Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Premda su zakonski prijedlozi o kojima ćete vi danas ovdje razglabati vrlo jasni i promjene nisu velike. Dozvolite da ipak u nekoliko riječi samo objasnim okolnosti koje proizlaze iz ovih prijedloga i razloge donošenja ovih prijedloga. Republika Hrvatska u sklopu pregovora za pristupanje Europskoj uniji u poglavlju 19 i u poglavlju 3 ima dio iz područja zdravstva te je već jedanputa pred ovim visokim domom bilo na raspravi osnivanje Hrvatskog zavoda za zdravlje radnika i sigurnost na radu, a prilikom donošenja i podnošenja prijedloga za Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i zaštite zdravlja na radu i Zakon o zdravstvenom osiguranju kada je rečeno da će se kod prve izmjene zakona i taj dio unijeti u Zakon o zdravstvenoj zaštiti, a radi se o objedinjenom pristupu, dakle problematici zdravlja radnika i sigurnosti na radu po uzorima kako je to u Europskoj uniji, a koje je dijelom poglavlja 19 – Socijalna politika i zapošljavanje. Tako da u ovom prijedlogu nastavljaju se samo dio izmjena jer po donošenju ovog zakonskog prijedloga pristupiti će se osnivanju, dakle Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu. Druga problematika koja se rješava je problematika poglavlja 3. Poglavlje 3 odnosi se na pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga. U svim državama Europske unije postoje profesije koje imaju istovjetan način stjecanja kvalifikacije, istovjetnim načinom stjecanja kvalifikacije stječe se jednaka stručnost i po toj jednakoj stručnosti te profesije u Europskoj uniji imaju i tzv. automatsko priznavanje, što znači da građanin u bilo kojoj državi te Europske unije koji je prošao taj sustav edukacije ima pravo raditi pod istim okolnostima u bilo kojoj državi Europske unije u istim uvjetima i na isti način. Iz tog razloga postavila se potreba da se i u zakonodavstvu Republike Hrvatske u određenom dijelu neke stvari izmijeni, ali isto tako ne samo administrativne u zakonu i to je možda ključ ovog obrazloženja i ono što bi trebalo reći široj javnosti, već i u sustavu kompletno školovanja i obrazovanja da se određene stvari izmijene. Radi se dakle o pripravničkom stažu i o stručnom ispitu. U medijima je već dosta bilo najavljivano kako će se ukinuti pripravnički staž u Republici Hrvatskoj, te se stalno špekuliralo o vremenu kada će se ta stvar dogoditi, kada će se staž ukidati, kada se neće ukidati. Prvi puta se može jasno i sa ove govornice istaknuti, sigurno je da će se on ukinuti i sigurno je da će to biti evo kao što danas zakonski prijedlog ide, ako ne prije za građane Republike Hrvatske danom pristupanja Hrvatske Europskoj uniji, a i za građane Europske unije istim tim danom. Znači ravnopravnost građana hrvatskih i građana Europske unije tu u tom dijelu potpuno jednaka. Međutim što će biti? Kao što je to već učinjeno u nekim državama Europske unije, dio pripravničkog staža gdje se stječu stručne kompetencije i stručni ispit, premjestiti će se iz poslijediplomskog sustava u dodiplomski sustav, znači u sustav stjecanja kvalifikacija tijekom redovnog školovanja za liječnike na medicinskom fakultetu, za stomatologe stomatološkom, a za medicinske sestre tijekom školovanja za medicinske sestre. Samim time premještanje kvalifikacije ne gubi se na kvaliteti i to se pokazalo već velim u više zemalja Europske unije, ali se stvaraju preduvjeti da više nema nakon diplomiranja nekakvih dodatnih prepreka i dodatnih dokazivanja znanja i stručnosti već ljudi koji diplomiraju svojom diplomom stječu svoju profesiju i jedina prepreka u toj profesiji za samostalan rad je još stjecanje dozvole za samostalan rad od nadležne komore. Dozvole koje daju komore danas uvijek su na određene uvjete i ti uvjeti nama dozvoljavaju ovu drugu promjenu koja se u svim ovim zakonskim prijedlozima provlači, a to je promjena sustava dokazivanja znanja hrvatskog jezika. Ono što se u ovom zakonskom prijedlogu predlaže to je da znanje hrvatskog jezika koji i dalje ostaje dakle zakonska kategorija u dijelu da svaki građanin Europske unije koji dolazi raditi u Hrvatskoj ima apsolutno zakonsku kategoriju potrebu znanja hrvatskog jezika, ali ono što se kaže da će provjera znači koliko je to dostatno za komunikaciju spada u osnovne vještine i liječnika i svih zdravstvenih djelatnika, taj dio će se raditi na razini komore kod odobravanja dozvole za samostalan rad tako da će sukladno ovim promjenama i nadležne komore u tri mjeseca uskladiti svoje propise kada ovaj zakon stupi na snagu. Mislim da je u ovom dijelu ovo jedno dovoljno obrazloženje, a ova poruka da je, možda sam bio malo širi, ali da je bila potrebna da se jasno i glasno zna i da se uputi poruka gdje god je to potrebno, da Republika Hrvatska neće imati smanjenje kompetencije i znanja ukidanjem pripravničkog staža i ukidanjem stručnog ispita već da će ukidanje pripravničkog staža i stručnog nastupiti kada se te kvalifikacije budu dobivale tijekom školovanja u redovitom obrazovnom sustavu. Zahvaljujem.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Štovani gospodine predsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb je raspravljao o ovoj skupini zakona pojedinačno, ali ću prikazati sažetak sada na temelju odluke da se raspravlja o šest zakona zajednički. Dakle raspravljao je kao matično tijelo sukladno članku 76. Poslovnika Hrvatskoga sabora. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja upoznao je članove Odbora sa razlozima za izmjene i dopune ovog zakona u kojem se predlažu izmjene i dopune važećeg zakona koje se odnose na specifičnu zdravstvenu zaštitu, kada se radi o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti u kojem se mijenja naziv i određuje djelokrug rada Hrvatskog zavoda za medicinu rada i usklađuje se sa odredbama Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu. Zakonom se također primjenjuje u domaće zakonodavstvo direktiva Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije o priznavanju stručnih kvalifikacija po principu automatskog priznavanja za određene profesije, važećih propisa kojima se utvrđuje obavljanje pojedinih profesija u zdravstvu kao i odredaba koje određuju priznavanje inozemnih obrazovanih kvalifikacija. Članovi Odbora podržali su ove zakone kojima se rješavaju pitanja koja su vezana uz uvjete obavljanja zdravstvene djelatnosti državljana koji su državljani članica Europske unije, a nisu hrvatski državljani, zdravstvenim radnicima tih zemalja omogućava se bez zakonskih zapreka obavljanje djelatnosti i u Republici Hrvatskoj. Kako je odredbama članaka 10. i 11. ovoga zakona utvrđeno da državljani država članica Europske unije moraju poznavati hrvatski jezik najmanje na razini koja je potrebna za nesmetanu komunikaciju s pacijentom, formulacija koja je preuzeta iz odrednica Europske unije, tijekom rasprave postavljeno je pitanje tko će utvrđivati nivo poznavanja jezika. Također i postavljeno je pitanje osiguranje od odgovornosti za štetu kada takvi strani državljani, a državljani zemalja Europske unije rede u privatnim praksama. Predstavnik Vlade dodatno je objasnio da će nivo poznavanja jezika utvrđivati poslodavac prema uvjetima koji vladaju na radnom mjestu na kojem će raditi državljanin Europske unije u uvjetima koji će tražiti zapošljavanje. Također osiguranje od štete ne može biti predmet ovoga zakona jer takve odredbe nema niti u domaćem zakonodavstvu u odnosu na liječnike državljane Republike Hrvatske, pa bi uvođenje ovih kriterija u ovaj zakon bilo diskriminirajuće za građane država članica Europske unije. Nakon opširne rasprave članovi Odbora su jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakon o izmjenama i dopunama zakona o zdravstvenoj zaštiti u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Da li žele drugi odbori? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a govoriti će gospođa zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić i gospodin zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi kolegice i kolege. Ja bih bio sretan kada bi danas govorili ne o prilagodbi zakona Europskoj uniji i prilagodbi našeg zakonodavstva nego kada bi govorili danas o reformi zdravstva i kada bi pred sobom imali zakon koji bi uređivao novu reformu zdravstva u Hrvatskoj, a ne samo jednu prilagodbu i da tako kažem nomotehničke promjene u zakonu. Ono što je danas karakteristično je da u Hrvatskoj same reforme zdravstva nema, odnosno reforma zdravstva ne postoji. A da vas podsjetim da je sustav zdravstva i zdravstvenog osiguranja u Hrvatskoj jedan od najvažnijih dijelova naše države, a pored zakona koji ih reguliraju a to je Zakon o zdravstvenoj zaštiti i Zakon o zdravstvenom osiguranju. Kao što sam rekao u uvodu, ja bih rado i bio bih sretan kad bi danas mogao diskutirati o tim zakonima i govoriti o reformi zdravstva i pravcima reforme zdravstva koju administracija HDZ-a misli napraviti u sljedećih par godina. Pored navedenih zakonskih propisa ovaj sustav je reguliran i Ustavom Republike Hrvatske koji jamči zaposlenima i članovima njihovih obitelji pravo na socijalnu sigurnost i socijalno osiguranje, a koje se uređuje gore navedenim zakonima i kolektivnim ugovorima. Člankom 58. da vas podsjetim, nadam se da ne moram podsjećati, je propisano da svatko ima pravo na zdravstvenu zaštitu, a da to jamči država Republike Hrvatske kao jedno od temeljnih prava koje se izrijekom propisuju u zakonu. Međutim, sadašnje stanje u hrvatskom zdravstvu je sve dalje i dalje od članka 58. Ustava Republike Hrvatske, a samo zahvaljujući razumijevanju pacijenata i trudu zdravstvenih radnika još nismo došli do faze iz koje nema povratka odnosno do kolapsa cijelog sustava. Na to SDP ukazuje od početka zasjedanja ovog Sabora i do sada nismo vidjeli niti jednu suvislu akciju, niti jednu suvislu promjenu osim probnih balona koje pruža zdravstvena administracija. No s druge strane, ovaj sustav je u neku ruku i odličan i za sve. Odličan je i za doktore i pacijente, a naravno i za ministre i za Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Možda vam zvuči kao paradoks, ali on nije dobar za dvije stvari. Jedno je da taj sustav nije dobar za novce koje izdvajamo, izdvajamo u ovom trenutku više od 10% GDP-a, a niti ni zdravstvene ishode jer zbog toga što je stanje u zdravstvu ovako, živimo 4 do 6 godina kraće i nekvalitetnije nego što bi mogli živjeti u uređenom sustavu. I zato ga treba mijenjati i zato ja očekujem da reforma zdravstva bude jedna od tema koja bi trebala biti na sjednici ovoga Sabora. Nadam se da ćemo imati prilike da to vidimo. Sadašnja administracija nema viziju reforme zdravstva nego privid reforme pokušava postići pružanjem probnih balona tako da smo u posljednjih proteklih mjeseci bili svjedoci razmišljanja da se uvedu participacije koje trebaju biti socijalne, ne znamo što to znači socijalne participacije, da se ukinu laboratoriji u domovima zdravlja, pa se to onda reklo da to nije tako, a i da se dio privatnog osiguranja prepusti privatnim osiguravateljima. To znači da bi iz Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje 3 milijarde kuna otišli u privatne džepove. I ono što je najbolnije, tim pokušajem ruši se solidarnost jer se u zdravstvu primjenjuju načela tržišta, a onda zaboravite solidarnost. I u zadnjem intervjuu ministar kaže da se otvara tržišna utakmica u obveznom zdravstvenom osiguranju, a o toj tržišnoj utakmici siromašni građani Republike Hrvatske nemaju šansu da dobiju kvalitetno, svima dostupno solidarno zdravstvo koje imaju sada. Ukoliko se krene ovim putem, a izgleda da se pokušava krenuti, ako HDZ odluči reformirati zdravstvo, bogati će se liječiti prema načelima moderne zapadne medicine, a siromašni će, ako i budu se mogli liječiti, imati zdravstvenu zaštitu na nižoj razini nego do sada jer će nestati ono što je zlatno pravilo ovog sustava, a to je načelo solidarnosti. SDP će se tome oštro suprotstaviti i pokušat će zaštiti građane Hrvatske od pokušaja vulgarne privatizacije zdravstva da se ne desi ono kao što ste svi imali prilike vidjeti u Morevom filmu o američkom zdravstvu i stanju američkog zdravstva. Nadajmo se da se takav film u Hrvatskoj neće snimiti. No prije nego se isporuči zdravstvo u privatne ruke, mora se financijski konsolidirati zdravstvo i kad tako kažem, to je dobra stvar. S jedne strane je loša stvar da smo u financijskom kolapsu, ali je dobra jer se neće moći isporučiti zdravstvo privatnicima jer ako nije financijski konsolidirano niti jedan privatnik neće uzeti to pod svoje. Da kažem kako to izgleda sada. Ukupne obaveze Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje su 4,3 milijarde kuna. Od toga je milijardu i pol kuna duga koji se stalno povećava, a da napomenem da je HZZO prebacio 800 milijuna kuna iz prošle godine pod naslovom dospjele, ali nepodmirene obveze. Ove godine naravski, s obzirom da nema reforme, da nema niti pokušaja reforme, HZZO je potrošio 9,8 milijardi kuna ili gotovo 9% više nego lani ostvarivši gubitak u prvih šest mjeseci od 636,8 milijuna kuna u obveznom zdravstvenom osiguranju. Dug za lijekove iznosi milijardu i 56 milijuna kuna. Dug bolnica prema dobavljačima je već veći od 360 dana, neke bolnice imaju dug i preko 720 dana, a sustav očito funkcionira sam od sebe i bez kontrole, jer prema posljednjem izvještaju Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje bilježi se porast svih izdataka. Da napomenem, porast izdataka za lijekove je 10,14%, rast izdataka za troškove liječenja u inozemstvu za 156%, porast troškova za naknade 12% i tu je na bolovanja utrošeno skoro 1,3 milijarde kuna. Izdaci za primarnu zdravstvenu zaštitu rastu za 3%, ali u isto vrijeme i pada broj usluga u toj primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Za bolničku zaštitu rastu za 8%, a da samo napomenem da smo u prvih šest mjeseci izdali 20 i pol milijuna recepata. To znači da ćemo do kraja godine izdati 40 milijuna recepata. Gospodo, ja mislim da Hrvatska nije tako bolesna zemlja da toliko treba izdati recepata nego je to stvar kontrole i reforme sustava jer je najlakše izdati recept i pacijenta odmaknuti od sebe, a ne pokušati riješiti problem onog što se dešava u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, da je na čelu ratna doktrina. U ratu imate doktrinu da pacijenta šaljete od sebe, a u primarnoj zdravstvenoj zaštiti zbog toga što nije stimulirana imamo sada doktrinu da se pacijenti šalju što dalje tako da se uštede novci. Limiti su umjetno povećani bolnicama, s time se hvalimo. Hvali se ministar i administracija da ne rastu dugovi, još uvijek ne vidimo gdje su ti dugovi. Trebalo je 31.8. reći koji su ravnatelji bili u crvenome. Očito da seu neki ravnatelji, a većina su HDZ-ovi, u crvenome, uhvaćeni su u crvenome pa je dao jedan popravak se dao do 15.9. da se izvuku iz tog crvenog. Dug ljekarnama je više od 120 dana, 940 milijuna kuna, a ljekarnama se mjesečno plaća 196 milijuna kuna, a stvarna potrošnja je 280 milijuna kuna. Posebno poglavlje je novoosnovani Hrvatski zavod za zaštitu rada na radu i sigurnost na radu. Prvo i osnovno predznanje struke, a onda kada je pod pritiskom profunkcionira prvo od 2008. na horuk, tada je rečeno da se u tom sustavu neće zapošljavati novi ljudi. U ovom trenutku u tom novom zavodu je zaposleno više od stotinu administrativnih djelatnika, djelatnika u administraciji koji sami po sebi ne znaju što bi radili pa zovu kolege iz medicine rada da im pomognu u svemu tome. Posebno poglavlje tog zavoda su ugovori s kolegama specijalistima medicine tada, tada u tim ugovorima je nasilno ugurana kurativa, mada ti kolege nisu nikada radili u kurativi, pa su nam radnici hodali sa krvavom rukom zamotanom u ručnik od jednog doktora do drugog doktora, a da stvarno nisu mogli dobiti zdravstvenu zaštitu pravodobno na onom mjestu na kojem je trebalo i desiti se. Tako da su ta kurativni dio medicine rada nosi više od 50% radnog vremena, a zaboravilo se ono što je prava djelatnost medicine rada, a to je preventiva, rad s radnicima, ono sve što je pobrojeno u članku 1. ovih izmjena zakona. Bojimo se da s obzirom medicina rada od strane HDZ-ove administracije zatrta i od negdje '95. godine medicina rada više ne postoji. U ovom trenutku i tih malo doktora medicine rada će otići u penziju tako da ostaje pitanje tko će se baviti tom strukom i kome će Hrvatski zavod za medicinu rada plaćati račune. Rečeno je da su početna sredstva zavoda bila 5 milijuna kuna, a s novim rebalansom 48 milijuna kuna, a pitanje je koliko će nas još koštati taj sustav. Znači još uvijek nema ideje što bi taj zavod sam po sebi radio, očito da je bilo osnivanje zavoda pod pritiskom Europe, što znači da reforme nema, niti će je biti, da ostaje i dalje sve pod pritiskom Europe. Ono što na žalost, meni je žao što Europa nema direktivu koja bi natjerala Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i hrvatski sustav da uđu u reformu, jer bi onda vjerojatno imali danas reformu pred sobom. I u zaključku reforma se očito neće provesti, osim ako nas Europa natjera na to, zbog duboke dubioze u sustavu. Jučer smo slušali o obračunu proračuna za 2007. godinu, gdje je zdravstvo bilo najlošije. 2008. vjerujte mi će biti još gore, a reforme nema, a ministar je rekao na početku da će krenuti u reformu, pa onda je rekao da reformu neće da će onda uzeti ljude i unutar ministarstva, pa opet ništa od toga, a ono što bih ja predložio je da se odmakne od toga što se sada radi i da se pokuša pokrenuti reformu na način da se ljudi, mladi ljudi uključe u tu reformu. Te ljude se može naći preko Interneta i u bibliotekama, mogu se naći njihova djela. Ako skupimo 40 tih ljudi, time ćemo nulirati svaku politiku, jer je nemoguće skupiti 40 eksperata koji će biti u jednoj stranci. Zato Hrvatska demokratska zajednica i administracija u zdravstvu pokušava na sve načine vrbovati ljude da uđu u radne grupe, ali na žalost ne može se naći toliko ljudi iz jedne stranke koji mogu biti u jednom djelu. Ono što na kraju hoću reći, reforme nema, zdravstvo je pred kolapsom i pitanje je da li ćemo se opet krajem godine razgovarati o tome što ćemo i kako ćemo dalje, a što se tiče ovog zakona, naravski da ćemo zakon podržati, ali kakva će nam biti zdravstvena budućnost to nećemo vjerojatno moći doznati iz administracije koja danas vodi zdravstvo. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa Tatjana Šimac-Bonačić, pa ispravci su kasnije. Ovo je sada kontinuitet vremena.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Područje zdravstva i socijalne skrbi nije iznimka od nužnih prilagodbi procesu ulasku Hrvatske u Europsku uniju i prilagođavanja domaćeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije. Naravno usvajanje cijelog paketa zdravstvenih zakona smatramo potrebnim i neizbježnom činjenicom i naravno sve napore u tom pogledu treba pozdraviti. Klub SDP-a kao što smo već čuli prihvaća dotične izmjene i dopune zakona, zakona, ja ću se sada posebno osvrnuti na stomatološku djelatnost, odnosno ljekarništvo, međutim treba naglasiti i istovremeno ukazati na problematiku na ovim područjima i stomatologije i ljekarništva. Zbog odgovornosti prema našim građanima, pacijentima, odnosno djelatnicima u zdravstvu na koje će se zapravo najviše utjecati sve ove mjere. Cilj ove direktivne je u biti poboljšanje pravila važećih sustava priznavanja kvalifikacija u svijet iskustava, načela jamstva, slobode poslovnog nastana koja su ugrađena u te sustave. Stručna osposobljenost doktora stomatologije za samostalno obavljanje cjelokupne stomatološke djelatnosti na području Republike Hrvatske dokazuje se odobrenjem za samostalni rad. Budući da prema sada važećim zakonima, odredbama hrvatski državljani doktori stomatologije koji žele obavljati svoju profesiju, moraju nakon završenog studija obaviti pripravnički staž i položiti stručni ispit. Stupanjem na snagu predloženi zakonski odredbi odgađa se do prijema Republike Hrvatske u Europsku uniju do kada u biti mi sada predlažemo da se uvjeti za doktore stomatologije koji imaju hrvatsko državljanstvo izjednače s uvjetima doktora stomatologije iz države članice Europske unije, jer u protivnom bi strani državljani obavili stomatološku profesiju u području Republike Hrvatske pod povoljnijim uvjetima u odnosu na hrvatske državljane. Stomatološka zaštita je zapravo organizirana u primarnoj i sekundarnoj razini. Primarna stomatološka zaštita organizirana je kroz mrežu ugovornih stomatoloških timova sa HZZO-om, ukupan udio stomatologije u primarnoj zdravstvenoj zaštiti što se tiče financijskog udjela je otprilike 22%. Standard mreže je jedan tim na 2 tisuće 200 osiguranika, minimalno je tisuću 100 osiguranika, maksimalno 3 tisuće 300. Sekundarna stomatološka zaštita organizirana je u specijalističkim stomatološkim ustanovama, te preko mreže specijalističkih timova za ortodonciju. Danas svi zaposleni stomatolozi nemaju jednaki pravni status u obavljanju svog posla. Od zakupaca u Domu zdravlja preko privatnika s ugovorom sa Hrvatskim zavodom za zdravstveno osiguranje do specijalista u poliklinikama, klinikama i na kraju stomatologa bez ugovornog odnosa sa HDZZO-om. Naravno to čini jedno šareno društvo kojima smatramo trebamo omogućiti da imaju jednake mogućnosti u obavljanju svoga posla. Glavarina nema stimulativni odnos prema poslu, a preventiva je totalno zanemarena. Procesom privatizacije struka je upravo prilično razjedinjena pojavom ovakvih 3 vrsti, 3 vrste zapravo djelatnosti. Postoje zapravo različiti kriteriji po kojima kolege obavljaju svoju djelatnost te su ti kriteriji vrlo često isto tako i temelj sukoba odnosno nejednakih uvjeta obavljanja stomatološke djelatnosti i naravno to uzrokuje i međusobna optuživanja. Upravo je nužno i konkretno odrediti što ulazi u glavarinu, ali naravno i informirati pacijente o tome da ne bude, da ne bude zabune. Pojavila se također neravnopravna utakmica između zakupaca i privatnih ugovornih ordinacija kao i privatnih ordinacija koje nemaju mogućnost zaključivanja ugovora sa zavodom radi popunjenosti osnovne mreže stomatološke djelatnosti u većem dijelu Republike Hrvatske. Znači ako već ostaje sistem glavarine onda jasno definirati usluge jer se iste nisu godinama mijenjale i treba točno decidirano odlučiti odnosno odrediti što spada u taj paket koji je pokriven ugovorom sa HZZO-om. Za ugovor sa HZZO-om potrebno je zapravo da stomatolog ugovori 880 pacijenata. Međutim to je početni ugovor ali u roku od godine dana on mora biti na 1100. Međutim u slučaju tog broja pacijenata ne dobiva se zapravo, dobiva se minimalna naknada od strane HZZO-a čime se ne može platiti ni osoblje u ordinaciji. Tada se pitamo tko to može nadoknaditi? Nadalje problem u stomatologiji je broj specijalista na određeni broj stanovnika. Prema redovnim statistikama u Hrvatskoj je samo 15% stomatologa specijalista. Istovremeno nisu u svim krajevima Hrvatske jednako zastupljeni i nije rijetka pojava da u određenim gradovima ili područjima nedostaje specijalista pa pacijenti moraju tražiti specijalista stomatologa i u drugim gradovima i županijama. Specijalistička stomatološka zaštita bi se trebala omogućiti ravnopravno u cijelom državnom teritoriju te na nove zahtjeve za specijalističke ugovore ne možemo samo gledati prema broju stanovnika nego isto tako i prema geografskom položaju jer nije jednaka udaljenost Dubrovačko-Neretvanske županije od neke druge, od ostalih. Evo vidim da je kraj i malo sam zbunjena obzirom, obzirom na ovo jutro što smo … … [[Upadica se ne razumije.]] U šetnji? Evo mogu zaključiti znači da Klub SDP-a podržava ovaj paket, paket ovih izmjena zakona međutim želimo ukazati na problematiku koja postoji u zdravstvu. Na problematiku koju sam spomenula i šire i nadam se da ćemo na tome raditi zbog naših građana Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba, a da, ima ispravak netočnog navoda gospodin Andrija Hebrang u onom … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče pa evo kolegica i kolega se uopće nisu držali točke dnevnoga reda. Vjerojatno su pročitali dnevni red koji tek slijedi a to je reforma zdravstva. Ali svejedno treba ispraviti. Prvo, zdravstvo kolega nije u kolapsu jer nikada nije imalo ovako stabilno financiranje. To što je to samo iz Državnog proračuna to je problem i to će biti predmet reforme. Ali treba ispraviti i reći da je Vlada, resorno Ministarstvo, Ministarstvo financija iz, povećalo prošle godine proračun za 9,8%. To je najveće povećanje zdravstvenog proračuna u Europi. Dalje nisam pratio izvan Europe. To je 15% državnog proračuna. To je 7 i pol posto BDP-a i to je maksimum koji smije jedna država izdvajati za zdravstvo iz proračuna. Prema tome što sad nema velikih dugova, što je stabilna opskrba lijekovima, što veledrogerije dobivaju na vrijeme plaćeno to je posljedica ovakve investicije. I drugo, kaže Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja funkcionira na horuk. Ne na horuk nego na temelju dizanja ruku zastupnika u ovom Saboru kolega.
