i da se malo glave ohlade i da nastavimo diskusiju na jedan bolji način.
Stanku molite, jel da, radi konzultacija, izvolite. Traži još ko stanku? Moram, moram, molim vas, imali ste još malo vremena, pa objasnite još sa ovom točkom, izvolite. Izvolite. Ima li, bio je kraći nego što je imao vrijeme, izvolite.
Pardon moram obrazložiti. Dakle, Klub nezavisnih zastupnika traži stanku, kako bi se konzultirao međusobno o ovoj točci o kojoj upravo raspravljamo.
Ima veze s ovom točkom, u 11,15 sati nastavljamo, okrijepite se koja kamilica i idemo dalje. Dobro, oprostite gospodin Maras, hoćete sjesti, otići, ići na kavu, gdje god hoćete ali ne ovdje. Želim pozdraviti tu sam ja kriv što sam morao se baviti s drugim stvarima, učenice i učenike Strukovne škole Vice Vlatkovića iz Zadra, koji su ovdje s nama, hvala što ste s nama i ovaj … [[Pljesak.]] ne znam dal ste nešto naučili, ali vucite više vaše zaključke i to je neko učenje. Hvala. STANKA U 11,05 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,15 SATI]] Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama, gospodin Saša Đujić je na redu. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine Katić, kolegice i kolege. Pa ja želim iskoristiti ovu raspravu budući da danas sukus ove rasprave je sigurnost i da cijeli dan pričamo o sigurnosti naših građana i s ponosom ističemo činjenicu da je Hrvatska među najsigurnijim zemljama u EU, barem je to bilo do unazad par godina i da nam čak i stranci zavide na toj našoj sigurnosti. Međutim, proteklih par godina se dešava jedna pojava koja sada sve više i više napreduje, uzima više maha u odnosu na prijašnje godine a riječ je o migrantskoj krizi. I zašto želim danas govoriti o tome? Zato što dolazim iz Primorsko-goranske županije u kojoj taj problem sada zahvaća ozbiljne razmjere i govorim ovdje u ime načelnika i gradonačelnika moje županije koji su apelirali na nas zastupnike iz Primorsko-goranske županije da na jednoj višoj razini skrenemo pozornost na taj problem. Dakle u posljednje vrijeme su sve češći upadi migranata u objekte. Dakle prije 5 dana u Begovom Razdolju koje nije jedno nenaseljeno mjesto nego je mjesto gdje ljudi žive je bila provala u 5 kuća od strane migranata a u jednoj od tih kuća u trenutku provale migranata u tu kuću su se nalazili jedan stariji bračni par od 90 godina. Traumatična su svjedočanstva koja ti ljudi iznose i želim skrenuti pozornost na taj problem jer je očito da je sustav zakazao i da stvar ne funkcionira. Dakle riječ je o zaleđu Novog Vinodolskog, Vinodolske općine, općine Čavle, općine Jelenje, načelnik Jelenja je baš prilikom potpisivanja ugovora o cikloturizmu koji promičemo ukazao na taj problem. Dakle taj dan smo potpisivali u Primorsko-goranskoj županiji jedan projekt koji bi trebao dovesti turiste u zaleđe Rijeke. Dakle to su općine 5, 10 minuta od mora, 10 minuta od centra Rijeke. I mi smo potpisivali projekt u kojem vodimo, vodimo, usmjeravamo turiste u to područje a samo dan prije tog potpisivanja je bilo 5 provala na području općine Jelenje u objekte u kojima ljudi žive. I sada je evidentno da ljudi na tom području nemaju osobnu sigurnost a kamoli da imamo neku sigurnost za turiste ili ljude koji nam dolaze u posjet. E sada kakva je tu poveznica isto sa ovim zakonom? Dakle, kao što sam rekao i u replici da li su sada ljudi na tom području osuđeni uzimati, ne znam zaštitarske tvrtke da bi štitili njihovu imovinu. I to sve ide više ka tom pravcu, dakle ne samo ugroza imovine, tu sada dolazimo i do ugroze života. Tko garantira da se ne daj Bože neće dogoditi neko zlo. Da li ljudima koji tamo žive da li i samim migrantima. U zaleđu Novog Vinodolskog je prije 2, 3 mjeseca su zapalili objekt Hrvatskih šuma jer su tamo spaljivali madrace da bi se mogli grijati jer je bio snijeg. Nastao je ogroman požar, to je sve planulo, došla je policija, zatekli su 30 migranata što na licu mjesta, što u okruženju. Srećom nitko nije životno stradao, zgrada je izgorjela. Dakle evidentno je da sustav ne funkcionira za razliku od 2015. godine, dakle nije migrantska kriza počela jučer. Vi ste rekli meni državni tajniče da ste svjesni toga i da smo sada pod pritiskom te migrantske rute. Međutim ne možemo mi, nama sigurnost građana ovisiti o vremenskim prilikama i meteorološkoj prognozi. Dakle to je ona teorija koja se iznosi. Sada ide ljeto, pa će taj pritisak pasti jer njima neće biti, neće morati provaljivati u objekte, tamo provaljuju po zimi. Dakle kada je snijeg građanima je sigurnost ugrožena, kada je sunce onda nije. Dakle, 2015. godine smo imali isto tu migrantsku krizu ali smo imali jednu odgovornu Vladu koja se znala sa tom krizom nositi. Dakle, tada ste o migrantima znali čuti samo u medijima, građani ih nisu sretali. Dajte mi statistike koliko je bilo provala od strane migranata u objekte građana 2015. godine, koliko je to danas. 2015. godine kada su okolne zemlje žicu oko Hrvatske digli. Dakle nepropusnost je bila od Hrvatske ka dalje. Ali Vlada je našla jedno rješenje, tamo svi se sjećaju evo našeg ministra Ostojića koji je sam bio na licu mjesta svaki dan s tim ljudima, znači na jedan humani način se taj problem rješavao. I ti ljudi jesu u problemu, ali taj problem sada ide u te razmjere da je ugrožena sigurnost naših građana ali ne samo sigurnost materijalna, životna nego i ekonomija. Dakle ako mi imamo ljude koji po šumama Gorskog Kotara bauljaju, ja ću tako reći, u zaleđu Rijeke, Viškovu, Klani, Kastvu, Jelenju se možete susresti skupne ljudi koji onda ugrožavaju tamo i stanovnike i druge onda ugrožava se i turizam od kojeg živi ta županija koja je primarna gospodarska grana jer sad Vlada i Ministarstvo unutarnjih poslova očito ne može naći odgovor na ta pitanja. Dakle, evo ja bih volio čuti od vas prijedlog, ne ono mi radimo sve šta možemo najbolje, poduzimamo sve mjere, poduzimamo sve korake. Kako će se to smanjiti, kako odgovoriti na to pitanje, da li, čuli smo recimo od načelnika policijskih postaja s tog područja da fali ljudi i ja vjerujem, fali ljudi i bez te krize u policijskim postajama. S tom krizom je taj pritisak još veći. Da li se može nešto napraviti po tom pitanju da se ljudi tamo zaštite i da prestane ta ugroza jer to sada uzima ozbiljne razmjere, netko će stradati, netko će stradati a to onda neće dobro završiti. I ne znam, evo ja bih volio čuti odgovor i načelnici i gradonačelnici na našem području su sami rekli neka im se sugerira kako oni mogu pomoći, šta oni mogu napraviti da bi se to popravilo i da to bude bolje. I ono pitanje koje bih volio čuti odgovor kako 2015. godine građani u Hrvatskoj nisu sretali migrante po hrvatskim šumama, ulicama gradova, nisu im provaljivali u domove a kako se to dešava danas? Kako se dešava danas 4 godine nakon toga, evo ja bih volio čuti odgovor i na to pitanje. Ali ono ključno je da li je rješenje možda i u ovom zakonu, da se pojačaju zaštitari na tim područjima ali tko će onda plaćati te zaštitare jer ne može se očekivati od građana da moraju unajmljivati službe ili zaštitarske tvrtke radi osobne privatnosti i sigurnosti zato što im država ne može pružiti ono što joj po Ustavu mora pružit a to je osobna sigurnost, nepovredivost doma i mogućnost na normalan život. Evo to su stvari o kojima sam želio progovoriti, zato sam iskoristio ovu raspravu da skrenem pozornost na taj problem koji je još uvijek sporadično se spominje po medijima, tu i tamo kada to baš bude ovako kao recimo u Begovom razdolju prije 5 dana, provale u 5 objekata a najgore što su u jednom objektu bili ljudi još jednom ponavljam i onda tamo migranti im pokradu robu, pokradu im hranu itd., i sada se o tome priča ali već 5 dana nakon toga je tišina. Taj dan su svi mediji bili gore u Begovom razdolju, jednom malom goranskom mjestu i sada više opet je tišina, znači nema nekakve priče o tome, ne ukazuje se na taj problem, a problem i dalje raste. Dakle hoćemo čekat opet eskalaciju problema ili možemo nešto napraviti da se to riješi? Evo ja sam na apel stanovnika Gorskog kotara i ostatka Primorsko-goranske županije, želio progovoriti o tom problemu u ovom Visokom domu i skrenuti pozornost na te probleme i nadam se evo da ćete mi dat i odgovore na ta pitanja ali i da će policija malo aktivnije se uključiti u rješavanje tih problema i zajamčiti sigurnost našim građanima koji žive na tom području. Hvala lijepo.
Prvu repliku ima g. Gordan Maras.
Hvala lijepa. Kolega Đujiću, u vašoj ste se raspravi dotaknuli jednog problema koji možda u ovom trenutku ne opterećuje veliki dio hrvatske javnosti ali jako opterećuje sugrađane naše u vašoj županiji, pogotovo u ovim nekim mjestima koje ste nabrojali u Gorskom kotaru i pitanje je samo zbog čega dolazi do tih problema i zbog čega policija ne otkloni te probleme. Vidimo da jedna stranka se hvali na jumbo plakatima sa velikim brojem graničnih policajaca odnosno na način da je situacija vrlo sigurno i postavlja se pitanje zbog čega baš u tom djelu Hrvatske ne vidimo ono šta nam pišu na predizbornim plakatima. Znači sa te strane apsolutno razumijem brigu ljudi u Gorskom kotaru ali mi nije jasno zbog čega policija ne može naći efikasnije odgovore na te probleme.
G. Đujić.
Pa upravo to, kolega Maras, dakle ovo što sam govorio se dešava zadnje 2, 3 g. 2015. smo isto imali migrantsku krizu i tih problema nije bilo, dakle u čemu je razlika u policiji koja je djelovala i radila 2015. g. i koja je razlika danas? Policijski službenici su isti, djelatnici su isti, promijenili su se samo rukovodeći kadrovi, dakle, i ne mislim sad samo ono na ministra i na Ravnateljstvo policije nego mislim i na načelnike policijskih uprava dakle koji isto bi trebali raditi nekakav apel prema ministarstvu da im se pomogne ili dati nekakva rješenja kako bi se njima olakšao posao a mi smo recimo evo, u Primorsko-goranskoj županiji imali situaciju da je naš načelnik tamo načelnicima i gradonačelnicima rekao kako oni nemaju dovoljno ljudi i kako oni rade sve šta mogu, kako su podkapacitirani i kao ono, to je tako. To je tako i radimo sve šta možemo i s tim se pomirite i to je to. To ne može biti to je tako nego se mora naći rješenje na taj problem koji sve više i više uzima maha.
G. Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Đujić, slažem se s vama da se građani ne osjećaju u tim pograničnim područjima više toliko sigurni i s pravom se pitate trebaju li oni angažirati privatne zaštitare i pitali ste a tko će to platiti. Pa ja bih tu istaknuo da i sad tvrtke koje zapošljavaju mlade ljude u zaštitarskim tvrtkama, uglavnom ljude zapošljavaju na određeno vrijeme, za minimalac ili malu plaću i nadam se da će ovaj zakon to promijeniti i kvalitetnije urediti ovo područje da mladi ljudi koji su prisiljeni raditi ove zaštitarske poslove imaju adekvatan osobni dohodak a također se slažem s vama da ljudi koji žive u pograničnim područjima se ne osjećaju sigurni i nije to samo u Gorskom kotaru i dalmatinskom zaleđu nego je tu riječ i u Slavoniji, posebno u Posavini pa evo i nedavno ste imali situaciju da je jedan lovac napucao slučajno migranta koji se skrivao u grmlju, jednostavno se ljudi više tu ne osjećaju sigurni, očekuju da više Vlada o ovome poduzme aktivnosti i da ne skriva te podatke nego da javnost dobije pravu sliku stanja. Hvala.
G. Đujić.
Upravo tako kolega, to je problem cijele Hrvatske, dakle dolazim iz moje županije i to sam istaknuo jer recimo, to je problem i u Ličko-senjskoj, u Karlovačkoj, to je uostalom i pomoćnik ministra istaknuo i u Slavoniji, u svim pograničnim područjima samo opet, ja sad apeliram na ovaj način ispred svoje županije zato što je, mi smo imali situaciju da su u centru Rijeke, u Adamićevoj ulici ispred robne kuće je policija presrela 5 migranata koji su uzimali taksi i uzeli su taksi da ih vozi na granični prijelaz sa Slovenijom. Dakle ne pričamo sad o šumama i slabo naseljenim područjima nego u centru Rijeke, 6 migranata je uzimalo taksi i slučajno su ih tamo zatekli i uzeli, dakle pitanje, to su ono, pitanje je tu sigurnosti, dakle to je sad uzelo maha ono abnormalnoga ako mogu to tako reći i to je ono što građani očekuju od ove Vlade, da nađe odgovore na ta pitanja i na te probleme, ne samo na granici sa BiH-om ili Srbijom, kažu toliko smo ih zatekli i vratili smo ih nazad, šta je sa ovim, kako oni dođu do Rijeke? To je meni pitanje.
Hvala. Gđa. Turina Đurić.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Đujić, evo s pravom ste na ovoj temi otvorili temu koja nije direktno u vezi sa zakonom koji je u raspravi, zašto, zato jer očito da situacija koja nije dobra vezano sa migrantima odnosno imigrantima eskalira i da se Vlada ili ne želi nositi ili ne zna nositi sa novonastalom situacijom, evo i sa ovim ekscesima koji se, incidentima koji se događaju u Gorskom kotaru, u našoj županiji i gdje već imamo najave znači da će se ljudi sami organizira, što svakako mislim da treba spriječiti, da se ljudi samoorganiziraju kako bi se obranili, odnosno kako bi zaštitili svoju imovinu jer očito da su ti incidenti česti, da su ti incidenti i kaotični, ostavljaju kaos iza sebe i da će se dogodili nešto što ne bi trebalo [[Upadica:]] s obzirom da u ovom trenutku u stvari imamo relativno mali broj tih ljudi u odnosu na situaciju koju smo puno bolje kontrolirali prije nekoliko godina kad smo mi bili na vlasti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. G. Đujić.
Upravo tako kolegice Turina-Đurić zato što smo mi pokazali da se to može kontrolirati. Zato ja tražim odgovore i od ove Vlade da stvari to pod kontrolu i naravno da građani, evo, pa to je taj članak u Novom listu koji je bio i na RTL-u gdje su ljudi rekli, šta mi sada radimo, ovaj čovjek kojem su upali, znači čovjek od 90 godina kojem su upali u kuću je pitao policajca, a što da ja njega ubijem. A on mu je rekao pa ne bi ga valjda ubili. A valjda ne bi, možda bi, ali gledajte, ne može policija dovesti uopće, ne smije dozvoliti da dođe do situacije da netko nekog ubije. Dakle ljudi se više ne osjećaju sigurni i opet zato govorim, apeliram sada i želim da se ozbiljno posvetimo tom problemu i da nađemo nekakva rješenja dok nije nastala ono neka veća šteta, dok nekome nije pala glava. Evo, to je to.