Hvala. Na redu je gospodin Andrija Hebrang u ime Kluba HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa. Štovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege pred nama je skupina zakona koja ne govori o reformi o kojoj smo sada slušali … [[Govornik se ne razumije.]] imati vremena raspravljati vrlo opsežno i vrlo naporno i teško pa bih se ja sada ipak usredotočio na ono o čemu govore ovi zakoni. A i ovi zakoni govore o problematici koja je silno značajna i koja nije manje važna od cjelokupne reforme koja slijedi. Inače govoriti o reformi, usput da i to kažem, znači govoriti o kontinuitetu promjena, načina upravljanja u zdravstvu. Taj kontinuitet kod nas traje od 1990.godine. Reforma se ne donosi jednim aktom. Reforma je trajna jer ona mora obuhvatiti i obrazovanje u zdravstvu i organizaciju upravljanja sa ustanovama i primarnu zdravstvenu zaštitu i politiku preventive i financiranje zdravstvenog sustava i ukupni odnos našeg pučanstva prema vlastitom zdravlju. Dakle reforma je nešto što se ne može riješiti jednim zakonom, jednim aktom nego je u kontinuitetu. Reforma kod nas ide. Kao što znate u tijeku je velika reforma limita koji nisu kao što smo čuli malo prije od kolege iz SDP-a, određeni nasumce nego su određeni na temelju višegodišnje analize poslovanja pojedinih bolnica pa je resorni ministar, državni tajnik i cijeli tim odredio nove limite koji se strogo kontroliraju i zahvaljujući čemu je stabilnije poslovanje bolnica nego ikada do sada. No zakoni koji su pred nama kažem također su dio reformi, ali u smislu prilagodbe našeg sustava Europi. Što mi moramo napraviti u našem zdravstvenom sustavu u užem smislu da bi on bio kompatibilan sa Europom? Što se tiče edukacijske razine tu smo ne samo kompatibilni sa Europom nego se možemo pohvaliti da je naša edukacija u razini najbolje organiziranih edukacija što se tiče različitih zdravstvenih profesija. Mislim na dodiplomsku nastavu prije svega. Mislim na poslijediplomsku nastavu, mislim na organizaciju specijalističkog i zadnjih nekoliko godina organizaciju subspecijalističkog usavršavanja i sa velikim ponosom mogu reći da moji studenti kada dođu raditi u bilo koju zemlju Europske unije, bilo koju zemlju Amerike su potpuno ravnopravni po znanju sa svojim kolegama. Dapače mnogi od njih postižu i tamo vrhunske rezultate. Ono što treba usklađivati i gdje moramo napraviti velike pomake to je organizacija u upravljanju. To je organizacija financiranja čitavog sustava. Tu su potrebni najveći iskoraci i usklađenje sa europskim, ne propisima nego običajima i normama. U ovim zakonima se govori o jednom segmentu usklađivanja i o jednom segmentu prilagodbe našeg zdravstvenog sustava zemljama Europske unije. I ovdje moramo reći da se radi o dva problema, jedan je problem zaštite zdravlja na radu, zaštite o profesionalnih bolesti, od bolesti na radu i da tu radimo prilagodbu sa odrednicama Europske unije, ali da smo i prije toga već napravili čitav niz reformi većih ili manjih u tom sustavu i da je ovo što je pred nama je zapravo, ja bih rekao samo jedan dovršetak takvih reformi. Da će biti problema u ovom segmentu zdravstvene zaštite što je kolega spomenuo, kolega Mrsić, biti će, jer je to bilo i u drugim zemljama koje su radile ovakve promjene zaštite zdravlja na radu, biti će velikih problema i sa organizacijom i s financijama ali su tu utemeljene institucije koje su ovim današnjim izmjenama i dopunama zakona, ja bih rekao učvršćene i vrlo strogo definirane. Ja ću samo spomenuti da u ovim izmjenama koje su pred nama što se tiče ovog djela prilagodbe je strogo definirana specifična zdravstvena zaštita radnika. Da je u članku 6. točno definirano što i kako će raditi i koje su obveze Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu. Da je taj Zavod dobio široke ovlasti i zaduženja i da će biti potrebno dosta vremena da savlada sav taj posao koji je dobio i koji smo mu odredili ovim zakonom. Na području specifične zdravstvene zaštite, Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, podsjetiti ću provodi statistička istraživanja i vodi evidencije, … [[Govornik se ne razumije.]] predlaže i provodi mjere za očuvanje, unaprjeđenje zdravlja radnika, oblikuje doktrinu i standarde na temelju međunarodnih iskustava. Daje mišljenja i prijedloge za promjene zakonskih i podzakonskih propisa iz ove oblasti, vodi registar profesionalnih bolesti na jednome mjestu, prati i proučava uzroke i posljedice, zatim sudjeluje u dopunskom stručnom osposobljavanju svih koji rade u oblasti zaštite zdravlja na radu, provodi i drugostupanjski postupak po posebnim propisima itd.. A što se tiče praćenja stanja i unaprjeđenja stanja zaštite zdravlja na radu, također je dobio velika zaduženja, prati stanje sigurnosti na radu, prati rizike koji dovode do profesionalnih bolesti i do ozljeda na radu, vodi registre radnika koji su izloženi na svojim radnim mjestima i to treba naglasiti, to je neobično važno u prevenciji ozljeda i profesionalnih bolesti. Zatim, provodi mjere očuvanja i unaprjeđenja sigurnosti radnika, izrađuje stručna mišljenja, stručnu pomoć udruženjima poslodavaca, educira poslodavce u provođenju mjera zaštite na radu od profesionalnih bolesti i ozljeda na radu, provodi preventivne akcije itd., da ne nabrajam. Dakle, sve ono što rade i suvremeni slični zavodi u Europi. Mi smo imali dobru tradiciju u tome, jer smo imali Hrvatski zavod na zaštitu na radu koji je također objedinjavao veći dio ovih djelatnosti, sada se on udružuje sa onim sektorom koji je vodio brigu o ozljedama na radu. Tako da je sigurnost na radnom mjestu sa ovime sigurno bolja, kvalitetnija i okviri koje je zakonodavac ovdje odredio obećavaju da ćemo i u tom segmentu postići bolje rezultate. Ono o čemu ovih šest zakona govori na jednaki način je ukidanje pripravničkog staža kao što ste čuli od državnog tajnika dr. Golema za one državljane koji dolaze iz Europske unije sa diplomama zdravstvenog radnika i žele raditi u Republici Hrvatskoj i isto tako ukidanje obveze za polaganje stručnog ispita za te ljude. Zašto? Zbog toga što smo mi tu bili, ja bih rekao jedan korak jači od europskih propisa, pa smo obvezali zdravstvene profesije nakon završene visokoškolske naobrazbe, moraju obraditi jednu godinu pripravničkog staža i priložiti pripravnički stručni ispit što europske zemlje ne poznaju i mi sada vršimo prilagodbu prema tom sustavu. Prva primjedba će biti da li ćemo mi što s time izgubiti? Nećemo, ako to provedemo na mudar način, a mudar način znači dogovor između resornog ministarstva između svih učilišta koji educiraju zdravstvene radnike ovih profila a ti dogovori su već započeli, da se sve ono što je bilo u opisu rada na pripravničkom stažu prenese u dodiplomsku nastavu, upravo je ta reforma na medicinskim fakultetima započela. I sve ono što je u praktičnom i teorijskom dijelu, liječnik, farmaceut, diplomirani stomatolog itd., naučio na pripravničkom stažu sada će biti sastavni dio obvezne dodiplomske nastave. Prema tome, samo na pravi pogled to može biti korak u nazad, ali ako prihvatimo cjelokupne norme europskih zemalja u edukaciji ovih profesija koje su pred nama danas onda neće biti negativnih posljedica u naobrazbi ovih stručnjaka. Zbog čega ta prilagodba? Zbog toga što je Europski parlament i Vijeće Europske unije 7. rujna 2005. godine donijeli su direktivu br. 36 u kojoj se priznaju stručne kvalifikacije državljana zemalja Europske unije. Tom direktivom se zapravo realiziraju odrednice općeg ugovora o osnivanju Europske unije u kojem je naznačeno jasno ukidanje prepreka u kolanju ljudi i roba. Prepreka u ukidanju ljudi, znači prije svega prepreka u ukidanju različitih mjerila kvalifikacija potrebnih za obavljanje neke djelatnosti. To podrazumijeva posebice pravo na samostalno obavljanje djelatnosti u Republici Hrvatskoj osobe koja je završila studij u zemlji Europske unije. Isto tako, ovim odredbama jamči im se i pravo na obavljanje privatne prakse koja je legalna u našem zdravstvenom sustavu i to u obliku, kako kažu, uređenih državnih pitanja u toj oblasti. To znači uređeno pitanje za neku djelatnost, za neku profesiju je da o njoj postoji poseban zakon. Zato ćemo u nastavku ove sjednice donijeti još dva, takva posebna zakona. Koji je normativ za rad liječnika u Hrvatskoj? Po ovome taj normativ će biti jednak kao u zemljama Europske unije, naravno i farmaceuta i doktora stomatologije i inženjera medicinske biokemije itd.. Dakle, uvjet je za liječnika šestogodišnji studij, 5 tisuća 500 nastavnih sati teorije i prakse a za specijaliste teorijska i praktična izobrazba u ustanovama koje su licencirane i koje pod nadzorom obavljaju specijalizaciju. Mi zadovoljavamo sve te uvjete, kažem, morati ćemo ih prilagoditi ovom novom ukidanju pripravničkog staža i polaganja stručnog ispita. Osnovno je to da se ni jednim zakonom ne smije osobi ove profesije iz Europske unije onemogućiti rad u Hrvatskoj, ali to naravno vrijedi i u suprotnom smjeru. Znači, svaki liječnik, svaki doktor stomatologije, svaki diplomirani farmaceut itd. će moći na temelju ovoga raditi u zemljama Europske unije kada postanemo članovi Europske unije. Drugo pitanje koje bi se moglo ovdje postaviti da li je nepravedno da sada naši stručnjaci ovih profila i dalje obavljaju pripravnički staž. Da, jer ovaj zakon stupa na snagu danom stupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju. Dakle, neće biti nikakve diskriminacije između naših stručnjaka i ovih profesija i stručnjaka iz zemalja Europske unije. Postoji samo jedan izuzetak za državljane izvan Hrvatske, a to je, dakle državljana Europske unije, a koji nisu državljani Hrvatske, a to je poznavanje jezika. I tu je bilo puno rasprava i puno problema koje smo čuli u pripremi ovih zakona, u raspravama na odboru itd. Tko jamči poznavanje jezika u razini komunikacije s pacijentom? To može samo poslodavac. Zašto? Jer je razina komunikacija s pacijentom vrlo različita za različite profesije. Hrvatski jezik ne mora u toj mjeri poznavati na primjer liječnik specijalista patologije kao što mora na primjer liječnik specijalista interne medicine, radiologije ili druge struke. Dakle, prema zahtjevu struke, a prema uvjetima koji su označeni u svakoj ustanovi poslodavac određuje razinu poznavanja hrvatskog jezika. On ju provjerava i on jamči da se kroz poznavanje hrvatskog jezika ono što je osnovno neće narušiti razina kvalitete zdravstvene usluge koju pruža liječnik koji je diplomirao u inozemstvu, a radi u Republici Hrvatskoj. Isto tako treba reći da strukovne komore imaju naravno pravo nadzora nad kvalitetom rada i tih liječnika kao i liječnika i svih ostalih medicinskih profesija koji su državljani Republike Hrvatske. Zbog toga ova promjena znači sigurno korak naprijed u kvaliteti kovanja cirkulacije stručnjaka među državama. Ne treba se bojati da će u Hrvatsku pohrliti liječnici iz Švedske, ali se treba bojati da će u Švedsku pohrliti liječnici iz Hrvatske kad postanemo članovi Europske unije. I zato se treba u ovo kratko vrijeme do tog punopravnog članstva pripremiti da se liječnicima, medicinskim sestrama, doktorima stomatologije i svim ostalim zdravstvenim djelatnicima organiziraju takvi uvjeti rada, organiziraju takav način rada, organiziraju takva primanja da oni ne napuštaju Republiku Hrvatsku kao što su to učinili liječnici novih članica Europske unije koje su nedavno u nju ušle. To bi moglo osiromašiti naš zdravstveni sustav u toj mjeri da sada možda ne možemo to još niti sagledati. To isto vrijedi i za medicinske sestre. Danas već imamo veliki manjak liječnika, veliki manjak medicinskih sestara, naravno i svih ostalih profesija u zdravstvu da sada ne nabrajam. Dakle zaključno. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice prihvaćamo i dajemo podršku ovim zakonima. Smatramo da su oni iskorak u objedinjavanju našeg sustava sa sustavom Europske unije, ali upozoravamo na ove probleme manjka kadrova koji bi mogli nastupiti u tom trenutku i zbog toga je potrebna jedna temeljita reforma sustava u onom dijelu financiranja u kojem je hrvatski zdravstveni sustav posljednji u Europi 100% obješen na državni proračun u odnosu na bolničke ustanove. Bolničke ustanove na svojoj tablici prihoda bilježe prihode iz državnog proračuna između 97 i 100%. Dakle, praktično zanemarivi su drugi izvori financiranja naših najskupljih ustanova. To su zdravstvene ustanove i u tom segmentu će trebati sigurno temeljite reforme da bi to osoblje dobili ono što zaslužuje svojim trudom i radom. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravke netočnog navoda. Prvi je gospodin zastupnik Mirando Mrsić.
Uvaženi zastupnik Andrija Hebrang nije se držao dnevnog reda, jer je govorio o reformi zdravstva. Prema tome, to je prvi ispravak netočnog navoda. A očito da je reforma zdravstva nešto što u Hrvatskoj treba, pa ste i vi očito iskoristili priliku da kažete da će se reforma zdravstva jednog dana učiniti u Hrvatskoj kad će ima ona “Đekna nije umrla, a kad će ne znamo“. Prema tome, vjerojatno i reforma će bit jednog dana. A drugi ispravak netočnog navoda je da je hrvatsko zdravstvo obješeno 100% o državni proračun. Da je Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje 90% dobiva iz proračuna. Nije točno, zato što mi svi iz svojih plaća izdvajamo doprinos za zdravstvo, a to nije izvorni prihod proračuna. Izvorni prihod proračuna su porezi i carine. To je nešto što ja hoću dati u zajedničku blagajnu da jednog dana, kada obolim ja ili netko drugi gospodine Hebrang budemo solidarni u svemu tome. Prema tome, nije točno da je hrvatsko zdravstvo vezano u proračun. A inače proračun po članku 67. manje od 10 ili 15% izdvaja proračun. Jedna Njemačka iz svog proračuna, znači ne od izvornih sredstava u zdravstvo izdvaja 30%. Hvala.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Kolega Hebrang kaže reforma zdravstva ide i dokaz mu je za to kaže ministar je odredio limite bolnicama. Nisu limiti bolnicama reforma zdravstva, odnosno ako jesu onda je to reforma zdravstva dostojna ovoga ministra i ove Vlade. Svjedočimo kolapsu zdravstva. Dugovi prema dobavljačima se povećavaju. Samo HZZO-a ima milijardu i pol kuna dospjeloga duga koji se konstantno povećava, veći je nego prošle godine u ovom razdoblju, veći je nego u prvom tromjesečju ove godine. Liječnici su nam potplaćeni. Oni su zapravo time kažnjeni. Pa evo i ovim zakonom će se uvesti mogućnost ulaska stranih liječnika. Pa rekli ste i sami, pa ne moramo, neće doći ovamo liječnici iz Švedske. Dolazit će iz Bugarske, iz Rumunjske. Naši kvalitetni ljudi će odlaziti van. Zašto? Pa zato što su im plaće tamo veće. Na sva ta pitanja trebala bi odgovoriti reforma zdravstva. Te reforme zdravstva nema. Nemamo odgovore ni kroz ove zakone, ni kroz bilo koje druge koji su ovdje ponuđeni kako odgovoriti na to pitanje. Reforme zdravstva zapravo nema to je svima jasno. Pacijenti trpe.
Hvala. Ispravak gospođa zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodin profesor je govorio o neviđenoj kvaliteti hrvatskog zdravstva. No, ako je ona zaista takva, pitam se zbog čega je gotovo 800 pacijenata prošle godine se liječilo u inozemstvu. Naše zdravstvo, kvaliteta našeg zdravstva zasniva se na entuzijazmu i bespoštednom radu zdravstvenog osoblja koje ima plaće takve da se jedan vodoinstalater ili automehaničar ne bi ujutro ustao ako bi mu satnica bila tako plaćena kao što je satnica jednog liječnika. Stoga, mislim da o kvaliteti ne možemo danas u Hrvatskoj govoriti jer država u to očigledno nije uložila dovoljno da bi naši pacijenti odlazili na liječenje u inozemstvo.
Hvala. Ispravak, gospodin zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dakle, kolega Hebrang je rekao da Hrvatski zavod za medicinu rada treba pratiti zdravstveno stanje radnika, davati preporuke i savjete o zdravlju i on to zbilja radi. Međutim, Ministarstvo zdravstva, osobito prošlo to nije poštovalo. Dakle, oni su lijepo reklo medicina rada i Hrvatski zavod za toksikologiju, azbest je kancerogen, nemojte staviti azbest, izbacite sa liste otrova. Bivši ministar je točno 16. veljače 2006. samoinicijativno stavio i dozvolio proizvodnju azbesta. Došla je Međunarodna organizacija rada i to je, vjerovali ili ne 20. eko-incident diljem svijeta, najgori incident u ovom području Europe. Dakle, to je netočan navod. Drugo je, istina je više nema, odnosno smanjeni su gubici u bolnicama, ali za isti postotak, odnosno točnije 10% manje raste dug veledrogerijama. Dakle, danas je dug veledrogerijama iz mjeseca u mjesec točno 84 milijuna kuna više. I treće, nećemo dalje.
Hvala. Idemo dalje. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Dobro, ja neću govoriti o reformi zdravstva iako reformu zdravstva, evo gledam i živim u njoj pa već 15 godina, zapravo koju godinu i duže o njoj se može dogovoriti i dobro, moglo se izvlačiti i negativne stvari, no ono što želim kazati sasvim sigurno da moje osobno mišljenje. Moje osobno mišljenje je da imamo itekako kvalitetne ljude u zdravstvu, počev od medicinskih sestara, stomatologa, liječnika, farmaceuta, da ti ljudi itekako rade, da nastoje svojim radom osigurati maksimalnu kvalitetu, a novac će uvijek biti problem i novac zasigurno je jedan veliki problem. Ne suočavamo se samo mi u Hrvatskoj sa financijskim problemima vezano za zdravstvo, suočavaju se i na zapadu u daleko bogatijim državama. No, govorimo ovdje o ovih 6 zakona kojima zapravo se usklađuje naše zakonodavstvo u dijelu zdravstva sa zakonodavstvo Europske unije. Zakon o zdravstvenoj zaštiti je na snazi od 2003. godine od kolovoza i evo sada sukladno našim namjerama i težnjama da u Europsku uniju pristupimo negdje 2011. godine radimo na otvaranju i pregovaranju vezano za poglavlja, u ovom slučaju poglavlje 19, odnosno poglavlje 3. Konkretno, vezano za Zakon o zdravstvenoj zaštiti ustrojava se nova zdravstvena institucija, sada pod nazivom Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu. Ta nova institucija je pravni slijednik Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja, odnosno za medicinu rada koja provodi još uvijek zaštitu zdravlja radnika, ali istodobno ova nova institucija Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu preuzima i dio djelatnosti odjela za zaštite na radu Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva iz djelokruga sigurnosti na radu o čemu govore izmjene i dopune članka 19. Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Objedinjavanje djelatnosti skrbi o zdravlju radnika i sigurnosti na radu sukladno je smjernicama i intencijama Međunarodne organizacije rada iskazane u svojoj Konvenciji 155 o zdravlju i sigurnosti na radu, ali isto tako i stajalištima svjetske zdravstvene organizacije za razdoblje od 2007. do 2013. godine. I Međunarodna organizacija rada i Svjetska zdravstvena organizacija zdravlje i sigurnost na radu drže presudnim u zaštiti zdravlja radnika od štetnih utjecaja radnog mjesta i radne okoline. Ono što treba još jednom naglasiti to je da za ovu promjenu zakona, odnosno usklađenje sa zakonodavstvom Europske unije i osnutak nove institucije potrebno je 10 milijuna kuna. Ove godine u državnom proračunu osigurano je milijun i 500 tisuća kuna. Ja se nadam da ovu činjenicu o značajnom povećanju sredstava za nekih 35 radnika nadležno ministarstvo ima u vidu jer ono zaista predstavlja značajno poskupljenje troškova. Drugo bitno područje koje se uređuje izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, ali i u ovih ostalih 5 zakona čija je objedinjena rasprava u tijeku odnosi se na ukidanje zapreka slobodnom kretanju osoba i usluga na teritoriju država članica Europske unije. Zdravstvenim radnicima ovim izmjenama i dopunama, zdravstvenim radnicima koji su državljani Europske unije, članice zemalja Europske unije, a stekli izobrazbu zdravstvenog radnika omogućava se ili bolje rečeno omogućiti će se obavljanje zdravstvene djelatnosti bez obavljenog pripravničkog staža i položenog stručnog ispita, naravno uz uvjet poznavanja hrvatskog jezika. O poznavanju hrvatskog jezika i o tome da će o tome odlučivati poslodavac bilo je rečeno ovdje, ali je bilo rečeno koliko sam ja i ako sam dobro razumio državnog tajnika da će uvjerenje o poznavanju hrvatskog jezika na neki način izdavati nadležna komora. Nisam siguran da li sam vas dobro razumio, ali vezano za poznavanje hrvatskog jezika, o tome ste nešto izrekli i govorili, dakle da li će to biti poslodavac, da li će to biti riješeno na način da to radi poslodavac onako kako je i predloženo ili eventualno će predlagač predložiti nekakvu izmjenu i dopunu vezanu za amandman. Ono što bi htio napomenuti vezano je za pripravnički staž i stručni ispit. Dakle kompletno školovanje vezano za edukaciju zdravstvenih djelatnika potrebno je isto tako uskladiti sa zakonodavstvom Europske unije odnosno bolje rečeno uskladiti sa školovanjem u zemljama članicama Europske unije. Ukoliko je namjera Vlade i ukoliko želimo pristupiti Europskoj uniji 2011. godine, mislim da upravo ovaj pripravnički staž do 2011. godine neće se moći uskladiti u sustavu obrazovanja na način da naši državljani 2011. godine neće morati polagati pripravnički staž, odnosno stručni ispit. Mislim da se o tome trebalo povesti dovoljno računa, da je bilo dovoljno vremena i da dakle prije nego što je išlo ovo usklađenje i ove izmjene i dopune ovih zakona o kojim raspravljamo, da se i u okviru srednjeg školstva, odnosno visokih učilišta učine promjene odnosno da se osiguraju preduvjeti da se onaj dio pripravničkog staža ugradi u redovito školovanje. Negdje je to učinjeno, ali negdje, a vidjeti ćemo u narednim točkama u kojima se raspravlja primjerice o prijedlogu Zakona o primaljama, fizioterapeutima itekako postoje dvojbe i vezano za titule, odnosno vezano za zvanje koje dobivaju primjerice primalje, odnosno u dijelu fizioterapeuta i njihovog školovanja, tako da do 2011. godine sasvim sigurno mislim da je prekratko vrijeme da se provede reforma u sustavu obrazovanja na način da ta reforma u dijelu pripravničkog staža bude usuglašena sa ovim zakonima koje ćemo, odnosno izmjenama i dopunama zakona koji ćemo vjerojatno danas usvojiti ovdje u Hrvatskom saboru. Prema tome, HDSSB uz iznijete primjedbe i određene dvojbe na koje očekujemo odgovor, ove izmjene i dopune zakona, a radi se o šest zakona će prihvatiti prigodom glasovanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I u ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću biti znatno kraći od svojih prethodnika iz dva razloga. Prije svega ono što je kolega Mrsić rekao u svom izlaganju gdje je ukazao na moguća područja u kojima će doći do određenih nedostataka, manjkavosti primjenom ovih zakona u praksu potpuno se slažem i mislim da to ne treba ponavljati, vaša su upozorenja stvarno na mjestu i mislim da moramo u sljedećem razdoblju upravo pratiti ta područja i nastojati odmah korigirati eventualne nedostatke na koje ste upozorili. Posebno se slažem s vašim opažanjima, odnosno raspravom glede otvaranja tržišnog natjecanja u području zdravstvenog osiguranja, ali i sa ostalim elementima. No, ja bih na ono što je kolega Mrsić rekao, dodao još dvije-tri rečenice. Idemo od najprije pohvale. Ono što je dobro učinjeno glede pripreme ovih zakona jeste da smo na matično radno tijelo pozvali strukovne udruge, odnosno predstavnike strukovnih udruga. To je nešto što klub HNS-a uvijek traži. Mi smatramo da struka mora imati svoju riječ i jako je dobro kada se strukom, sa strukovnim udrugama dogovore ovakvi prijedlozi zakona, tada jasno je i naš posao itekako olakšan. Posebno je dobro da će pojedine strukovne udruge biti involvirane i u realizaciju pojedinih elemenata o kojima smo danas govorili vezano ne znam uz dozvole za samostalan rad, oni će upravo nadzirati određene dodatne kriterije itd. To jeste dobar dio priče. Međutim gdje smo napravili po nama iz HNS-a jedan veliki propust koji bi trebalo svakako ubuduće izbjeći? A to je kolegice i kolege prije više od 10 godina osnivačka i vlasnička prava nad mnogim zdravstvenim organizacijama prenijete su na koga, na hrvatske županije, pa i mnogi gradovi veliki imaju zdravstvene organizacije pa će biti involvirani itekako u realizaciju mnogih od ovih zakona. Koliko se puta ministar zdravstva u pripremi ovog paketa zakona našao sa županima, gradonačelnicima? Nisam siguran da se sustavno zajedno s njima planirana ova promjena do koje dolazi, da ih se pripremilo, da ih se upozorilo. Da li će gradonačelnik Zagreba, moj župan Primorsko-goranske županije i ministar voditi i raditi na istom projektu ili na tri odvojena projekta. Čini mi se da za sada idemo u pravcu triju projekata što nije dobro, nepotrebno je. Ja ću vam samo reći ono što je možda ovdje važno znati, a to je da je skupština europskih regija ne tako davno otkazala poslušnost Europskoj uniji i direktivama glede mnogih uslužnih djelatnosti i u zdravstvu, obrazovanju itd. pa čak i WTO-u su okrenuli leđa i rekli, dobro može, naše države moraju poštivati državne institucije, te i te propise, ali mi u regijama nećemo. Mi smo bliži građanima i mi ćemo dio sredstava neposredno pretakati da im pomognemo i glede zdravstvenih usluga i obrazovanja itd. Naime, ovo samo mislim podvući iz razloga jer ovo jeste instrument s kojim mnoge europske države u biti zaobilaze određene kriterije ne u negativnom smislu nego kada vide da neke specifične probleme treba riješiti onda se spuštaju sredstva na niže razine. Pa regija i lokalna samouprava onda uskaču i dopunjuju nedostatke, odnosno rješavaju nedostatke koji su uočeni, jer jasno država iz ovih ili onih razloga ne smije onim poticajima, neposrednim intervencijama itd. pomoći. Ali zato oni vrlo lukavo, vrlo korektno imaju trajnu komunikaciju, vertikalnu komunikaciju triju razina vlasti. To u Hrvatskoj nedostaje. Nedostaje, šteta da je tako i ja evo apeliram da ubuduće i u pripremi ovih zakona i drugih zakona čija će realizacija velikim dijelom ovisiti i o lokalnoj i o regionalnoj samoupravi, u biti to moramo činiti. Evo, samo ovo smo željeli dodati na ono što je već izrečeno. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime predlagača, državni tajnik Ante Zvonimir Golem se javio. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo. Ja sam htio dati samo nekoliko pojašnjenja i odgovora dakle na pitanje. Što se tiče, evo neposredan odgovor, neće niti liječnička niti druge komore propisivati ili izdavati dozvole, nego će već kod izdavanja licenci uzeti i kategoriju kao što se uzima različite kategorije koji su uvjeti za licencu tako može ona postavit i za jezik. Isto tako može to napraviti i poslodavac, dapače dakle svaki poslodavac kojem je stalo da pogotovo u komunikaciji da ima radnika koji će razumjeti onoga zbog koga poslodavac je tu, jasno je da će koristiti tu kategoriju. Međutim, trebao bih tu još nešto reći. Ja se stvarno evo zahvaljujem, da se pohvaljuje ovaj sustav. Naime, cijelo vrijeme se govori i moram intervenirati, o zdravstvu u krizi, o kolapsu sustava. Otkad ja dolazim pred ovaj Visoki dom, pred vas zastupnike govori se o kolapsu sustavu, sustav nije kolabirao. Nego dapače, evo potvrdit ću, ja neću ispravljat ništa netočno, ja ću potvrditi točan navod gospodina uvaženog zastupnika koji je rekao točno da smo na milijardu i pol kuna duga na koje smo došli sa 2,6 milijardi kuna duga i ima daljnji trend smanjenja. Ja znam da možda zakonski propisi jesu podloga za reformske zahvate, ali ono što se radi osjeća se, oni postupci u reformi koji se rade itekako se osjećaju. Jasno, trebalo bi se znati o čemu se radi, onda bi vrlo vjerojatno i prepoznati pa bi se razumjelo da kada već u prvih šest mjeseci ove godine navodi da je to 600 milijuna kuna sada, to znači kad bi ostao čak ovaj tempo to bi do kraja godine bilo milijardu 200, ne bi bilo čak niti milijardu i pol. I na takav jedan način ustvari daje se pohvala svim promjenama koje se vrše, koje su u tempu, a vrlo skoro da će jasno biti i oni zakonski dio potreban za daljnje reforme pred ovim Saborom. Reforma je u tijeku, ona je stalna, zdravstvo nije u kolapsu jasno treba reći. 800 građana koje je trebalo u jednoj godini otići na liječenje u inozemstvo je dio od 18 milijuna usluga koje se u zdravstvu pruža i dio usluga koje jednostavno ni u budućnosti vrlo vjerojatno neće biti pružene u Republici Hrvatskoj. Jasno i glasno treba reći da ova Vlada, ministar zdravstva je jasno rekao, sada se najavljuje bit će ovaj drugi sastanak koji se odigrava sa županima kao vlasnicima i sa zdravstvenim ustanovama, da će se sve mjere koje se provode provodit javno i one se mogu vidjeti ako se one kao takvima žele vidjeti. U stranci naći 40 eksperata mi možemo, a ja vjerujem da je to iskustvo da neki drugi ne mogu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U 10 i 50 ističe rok za prijavu rasprave od 10 minuta, upravo je to sada. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Gospodin zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Državni tajnik okreće podatke na svoj način kao što bi i svaki na njegovom mjestu htio. HDZ je prošle godine prenio 800 milijuna kuna, ove godine je već 600 milijuna kuna u gubitku, znači to je milijarda i 400. Cijeli Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje je u gubitku 3,4 milijarde. Znači očekujmo da do kraja godine će biti preko 2 milijarde. Prema tome, apsolutno netočan navod.
Hvala. Ispravak, gospodin zastupnik Rajko Ostojić.
Na tom tragu, dakle nije točno da je 1 i pol milijarde nego je 3,4 milijarde, a točno je dakle da je to prelijevanje izu šupljeg u prazno … [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] bolnicama, bolnice smanjuju dug, ali za isti taj iznos točno 84 milijuna kuna raste mjesečno dug veledrogerijama. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Ja ću iz ovog objedinjenog paketa više se osvrnuti na Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Osim što smo već čuli oko usklađivanja sa Direktivnom Europske zajednice o izjednačavanju prava i mogućnosti zapošljavanja osoba iste profesije u svim državama članicama Europske unije, više bih se osvrnuo na ono što smatram osobno da je vrlo važno, a to se mijenja. I to je, mijenja se naziv Hrvatskog zavoda za medicinu rada u Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu od iduće godine i to ne bi bilo ništa značajno da se upravo tom novom zavodu ne proširuju obaveze u području unapređenja sigurnosti na radu i zbog toga ću se upravo malo više na tom zadržat. Jer, očekujem da će upravo taj novi zavod veću pozornost obratiti i normalno, kvalitetnije pratiti i voditi upravo oko poboljšanja sigurnosti na radnom mjestu. Očekujem da će se unaprijediti i ažurirati praćenje pokazatelja ozljeda na radu i registra profesionalnih oboljenja. Posebnu pozornost mislim da bi novi zavod trebao obratiti upravo na onu djelatnost u kojima sadašnjim pokazateljima dešava nam se da na određenim poslovima radnici najviše se ozljeđuju, najviše stradavaju bilo da su ozljeđeni na radu ili bilo da kasnije imaju trajne posljedice koje zovemo profesionalno oboljenje. Zato, posebno bih naglasio da zavod malo više pozornosti obrati upravo na tu zaštitu sigurnosti na radu u djelatnostima prerađivačke djelatnosti, građevinskoj djelatnosti, poljoprivredi, u šumarskim poslovima jer upravo u tim djelatnostima najviše strada radnika i najviše se ozlijede na radu. Prošle godine se ozlijedilo upravo u tim djelatnostima oko 24 tisuće radnika, negdje 78% od toga je muška radna snaga, 22% je ženska radna snaga. No, upravo i u tim djelatnostima imamo najviše profesionalnih bolesti koje se javljaju negdje u prosjeku 45. godini života, negdje prosječno sa 19 godina radnog staža. I upravo u tim djelatnostima, ono što je najžalosnije, najviše radnika smrtno strada tako da u 2007. godini stradalo je 77 osoba smrtno, a najviše u djelatnosti građevinarstva, negdje cca. 30% Novi Zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu ne smije biti samo pukim evidentičarom događanja u tim područjima, nego mora biti korektor i mora upravo upozoravati kada dolazi do podataka gdje se najviše dešava ovakvih ozljeda na radu i problema i normalno angažirati sve one službe, sve institucije, inspekcije da moraju utjecati u cilj zaštite zdravlja radnika, a normalno da ćemo time i bitno smanjiti one troškove od liječenja i da će ih poslodavci sigurno imati manjih troškova. Zato apeliram na ovu novu službu zavoda da brzo djeluje i temeljem postojećih podataka detektiraju probleme vezane uz profesionalne bolesti koje su izazvane najčešće na radim mjestima sa kumulativnim traumama tj. prisilni položaj tijela ili tamo gdje se zahtijeva daleko veća fizička sila, primjena fizičke sile. Zatim u onim poslovima gdje je nedozvoljena buka, gdje normalno mnogi ljudi oštete sluh i normalno u onim poslovima gdje radnici rade sa vibracijskim sredstvima, pomagalima kao što je to pila ili određeni mehanički strojevi. Isto tako smatram da treba maksimalno u tom dijelu zaštiti radnike na taj način da treba vidjeti da li su adekvatna ta zaštitna sredstva koja radnici koriste, jer na žalost znamo da mnogi poslodavci upravo štede na tim zaštitnim sredstvima i misle da su ne znam što uštedjeli na kraju to im se vraća kao bumerang, vraća im se kao veći trošak kada moraju ulagati u liječenje radnika ili plaćati ozljede na radu. Samo još par podataka. Danas u Hrvatskoj imamo 51% zaposlenih radnika koji rade u zamornom položaju, dok u Europskoj unije je negdje taj postotak oko 45%, znači radnika radi u tom položaju koji izaziva oštećenje ili profesionalno obolijevanje, dok negdje 83% radnika u Hrvatskoj danas izloženo je psihofizičkim naporima što normalno podrazumijeva stresogena radna mjesta. I na kraju predložio bi i da ovaj zavod temeljem svih tih podataka i registra koji će voditi isto tako pokrene, a i moj prijedlog bi bio da se pokrene inicijativa da svi radnici u Hrvatskoj, bez obzira radili u privatnom ili javnom sektoru, društvenom itd. moraju minimalno jednom godišnje proći kroz zdravstveni pregled. To su oni sistematski pregledi. Ne da to bude kao što je to sada za pojedine poslove, što je propisano posebnim pravilnicima ili da to bude ostavljeno kolektivnim pregovaranjima kroz kolektivne ugovore, jer na žalost praksa nam je pokazala da upravo kroz te kolektivne ugovore sindikati nisu uspjeli izboriti takvu vrstu pregleda radnika, a mislim da je ona vrlo bitna za zdravlje radnika i da bi trebalo voditi računa bez obzira da li radnici rade kod privatnika ili negdje drugdje, da minimalno jednom godišnje moraju svi preći takvu jednu zdravstvenu zaštitu i mislim da bi to bio velik doprinos zdravlju i radnika, pa i građana Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Nekoliko ispravaka netočnih navoda. Gospodin zastupnik Rajko Ostojić.
Hvala lijepo. Netočan navod je kolega Kunst da bi zavod citiram, "trebao malo više pažnje obratiti zdravlju radnika". To je netočno kolega Kunst. Naši liječnici samo zahvaljujući svom naporu, znanju i entuzijazmu održavaju zdravstveni sustav. Ravnatelj Hrvatskog zavoda za medicinu radu, ravnatelj Hrvatskog zavoda za toksikologiju 2006., a vi to vrlo dobro znate jer ste bili predsjednik sindikata napišu nemojte se s azbestom vraćati u proizvodnju. Znate da je bila Međunarodna organizacija rada, vi ste je primili i znate da je to jedan od najgorih incidenata od prošlog stoljeća i ovog stoljeća. 26-ti incident najveći u svijetu. Dakle, netočno je da liječnici ne rade svoj posao, ne radi gospodine potpredsjedniče zdravstvena administracija u ovom slučaju Ministarstvo zdravstva. Hvala lijepa.
To nije ispravak netočnog navoda, to komentirate mišljenje i prijedlog. Molim vas ograničite se da na ispravak netočnog navoda i činjenične tvrdnje. Gospodin zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Gospodin zastupnik Kunst je u svojoj diskusiju … na Zakon o zaštiti na radu s time ispravak netočnog navoda je da liječnici, da koji rade tamo da se neće provjeravati da neko nosi kacigu ili ne, a isto tako netočan je navod da se šire sada ovlasti, da se širi sada djelokrug rada. To smo imali vrlo dobro uređeno do '95. godine, tu je gospodin Hebrang koji je 1995. sa novim zakonom jednostavno ukinuo medicinu rada i medicina rada je nestala. I to imamo sada što imamo. Prema tome, netočan je navod da širimo sada ovlasti, nego ih samo vraćamo, pokušavamo vratiti tamo gdje je bilo '95-te.
Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa, ja ću na sličan način ispraviti netočan navod. Dakle, kolega Kunst je govorio uglavnom o tome kako bi trebalo više pozornosti posvetiti sigurnosti na radu. Međutim to nije nadležnost Hrvatskog zavoda za medicinu rada, nego je problem što mi nemamo, problem je što nemamo dovoljno liječnika medicine rad. Reći ću npr. u Međimurskoj županiji koja ima samo 2 liječnika medicine rada od potrebnih 5, od kojih jedan sada odlazi u mirovinu. Dakle, problem će se pojavljivati i u drugim županijama. Dakle, problem je u Ministarstvu zdravstva.
To je opet kolegice jedan komentar, jedno mišljenje, jedan prijedlog. To nije vi znate dobro.
Predsjednik bi nam to dopustio.
Vi znate dobro da ne. Ovo je očigledno iz aviona da se radi o komentaru. Gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zakonom o zdravstvenoj zaštiti iz 2003. godine uređuju se načela, mjere, način provođenja, te organizacija zdravstvene zaštite. Nositelj društvene skrbi za zdravlje stanovništva, prava i obveze osoba u korištenju zdravstvene zaštite, te sadržaj, način obavljanja i nadzor nad obavljanjem zdravstvene djelatnosti. Evo, narečeno je samo za sebe dovoljno govori koliko široko područje pokriva isti Zakon o zdravstvenoj zaštiti, a naravno interes javnosti glede kvalitetne i učinkovite zdravstvene zaštite je očit. O tome svjedočimo svaki dan, ali i rasprave u ovom Visokom domu isto tako govore o interesu glede kvalitetne zdravstvene zaštite, i prigodom donošenja državnog proračuna i rebalansa itd. I sigurno su glavni parametri kvaliteta i dostupnosti zdravstvene zaštite. Pa u tom smjeru spomenimo nalaze Svjetske zdravstvene organizacije koji kaže da je kvaliteta i dostupnost zdravstvene zaštite u našoj zemlji na 22 mjestu. Ali naravno da ovo prevažno područje treba unaprijediti i ja bih se sjetio onoga momenta kada ministar zdravstva na aktualnom prijepodnevu spomenuo da u tom dijelu postignemo svi konsenzus i zajedništvo da uistinu unaprijedimo ovo prevažno područje. Toliko o domaćem terenu, ali sigurno nas interesira i ovom drugo, dakle, i ovo intenziviranje predpristupnih pregovora Europskoj uniji i naravno usklađivanje našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije. I u tom kontekstu je Vlada Republike Hrvatske 2007. donesla akcijski plan koji predviđa evo uspostavu jedne nove institucije koja bi objedinila Hrvatski zavod za medicinu rada i odjel pri ministarstvu gospodarstva, odjel za sigurnost na radu. I slijedom toga dolazi, dolazi i nakon one rasprave da se prisjetimo samo glede zdravstvenog osiguranja zaštite zdravlja a radu, dolazi kako je spomenuo gospodin državni tajnik, dolazi taj momenata da se evo ovim zakonom uspostavi ta nova institucija koja će dakle, biti institucija Hrvatski zavod za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu. O njegovoj djelatnosti je dosta toga rečeno, dakle, ona specifična zdravstvena zaštita glede praćenja stanja, unaprjeđenja sigurnosti na radu, praćenja registara itd.. I vjerujem da će zasigurno ova institucija unaprijediti ovo prevažno područje a naravno i smanjiti stopu bolovanja glede svih tim mogućih aktivnosti, koja mi znamo kako stojimo sa bolovanjem itd.. Molim lijepo, dakle taj dio je jedan od prvih novina, a druga novina je vezana izravno sa poglavljem tri, dakle sloboda kretanja osoba i usluga. Naime, Europski parlament je i Vijeće Europske unije 7. rujna 2005. donijeli su direktivu 2005/36 koja priznaje stručnu kvalifikaciju, stručnu kvalifikaciju. A radi se o tome da tom direktivom se automatizmom priznaje za određene struke kvalifikacija u našoj zemlji. Isto tako sa danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji to će biti za naše djelatnike isto tako omogućeno. Uz naravno potrebito je spomenuti onaj momenat poznavanja hrvatskog jezika o čemu je danas bilo govora glede nesmetane komunikacije. Recimo a državni tajnik je pojasnio onaj momenat tko će biti nadležan da postavlja koliki je taj stupanj osposobljenosti glede stranog jezika. I sada naravno dolazimo po svakoj pojedinačnoj struci, to su oni sljedeći zakoni koji su tu. I spomenimo naravno da su primalje dobile posebnu pozornost, mislima da to i zaslužuju, današnje rasprave će to potvrditi, fizioterapeuti isto tako, ali naravno liječnici dakle, neće biti potreban stručni ispit, medicinske sestre i stručni pripravnički, a ovi ostali inženjeri medicinske biokemije dakle, isto tako neće biti potrebiti stručni ispit i farmaceuti i stomatolozi u tom dijelu su to mjerila koje će biti potrebe za takav momenat ispuniti. Vjerujem da će ovaj Zakon u svakom slučaju isto tako doprinijeti na ovom području, pa ćemo ga zasigurno podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala lijepa potpredsjedniče, meni je drago što kolega Milinković, evo pokazao je da stvarno razumije da se ovim zakonom proširuju obaveze u području unaprjeđenja sigurnosti na radu, i da upravo taj novi zavod će voditi jedan novi registar iz kojeg će normalno ako se vodi neka statistika biti itekako vidljivo u kom području i gdje je više ozljeđivanja, gdje se pojavljuju, u kojim djelatnostima, veće profesionalne bolesti za razliku od nekih kolega koji namjerno ne žele razumjeti ili ne žele priznati da ovaj novi zavod stvarno će poboljšati i voditi bolje i kvalitetnije ovaj sustav evidencije što se tiče ozljeđivanja na radu i profesionalnog oboljenja. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Stjepan Kudić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, ja ću malo početi neobično svoju raspravu pa ću se sjetiti da je dan danas naših zaštitnika Sv. … [[Govornik se ne razumije.]] Ilije, znači dan zaštitnika liječnika i ljekarništva, znači to su bili jedni mučenici koji su izgubili glavu od rimskog cara zato samo što su bili kršćani, a zamislite ljude su liječili potpuno besplatno i bez obzira na vjeru i ispovijest. Pa neka on malo nama pomogne za današnji dan ove rasprave. Sad ću nastaviti svoju raspravu pa ću ići od prijedloga zakona 161. budući da je ovaj 159. prilično već u dosadašnjem toku iscrpljen. Naime Hrvatski sabor 17. srpnja 2003. godine donio je Zakon o medicinsko biokemijskoj djelatnosti koji je stupio na snagu 6. kolovoza 2003. godine. Važećim zakonom kao opći uvjeti za obavljanje medicinsko-biokemijske djelatnosti propisni su. Prvo diplomat farmaceutsko-biokemijskog fakulteta u Republici Hrvatskoj za zvanje diplomiranog inženjera medicinske biokemije ili nostrificirana strana diploma o završenom odgovarajućem sveučilišnom dodiplomskom studiju. Pod dva položeni stručni ispit. Tri, državljanstvo Republike Hrvatske. Četiri, znanje hrvatskog jezika. Pet, upis u registar Hrvatske komore medicinskih biokemičara. I šest, odobrenje za samostalan rad. Predloženim zakonom se u cilju kao što je rekao, već nekoliko naših govornika, ukidaju, u cilju ukidanja prepreka slobodnome kretanju osoba i usluga između država i članica rješavaju pitanja uz uvjete za obavljanje medicinsko-biokemijske djelatnosti državljana, država članica Europske unije tako da im se omogućava obavljanje medicinsko-biokemijske djelatnosti uz primjenu propisa koje uređuje rad stranaca u Republici Hrvatskoj bez položenog stručnog ispita. Što se tiče Zakona o liječništvu P.Z.E. 163. Hrvatski sabor je 17. srpnja 2003. godine donio je Zakon o liječništvu koji je stupio na snagu 6. kolovoza iste godine i tu su isto napomenuti opći uvjeti. Europski parlament i Vijeće Europske unije 7. rujna 2005. godine donijeli su direktivu 2005./36 o priznavanju stručnih kvalifikacija. U odnosu na liječnike, direktiva kao osnovnu medicinsku naobrazbu što je već i gospodin profesor Hembrang spomenuo utvrđuje onu koja obuhvaća ukupno najmanje 6 godina studija ili 5 tisuća 500 sati teoretske i praktične izobrazbe koja se odvija na sveučilištu ili pod njegovim nadzorom. Provedba predloženog zakona neće zahtijevati dodatna sredstva iz državnog proračuna. Što se tiče P.Z. 164. to je Zakon o sestrinstvu, on je stupio na snagu 6. kolovoza 2003. godine a donio ga je Hrvatski sabor i u tom zakonu postoji. Znači postoji medicinska sestra pripravnik koja je stekla temeljnu naobrazbu za medicinske sestre i može provoditi zdravstvenu njegu samo pod nadzorom. Pod dva, voditelj tima zdravstvene njege, to je medicinska sestra visoke ili više stručne spreme koja je upisana u registar medicinskih sestara pri Hrvatskoj komori medicinskih sestara i kojoj je dano odobrenje za samostalan rad. Europski parlament i Vijeće Europske unije 7. rujna 2005. godine donijeli su direktivu 2005/36 o priznanju stručnih kvalifikacija. Za pristupanje izobrazbi za medicinske sestre za opću njegu direktiva zahtijeva: završetak općeg obrazovanja od 10 godina koje je potvrđeno diplomom, svjedodžbom ili drugim dokazima koje su izdale nadležna tijela u državi članici ili svjedodžbom koja se potvrđuje uspjeh na ispitu jednakog stupnja za pristupanje školi za medicinske sestre. Izobrazba medicinskih sredstava za opću njegu obuhvaća najmanje tri godine studija ili 4 tisuće 600 sati teoretske kliničke izobrazbe pri čemu trajanje teoretske izobrazbe predstavlja najmanje jednu polovinu minimalnog trajanja izobrazbe. Što se tiče P.Z. 165 Prijedlog zakona o ljekarništvu direktivom 2005/36 jamči se osobama koje su stekle stručne kvalifikacije u jednoj od država članica pristup istoj profesiji, ista prava prilikom obavljanja te profesije u drugoj državi članici kao i državama te države članice. Cilj je ove direktive poboljšanje pravila važećih sustava priznavanja kvalifikacije u … [[Govornik se ne razumije.]] iskustva te istovremeno održanje načela jamstvo slobode poslovnog … [[Govornik se ne razumije.]] koja su ugrađena u te sustave. Što se tiče farmaceuta direktiva kao dokaz o formalnim kvalifikacijama za farmaceuta priznaje izobrazbu u trajanju od minimalno 5 godina koje uključuje 4 godine redovne teoretske i praktične izobrazbe na sveučilištu ili na visokoj školskoj ustanovi priznatog istovjetnog stupnja ili koja je pod nadzorom sveučilišta te 6 mjeseci pripravništva u ljekarni ili u bolnici pod nadzorom farmaceutskog odjela te bolnice. Provedba predloženog zakona neće zahtijevati dodatna sredstva iz državnog proračuna. O stomatolozima. Znači Zakon o stomatološkoj djelatnosti P.Z.E. 166 stupio je na snagu 6. kolovoza 2003. godine. Donio ga je Hrvatski sabor. … [[Govornik se ne razumije.]] koji je naglasio tko može obavljati stomatološku djelatnost. Znači doktori stomatologije, doktori stomatologije nakon završenog stomatološkog studija, položen stručni ispit moraju imati. Specijalistički ispit za rad u pojedinim specijalističkim strukama i licencu naravno. Europski parlament i Vijeće Europske unije 7. rujna 2005. godine donijeli su direktivu 2005/36 o priznavanju stručnih kvalifikacija. Uz primjenu propisa koje uređuju rad stranaca u Republici Hrvatskoj, to je već spomenuto, stomatolozima državljanima država članica Europske unije sa stečenom osnovnom stomatološkom izobrazbom omogućava se obavljanje stomatološke djelatnosti bez položenog stručnog ispita. Provedba predloženog zakona neće zahtijevati dodatna sredstva iz Državnog proračuna. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Bruno Kurelić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ove promjene i dopune važećih zakona zapravo su izmjene koje kozmetski poboljšavaju važeće zakone čineći ih prilagodljivijim u okruženju Europske unije. I sa te strane nema nikakve dvojbe da se o ovim točkama raspravlja u paketu. Ali ono što je ovdje bitno i što ja kao zastupnik želim reći i osvrnuti se je moje viđenje s čim mi to u sustavu zdravstvene skrbi ulazimo i ući ćemo zapravo jer kažemo za dvije godine smo u Europi. Ulazimo u tu Europu. Sam sustav zdravstvene zaštite širinom svoje djelatnosti i akterima koji ju sprovode treba biti oslonac zdravog i učinkovitog društva. Stoga je važnost sustava zdravstvene skrbi duboko uvučena u sve pore jednog društva i u tom sustavu svakodnevno se isprepliću interesi davaoca i korisnika usluga. I stoga rijetko ćete naći nekoga tko nije zainteresiran i tko nema potrebu saznanja o stanju u zdravstvu i danas i sutra. Ovdje je govoreno o funkcioniranju zdravstva. Kolege su upotrebljavali statističke pokazatelje pretežito u prvoj polovici ove godine. Da se ne ponavljam ali moram napomenuti ma koliko se god trudili da instrumentom poslovničke mogućnosti zapravo ispravkom krivog navoda pokušamo relativizirati stanje u sustavu zdravstva ono nije dobro jer tako govore mnogi parametri na kojima ovaj sustav počiva. Osobno kao insajder unutar sustava zdravstvene zaštite egzistiram gotovo 3 desetljeća te mogu reći da je trenutna zdravstvena politika vrlo uska i preokupirana svojim bolestima. Kroz sustav kako trenutno funkcionira ne prepoznajem u čijoj je dominantnoj nadležnosti, podvlačim, dominantnoj nadležnosti provođenje zdravstvene politike? Da li Ministarstva zdravlja ili Ministarstva financija jer kroz svakodnevnu praksu često mogu vidjeti da se novac raspoređuje u sustavu institucija a ne u sustavu programa. Dakle da bi odredili prioritete reforme zdravstvenog sustava moramo razumjeti što trebamo mijenjati i zašto to trebamo mijenjati? Inače reforme možemo zamišljati samo kao sredstvo kojim ćemo promijeniti samo dio naših navika. Dio naših navika i ništa više od toga. Zato nam se zdravstvo događa jer se njime kvalitetno ne upravlja. Neću ocjenjivati direktno parametrima sposoban, nesposoban jer je to po meni rezultat određenih znanja odnosno neznanja te iskustava stečenog radom ali ne mogu se oteti dojmu da u upravljačkom dijelu sustavu postoji pomanjkanje licencirane kvalitete. Analizirajmo upravljački kadar unutar sustava zdravstva. Budimo iskreni on je dominantno politička iako politička pripadnost ne mora u pravilu isključivati kvalitetu. Kako pojedinac postaje u pravilu rukovodeći kadar unutar institucija sustava temeljem pripadnosti pojedinom lobiju ili temeljem ocjene kvalitete programa te mogućnosti njegove realizacije? Razmislite sami. Analizirajmo tko to sjedi u upravnim vijećima recimo lokalnih bolnica i kakve veze imaju pojedinci sa zdravstvom? A i sami znamo da je dobra organizacija uvjet za početak svake promjene. Dobro funkcioniranje bilo kojeg sustava pa tako i zdravstvenog ovisi prvenstveno o strukturi kadrova koji su nosioci djelatnosti unutar njega. A što mi danas imamo? Nedostatak ponajprije ću reći kvalitetnog kadra posebice liječničkog, a potom i kvantitativni nedostatak zdravstvenog kadra uopće. Imamo potplaćenost liječničkog kadra. Hrvatska ima manje liječnika na 100000 stanovnika od prosjeka središnje i istočne Europe, o skandinavskim zemljama neću govoriti. Ali i od većine zemalja Europske unije. Već sada uvozimo liječnički kadar iz BiH, pa i iz Makedonije. Prema najnovijim podacima Hrvatskoj nedostaje više od 1200 specijalista u bolnicama i primarnoj zaštiti. Koliko je zvanje doktora medicine postalo nepopularno zanimanje za mlade ljude pokazuje i podatak da se prije 18 godina za jedno upisno mjesto na Medicinskom fakultetu natjecalo 7 kandidata, a školske godine 2006./ 2007. samo njih 2,2. I pored toga upisne kvote nisu bile popunjene. To je izjava predsjednika Hrvatske liječničke komore gospodina Hrvoja Miniga. A koliko se brinemo o kadrovima potrebnim u sustavu zdravstva pogledajmo još jedan primjer. Kolega je spomenuo prije mene koji je govorio na ovu temu sestrinstvo i potrebne kvalifikacije u tom dijelu. U našoj sadašnjosti neizbježno se postavlja pitanje o primjeni procedure pridruživanja Hrvatske EU konkretno s primjenom direktive 2005/66 od 7. rujna 2005. godine. Ona je već danas tu spominjana koja veoma jasno definira minimalne standarde obrazovanja medicinskih sestara unutar zemalja Europske unije, a za kojima hrvatsko sestrinstvo po broju kvalificiranih medicinskih sestara značajno zaostaje. Doškolovanje srednjih medicinskih sestara zaposlenih u sustavu zdravstva treba i mora istaknuti se kao jedan od najvažnijih nacionalnih prioriteta. Jer, što će biti ako sustav se brzo ne prilagodi tim promjenama. U tom slučaju glavne sestre voditeljice odjela, voditeljice smjena, više medicinske sestre koje će doći iz zemalja Europske unije gdje će imati manju plaću, te će se natjecati za radna mjesta gdje mi nemamo adekvatne stručne spreme, a mi na žalost nećemo tu ništa moći učiniti. I da ne duljim, završio bih s onom narodnom “Možda i nemamo recepta za uspjeh, ali znamo tko nam kreira podlogu neuspjeha“. Hvala.