I na kraju, g. Lovrinović.
Uvaženi kolega Đujić, iako nije tema, nešto, o nečem se drugo danas raspravlja, dobro je da ste otvorili ovo pitanje. Migranti svaki dan prolaze preko hrvatskih granica kao kroz švicarski sir. Ova Vlada ne želi o tome govoriti, ljudi se osjećaju nesigurno, ne doživljavaju Hrvatsku kao državu. Govori se o tisućama policajaca Hrvatske na granicama koji očito imaju usmeni nalog da puštaju, da vide, ali da ne djeluju. Građani su prepušteni sebi. Kažete da se pokušavaju samoogranizirati, sve to govori da država i ova Vlada bježe od problema. Ovo je neviđeno. Ovo nije bilo 2015. i bit će 2019., ovo će trajati. Nemojte bježati od ovog problema. Mi iz stranke Promijenimo Hrvatsku tražimo od vas, ako stanete na granice, nitko ne smije bez dokumenata ući, zna se što je humanitarni problem, što je ekonomski, a ne znamo što sve dolazi. Zaustavite one koji ne trebaju dolaziti. Neka ih voze [[Upadica: Vrijeme g. Lovrinović, vrijeme.]] vlakovima, avionima, uz prethodno odobrenje [[Upadica: Ja sam pogriješio. Vrijeme.]] a ne kroz kukuruzišta i šume.
Vrijeme. G. Đujić.
Pa ne znam kolega Lovrinović da li policija ima nalog da pušta nekog, ne vjerujem osobno uz to, to moram reći, dakle, ja ne vjerujem u taj dio priče i da ljudi koji su tamo na granici ne rade svoj posao, ni u to ne vjerujem. Ali je evidentno da problem imamo i evidentno je da evidentno je da mi u zaleđu, opet ću reći, gradova poput Rijeke, u centru nalazimo migrante. A kako su oni došli do tamo i dali je netko odgovarao, da li je neki načelnik policijske uprave možda smijenjen ako ima stalno upade na svom području, znači da tamo to ne funkcionira i to ne rade dobro, dakle, to je isto pitanje. Ili smo svi ono u tom stilu, ha gledajte, to je tako, sad će ići ljeto, malo ćemo, past će taj udar, pa ćemo čekati, pa će ići zima, pa ćemo se nadati da neće biti snijega, da neće biti hladnoće pa možda oni samo prođu. Dakle, problem je tu, o problemu treba govoriti i treba naći rješenje za problem.
Iidemo dalje sa pojedinačnim rasprava. G. Gordan Maras.
Hvala vam lijepa g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Govorimo o ovom zakonu, ali gotovo je nemoguće obuhvatiti i neke aspekte odnosno probleme koji su vezani uz sigurnost, uz, ja bih rekao i one koji posluju na tržištu zaštite objekata i osoba i ono prvo što sam ja htio napomenuti je da pitanje sigurnosti u RH je, ja bih rekao nevjerojatno da u 21. stoljeću naši sugrađani se ne osjećaju sigurni, pogotovo kada govorimo o recentnim događanjima vezanim uz određene stvari koje dotiču najviše državne dužnosnike. Znači, nevjerojatno je da živimo u zemlji znači postoje samo dvije mogućnosti. Jedna mogućnost je ili nam Vlada ne daje točne informacija i policija ili živimo u zemlji koja nema razvijene demokratske standarde. O čemu govorim? Govorim o tome da u ovom trenutku se u Hrvatskoj valjaju ogromne afere na koje odgovore iz HDZ-a i MUP-a ne dobivamo, na koje ne dobivamo odgovore iz MUP-a. Znači imamo optužbu da je vozač, službenik, namještenik ili kako god u jednom ministarstvu, špijunirao na poticaj određenih kolega iz HDZ-a ministra unutarnjih poslova preko bivšeg zaposlenika iz MUP-a koji ima određena znanja, pristup vjerojatno podacima i mogućnosti da to rade. Pazite, to je optužba da se špijunira ministar unutarnjih poslova. I kako, kako da na to pitanje već nekoliko dana odgovora nema. Za mene se nameću 2 zaključka. Ili netko manipulira podacima i radi aferu kako bi unutarstranačke sukobe rasplamsao u HDZ-u ili zbilja standarde koje smo nekada imali prije nekoliko godina, više u RH nemamo. Na to pitanje odgovor od ovdje predstavnika MUP-a nismo dobili. Kako da se onda naši građani osjećaju sigurno? Da li će morati sam osigurati određene stvari, odnosno virtualnu sigurnost svojih e-mail računa ili određenih drugih stvari koje koriste u svojem svakodnevnom životu. Kada ministar unutarnjih poslova hakira ga namještenik koji vozi drugog kolegu ministra odnosno on daje nalog, a onda ga hakira netko, netko treći u njegovo ime, koji vozi drugog kolegu ministra. Možda se nekome čini relativno banalan ovaj primjer, ali za mene je to par ekselans tema i gotovo mi je nevjerojatno da nemamo nikakve reakcije niti dobivamo ikakve informacije od onih koji upravljaju našom zemljom. Gospodin Plenković lakonski odgovara na ta pitanja, kao da se to njega de facto ne tiče, kao da on nema ništa s time i ovi odgovori tipa želimo da se to rasvijetli što prije ne mogu nikoga u RH zadovoljiti. Elementarnu nesigurnost naših ljudi zbog takvih informacija odnosno nedostatak sigurnosti zbog takvih informacija je na djelu. Druga stvar, kada gledamo zaštitare odnosno njihove tvrtke tu smo, možemo vidjeti jednu pojavu koja je obilježila taj sektor, a to je izrazito visoke dobiti pojedinih tvrtki i izrazito niske plaće ljudi koji rade u tim tvrtkama, zaštitara koji čuvaju objekte i osobe. Zbog čega je to tako? Zbog toga što je relativno lako steći kvalifikaciju da radiš taj posao, zbog toga što ljudi nažalost nemaju posla kvalitetno plaćenog i moraju raditi te poslove, zbog toga što evo od nove godine je moguće angažirati na 4 sata i umirovljenike za obavljanje određenog posla, a mirovine u RH su nevjerojatno odnosno nedostojne za život, jako male, za razliku od nekih kolega iz HDZ-a ja mislim da su sramotno male u RH mirovine i da sa te strane jednostavno moramo o tome progovoriti ovdje gdje se otvara ona prostor za još veću zaradu zaštitarskih tvrtki jer će sada angažirati umirovljenike na 4 sata, koji su im još jeftiniji nego da zaposle nekoga na 8 sati na normalno radno vrijeme. I de facto imamo tvrtke istih onih koji su prije nekoliko godina radili rusvaje po našoj zemlji, busali se o svoja prsa, da se bore za neke ciljeve, de facto su financirali nesigurnost u našoj zemlji, a od sigurnosti odnosno od ove branše zarađuju 10-tke miliona kuna svake godine. I onda se pitate zbog čega je to tako? Je li moguće da je ta branša namjerno na taj način stimulirana i namjerno se omogućuje da se za relativno male novce zapošljavaju ljudi kako bi ti vlasnici zarađivali 10-tke i 10-tke miliona kuna. Nema ni jednog biznisa u RH, što je paradoks, zbilja je paradoks da telekomi, banke imaju manje dobiti nego neke zaštitarske tvrtke. Čovjek napravi ne znam 40, 50 miliona kuna i ima 10 miliona kuna čistu neto dobit. Pa mislim, to nema nigdje niti u jednom biznisu. I ja bi da sam recimo ministar i da se bavim time pogledao o čemu se tu radi, jedini problem je što su to stranačke kolege, pa se njih teško može na taj način vjerojatno vi za vi odnosa pomoći od prije 4, 5 godina kada smo imali plinske boce ovdje po Savskoj u središtu Grada Zagreba, teško ih se može nešto priupitat. Njima je ostavljeno tržište da zarađuju takve nevjerojatno velike iznose, a ne samo to nego im se još omogućava da preuzimaju i objekte sa i u turističkoj branši u, znači koncesije im se daju na velike površine kako bi još više razgranali taj biznis i možda imali mogućnost da HDZ-u u budućnosti pomažu još i više nego što su to radili do sada. Sada im je sve ok, svi su super, svi su sretni kada dođe neka druga vlada onda se angažiraju i koriste te resurse koje im je HDZ omogućio da bi radili nestabilnost i nesigurnost u RH. Znači, to su dvije teme o kojima ja želim govoriti. Inače, inače ono što sam također primijetio nevjerojatno je na kojoj razini cenzure je HRT u ovom trenutku. Znači, u ovom prijenosu sada kada nas gledaju ljudi doma na vjerojatno 4-ci na kanalu, primijetio sam da je svaki puta kada ja govorim evo gledam live sada na mobitelu ja sam kadriran do ovdje, evo baš dotičem donji dio vaših televizijskih ekrana. Znači, smeta HRT-u da se vidi ovo, evo zamislite znači smeta im, ja želim da evo, ne znam da li ćete me sad moći iskadrirati ovaj u režiji da se ne vidi, Hrvati nisu EU građani drugog reda, znači to smeta HRT-u da naši gledatelji doma vide. I da vidite u biti na kojoj razini cenzure u biti djeluje HRT kada gleda kako da pomogne kandidatima za Europski parlament iz HDZ-a koji su usput budi, evo sad sam u drugom kadru, ova kamera me snima, nevjerojatno je kako su, kako su ovaj efikasni, kako su efikasni [[Upadica: Okreni ga, okreni.]] ne mogu ga okrenuti jer je iz dalekog kadra. Hoću vam samo reći da je to sramota, to je sramota. Znači, ovakve jednostavne političke poruke za koje se ja borim kao zastupnik, znači ne mogu prenijeti građanima RH zato šta na HRT-u sjedi politička uprava na čelu sa Bačićem, sa urednicima koji se trude da to ne ode van, a recimo informaciju neće prenijeti da ovdje nema Sokola i Sunčane Glavak koji landraju okolo po terenu i sudjeluju u kampanji. Znači to je problem u RH zbog čega se ja zalažem, naravno to sad nema baš striktno veze s ovom temom, ali moram to reći, zalažem se za ukidanje RTV pretplate, evo nadam se da mi niste isključili zvuk, dok sam to govorio. Još jednom, zalažem se za ukidanje RTV pretplate zbog toga što imamo cenzuru, evo kamera je sad ponovo i ovo ne možemo pogledati u ovom trenutku u Hrvatskom saboru. Evo, to je nešto na šta sam htio na kraju ove rasprave upozoriti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ako vam to pomaže i ja se slažem s vama da Hrvati nisu EU građani drugoga reda. I sada imate 3 replike, gđa. Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras tu ste prozivali predstavnike ministarstva, odnosno, čitavo ministarstvo unutarnjih poslova, jer se ne očituje o špijuniranju ministra Božinovića kako ste rekli, najprije treba govoriti o navodnom špijuniranju, a Ministarstvo unutarnjih poslova se fino očitovalo i dalo priopćenje u kojem kaže, da nisu u mogućnosti u javnosti iznositi dinamiku i taktiku te pojedinosti samog kriminalističkog istraživanja, kao niti pojedinosti uključenih osoba. I sada da ne iščitavam sve, kažem, znači policija o svim saznanjima i dokazima izvijestila nadležno državno odvjetništvo i podnijete su kaznene prijave protiv konkretnih osoba. Prema tome, Ministarstvo se očitovalo, to možete fino na njihovim stranicama pročitati. Ne može tu državni tajnik govoriti o korektnom slučaju i postupku koji je u tijeku.
Odgovor gospodin Maras.
Znači gospođo upravo u tome je problem. Problem je u tome što je moguće u današnjoj Hrvatskoj i zbog toga se građani osjećaju nesigurno, špijunirati ministra unutarnjih poslova, zbog unutar stranačkih obračuna u HDZ-u, skandalozno, nevjerojatno. HDZ nas je vratio, ne 10, ne 20,. nego 30 g. unazad. Sramota je to, da danas u Hrvatskoj postoji mogućnost da se bilo koga špijunira, ispada da građani zbilja jesu RH drugog reda, zbilja jesu drugog reda. Ispada da hrvatski građani nemaju elementarnu sigurnost na dostojan, normalan život, kao što imaju svi ostali u EU i to je ono na što ja upozoravam i to je ono što nam je nažalost HDZ dao. Hvala vam lijepo.
Gospodin Đujić.
Hvala lijepo, dakle, kolega Maras na tom, vašem već sada čuvenom kultnom laptopu, koji simbolizira otpor cenzuri i ovoj vladi, piše Hrvati nisu EU građani drugog reda i to piše pogrešno. Dakle, tu bi trebalo pisati, Hrvati ne bi trebali biti EU građani drugog reda, što danas nažalost jesu, jer evo, tokom ove moje rasprave, maloprije mi se javljaju stanovnici Delnica i Gorskog Kotara, koji govore da su oni građani drugog reda i da su zbog ove migrantske krize o kojoj govorimo u drugom redu i da su ugroženi i ljudi su van sebe i očajni su. I čak pozivaju se na samoorganiziranje i to je ono upravo što smo govorili i to je vladajući, umjesto da se bavi cenzurom, špijunskim aferama i time, bi trebali se baviti sigurnošću naših građana i trebali bi pomoći, da svi građani u Hrvatskoj, ne budu građani drugog reda i da ova vaša poruka sa laptopa, konačno postane realnost, a ne samo puka želja ili fikcija.
Hvala. Gospodin Maras, odgovor.
Hvala vam lijepo, gospodine Đujiću, ali šta nije sramota, da u Hrvatskoj, 2019.g. mi imamo situaciju gdje državna televizija utječe na to, kako se prenosi poruka iz Hrvatskog sabora. Što im smeta to što sam napisao na laptop. Znači gospodin Bačić, gospodin kojeg je tamo HDZ stavio na funkciju glavnoga direktora kako bi, na kraju krajeva napravio cenzuru Hrvatskog sabora i kako bi napravio to, da zastupnici u Hrvatskom saboru ne mogu govoriti na način na koji bi trebali i od kojih od njih očekuju onih koji su ih birali u Hrvatski parlament. Znači ja se protiv toga snažno borimo, mi moramo imati mogućnost, ovdje, da govorimo otvoreno o problemima, koje hrvatski građani imaju. Kao što ste vi govorili o problemu [[Upadica Radin: Hvala lijepo, sat ne radi gore.]] imam još 20 sekundi.
Sat ne radi gore, ali ja sam mjerio. …/Upadica Maras: 20 sekundi piše još da imamo, evo 18. Sada je proradio, proradio je prekasno, dobro.
Znači problemima koje sam imao, koje smo imali u Gorskom kotaru. Molim? [[Upadica Radin: Imate pravo, proradio je kasno, kasno je proradio.]] Znači u Gorskom kotaru nesigurnosti špijuniranju gospodina ministra Božinovića, to su stvari gdje nas je HDZ vratio 30 g. unazad. Hvala vam lijepo.
Sat nije radio dugo, nema veze, nema veze, niste vi krivi, niste vi krivi. Gospodin Pernar niste imali repliku?