Gospodin zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Posljednjih četiri, pet godina zdravstvene administracije njihova osnovna karakteristika je bilo čekanje, čekanje, čekanje, odgađanje, a zatim kad zagusti brzometna i nerijetko brzopleta improvizacija. S obzirom da prošlost ne možemo promijeniti na žalost, jel neću dugo o tome, najbolje je taj period prepustiti pamćenju ili kako naš potpredsjednik Sabora voli reći to je mandat koji su pojeli skakavci, u ovom slučaju mislim zdravstvene administracije. Dakle, nešto što potpuno niti jedan zakon koji vidimo od sadašnjih 8, 6 zakona su napravljeni 2003. Četiri godine niti jedan zakon i sada 2 brzometna, brzometna zakona Zakon o primaljama i Zakon o fizioterapeutskoj djelatnosti. Kolega Kundić je sjajno rekao, Sv. Kuzma i Damjan, liječnici i sveci, zaštitnici farmaceuta, liječnici sveci radili besplatno. Vaši liječnici hrvatski su sjajni. Naše medicinske sestre su sjajne i zato smo na izvrsnom 35 mjestu po ocjeni Svjetske zdravstvene organizacije. Ne mogu reći neću reći da su naši liječnici sveci, ali zasigurno rade besplatno. Ispred mene je ugovor naše vrhunske kliničke ustanove i sveučilišnog profesora. Sveučilišni profesor, magistar znanosti, doktor znanosti, liječnik specijalist, liječnik suspecijalist, pa dakle i nastavnik na fakultetu, jedna naša vrhunska ustanova gdje kaže: “Ugovor o djelu, članak 1. naručitelj, u ovom slučaju ustanova naručuje da izvršitelj“, dakle sveučilišni profesor “obavi poslove vezane za sistematske kliničke preglede u članku 3. Naručitelj se obvezuje da će najkasnije s danom mjesečne isplate platiti tom sveučilišnom profesoru, liječniku specijalisti, suspecijalisti, hrvatskom liječniku ugovor iz točke 1. i to bruto iznos od 45,00 otvara se zagrada slovima četrdeset pet kuna zatvorena zagrada završen citat. 45 kuna bruto. Danas je rad liječnika, hrvatskog liječnika bruto, ja nisam ekonomist pa mi je teško ovo, sveučilišnog profesora specijaliste i suspecijaliste. Hrvatski liječnici zahvaljujući nama kolega Kundić, zahvaljujući našim medicinskim sestrama, a o tome kasnije, našem naporu ali ne tome koliko nas plaćaju podržavamo hrvatsko zdravstvo i zato im hvala, svim sestrama i svim liječnicima. Dakle, radimo skoro pa badava jer ipak dobijemo za 45 minuta, sat vremena pregleda 22 kune neto. I zato će nam se desiti ne daj Bože poljski sindrom, ne daj Bože. Poljska je kao i mi europska stara zemlja, zemlja koja je članica Europske unije i u literaturi nalazite i to možete zaguglati, nešto se zove poljski sindrom. Karakteriziranje sa dva načina. Prvo su naši poljski liječnici. Oni su skoro ko sv. Kuzma i Damjan, ali rade od ponedjeljka do petka u Poljskoj, a onda vikendom Ryanairom u Irsku, u Englesku, vikendom rade za funte da bi mogli preživjeti u svojoj državi. Zovu ih leteći doktori. Nije loše, nije to baš tako bezazleno raditi svoje normalno radno vrijeme u bolnici u Varšavi, a onda vikendom otići u Irsku pomagati Irskom narodu i vratiti se u ponedjeljak u jutro. Drugi simptom tog sindroma su medicinske sestre. Vjerovali ili ne, medicinskih sestara u Poljskoj 300 000, sjajne medicinske sestre. Ali jedine medicinske sestre od 27 zemalja Europske unije koje ne mogu raditi u Europskoj uniji ne mogu raditi. A znate zašto? Zato što su imali zdravstvenu administraciju kao i mi čija je karakteristika bila čekanje, čekanje i odgađanje. Nisu prilagodili kurikulum, nisu ih školovali, nisu napravili ono što smo mi davno govorili, jedan bridging, premošćavajući model da bi imali dovoljno ECTS bodova, da bi dobila klinička znanja koja imaju, ali i vještine u svome radu. I zato oni danas rade samo u Poljskoj. Nigdje drugdje. Nema tržišta rada. Možemo mi donijeti 100 ovih zakona, 100 prilagodbi, ali obzirom da se to desilo poljskim medicinskim sestrama, desiti će se i hrvatskim medicinskim sestrama. To je presedan, a pravnika imamo tu jako puno, oni znaju kad se presedan napravi, bez obzira što nije anglosaksonsko pravo hrvatsko, teško ga je u Europskoj uniji popraviti. Kumili smo, molili smo. Ok, napravili smo komoru 2003., napravili smo Zakon o medicinskim sestrama, 2003. smo osnovali komoru. A dajte, iskoristimo tih 3, 4, 5 godina od 2003. do 2008., pomozimo im. Pomozimo jer oni su stožer naše organizacije. Njih ima 30 tisuća. Pokušajmo im omogućiti da svoje znanje i vještine i one naprave na tržištu rada, a ne samo mi drugi, u ovom slučaju liječnici. Dakle, poljski sindrom, leteći doktori, nadam se da se ovo neće desiti u Hrvatskoj i nedostatak, odnosno nemogućnost medicinskih sestara da rade izvan Poljske. Andrija Štampar se rodio prije 120 godina, prvi predsjednik Svjetske zdravstvene, danas slavimo 60 godina Svjetske zdravstvene i davno je već rekao '24. neznanje je najveći neprijatelj zdravlja, zato vas molimo pokušajte napraviti, ako nemate poslati ćemo sa blackberry-ja ili bilo kako sadašnjoj zdravstvenoj administraciji da vide kako i na koji način brzo omogućiti sestrama da prihvate taj premoštavajući modul i da dobiju znanje i vještine i da mogu doći na tržište rada, a ne samo da dolaze druge van Hrvatske k nama. Hrvatsko javno zdravstvo je najbolji hrvatski izvozni proizvod 20. stoljeća, jamčim. Ni INA, ni nafta, ni turizam, ni Bajadera i da sad ne govorim šta. Ništa. Hrvatsko javno zdravstvo, najbolji hrvatski izvozni brend 20. stoljeća. A to će biti po svemu sudeći i najbolji hrvatski uvozni brend. Biti će uvoz liječnika. Već o tome imate dosta u literaturi. Znači, izvozili smo pamet, izvozili smo znanje, davali modele koji su se primijenili diljem svijeta, a danas će naš novi brend biti uvoz liječnika. I to nije dobro i za to smo nudili rješenje, ali jednostavno to rješenje ne prinosi. Oni koji su sjedili u Saboru prošli mandati, dijelili smo si krivicu kao i mi novi saborski zastupnici, ali jasno da tu uvijek krivicu snosi onaj tko na kraju diže ruke, onaj koji ima većinu. To je demokracija. Demokracija je procedura, ja je poštuje, ali dajte, situacija je ozbiljna. Ako ništa, zbog naših sestara, zbog njih 30 tisuća, zbog našeg sustava razmislimo i pokušajmo im pomoći. Veljača 2000. godine 980 do 1200 liječnika na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje. 1200 nezaposlenih liječnika, podatak Hrvatski zavod za zapošljavanje. Što smo napravili? Dali smo tim liječnicima mogućnost edukacije, poštujući ona 3 dobra pravila, 3K, Kompeticija ili konkurencija, kompetentnost rađa treće K, kvalitetu. 3 godine, 4 godine kasnije na zavodu za zapošljavanje 280 liječnika. Podatak vrlo provjerljiv, imate laptope, zaguglajte, provjerite. Danas ih ima također oko stotinjak, ali kad gledamo one sa licencom, danas imamo na zavodu za zapošljavanje 35 liječnika sa licencom, a 2000. godine smo imali 10 puta više, čak i 15 puta više. I tad smo rekli, tad smo napisali prijeti nam nestašica liječnika. Ovih godina 7, 8 ništa. Ništa se nije promijenilo u toj edukaciji. Nije se povećao broj upisa na fakultet, nije se povećao broj planski novih ljudi i danas imamo situaciju da nedostaje 300 internista, 340 kirurga, 130 timova obiteljske medicine. Danas imamo situaciju da nemamo 69 pedijatara, danas imamo situaciju da cijela istočna Slavonija koja je propatila u Domovinskom ratu nema liječnika pedijatara. Nije dobro. E da nam se ne bi desila, a to će nam se desiti, lijepo molim, apeliram na sve one koji odlučuju na svu administraciju da povede o onomu što je najvažnije, a to je edukacija. Vidimo što se dešava na dionicama i svi pametni ekonomisti od Wall Streeta kažu najbolje vam je ulaganje u edukaciju sebi i svojoj djeci. To je najbolje, najsigurnije, sporo je, ali znate kako su vas učili strpljen, spašen. To već piše u starim knjigama. Prema tome, situacija sa ljudskim resursima je na tom tragu da nam prijeti loša situacija ako brzo ove godine ne omogućimo bridging, premošćivanje edukacije i daljnje naobrazbe. Danas je sv. Kuzma i Damjan, zaštitnik farmaceuta. Danas su naši, kolega Kundić farmaceuti u situaciji da su njihova Hrvatska ljekarnička komora prije 5 dana rekla da su oni u trajnom dužničkom stanju, završen citat. Trajno dužničko stanje. To nije dobro. Skoro pa i oni rade besplatno. Jasno, ja citiram Hrvatsku ljekarničku komoru, njihovog predsjednika koji je to javno rekao prije tri dana na press konferenciji, ja sam to provjerio i situacija nije dobra. Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Pa, evo kolega štovani zastupnik Ostojić je izrekao čitav niz netočnih navoda zbog toga što je citirao pokazatelj iz neke druge zemlje, ne iz Hrvatske. Ali ja ću radi kratkoće vremena, nedostatna edukacija sestara u Hrvatskoj ne postoji kolega. Dapače, u edukaciji medicinskih sestara prednjačimo, ne samo u regiji nego u Europi jer smo napravili među prvima sve razine edukacije od najviše, dakle visoke stručne naobrazbe pa do srednje. Napravili smo standardizaciju njihove edukacije, napravili smo nastavne programe, educirali smo edukatore i možemo reći da su danas naše medicinske sestre po izobrazbi u vrhu Europe. Dakle, ne moramo se bojati njihove izolacije, moramo se bojati njihovog odlaska. One i sad već odlaze iako nismo još u Europskoj uniji. Ne bojte se dužničkog stanja farmaceuta, u Hrvatskoj još ni jedna ljekarna nije bankrotirala.
Državni tajnik Ante Zvonimir Golem. Izvolite.
Potpredsjedniče, uvaženi dame i gospodo. Moram pojasniti jednu situaciju jer ovo što je ovdje izrečeno izazvati će veliku uzbunu, između ostalog i u javnosti. U diskusiji koja je sada vođena izneseno je dosta toga netočnog, izneseno je dosta toga i namjerno izokrenutog pa bi ja samo vrlo jasno i glasno htio reći sljedeće. Ministarstvo zdravstva u suradnji sa Ministarstvom znanošću, u suradnji sa Agencijom za strukovno obrazovanje i s Agencijom za visoko obrazovanje u suradnji sa komorama koje se o tome brinu, to znači praktički svi mehanizmi Vlade Republike Hrvatske već duže vremena rade upravo na problemu profesija, izjednačavanja profesija i statusa profesija u Republici Hrvatskoj u odnosu na Europsku uniju. I točno je, treba reći da se Poljskoj dogodio problem, problem koji nije perciptivan, problem je, jer vidim da ne pratite pa vam nije jasno. Oni su čak i sud izgubili u Strasbourgu. Znači bilo je na sudu u Strasbourgu i to je izgubljeno na sudu. Međutim status poljskih medicinskih sestara i hrvatskih medicinskih sestara ne može se uspoređivati. I da budemo i u to točni, posegnuli smo i za onim zadnjim mehanizmom koji smo imali na ruku i mogu ovdje jasno u ovom Visokom domu reći, u 7. mjesecu smo imali tzv. „pir“ analizu Europske komisije, da sve ono što mi cijelo vrijeme tvrdimo da je sustav edukacije u Republici Hrvatskoj na zavidnoj razini, da su organizacije koje se rade i koje se stalno dopunjavaju na zavidnoj razini, da je sustav edukacije ne samo medicinskih sestara u nekoliko stupnjeva nego i svih drugih, na onoj visini za koju možemo reći da možemo biti zadovoljni da to i dokažemo. Neformalno izvješće imamo, formalno izvješće možemo očekivati kroz nekoliko dana i biti će širokoj javnosti i svim vama poznato i sva izvješća su intonirana pozitivno. Drugo, prozivati Vladu da nije učinila ništa tri godine za edukaciju sestara i da će doći do kaosa da će 30 tisuća medicinskih sestara izgubiti profesiju ili nešto drugo, moram reći u najmanju ruku neozbiljno je. Neozbiljno je iz čisto jednostavnog razloga što upravo smo koristeći i pretpristupne fondove i sve drugo organizirali i … seminare i sve druge postupke koje su mogli i sve iskoristili mehanizme koje smo imali da bi upravo se doveli u situaciju da medicinske sestre u Republici Hrvatskoj mogu imati sve preduvjete da budu automatski priznate ne samo radi njih 30 tisuća u Hrvatskoj nego i 2800 koliko ih u ovom trenutku radi u Europskoj uniji i čiji status će ovisiti o statusu koje će dobiti medicinske sestre u Republici Hrvatskoj. Prema tome, kao što je nedavno u javnosti gospodin uvaženi zastupnik fond skupih lijekova prepisao kako je imao namjeru i kako je on donio taj fond, tako se i danas govori da sve što je donošeno pa i zapošljavanje, pa i silna kategorija da je bilo doneseno 2000., nije doneseno. U proteklih četiri godine specijalizacije, dodatna usavršavanja i sve druge stvari koje je bio program ove Vlade, koje je napisano u strategiji koju je donio ovaj Visoki dom u prošlom mandatu su provedeni, zato danas nemamo na burzi liječnika. A problem liječnika treba biti otvoren i treba biti pošten i ne pripisivati sebi, prvi u javnosti je iznio Hrvatski liječnički zbor i Hrvatska liječnička komora. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Cijeli niz netočnih navoda. Prvo, studij sestrinstva nije usklađen. Nije usklađen sa zemljama Europske unije, oni ga imaju 8+3, dakle nakon toga slijedi tri godine studija sestrinstva, uvaženi kolega državni tajniče. Dakle to je nešto što je 300 ECTS bodova, njih 120 završilo, vi im to niste priznali. Plaćaju iz svog džepa. Ja im se zahvaljujem. Plaćaju iz svog džepa, financiraju se. To je činjenica. To je činjenica i to je htjeli vi to ili ne priznati, dakle tu uopće nije važno tko je šta napravio, apsolutno i relevantno. Moramo pomoći našim medicinskim sestrama jer će nam pasti stup. Oni su i predlagali bridging model, tranzicijske promjene, nije bilo niti jednog jednoga feedbacka, dakle nije bilo reakcije i to je ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Da je reforma zdravstva Hrvatskoj potrebna, nije potrebno dokazivati. To je kad priznaje i dr. Hebrang. E sada zašto mi ovdje dobijamo prijedloge zakona koji su zapravo kozmetičke jedne naravi, umjesto da dobijamo zakone koji bi značili istinsku reformu zdravstva. To je pitanje na koje pa nemamo odgovora. Vidimo i državni tajnik i dr.Hebrang su izuzetno zadovoljni sa stanjem u zdravstvu, oni se neprestano hvale. Pacijenti su nezadovoljni. Pokazatelji brojčani, financijski ukazuju na to da je stanje katastrofalno. Vi te pokazatelje naprosto nećete priznati. Vi kažete to nije tako, sve je to ipak u redu i sve će to biti u redu, a da nije u redu to vidimo svi. E sada šta znači ovaj set zakona? Imam dojam da on, da mi sada gradimo krov na trulim temeljima, a vi imate građevinsku dozvolu. Jedino što nemate ni plan kako napraviti tu zgradu zdravstva, nemate nacrte, nemate ideja, jedino što imate građevinsku dozvolu, nju ste dobili na izborima. Dobili ste povjerenje građana da to napravite, ali vi to ne radite. Umjesto toga vi ovdje sada šaljete set zakona koji govore što, da će kad Hrvatska uđe u Europsku uniju onda hrvatski liječnici moći raditi u zemljama Europske unije, a liječnici zemalja Europske unije će moći raditi u Hrvatskoj. Dobro, moramo se prilagođavati, u redu, svaka čast. Nije problem. A što će se dogoditi? Pa to je dr. Hebrang rekao. Hoće li naši liječnici ostati za ovih 45 kuna o kojima je govorio kolega Ostojić? Hoće li ostati u Hrvatskoj? Pa nisu ludi. Pa nisu ludi, otići će u Austriju, u Njemačku u Švedsku gdje sad preko vikenda idu … liječnici. A tko će liječiti naše ljude? Pa oni koji će doći iz zemalja Europske unije, a da će doći iz Njemačke, Austrije, Velike Britanije, pa neće. Doći će iz Bugarske, iz Rumunjske i morati će poznavati toliko hrvatski jezik kao što ovdje piše, da mogu ostvariti minimalnu komunikaciju sa pacijentom, uzet anamnezu. U toj poziciji će biti pacijenti u Hrvatskoj. Zašto? Pa zato što niste napravili reformu koja bi omogućila da liječnici imaju pristojne plaće i da ne idu van, jer onda te opasnosti ne bi ni bilo. Ali vama konstantno fali novaca u sustavu jer se novac neracionalno troši, jer curi na sve strane, pa jasno da nema onda dovoljno za plaću liječnika i naravno da će se dogoditi ova crna predviđanja. Jer niste iskoristili vrijeme, mandat koji su vam dali građani da to napravile. Mi živimo, Hrvatska je jedno raslojeno društvo, prije svega socijalno-raslojeno. To ne treba isto posebno dokazivati. 12,5% se troši manje na hranu. A najbogatiji su potrošili 170 milijuna eura u 7 mjeseci na jahte. To je slika, socijalna slika Hrvatske. Bogati svakim danom postaju sve bogatiji, siromašni svaki dan sve siromašnijih pa čak i za hranu. Kako je u cijelom društvu to je tako i u zdravstvu. Zašto bi u zdravstvu bilo drugačije? Mi ćemo imati situaciju da će kvalitetnu medicinsku zaštitu moći dobiti samo oni koji će ju moći platiti, a drugima, ovim siromašnima, ovima koji troše 12,5% manje na hranu što bog da. To je politika ove Vlade, ona potiče raslojavanje, socijalno raslojavanje ovoga društva. Pa ona zato i neće uvesti porez na dividendu, pa neće uzeti onima koji su najbogatiji i koji na dionicama zarađuju novac. Ona će porez uzeti od onih koji imaju minimalne plaće, uzet će od umirovljenika porez, uzet će od najsiromašnijih. To je politika ove Vlade. Molim, svaka Vlada ima svoju politiku, ova ima ovakvu. Građani su je izabrali, valjda građani znaju zašto su je izabrali. Doživjet će to kakvu su Vladu izabrali, da će siromašni biti sve siromašniji, bogati sve bogatiji. Mi hapsimo liječnike zbog primanja mita. Zašto uopće daje mito? Pa zato da bi netko mogao dobiti medicinsku zaštitu, da bude operiran, da bude primljen u bolnicu jer to ne može redovnim putem, jer sustav ne funkcionira. I ljudi su, onaj tko ima za mito taj će dat, tko nema neće biti primljen ili neće biti operiran. Neće, umrijet će. Kakva je slika zdravstvenog stanja u zdravstvu najbolje pokazuje priča o skupim lijekovima, to je ta lakirovka. Donosio se proračun, ministar je bio ovdje, proračun za 2008. godinu predvidio je 250 milijuna kuna za skupe lijekove. Naš zastupnik kolega Jovanović je tada dao amandman i rekao ministre, neće Vam biti dovoljno 250 milijuna, dajte to povećajte na 350 milijuna kuna koliko je potrebno da se nabave ti skupi lijekovi. Ne, ministar je bio bahat, dovoljno je novaca, amandman se odbija, dovoljno je, za pozicije predviđenog dovoljno novaca. Ne treba 350 milijuna. A onda osam mjeseci ti pacijenti nisu mogli doći do skupog lijeka. Komisije su odbijale njihove zahtjeve. Zašto? Pa ne zato što su komisije zločeste, pa nego zato što nije bilo novaca za te skupe lijekove jer je ministar odbio amandman. A sam nije dovoljno stručan, ni on ni oni koji su mu slagali taj proračun i cijela ta vaša ekipa da mu kaže ministre, stvarno čovjek ima pravo. Treba najmanje 350 milijuna kuna. I što se onda dogodi? Onda pet dana na televiziji gledamo kad ministar svojom intervencijom omogući pacijentici Zadra koja boluje od rijetkog oblika leukemije da dobije taj skupi lijek u roku od 7 dana. Ministar se igra Boga. Mladoj Zadranki da, nekom drugom ne i onda se pojavljuje na televiziji kao spasitelj. Evo, ja sam, on se hvali, ja sam intervenirao da gospođica dobije lijek a da ga nitko ne pita zašto je ta ista pacijentica jedanput odbijena. Nju je komisija jedanput odbila, ona je naravno, ja dijelim njezinu sreću, svi mi dijelimo njezinu sreću jer je konačno uspjela dobiti lijek koji joj znači život, ali nju je komisija jedanput odbila jer sustav nije funkcionirao. I onda se pojavljuje ministar, Bog, koji kaže da, Vama mlada Zadranko omogućujem da živite. Evo, živite, ja ću vam osigurati lijek. A što je s onima koji su u tih osam mjeseci umrli jer nisu dobili lijek? Tko će odgovarati za te smrti? Zato što je ministar bio bahat kada se donosio proračun i odbio amandman. On je te ljude osudio na smrt, koliko ih je? Državni tajniče, dajte nam njihova imena i prezimena. Objavit ćemo skupnu osmrtnicu jer je to bahatost ministra i to je način funkcioniranja vašeg sustava. Da se igrate. Da se igrate. Da iskorištavate, da zapravo zloupotrebljavate položaj, moć, vlast. … [[Upadica se ne čuje.]] Zato vas pozivamo da se prihvatite posla i da napravite reformu zdravstva jer reforma zdravstva će onemogućiti ovako arbitražno miješanje ministra. Reforma zdravstva će omogućiti da sustav funkcionira sam po sebi, reforma zdravstva će omogućiti to da se novac ne rasipa nego da se koncentrira tamo gdje je najpotrebnije. Reforma će omogućiti da naši liječnici imaju adekvatne plaće i da ne odlaze u inozemstvo kad ovaj zakon stupi na snagu, kad se on počne primjenjivati, a do tad je samo dvije godine, najviše tri. Vi ste četiri godine proteklog mandata potrošili uzalud. Niste napravili ništa, a kao što vidimo ni novi mandat ne započinjete nešto bolje. Nudite nam ovdje kako napraviti krov, a temelji vam ne valjaju. Hvala lijepa.