Uvaženi zastupniče Maras cenzuri nažalost svjedočimo, ona je sve jača i sve veća, ali to je posljedica tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] društva gdje se uvode kategorije nepoćudnih misli, pa čak misaonog zločina. Naime, ja sam nedavno podijelio vijest o nekim migrantima, koje je prenio RTL i mene je napalo ono državno povjerenstvo, kao etičko, oni su rekli kao da sam ja mislio da će to izazvati negativne komentare, pa sam ja zato kriv, jer sam taj link objavio, pa ja kao moram taj link obrisati. Znači, pa kako oni znaju da sam ja to mislio? Znači, ali sama ideja, da je optužba, da mi govorimo o misaonim zločinima, to je nešto što nas podsjeća na knjigu George Orwela '84. i nažalost, to je društva ka koje mi hrvati idemo. Hvala.
Gospodin Maras.
Hvala lijepo kolega Pernar, ono što vam mogu obećati, da me ti HDZ-ovi poslušnici na Prisavlju neće zaustaviti. Neće me zaustaviti zbog toga što nije moguće objasniti ljudima ovo što HDZ pokušava, da su mirovine u Hrvatskoj super, to govori EU kandidat Sokol, pa glasajte onda za EU listu HDZ-a jer oni misle da su mirovine u Hrvatskoj super. Neće me zaustaviti zbog toga što je 3 stotine tisuća naših sugrađana otišlo iz RH pa ako želimo takvu politiku, odnosno, ako građani RH žele takvu politiku neka nastave podržavati HDZ. podržavati HDZ. Znači nemoguće je danas, u današnje vrijeme, u vrijeme interneta, društvenih mreža, nemoguće je informaciju zaustaviti. Oni možda mogu konzervativno raditi kadar i maknuti ovo iz kadra, mada je nevjerojatno da takvu vrstu cenzure vidimo u Hrvatskoj ali istinu neće zaustaviti.
Hvala. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama, gospodin Petar Škorić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da je vrijeme da se vratimo na temu dnevnog reda današnje sjednice Prijedlog zakona o privatnoj zaštiti, odvlačenje na druge teme koje nemaju veze sa današnjom temom, znamo da su parlamentarni izbori, znamo da je danas zadnje zasjedanje i znamo da mnogi koriste priliku ovdje da uhvate dragocjene sekunde i minute, mislim neka javnost procijeni koliko je to korektno koliko je to u redu. Ja ću se držati striktno teme ovoga zakona, već sam u uvodu kroz pitanje istaknuo značaj, koliko je ovo značajna djelatnost i gdje imamo dakle gotovo 16,5 tisuća osoba sa dopuštenjem za obavljanje poslova privatne zaštite i da praktički sa ovim zakonom imati ćemo brojna poboljšanja u primjeni tjelesne i tehničke zaštite ali i osuvremeniti i podići razinu njene kvalitete s obzirom da Strategija nacionalne sigurnosti predviđa uključivanje i pravnih subjekata i sektora privatne zaštite u sustav domovinske sigurnosti što smatram da je vrlo značajno. Dakle, čuli smo što su najznačajnije izmjene u odnosu na važeći zakon, to je definirane zaštitarske djelatnosti kao sigurnosne gospodarske grane koja se bavi problematikom zaštite građana i njihove imovine čime pruža potporu i nadopunu temeljnoj zaštiti države a ne pripada u skupinu uslužnih djelatnosti. Bitno je također istaknuti da se izjednačavaju uvjeti obavljanja zaštitarske djelatnosti za osobe iz RH te pravne i fizičke osobe uz, iz Europske Unije uz pretpostavku da imaju trajni poslovni nastan u RH. Također pozdravljamo i jačanje pozicije zaštitarstva kao sigurnosne gospodarske grane koja će uz učinkovitu zaštitu interesa klijenata odnosno ugovorne strane djelovati i kao podrška u radu policije što je i naglašeno kroz odredbe Strategije nacionalne sigurnosti. Pozdravljam evo i uvođenje novih kategorija zaštitara, specijalista, zaštitara IPU dakle koji otvara mogućnost izrade prosudbe ugroženosti od strane osoba od tehničke struke, uvođenje metodologije za procjenu rizika, smanjivanje vremena potrebnog za pribavljanje dopuštenja za obavljanje poslova privatne zaštite a također i propisivanje uvjeta za privremeno i povremeno obavljanje zaštitarske djelatnosti od strane pravnih i fizičkih osoba iz EU. Podvukao bih tu još par stvari koje su značajne istaknuti da se propisuje i obveza zaštitara da pri uočavanju štetnih događaja sa svog radnog mjesta reagiraju i primjenjuju ovlasti iznimno i izvan perimetra zaštite samo ukoliko ugrožavaju nepovredivost osobe te umanjuju vrijednost imovine koja se predmetno štiti, dakle što do sada nije bio slučaj ako uoče štetan događaj. Da se uvodi i mogućnost da obrtnici koji su do sada bili ograničeni obavljaju poslove tjelesne zaštite. Vezano za pozitivno je što se propisuju izuzeća od pohađanja izobrazbe za osobe koje su tijekom svog radnog vijeka na nekim drugim poslovima stekle određenu stručnu sposobnost, edukaciju, iskustvo u području sigurnosti, tu prvenstveno mislim na osobe koje su radile u policiji i vojsci, pravosudnoj policiji i drugim poslovima uz obvezu polaganja ispita jer nije imalo smisla da takve osobe koje su prošle tu razinu da ponovno idu od početka. Također značajno je istaknuti i oslobođenje zaštitara od onih aktivnosti kojima se na radnom mjestu, koje s radnim mjestom nisu imale nikakvu neposrednu vezu i na taj način se njihova djelatnost usmjeruje prema onom primarnom, zaštitarskim poslovima. Također proširuje se i mogućnost korištenja vatrenog oružja kod osiguranja pratnji i distribuciji drugih pošiljaka i transportu osoba kao i značajnih pregleda putnika i prtljage, naravno te poslove, ovdje je definirano da u skladu s time to traži i veću razinu osposobljenosti tih osoba. Značajno je što sam i u uvodu spomenuo da se preciziraju ovlasti čuvara, zaštitara i slično, ovdje kroz raspravu kolega bilo je primjedbi vezano za snižavanje potrebne razine kvalifikacije za kategoriju čuvara i zaštitara. Tu je potrebno istaknuti da se s time praktički omogućuje ljudima koji nemaju, velikom broju čuli smo dakle evo da veliki broj ljudi imamo koji nemaju adekvatnu stručnu spremu, da se mogu uključiti u ove poslove, znamo da su ovi poslovi slabo plaćeni ali i stoji obveza da se ti ljudi, da su obvezni proći dodatno osposobljavanje kada su pitanju zaštitari a kad je riječ o čuvarima da su dužni položiti stručni ispit. Prema tome sama ta činjenica potvrđuje da će se obaviti selekcija i da će se osigurati potrebna razina zaštite za, potrebna razina sposobnosti za obavljanje tih poslova. Ovdje je bilo također govora vezano za članak 3. stavak 2. vezano za uspostavu prosudbi ugroženosti, dakle izradu procjena u objektima ili na javnoj i drugoj površini, površini dakle. I može se steći dojam kad je riječ o ovom stavku ako ga gledamo izolirano i govorimo samo o objektima da bi se ta procjena morala odnositi na svaki privatni objekt što volio bi evo da čujemo iako u uvodnom st.3., 4. stavka, čl. 1. je definirano da se ta zaštita propisuje samo za pravne osobe i obrtnice, dok su fizičke osobe odnosno njihovi privatni objekti izuzeti od te aktivnosti. Također o samom zakonu proveli smo jednu sveobuhvatnu i raspravu na Matičnom odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na kojem je predloženo, dato je nekoliko prijedloga kroz raspravu na odboru, predloženo je da se razmotri mogućnost stvaranja preduvjeta za zaštitu domaćih subjekata koji obavljaju zaštitarsku djelatnost od prevlasti stranih subjekata koji sve više preuzimaju tržište, u pojedinim slučajevima primjenjujući, dakle, i nepoštene trgovačke prakse s obzirom na evo i na uključenost ovog segmenta sada i u nacionalnu sigurnost, smatrali su i članovi odbora i predložili da se razvije sustav koji bi stimulirao domaće tvrtke, posebice u odnosu na granu tehničke zaštite. Također je predložena mogućnost zaštite materijalnih prava fizičkih osoba koja se bave zaštitarskom djelatnosti imajući u vidu nizak prosjek plaća u ovim djelatnostima, evo o čemu su i druge kolege govorile. Također predloženo je i pojačati inspekcijski rad ministarstva s obzirom da su zabilježeni slučajevi da zaštitari neovlašteno obavljaju vatrogasnu djelatnost, a ne sankcioniraju se poslodavci koji ih na takav rad upućuju. I članovi odbora su nadalje i predložili da se u zakon unesu odredbe kojima će se pojačati zaštita pojedinaca koji obavljaju zaštitarske poslove od svih vrsta fizičkih napada uz odgovarajuće sankcije za počinitelje što praktički u ovom zakonu se ne vidi osim u onih općih mjera koje to propisuju. I posebno je u raspravi smo se osvrnuli na kritičnu infrastrukturu izrazivši bojazan da bi sa strane zaštitarske, da bi strane zaštitarske tvrtke mogle obavljati zaštitarske poslove u takvim objektima i sugerirano je da se ta materijalna, da se ta materija dodatno razmotri i pokuša iznaći način da se propiše način obavljanja poslova zaštite i kritičnih infrastruktura samo od strane domaćih pravnih osoba koje obavljaju privatnu zaštitu. Dakle, evo, i uz ove sugestije i opće prihvaćanje, odbor je jednoglasno usvojio ovaj prijedlog prvog čitanja zakona, a evo i od strane predlagatelja očekujemo da do drugog čitanja, da se one sugestije koje smo ovdje čuli i kroz raspravu da ih uobliče i u konačnom prijedlogu to predstave.
Prvu repliku ima g. Maras.
Hvala lijepo. g. Škoriću, repliciram na vaš prvi dio i nekoliko opaski koje ste dali vezano uz moje izlaganje. Znači, meni nije jasno zbog čega vi zanemarujete činjenicu da je u ovom trenutku HDZ producirao najveću špijunsku aferu od 90.-tih godina u RH, gdje je moguće da se špijunira ministar unutarnjih poslova i kako to ne povezati sa sigurnošću građana i kako to ne povezati sa situacijom gdje pričamo o tome da bi ljudi u RH trebali imati elementarni osjećaj sigurnosti, da li fizički kada se kreću RH, da li na internetu kada se kreću prostorom, znači, i skupljaju informacije, informiraju se, pišu jedni drugima itd. Znači, HDZ nažalost to ne pruža, HDZ pruža ljudima osjećaj nesigurnosti.
Izvolite odgovor g. Škorić.
Hvala lijepa. Pa evo, poštovani kolega Maras, niti sam vas citirao, niti spominjao, niti komentirao vas osobno, nego sam komentirao izlazak izvan teme i od vas i ostalih kolega, a najbolje sa ovim skretanjem tema na područja koja nemaju veze sa današnjim dnevnim redom i današnjom točkom, govorite o sebi i poručujete u biti građanima do čega vam je stalo, a nisam komentirao ni špijunske afere, o čemu bih mogao govoriti kad bih ih otvarao, nisam komentirao ni slobodu medija o čemu bih mogao govoriti i po pitanju dolaska vaše vlasti i smjene, doslovno sječe kadrova, čuvene sječe kadrova na HRT-u i nadalje smatram da to nije primjereno i da to građani ne očekuju ovdje od saborskih zastupnika, nego očekuju da po dnevnom redu se bavimo točkama koje su predviđene, a po pitanju imigranata i slobode medija postoje vrijeme i teme kada o tome možemo razgovarat.
g. Đujić.
Evo kolega Škorić, ja ću se nadovezat na kolegu Marasa, rekli ste da pričamo o temama koje nisu na dnevnom redu, a mi pričamo o tim temama jer HDZ o tim temama šuti. Ja sad vas pitam kako recimo tema migranata nema veze s današnjim dnevnim redom? Ja sam postavio pitanje, da li ljudi kojima migranti upadaju u kuće, jer ova Vlada kroz policiju ne radi svoj posao, moraju uzimati zaštitarske tvrtke i to je vezano s ovim zakonom, hoće li ovaj zakon olakšat građanima da se zaštite od migranata ili neće? Vi o tim temama šutite i optužujete nas da pričamo u predizborne svrhe, ja nisam kandidat na ovim Euroizborima, nisam, znači, ja ne pričam u predizborne svrhe, pričam u ime birača i građana moje županije koji su ugroženi radi ne činjenja vaše Vlade i HDZ-a. A ja bi volio čut, evo vaše mišljenje, dajte mi vi recite, da li vi mislite da to nije vrijedna tema rasprave u ovom Visokom domu, ugroženost građana od strane nesposobnosti ove Vlade zbog migrantske krize jer se ne zna s tim nosit, jel to u redu po vama? I kada bi o tome možda trebali pričat [[Upadica: Vrijeme]] kad dnevni red koji vi sastavljate nam ne daje priliku, nego u ovakvim [[Upadica: Vrijeme]] koje se mogu povezat s time, recite mi, evo dajte mi odgovor.
Izvolite g. Škorić.
Hvala lijepa. Apsolutno opet nastupate izvan teme, o temi migranata koja je aktualna i koja opterećuje i našu zemlju i sve države članice EU, dakle, postoji vrijeme kad ćemo razgovarati, otvarala su se ova pitanja i ranije i prije godinu dana, policija se prozivala zbog toga što štiti hrvatsku granicu od strane ilegalnih prelazaka, upravo od predstavnika vaše vlasti, od pučke pravobraniteljice i svega ostalog, tada ste ustajali u zaštitu, prozivali ste policiju da provodi pretjeranu represiju što štiti svoju granicu od strane ilegalnih prelazaka, danas raspravljamo zašto imamo ovoliki broj policajaca i dovodimo se u nekakve parametre sa nekim drugim zemljama EU koji imaju normalne okolnosti, koji nemaju ovakvu granicu kao što je Hrvatska ima. Pa mi štitimo ovdje granicu Europe. Naravno da ta tema će doći na dnevni red i da očekujem od vas onda konstruktivnu raspravu i o tome a ne opet širenje destrukcija.
Vrijeme. Gospodin Ostojić.
Poštovani kolega Škvorić. Problem je u tome što se ne štiti granica, jer da se štiti onda ljudi ne bi bili u dubini teritorija i ne bi se događalo ovo što se događa. Drugo da nije donesen zakon koji sprječava bilo koga drugoga da im pomogne, čak i humanitarno, onda vjerojatno ne bi došli u situaciju da provaljuju. Kad pale madrace da bi se spasili od zime onda je logično da to nije rješenje. I molio bih vas pošto vi niste bili na sjednici odbora, nisam bio ni ja da ne predstavljate da je to stav svih članica i članova odbora, neki su bili spriječeni opravdano, pa ne bi bilo dobro da govorite o nečemu što je regulirano zakonom a to je tržište ne možete zatvoriti. Ni AKD nije mogao ostati jedina tvrtka kao državna da čuva državne objekte jer se moralo prilagoditi tržištu. Prema tome ne možemo sad zabraniti da strane tvrtke budu na natječaju ovdje jer one nisu strane tvrtke nego su to EU tvrtke.