Hvala. Koliko ispravaka netočnih navoda. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Nisam dobro razumio govor gospodina Stazića jer ne razumijem govor mržnje, ali sam nekoliko netočnih navoda mogao naznačiti si i shvatiti stanje. Kaže kolega Stazić, stanje u zdravstvu je katastrofalno. A kakvo je onda stanje u onih 180 zemalja koje svjetska zdravstvena po kvaliteti zdravstvene zaštite svrstava iza Hrvatske, ako je u Hrvatskoj koja je 20. po kvaliteti od 200 zemalja, katastrofalno? Drugi netočni navod kaže, samo bogati se mogu liječiti u hrvatskom zdravstvu. Prema izvješću prošle godine smo imali 18 milijuna usluga u zdravstvu. Ako je 18 milijuna ljudi bogato u Hrvatskoj, ja sam najsretniji čovjek na svijetu. Nažalost nije, nego je opet kolega Stazić svojim poznatim govorom izrekao neistinu. I na kraju, ne neistinu nego teške klevete za koju zaslužuje barem sudsku tužbu, optužuje da je netko kriv za smrt i što nema lijeka. To nije točno. U Hrvatskoj nitko nije umro što nema lijeka, ali bi netko mogao umrijeti od laži.
Sljedeći ispravak. Gospodin zastupnik Nedjeljko Strikić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja moram reći da od ovog izlaganja gospodina Stazića, više ga ne mogu zvati ni uvaženi zastupnik jer ja kao liječnik očekivao sam da će i drugi liječnici sa SDP-ove strane dignuti tablicu za ispravak netočnog navoda. Citirat ću, a to je nešto čime će se baviti nadam se Liječnika komora: "Tko u Hrvatskoj neda novce, mito da uđe u bolnicu, taj umire." 11 tisuća liječnika radi u Hrvatskoj. zar gospodin Stazić može optužiti u ovoj sabornici 11 tisuća liječnika? Gospodine Staziću, ja mislim da zaslužuju najmanje ispriku, a Hrvatsku liječničku komoru pozivam da posluša stenogram i pozove gospodina Stazića na razgovor. I doktora Ostojića i Miranda Mrsića mislim da su i oni uvrijeđeni, osim ako nije ono što je on rekao.
Slijeći ispravak gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Nekoliko ispravaka. Jedna tvrdnja da će umrijet oni koji nemaju za mito. To je stvarno skandalozna tvrdnja i ja ispravljam. Istina umrijet ćemo svi jednog dana bez obzira imali ili ne imali, međutim u kontekstu u kojem ste vi to izgovorili doista je uvredljiva. Druga, spominjali ste ministra i kazali ste da je bio bahat, da se igra Boga itd. Ministar nigdje nije bio bahat i nigdje se nije igrao Boga, nego je u datom momentu ispravljao pogreške u sustavu kojih ima. Međutim da to nije učinio onda bi opet bio kriv, onda bi opet bio kriv. Prema tome, dakle činio je što čini i čini to kako treba kako bi ispravio sve pogreške koje se javljaju u sustavu i čini ga boljim kao takvim. I konstatirao bih na koncu vašu konstataciju, kazali ste građani su izabrali ovu vlas, a valjda znaju zašto. Ja ne podcjenjujem doista izbor ovih građana i ja vjerujem da oni znaju zašto su izabrali ovu vlas. A vaša tvrdnja o grupnoj osmrtnici, ja mislim da doista zaslužuje ispriku i živima i mrtvima. Eto, hvala.
Sljedeći ispravak. Gospodin zastupnik Mario Zubović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ovo izlaganje uvaženog zastupnika Stazića je zbilja začuđujuće. Još mi je začuđujuće moram ispraviti da, odmah kažem ispravak navoda, Vlada omogućuje liječenje samo bogatima, Vlada oporezuje samo bogate. To jednostavno nije točno gospodine Staziću. To nije točno i to nije istina. A ono što ste rekli da samo onaj koji da mito može biti liječen. Ovdje ispred vas stoje dva uvažena profesora, gospodin Ostojić i gospodin Mrsić. Žao mi je da na tu vašu konstataciju i na ispravku gospodina Strikića su se i gospodin Ostojić i gospodin Mrsić smijali i sada gospodin Mrsić ima smiješak na licu. Na tvrdnju da smo oni koji daju mito mogu biti liječeni. Gospodo profesori da li je to istina? Recite svom kolegi, vi ste ti koji liječiti, vi ste u tim bolnicama na našem "Rebru" autoriteti, onda obavijestite gospodina Stazića.
Ovo dalje gospodine Zuboviću, ovo dalje ne spada u ispravak, nego spada u jedan komentar. Povreda poslovnika. Gospodin zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Pa, mislim kada je gospodin Zubović komentirao moj smiješak, onda je mogu reći da to nije bila ispravak netočnog navoda, nema veze sa diskusijom. Ja mogu komentirati isto tako da se on nikada ne smije.
Dobro, ja sam rekao već da ovaj dio ne spada u ispravak. Jeste vi htjeli? Izvolite.
… Poslovnika?
Da.
Ja sam iznenađen da govorimo o nekakvom umjetničkom dojmu uvaženog kolege stomatologa, našega sjajnoga saborskog zastupnika je van mjere da se na takav način i povrijedi Poslovnik gospodine potpredsjedniče i s druge strane gleda, mimika, body leanguag i ne znam što sve drugo.
Gospođa zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Moram reći da se izuzetno neugodno osjećam kao liječnica nakon ove rasprave gospodina Stazića koji je iznesao niz netočnih navoda. Od te da je gospodin ministar ljude osudio na smrt, pa prestrašna optužba gospodine Staziću. Koga je on to osudio i kada bi osudio? Nikada. A svi tako teški pacijenti znaju proceduru i znaju kako se dođe do lijeka i dobiju ga. Tu je još optužba da samo bogati mogu se liječiti, da liječnici primaju mito. Pa gospodo liječnici medicinske struke, pa svi se trebamo dignuti i ovo osuditi. Profesore Mrsiću, profesore Osojiću, pa to je zadiranje u našu struku. Ja dolazim iz infektološke struke, dakle struke koja po prirodi prima pacijente koji su siromašni. Pogledajte Kliniku za infektivne bolesti sve infektivne odjele u ovoj državi, da li su ikada pacijenti dali mito bili su najsiromašniji u svakom trenutku su primljeni i pogledani. Govorim vam. … /Govornik isključen./ …
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Boris Matković.
Gospodine potpredsjedniče, evo ja nisam liječnik ali ja jednostavno ne znam što bih kazao nego rezigniram sam već poznatim raspravama kolege Stazića. Kazati da je netko nekoga osudio na smrt, da nema lijeka, pa gospodine Staziću vi unaprijed nekoga proglašavate ubojicom. U najmanju ruku bi bilo od vas civilizacijski na razini u ovom Domu u kojem se nalazite, jer je i vas izabrao jedan dio građana, da se ispričate, a s moje strane ja vam mogu kazati, stid vas bilo. Scenarij rasula o kojem vi stalno govorite obija vam se i do sada o glavu, pobit će vam se kada glasači dođu pred kutije, pokazali su vam to i prošle godine.
Replika. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolega Stazić je izrekao jednu tvrdnju, a za koju ja mislim da je temeljna u ovoj današnjoj situaciji u zdravstvu, a to je da nakon 6 mjeseci i nakon rebalansa proračuna kada se dio novca još dao zdravstvu što pozdravljam zbog toga što treba pomoći zdravstvu, teret je pao na one najsiromašnije. Taj novac je došao iz inflacijskog pritiska, odnosno iz PDV-a koji su hrvatski građani uplatili u prvih 6 mjeseci i ja mislim da kolega Stazić je dobro primijetio. Primijetili ste jako dobro da su danas u Hrvatskoj građani jedni s jedne strane puno siromašniji, a sa druge strane bogati su još bogatiji. Tako da jedna neravnopravna raspodjela pa i po pitanju financiranja zdravstva. A kolegu Hebrangu ne znam da li ste vi kao uvaženi profesor, sveučilišni dijagnosticirali neku novu bolest od koje se, znači kada netko slaže, umre, ovaj ja za to ne znam, pa nam možete malo pojasniti ili vi svjesno kalkulirate ovih 10% koje vi primjenjujete pa tu ste još sigurni onda. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Točno je kolega Maras da sam govorio o raslojavanju u našem društvu, socijalnom raslojavanju koje je onda vidljivo i u segmentu zdravstva. Ono je bilo vidljivo i kroz onu participaciju koja je bila uvedena, pa onda kasnije ukinuta pod pritiskom javnosti, pa nadam se i na vaše zahtjeve. Zašto? Jer je ona predstavljala jedan porez, dodatno plaćanje, obavezu dodatnog plaćanja za one koji su siromašni, za one koji su bolesni, to su uglavnom umirovljenici, oni često idu kod liječnika. I to raslojavanje dakle prisutno je i u zdravstvu. Netočno je međutim, posve netočno, kako to izvrću kolege iz HDZ-a, da sam rekao da je u Hrvatskoj moguće dobiti jedino zdravstvenu zaštitu kroz mito. To naprosto nije istina. To je izvrtanje onoga što sam rekao. Zato da bi se moglo, pa tužiti zastupnika Stazića. Rekao sam međutim to, da se u Hrvatskoj hapse liječnici zbog mita, jer se hapse. Pa ne možemo reći da se ne hapse. I upozorio sam na to da ti koji su davali mito, tim liječnicima koji su uhapšeni, a jedan čak i nepravomoćno osuđen, nisu taj mito davali zbog toga što imaju viška novca. Ali nisu znali kuda bi s tim novcem nego su išli podmititi liječnika. Naravno, ako ovako tumačenje toga što je evidentno, što svi znamo, ako ovakvo tumačenje kakvo je došlo, tih mojih riječi ih HDZ-a može značiti uvrede za liječnike, to mi nije bilo ni na kraju pameti. Slažem se potpuno, potpuno se slažem sa kolegom Ostojićem. Naši su liječnici fenomenalni liječnici. Nije mi palo na pamet da ih sve optužim za primanje mita i to predstavlja izvrgavanje činjenica. Ukoliko su, ukoliko je netko od liječnika to mogao tako shvatiti, ja mu se ispričavam, jer to nije bilo tako rečeno ni mišljeno. Ali je činjenica, i nju ponavljam, da niste uspjeli ustanoviti sustav koji bi eliminirao potrebu, uopće potrebu da se liječniku ponudi bilo kakvo mito. Hvala.
Državni tajnik Ante Zvonimir Golem. Izvolite.
Gospodine predsjednice, uvažene dame i gospodo, ja moram intervenirati i moram ispraviti prvo jedan netočan navod, ministar nije intervenira da itko dobije nikakav lijek, niti će ministar na to ikada intervenirati. Kao što je već rečeno u ispravcima netočnih navoda ministar je kada se ustanovilo da postoje problemi u davanju odobrenja donio propis na koji način i u kojim rokovima ta odobrenja ćemo izdavati da se to ne bi više događalo. A onaj koji je lijek dobio, dobio je isključivo stručnom procjenom povjerenstva, ne financijskom procjenom povjerenstva, tako je dobila i gospođa. Drugo, ja moram reći, u ovom trenutku optužba koja je dana prema ministru koji nije ovdje, ja ga zastupam kao što zastupam, odnosno ispred Vlade Republike Hrvatske, to ne da je sramotno nego prozivati ministra da je na taj način kršio položaj, ja moram reći to je kršenje položaja saborskog zastupnika jer se bez odgovornosti može ovakva optužba baciti da ministar je Bog, da ministar utječe, to je sramotno. Niti za jedan lijek nije utjecao i ministar je ponovio, i ono nije istina što je kao citirano, ministar je u medijima rekao da se pobrinuo da sustav funkcionira jer očigledno je da je u sustavu bilo problema. I na to se mora jasno reagirati i zorno. O samoj korupciji kolege su rekle, međutim, kompletna situacija meni ukazuje. Ali onda mi je jasno, možda smo mi sve to malo krivo razumjeli, jer na kraju krajeva potrebno je poznavati sustav, mi smo govorili, ja pretpostavljam ipak o administrativnim pristojbama a ne o participacijama one su bile, one će biti, one su uvedene u Republici Hrvatskoj puno prije ove vlasti i one će i trajati dugo. A ono o čemu je bilo govora, administrativna pristojba, to pokazuje koliko se razumije i koliko se želi razumjeti sustav. A moram se na kraju svega ovdje i osvrnuti, da stvarno slušajući danas i ja bih volio da je kolega vaš uvaženi zastupnik koji je od 2000. do 2002. godine obnašao dužnost zamjenika ministrice zdravstva i koji je dopustio da zdravstvena djelatnost ode u javnu djelatnost, koji je donio još niz takvih propisa koji danas daju ove rezultate, da je i onda ovako razmišljao kao što danas razmišlja, jer ja mu potpisujem za, prema liječnicima, prema sestrama za sve ono što je rekao. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Nenad Stazić. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Mir!
Državni tajniče, netočno je što tvrdite, netočno je što tvrdite, da je sustav omogućio ovoj mladoj zadranki skupi lijek. Njoj je sustav odbio. Njezin zahtjev postavljen prije šeste mjeseci za taj skupi lijek je povjerenstvo, komisija ili kako se to već zove odbila. Ona nije mogla doći do tog lijeka dok se nije upleo ministar. Vi kažete ministar je ispravio grešku u sustavu. Pa tko je kriv za tu grešku u sustavu? Ja ili ministar? Tko je tu grešku napravio u sustavu? Tu ne prihvaćati odgovornost ministra za grešku u sustavu, znači zakapati glavu u pijesak, ali to znači da će se greške ponavljati. Jer ako niste spremni analizirati pogreške koje ste napravili, je onda kako ćete te greške ispraviti?
Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, nakon ovih … [[Govornik se ne razumije.]] ispravaka navoda, pomislih na trenutak da nakon Bajićevog indeksa Sabor priprema novu akciju koju bi mogli nazvati „uputnica“, samo ne znam za koje odjele bi nekome trebalo. Svaki puta kada u ovoj dvorani raspravljamo o zakonima koji imamo usklađivanje sa Europom, veliki broj kolega govori da imamo primarni cilj uskladiti hrvatske zakone pravnom stečevinom Europske unije. A ja cijelo vrijeme mislim da je primarni cilj i nas u Saboru izvršne vlasti usklađivati sustave sa europskima, sustav obrazovanja, kulture, zdravstva i mislih da ovi zakoni sami po sebi nisu toliko bitni kada ih usklađujemo nego da slijedi usklađivanje sustava u ovom trenutku zdravstvenog sustava sponim sustavom kakav ima i Europa. Podsjećam i da je pučki pravobranitelj u svom izvješću upozorio Sabor da čestim promjenama zakonodavstva stvaramo probleme ne samo državnoj upravi, spomenuo je i nove pojavne oblike, a između toga spomenuo je i zdravstveni sustav koji nije spreman toliko velikih promjena pratiti i provoditi i da iz toga proizlaze i određeni problemi. Od ovoga seta zakona zdravstvenog područja govoriti ću samo o jednom a to je onaj o zdravstvenoj zaštiti. Kompletna zapravo promjena ili suština ove promjene je bavi se Hrvatskim zavodom za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu i medicinom rada. Koji je velika novost od 1. 1. ove godine uz blago podsjećanje da je Hrvatska imala medicinu rada pa smo je '95. kao neperspektivnu ukinuli, sada je ponovno vraćamo u zdravstveni sustav ali nažalost hrvatski radnici ovim kao i onim trenutku uvođenja ponovno postaju pokusni kunići u procesu hrvatskog usklađivanja sa europskim standardima. Zašto to tvrdim? U nadležnosti medicine rada u članku 19. zakona pobrojeno je 12 točaka koje ta specifična zdravstvena zaštita radnika obuhvaća. Gospodine državni tajniče koja od 12 točaka iz članka 19. ili članka 1. izmjena i dopuna govori da liječnici specijalisti medicina rada imaju kurativu liječenje pacijenata? Ja molim i ostale kolegice i kolege da mi pomognu koja od ovih 12 točaka propisuje da specijalisti medicine rada imaju kurativu? Možda ova pod 11. sudjelovanje u mjerama profesionalne rehabilitacije? Ili ona u dijagnostici? Ili ona koja propisuje da stručnjaci medicine rada organiziraju pružanje prve pomoći i hitnih medicinskih intervencija na mjesto rada? Ali je činjenica da specijalisti medicine rada vjerojatno pravilnikom ministra iz stavka 2. članka 19. su morali ugovarati i kurativu. Gospodine državni tajniče koliko specijalista medicina rada imamo u Hrvatskoj? Koliko danas Hrvatska ima specijalista medicine rada? Koliko je specijalista medicine rada na primjer u Međimurskoj, Varaždinskoj i Koprivničkoj županiji? Negdje oko 800 tisuća ljudi u Hrvatskoj radi gdje je zdravstvena zaštita na radnom mjestu preventiva, zdravstveni odgoj i kurativa za povrede na radu i profesionalna oboljenja bitna. Ne za sve ali od ovih 800 tisuća sigurno da. Koji je standard specijalista medicine rada? Koliko pacijenata on ima ugovaranja? Kod primarne zdravstvene zaštite oko dvije tisuće, tisuću 900, tisuću 850. Ali oko dvije tisuće. Koliko liječnika je na specijalizaciji za specijaliste medicine rada ove godine i koji su vam planovi barem do 2012.? Zašto vas to pitam? Mediji, pa svakodnevno ili tjedno izvješćuju o problemima radnika koji su imali povredu na radu i koji moraju ići po uputnice, na kontrolne preglede specijalistima medicine rada udaljenih do 50, 60 kilometara jer zato više nisu ovlašteni njegovi liječnici, njihovi liječnici. Ovaj zakon predviđa da opet, a sve radi kod nas ministar, Parlament tek okvire daje, dakle i članak 38. govori da mrežu ugovornih subjekata medicine rada uz suglasnost ministra nadležnog za zdravstvo donaša ovo novoosnovani zavod. Kako je mreža koju ste donijeli u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje popunjena? Uz prethodnu suglasnost ministra zdravstva. Dakle da li mreža postoji i kako je popunjena? Ne radi li se o temi novom sustavu ili dopunu zdravstvenog sustava koju naprosto ne možete realizirati u roku 8 dana od stupanja na snagu ovog zakona jer nemamo liječnike. Zar se onda u zakone i u pregovore s Europom ne veli da nam treba prijelazno razdoblje dvije, tri, četiri ili pet godina da bi sustav medicine rada u Hrvatskoj ponovno bio vraćen i dostignut onaj nivo koji je imao do 1995. kad smo ga ukinuli ako mu dajemo i kurativu. Koga zavaravamo da ćemo usklađivanjem sa ovim zakonom imati europski standard medicine rada? Nećemo. Nećemo jer mreža nije popunjena ni sa 10%. Nećemo zato što smo radnike prisilili da troše vlastiti novac putujući po Hrvatskoj tražeći specijaliste medicine rada koji su jedini ovlašteni da ga liječe, pišu uputnice, odobravaju bolovanja kod profesionalnih oboljenja i povrede na radu jer to opći liječnik opće prakse njegov koji ga je liječio 20 godina više ne može davati. U izvješću, obrazloženju i vašoj uvodnoj riječi ničemu o tome. A sada je već 9 mjeseci od kada taj zavod funkcionira ili bi trebao funkcionirati i taj model bi kao trebao financirati u Hrvatskoj. I na kraju kako se zdravstvena vlast odnosi prema hrvatskom Parlamentu i osiguranicima zdravstvenog osiguranja? Gospodine državni tajniče 14. ožujka ove godine Hrvatski sabor uz suglasnost i pristanak vas u ime Vlade Republike Hrvatske donio je zaključak kojim je obavezao Zdravstveni zavod da za potrebe osiguranika izda vodič s uputama o pravima i načinu njihovih ostvarenja. Toga istoga dana takvu istu obavezu ovaj isti Sabor donio je i za Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Dva tjedna prije roka Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje Hrvatski sabor je obavijestio da je zaključak Sabora izvršio, gospodin Rukavina je poslao pismo i nekoliko ovakvih knjižica koje su podijelili po cijeloj Hrvatskoj. 14. ožujak ove godine ovaj Sabor uz vašu suglasnost obavezao je i zdravstvenu vlast da proba štampati i besplatno podijeliti građanima ovu knjižicu. Nije napravljeno, a složili ste se da je to potrebno. A recite mi ima li veće vrijednosti i u zdravstvenom sustavu kao i u mirovinskom kada osiguranici ili pacijenti znaju koja prava imaju, gdje i kako ih mogu ostvariti? Mislim da bi i to trebalo biti pod oznakom P.Z.E. ako smatrate da samo birokratsko usklađivanje pravnih propisa donaša dobrobit hrvatskom radništvu, osiguranicima u zdravstvenom sustavu. Njih nije briga tempo usklađenja zakona. Tempo i kvaliteta, provedba i ustroj sustava od kojega će oni imati bilo kakvu korist, napredak, boljitak i ništa drugo. A brzina trčanja i usklađivanja da bi zadovoljili formu može zadovoljiti samo bruxellske birokrate. Možda i vas. Nikog drugog.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Lesar je netočno naveo da hrvatski zdravstveni sustav nije spreman pratiti sve promjene koje su pred njim i zato imamo to što imamo. Naprotiv hrvatski zdravstveni sustav prati itekako i sva tehnološka i terapijska dostignuća, sigurno usklađuje svoje zakonodavstvo sa zakonodavstvom Europske unije primjerenom dinamikom da bismo dočekali kada, trenutkom prijema da bi stupili na snagu. A treće, isto tako ovo što sam spomenuo mišljenje Svjetske zdravstvene organizacije da je dostupnost i kvaliteta zdravstvene zaštite u našoj zemlji na visokom 22. mjestu dovoljno govori za sebe. Hvala lijepo.