Odgovor gospodin ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Pa evo problem migranata ima različite faze od prije nekoliko godina kada se pojavio do danas i u svakoj od tih faza treba pronaći odgovor kako se nositi sa tim pitanjem i uvjeren sam da će ova Vlada naći odgovore. Po pitanju odbora i zaključaka odbora, bilo je 9 članova i svi su jednoglasno usvojili, vodili smo o tome raspravu, dotakli smo se također pitanja je li možemo limitirati i ograničiti dolazak strane radne snage i ulazak u ovo područje. Naravno da, ovdje smo se prije svega dotakli kritične infrastrukture i zakona, odnosno nacionalne sigurnosti, da li se može u određenom segmentu neke stvari ograničiti i usmjeriti da se zaštite i kritična infrastruktura i ljudi koji rade taj posao. Prema tome, odbor je jednoglasno usvojio zaključke i prijedlog ovoga zakona i kao takav dakle očekujemo do drugog čitanja da se proanalizira i sve ono o čemu smo raspravljali na odboru.
Hvala. Gospodin Stričak.
Hvala. Kolega Škvoriću, pa kolege iz SDP-a su današnju raspravu iskoristile da ukažu na problematiku sa migrantima koji najedanput ulaze u domove, uništavaju našim građanima imovinu i oni se zbog toga osjećaju nesigurno. Međutim, unazad godinu dana ti isti kolege su prozivali Hrvatsku policiju da je brutalna, da ne dozvoljava migrantima ulazak protuzakoniti, ulazak u državu i slično. Održavale su se pressice, uzimale u Saboru stanke, sazivali su se, tj. sazivale su se sjednice Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost a sve zbog te policije koja je samo radila svoj posao. Sad, možete li prokomentirati koji dio je ispravan, da li u ovih godinu dana prozivanje policije ili najedanput prozivanje migranata. Hvala.
Imali smo povredu Poslovnika, prvo. Ispričavam se.
Hvala lijepo. Povrijeđen je članak 238., dakle, kolega ovdje ne može u replici svojoj odgovarati kolegama iz SDP-a nego on mora odgovarati kolegi Škvoriću. I nije ovo nogometna utakmica da se traže komentari, dajte mi kolega prokomentirajte. Već smo 2,5 godine mandata tu, kolega je već u 2,5 godine naučio malo i govoriti da ne čita s papira, to je napredak ali mogao bi naučiti malo i Poslovnik. Pa onda znati da ne može u replici svom kolegi koji uopće nije govorio ovdje se obazirati na replike drugih zastupnika. Evo ja vas molim potpredsjedniče da tu utječete a uz to još govori i ne istine.
Dobro. Ja primjećujem da smo jako objektivni kada se radi o drugima i jako subjektivni kada se radi o svojim nastupima. ... [[Upadica se ne čuje.]] Dakle, da, znači, da, ja ću slijediti vaš savjet, od sad nadalje tko god govori izvan teme dobiti će opomenu odmah može? [[Upadica: Može.]] Da, ali ću reći da ste vi krivi. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite gospodine Škvorić.
Hvala lijepa. Ja se nadam da moja replika neće biti izvan teme jer se donosi na ono do sada izrečeno što ste dopustili, dakle teme koje nemaju veze sa današnjom sjednicom i kolega Stričak je dobro podvukao da ovdje kolege imaju dvostruka mjerila i dvostruke kriterije, da zloupotrjebljavaju današnju temu dnevnog reda i otvaraju teme koje nemaju veze. A to može i na niz drugih primjera se može potvrditi, prema tome, ne bih otvarao i ne bih izazivao repliku dalje, ne bih izazivao opomenu.
Sada je na redu gospodin Tomislav Saucha, izvolite, pojedinačna rasprava.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja mislim da ovo što se do sada tu bilo govorilo u sabornici na neki način se itekako tiče ove teme zato što je jedna od osnovnih poruka koja se šalje ovim zakonom da država a kroz svoj sustav znači sigurnosti pruža ustvari nešto što bi mogli nazvati osnovnom zaštitom, osnovnim paketom zaštite a poručuje građanima da ako smatraju da im to nije dovoljno da onda uvijek postoji mogućnost da angažiraju tzv. premium paket, da angažiraju privatne zaštitarske firme ako se ne osjećaju zadovoljnim, ako se ne osjećaju, pardon, sigurnim sa onim stupnjem zaštite osoba i imovine znači koju osigurava država i ako žele nešto iznad opsega koji osigurava država. Dakle mislim da u ovom, mislim da je poruka ovog zakona, iako ovo nije sad, ovaj zakon je oslonjen na prethodni zakon koji je već dugo vremena na snazi. Mislim da je poruka ovog zakona u tom smislu pogrešna jer mislim da bi država trebala svima osiguravati podjednaku razinu sigurnosti a ne slati poruku da možeš biti nešto sigurniji ako imaš novaca to za platiti zato što zaštitarske usluge koštaju, ne koštaju malo, te kompanije okreću ogromne profite i ne može si svatko priuštiti osobnog zaštitara ili zaštitar koji će mu čuvati njegovu imovinu, recimo npr. vikendicu ili kuću u Gorskom Kotaru. Ali da se vratimo nazad na samu temu ovoga zakona. Dakle, po meni monopol na legitimnu promjeni fizičke prisile bi trebala i mogla imati samo isključivo i jedino država kroz svoje službe, kroz policiju, kroz sigurno-obavještajni sustav, kroz eventualno u nekim trenucima ekstremnima vojsku ali nikako ne takve ovlasti dijeliti dakle svoj monopol, zato se i zove monopol ne smije dijeliti sa privatnim subjektima, davati im ovlasti koje se u nekim okvirima kreću pa gotovo na razini policijskih ovlasti. Mislim da je svako zadiranje u ljudska prava a ovdje govorim o kršenju tih elementarnih ljudskih prava dakle pravo na kretanje, dakle kad govorimo o zadržavanju, tu se krši ljudsko pravo na kretanje, da bi se to trebalo raditi izuzetno pažljivo i naravno da se to može ograničiti isključivo zakonom i sada to radimo zakonom no međutim, trebalo bi razmisliti u kojem trenutku i u kojoj mjeri i na koji način. Dakle u ovom zakonu ima nekih termina i nekih novih elemenata koje meni osobno ne sviđaju i mislim da bi takva postupanja trebala moći izvršiti isključivo policija a da bi zaštitari trebali imati eventualno preventivnu funkciju da bi mogli u najboljem slučaju nekoga zadržati do dolaska policije a sasvim sigurno ne bi smjeli moći aktivno se baviti pronalaženjem počinitelja prekršaja ili kaznenih djela, pretragama, ne znam, istragama, vezivanjima, lisicama, vezicama, remenjem itd. Mislim da za to ni u kojem trenutku ne može biti opravdanje da se nešto tako uopće događa a posebno me zgranuo jedan detalj jednog članka gdje kaže da će se prilikom primjene sredstva prisile posebno obazrivo postupati prema djeci, trudnicama, starijim osobama i osobama koje su vidno lošijeg zdravstvenog stanja, znači mi u tom trenutku kažemo de facto prepuštamo tom zaštitaru specijalcu, specijalistu, kako se već zove, znači osobi privatniku zaposlenog u privatnoj firmi da ne znam, izvrši neki borilački zahvat nad trudnicom ali onda se isto tako mi nadam da će on prilikom tog postupanja, postupiti obazrivo. Ne znam, valjda će ju primiti za vrat, pazit će da ne zahvati trbuh itd. Mislim, to su grozne stvari. Unutra mate kod popisa tih mjera i opisa mjera prisile, imate dakle opis šta znači mjera prisile. Evo samo da to nađem, ispričavam se. Mislim, važno je ovdje sada biti itekako precizan. Kaže da je samo malo, evo ovako, dakle pod tjelesnom snagom, to je jedna od sredstava prisile na koju su ovlašteni ti privatni zaštitari, kaže u smislu ovog zakona smatra se udarac dijelom tijela. Mislim da bi to narodski bilo šamar, šaka, body check, zaletavanjem tijelo u tijelom, oprostite u RH ja se iskreno nadam da samo jedno isključivo policija ima to pravo i to u kontroliranom uvjetima ako je to zaista neophodno a ne zaštitar tvrtke, nešto, nešto, da ih sad ne reklamiram. Ima ih znači u ovom trenutku u Hrvatskoj, pročitao sam podatak, da broj zaštitara otprilike konkurira broju policajaca. Sad mene to, ne znam kako vas ali meni to stvara jednu jezu. Još kad sad odemo u jedan novi moment a to je da su se dodala tim ljudima nova prava i ovlastim od sad imaju pravo i vezivat ljude lisicama, vezicama, znači to su one plastične one vezice koje se samo zatežu, dakle što se vi više koprcate, to se one zatežu, režu vam se lijepo, fino ruke, imaju pravo upotrijebiti suzavac, imaju pravo znači lupiti, imaju prava svući. Dakle u tim okolnostima, ja mislim da je činjenica da sad tih zaštitara ima gotovo kao policajaca, to mi je jezivo i dam, malo sam tu samo jednu stvar zaboravio, po novom ovom zakonu, prije je zaštitarska firma mogla nabaviti oružje samo za polovicu svojih djelatnika, sada će ih moć nabaviti oružje za sve djelatnike. Znači sad ćemo imati oko 15 000 naoružanih, privatnih vojnika policajaca na cesti. Meni je to zastrašujuće. Neće imat očito dovoljno vremena da uđemo u neke detalje a htio sam, imate ovdje dosta nelogičnosti u ovom zakonu i mene recimo zanima šta znači perimetar, znači šta znači taj opseg ... [[Govornik se ne razumije.]] npr. uvodi se pojam štićena osoba, tu ima nekoliko koji su bili štićene osobe pa znaju šta znači biti štićena osoba, ja sam radio dugo vremena za jednu štićenu osobu, znam što znači štićena osoba po Zakonu o policiji i policijskim ovlastima a po ovome zakonu, svatko od nas može postati štićena osoba. Ne znam ja recimo npr. ako imam dovoljno novaca, mogu sebe učiniti štićenom osobom, odem u nekakvu tu firmu i kažem, čujte ja sam ugrožen i mogu hodat po Zagrebu recimo sa 3,4 zaštitara koji onda primjenjuju ovlasti sukladno ovom zakonu, izdaju naredbe, kaže rukama. Znači sprječavaju npr., ne znam, meni se ne sviđa nekad kad prolazim da je tamo gužva pa će sad 2, 3 zaštitara štititi moj fizički integritet na način da malo ljude razgrte i to ne u uniformi nego u civilnoj odjeći a sa pištoljem koji je prikriven, sa značkom koja nije istaknuta. Dakle mi ovdje sad stvaramo jedan sustav koji je paralelan sustav u sigurnosti koja država rezervira isključivo za najviše svoje dužnosnike, meni je to lagano jezivo. Meni je također jezivo da se daje u mogućnosti i ovlast zaštitarima da unutar štićenog objekta a to recimo može biti cijeli jedan trgovački centar, u svakom trenutku ima pravo vama provjeriti identitet. Znači ja se šećem sad recimo ne znam, po nekom shopping centru i dolazi mi zaštitar, dobar dan, dobar dan, osobna. Ako neću, ja mogu odbit, dakle on mene može pregledat, on može svašta, ja mogu odbit, ali onda ćemo tamo čekat ne znam, sat, dva, tri policiju da ne govorim o tome još jedan detalj unutra koji je meni nevjerojatan da se u istu košaru stavlja nekog recimo kradljivca koji je ne znam, maznuo Nutellu u Mulleru, i mene kao svjedoka koji sam se tamo slučajno zatekao, dakle taj neki zaštitar ima pravo procijeniti da sam baš ja vidio to što se dešavalo, ima pravo mene zadržati do dolaska policije jer on ima pravo osigurati svjedoke. Ja nisam siguran da to čak ni policija ima pravo napraviti. I šta ako ja kažem da ja neću da se meni ne znam, žuri, da ja to nisam vidio, on će me vezati ili će napraviti polugu nada mnom i to je sve skupa zakonito i kome ću seja žaliti, žalit ću se MUP-u i uz svo dužno poštovanje prema MUP-u i njihovom sustavu nadzora i unutarnjih kontrola, ja bi volio vidjeti u zadnjih 10 g. koliko puta je recimo unutarnja kontrola MUP-a nekakav svoj nalaz prilikom žalbe nekog građanina, dala in favorem tog građanina nesretnika koji se žalio, mislim da je oni, 2,3%. Mislim da ste u nekim stvarima pretjerali, mislim da ste pogriješili također kod upotrebe vatrenog oružja, znači kod procjenjivanja primjene sredstava prisile, vi kažete tu u članku 52. stavku 2. kada moraju odbiti protupravni neposredni napad kojim se ugrožava njihov život ili život osoba koje štite, tad se upotrebljavaju sredstva prisile, sva. E sad, to je u redu, to koincidira sa pojmom nužne obrane no međutim kod upotrebe oružja, taj standard se ne navodi, ja bi molio, i tu ću napisati amandman, da se jasno propiše da se oružje smije koristiti samo u slučajevima nužne obrane.
Vrijeme, hvala lijepa [[Upadica Saucha: Hvala lijepa.]] Hvala vama, vrijeme. G. Čuraj je tražio repliku.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Saucha, da, dobro ste ovo konstatirali, mislim da ste u ime kluba isto tako na istom tragu to govorili, zapravo samo želim još plastičnije to primijeniti, jedan primjer koji sam naveo u ime kluba, imali smo staricu u Osijeku koja je prelazila preko zebre i nije se htjela legitimirati službenoj policijskoj osobi koja je onda izveo polugu nad njom, svi smo se zgražali. A šta da to bude zaštitar? Naravno da treba apsolutno navesti, ne možemo, pogotovo što ovdje smanjujemo razinu kvalifikacija, sad može i čuvar raditi sve osim nositi oružje. Ne može se ostaviti njima na prosudu šta mogu i šta ne mogu, to moramo jasno definirati. Meni je jasno da trebamo stvari neke stvari da oni mogu kod počinjenja, imamo tih pljačkam, malti ne sad već u svakom tjednu određenih ureda financijskih itd., i tu oni moraju sebe zaštititi i moći ali ne na građanima to ispoljavati, zahvaljujem.
Hvala. Odgovor.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Čuraj, ja se s vama slažem i to je vrlo problematično, dakle vi snižavate, znači snižava se uvjeti i kriteriji za zapošljavanje čuvara, tu se kaže u obrazloženju da su to mahom starije osobe koje znači zato oni nemaju tako široke ovlasti kao ovi specijalci no međutim onda se kaže u članku 45. propisuju se ovlasti i onda se kaže, znači provjere identiteta, davanje upozorenja, ... [[Govornik se ne razumije.]] ograničenje, dakle jedino što ne mogu napraviti čuvari je uporaba sredstva prisile no međutim postavlja se onda pitanje obzirom da se čuvarima daje mogućnost zadržavanja, kako ćeš ti zadržati nekoga ako nemaš pravo primijeniti prisilu? Dakle to je jedna apsurdna norma, dakle, ustvari svodi se na to da čuvari, znači ti kako ovi kažu starije osobe koje tako eto su tu da ih se ne znam, valjda zbrine, mislim, kako će oni jadni u tim situacijama uopće obavljati svoj posao, jedino što oni ne mogu, ne mogu nositi pištolj, valjda nam to treba biti jedina utjeha.
G. Ostojić.
Kolega Saucha, samo jedan detalj, ispravak. Oko 9% slučajeva potvrđuje potpuni ili djelomično potpuno pritužbu građana u slučajevima interne kontrole. Postoje i dodatne kontrole i kroz Odbor za unutarnju politiku, jednako tako sustav stručne kontrole koji postoji u policiji, tako da ne bi bilo dobro da na neki način šaljemo poruku da ne postoji nadzor nad primjerom sredstava prisile, čak i načelnik policijske uprave mora potpisati, znači da je to uporabljeno na ispravan način, hvala.
G. Saucha.
Poštovani kolega, mala je to utjeha nekoj majci sa djetetom koja je zapela u nekom trgovačkom lancu jer je bila na krivom mjestu, u krivo vrijeme pa je slučajno netko pokraj nje kao što sam rekao, maznuo Nutellu pa je onda morala sa malim djetetom recimo čekati sat i pol vremena da dođe policija da bi onda policiji rekla da ona o tome ne zna ništa, da nije ništa vidjela i da joj je tamo zaštitar zadržao ustvari bez razloga. Mala je to utjeha. Znači mi prepuštamo ljudima koji nisu policajci ako žele imat te ovlasti i ako se žele baviti tim poslom, neka se prijave na natječaj u MUP, neka postanu policajci, policijski službenici. Ne možemo imati privatne zaštitare koji se igraju policije nekom ograničavaju kretanje, kretanje, sloboda kretanje je temeljeno ljudsko pravo. Nitko mi drugi osim policije nema pravo reći da li ja mogu otići od nekuda ili ne. Hvala.
Ako je to tako, ljudi će ić manje u shopping i svi ćemo zaradit na tome osim trgovački lanci. Izvolite. g. Ostojić, imate pojedinačnu raspravu.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ukoliko ne budemo išli u shopping centre, onda vjerojatno nećemo imati odakle platiti sve ovo skupa pa i nas ovdje. Što se tiče ovog nastavka priče vezano za ovu temu, ja ću samo još jedan pročitat, „Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno, da ću se u svom radu držati Ustava i zakona i poštivati pravni predak te da ću se zauzimati za svekoliki napredak RH.“ To mi je citirao g. Jandroković, ne vi, samo da ne bi bila zabuna oko onog maloprije šta smo imali. Ovo je pismo koje sam dobio 29. travnja 2019. g., odgovor vezano za postupanje koje između ostaloga i kolega Saucha sad spominje i kaže ispravnu rečenicu. Nitko osim policije, ja ću dodat, nitko osim policije i onoga tko po zakonu je ovlašten, mi ne može ograničiti slobodu kretanja, to piše u Ustavu RH. Iz tog razloga nisu točni navodi koji su napisani u ovom pismu, a to je da 2000. nisu našli razloge za dodatno normiranje i načina provedbe stegovne mjere udaljenja zastupnika sa sjednice. To govorim iz razloga što prvo ću pohvalit saborsku stražu jer to da ne bi kome palo na pamet da ja bilo šta govorim o ljudima koji rade taj posao, vrlo tiho, uredno i prisiljeni su između ostaloga izvršiti te naloge. Ali kako mi imamo još jednu odličnu službu i oni drugi koji nam omogućavaju da ovdje radimo u Hrvatskom saboru, znači u Hrvatskom saboru i pismohrani, ukoliko se malo potrudite možete doći do dokumenta, on je od 25. srpnja 2003. godine i piše sljedeće: „U svezi sa obavezom izrade, odnosno donošenja zakona koji proizlazi iz ovog detalja a to je da Vlada RH donijela Uredbu o utvrđivanju poslova protuobavještajne zaštite i napravljen je ništa manje nego Prijedlog zakona o straži Hrvatskoga sabora.“. Znači tekst Prijedloga zakona o straži Hrvatskog sabora, on je, sav ovaj papir je napravljen znači u vrijeme upravo te Vlade gdje se ovdje navodi u pismu predsjednika Hrvatskoga sabora koji mi kaže da oni nisu smatrali za shodno da treba dodatno normirati. Naravno da su i tada i sada postojali isti uvjeti u Ustavu mora se normirati jer samo na Zakonom osnovanoj situaciji se može tako postupati. Poslovi koji naši službenici straže rade može se obrazloženje ovog zakona vam potvrđuje isto ono što sam ja govorio, ovo je iz pismohrane, znači iz naše servisne kuće, iz biblioteke, ako se potrudite u arhivi možete dobiti svaki dokument koji vam može pomoći a to je da poslovi u kojima se službenici straže mogu suočiti sa primjenom sredstava prisile to mogu jedino koristiti kad je propisano zakonom. Pa nije se ništa promijenilo od toga doba. I jedino zakon može regulirati ograničenje prava i sloboda jer Ustavom zajamčene slobode mogu biti uskraćeno i jedino zakonom. Iz tog razloga, ja ću ovo iskoristiti a to znači dat ću tekst ovdje ljudima koji su danas tu predstavnici državnom tajniku, ja se nadam da će to inkorporirati u ovu priču jer ovo je tema itekako bitna, radi se upravo o zaštiti, privatnoj zaštiti i na koji način se to provodi ovdje kod nas. Što se tiče ostalih stvari vezano za sav zakon, ja moram reći da pitanje naših zaštita, odnosno šta čovjek može učiniti da bi se zaštitio od određenih stvari možete posegnuti za privatnom zaštitom, s njima sklopiti ugovor, obrtom i slično. Ako su zato prisiljeni ljudi koji su eventualno izloženi rizicima, to dokazuje dvije stvari, jedno da ili ne štitimo granicu, znači da policija ne radi posao kako kaže da radi a to je da je granica nepropusna ili je varijanta sljedeća da se to namjerno radi, da ih se pušta upravo pod drugim zakonom koji je donesen a to je da im se ne smije na bilo koji način pomoći pa čak ni humanitarno na njihovome prolasku odnosno na putu kojim prolaze. Iz tog razloga ja mislim da je vrlo važno da ti ljudi koji se skrivaju, koji su u situaciji da moraju preživljavati doslovno, znamo koliko je već do sada bilo poginulih, koliko je zapravo bilo situacija i incidenata ne samo na onim mjestima o kojima govorimo onda je zaista logično da bi ljudi trebali uskoro aktivirati privatnu zaštitu oko svojih kuća, možda će im netko sugerirati a to je da se osiguraju protiv takvih krađa. I ja neću generalizirati niti govoriti da je to samo pitanje migranata ali je pitanje sljedeća. Ako je toliko ljudi protutnjalo kroz Hrvatsku i ako ih je samo vojska uhvatila tisuću onda mi jesmo suočeni sa situacijom da nam trebaju eventualno pomoći privatni zaštitari ali vraćam se sad na temu iz ovog zakona. Hrvatska policija ima pravo angažirati 7300 ljudi iz pričuvne policije, 7300. U uvjetima kada smo ulazili u EU, da ne bi bilo zabune naš uvjet iz monitoringa, a to znači jedna od točaka koje smo morali ispuniti da imamo 6200 policajaca prije ulaska u EU i taj se broj nije promijenio. Promijenila se samo sljedeća situacija kad neko kaže da fali ljudi a to je da se zapravo suočavaju s nečim a to je da nema organiziranog pristupa. Mi u ovom trenutku Europu branimo od Europe, ne padaju padobranom s neba, dolaze iz Grčke ili Rumunjske, prama tome u ovom momentu smo ucijenjeni i moramo čekati da nam se ovakve situacije dogode i da nas netko drugi hvali da bi eventualno ušli u šengen. U Ogulinu, Dubrovniku, Metkoviću, na autoputu itd., se događaju incidenti, zašto, naravno zato šta je situacija takva da to nije ni moguće ovako napraviti. Ako se to namjerno radi da bi eventualno vojska izašla koja po zakonu sad i može izaći na granicu, ako je to priprema za tako nešto onda se postavlja pitanje šta ćemo time riješiti. Neće valjda vojska bez oružja tamo ići. Ono što ja mislim da je vrlo bitno kao rješenje a to je pričuvna policija i 150 milijuna kuna koliko je više prošle godine potrošeno znači u proračunu, a toliko je koštala ukupna migrantska kriza, potrošeno je upravo za troškove ljudi koji idu na teren. Milijardu kuna opreme a to ste vi gospodine državni tajniče s pravom istakli da imate opremu, ona je kupljena znači sa milijardu kuna iz Schengen Facility Fonda i danas imate helikopter koji može nadzirati granicu tako da ga nitko ne čuje 8km udaljenosti i čita šta piše nekome na majici. To je varijanta u kojoj ste potpuno 120 milijuna eura opreme dobili da se može raditi. Nije se tu ništa bitno promijenilo. I ja mislim da je puno važnije govoriti drugu stvar a to je zašto ljudi onda uzimaju taxi, konkretan primjer koji smo imali. I tu neće pomoći ni zaštitari ni vojska ni bilo tko drugi. Uzima zato što je drugačiji sustav u Sloveniji jer tamo zna da će biti po zakonu registriran, da će proći proces i da će mu možda biti odobren azil. Da li se to kod nas događa? E to ja sada više ne mogu tvrditi ali mogu govoriti o nečem drugome a to je da pitanje rada policije ne može biti ocjenjivano kroz taj posao. Rad policije se po meni doživljava kroz osjećaj sigurnosti građana. I iz tog razloga kada zaštitari ne bi napravili nikakav incident ili problem onda bi naravno mi imali da je to dobar dio sustava domovinske sigurnosti. Ali ukoliko se dogodi da takvi isti zaštitari kradu ili naprave nemam pojma šta onda dobijete dojam naravno da je to loša stvar i da tu nitko ne može pomoći. Ja mislim da je u svemu ovome skupa važno oko ovoga zakona da inkorporirate ove stvari s tim da moram reći da pitanje plaća, firme koje su u prvih 10, ostvarivale su najmanje 18 tisuća kuna. Evo recimo uzmite jednog privatnoga vlasnika, 18 tisuća kuna po jednom zaposleniku. Znači svaki mjesec tisuću i pol kuna je mogao uzeti ili 1000 kuna po svakome zaposleniku je zarađivao, govorim o dobiti, ne o prometu. Prema tome nije svejedno hoće li ti ljudi biti stimulirani za ovaj opasni posao koji rade, pa bi bilo dobro da se to na neki način ugradi u zakon i slažem se sa onim kolegama koji su i o tome dodatno govorili. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ostojiću. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Saucha, izvolite.
Poštovani kolega, mislim da smo možda malo prestrogi prema našim zaštitarima tu u Saboru u straži. Ja mislim da bi to trebali shvatiti na način da svi mi kada smo došli ovdje u sabor i prisegnuli za saborske zastupnike smo se obvezali da ćemo poštivati Poslovnik. U Poslovniku su te stvari relativno labavo regulirane, no međutim jesu regulirane, regulirano je održavanje reda na sjednici. I ako dođe do postupanja straže i do recimo nekakvog primjera fizičke prisile, ja mislim da smo svi mi na neki način samim time što smo ovdje pristali na to, na tu mogućnost i da to treba gledati kao npr. recimo ozljeđivanje u sportu. Dvoje ljudi spariraju recimo npr. u hrvačkim zahvatima i jedan drugom slomi ruku, nema protupravnosti jer je ovaj čija je ruka slomljena je pristao na mogućnost da se tako nešto desi. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Ostojić, izvolite.
Poštovani kolega nismo mi ovdje da dobrovoljno pristajemo nego donosimo zakone i zakon je vrlo bitan, nikome se ne može i to smo prisegli da ćemo poštivati zakon. Samo zakonom se može nešto ograničiti i ja nisam strog prema saborskoj straži, rekao sam da i oni to rade ali ih nitko ne može dovesti u situaciju da nema podloge za njihovo postupanje. Podloge nema iz razloga što zakon nije donesen, ovdje je prijedlog, ja ću ga dati državnom tajniku tamo da ga proba inkorporirati unutra i onda se neće dogoditi da ljudi riskiraju, da budu u kaznenome djelu, radeći nešto što na zakonu nije osnovano. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala. Kolega Ostojiću, vi ste u svojoj raspravi naveli da je vojska naišla i privela oko 1000 migranata. Znamo svi da granicu čuva policija. Pa možete samo pojasniti da ne dođe do zabune ili da netko ne pomisli da je vojska na granici, da čuva, odakle i na koji način je došlo tih tisuću migranata u ruke vojske. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Ostojić, izvolite.
Štovani kolega, ja sam upotrijebio točan podatak i ponoviti ću, vojska nije na granici, to nije njihov posao, oni su ih u dubini hrvatskog teritorija radeći na stražarskim mjestima uhvatili tisuću. Prema tome, to su oni koji su prošli kroz nepropusnu hrvatsku granicu. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega potpredsjednik Sabora, gospodin Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepa. Mada sam se očitovao o toj temi prije što je kolega Ostojić pogrešno tumačio kao polemiku, nije bila nikakva polemika nego svi želimo dobro kad se radi i o problematici ovoga zakona ali i kada se radi također o saborskoj straži. Imamo jedan problem, ja sam pozorno slušao ono što je gospodin Ostojić govorio i on je spomenuo da po Zakonu o policiji samo policija ima pravo na određene stvari. Članak 241. Poslovnika Hrvatskoga sabora. I nemojmo zaboraviti da Poslovnik Hrvatskoga sabora je organski zakon koji se mora donositi većinom glasova svih zastupnika i na istoj je razini kao Zakon o policiji ili kao Zakon o policijskim ovlastima, o policiji bolje rečeno koji je organski zakon. ... [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Radin, isteklo vam je vrijeme ali evo završite.
Ne, samo ću reći još to, postavlja se ovdje jedan ustavni problem taj naš Poslovnik je protuustavan možda jer u članku 241. daje ovlasti straži.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Ostojić.