Replika. Gospođa potpredsjednica zastupnica Željka Antunović.
Hvala lijepo. Na početku svog izlaganja kolega Lesar je govorio, iznosio svoje mišljenje o tome što će se dogoditi kad donesemo ove zakone u smislu usklađenja s Europskom unijom i svrhe uopće tog usklađenja u odnosu na čitav sustav. Ja bih htjela reći nešto o tome, jer mislim da je on ili propustio ili možda ima drugačije mišljenje reći o tome jer nisam čula u svakom slučaju. Nije nebitno usklađivati zakone, ali ono što bi trebalo biti na prvom mjestu svima i nama koji ovdje donosimo odluku o konačnom izgledu tog zakona, ali i ljudima iz ministarstva koji su kreatori i predlagači tih zakona je kako u danim okolnostima, u trenucima kad neke stvari moramo uskladiti, u trenucima kad moramo sačuvati pozitivna i kvalitetna dostignuća zdravstvenog sustava Republike Hrvatske, kako osigurati povećanje i kvalitete i dostupnosti zdravstvenog sustava. Ja neću biti katastrofična i neću govoriti riječima kakvim su možda neki govorili ovdje, ali isto tako neću se složiti ni s onima koji su samo zadovoljni i koji misle da je to sve divno i sjajno u Hrvatskoj. Svaka usluga dostupna i kvaliteta na vrhuncu. Usprkos tome dnevno čitamo katastrofične tekstove o tome da pacijenti umiru od korištenja nekih lijekova koji nisu smrtonosni. Ali očito da je došlo do nesporazuma i nedovoljno vremena, nedovoljno dostupnosti liječnika i pacijenta. E tu se ja pitam što će se u tom pogledu, jer to je jedino što nam mora biti bitno, pogotovo u uvjetima kad imamo 2 i pol milijarde kumuliranih godišnjih gubitaka u zdravstvenom sustavu. Što ćemo mi kad donesemo ove zakone u tom smislu popraviti i pružiti pacijenitima? I samo zadnja primjedba da se ne javljam ponovno. Gospodine predsjedavajući, gospodine potpredsjedniče, ja doista mislim da je državni tajnik u svom ponašanju, ne ulazeći u sadržaj onoga što je rekao, da se neprimjereno ponaša u sabornici.
Odgovor na repliku, zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa. Kolegice Antunović, usklađenje zakona jest bitno ne samo u zdravstvenom sustavu, nego i općenito. Međutim, svoje negodovanje izrazio sam i izražavam zbog toga što mi samo propise usklađujemo sa izuzetno malim pomacima u sustavima koje oni pokrivaju. Meni je također bitno što o nama misli i Svjetska banka i Svjetska zdravstvena organizacija i Europska unija, ali nekako o tome što o nama misle i kako nas vide izostavili smo u ovom slučaju zdravstvene osiguranike i pacijente što oni o svemu tome misle. Ne znam zašto nam je sad najedanput tako bitno što netko drugi o nama misli, a nije uopće više postalo bitno niti ostalo bitno što građani ove države o nečemu misle. Pa zbog toga uvijek postavljam pitanje da li ćemo samo pratiti brzinu formalnog usklađenja propisa ili ćemo početi usklađivati sustave i o tome razgovarati s čelnim ljudima resora koji su sve manje prisutni u ovoj dvorani. A ministar zadnji put kad je obrazlagao neki svoj zakon vidio sam prije šest mjeseci.
Gospođa zastupnica Sonja Šimunović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Slušajući ovo izlaganje od kolege Lesara jednostavno ne mogu odoliti, a da ne potkrijepim tu njegovu priču sa jednim konkretnim primjerom sa terena. Naime, imam u ruci pismo od jednog liječnika medicine rada koji mi se obratio. Samo ću dvije, tri rečenice citirati. Kaže: “Ipak je novi Zavod profunkcionirao 1.1.2008. sa nesagledivim negativnim posljedicama prvenstveno za radnike koji su trebali dobiti navodno još bolju zdravstvenu zaštitu, jer je tu ugurana i odredba da specijalist medicine rada preuzimaju od obiteljskih liječnika i kompletno zbrinjavanje liječenja ozljeda na radu. To je dovelo do lutanja bolesnih i povrijeđenih radnika od jedne ambulante u drugu i mnoštvom drugih administrativnih problema, a mnogobrojni novi obrasci kojima nas je novi zavod zatrpao potpuno su paralizirali naš svakodnevni rad.“ Onda dalje, “iako nam je rečeno da od nadležnih možemo dobiti sva moguća pojašnjenja. Praktički smo ostali sami, jer na naše dopise telefonske ili upite putem faksa nitko ništa nije odgovarao ili su odgovori bili oprečni. Upućivani smo da se svakodnevno informiramo na njihovoj internetskoj stranici na kojoj nismo našli niti jedan koristan podatak koji bi nam pomogao. Jedino nam je rečeno da ćemo morati sklopiti ugovor sa dotičnim zavodom, a kada smo vidjeli te ugovore, tek u 6. mjesecu 2008. godine praktički nitko ga nije želio potpisati jer je potpuno neprihvatljiv.“ Kaže “postoji veliki problem plaća, neizvršenih usluga, neredovite su i s velikim zakašnjenjem. Računi se vraćaju zbog banalnih sitnica ili tobože krivog ispunjavanja pojedinog obrasca, a dio usluga se uopće ne plaća, ucjenjuje nas se da nam ništa neće biti plaćeno zbog nepotpisivanja tog ponižavajućeg ugovora itd.“ Evo, još samo rečenicu za kraj. “Mnogi kolege koji su u domovima zdravlja nisu osobno potpisali ugovor, ali ga je potpisao ravnatelj doma zdravlja zbog zna se pod navodnicima što ga čeka ukoliko ne izvrši naređenje iz centrale. Zbog svega je veći dio specijalista medicine rada otišao u mirovinu ili planira ranije umirovljenje što će dodatno unazaditi ovu struku u Hrvatskoj.“ Hvala.
Odgovor na repliku, zastupnik Dragutin Lesar.
Meni je izuzetno drago da je kolegica dala primjer kojim se obratio liječnik. Međutim, povod moje rasprave je bilo to gdje su se meni javljali pacijenti, dva konkretna takva sluačajeva koji su morali otići liječniku medicine rada. Nisu ih mogli pronaći. Zvali su me i pitali kakvi su sad novi doktori u Hrvatskoj se pojavili i kak da dođu do njih. Područni uredi zdravstvenog zavoda čak nisu bili spremni da od početka ove godine lokalno daju informacije ljudima gdje su te ambulante koje su ugovorile medicinu rada, pa su se ljudi na različite načine morali snalaziti da ih pronalaze, da se javljaju njima, da dobivaju uputnice i da bi mogli završiti dijagnostiku, a kasnije i terapiju. Dakle, kada se jedna takva velika promjena napravi, bez ikakve pripreme javnosti, edukacije i informiranja, onda postoji objektivna odgovornost ljudi koji rukovode zdravstvenim sustavom koliko god oni na to se cinički podsmjehivali. Hvala.
Gospođa zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega zastupniče Lesar, na početku svog izlaganja rekli ste da niste stručna osoba da bi mogli odgovoriti na to je li kurativa dio djelatnosti medicine rada. Na žalost ja jesam stručna osoba i moji kolege iz medicine rada vam ne znamo odgovoriti na to pitanje, jer tamo gdje pokušavamo dobiti odgovore ne možemo ih dobiti, donose se odluke koje se povlače po tome i ona prošla i ova sadašnja Vlada očigledno poznata, podsjetit ću na administrativnu pristojbu donešena povučena tako i ovo. Liječnici medicine rada radit će kurativu. Onda se shvati da oni nisu za to opremljeni. Treba liječnik opće medicine zbrinjavati ozljede i slično. Oni siroti, ne dao Bog da se čovjeku slomi noga, recimo na radnom mjestu, on sa slomljenom nogom "hita" od svog liječnika do specijalista medicine rada koji je možda u krugu od 40 kilometara, vraća se svome liječniku. Sve u svemu, jedan totalni kaos i kažem vam, vi ste odlično detektirali problem iako niste te struke, ali ni oni koji jesu te struke na žalost nam taj odgovor ne mogu dat, a kao što je kolegica rekla, nema institucije, odnosno institucije se, zavod se u potpunosti oglušuje na pitanje i dileme liječnika koji naprosto ne znaju što bi sa pacijentom. Ništa nije problem, liječnici će izdržati, no pacijenti su ti koji pate i sama ta riječ to i znači, tako da je žalosno da se na njihovim leđima sve to lomi.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Meni je drago da ste potvrdili moje sumnje u sadržaj članka 19., a kasnije ugovora koji su liječnici morali potpisivati, pa možda je ovo prilika kada se jednim podzakonskim propisom pravilniku ministra u obavezu liječnika medicine rada uguralo ono što u zakonu ne piše, javni poziv Liječničkoj komori da pokrene sudski spor, odnosno ustavnu tužbu za provođenje i ovakvo silovanje da se radi nešto što zakon nije predvidio kako bi se obranio dignitet profesije, ali i poštivanje zakona koje ovaj Sabor donaša, a onda izvršna vlast svojim podzakonskim propisima proširuje i uvode nešto što Parlament nije napravio. Hvala.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Lesar, s pravom ste spomenuli veliki broj bolovanja, mi svake godine izgubimo preko 1,5 milijardu kuna. To govori, dakle ne samo kakva nam je zdravstvena slika u Hrvatskoj, nego jednako tako govori o socijalnoj slici u Hrvatskoj koja je, kako je s pravom konstatirao kolega Stazić sve više se raslojava. Manji dio postaje sve bogatiji, a i oni koji su do jučer bili srednji sloj, upadaju upravo u postaju sve siromašniji. Dakle, sustav na neki način, ljudi nezadovoljni poslom, iznureni poslom jednostavno bježe u bolest. I što se događa? Da liječnici moraju ispravljati nedorečenosti sustava i što se dalje događa? Da liječnici naši koji odobravao bolovanja bivaju od administrativne vlasti kažnjeni zbog toga. Pa to nema nigdje u svijetu. I gospodin državni tajnik, umjesto da uvodi red u sustav, on bi radije uvodio red među zastupnike.
Gospodin zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi kolege i kolegice. Gospodin državni tajnik vjerojatno neće meni moći reći da sam bio u administraciji prije i nadam se da SDP neće biti kriv kao Turci na ovim, SDP uvijek u zdravstvu za sve što je loše je kriv, a što je dobro je sadašnja administracija. No, da se vratimo na našu priču koja, evo teče cijelo jutro, a to je da sustav može biti katastrofičan, a i ne može, ali kad imate brojke, onda gledate brojke, a ne gledate impresiju. Ako kažemo da je broj usluga u primarnoj zdravstvenoj zaštiti u padu, ako kažemo da je broj usluga u specijalističkoj konzilijarnoj zaštiti u padu, ako kažemo da nam se povisuje broj beodana, znači da bolnice ona sredstva koja su dobila povećanjem limita jednostavno pretaču u više beodana, pa na takav način si lijepo troše limit, ali ne liječe više pacijenata jer su nam liste čekanja sve više i više, onda to nešto govori o sustavu. To govori da sustav ne funkcionira i ono što sam rekao i u uvodnom izlaganju, doktor Golem je bio u ratnom stožeru, bio je ratni kirurg pa zna što znači doktrina pacijenta, transportirati od sebe. Kolege u primarnoj zdravstvenoj zaštiti zato što su na djelu sustav glavarina, jednostavno nisu zainteresirani da liječe pacijente u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, nego pišu uputnice i onda šalju pacijenta dalje od sebe, u specijalističko-konzilijarnu zaštitu, u bolnice, zato nam raste beodana i na takav način ne troše novce. Da sustav hoće nešto riješiti, onda bi prvo riješio sustav primarne zdravstvene zaštite, koju je nota bene ove godine izdvojeno manje sredstava nego što je izdvajano prije, što opet govori da su se ljudi morali snaći, znate ljudi u primarnoj zdravstvenoj zaštiti žive i rade u tržišnim okolnostima jer smo ih '95. godine pravilnikom koji nije postao zakon, ali ga se držimo kao zakon su otišli u tzv. zakupizaciju, znači oni su privatnici, ali nemaju svoju ordinaciju, nego jednostavno ordinacija iznajmljena, znači imaju sva prava kao, ali nemaju mjesto gdje ta prava ostvaruju. Umjesto da se ide tim putem i da se pokuša riješiti da se poveća broj usluga koje se rade u specijalističko-konzilijarnoj zaštiti, u primarnoj zdravstvenoj zaštiti koje su najjeftinije i da se 80% problema riješi u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, prijašnja zdravstvena administracija je krenula putem da ukidanja doma zdravlja na to što je skočila cijela zdravstvena djelatnost je sadašnja zdravstvena administracija, hvala Bogu, nadam se to i ukinula jer se više o tome ne govori, ali nije dalje krenula prema razvoju doma zdravlja jer to je ono po čemu se hrvatsko zdravstvo prepoznaje, to je ono po čemu se prepoznaje Štamparov model zdravlja. Isto tako, krenulo se u centre za mentalno zdravlje. Mi imamo velikih problema sa PTSP-om, imati ćemo ih još i više i bilo bi najlogičnije da se ti problemi rješavaju na mjestu gdje ti ljudi koji boluju od te bolesti rade, odnosno gdje žive. Osnovan je jedan jedini Centar za mentalno zdravlje, nakon toga se stalo. Prema tome, krenulo se jednim putem, pa se onda zaustavilo. Da li zato što nema snage ili zato što se ne želi dalje ili možda se želi onda kompletno privatizirati primarnu zdravstvenu zaštitu? Ono što cijeli svijet radi, a radi da se primarna zdravstvena zaštita grupira i da krenemo konačno prema grupnoj praksi i da krenemo konačno prema tome da se taj nesretni proces privatizacije ili završi pa da ljudi postanu vlasnici svojih ordinacija i vlasnici svojih sredstava na kojima radi, pa im onda dajmo mogućnost da u svojoj ordinaciji daju neke druge usluge tipa ultrazvuka, tipa EKG-a, tipa malih kirurških zahvata i da ljudi konačno u svojoj primarnoj zdravstvenoj zaštiti ne dolaze samo po recepte i po uputnice, nego da dolaze po pravu zdravstvenu zaštitu. Ono što danas isto tako vidimo u sustavu je eksplozija recepata. Mi ćemo ove godine imati preko 40 milijuna recepata, što znači da je to trošak za sustav od 280 milijuna kuna. Svaki recept nas košta 7 kuna. Bez uvođenja elektronskog recepta i kontrole u sustavu gdje ova administracija očito neće jer ne želi uvesti kontrolu trošenja novaca na recept, onda se pokušavaju stvari riješiti tamo gdje je moguće da se ograniče sredstva limiti bolnica, da se ograniče sredstva … [[Ne razumije se.]] zaštite ili da se napravi velika pompa oko Fonda za skupe lijekove umjesto da se riješi problem troškova lijekova na recept jer mi primjerice trošimo preko 30 milijuna eura na statine, trošimo na ostoporozu, trošimo na antihipertezive, a poznato je svugdje u svijetu da je … znači postotak pacijenata koji uzimaju trajno lijekove manji od 15%. Znači financiramo tim sredstvima kućne apoteke. I umjesto da se krene u tom pravcu da ljudi shvate da što idu po recept da je to ček i da to košta, jednostavno puštamo taj sustav da radi sam od sebe i ove godine ćemo opet imati preko 3 milijarde kuna u tom fondu lijekova na recept. Kada govorimo o plaćanju u sustavu onda je mene sram kada razgovaram sa kolegama iz Slovenije, pa katkad razgovaram i sa kolegama iz Bosne i ovih drugih zemalja oko nas. Znate koliko je vrijeme plaćanja u tim zemljama? 60 dana. Sada u ovom trenutku u Hrvatskoj bez obzira da li govorimo o bolnicama ili govorimo o ljekarnama, prosječno se plaća oko 360 dana. Imamo bolnica koje nisu platile, evo sada će još malo pa će tri godine i svi se onda tome čude, svi o tome razgovaraju, ali nikakvih konkretnih poteza kao što vidimo ni dan danas. Kada govorimo o famoznim limitima, onda smo te famozne limite bolnica podigli, ali jednostavno zato što smo uzeli ljekarnama. Tako je jedan ravnatelj prije 10-tak godina izgradio cijelu jednu zgradu u bolnici tako što nije plaćao veledrogerijama dva mjesec, a to se isto dešava sada. Produžen je rok, znači nisu nađena sredstva u proračunu nego su jednostavno produženi dani plaćanja pa je onda ušteđeno u tom sustavu otprilike 100 milijuna mjesečno. Ljudski sustav i dalje generira gubitke. Generira gubitke, generirat će i dalje dok se ne napravi sama reforma zdravstva. Znači reforma primarne zdravstvene zaštite, vraćanje doma zdravlja kao stožerne jedinice u kojoj se zdravstvena zaštita obavlja. Omogućimo specijalističko-konzularnu zaštitu u domovima zdravlja. Zašto ja ne bih kao internista osim što radim na Rebru, radio i u domu zdravlja i to je najjeftinije, jeftiniji je moj radni sat u domu zdravlja nego u bolnici. Ali kada govorimo o mojoj plaći, slažem se sa kolegom Ostojićem, naše plaće su mizerne. Ali znate šta se dešava sada u Istri? Konobari i kuhari koji su radili u Italiji gdje je sada recesija, dolaze u Hrvatsku raditi jer je ovdje veća plaća. Mi smo sudstvu dali visoke plaće, očekivali smo efikasnije sudstvo. Sudstvo nam je takvo kao što je, Europska komisija je rekla što je rekla. Ja mislim da bi liječnici trebali imati plaću specijalisti u županijskoj bolnici, suca županijskog suda, jer to nije manje odgovorna i jasno u tom segmentu onda idu i drugi zdravstveni radnici i medicinske sestre itd. Jer poznato je mito i korupciju ne možemo iskorijeniti ako imamo osobu koja je potplaćena. Zašto mita i korupcije nema u Njemačkoj? Tamo ne možete odnijeti ni bombonjeru jer se smatra da ja imam dovoljno kao liječnik sredstava pa ću ja kupiti bombonjeru kakvu ja hoću. I kada govorimo o odlascima u inozemstvo, zadnje 2002. je bio prof. Novik, tada je rečeno osnovati ćemo veliku dječju kardijalnu kirurgiju, prošlo je šest godina, od kardijalne kirurgije dječje nema ni K, ali zato imamo odlaske u Linz i plaćanje i razvoj kardiokirurškog centra u Linzu. Ja mislim da Hrvatska zaslužuje da ima svoj kardiokirurški centar i kada ga budemo imali onda ćemo znati da je reforma uspjela. Gospodine državni tajniče na žalost reforme nema, a kad će biti ne znamo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Mrsić je netočno naveo da liječnici u primarnoj zdravstvenoj zaštiti nisu zainteresirani za liječenje pacijenata pa ih šalju dalje. To jednostavno nije točno. Mnogi kolegice i kolege liječnici ulažu nemjerljiv napor glede dobre kvalitete i usluge svome pacijentu, a nisu samo liječnici u primarnoj zdravstvenoj zaštiti dežurni krivci za sve. Pa moramo pogledati i drugu stranu, to je već drugo pitanje. A i ova potrošnja lijekova na recepte govori nešto valjda u prilog dostupnosti zdravstvene zaštite i svi ti lijekovi koji su, a kada nam je narod bolestan i je u svakom slučaju i treba dodatne napore uložiti kako je bilo na početku ove rasprave rečeno, svi skupa da uložimo i glede edukacije i svega da još bolje unaprijedimo taj sustav. Hvala lijepa.
Replika gospođa zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Mrsiću rekli ste i u pravu ste kada brojke govore, odnosno rekli ste isto tako da sustavno treba rješavati problematiku u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Naime, svjesna sam da hrvatsko zdravstvo raspolaže sa nedostatnim sredstvima i upravo zbog toga se mora odgovornije raspoređivati. Na primjer hrvatska stomatologija spada u vrh europske stomatologije po kvaliteti kadrova, a isto tako školskog sustava što pokazuje i sada da možemo konkurirati i u zdravstvenom turizmu u cijeloj Europi. Znači mi smo stručno dobro educirani, ali nikako ne uspijevamo ostvariti odgovornog pacijenta za naravno za svoje zdravlje. Zašto? Upravo zbog toga što ste i spomenuli sustav ne prepoznaje važnost preventive, odnosno čak su i dječji stomatolozi prisiljeni da upisuju odrasle pacijente i da rade proteze iako po svojoj stručnosti bi puno više koristili kada bi bili zapravo samo u radu sa djecom. Stanje oralnog zdravlja što ste spomenuli da brojke govore, stanje oralnog zdravlja djece je puno gore nego prije. Puno gore nego prije 15 godina. Tri do četiri puta imamo više karijesa nego što je nekad bilo. Prema tome, zanemarivanje preventive potičemo zdravstvenu potrošnju, odnosno država troši golemi novac na oralno zdravlje. Međutim, u Europskoj uniji se plaćaju prvenstveno preventivne usluge, a svi ostali troškovi idu na leđa dobro educiranog pacijenta. Prema tome mišljenja sam da važnost preventive je jako bitna, odnosno da je trebamo prepoznati i sustavno je raditi u svrhu poboljšanja primarne zdravstvene zaštite. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Mirando Mrsić.
Poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić je točno rekla da je potrošnja na lijekove nešto što je glavni kamen spoticanja. U svemu tome i potrošnja, veća potrošnja lijekova nije bolja dostupna zdravstvena zaštita jer na vrhu te potrošnje lijekova su antibiotici. Probajte svugdje u svijetu dobiti antibiotik u primarnoj zdravstvenoj zaštiti pa ćete vidjeti sa kakvim ograničenjima se tamo susreće. Osim toga, bolja dostupnost zdravstvene zaštite se vidi u tome koliko se problema riješi u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, a u ovom trenutku mi imamo pad broja usluga u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Pisanje recepata nije zdravstvena usluga. Pisanje recepata niti pisanje uputnica ne može biti zdravstvena usluga, to se broji zdravstvena usluga. Zdravstvena usluga je kada vama dođe pacijent i vi riješite njegov problem. Ono što se vidi u sustavu i od čega ne možemo pobjeći bez obzira na lakirovku je da imamo pad broja usluga, da imamo pad broja usluga u specijalističko … [[Govornik se ne razumije.]] zaštiti, da imamo povećanje lista čekanja u bolnicama i to je ono u čemu sada jesmo. Bez reforme to neće ići na bolje.
Gospodin zastupnik Rajko Ostojić, sljedeća replika.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Što se tiče lijekova, uz antibiotike na 2., 3. mjestu u zavisnosti od godine do godine su nažalost anksiolitici, dakle lijekovi koji nam pomažu da liječimo tjeskobu, anksioznost. To nije dobro, nije dobro. Iako u viziji razvoja zdravstva ovog stoljeća kažu da će 2030., 2035. depresija biti bolest broj jedan. Mene je strah da će u Hrvatskoj to biti značajno ranije. Dakle recimo, u uređenim državama će biti 2030., a kod nas će biti vrlo brzo, ako već i sad nije. Ako nastavimo ovako sa odgađanjem, sa čekanjem. Dakle, na tom tragu je upravo i Centar za mentalno zdravlje. Sjajna ideja, gospodin uvaženi zastupnik, kolega Mrsić je o tome govorio, ali samo kratko pa ću ga zamoliti za repliku je koji se jednostavno ugasio, nema ključnog vodećeg čovjeka od prije mjesec dana. Nije zaživio u državi koja nažalost ima veliki broj naših građana, branitelja, ratnih veterana sa PTSP-om. Svi mi koji smo bili u ratu '91., ne kasnije nego '91. i tad nas nije bilo 500 tisuća nego 150 tisuća znamo što znači biti jedan dan u uniformi, znamo što znači '91. ići na bojišnicu, znamo koliko naših sjajnih ljudi, današnjih ratnih veterana ima PTSP. A nemamo Centar za mentalno zdravlje. Nevjerojatno. A kaže nam svjetska zdravstvena. Inače treba poštovati red gospodine državni tajniče. Nas ovdje ima 153, mi smo izabrani od hrvatskih građana, a vi ste postavljeni, imenovani. Ja vam na tome ponovno čestitam. Demokracija je procedura, procedura je poštovati red. Drugim riječ, kad zastupnik govorio kao što sam ja govorio prije dva sata, vi ste se odmah javili, ispravili ste i ja vam na tome jasno poštujem i ja sam se vratio. Nakon toga je stiglo cijeli niz, set izlagača gdje ja nisam govorio a ponovno se državni tajnik obraća meni. Očito postoji nešto što se zove naknadna pamet, ali to nije procedura. Inače, procedura su činjenice. Činjenice su, gospodine potpredsjedniče da SDP nažalost nikad nije vodio zdravstvo, nikad SDP-ovac nije bio ministar zdravstva u 19 godina Hrvatske države i to je činjenica. Činjenica je dakle da nažalost nikad nije vodio zdravstvo i činjenica je da je, a ja neću spominjat imena jer je to nepristojno, ali gospodin državni tajnik je spomenuo da onaj tko je vodio zdravstvo u to vrijeme koalicijske vlade je sada s vama u koaliciji potpisnik zdravstva. Prema tome, demokracija je procedura. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Mirando Mrsić. … [[Svi govore u glas, ne razumije se.]] Najedanput je glazbena kutija pa je to bio … Je li u redu tehnika? … [[Upadica se ne čuje.]] Ne radi. Izvolite. Uvaženi zastupnik, moj kolega i prijatelj Rajko Ostojić je spomenuo Hrvatski zavod za mentalno zdravlje. Osnovali ga, stavili jednog ravnatelja, taj ravnatelj dao ostavku, nestao Hrvatski zavod za mentalno zdravlje. Osnovali jedan Centar za mentalno zdravlje u Domu zdravlja Zapad, koliko znam taj centar funkcionira, rekli smo odnosno rekli su da će ti centri se napraviti u svim domovima zdravlja. Nema ih, očito da mentalno zdravlje ovoj administraciji nije bito. Svjetska zdravstvena organizacija je to stavila na jedno mjesto. Srećom da je ovo zdravstvo vodio HDZ pa ga doveo tu gdje je. Srećom da je takva situacija kakva je, jer mi danas da je to dobro mi danas ne bi tu o tome razgovarali nego bi rekli zdravstvo nam je divno, krasno, fenomenalno. SDP će kad dođe na vlast pokazati kakvo zdravstvo Hrvatska zaslužuje, zdravstvo kada treba zdravstvo građanima Republike Hrvatske znači zdravstvo za sve, a ne samo za neke. … [[Svi govore u glas, ne razumije se.]]
Gospođe i gospodo zastupnici još ima devet zastupnika za ove točke dnevnog reda. Nastojimo da glasovanje o raspravljenim ovim raspravljenim već ranije točkama i ovim točkama da bude negdje između 13,30 i 14 tako da bi bilo glasovanje između 13,30 i 14 sati. Bez stanke bi raspravljali, a nastojimo i ovih devet rasprava zaključiti tako da što ranije bude i glasovanje. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite. Izvolite na govornicu jer …
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo ova današnja rasprava sigurno u ovome setu zakona ima svoje značenje i premda su te izmjene koje bi trebale i koje su vezane više za ovo usuglašavanje sa europskim zakonodavstvom ipak one uvijek donose i jednu širu raspravu. Širu raspravu jel' su to važne teme i ja ću samo evo u ovoj svojoj raspravi dati jedan prilog za Prijedlog zakona izmjene i dopune Zakona o ljekarništvu, jer je to iz ovog svega vidljivo da je još jedan od hitnih izmjena ovoga zakona. 2003. je donesen ovaj zakon, a u 3. mjesecu smo imali jedno hitno prihvaćenje. Ono je bilo vezano za status županijskih ljekarni. Svakako je vidljivo da postoji potreba izrade jednog novog zakona, jedne rasprave, a sa ciljem da ljekarničku djelatnost dovedemo u funkciju pacijenta i zaštite njegovog zdravlja. Ova promjena koja se radi u paketu zdravstvenih zakona i kao što je tu i rečeno u materijalu implementacija Direktive 2005/36. o priznavanju kvalifikacija u domaće zakonodavstvo i iziskuje prilagodbu pravne regulative na području priznavanja inozemnih obrazovnih kvalifikacija, te na području kojima se uređuje obavljanje pojedinih profesija u zdravstvu. Ovim promjenama zakona vidimo ukinut će se prepreka koja u sadašnjem zakonu postoji u vezi uvjeta za obavljanje ljekarničke djelatnosti državljana država članica Europske unije. I to da završeni farmaceuti će moći u Hrvatskoj moći obavljati ljekarničku djelatnost bez položenog stručnog ispita, objašnjeno je zbog čega i kako, a jedini uvjet je da moraju poznavati hrvatski jezik najmanje na razini koja je potrebna za nesmetanu i nužnu komunikaciju s pacijentom. Ja ću pokušati nešto reći vezano za ovo, a vezano za ljekarničku djelatnosti, jer mislim da u ovoj djelatnosti upravo to poznavanje hrvatskog jezika dolazi i najviše do izražaja od ovih zakona. Razina poznavanja hrvatskog jezika za svaku djelatnost sigurno je bitna, kao što je i profesor Hebrang rekao. Međutim, mislim da u ovome dijelu je nešto značajnija, jer ovdje imamo kontakt pacijenta sa ljekarnikom, to je zadnji kontakt sa jednim zdravstvenim djelatnikom prije uzimanje propisane terapije. Liječnik ima, svoje obavi, razgovor, pretrage su medicinske, pretrage su napisane može pročitati, kaki je kolesterol, kaki je ne znam šećer itd. Međutim, sada kada dolazimo do ovog dijela kada izdamo taj lijek dolazimo i do onoga da uistinu taj koji će raditi mora dobro poznavati taj hrvatski jezik. Upravo zato je bitno da farmaceut koji izdaje lijek, a moram naglasiti da farmaceut nije trgovac, jer često puta se ga poistovjete sa trgovcem, kaže to je isto trgovina, međutim nije, on je zdravstveni radnik, on ima pred sobom pacijenta, a ne kupca i on mora i može dobro objasniti naputak o upotrebi kako je djelovanje tog lijeka i eventualne nuspojave koje se mogu očekivati. Upravo on će povratno i prvi čuti povratnu informaciju ako se nešto s tim lijekom nije dobro desilo i ako ga nije dobro upotrijebio taj pacijent. Poznavanje jezika je i razgovijetnost ljekarnika da izda lijek je na upotrebno i bitno, jer imamo i niz slučajeva kada se dešavaju nezgode sa katastrofalnim posljedicama. Evo ja ću reći jedan primjer koji sam čuo. Nakon tri dana došao je jedan suprug i kaže da njegovoj ženi pacijentici koja je uzela taj lijek, nije ništa bolje, nego je još i lošije, a već je popila tri tablete. O čemu se radilo? Radilo se o vaginaletama, prema tome na sasvim drugačiji način upotrebljavaju. E sada vidite odmah dolazi pritisak na toga ljekarnika. Zašto, kako i sve ostalo se to dešava. I zato se postavlja jedno pitanje, kako će farmaceut koji dolazi iz druge zemlje, drugog govornog područja, imati poznavanje hrvatskog jezika? Mislim da je to vrlo značajno. Danas također kada imamo slučajeva recepata raznih boja, ne znam, crveni, bijeli itd. doplate lijekova, ručne prodaje bez recepata, svakako je dobro razumijevanje sa pacijentom u izdavanju lijeka jako važno. Još jedno pitanje koje je ovdje vezano, a i za ovaj dio mogućnosti rada ljekarnika, koji će doći izvan Hrvatske, to je također pitanje manjka farmaceuta koji rade u ljekarnama. U nekima to je u jednoj smjeni, onemogućen je i kvalitetniji rad ako nema i farmaceuta, nego tehničar izdaje lijekove, što se i ne smije ustvari. Međutim, ako sa druge strane pulta imamo farmaceuta koji slabo se sporazumijeva sa pacijentom, problemi bi mogli biti još i veći. Zato predlažem da popratnim aktima točno definiramo koja je to razina znanja hrvatskog jezika da bi se moglo samostalno obavljati ljekarnički posao. Mislim da je to jako bitno i da bi se to ne u zakonu, ali u popratnim aktima, pravilnicima trebalo ipak reći i napisati da znademo koja je to razina, koja će sigurno zadovoljiti i obavljane tog posla. U početku rasprave sam spomenuo potrebu izrade novog kompletnog Zakona o ljekarništvu. Zašto? Zato što se u ovom momentu nalazimo na raskrižju vođenja ljekarničke djelatnosti. Na jednom polu su male ljekarne, a na drugom se stvaraju lanci ljekarni koje su vlasništvo ili pojedinih poslodavaca ili veledrogerija ili trgovačkih lanaca i oni se uključuju. Zato je potrebno da jasne kriterije treba definirati i za otvaranje ljekarni, to znači, jel' danas imamo otvaranje van zdravstvenog sustava, prodaje lijekova bez recepata u njima itd., a i za njihov rad. Imamo jednu smjenu u nekima dvije smjene, pitanje dežurstava mi imamo slučajeva da se pojedine gradovi, općine nisu pokrivene sa tim dežurstvom, da ne znam iz Valpova moraju dolaziti u Osijek, jedino u Osijeku dežuraju i slični slučajevi. I slučajevi da uredbom Vlade ili zadnjom dopunom smo spašavali samo županijske ljekare od preuzimanja od veledrogerija ili još gore od trgovačkih lanaca. To je bio slučaj da nismo donijeli izmjenu toga zakona, vjerojatno bi neke županijske ljekarne bile po hitnosti privatizirane. To je ipak bila samo vatrogasna mjera da takvim promjenama izbjegnemo štetne posljedice koje će se odraziti na pacijente i njihovo zdravlje. Kriterije treba postaviti tako da osiguramo stabilnost ljekarničke mreže i spriječimo pritisak svih oni koji žele uči u ljekarništvo isključivo zbog očekivanog profita. Zato nam je potreban smatram novi zakon koji će i korisnike ljekarničkih usluga, a to je u prvom redu najveći korisnik je HZZO postaviti u odnos da ne bude kočnica razvitka. Ovo pitanje ne plaćanja, o tome neću sada ništa govoriti jer puno govorim. To neplaćanje uništava male ljekarne. Jedan zaposlen koji je ujedno i vlasnik. Kupuju ih veliki lanci a oni ostaju raditi kod njih kao djelatnici. Tih slučajeva ima već jako puno. A isto tako, ovo što je profesor Hebrang rekao županijska ljekarna Požega, on je rekao da ne zna koja je otišla, ona je otišla u stečaj nažalost. I na kraju, nama treba jedna stabilna karika u razvoju ljekarništva u Hrvatskoj a mislim da je to i novi zakon a isto tako i adekvatno ponašanje najvećega kupca a to je HZZO. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Biljana Borzan. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Isto ovdje, jer isto na mikrofon. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa pokušajte koliko je, je li radi ili ne radi? … [[Upadica se ne čuje.]]
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, radi evo. Evo ja ću nastojati dati doprinos ovome upozorenju da kraće vodimo diskusije, nastojati ću da mi se ne upali ni žuta lampica a kamoli crvena. Naime, kada sam vidjela ovu točku dnevnog reda znala sam da se ne radi o nekakvim velikim reformskim zahvatima, no rekla sam samoj sebi kako bi bilo jako lijepo kada bi se ovdje predložilo makar neko minimalno poboljšanje u jednom malom segmentu zdravstvene zaštite ili da se konačno ponudi nekakav konstruktivan prijedlog koji će za posljedicu imati barem pomalo zaustavljanje lošeg razvoja situacije u našem zdravstvu. Bilo bi krasno da smo danas u Saboru mogli raspraviti o nekim prijedlozima koji bi smanjili recimo gubitak HZZO-a u obveznom zdravstvenom osiguranju sa 636, na barem 635 milijuna kuna, ili da smo mogli raspraviti o prijedlozima koji bi imali za posljedicu prestanak smanjivanja usluga u zdravstvu a istovremeno povećanje troškova ili da smo imali priliku raspraviti kako naše zdravstvo može pratiti svjetske trendove, kako konačno da pacijenti dobiju na vrijeme odobrenje za skupi lijek kada im već može koristiti a ne već naknadno kada je već kasno i slično. No, ništa od toga u ovim izmjenama zakona a onda mi je utješno izgledalo, ajde barem se radi o medicini rada, to me zanima ozbiljno, reko', valjda je netko u ministarstvu konačno čuo vapaj pacijenata koji naprosto su skupa sa specijalistima medicine rada sluđeni ne znajući gdje da se obrate, kako da se zbrine pacijent koji je stradao na radu. No, ništa od toga. Situacija u segmentu medicine rada naprosto je danas neizdrživa. Već sam spominjala primjer pacijenta koji recimo živi i radi u Belom Manastiru, ima firmu koja ima potpisan ugovor sa liječnikom medicine rada u Osijeku, doživi ozljedu na radu i on mora hodati od svog liječnika do specijaliste tražeći pomoć da se adekvatno zbrine njegova ozljeda a i da se vodi računa o njegovom bolovanju. Netko je danas ovdje spomenuo, smanjit će se stope bolovanja, to je po mom mišljenju potpuno nemoguće jer kada zakomplicirate sustav, kada zakomplicirate čovjeku koji je ozlijeđen, zbog svih onih silnih hodanja, čekanja na pretrage, dakle, nema sustavnog rješavanja problema, on će biti zasigurno još i duže na bolovanju a ne kraće. Kada još tome pridodamo da otkada je zavod osnovan za zaštitu zdravlja, Hrvatski zavod zdravstvenog osiguranja, zaštite zdravlja na radu, počela su kašnjenja u plaćanju. Liječnici posve, ustvari uzalud fakturiraju izvršen posao, izvršene usluge, no plaćanje kasni, nekima je plaćeno svega za siječanj i veljaču od ove godine, poslije toga kao da ništa nisu radili. Da se razumijemo do sada je, do prije toga je bio, do prije ovih promjena je bio sustav takav da su ljudi dolazili u ordinaciju liječnika medicine rada, on bi ga pregledao dao svoje uvjerenje sposoban ili nesposoban i na to se uglavnom svodila medicina rada. Nije ni to dobar pristup, on je daleko od radnog mjesta radnika i nije održiv. No ovo sada je još gore jer su liječnici medicine rada zatrpani administracijom, malo se bave pacijentom i jednom riječju nastao je kaos. Ova situacija koja se sada događa u medicini rada ne pomaže niti pacijentu, niti liječniku specijalisti obiteljske medicine, a da ne kažem kako se još i odražava na liječnika medicine rada, odnosno već sam to i spomenula. Dakle, moja možda naivna želja i utopistička nekakva ideja da ćemo danas ovdje nešto suštinski čuti što će promijeniti ovu kaotičnu situaciju, očigledno, jasno da je bila zaista na nivou utopije i da se ovdje ne radi ni o kakvim konstruktivnim prijedlozima već o čisto kozmetičkim izmjenama u smislu prilagođavanja Europskoj uniji. Naravno da se prilagodba mora izvršiti i odraditi kroz zakon, ali razočaravajuće je da se ništa suštinski u zdravstvu ne mijenja, a promjena je više nego potrebna. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici, uprkos nekoliko izjava danih sa ovoga mjesta ja se još uvijek strašim da nećemo biti u skladu sa Europom sve dok ne ustanovimo i obrazovne standarde onih djelatnika koji funkcioniraju u zdravstvu i da te standarde trebamo provoditi na europski a ne na hrvatski način. Bojim se da preko 20 hiljada sestara neće biti obrazovano na europski način. Jer europski način propisuje sasvim određenu proceduru te jednako tako i sadržajne i formalne elemente u svemu tome skupa. Jednako tako dakle mi smo ustanovili neke oblike kako smo to nazvali obrazovanja odraslih ali još uvijek ne cjeloživotnog učenja u čemu postoji cijeli niz razlika i na taj način oni kursevi koje smo 20 i nešto tisuća medicinskih sestara koje su obrazovane u starom sustavu ponudili, a koji su brojčano znatno nedostatni da bi obuhvatili sve ili barem većinu njih nismo radili na odgovarajući način. Naime da bi medicinska sestra bila obrazovana po europskim standardima ona mora obaviti stručni ili sveučilišni studij sa određenim brojem europskih kreditnih bodova. Da bi, nakon školovanja mogli smo steći europske kreditne bodove, kursevi koje polažu kao oblike doškolavanja moraju biti akreditirani odnosno moraju imati dopusnicu sa sasvim određenim brojem kreditnih bodova za svaki apsolvirani predmet. To kod nas nažalost još uvijek nije slučaj. I stoga bih molio i tražio zapravo da Ministarstvo zdravstva specificira svoje potrebe, dostavi ih Ministarstvu znanosti da bi Ministarstvo znanosti znalo u kojim rokovima i na koje načine pokušati zadovoljiti potrebe zdravstva. Drugo, nekoliko godina je u opticaju u Europi praksa u vrlo složenim poslovima da se obrazuju voditelji laboratorija. U Hrvatskoj ne postoji za sada uopće takav interdisciplinarni studij koji bi se zvao voditelj laboratorija a stručnjaci koji su obrazovani u inozemstvu po informacijama koje su mi osobno prenijeli, a oni će se uskoro obratiti i Ministarstvu zdravstva i Ministarstvu obrazovanja ne mogu se zapošljavati jer je riječ o specijalističkom sveučilišnom studiju koji zahtijeva 300 bodova dakle tih kreditnih bodova jer ni u jednoj bolnici kojoj su se do sada obraćali niti u Ministarstvu zdravstva ne postoji sistematizacija koja bi iskazivala potrebe za tim kadrovima i odgovarajuće radno mjesto. Dakle to su samo dva primjera. Bojim se da ih ima još. I stoga bi bilo oportuno a i optimalno kada bismo se prilagođavali Europi ne samo verbalno nego i substancijalno i kada bismo za pripremu Europe … [[Govornik se ne razumije.]] odrađivali određene poslove dakle istinske reforme a ne samo priče o tome. S obzirom na kakvoću vremena ja ću onda tu stati gospodine potpredsjedniče. Hvala vam lijepa.
Replika, gospodin zastupnik Mirando Mrsić.
Gospodin zastupnik Flego je rekao da je pokušan, pokušao se napraviti sustav edukacije medicinskih sestara i da je taj sustav ponuđen. Gospodin državni tajnik je isto tako naveo da je taj sustav implementiran. Taj sustav nije implementiran zato što sestre, medicinske sestre ako hoće dobiti tih 300 ets bodova moraju to platiti iz vlastitog džepa. Znamo kakve su plaće medicinskih sestara i sustav to nije prepoznao. Sustav bi trebao prepoznati da te sestre nisu krive zato što imaju takav broj bodova nego ih je potrebno doeducirati ali da to ide na teret države. To je Slovenija napravila i Slovenija je to krenula prije nego što je ušla u Europsku uniju tako da oni imaju skoro preko 80% licenciranih medicinskih sestara, a ono što će se nama desiti kada uđemo u Europsku uniju da ćemo imati 25 tisuća medicinskih sestara asistenata što moram priznati da je s obzirom na kvalitetu naših medicinskih sestara nešto što nije dopustivo.
Gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ovo visoko mjesto hrvatskog zdravstva na ovoj listi Svjetske zdravstvene organizacije u svakom slučaju je zasluga svih onih koji rade u zdravstvu. Dakle gotovo njih 10-tak tisuća liječnika, medicinskih sestara i svog tehničkog osoblja. Svih onih koji taj svoj posao obavljaju pošteno usprkos minimalnim plaćama. To u svakom slučaju nije zasluga ovog Ministarstva niti zasluga ove Vlade nego isključivo zasluga ljudi koji rade u zdravstvu. Možda najbolje o stanju u hrvatskom zdravstvu je nedavno pokazala i HTV-ova emisija gdje je upravo gostovao gospodin državni tajnik. Sjećam se da je bila jedna gospođa kojoj je na kraju obećao ne direktno u emisiji nego kad vidi cjelokupnu dokumentaciju da će joj i osobno pomoći. Dakle stanje u hrvatskom zdravstvu je takvo da je ta gospođa trebala doći u tu kontakt emisiju kako bi došla do državnog tajnika da bi joj on na kraju obećao pomoći. Ne preko institucija, ne preko sustava zdravstva nego putem HTV-a. Hrvatsko zdravstvo danas nije dostupno svim građanima posebno umirovljenicima pa bih ja molio nekog da mi objasni da umirovljenik koji ima negdje od 1600 do 1900 kuna mirovinu, ne govorim tu o ovim saborskim mirovinama, povlaštenim mirovinama kako mu uopće može biti dostupno zdravstvo kada za neki recept ili lijek koji se nalazi na nekoj listi mora dodatno nakon tog mjesečnog preživljavanja plaćati 10, 20 ili 30 kuna po receptu. Ili na primjer radnik, evo danas sam baš čitao u novinama, da ne bi ispala reklama za firmu i saborskog zastupnika gdje se spušta ta plaća nekoliko puta na minimalac od 2100 kuna a isto tako ne vidim uopće mogućnost da netko tko ima tako mala primanja može si priuštiti uopće lijekove koje dobiva iz hrvatskog zdravstva. Također tu su i obitelji koje se nalaze u socijalnim programima, višečlane obitelji i tako dalje. U svakom slučaju na stanje u zdravstvu utječe i sama infrastruktura u zdravstvu. Vrlo teško je sjedeći u ministarstvima ili obilazeći bolnice ovdje po Zagrebu vidjeti u kakvom su stanju bolnice van središta Hrvatske. Evo tu je i osječka bolnica, klinička bolnica Osijek. Možda netko se prošeta do one, odjela za nuklearnu medicinu, da ode do niza domova zdravlja koji se nalaze i u nadležnosti ministarstva i županije ili na primjer da i nakon nekoliko upita i zahtjeva i županije i grada Đakova prema Vladi i Ministarstvu zdravstva da se potpomogne rad đakovačkog rodilišta kojem gravitira gotovo 100 tisuća stanovnika. Dakle da se za svaki porod ne odlazi u Osijek ili u Slavonski Brod. Jednostavno na takve zahtjeve nema nikakvih odgovora. I nije nadležnost grada i jedinice lokalne samouprave da u tom dijelu sufinancira jednu ustanovu koja prije svega omogućava rođenje Đakovčana, a zatim i Hrvata. Na samom kraju hrvatsko zdravstvo potresaju i mnogobrojne afere. Neki dan smo imali prilike vidjeti da i druge institucije nisu imune na silne od afere “Indeks“. Ja ću ovdje samo spomenuti afere “Dijagnozu 1“ i “Dijagnoza 2“ koje su potresale hrvatsko zdravstvo. Jedan liječnik koji je bio optužen ovaj iz Rijeke, on se nalazi sada u Mostaru. Sjedi bezbrižno. Pitanje što radi u Sarajevu? Pitanje što radi ovaj, da li uopće imamo potpisan ugovor sa susjednom Bosnom i Hercegovinom. Sama reforma zdravstva ona u krajnjoj liniji ne postoji za većinu hrvatskih građana, niti je započela. Postoji samo za povlašteni sloj ljudi, ljudi koji imaju visoke plaće, visoka primanja i pitanje kada će u stvari ta reforma zdravstva i započeti i kada će se odnositi na sve građane Hrvatske i kada će svi hrvatski građani imati pravo na potpunu zdravstvenu zaštitu i sve lijekove bez upliva, bez ikakvih intervencija bilo ministra, bilo predsjednika Vlade, predsjednika Sabora ili ne znam koga. I na samom kraju na ovu zakonsku kozmetiku nas je upravo natjerala sama Europa kako bi usaglasili zakone, ubacili možda sada u onu drugu brzinu, jer do pete smo jako daleko. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Karmela Caparin.
Potpredsjedniče, naime ima niz netočnih navoda. Jedan je od njih da ljudi sa malom mirovinom moraju plaćati lijekove. Ja vas moram upozoriti da postoji generička lista lijekova, da svaki pacijent može dobiti taj lijek i da ga ne mora apsolutno plaćati. A ovo što se tiče afere “Indeks“, ugovora sa susjedima u Bosni i Hercegovini mislim da je kolega potpuno promašio temu današnje rasprave. Nigdje se ne govori o odnosima sa Bosnom i Hercegovinom i očito da niste pročitali zakone koji su danas na dnevnom redu.
I gospođa Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Također … [[Govornik se ne razumije.]] navoda koji je kolega iznio u svojoj raspravi. Ispravljam netočan navod da su bolnice i domovi zdravlja u nadležnosti države. Poštovani kolega, trebali biste znati kao gradonačelnik grada Đakova da je vaša SDP-ova Vlada, dakle u vrijeme SDP-ove Vlade, da je nadležnost i osnivačka prava nad bolnicama i nad domovima zdravlja prenijeta na jedinice regionalne, odnosno područne samouprave s tim da Klinička bolnica u Osijeku je u nadležnosti države. Ali, nemojte ni u ovakvoj raspravi prebacivati i govoriti netočne informacije, odnosno dezinformirati. Domovi zdravlja i vaša bolnica su u nadležnosti županija. Hvala lijepa.
Replika, gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Oprostite gospodine potpredsjedniče, ja sam počeo odmah ovako. Oni koji nisu radili u zdravstvu mislim da pomalo ne razumiju i riječ racionalizacija zdravstva. Naime, evo gospodin Vinković je spomenuo rodilište u Đakovu i da mu je žao što Đakovčani se ne rađaju u Đakovu možda u Slavonskom Brodu, Osijeku itd. Prije rata Domovinskog je cijeli Bosanski Brod i Derventa svi su rođeni u Slavonskom Brodu, tako da njih to uopće ne smeta što su rođeni u Slavonskom Brodu. Moram navesti u svezi ovoga da kod nas u Slavoniji zaista sa svim odjelima gotovo, gotovo sa svim odjelima postoje bolnice u Pakracu, Gradišci, Vinkovcima, Vukovaru, Slavonskom Brodu, Požegi i Našicama sve u krugu od 100 do 150 kilometara. U nekoj drugoj zemlji možda bi to bilo možda i rasipanje novaca. Evo toliko.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Evo ja ću uvaženom zastupniku Bori Grubišiću odgovoriti da je upravo za vrijeme tog Domovinskog rata bila i ratna bolnica u tom Đakovu, da se mi nalazimo u 21. stoljeću i bez obzira na sve moguće vrste racionalizacije u hrvatskom zdravstvu ne vidim razlog da netko na primjer iz Levanjske Varoši koja je oko 30 km do Đakova mora još ići 30 km ili do Osijeka ili 50 km do Broda. Minimalni uvjeti koji su vezani za đakovačko rodilište se mogu riješiti sa vrlo, vrlo malo novaca. A stvarno ne znam o čemu su me ispravili vaši zastupnici.