Štovani kolega Radin, ja ću vam ponovno kazati, pročitajte članak 22. Ustava RH, biti će savršeno jasno, da je Poslovnik zakon onda bi to bilo riješeno a onda se ne bi dogodilo, samo da vam kažem, ovo vam je sad vam citiram dnevni red predsjedništva Hrvatskoga sabora. Vi tamo sjedite pa morate to znati Nacrt prijedloga Zakona o straži Hrvatskog sabora utvrđivanje prijedloga. Predsjedništvo ponovno potvrđuje potrebu donošenja Zakona o straži a procjenjujem da u preostalom vremenu do raspuštanja Hrvatskoga sabora ne može provesti redovitu proceduru. Pa ne bi valjda to napravili da nisu shvatili da to u Ustavu piše. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ostojiću na odgovoru. Prelazimo na završnu riječ u ime klubova. Klub zastupnika SDP-a. ... [[Upadica se ne čuje.]] Odustaje kolega Ostojić. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Htio bih se ovom prilikom obratiti svim zaštitarima koji rade za mizerne plaće, odnosno za mizernu satnicu. Naime, zaštitari u pravilu rade za 16 kn na sat. Taj rad je često puta noću u dugim smjenama, po 12 sati itd., itd. S druge strane, reći ću sada, zaštitarima kako rade saborski zastupnici. Sabor zasjeda, u pravilu, kažem, u pravilu, jer često puta i ne zasjeda zbog pauza, 3 dana tjedno. 3 dana tjedno, pod pretpostavkom, da su zastupnici 8 sati ovdje, što golema većina, nije, ne da nije 8 sati, nego pitanje je da li uopće pola sata ili sat i pomnožimo to sa 4 puta mjesečno. Znači 3 dana u tjednu po 8 sati, 4 tjedna, ukupno, imamo mjesečno 96 sati rada, pod pretpostavkom da su svi ovdje bili prisutni, barem 8 sati, kada je bilo zasjedanje. U takvim okolnostima, ako je plaća recimo 15000 kn, tada to proizlazi, da je naša satnica 156 kn. Znači mi smo plaćeni 156 kn po satu, dame i gospodo. A znači, zaštitari su plaćeni 16 kn po satu, odnosno, 10 puta manje, nego smo plaćeni mi. I paradoks je u tome, da zaštitari očekuju da će ih država zaštiti, da će tražiti da se njima digne satnica itd. međutim,, ja im moram ovom prilikom reći, to se nikada neće dogoditi, ovu državu, nije briga za vas, gospodo i dame zaštitari, već ćete se vi, ja vas pozivam, sad javno, morati sami izboriti za svoje veće satnice i ja vam savjetujem štrajk. Jer nije u redu, da oni koji vode zaštitarske firme, imaju vile na Bahamima, a da vi nemate za goli život. Znači, gospodo zaštitari, dogovorite se međusobno, oni vas nemaju kime zamijeniti, nema radne snage u Hrvatskoj, koja bi vas zamijenila, dogovorite se kolektivan štrajk, e tražite, za početak tražite 20 kn po satu, minimalno, neto, minimalno. Nemojte dozvoliti da ovaj sustav radi budalu od vas, nemojte dozvoliti da vam se HDZ-ovci koji imaju milijune smiju i oni koji s njima surađuju i kada budu izbori, molim vas, da pamet u glavu i ne moram vam posebno crtati za kog bi trebalo glasati. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru, završna riječ, u ime predlagatelja, državni tajnik poštovani Žarko Katić, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođo i gospodo zastupnice i zastupnici. Zahvaljujem svim zastupnice i zastupnici koji su govorili i iznijeli svoje primjedbe, sugestije, prijedloge za poboljšanje teksta prijedloga Zakona o privatnoj zaštiti. Čuli smo određenih prijedloga, koji će sigurno, biti pozorno razmotreni i vjerojatno uvršteni u tekst konačnoga prijedloga zakona. Sigurno je da je naša intencija i namjera i želja bila, da ovaj zakon, ne bude nikakvo opterećenje za gospodarske subjekte, koji su korisnici privatne zaštite, nego da na jednostavan način, po jednostavnim procedurama, mogu koristiti usluge privatne zaštite. Isto tako, zakon mora čvrsto i jasno definirati, ovlasti zaštitara, ali mora zaštiti i zaštitara, da zna, da ako prema njemu bude netko postupao protupravno, da će snositi posljedice. Isto tako naravno i zaštitari i čuvari, kada primjenjuju svoje ovlasti, to je izričito propisano zakonom, ako se primjenjuju ovlasti o osiguranju mjesta događaja ili uporabu sredstava prisile, da to podliježe provjeri zakonitosti i primjene tih ovlasti. To i sada rade, posebna povjerenstva u policijskim upravama, mi sada uvodimo još i povjerenstvo u Ministarstvu unutarnjih poslova, za one najteže slučajeve, ako je prilikom uporabe tih ovlasti, počinjena, nekakav, dakle, teža tjelesna ozljeda ili ne daj Bože da je netko smrtno stradao. Broj ovakvih procjena zakonitosti se godišnje reče dakle, on je relativno male, to je točno što je ovdje bilo rečeno. On se kreće otprilike 200-tinjak godišnje i otprilike u svega oko 2% se utvrde da je zaštitar postupao protivno propisima, dakle, utvrdi se da je povrijedio zakon i zakonske propise. Svakako, da ovaj zakon, njegova namjera je pomoći da se ljudi osjećaju sigurnije i da doprinosi ukupnoj sigurnosti društva, a ne da se ugrožavaju slobode i prava građana i da se u njih zadire u određenoj mjeri. U tom smislu zakon ima ograničenja i taj dio ćemo posebno pozorno razmotriti i ukazati na određene primjedbe, primjerice, na čl. 50. stavak 3. i neke druge koje smo ovdje konkretne čuli. Ovdje je dakle, osim onim što se odnosi, na zaista odredbe ovoga zakona, bilo je puno riječi, o nekim drugim pitanjima, ja ću se vrlo kratko osvrnuti na pitanje, iako se naravno mogu doticati sigurnosti, to je primjerice, migrantska kriza i njezini refleksi, odnosno, utjecaj na sigurnost građana. Ministarstvo unutarnjih poslova ne niječe da je granica pod posebnim pritiskom, prošle godine je preko 8000 nezakonitih migranta uhvaćeno u dakle, nezakonitom prelasku ili boravku u RH. Želim naglasiti i jasno reći, da je obveza hrvatske policije, sukladno Zakonu o nadzoru državne granice, da kontrolira prelazak državne granice i da je štiti, a osobito da osigurava dakle nepovredljivost državne granice i državnog područja RH, da sprječava nezakonite migracije i da štiti živote i zdravlje ljudi. To hrvatska policija radi i u to ulaže, kao što sam rekao, velika sredstva, velike ljudske i ostale resurse. O pitanju koje je iznio g. Đujić da ne ostane odgovoreno, ovaj tjedan, jučer je bio sastanak svih načelnika policijskih uprava u Karlovcu, da se dodatno ojača rad, a posebice s obzirom na događanja u Gorskom kotaru, bio je i sastanak načelnika nadležne Policijske uprave, dakle Primorsko-goranske, načelnika postaje u Delnicama sa pomoćnikom glavnog ravnatelja policije, bio je sastanak i u općini Mrkopalj sa načelnikom općine i odgovornim osobama. G. Ostojić je u svom govoru, kad je govorio u ime kluba, prvenstveno spominjao određene, stražu HS-a, dakle nije se dotaknuo pitanja zakona koji je ovdje pred vama. Pri tome mi je, imputirao sam, govorio da se nešto treba propisati internim aktom. Dakle, apsolutno, ja sam rekao da straža HS-a nije, njen rad ustrojen, nije reguliran ovim zakonom. U međuvremenu sam provjerio njen rad i ustroj, reguliran je Uredbom Vlade, a djelomično u čl. 241. i 244. Poslovnikom HS-a. Postoji također, da, jedan interni akt, to je Odluka o mjerama sigurnosne zaštite HS-a koji je donijelo predsjedništvo HS-a 19. siječnja 2010. godine. Međutim, sva ta pitanja naravno ne ulaze u djelokrug ovoga zakona, ali su važna, o njima je bilo ovdje riječi i želio sam se i na to referirati. Zahvaljujem svima još jednom na vašim prijedlozima i u poslovničkom roku će se ovaj zakon pojaviti na drugom čitanju i poboljšan vašim konstruktivnim primjedbama. Hvala vam najljepša.
Zahvaljujem državnom tajniku. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Tomislav Saucha, izvolite.
Hvala lijepa. Ja bih samo htio još jedanput povući jer mi je to jako važno. Čl. ... [[Govornik se ne razumije.]] st. 1. znači kad se govori o upotrebi vatrenog oružja. Samo vas molim da ubacite isti standard kakav postoji u čl. 52. kod primjene sredstava prisile. Dakle, odbiti protupravni neposredni napad kojim se ugrožava njihov život ili život osoba koje štite. Dakle, vama je to izostalo ovdje u čl. koji regulira kada se može upotrijebiti vatreno oružje. Smatram da je upotreba sredstva prisile u smislu fizičke sile ili suzavca daleko manje ozbiljna nego upotreba vatrene sile. Dakle, samo tu ubacite u rečenicu, znači zaštitar i zaštitar-specijalist mogu upotrijebiti vatreno oružje kada obavljajući posao privatne zaštitne na drugi način ne mogu odbiti znači istodobnim izravno predstojeći protupravni napad znači kojim se ugrožava njihov život ili život osobe koje štite i na taj način će taj onda članak biti bolji jer to ... [[Govornik se ne razumije.]] nužnu obranu.
Zahvaljujem kolega Saucha [[Upadica: Hvala.]] Želite odgovoriti državni tajniče? Hvala. Sljedeća replika, poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo, drago mi je što ste prihvatili odnosno ćete razmotriti neke od našij prijedloga i ja ne želim da se stekne dojam da smo mi protiv ovakvih zakona. Mi uvijek moramo imati tu, biti svjesni te potrebe za sigurnošću, a koje uvijek nekad budu oprečna sa slobodom ili kretanja ili pojedinaca ili ograničenjem te slobode osobe. Mislim da je apsolutno bitno i ono je dobro što ste rekli da je cilj ovoga da se poveća ukupna sigurnost društva. Samo vas molim da zbilja normatirate sve moguće solucije, da ne ostavljate ljudima sa osnovnom školom ili nekim zaštitarima na procjenu, onda kasnije što bi eventualno sud trebao utvrđivati, nego da točno znaju svoje ovlasti i da one zbilja, kao što je i kolega Saucha rekao, idu na ono, kad mogu primijeniti neka sredstva prisile, zabrane, legitimacije, da to zbilja da neposredno od koga je nešto ozbiljnije, a da to se rasteže prema njihovoj procjeni na svakoga kako god mislili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Čuraju. Kolega Ostojić i kolega Radin, ja bih vas lijepo molio da, ako imate nekakvu raspravu, da to riješite na drugom mjestu. Imamo još jednu repliku, poštovani kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. G. državni tajniče, na repliku me ponukalo vaše obrazloženje oko saborske straže. Iskreno govoreći, žalosno je da netko tko je bio u poziciji da to riješi davno, danas povlači pitanje iz čisto politikantskih razloga. Međutim postavljam svima nama pitanje. Da li si postavljamo pitanje kako se odnose ti ljudi kad moraju raditi neke stvari zbog toga što se mi nismo u stanju ponašati onako kako smo propisali Poslovnikom? Druga stvar, i danas u ovoj raspravi smo zaboravili da ljudi koji rade u privatnim zaštitarskim tvrtkama rade poslove koji da su izloženi njihovi životi. Nažalost i u proteklim godinama je bilo smrtnih stradavanja i mislim da iz tog pijeteta prema shvaćanju života, naprosto moramo drugačije raspravljati i tim ljudima naprosto, koji obavljaju odgovorne i po život opasne poslove treba dati određene ovlasti da mogu zaštititi prije svega, sebe i svoj život, a isto tako da mogu zaštititi imovinu i one ljude koje čuvaju i paze.
Zahvaljujem poštovanog kolegi Šukeru. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem državnom tajniku u MUP-u g. Žarku Katiću i njegovim suradnicima na obrazloženjima. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Sada ćemo prijeći na glasovanje. Prvo Prijedlog Zakona o privatnoj zaštiti, prvo čitanje, P.Z. broj 635. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo prihvaća se Prijedlog Zakona o privatnoj zaštiti i drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 100 za i 13 suzdržanih donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku: - Prijedlog Zakona o zaštiti dužnika u posebnim slučajevima prijenosa tražbina, prvo čitanje, P.Z. br. 222; Predlagatelj je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172 Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Molim predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. Je li želi netko? Ne. A idete. A idete, dobro, dobro, samo lagano, nemojte se. Izvolite kolega Bunjac.
… [[Govornik naknadno uključen.]] potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Znači evo čuda neviđenoga, nakon 2 g. otkako je Živi zid predao zakon u proceduru, petak, zadnja točka dnevnog reda, naš zakon je došao na raspravu, pred ukupno, 11 zastupnika, ako pribrojimo i gospodina potpredsjednika. I što reći, nego da upravo ovakav odnos, pokazuje kako vladajuća većina doživljava kritiku, kako doživljava oporbu i kako općenito doživljava građane, prije svega one obespravljene, one nemoćne, onima kojima je pomoć potrebna. Ovo je lakmus papir, ovo je ogledalo, vladajuće koalicije, koje više ni Bog ne zna, koliko ima različitih elemenata, koliko koalicijskih partnera, koliko pojedinaca, koliko žetončića, što nije dobro? Što je njihov predizborni program? Samo 16 dana prije izbora mi ovdje uspijevamo, dakle, vidjeti, svu bijedu HDZ-a i njihovih partnera, jer mi danas u biti o čemu ćemo govoriti, mi ćemo govoriti o jednom milijuna hrvatskih građana, koji se savija pod teretom, ovrha i blokada. Govoriti ćemo o dakle, četvrtini hrvatskoga stanovništva, koje je isključeno iz društva, koji su građani drugoga reda, koji nemaju pravo na dostojan život, koji nemaju pravo, da uopće budu ljudi, kojima su ugroženi temeljna ljudska prava, a koje institucije RH, one institucije, koje su prožete politikom, a to su naravno u Hrvatskoj sve institucije, jednostavno im ne žele pomoći, ne žele im pomoći, nego ih štoviše, svakim danom, sve surovije, sve bezobzirnije, sve nehumanije progone do samoga uništenja. Mi dakle, govorimo danas o ovrhama, o Ovršnom zakonu, u kojemu je glavni izum interesnih skupina, koje je prihvatio HDZ sa svojim parterima taj, da se između dužnika i vjerovnika, ubacuju tzv. posrednici, koji svi ostvaruju abnormalne profite, daleko veće profite, nego što iznosi sama glavnica duga, a ti posrednici su dakle, jedna nova kastra bogataša … [[Govornik se ne razumije.]] odabrani odvjetnici, odabrani javni bilježnici, FINA razno razni vještaci, jedinice lokalne samouprave, pojedine pravne službe, i onda sad po najnovijemu tzv. agencije za naplatu potraživanja. I mi danas, predlažemo, da se pitanje, ovo pitanje, izdvojeno, znači koje sam izdvojio agencije, te za naplatu potraživanju, konačno zakonom uredi. Jer je to, usudio bi se reći, možda i najosjetljivije pitanje u cijeloj problematici. To je pitanje, rušenja dostojanstva, pojedinca, obitelji i društva u cjelini. To je pitanje koje je nedavno nastalo, a koje je sada već eskaliralo, do te mjere, da možemo reći, praktički, da su te agencije, na neki način, postale moćnije i od poslovnih banaka. Agencije za naplatu potraživanja, u pravilu su u stranom vlasništvu, znači to nisu hrvatske agencije, one su Švedske, Njemačke, Grčke, 90 i više posto, znači te agencije nisu hrvatske. One su došle u Hrvatsku, po dozvole HNB-a i Hrvatskoga sabora da otkupljuju dugove građana, po nekakvi