Zar nije vaš prethodnik na mjestu gradonačelnika u Đakovu porodio pola Đakova i više.
Isto tak su i nestali novci za projekt bolnice. Projekt postoji.
Gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Meni je jako drago da vi sad predsjedavate sjednicom, jer smo se prošli petak rastali s onim vicem o vatrometu na Braču. E, ja sam bio ovaj vikend na Braču i poslije toga i u utorak sam svojim očima vidio vatromet. Ali na žalost, još uvijek nisam vidio ploču na kojoj piše Dom zdravlja Brač. To nisam vidio i to mi je jako žao. Jer, izmjene i dopune Zakona o zdravstvenoj zaštiti o kojem danas raspravljamo u članku 68. kaže: “Dom zdravlja obvezno se osniva na otocima Braču, Cresu, Hvaru, Korčuli, Krku, Lošinju, Pagu, Rabu i Visu.“ To piše u zakonu koji smo, koji je prošli saziv Sabora donio 2006. godine negdje pred ljeto. E, a u članku 76. izmjena i dopuna tog zakona piše da su jedinice područne, odnosno regionalne samouprave obvezne donijeti odluku, obvezne dakle nije ono može se kada se stvore uvjeti, ako bude bilo možda, more bit bidne, nego piše dakle “obvezne su donijeti odluku o osnivanju domova zdravlja na otocima sukladno članku 25. ovoga zakona u roku od 6. mjeseci od dana stupanja na snagu zakona.“ A u slijedećem članku piše da “zakon stupa na snagu osmog dana od objave u “Narodnim novinama“, a “Narodne novine“ … [[Govornik isključen, ne čuje se]]
Prebacite se molim vas ovamo.
Znači, 2006. donijet te izmjene zakona, pa je tamo pisalo da su županije obavezne, pa se riječ obavezno spominje još 2 puta, ali tih obavezno još uvijek nije ispunjeno i ne piše se kad se saniraju gubici ili kad se ovo ili kad se ono, nego piše obavezno i domovi zdravlja još nisu osnovani. E sada, na jednome otoku, a to je otok Hvar svi gradonačelnici i načelnici općina, neovisno o tome kojoj stranci pripadaju, a mi na otocima smo malo tolerantniji pa možemo puno bolje surađivati, uputili su zahtjev, odnosno pitanje ministarstvu što će biti s time i oni su dobili odgovor koji otprilike kaže vi ste ispunili sve uvjete, postoje objekti, nekretnine, postoje sve tehničke mogućnosti, ali to vam je u nadležnosti županija. Prema tome, neovisno o tome koja je vlast u županiji je li ova lijeva ili desna jer otoci imaju više županija, u velikom broju županija to nije napravljeno. Prema tome, ovo je jedno nadstranačko pitanje koje bi u svakom slučaju stanovništvu otoka, a prošli put smo vidjeli da je sve više umirovljenika koji u prosjeku vjerojatno više trebaju usluge zdravstvene zaštite da bi taj problem trebalo riješiti. Ja se iskreno nadam da se neće nastaviti ovaj ping-pong prebacivanja loptica na županije, da će se ministarstvo potruditi na ovaj ili onaj način da se zakon primijeni i očekujem stav ministarstva što misli o tome. Da li ste u mogućnosti barem telefonom nazvati nekoga od župana pa pitati hoćemo to napraviti ili nećemo jer zakon je donesen i sada možemo razgovarati koja je Vlada kriva ili zaslužna za ovo ili za ono, mi u ovom trenutku nemamo domove zdravlja na otocima, to je zakonska obaveza. Prema toma, počeo sam s prepričavanjem jednog vica, ali ja ne bih htio da ovim odredbama zakona koji govore o domovima zdravlja na otocima da i o njima pričamo viceve. Viceve ostavimo komičarima, a idemo zakone provoditi za dobrobit građana na otocima i njihovog zdravlja. Zahvaljujem.
Hvala, ja sam čuo da je ovaj vatromet u Braču bio bolji i raskošniji nego onaj u Pekingu. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo štovani gospodine potpredsjedniče. Kolega je netočno rekao da je ukidanje domova zdravlja na otocima nadstranačko pitanje. To je čisto stranačko pitanje. Ukinuo ih je SDP 2002. godine i izazvao sve ove posljedice koje su sada, a to znači da mi već 4 godine pokušavamo vratiti domove zdravlja kao ustanovu natrag na otoke, ali to zahtjeva novu financijsku razdiobu, novi izračun materijalnih sredstava, opreme, dugova, tko je kome platio, tko kome nije. 4 godine sređujemo bilancu, financijsku i materijalnu domova zdravlja. Taj je proces sada pri kraju i vjerujem da će se konačno ta velika greška SDP-a ispraviti u skorije vrijeme.
Imamo ispravak, gospođa Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa, kolega vi ste postavili nekakva retorička pitanja, ali sve što ste postavili za što ste prozvali ministarstvo je netočno, a reći ću vam i zašto. Upravo zato kao i kolega Hebrang, ja sam tada i radila u jednom … /Govornica se isključila, pa ponovo uključila./ … dobili nalog da do ožujka 2003. moramo preustrojiti, ukinuti domove zdravlja i napraviti jedan jedini i to županijski dom zdravlja. Dakle, trebali ste pitanja upućivati ranije, a ne sada. Sve ovo što sada prozivate ministarstvo nije točno.
Hvala. Povreda poslovnika, Arsen Bauk. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 209. koji govori o ispravkama netočnog navoda. Ja bih vrlo rado i dalje raspravljao s kolegama i očekivao sam da će mi možda replicirati, pa da mogu dobiti odgovor. Ovo nije 2003., ovo je 2008. 2003. je, broj 8 i broj 3 su slični, međutim … /Govornik se isključio, pa naknadno uključio./ … a koliko će još vremena trebati da ga provedemo, čekati ćemo.
Ne znam u čemu je tu bila povreda poslovnika, ali imamo i repliku, gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Ja bih replicirao uvaženom zastupniku Bauku gdje je on rekao da su na otocima ovako malo liberalniji, pa ne gledaju tko je lijeva, tko je desna vlast. Mislim da u ovom trenutku u državi postoji samo jedna "lijeva" vlast.
Hvala. Idemo dalje. Na redu je gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Kada sam primio materijale i vidio naslove ovih prijedloga zakona o dopunama Zakona o sestrinstvu, zatim Zakona o zdravstvenoj zaštiti, zatim Zakona o liječništvu i o stomatološkim djelatnicima, onda sam se bio poveselio i bio sam u očekivanjima da smo napokon zapravo dočekali prijedloge koji će donekle značiti i ono što svi očekujemo u zdravstvu, a ja sam kirurg, a to je reforma zdravstva. Međutim, moram reći da iz ovih materijala vidimo da se zapravo radi o nečemu što bi moglo nositi jedan drugi naslov, a to je zakon o primanju stranih zdravstvenih djelatnika na rad u Republiku Hrvatsku i uz to još nova organizacija medicine rada i još onaj daljnji naslov koji ide. Zapravo bilo bi to zapravo rotacija i može se očekivati u budućnosti rotacija liječnika u Republici Hrvatskoj tako da upravo se dogodi ona najavljivana migracija naših vrsnih stručnjaka prema kako netko reče ovdje, Švedskoj itd., a dolazak liječnika bez pripravničkog staža i bez stručnog ispita na rad u Republiku Hrvatsku najvjerojatnije iz Bugarske, Rumunjske i još nekih zemalja. Kada sam 1971. godine upisivao medicinu u vrijeme „Hrvatskog proljeća“, onda je bilo za prijem 250 studenata o trošku ondašnje države, a kandidata je bilo 1750. Svaki sedmi je upadao na medicinski da kažem tako narodski, na medicinski fakultet. Danas pogledajte da kažem spiskove kandidata koji polažu ja bih rekao prijamni po starome ili razredbeni ispit za prijam na Medicinski fakultet. Koliko imamo kandidata? Šta je dovelo do toga? 18 godina punimo, naša država Hrvatska, dakle punoljetnost imamo, a zdravstvo je i dalje kako reče gospodin Hebrang na državnim jaslama. Dakle ništa se nije promijenilo u odnosu na ono socijalističko, financiranje zdravstva. U zdravstvu među liječnicima i ostalima postoji uglavnom uravnilovka u 5-10%. Jednako je plaćen kirurg kao dermatolog, jednako je plaćen fizijatar i kirurg, ovaj samo ostvaruje dežurstvo pa onda dobije nešto više. Kada sam polazio u Zagreb, u Slavonskom Brodu su mi kolege rekle da pitam, kolege kirurzi, kada će se već jedanput izjednačiti status sudaca i liječnika ako ništa drugo bar specijalista. Kada će sudac koji je završio vježbenički staž i položio pravosudni ispit imati, odnosno kada će liječnik imati istu plaću kao sudac? Pripravnički staž i stručni ispit. Kada su u pitanju sestre medicinske, dakle i one obavljaju pripravnički staž koji je potpuno, koji nije plaćen. Liječnicima je bar donekle plaćen pripravnički staž. A na stručnom ispitu kojega eto mi da kažem s obzirom na direktive Europske unije opraštamo strancima ili strankinjama koje će se zaposliti kod nas, a naša djeca da kažem ponekad kažu nisam položio državni ispit jer me je, ili stručni ispit, jer su me tamo pitali na koju je stranu okrenuta istarska koza na hrvatskom grbu i zato sam pao na stručnom ispitu za medicinsku sestru ili liječnika. Jedni kažu na lijevu, Kajin kaže na lijevo, a zaista je to točno jel', ali eto tako je. Ako Kajin kaže da je na lijevo, onda da. Ali zaista je tako, na lijevu stranu jel'. Mislim koliko to ima značaja za stručnost medicinske sestre to je sasvim, ili liječnika, sasvim potpuno irelevantno. U ovim materijalima koje, na čijem kraju nalazimo ovdje izjavu o usklađenosti propisa sa pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeće Europe, nalazi se poput literature koje su to sve da kažem tijela državne uprave i svi ostali, na osnovu čega je nastala ova usklađenost. Ne vidimo ovdje da, možda sam propustio da je državni tajnik rekao, da li je pribavljeno mišljenje Liječničke komore ili Sestrinske komore o ovome. U materijalima o sestrinstvu nalazim upravo netko je rekao ovdje, tri godine školovanja. Kod nas se sestre školuju četiri godine jel'. Zaista dijelim bojazan, vi ste odagnali tu bojazan da je on iraealan ili iracionalan, da se dovodi da otpuštanje naših kadrova, jasno srednjih kadrova jel'. I još sam nešto htio reći. Sukladno direktivi 36 Europske zajednice iz rujna 2005. godine itd. dakle dolazi do priznavanja stručne spreme zdravstvenih djelatnika bilo gdje u Europi, a oni koji misle ući u Europsku uniju bez obzira koje je to bilo godine, da ja ne bih bio zavidan na godini ulaska nekome jel', kamo sreće da uđemo sutra, dakle to je donešeno, ta direktiva 36 je donešena 2005. godine. Pa se pitam šta je uopće učinjeno da se prilagodimo, da se adaptira naš sustav školovanja srednjega i visokog, dakle liječnika i sestara medicinskih i stomatologa da bismo zapravo danas-sutra i mi imali iste takve uvjete, dakle ako je šestogodišnje školovanje, a vidimo da u Europi je, da je zapravo već staž uključen u to i da je on gotovi liječnik kada završi fakultet, da mu nije potreban ni staž ni stručni ispit. Dogoditi će se ako ulazimo, kako reče moj predsjednik HDSSB-a Šišljagić ovdje za govornicom, da će netko dobiti iz Bugarske posao 1.1.2011. ulaskom Hrvatske u Europsku uniju, a netko će polagati od naših ljudi stručni ispit 31.12.2010. godine, učiti za njega dva-tri mjeseca, raditi godinu dana pripravnički staž itd. Dakle mi ne možemo izbaciti generaciju novih kadrova do ulaska u Europsku uniju. Dakle oni će svi morati proći pripravnički staž i polagati stručni ili kako ja kažem državni ispit. Ja nemam ništa protiv, još nešto. Dakle uz građevinare u ovoj našoj državi drugo na redu je zdravstvo, uvoz djelatnika radnika je pogodio građevinarstvo. Ja ne bih ulazio u tu temu, ali evo zdravstvo je drugo područje u kojemu zapravo postoji potreba za zapošljavanjem nove svježe krvi, nove radne snage. I još nešto bi dodao. Ovaj prijedlog zakona zapravo i ono što se s njime želi proizvesti, potrebniji je Hrvatskoj nego Europskoj uniji. Jer dobro je konstatirao, u više navrata je konstatirano koliko nedostaje kirurga, koliko nedostaje pedijatara, koliko nedostaje kadrova. Zapravo je Hrvatskoj potreba da se ovo usvoji. Europskoj uniji prije ili poslije ako pristupamo to bismo morali usvojiti i to je žalosno. To je ono što nas zapravo žalosti. Zapravo ostaje još nešto, a to je gorčina. Zbog potplaćenog rada zdravstvenih djelatnika, zato što je zdravstvo bilo uvijek rame za plakanje, zato što je bio socijalni ispušni ventil svakoj vlasti bilo lijevoj ili desnoj. Liječnici su to radili i sestre medicinske sa entuzijazmom, ali očito je došlo vrijeme da se dalje ovako ne može. Zbog toga plediram, a zapravo je ova rasprava svih sudionika u njoj dobra podloga i dobar temelj. Nadam se vrlo skorom prijedlogu temeljite reforme našega zdravstva. Evo toliko, hvala vam lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče.Ova rasprava danas je pokazala da u ovoj sabornici ima puno ljudi koji se brinu za zdravlje i da je zdravlje prioritet i to je dobro. Međutim, kao i mnogo puta do sada mi naprosto, ja bih rekao, ne znamo u mjeri u kojoj ova problematika zaslužuje razgovarati s poštovanjem prema ovoj problematici i onda kad se čak zalažemo za nju. Zašto to velim? Imali smo mi Odbor naš za zdravstvo i to je matično tijelo na kojem se može puno toga kazati, međutim nažalost tamo nije bilo niti blizu ovoliko primjedbi koliko ih je bilo danas i što zapravo govori u korist toga da i kad govorimo o problemu do kojeg nam je jako stalo, kojeg hoćemo unaprijediti, govorimo ja bih rekao na način i isključivo na način da se to svidi onome kome upućujemo svoje poruke, ali ne i s ciljem da promijenimo i unaprijedimo sustav. Ovaj set zakona koji danas donosimo, on je zapravo to je posve poznato, preduvjet svega onoga odnosno jedna od karika u lancu svega onoga što je potrebno da bi se dizajnirao sustav, da bi se sustav unaprijedio i da bi kao takav on osigurao kvalitetu i učinke koji su od interesa za svakog pojedinačno, a i za nas ovdje kao Parlament koji skrbi i o zdravlju kao jednom od prioriteta u ovoj zemlji. Pred ovim Saborom je i pred svim onima kojima je do zdravlja odnosno do ovog kvalitete o kojem govorim da se postigne konsenzus o pitanju zdravstvene zaštite. Porast troškova koji je generiran između ostalog i promjena u, mi znamo epidemiologije, oboljenja i starenja stanovništva i nezadovoljstvom postojećih. Tu skupim tehnologijama itd. je zapravo izazova na kojem i oporba i oni koji su na vlasti moraju postići konsenzus. Dakle, sve ovo o čemu sam govorio generira više troškova, međutim upitat je se da li taj višak troškova koji proizvodimo stalno u zdravstvu, da li je on doista usmjeren i da li generira više zdravlja odnosno moramo se upitati postižemo li sa troškovima koje ulažemo u zdravstvo učinke i postižemo li ih na najbolji mogući način. Ne možemo kazati što se ovdje moglo čuti, kako sustav nije kvalitetan, kako ne funkcionira. Ne možemo se pozivati uvijek i kad god nam to samo odgovara na, makar poštivam apsolutno i znam što je učinio Štampar i vraćati se u vrijeme Andrije Štampara, svako vrijeme je vrijeme novih izazova i vrijeme kad treba nanovo graditi strategiju i nanovo odgovarati na postojeće probleme. Sva ova pitanja kao i pitanja koja su ovdje danas često spominjana kad je u pitanju zdravstvo, a odnose se na zadovoljstvo ne samo korisnika zdravstvenih usluga nego i davatelja, dakle u prvom redu liječnika i medicinskog ostalog osoblja kad su u pitanju plaće zaslužuje dakako jednu otvorenu raspravu. Mi moramo jasno kazati odakle i na koji način ćemo namaknuti veće plaće ljudima u zdravstvenom sustavu kako bi oni bili zadovoljni, kako bi ostali i kako bi kao takvi davali i dalje tvrdim vrlo kvalitetnu uslugu i održavali sustav na razini na kojoj je sada i unapređivali ga. Prema tome dakle, pred Hrvatskom je izazov, izazov postizanja konsenzusa o ovim vrlo važnim pitanjima, a klonit nam je se svake vrste politikanstva ako želimo promijeniti stvar na bolje. Na taj konsenzus do sada je nekoliko puta pozivao i sam ministar kojeg se ovdje napadalo sa svih strana, posve neargumentirano i ja bih rekao vrlo često vrlo nekorektno. Dakle, gospodin ministar koji je toliko napadan danas ovdje bez ikakvog argumenta upravo poziva na postizanje jednog punog konsenzusa o ovom vrlo važnom pitanju, a na nama ovdje zastupnicima u Saboru je da mu damo potporu i da mu ne otežavamo nego da zapravo doista, kroz naš odbor ovdje u Saboru, kroz sve moguće prilike koje se daju učiniti prigodom za unapređenje zdravstvenog sustav. Činit nam je da doista postignemo ovo za što se toliko zalažemo ovdje, osobito u vremenu televizijskog prijenosa. Prema tome evo, izazov postoji. Ja mislim dakle sa strane Vlade i sa strane ministra, a na strani oporbe je ukoliko želi doista u djelo provesti ovo sve za što se zalaže je prihvatiti taj izazov, sjesti i razgovarati o problemima o zdravstvu koji nisu od jučer i nije točno da ovo o čemu govorimo nije postojalo i prije pet godina i prije deset godina. I netko je od vas kazao kad dođe SDP on će riješiti ovo, ono. SDP je imao četiri godine i dakako da nije riješio ovo pitanje o kojem sad govorim. Neće biti riješeno ni uskoro i da bi se riješilo treba konsenzus. Hvala lijepa.
Hvala. I konačno, gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici, štovani državni tajniče. U kontekstu ovih medicinskih zakona ja bih se posebno apostrofirao na problematiku medicine rada kao izuzetno kompleksnog multidisciplinarnog područja koje se bavi zaštitom radnika na radnom prostoru, okolišu te stanjima i bolestima nastalih okolišnih čimbenika, kao što su razne kemikalije, buka, vibracije, elektromagnetska zračenja itd. Podsjetio bih da na doktrinu zdravstva doktora Andrije Štampara, premda je eto prošlo toliko godina koliko je prošlo, međutim on je svojim vizionarskim djelovanjem bio jedan od začetnika osnivanja Instituta za medicinska istraživanja i medicinu rada kao znanstvene poluge doktrine javnoga zdravstva. Instituta za medicinska istraživanja i medicinu rada kao znanstvene poluge doktrine javnoga zdravstva. Instituta za medicinska istraživanja i medicinu rada drugi je najveći institut u Republici Hrvatskoj i po svom djelovanju, broju zaposlenih, pa i po publicistici koja se skoro približava ili je veća od publicistike nekih cijelih sveučilišta. Stoga je šteta da se taj institut ovim prijedlozima zakona ipak na neki način aktivnije uključi u tu problematiku, naprosto stoga što neke stvari se u Republici Hrvatskoj mogu kontrolirati, proučavati i zapravo i njima se upravljati jedino putem znanstvenika i stručnjaka koji rade u tom institutu. Spomenimo i slučaj azbesta koji je evo danas nekoliko puta apostrofiran i u ovoj sabornici, na koncu se ispostavilo da akreditirana metoda se može za pretragu azbesta može očekivati jedino od stručnjaka Instituta za medicinska istraživanja i medicinu rada. Tamo se obavljaju i alergološke pretrage, sve pretrage koje se odnose i na industrijsku toksikologiju, profesionalne bolesti koje se odnose na vibracije, zatim određivanja nekih genotipa važnih u borbi protiv droge itd. Hrvatska je mala zemlja i potrebno je sve resurse upregnuti kako bi sustav išao naprijed i zapravo šteta je da se institutima koji se bave predmetom problematikom, zapravo na neki način oduzela mogućnost da se bave sekundarnom i tercijarnom zdravstvenom djelatnošću, jer ovaj institut je primjerice nekada imao i bolničke odjele sa dvadesetak kreveta što na žalost više nema. Osim toga, jedino znanstvenici mogu izraditi ekspertize koje su takve vrste da sve obuhvatno obuhvaćaju određenu problematiku, naprosto stoga što barataju sa znanstvenim aparatom, a uz to i mogu odgajati generacije mladih stručnjaka i znanstvenika, znanstvene novake iz područja medicine rada, što recimo Zavod za medicinu rada ne može niti je kompetentan niti će nikada moći. Drugim riječima smatram da bi trebalo u okviru ovih zakona ali i u okviru i mnogih drugih zakona koji se odnose na usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije, veću pažnju posvetiti uključivanju znanosti u svakodnevni posao da se pokaže kako znanost nije jalova, da ona ima svoju konkretnu svrhu. Ujedno bih iskoristio ovu priliku i da podsjetim da je časopis "Arhiv" za higijenu rada i toksikologiju odnedavno primljen i u obitelj znanstvenih časopisa koji se citiraju sa "Science citation indeks expanded" što je izuzetno velika priznanje, ne čast nego priznanje za dobar i kvalitetan rad ljudima koji u tom časopisu objavljuju i koji ga vode. Tako da smo eto u Republici Hrvatskoj bogatiji za još jedan časopis koji se bavi i medicinom rad, a koji je domicilno njegov izdavač jest institut. I završio bih još jednom sa doktrinom doktora Andrije Štampara, doktrinom javnog zdravstva koja je vjerojatno najspektakularniji izvozni proizvod Republike Hrvatske svih vremena i taj model su kopirale mnoge države, najmnogoljudnije države i mi bi se uz modifikacije i uz dužno poštovanje da se nalazimo u 21. stoljeću uvijek morali vraćati tom modelu, pa i u kompleksnu ove predmetne problematike koja se odnosi na medicinu rada, jer na žalost naša radna okolina, premda smo u 21. stoljeću često u nekim radnim sredinama više nalikuje na 19. stoljeće. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, jedna ispravak. Gospodin Rajko Ostojić. Replika. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kao prvo kolega Franić dozvolite da vam čestitam … [[Govornik se ne razumije.]] u situaciji 2008. je sjajan uspjeh hrvatske javnosti i vama i vašim kolegama u Institutu za medicinu rada. Čestitam. Paradoks je tim veći ako slušamo vaše predavanje da takav jedan veliki kapacitet aktivnije nije iskorišten onoliko koliko se može iskoristiti. Kako ste sami rekli Hrvatska je mala zemlja i treba sve resurse upregnuti, treba sve resurse iskoristiti i ja to apeliram na državnog tajnika da sve te stručne i znanstvene kapacitete IMIA iskoristi. Puno govora o konsenzusu, općenito konsenzus se radi na sljedeći način. Da se iskoriste stručni i znanstveni kapaciteti u ovom slučaju IMIA , da se napiše elaborat, da se to javno prezentira i da se kako smo svi učili, ja primjerice u JFK school of politics in governent u Harwardu napravite cilj optimal i bottom live. Optimalno i … [[Govornik se ne razumije.]] i onda na osnovu toga nađete konsenzus, ali se konsenzus se uređen, kolega Bagarić sada razgovara na mobitel pa me ne može čuti, konsenzus se onda potpiše i napravi na osnovu struke i znanosti, a ne na osnovu dva, tri, četiri vodeća politička čovjeka. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak, gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Koliko sam ja čuo kolega Franić vi ste rekli da model javnog zdravstva kojega je uveo gospodin Andrija Štampar, vi ste rekli koji ga je uveo Andrija Hebrang, pa eto samo toliko. Ako je to lapsus onda je čisti lapsus. Evo.
Hvala lijepa. Zaključno, u ime predlagača. Državni tajnik Ante Zvonimir Golem. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, na kraju današnjeg dana amandmani Odbora za zakonodavstvo, mi bismo ih sa strane predlagača prihvatili. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. 14. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Bio je hitni postupak. P.Z.E. br. 159. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Malo prije se izjasnio državni tajnik da prihvaća sve amandmane, pa prema tome o njima ne treba glasovati. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 92 glasa za, 6 suzdržanih i 2 protiv prihvaćen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti zajedno sa prihvaćenim amandmanima.