minimalnim cijenama, da bi onda nakon toga, agencije, taj dug, koje su otkupile, naplaćivale u 100% iznosu, ne u 100% iznosu, nego i u 200% i u 300% jer one na dug glavnice koje su otkupile žele naplatiti i kamate i žele naplatiti i troškove postupka, koji su kao što sam rekao u uvodu, često puta veći od same glavnice. Znači krajnje pojednostavljeno rečeno, agencija za naplatu potraživanja, bilo da se ona zove … [[Govornik se ne razumije.]] B2 kapital, da ih ovdje sada ne reklamiram, može doći u banku ili kod nekog drugog ovrhovoditelja, kupiti 100kn duga za 10 kn i nakon toga tražiti ne samo 100 kn, nego i 200 kn i 300 kn što znači da agencija za naplatu potraživanja može ostvariti 20, 30 puta veći profit, od svojega ulaganja. Pa recite mi gospodo, ako to nije lihvarenje, što je onda lihvarenje? Ajde da se zaradi 10%, da se zaradi 15%, da se zaradi 25%, ali kada netko ima dobit o 300% i to na tuđoj muci na tuđoj nesreći, onda je to apsolutno lihvarstvo i ništa drugo. I ne samo da oni žele naplatiti takav abnormalni profit nego oni pri tome doslovce ljude teroriziraju, maltretiraju i muče. Oni u svojim oglasima otvoreno pišu, mi ćemo pratiti dužnike. Pazite oni će pratiti dužnike, pratiti ćemo njihove navike. Pa šta je to UDBA i KGB da on prati nečije navike, pa te ovlasti nema SOA ni UDBA a imaju agencije za naplatu potraživanja. I oni znaju da ste vi u subotu u 9h doma, da niste na poslu i da vas on može u to vrijeme zvati. I zovu po 10, po 12, po 15 puta u jednom danu. Ne samo da zovu dužnika, zovu i njegovu obitelj, zovu njegovu maloljetnu, zovu na posao, na posao ga zovu. Uznemiravaju ga na sve moguće načine, prijete mu, cijelo vrijeme mu pri tome ne daju na pismeno što je i koliko je dužan. Ne možete saznati gdje su uredi tih agencija, ne možete s nikim dogovoriti sastanak u četiri oka. Razgovarate s fantomima, ne znate uopće sa kime razgovarate. Ne znate da razgovarate a Ivanom ili sa Mirkom, on vam kaže ime koje god hoće ili vam se uopće ne predstavlja ili vam se lažno predstavi. Stvaraju kod ljudi psihozu, stvaraju kod ljudi depresiju, stvaraju kod ljudi očaj, stvaraju kod ljudi suicidalne misli, ljude progone poput divljih zvjeri. Tko? Agencije za naplatu potraživanja. I što je najgore još sad od svega, sad pazite što je najgore od svega, kada agencija za naplatu potraživanja otkupi dug od banke, banka zbog prodaje duga dobije poreznu olakšicu i banka si i u biti taj dug već naplati u punom iznosu da bi se nakon toga dug onda ponovno iz početka počeo naplaćivati, ponavljam još jednom u iznosu od nekoliko puta. Agencije za naplatu potraživanja preuzele su barem prema zadnjim dostupnim podacima već više od 10 milijardi kuna duga. I sada će netko reći to je neminovnost, mi smo u Europi, itd. ali u drugim državama to nije tako, u drugim državama je ovo tržište uređeno. Evo recimo u SAD-u, u SAD-u nije dozvoljeno da vjerovnik kontaktira dužnika na njegovom radnom mjestu, nije moguće. Druga stvar, nije moguće zvati dužnika u neuobičajenom vremenu. Znači ne smije ga se zvati prije 8 ujutro i nakon 8 navečer. Dalje, dužnika smijete kontaktirati samo putem njegovog odvjetnika, putem odvjetnika a ne direktnim pozivom. Nadalje nije dozvoljeno da se koristi vjerovnik bilo kakvim neprimjerenim jezikom a najmanje mu je dozvoljeno da se služi prijetnjama. Iz toga razloga mi u Živom zidu napisali smo posebni zakon koji ovo tržište pokušava regulirati, makar je glupo uopće reći tržište, što se nas tiče najbolje bi bilo da te agencije uopće nestanu iz RH a nadam se da će to jednom se i dogoditi, pa ćemo ovo uzeti kao neki prijelazni korak. Mi predlažemo znači u našem posebnom Zakonu o zaštiti dužnika u posebnim slučajevima prijenosa tražbina sljedeće a to je da se dug može predati agencijama za naplatu potraživanja isključivo ako se dužnik s time složi i to pisano, nikako drukčije. Nadalje, predlažemo da dužnik ima kod svoga vjerovnika isti status kao agencija za naplatu potraživanja. To znači ako agencija za naplatu potraživanja može kupiti 10 kuna duga za jednu kunu onda to isto pravo treba ponuditi dužniku i to s pravom prvenstva, s pravom prvenstva. Znači prvo dužnik ima pravo otkupiti svoj dug po takvim uvjetima pa onda ako on nije u stanju onda ga može otkupiti agencija za naplatu potraživanja ali ponovno samo i jedino uz pisani pristanak dužnika. Dalje, prije prijenosa tražbine, znači prije prodaje duga agenciji za naplatu potraživanja, kreditna institucija obavezna je ponuditi mogućnost reprograma kredita dužniku, da mu ponudi dakle nekakve nove uvjete, odnosno otplatu na rate. Dalje, zabranjuje se na bilo koji način uznemiravanje dužnika, zabranjuje se kontaktirati dužnika u večernjim i noćnim satima te tijekom blagdana, zabranjuje se kontaktirati dužnika na njegovom radnom mjestu, zabranjuje se kontaktirati članove obitelji dužnika i ako dužnik ima punomoćnika mora se umjesto dužnika kontaktirati njegov punomoćnik. Dalje, ne dopušta se uznemiravati dužnika učestalim telefonskim pozivima niti učestalom elektronskom komunikacijom. Zabranjuje se prijetiti dužniku na bilo koji način a upravo je to ono što agencije nesmiljeno rade, znači one svim dužnicima prijete, prijete. Ako neće dati 100 kuna, ako neće dati 50 kuna, ako neće dati 200 kuna poslati ću ti ovrhu na kuću, deložirati ćemo te, poslati ću tvome šefu na radno mjesto, naplatiti ćemo ti cijeli dug itd.. I onda recimo se prijeti da ćete ne znam, na radnom mjestu poslodavci uzeti 300, 400 000 kuna uz pretpostavku da će onda poslodavac maltretirati svoga zaposlenika ili mu čak dati otkaz zbog tih prijetnji. I što sad drugo možemo reći nego da kad sagledamo cijelu tu situaciju oko tih agencija za naplatu potraživanja i sve te ovršne mafije a to je naziv koji se već udomaćio u javnost, ne možemo ništa drugo zaključiti osim da se ovdje doslovce radi o povampirenoj rulji koja pod svaku cijenu želi opljačkati i uništiti hrvatski narod i to doslovce po metodi starorimskih proskripcija. I vrlo je žalosno da je uopće tako nešto dozvoljeno u nekakvoj civiliziranoj državi 21. stoljeća koja ima Ustav između ostalog u točki 1. piše da je Hrvatska socijalna država a još je žalosnije i još je gore to što ćemo sada čuti predstavnika Vlade nelegitimnog jer nije izabran sa glasovima HDZ-ovih birača, koji će pronaći 100 razloga zašto se ovaj zakon ne može prihvatiti odnosno zašto se ludilo ovrha, blokada i ovih agencija trebaju i dalje nastaviti. Bez obzira na to odbijanje koje ćemo uskoro čuti, meni je ipak drago da se radi stenogram ove rasprave, drago mi je da javnost sluša bez obzira kako malo ljudi sada je bilo u direktnom prijenosu jer će ovo što se radilo proteklih 8 g., od 2011. i ... [[Govornik se ne razumije.]] Ovršnog zakona biti zabilježeno kao najveća pogreška i sramota Vlada i HDZ-a i SDP-a kao najgori zakonski okvir koji je uopće nastao u 21. st., zakonski okvir u kojemu je kulminirala dakle volja da se radi protiv svojega vlastitoga naroda. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Kolega Čuraj, replika, izvolite.
Evo zahvaljujem što ste uvažili repliku. Pa morao sam samo kratko zapravo šta bi ovdje bilo sukus zakona, puno jednostavnije bi bilo da ste rekli da zakonu stave da onaj koji nema, ne mora platiti i da ga nitko ne može natjerat. Onaj koji ima, e sad tu onda dolazimo do pitanja šta ćemo s njim, jel' on mora platiti ili ne mora, čisto vaše mišljenje? Jel' onaj koji može, da li mora platiti ili ne mora dug i da li je pljačka onda kad netko uzme i uzme nečiju uslugu pa to ne plati, je li on opljačkao njega ili pljačka onaj koji želi da se to naplati? Ta dva pojma mi samo da razjasnite i ovaj dio bi bilo puno poštenije da ste jednostavnije zakon gledali, da ste rekli da onaj tko nema, ne mora ništa plaćat a oni koji imaju, e tu mi ostaje sad ova dvojba da li oni trebaju ili ne trebaju platiti ili kako god. Evo, i ovaj dio tko pljačka, mislim da razjasnimo da li je pljačko onaj koji nešto uzme i ne plati ili onaj koji želi to naplatiti, zahvaljujem.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Bunjac.
Hvala lijepa. Zastupniče Čuraj, razumijem da vas je strah banaka, to je u vašemu između ostaloga interesu, ali morate razumjeti da rizik trebaju snositi oba dvije strane. I vjerovnici i dužnici. Ne može se sav rizik poslovanja prebaciti samo na jednu stranu. A govorim još jednom, nije problem plaćati dugove, nije problem plaćati glavnicu nego je ovdje stvar u tome da netko za 1 kunu duga uzima 20, 30 kuna. I da pritom uznemirava ljude na način da im krši njihova temeljna ljudska prava. Uznemirava ih u njihovom domu i uznemirava ih na njihovom radnom mjestu. I to na način koji se može nazvati bilo kako samo ne transparentan. Hvala lijepa.
Zahvaljujem na odgovoru. Vraćamo se nazad na točku dnevnog reda. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Predstavnik Vlade? Izvolite, državni tajnik, poštovani g. Juro Martinović.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, dakle ja sam svjestan da ste dobili jedno detaljno i kvalitetno mišljenje Vlade na ovu zakonsku inicijativu ali ukratko kao predstavnik Vlade, želim još nešto reći. Ovom zakonskom inicijativom se u biti zadire u nekoliko Ustavom zajamčenih sloboda a to je dakle sloboda poduzetništva, zadire se u načelo disponiranja u obvezno- pravnoj sferi, dakle u ugovaranju odnosa između pojedinaca i dakle, to je jednostavno sa aspekta društava u kojima je vladavina prava na sceni nedopustivo. Moram reći da država vrlo rijetko bilo u uređenim dakle sustavima vladavine prava, ne zadire u takvu vrstu građanskih odnosa. To su stvari koje stranke uređuju slobodno. Dakle imamo načelo dispozicije i slobodu ugovaranja u regulirano obvezno-pravnim odnosima upravo što se ovdje dira kod slučaja ustupa potraživanja. Ustav ali i Zakon o obveznim odnosima koji je nota bene na ovim prostorima, na ovim prostorima na snazi od '76. g., tu je potpuno liberalan i dopušta strankama da uređuju svoje građansko-pravne odnose na način kako to njima najviše odgovara uz ograničenje da činidba mora biti moguća i da ne smije biti zakonom zabranjena. Dakle ne smije biti protivna ustavnom poretku, ne smije biti protivna moralu društva i prisilnoj kongentnoj normi. Sve ostalo ide u slobodu i država u taj segment ne upliće. Dakle, daljnja stvar je sloboda disponiranja svojom imovinom, mi ovdje imamo pokušaj da se ograniči sloboda raspolaganja vjerovnika sa njegovom imovinom i da mu se nametne obveza da on to radi onako kako bi to država regulirala ukoliko bi Parlament donio takav zakon. To jednostavno nije dopustivo i dakle protivno je ustavnom poretku, protivno je načelima i standardima, dakle ali moram reći da je takvo uređenje u građanskom režimu, u ređenje od Rimskog carstva a ne u nekoj novijoj dobi. Pozivanjem na nekakve rješidbe ali ne i na kontra ovoga iz američkog pravnog sustava je također legitimno no moram reći svima koji to žele čuti, da smo mi kao naš pravni poredak je utemeljen na standardima, pravnim standardima europskog kontinentalnog prava. Dakle to su ukratko oni razlozi kojim se rukovodila Vlada kad je predložila da sve ne prihvati ovakva zakonska inicijativa. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Replika, poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvaženi zastupniče Martinović, istina je da mi želimo na neki način stati na stranu dužnika, istina je da želimo ograničiti prava vjerovnika, a razlog zašto je tome tako je u tome što mi stranka dužnika, znači mi smo stranka koja vjeruje u društvenu podjelu na dužnike i vjerovnike i mi štitimo dužnike. Jedan od razloga zašto nismo htjeli sudjelovat u ovoj HDZ-ovoj Vladi, je upravo u tome da ne bismo morali biti u ulozi u kojoj se vi sada nalazite, hvala.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite. Izvolite, kolega Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnikom, suradnicima, ispričavam se. Znači čak ste rekli jednu točnu stvar, tu se slažem s vama a to je da je dužnički ropstvo pojam nastao u doba Rimskog carstva. Potpuno točno. Ali dužničko ropstvo nastalo u doba Rimskog carstva nije Sveto pismo, pojam taj. Znači postojao je svijet i prije Rimskoga carstva i svijest mimo Rimskoga carstva, postojala su društva koja su bila puno uređenija, naprednija i koja su opstala za razliku od Rimskoga carstva, jedan od razloga propasti Rimskoga carstva je upravo taj sustav dužničkoga ropstva, a to je sustav u kojemu nastane jedna oligarhija koja će radije umrijeti nego otpisati dug. Sve se može izgubiti, sve se može odustati ali se ne smije odustati od naplate duga i to je točno. To je dakle sustav koji se već 2000 godina perpetuira po jednom te istom modelu i to je prestrašan sustav, prejeziv. Recimo u Kongu, jel vi znate da je Kongo, recimo država afrička, 9 puta otplatila glavnicu duga i još uvijek je dužna. U Kongu je u zadnjih 30 g. umrlo 10 milijuna ljudi od gladi, u zemlji koja je prebogata resursima, koja je ne znam, 100 puta veća od hrvatskog teritorija. Zemlja koja je svojedobno zbog upravo takvog sustava spala sa 18 milijuna stanovnika na 3. Sa 18 na 3. To je moguće u povijesti, da. Vama je to možda malo daleko ali u biti nije daleko, danas do tamo dođete za 12 sati avionom, možda i manje. I to je nešto od čega trebamo odustati, to nije nešto što jednostavno daje bilokakvo dostojanstvo ne jednoj državi nego čovječanstvu općenito. Koje su te agencije koje su došle izvana u kojem uopće nema Hrvata osim ovih što nazivaju čisto radi komunikacije hrvatskim jezikom, da provode takav teror nad hrvatskim stanovništvom? Zašto vi recimo sami otpisujete dugove kad vidite da ih netko ne može platiti, evo nedavno ste otpisali braniteljima 700 milijuna kuna duga, zašto ne otpišete dugove onda i tim istim ljudima koji ih ne mogu platiti, drugih socijalnih kategorija. I opet se vraćam na ono najbitnije, zašto se dužnosnicima ne da da otkupe dug pod istim uvjetima kao te agencije? Ako mogu one, onda može i dužnik. Nitko ne kaže ne morate platiti, ne, mi samo kažemo plati pod jednakim uvjetima jer to su lešinari, to nisu ljudi. To su ljudi koji su doslovce spremni uništiti nečiji život, uništiti nečije zdravljem izazvati nečiju smrt kako bi oni zaradili novac koji mu u konačnici uopće nije potreban. Nije im potreban. Koliko treba čovjeku da jede, da spava, da bude na toplome, da bude obučen, koliko treba? 1000 eura, dvije, pet? nek je pet a to je već daleko i previše. A zašto oni moraju desetine milijardi kuna izvlačiti, što rade s tim novcima? Što, jel' ga jedu, hoće ga u grob sa sobom odnijeti? Iznijeli ste taj jedan primjer i on je točan ali ja vas pozivam da proučite i druge primjere koji su pozitivniji, koji su bolji, humaniji i ljudskiji. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovani kolegi Bunjcu. Otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Miroslav, Marko Šimić, ispričavam se.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice zastupnice i zastupnici. U sljedećim minutama ću u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti o Prijedlogu Zakona o zaštiti dužnika u posebnim slučajevima prijenosa tražbina kojeg je predlagatelj Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Važno je napomenuti odmah na početku ove rasprave da je ovaj zakonski prijedlog upućen u proceduru 2017. godini i da su se na ovom polju, dakle u RH dogodile bitne promjene. Na početku zapravo ću reći da je poduzetnička i tržišna sloboda temelj moderne tržišne ekonomije pa i samo gospodarskog ustroja RH, ali i EU i potrošačka nesposobnost i nelikvidnost dio su ekonomske stvarnosti, ukazuju na sve veći broj prezaduženih subjekata koji po dospjelosti nisu u mogućnosti otplatiti dug pa im je nerijetko ugrožena i egzistencija. Prema važećim podacima i nama dostupnim podacima za 2018. godinu, na kraju 2018. godine u RH bilo je blokiranih 264 751 građanin ove zemlje. Dug građana iznosio je 17,62 milijarde kuna. Za komparaciju, uzet ćemo u 2017. godinu, dakle godinu prije konkretnih mjera Vlade RH u kojoj je broj dakle blokiranih bio 319 752 građanina, dok je dug iznosio 42 milijarde 760 milijuna kuna. Ako kompariramo ove podatke, možemo vidjeti da je u na kraju 2018. godine 55 tisuća manje blokiranih građana u RH, dok je njihov ukupan dug dakle iznosio 25 milijardi kuna manje. Ovime ne želimo umanjiti brojku od 264 tisuće hrvatskih građana koji su blokirani, no međutim želim napomenuti da se Vlada RH uhvatila u koštac sa ovim ozbiljnim problemom, da je konkretnim rješenjima dakle, konkretnim modelima nastojala taj broj smanjiti i smanjiti dug prema kreditnim agencijama. Siguran sam da još uvijek postoji prostor i da će Vlada RH u budućnosti, dakle i tražiti rješenja i modele kojima će se taj broj smanjivati i na tragu toga će ići i moja daljnja rasprava. Današnji uvjeti poslovanja na ovom zanimljivom tržištu i česte gospodarske krize ukazuju na potrebu za radikalnom reformom potrošačko stečajne regulative, odnosno potrebu potrošačkog stečaja. Sve se češće posvećuje pozornost u cijeloj EU u tom institutu, pa tako i u RH. Sustav stečajnopravne zaštite potrošača našao se na vrhu liste pravno političkih prioriteta reformi pravosuđa, što je dovelo do toga da gotovo sve države članice EU uključujući i Hrvatsku započnu projekte na implementaciji tj. funkcionalizaciji potrošačkog stečaja. U temeljnom aktu dakle u Ustavu RH, RH definirana je kako je kolega iz Živog zida rekao, kao socijalna država, kao socijalna država, Hrvatska je na sebe preuzela obvezu osiguranja socijalnih prava odnosno temeljnih egzistencijalnih potreba svojih građana. Uloga je socijalne države osigurati građanskopravnu zaštitu dužnika i poreznih obveznika te ravnopravnije rasporediti teret krize i nastale gubitke. Upravo svojim aktivnostima Vlada RH i ide ka tome cilju. Kada je riječ o pitanjima iz područja pružanja financijskih usluga i nužnosti zakonske regulacije ponašanja tržišnih subjekata, EU komisija je u ožujku 2018. g. objavila prijedlog direktive kojom će se detaljnije urediti i poticati razvoj sekundarnog tržišta neprihodujućih kredita uključujući licencirani nadzor nad osobama koje otkupljuju dugovanja kreditnih institucija kao i osobama koje se bave naplatom prodanih kredita. U tom akcijskom planu utvrđuju se sveobuhvatni pristup koji je usmjeren na kombinaciju komplementarnih mjera politike u 4 područja. A to su nadzor i regulacija banaka, reforma okvira za restrukturiranje, nesolventnost i povrat duga, razvoj sekundarnih tržišta za imovinu umanjene vrijednosti i poticanje restrukturiranja bankarskog sustava. Ministarstvo financija i regulatorna tijela za nadzor financijskog sustava, kao što su HANFA i HNB pozdravljaju donošenje propisa čiji bi cilj bio reguliranje nadzora nad radom agencije za naplatu potraživanja. Vlada RH predstavila je paket mjera u srpnju i kolovozu 2018. g. u svrhu zaštite svih dionika i dužnika i vjerovnika. Radi se o prijedlozima Zakona o otpisu dugova fizičkim osobama, o provedbi ovrhe nad novčanim sredstvima te o izmjenama Zakona o stečaju potrošača, čiji je sadržaj naknadno implementiran i u Ovršni zakon. Glavni ciljevi Zakona o provedbi ovrhe nad novčanim sredstvima koji je stupio na snagu 4. kolovoza 2018. godine bili su uređenje odnosa između dužnika i vjerovnika, povećanje učinkovitosti naplate potraživanja i zaštita vjerovnika. FINA je sukladno navedenom zakonu izvršila odgovarajuće postupke prestanka postupanja po osnovama za plaćanje za ovršenike i tražbine koje ispunjavaju zakonske uvjete. Samo po ovoj zakonskoj osnovi moramo napomenuti da je djelomično ili u cijelosti prestala dakle prestala se provoditi ovrha po osnovama za plaćanje za 225 322 ovršenika u RH. Kao jedna od mjera restrukturiranja gospodarstva tj. rješavanje problema blokiranih računa građana u dugotrajnoj blokadi donesen je i Zakon o otpisu dugova fizičkim osobama koji je stupio na snagu 21. srpnja 2018. godine. Njime se predviđao otpis dugova do 10 tisuća kuna građanima koje su blokirali država, jedinice lokalne i područne samouprave ili pravne osobe povezane s njima. Također, ministar pravosuđa Dražen Bošnjaković predstavio je mjere za pomoć blokiranima u izmjenama Zakona o stečajevima potrošača čiji je cilj pojednostaviti i ubrzati stečajeve za građane blokirane duže od 3 godine, kojima dug ne prelazi 20 tisuća kuna. Pad broja blokiranih i efekt rasterećenja primjetan je u usporedbom podataka od 30 lipnja i 30. rujna 2018. godine, kojom je utvrđeno da se kod duga građana do 365 dana broj građana koji je dakle koji su obuhvaćeni ovih dugom smanjuje za 8,7%, a njihov dug smanjio se za 230, više od 230 milijuna kuna. Velika promjena dogodila se kod starijih dugova, dakle starijih od 365 dana gdje je zabilježeno smanjenje s 41,8 milijardi kuna na 17,1 milijardu kuna što je više od 59% pad dakle duga. Novi Ovršni zakon kao europski model zakona sa naglaskom na uvažavanje dostojanstva dužnika najavljuje smanjenje troškova ovrhe, najavljuje još neke nove institute, tako najavljuje i provođenje ovrhe putem sudskog sustava. Također je jedan od nekakvih predloženih i razmatranih modela gdje bi javni bilježnici bili zadržani kao pomoćnici u postupku, uporaba elektroničke komunikacije odnosno sveobuhvatna digitalizacija najvažnija bi bila inovacija u modernom dakle procesu, uvođenje elektroničkog spisa u ovrhama pojeftinilo bi sam postupak i smanjilo sudske pristojbe za oko 50%. Važno je naglasiti da Vlada RH prvenstveno teži ka ostvarivanju kompromisa između slobode poduzetništva s jedne strane i društvene harmonije s druge strane. Tržišni sustav zasnovan na slobodi poduzetništva je sam po sebi najefikasniji izvor rasta društvenog blagostanja. Hrvatska kao socijalna država zagovara pravo na novi financijski početak insolventnih pojedinaca, postojanje modela otpisa dugova. Hrvatski pravni sustav i zakonodavni okvir trebaju jednako tretirati i štiti ne samo dužnike nego i vjerovnike a ne smijemo zaboraviti na građane koji uredno podmiruju svoje obveze. Dakle sukladno mišljenju Vlade RH, Odbora za pravosuđe i Odbora za zakonodavstvo klub HDZ-a neće i ne može poduprijeti usvajanje ovakvog prijedloga zakona. Zapravo dajemo punu podršku Vladi RH da dakle u suradnji sa Ministarstvima pravosuđa, Ministarstvom financija, svih dionika u ovome procesu osmisli konkretne mjere kojima će nastaviti smanjenje broja zaduženih, broja blokiranih, dakle i kojima će omogućiti dakle mjerama kojima će omogućiti dostojanstven život svih građana RH. I nekoliko stvari sam još ovdje zapisao koje bih htio napomenuti a možda ih se nismo dotaknuli do sada u ovim raspravama, ima stvari o kojima treba ovdje raspravljati i proširiti raspravu a to je sigurno i naknada FINA-e, dakle za aktivnosti koje ona kao subjekt provodi u ovome postupku. Isto tako pojavio se i slučaj predujma koji su vjerovnici dužni uplatiti prilikom ostvarivanja svojih zahtjeva, predaje zahtjeva za ostvarivanje svojih prava na FINA-u. O tim iznosima i pojednostavljenju toga, pojeftinjenju toga isto se može raspravljati. Važno je napomenuti i strukturu duga, struktura duga je takva da telekomunikacije, dakle da je, pravnim osobama koje vrše telekomunikacijske usluge u RH dužnost 170 tisuća dužnika. Važno je isto tako napomenuti da smo pametnom i mudrom fiskalnom politikom Vlade RH u zadnjih 3 ili 4 godine doveli do toga da mladi ljudi u RH mogu podići stambene kredite po kamatnoj stopi nižoj, odnosno oko 3% pa čak i nižoj od 3%. Važno je reći da nenamjenski krediti u RH danas imaju kamatu otprilike od 5%, krediti za kupovinu automobila i ispod 5% dok poduzetnički krediti najčešće su ispod 2%. Sve to se dogodilo u mandatu ove Vlade, sve to zapravo je rezultat jedne pametne fiskalne politike, dobre suradnje između ministarstva, svih ministarstva u RH, posebice Ministarstva financija i Ministarstva pravosuđa. I ovaj problem, dakle blokiranih ne može se nikako rješavati na način kako to predlaže Živi zid i klub Živog zida i SNAGA-e, dakle jednim zakonom, jednim izdvojenim, jednom izdvojenom intervencijom u sustav jer bi sigurno narušilo fiskalnu politiku RH i fiskalnu politiku koju provodi Vlada RH danas. Stoga još jednom ponavljam Klub zastupnika HDZ-a neće i ne može podržati ovakav izdvojeni prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Šimiću. U ime predlagatelja poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Evo, hvala lijepa predsjedavajući. Znači u trenucima dok ovdje raspravljamo, građani nas gledaju i ja bih htio samo jednu poruku pročitati koju sam dobio prije 5 minuta: „Poštovani gospodine Bunjac, slušao sam vaše izlaganje u Saboru upravo sada u vezi agencija za naplatu potraživanja, stalno nas zovu, psihički su uništili mene i moga supruga koji je hrvatski dragovoljac bez posla, ima 63 godine, ja sam zaposlena na 4 sata. Imali smo početni dug od 7 tisuća kuna, trenutno nam je preko 20 tisuća kuna, agencija EOS Matrix naziva nas svaki dan, više ne znamo što napraviti. Prijete nam pljenidbom stvari iz stana. Molim vas da nam na neki način pomognete, barem savjetom jer naša primanja su mjesečno 2 tisuće kuna, pa zamislite već nas 10 godina matretiraju, nema nikakve zastare, nemam vam šta reći nego hvala vam na vašemu zalaganju, vi ste naša jedina nada.“. Evo, draga gospođo, upravo ste čuli od zastupnika HDZ-a da njih vaše brige ne zanimaju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite kolega Pernar.
Uvaženi predsjedavajući, uvažene dame i gospodo. Nažalost vidim da je jako mali interes za ovu temu među vama, međutim to ne znači da ova tema nije bitna zato jer su mnogi ljudi uznemireni načinom na koji se u Hrvatskoj preprodaju dugovi. Naš zakon kojim bi se to reguliralo je jedna vrhunska stvar zato jer olakšava život mnogima a evo i na koji način. Jedna od odredbi koju mi tražimo jest da dužnik ima mogućnost prvokupa duga. To znači ako ste recimo vi dužni banci 10 tisuća kuna i banka proda agenciji za naplatu dugova vaš dug za recimo 2000. kuna pa onda utjeruje 10 sa kamatama, vjerojatno i ovih 10 isto već, možda je glavnica puno manja od tih 10, mi tražimo da za isti iznos i taj čovjek koji je dužnik može otkupiti zapravo svoj dug i na taj način se osloboditi duga. Banka nije na gubitku, banka je na jednakom gdje je bila, ona je prodala za 2000. ili Agenciji za naplatu duga ili dužniku. Međutim jedna karika u ovom lancu bi izgubila a to su agencije za naplatu duga. Mi nemamo problem da agencije te otkupe i dug od 10 tisuća za 5 tisuća, znači za više, ali neka onda dozvoli se za 5 tisuća da otkupe i oni koji su dužni. Međutim, u našem društvu ja bih je nazvao ovršna mafija, odnosno ljudi koji profitiraju od ovrha oni ne žele dozvoliti da se dužnicima omogući izlazak iz duga. Ne, cilj je kroz kupoprodaju duga mrcvariti ljude na duge staze, izbijati im svaku lipu iz džepa itd., itd. Budući da nam ljudi često pišu na ovu temu, našao sam shodnim, logičnim i životnim da predložim ovakav zakon, mi iz Živog zida jer ne vidim drugog načina da se tim ljudima pomogne. Nažalost mi smo svjesni toga da će HDZ naš prijedlog zakona odbaciti. Znači prva stvar koju bi naš zakon riješio dao bi dužnicima mogućnost prvokupa. Sada dolazimo do jednog drugog dijela kojeg sam ja osobno smatrao, odnosno smatram jako bitnim. Kaže ovako, to se kaže zabrana uznemiravanja dužnika: „U slučaju prijenosa tražbine s postojećeg vjerovnika na novog vjerovnika, novi vjerovnik ne smije kontaktirati dužnika u večernjim i noćnim satima te tijekom blagdana, kontaktirati dužnika na njegovom radnom mjestu, kontaktirati članove obitelji dužnika u vezi tražbine i ako je obaviješten da dužnik ima valjana punomoćnika kontaktirati sa dužnikom mimo njegovog punomoćnika. Znači ovo su zapravo znači s jedne strane Živi zid nudi konkretno rješenje kojim se olakšava ljudima problem duga. S druge strane Živi zid nudi opet konkretno rješenje da se zaustavi maltretiranje dužnika. Nažalost mi smo svjesni i da ova mjera kojom bi se spasilo dužnika od maltretiranja u noćne sate, vikendom, na radnom mjestu, preko susjeda, prijatelja, rodbine itd.. svjesni smo da će i to HDZ odbiti. I iz tog razloga sada se ne obraćam gospodi iz HDZ-a niti gospodi iz SDP-a kojih ovdje nažalost danas nema nego se obraćam vama birači da kada budu izbori, ako vam je stalo do toga da se problem s agencijama za naplatu dugova riješi da nas podržite. Drugo vam nemam što reći, mogu vam samo još dodati da sve dok je ova vladajuća većina u poziciji moći status vaš neće se promijeniti na bolje. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Goran Aleksić. Nije nazočan. Poštovani kolega Gordan Maras. Nije nazočan. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo o ovoj točci kada se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan. Sabor sad ima kao što znate pauzu. Nastavljamo sa radom 29.5. u 9,30h. Ako bude bilo kakvih izmjena rasprave ćete dobiti na vrijeme i uobičajenim kanalima. Ugodan ostatak dana, živjeli! SJEDNICA JE PREKINUTA U 14,00 SATI
Prijedlog Zakona o zaštiti dužnika u posebnim slučajevima prijenosa tražbina, prvo čitanje, P.Z. br. 222, predlagatelj je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog Zakona o zaštiti dužnika u posebnim slučajevima prijenosa tražbina, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 za, 12 suzdržanih i 8 protiv da je donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.